EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli19. 9. 2016 COM(2016) 598 final 2016/0277(NLE) Návrh VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa mení rozhodnutie 2007/441/ES, ktorým sa Talianskej republike udeľuje povolenie uplatňovať opatrenia odchylné od článku 26 ods. 1 písm. a) a článku 168 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty



DÔVODOVÁ SPRÁVA Podľa článku 395 ods. 1 smernice 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „smernica o DPH“) môže Rada jednomyseľne na návrh Komisie oprávniť ktorýkoľvek členský štát, aby uplatňoval osobitné opatrenia odchyľujúce sa od ustanovení uvedenej smernice s cieľom zjednodušiť postup pri výbere DPH alebo zabrániť určitým druhom daňových únikov alebo vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam. Talianska republika požiadala listom, ktorý Komisia zaevidovala 30. marca 2016, o povolenie naďalej uplatňovať odchyľujúce sa opatrenie týkajúce sa práva na odpočet DPH pri určitých druhoch dopravných prostriedkov. Komisia v súlade s článkom 395 ods. 2 smernice o DPH informovala ostatné členské štáty o žiadosti Talianskej republiky listom z 22. júna 2016. Listom z 23. júna 2016 Komisia oznámila Talianskej republike, že má všetky informácie potrebné na posúdenie žiadosti. 1.KONTEXT NÁVRHU •Dôvody a ciele návrhu V článkoch 168 a 168a smernice o DPH sa stanovuje, že zdaniteľná osoba má právo na odpočet DPH účtovanej pri nákupoch tovaru a služieb na účely zdaniteľných transakcií. V článku 26 ods. 1 písm. a) smernice o DPH sa zároveň stanovuje, že použitie tovaru ktorý je súčasťou majetku podniku, na súkromné účely, sa má považovať za poskytovanie služieb za protihodnotu, ak je DPH za tento tovar úplne alebo čiastočne odpočítateľná. Týmto systémom sa v dôsledku toho zabezpečí, že keď bola príslušná DPH na vstupe pôvodne odpočítaná, konečná spotreba je zdanená. V súvislosti s motorovými vozidlami je pre zdaniteľné osoby niekedy zložité a spojené s veľkou záťažou zistiť a zaevidovať rozdiel medzi použitím na účely podnikania a použitím na súkromné účely a pre daňové úrady je zase zložité a spojené s veľkou záťažou overiť skutočné oddelenie týchto použití. Platí to aj v prípade, keby Taliansko využilo možnosť stanovenú v článku 168a ods. 2 smernice o DPH obmedziť odpočet na výdavky súvisiace s firemnými vozidlami úmerne ku skutočnému používaniu zdaniteľnou osobou na účely podnikania. Vzhľadom na počet vozidiel, ktoré sa používajú na oba účely, by navyše mohli vznikať značné daňové úniky. S cieľom zjednodušiť výber DPH a bojovať proti daňovým únikom Talianska republika požiadala Radu o individuálnu odchýlku, ktorá jej umožnila povinne obmedzovať právo na odpočet na 40 % pri cestných motorových vozidlách (iných ako poľnohospodárskych alebo lesných traktoroch, ktoré sa bežne používajú na prepravu osôb alebo tovaru v cestnej premávke, ktorých najvyššia povolená hmotnosť je 3 500 kg a v ktorých je okrem sedadla vodiča maximálne osem ďalších sedadiel) do 31. decembra 2010, a získala ju v roku 2007. Treba však zdôrazniť, že určité kategórie vozidiel boli z tohto obmedzenia výslovne vylúčené, ako napríklad vozidlá, ktoré patria do prevádzkového inventára, vozidlá, ktoré sú určené na výučbu jazdy v autoškolách, vozidlá, ktoré sú požívané na prenájom alebo leasing, a vozidlá, ktoré využívajú obchodní zástupcovia a taxislužby. Podniky by zároveň boli oslobodené od povinnosti zúčtovať daň z používania na súkromné účely. Platnosť tohto rozhodnutia sa predĺžila rozhodnutím Rady 2010/748/EÚ do 31. decembra 2013 a vykonávacím rozhodnutím Rady 2013/679/EÚ do 31. decembra 2016. Talianska republika predložila v súlade s článkom 6 uvedeného rozhodnutia správu týkajúcu sa uplatňovania daného rozhodnutia, ktorá obsahuje aj preskúmanie percentuálneho pomeru daného obmedzenia. Z informácií, ktoré Talianska republika poskytla v uvedenej správe, vyplýva, že predovšetkým z dôvodu veľmi veľkého počtu malých podnikov v Talianskej republike (99 %, resp. 5,2 milióna zdaniteľných osôb sa má považovať za mikrosubjekty, ktoré v podstate pozostávajú z jednotlivcov, prípadne majú jedného zamestnanca) by obmedzenie na 40 % stále zodpovedalo súčasnej situácii a bolo by teda primerané. Každé predĺženie platnosti by však malo byť časovo obmedzené, aby sa dalo posúdiť, či sú podmienky, na ktorých je odchýlka založená, naďalej platné. Navrhuje sa preto predĺžiť platnosť odchýlky do konca roka 2019 a požiadať Taliansku republiku, aby predložilo novú správu, ak by plánovalo novú žiadosť o predĺženie platnosti na obdobie po roku 2019. •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky V článku 176 smernice 2006/112/ES sa stanovuje, že Rada určuje, pri ktorých výdavkoch nevzniká právo na odpočet DPH. Dovtedy Rada dáva členským štátom právo zachovať výnimky, ktoré sa uplatňovali 1. januára 1979. Existuje preto celý rad ustanovení „status quo“, ktorými sa obmedzuje právo na odpočet DPH v súvislosti s motorovými vozidlami. Bez ohľadu na predchádzajúce iniciatívy zamerané na stanovenie pravidiel týkajúcich sa kategórií výdavkov, na ktoré sa obmedzenie práva na odpočet dane môže vzťahovať, je uplatňovanie takejto odchýlky až do harmonizácie týchto pravidiel na úrovni EÚ primerané. 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právny základ Článok 395 smernice o DPH. •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci) Vzhľadom na ustanovenie smernice o DPH, na ktorom je návrh založený, patrí návrh do výlučnej právomoci Európskej únie. Zásada subsidiarity sa preto neuplatňuje.

•Proporcionalita Toto rozhodnutie sa týka povolenia udeleného členskému štátu na základe jeho vlastnej žiadosti a nezakladá žiadnu povinnosť. Vzhľadom na obmedzený rozsah pôsobnosti odchýlky je osobitné opatrenie úmerné sledovanému cieľu, a to predchádzať určitým druhom daňových únikov alebo vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a zjednodušiť výber DPH v konkrétnom odvetví. •Výber nástroja Navrhovaný nástroj: vykonávacie rozhodnutie Rady. Iné prostriedky by neboli primerané z tohto dôvodu: podľa článku 395 smernice Rady 2006/112/ES je odchýlka od spoločných pravidiel o DPH možná iba na základe povolenia Rady konajúcej jednomyseľne na návrh Komisie. Vykonávacie rozhodnutie Rady je najvhodnejší nástroj, keďže môže byť určené jednému členskému štátu. 3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU ••Konzultácie so zainteresovanými stranami Tento návrh vychádza zo žiadosti predloženej Talianskom a týka sa iba tohto členského štátu. •Získavanie a využívanie expertízy Externá expertíza nebola potrebná. •Posúdenie vplyvu Cieľom návrhu je zabrániť daňovým únikom súvisiacim s DPH a zjednodušiť postup výberu dane, a má preto potenciálne priaznivý vplyv, pričom podnikom aj správnym orgánom výrazne znižuje administratívnu záťaž. Taliansko toto riešenie označilo za vhodné opatrenie, pričom je porovnateľné s inými bývalými a súčasnými odchýlkami. 4.VPLYV NA ROZPOČET Návrh nemá negatívny vplyv na rozpočet EÚ. Cieľom návrhu je povoliť Taliansku, aby naďalej obmedzovalo právo na odpočet pre určité vozidlá a súvisiace výdavky v období rokov 2017 až 2019, v súlade s odchýlkou udelenou do roku 2016 rozhodnutím 2007/441/ES. Taliansko vypočítava v súlade s článkom 6 ods. 4 nariadenia Rady č. 1553/89 zodpovedajúcu kompenzáciu za automobily a súvisiace výdavky, malo by v tom teda pokračovať až do roku 2019. 5.ĎALŠIE PRVKY Návrh zahŕňa doložku o ukončení platnosti – automaticky určenú lehotu stanovenú na 31. decembra 2019. Ak Taliansko uvažuje o ďalšom predĺžení tohto odchyľujúceho sa opatrenia na obdobie po roku 2019, Komisii by sa mala súčasne so žiadosťou o predĺženie predložiť nová hodnotiaca správa, a to najneskôr 1. apríla 2019.

2016/0277 (NLE) Návrh VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa mení rozhodnutie 2007/441/ES, ktorým sa Talianskej republike udeľuje povolenie uplatňovať opatrenia odchylné od článku 26 ods. 1 písm. a) a článku 168 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, so zreteľom na smernicu Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, a najmä na jej článok 395, so zreteľom na návrh Európskej komisie, keďže: (1)Rozhodnutím Rady 2007/441/ES sa Taliansku povoľuje obmedziť právo na odpočet dane z pridanej hodnoty (DPH) účtovanej na výdavky súvisiace s cestnými motorovými vozidlami, ktoré sa nepoužívajú výlučne na účely podnikania, na 40 %. V rozhodnutí 2007/441/ES sa takisto stanovuje, že používanie vozidiel, na ktoré sa vzťahuje obmedzenie práva na odpočet na základe daného rozhodnutia, na súkromné účely, sa nemá považovať za poskytovanie služieb za protihodnotu. Rozhodnutie 2007/441/ES obsahuje aj vymedzenie pojmov vozidlá a výdavky, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti uvedeného rozhodnutia, a zoznam vozidiel, ktoré sú z jeho pôsobnosti výslovne vylúčené. Rozhodnutie 2007/441/ES bolo zmenené vykonávacím rozhodnutím Rady 2010/748/ES a následne vykonávacím rozhodnutím Rady 2013/679/EÚ, v ktorom sa stanovuje dátum uplynutia platnosti k 31. decembru 2016. (2)Listom, ktorý Komisia zaevidovala 31. marca 2016, Taliansko požiadalo o povolenie predĺžiť platnosť opatrenia odchyľujúceho sa od článku 26 ods. 1 písm. a) a článku 168 smernice 2006/112/ES, aby mohlo naďalej uplatňovať obmedzenie práva na odpočet pri výdavkoch súvisiacich s určitými cestnými motorovými vozidlami, ktoré sa nepoužívajú výlučne na účely podnikania. (3)Taliansko v súlade s článkom 6 rozhodnutia Rady 2007/441/ES v znení zmien predložilo Komisii správu o uplatňovaní uvedeného rozhodnutia, ktorá zahŕňa aj preskúmanie percentuálneho pomeru obmedzenia. Z údajov, ktoré Taliansko poskytlo, vyplýva, že obmedzenie práva na odpočet na 40 % stále zodpovedá súčasnej situácii, pokiaľ ide o pomer používania príslušných vozidiel na účely podnikania a na súkromné účely. Taliansku by sa preto malo povoliť uplatňovanie tohto opatrenia na ďalšie obmedzené obdobie, a to do 31. decembra 2019. (4)Komisia o žiadosti Talianska informovala ostatné členské štáty listom z 22. júna 2016. Listom z 23. júna 2016 Komisia oznámila Taliansku, že má všetky informácie potrebné na posúdenie jeho žiadosti. (5)Ak by Taliansko požiadalo o ďalšie predĺženie platnosti tohto opatrenia na obdobie po roku 2019, Komisii by sa mala najneskôr do 1. apríla 2019 predložiť správa spolu so žiadosťou o predĺženie platnosti. (6)Odchýlka nemá žiadny vplyv na vlastné zdroje Únie pochádzajúce z dane z pridanej hodnoty. (7)Rozhodnutie 2007/441/ES by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť, PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 V rozhodnutí 2007/441/ES sa články 6 a 7 nahrádzajú takto: „Článok 6