Podľa nových usmernení a súboru nástrojov je kľúčovou súčasťou analýzy posúdenie tzv. relevantnosti Únie v prípade zvažovanej iniciatívy. Čím väčšia je relevantnosť, tým je pravdepodobnejšie, že opatrenia len na úrovni členských štátov by boli nedostatočné. Hlavné úvahy sú: geografický rozsah, počet podnikov alebo iných dotknutých účastníkov, počet dotknutých členských štátov a hospodársky vplyv. Okrem toho sa v analýze určuje z kvalitatívneho – a v možnom rozsahu z kvantitatívneho – hľadiska, či existuje významný cezhraničný problém. Napríklad hodnotenie, do akej miery je environmentálny problém spôsobený činnosťami iných členských štátov. K relevantným situáciám patria cezhraničné vplyvy (ako je znečistenie) alebo prekážky vo voľnom pohybe osôb, tovarov, služieb a kapitálu. Analýza sa vzťahuje na výhody, ako aj nevýhody, ktoré by opatrenie na úrovni Únie mohlo mať v porovnaní s opatrením na úrovni členských štátov.

Okrem toho v roku 2015 Komisia spustila webové sídlo „Lighten the load – Have your say“, ako aj novú platformu REFIT. Tým sa poskytli nové spôsoby komunikácie s Komisiou o možnej nadmernej záťaži alebo neefektívnosti existujúcich regulačných opatrení. Môžu tu byť zahrnuté otázky týkajúce sa subsidiarity alebo proporcionality.

Komisia každoročne zvyčajne vypracuje od 100 do 120 hodnotení (v roku 2015 to bolo 122). Od prvej kontroly vhodnosti, ktorá sa vykonala v roku 2012 Komisia vykonala 7 takýchto kontrol, z nich dve v roku 2015. Nasledujúce príklady poukazujú na hodnotenia, v ktorých boli nastolené otázky subsidiarity, európskej pridanej hodnoty a proporcionality:

V prípade návrhu nariadenia o cezhraničnej prenosnosti online obsahových služieb výbor žiadal, aby sa v posúdení vplyvu predložilo viac dôkazov na potvrdenie potreby EÚ konať. Odporúčalo sa v ňom náležite zohľadniť iné iniciatívy digitálneho jednotného trhu a názory zainteresovaných strán na túto problematiku. Výbor takisto požiadal o ďalšie dôkazy o tom, či by trh s online obsahovými službami mohol časom vyriešiť zistené cezhraničné problémy bez právnych predpisov. Pripomienky výboru boli do veľkej miery zohľadnené v konečnom znení.

Ak sa vyžaduje posúdenie vplyvu – ktoré sa vyžaduje vždy, ak sa očakáva významný hospodársky, sociálny a environmentálny vplyv –, zainteresované strany sú vyzvané, aby predložili pripomienky k potrebe opatrenia a k možným riešeniam identifikovaných problémov. Na základe odpovedí na túto konzultáciu a iných relevantných vstupných informácií sa v posúdeniach vplyvu analyzuje, ako sa v preskúmaných možnostiach dodržiavajú zásady subsidiarity a proporcionality. V usmerneniach o lepšej právnej regulácii prijatých v máji 2015 sa poskytujú podrobnejšie usmernenia na posúdenie potreby opatrenia na európskej úrovni a pridanej hodnoty, ktorú by to prinieslo.

Programy Fiscalis a Clá 2013 – programy Fiscalis a Clá podporujú IT systémy umožňujúce výmenu a dostupnosť informácií medzi daňovými a colnými správami členských štátov rýchlym a bezpečným spôsobom. Touto spoločnou sieťou sa zabezpečuje, že každá vnútroštátna správa sa potrebuje pripojiť len raz, aby si mohla vymieňať informácie s ktorýmkoľvek z členských štátov. V hodnoteniach 2015 sa potvrdila výrazná európska pridaná hodnota programov. Ak by takáto infraštruktúra nebola k dispozícii, členský štát by sa musel pripájať 27-krát k vnútroštátnym systémom každého z ostatných členských štátov. Spôsobilo by to podstatne vyššie administratívne náklady.

Vo svojom stanovisku k návrhu rozhodnutia Rady o usmerneniach politík zamestnanosti členských štátov Výbor regiónov konštatoval, „že hoci sú usmernenia v oblasti zamestnanosti adresované členským štátom, stratégia Európa 2020 by sa mala realizovať v spolupráci s regionálnymi a miestnymi orgánmi, ktoré majú vzhľadom na svoje kompetencie a kapacity v oblastiach, ktorých sa tieto usmernenia týkajú, a v súlade so zásadou subsidiarity zásadný význam pri príprave a realizácii národných reformných plánov, ako aj v celkovej komunikácii o stratégii“.

V stanovisku Výboru regiónov k návrhu Komisie týkajúceho sa Európskeho fondu pre strategické investície sa takisto dospelo k záveru, že návrh je v súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality. V tomto smere Výbor uviedol: „Keďže jeho hlavným cieľom je zvýšiť investície na európskej úrovni s jasnými nadnárodnými aspektmi, VR sa domnieva, že návrh nariadenia je v súlade so zásadou subsidiarity. Keďže jeho hlavným cieľom je zvýšiť investície na európskej úrovni s jasnými nadnárodnými aspektmi, VR sa domnieva, že návrh nariadenia je v súlade so zásadou subsidiarity.“

Vo svojom stanovisku k návrhu na vytvorenie programu pre riešenia interoperability pre európske orgány verejnej správy, podniky a občanov Výbor regiónov dospel k záveru, že návrh je v súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality. Výbor však poznamenal, že „na to, aby sa mohli plne dosiahnuť ciele programu ISA2 a aby sa mohlo zaručiť systematické rešpektovanie zásady subsidiarity počas uplatňovania programu, bude nevyhnutné efektívne zapojenie členských štátov a ich miestnych a regionálnych orgánov“.

K vybraným prioritným iniciatívam patril návrh, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 1829/2003, pokiaľ ide o možnosť členských štátov obmedziť alebo zakázať používanie geneticky modifikovaných potravín a krmív na svojom území.Vo veci tohto návrhu Výbor regiónov vykonal konzultácie so svojou expertnou skupinou pre subsidiaritu, ktorá je zložená z 13 odborníkov z praxe na miestnej a regionálnej úrovni. Skupina dospela k záveru, že návrh je v súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality, aj keď niekoľko odborníkov nastolilo otázky o tom, či by návrh v skutočnosti umožňoval členským štátom zákonne ukladať vnútroštátne zákazy a reštriktívne opatrenia v oblasti geneticky modifikovaných potravín a krmív. Výbor zopakoval túto obavu, keď vo svojom stanovisku uviedol, že „možnosť vydať zákaz je spojená s neprimerane vysokými prekážkami, ktoré členský štát musí prekonať skôr, než môže na štátnej úrovni túto možnosť využiť a vydať zodpovedajúci zákaz, čo vyvoláva obavy, pokiaľ ide o subsidiaritu, a naznačuje, že podľa tohto návrhu by bola jasne porušovaná zásada proporcionality“.

c) iniciatívy by potenciálne mali mať rozmer subsidiarity.

2.5. Súdny dvor Európskej únie

Hlavný rozsudok v roku 2015 o uplatňovaní zásad subsidiarity a proporcionality vydal Súdny dvor Európskej únie 18. júna 2015 vo veci C-508/13, Estónska republika/Európsky parlament a Rada Európskej únie.tejto veci Estónsko žiadalo, aby Súdny dvor zrušil určité ustanovenia smernice 2013/34/EÚdôvodu porušovania zásad subsidiarity a proporcionality a povinnosti odôvodnenia.

Vo svojom rozsudku súd uviedol, že overenie dodržania zásady subsidiarity sa malo uskutočniť pre smernicu ako celok, nie na úrovni každého jej ustanovenia osobitne (bod 51). Po druhé, súd objasnil, že zásada subsidiarity nepresadzuje obmedzenie právomoci Únie v závislosti od situácie niektorého z členských štátov. Zásadou sa len stanovuje, že plánované opatrenie možno z dôvodu jeho rozsahu alebo dôsledkov lepšie dosiahnuť na úrovni Únie (bod 53). Po tretie, pokiaľ ide o povinnosť odôvodnenia, súd zopakoval, že je dostatočné zverejniť základný cieľ presadzovaný inštitúciou. Bolo by zbytočné požadovať osobitné odôvodnenie každej vykonanej technickej voľby (bod 60). Okrem toho, ako účastník legislatívneho konania vedúceho k prijatiu smernice nemohlo Estónsko účinne namietať, že nebolo v pozícii, aby mohlo poznať dôvody voľby opatrení (bod 61).

Pokiaľ ide o zásadu proporcionality, súd zopakoval svoju jednotnú judikatúru, podľa ktorej musí byť zákonodarcovi EÚ poskytnutá široká miera voľnej úvahy v oblasti, v ktorej sa predpokladá prijatie politických, hospodárskych, ako aj sociálnych rozhodnutí a v rámci ktorej sa vyžaduje vykonanie komplexných posúdení. Znamená to, že len zjavne neprimeraná povaha opatrenia prijatého v tejto oblasti vo vzťahu k cieľu, ktorý príslušná inštitúcia sleduje, môže ovplyvniť platnosť opatrení prijatých v danej oblasti (bod 29). Súd zamietol dôvod žaloby Estónska týkajúci sa porušenia zásady proporcionality vzhľadom na to, že Estónsko nestanovilo, že rôzne voľby prijaté zákonodarcom EÚ preukázateľne prekročili obmedzenia jeho voľnej úvahy (body 32 až 38). Súd konkrétne zamietol argument, že bola porušená zásada proporcionality, pretože zákonodarca EÚ nevzal do úvahy osobitnú situáciu Estónska ako členského štátu, ktorý pokročil v oblasti elektronickej správy. Uviedol, že napadnutá smernica má vplyv vo všetkých členských štátoch a predpokladá zabezpečenie rovnováhy medzi rozdielnymi existujúcimi záujmami. Pre súd hľadanie takejto rovnováhy, ktorá nezohľadňuje len osobitnú situáciu jedného členského štátu, ale všetkých štátov Únie, nemôže byť považované za v rozpore so zásadou proporcionality (bod 39).

Nakoniec Všeobecný súd vydal 26. novembra 2015 rozsudok vo veci T-461/13, Španielske kráľovstvo/Európska komisia,ktorom sa potvrdzuje, že zásada subsidiarity sa neuplatňuje v oblasti preskúmania štátnej pomoci (bod 182).

3. hlavné prípady, v ktorých boli vyjadrené obavy v súvislosti so zásadami subsidiarity a proporcionality

Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa stanovuje krízový mechanizmus premiestnenia a mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov.

V reakcii na utečeneckú krízu a v súlade so svojou európskou migračnou agendou Komisia prijala 9. septembra 2015 návrh krízového mechanizmu premiestnenia, ktorého cieľom je zaviesť štruktúrovaný mechanizmus solidarity. Komisia by ho mohla kedykoľvek aktivovať, aby pomohla ktorémukoľvek členskému štátu, ktorý sa nachádza v krízovej situácii a pod extrémnym tlakom na jeho azylový systém v dôsledku veľkého a neúmerného prílevu štátnych príslušníkov tretích krajín. Takéto budúce núdzové situácie by Komisia stanovovala na základe objektívnych a overiteľných kritérií. Je to súčasť balíka návrhov, ktorý zahŕňa núdzové premiestnenie 120 000 utečencov z Grécka, Maďarska a Talianska, spoločný európsky zoznam bezpečných krajín pôvodu a zefektívnenie politiky návratu.

Národné parlamenty vydali k návrhu päť odôvodnených stanovísk, čo predstavovalo sedem hlasov. Národné parlamenty v týchto stanoviskách argumentovali takto: že navrhovaný mechanizmus predstavuje neprijateľné zasahovanie do azylových systémov členských štátov, že odôvodnenie je nedostatočné a že zavedením trvalého záväzného kľúča na prerozdelenie namiesto dočasných opatrení sa návrhmi porušuje zásada subsidiarity. Bolo spochybnené aj odôvodnenie výberu článku 78 ods. 2 písm. e) Zmluvy o fungovaní Európskej únie ako právneho základu.

Vo svojich odpovediach Komisia pripomenula, že utečenecká kríza spôsobila tlak na azylové systémy členských štátov, čo by mohlo ohroziť uplatňovanie dublinských pravidiel. Súčasný systém v tejto súvislosti neumožňuje žiadnu výnimku z kritérií zodpovednosti, čím vytvára stavy nerovnováhy a v niektorých prípadoch zhoršuje krízu.

Komisia ďalej argumentovala, že krízový mechanizmus pre premiestnenie žiadateľov by EÚ umožnil reagovať na naliehavú situáciu a pomôcť členským štátom, ktoré čelia núdzovej situácii, bez toho, aby sa zakaždým musel absolvovať zdĺhavý procesom prijímania. Komisia zdôraznila, že opatrenia jednotlivých členských štátov by na riešenie týchto situácií nestačili. Uplatňovaním nekoordinovaných riešení by sa nepodarilo dosiahnuť komplexnú reakciu na neúmerný prílev osôb ani spravodlivé rozdelenie zodpovednosti medzi členské štáty.

Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 1829/2003, pokiaľ ide o možnosť členských štátov obmedziť alebo zakázať používanie geneticky modifikovaných potravín a krmív na svojom území

Keď sa Jean-Claude Juncker uchádzal o podporu Európskeho parlamentu pre svoje zvolenie do funkcie predsedu Európskej komisie, vyjadril svoj zámer preskúmať právne predpisy týkajúce sa povolenia geneticky modifikovaných organizmov. V súčasnom systéme sa členským štátom nikdy nepodarilo dosiahnuť kvalifikovanú väčšinu v prospech alebo proti takémuto povoleniu, čím vždy ponechali konečné rozhodnutie o povolení na Komisiu. Komisia prijala 22. apríla 2015 návrh na revíziu existujúceho nariadenia, ktorou by sa umožnilo členským štátom prijímať rozhodnutia na vnútroštátnej úrovni – obmedzenie alebo zákaz používania geneticky modifikovaných potravín alebo krmív – po ich povolení na európskej úrovni. Takéto rozhodnutia by boli prijaté iba pod podmienkou, že vnútroštátne rozhodnutia o odmietnutí alebo zákaze by boli v súlade s právom Únie a nesúviseli by so zdravotnými a environmentálnymi dôvodmi. Tieto posudzuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín.

Komisii boli doručené dve odôvodnené stanoviská, v ktorých sa na jednej stane uvádzalo, že návrhom sa neposkytol členským štátom dostatočný priestor pre vnútroštátny zákaz geneticky modifikovaných organizmov vzhľadom na to, že ide o citlivú verejnú otázku, a na druhej strane, že presunutie rozhodnutia o obmedzení alebo zákaze používania geneticky modifikovaných organizmov na členské štáty nie je v súlade so zásadou subsidiarity, pretože členské štáty nie sú vždy schopné prijímať tieto rozhodnutia spôsobom, ktorý neohrozuje fungovanie jednotného trhu.

Komisia vo svojich odpovediach uviedla, že návrhom sa nepresúva celá právomoc rozhodovať o povolení geneticky modifikovaných organizmov na členské štáty, ale poskytuje sa len možnosť prijať opatrenia obmedzujúce alebo zakazujúce používanie geneticky modifikovaných potravín a krmív na svojom území po vydaní povolenia zo strany EÚ. Z toho dôvodu podľa Komisie návrh nemá vplyv na aspekty povoľovania geneticky modifikovaných organizmov, ktoré sa lepšie riešia na európskej úrovni.

Návrh smernice Rady, ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní

Komisia predstavila 18. marca 2015 v rámci svojho programu na boj proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam právnických osôb a škodlivej daňovej konkurencii v rámci Európskej únie balík opatrení v oblasti daňovej transparentnosti. Balík zahŕňal návrh o zavedení automatickej výmeny informácií medzi členskými štátmi o ich daňových rozhodnutiach. V návrhu sa vyžaduje, aby vnútroštátne daňové orgány pravidelne nahlasovali iným členským štátom cezhraničné daňové rozhodnutia, ktoré vydali. Členské štáty by potom mohli požiadať o podrobnejšie informácie o konkrétnom rozhodnutí. Automatická výmena informácií o daňových rozhodnutiach by potom umožnila členským štátom zistiť nezákonné daňové praktiky spoločností a prijať v reakcii na to potrebné opatrenia. Okrem toho je cieľom návrhu podnietenie zdravšej daňovej konkurencie, keďže daňové orgány zrejme menej pravdepodobne poskytnú spoločnostiam selektívne daňové zaobchádzanie po jeho sprístupnení na účel kontroly zo strany ich partnerov.

Komisia dostala jedno odôvodnené stanovisko. Uvádzalo sa v ňom, že určité časti návrhu vrátane všeobecného znenia povinnosti poskytnúť informácie o bilaterálnom a viacstrannom určovaní cien v rámci vzájomných dohôd medzi dotknutými štátmi prekročilo minimum nevyhnutné na dosiahnutie želaných cieľov a že návrh nebol v súlade so zásadou subsidiarity.

Vo svojej odpovedi Komisia uviedla, že boj proti škodlivým daňovým postupom, ktoré ohrozujú fungovanie jednotného trhu, bol dôvodom, prečo Komisia použila všeobecné hľadisko, pokiaľ ide o to, na aký typ informácií by sa mal návrh vzťahovať. Z toho dôvodu je minimalizovaný priestor na voľnú úvahu o tom, ktoré rozhodnutia môžu byť škodlivé, a mali by sa vymieňať. Takto by sa takisto zabezpečilo, že smernica bude mať reálny praktický účinok.

Návrh Komisie bol prijatý Radou 8. decembra 2015.