OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Uplatňovanie kritérií rozdelenia zdrojov medzi členské štáty v rámci Fondu pre vonkajšie hranice, Európskeho fondu pre integráciu štátnych príslušníkov tretích krajín a Európskeho fondu pre návrat /* KOM/2011/0448 v konečnom znení */





OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Uplatňovanie kritérií rozdelenia zdrojov medzi členské štáty v rámci Fondu pre vonkajšie hranice, Európskeho fondu pre integráciu štátnych príslušníkov tretích krajín a Európskeho fondu pre návrat SÚVISLOSTI SPRÁVY Účel tejto správy Európska únia zriadila na obdobie rokov 2007 až 2013 všeobecný program Solidarita a riadenie migračných tokov s celkovými vyčlenenými zdrojmi 4 020 mil. EUR. Všeobecný program pozostáva zo štyroch fondov a jeho cieľom je riešenie otázky spravodlivého rozdelenia zodpovednosti medzi členskými štátmi za finančné zaťaženie vyplývajúce zo zavedenia integrovaného riadenia vonkajších hraníc Európskej únie a z vykonávania spoločnej azylovej a prisťahovaleckej politiky[1]. Tieto fondy sa odlišujú od väčšiny iných finančných nástrojov EÚ v tom zmysle, že vytvárajú mechanizmus prideľovania zdrojov členským štátom na ročnej báze. Z tohto dôvodu sa v základných aktoch, ktorými sa zriaďuje Fond pre vonkajšie hranice[2], Európsky fond pre integráciu štátnych príslušníkov tretích krajín[3] (ďalej len „Integračný fond“) a Európsky fond pre návrat[4] od Komisie vyžaduje, aby predložila správu Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov o uplatňovaní kritérií prideľovania zdrojov členským štátom a preskúmala, či nie sú potrebné zmeny a doplnenia týchto kritérií. Takáto povinnosť neexistuje pre Európsky fond pre utečencov, štvrtý fond všeobecného programu. V základnom akte vytvorenom v roku 2000 sa skonsolidovali skúsenosti z minulosti vrátane skúseností s kritériami. Správa predstavuje prístup k uplatňovaniu kritérií rozdelenia zdrojov a v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie sa podrobne uvádzajú výsledky členských štátov. Predstavením údajov, používanej metodiky a výsledkov uplatňovania kritérií môžu tieto dokumenty pomôcť rozšíriť pohľad členských štátov, iných inštitúcií a zainteresovaných strán na budúcnosť financovania zo zdrojov EÚ v oblasti riadenia migračných tokov v nasledujúcom viacročnom finančnom rámci. Mechanizmy prideľovania zdrojov z fondov Fondy implementujú hlavne členské štáty metódou spoločného hospodárenia. Prostredníctvom ročných programov členských štátov sa vyvíja úsilie z rozpočtu EÚ podporiť v členských štátoch štruktúrovanú intervenciu (budovanie kapacít) a činnosti špecifické pre vnútroštátne alebo miestne podmienky v príslušnej politickej oblasti, podľa rozsahu stanoveného v základných aktoch. Všetky opatrenia sú spolufinancované na základe spoločného rámca (strategických usmernení EÚ). V rámci každého fondu ročné rozdelenie dostupných finančných zdrojov EÚ medzi členské štáty vychádza z osobitných a objektívnych kritérií, ktoré odzrkadľujú situáciu členského štátu z hľadiska prevzatých povinností v mene, alebo pre celkový prospech, Únie v príslušnej politickej oblasti: napríklad veľkosť vonkajších hraníc, ktoré je potrebné chrániť a počet osôb, ktoré ich prekračujú; počet štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí majú na území členského štátu legálny pobyt a ktorých je potrebné začleniť do spoločnosti; počet rozhodnutí o návrate, ktoré treba vykonať. Vymedzenie kritérií je najkonkrétnejšie vyjadrenie zásady solidarity, na ktorej sú fondy postavené v tom zmysle, že členské štáty, ktorých sa riadenie migračných tokov dotýka najviac, majú mať možnosť najviac využívať finančné prostriedky EÚ. Komisia pri výpočtoch každý rok vychádza zo štatistiky EÚ od EUROSTATU a z údajov ad hoc poskytnutých členskými štátmi. Keď výpočty oznámi členským štátom v roku N-1[5], členské štáty sú oboznámené aj s príspevkom EÚ na ročný program a môžu skutočne začať vyberať pre príslušné programy opatrenia, ktoré sa budú spolufinancovať. Sú to orientačné sumy („predbežné finančné prostriedky“), ktoré sa potvrdia, alebo upravia, keď rozpočtový orgán prijme rozpočet EÚ v roku N-1. Štruktúra a obsah tejto správy Táto správa je zameraná na výpočty na rozpočtové roky 2007 – 2011 . Výpočty sú konečné. Tak, ako sa plánovalo počas diskusií, ktoré viedli k prijatiu základných aktov, proces zberu údajov sa posilnil, keď účinnosť nadobudlo nariadenie č. 862/2007 [6] (ďalej len „nariadenie o migračnej štatistike“). Uplatňovanie nariadenia o migračnej štatistike na údaje, ktoré sa používajú pri rozdelení zdrojov z fondov, pomohlo zlepšiť spoľahlivosť a porovnateľnosť údajov. Skúsenosti s uplatňovaním kritérií sa preskúmajú pri všetkých fondoch. Ďalšie informácie o metodike, zbere údajov a prehľad a porovnávaciu analýzu výsledkov uplatňovania údajov v rámci fondov obsahuje pracovný dokument útvarov Komisie. VŠEOBECNÝ RÁMEC PRE VÝPOČTY Kľúčové zásady dodávky údajov a spolupráce medzi členskými štátmi a Komisiou V rámci všetkých fondov pri kooperácii medzi členskými štátmi a Komisiou, vrátane EUROSTATU, s cieľom zabezpečiť optimálne uplatňovanie ustanovení týkajúcich sa kľúčov rozdelenia, uvedených v základných aktoch, boli od samého začiatku najdôležitejšie tieto zásady: 1. Členské štáty sú v prvom rade zodpovedné za poskytnutie presných a spoľahlivých údajov relevantných pre pridelenie zdrojov členským štátom. Podľa základných aktov v súlade s právnymi predpismi Spoločenstva sú referenčnými údajmi „najaktuálnejšie štatistiky Komisie (EUROSTAT), vypracované na základe údajov, ktoré poskytli členské štáty“. Členské štáty navyše „čo najskôr musia poskytnúť predbežné údaje“ pre fondy, ak Komisii (EUROSTATU) ešte neposkytli údaje, alebo ak Komisia (EUROSTAT) vôbec nevypracovala štatistiky, ako aj informácie, ktoré Komisia nevyhnutne potrebuje na kontrolu týchto údajov[7]. 2. V prípade nesplnenia týchto požiadaviek bude mať nedodanie konkrétnej kategórie údajov v súlade s príslušným základným aktom za následok, že požadované pole tabuľky používanej na rozdelenie zdrojov zostane nevyplnené, okrem prípadu, keď by to bolo v prospech členského štátu. V rámci štatistiky EÚ sa zaviedli a fungujú kľúčové kontroly kvality štatistických údajov. EUROSTAT realizuje program zabezpečenia kvality a v rámci svojho širšieho úsilia zabezpečiť, aby členské štáty dodržiavali požiadavky právnych predpisov EÚ o štatistike, pracuje s dodávateľmi vnútroštátnych údajov s cieľom hodnotiť a zabezpečiť správne uplatňovanie nariadenia o migračnej štatistike. Neustále zlepšovanie pracovných postupov a kvality údajov Komisia a členské štáty spolupracujú od samého začiatku s cieľom zabezpečiť dostupnosť a porovnateľnosť údajov. Vytvoril sa všeobecný rámec pre spoluprácu a existujúce zbery a zdroje údajov sa preskúmali spoločne. V lete 2007 Komisia oznámila členským štátom výsledky za rozpočtové roky 2007 a 2008. Tieto prvé skúsenosti sa vyhodnotili a podarilo sa dosiahnuť určité zlepšenie. Rozhodlo sa, že by sa malo čo najviac pracovať s predvyplnenými vzorovými tlačivami od EUROSTATU a mali by sa formalizovať pracovné vzťahy (sieť štatistických kontaktných bodov). Pracovné postupy sa tak ustálili a členské štáty ich v plnej miere ovládajú. Od rozpočtového roku 2010 sa začali používať prvé súbory údajov (referenčný rok 2008) zozbierané podľa ustanovení nariadenia o migračnej štatistike. OSOBITNÝ RÁMEC PRE VÝPOČET V RÁMCI JEDNOTLIVÝCH FONDOV Fond pre vonkajšie hranice Kritériá uvedené v základnom akte V článkoch 14 a 15 rozhodnutia č. 574/2007/ES (ďalej len „základný akt EBF“) sa vymedzujú kritériá rozdelenia ročných zdrojov fondu medzi členské štáty. S cieľom vyjadriť solidaritu s členskými štátmi, ktoré pre dobro EÚ znášajú trvalú a veľkú finančnú záťaž, sa v ustanoveniach stanovujú objektívne kritériá rozdelené podľa typu hraníc, pričom sa zohľadňuje úroveň ohrozenia na vonkajších hraniciach členských štátov a počet osôb, ktoré tieto hranice prekračujú. V článku 14 sa stanovuje, že celková suma dostupná pre fond sa musí medzi členské štáty rozdeliť takto: 3. 30 % pre vonkajšie pozemné hranice 4. 35 % pre vonkajšie námorné hranice 5. 20 % pre letiská 6. 15 % pre konzulárne úrady. Ad 1+2. Pokiaľ ide o pozemné a námorné hranice , 70 % zdrojov sa prideľuje podľa dĺžky vonkajších hraníc, a ak je vhodné, výpočet sa rozšíri o vážené koeficienty. Zvyšných 30 % sa prideľuje na základe pracovného zaťaženia v rámci riadenia hraníc (vymedzeného na základe priemerných hodnôt za predchádzajúce dva roky, pokiaľ ide o počet osôb, ktoré prekročili hranice na schválených hraničných priechodoch, počet štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorým sa odoprel vstup na vonkajších hraniciach a počet osôb zadržaných po neoprávnenom prekročení vonkajších hraníc). Dĺžka námorných hraníc sa definuje ako vonkajšie hranice teritoriálnych morských vôd členských štátov vymedzené podľa Dohovoru Organizácie spojených národov o morskom práve; vonkajšie hranice sa však môžu rozšíriť, ak sa vyžadujú rozsiahle pravidelné operácie na predchádzanie nezákonnej migrácii/neoprávnenému vstupu v oblastiach vysokého ohrozenia. Ad 3. Pokiaľ ide o letiská , pridelené finančné prostriedky sa vypočítajú podľa pracovného zaťaženia v rámci riadenia vzdušných hraníc (vymedzeného na základe priemerných hodnôt za predchádzajúce dva roky, pokiaľ ide o počet osôb, ktoré prekročili hranice na schválených hraničných priechodoch a počet štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorým sa odoprel vstup na vonkajších hraniciach). Ad 4. V prípade konzulárnych úradov sa pridelené finančné prostriedky vypočítajú podľa počtu konzulárnych úradov a počtu žiadostí o víza (pracovné zaťaženie). V článku 15 sa stanovuje rámec pre výpočet vážených koeficientov pre vonkajšie pozemné a námorné hranice . Agentúra Frontex bola poverená úlohou identifikácie úrovní hrozby v každej sekcii vonkajších hraníc (vysoké, stredné a normálne riziko pre pozemné hranice a vysoké, stredné, normálne a minimálne riziko pre námorné hranice). Správy vychádzajú z údajov, ktoré orgány hraničnej kontroly členských štátov posielajú agentúre Frontex v rámci siete Frontex pre analýzu rizík (FRAN). Primárne zdroje tvoria kategórie údajov uvedené v základnom akte EBF. Zber údajov Výpočet rozdelenia zdrojov v rámci fondu je zložitý, pretože si vyžaduje ročný zber mnohých rôznych kategórií údajov z rôznych zdrojov. Pre zložitosť rôznych údajov, ktoré je potrebné zbierať, Komisia vydala podrobné osobitné usmernenia pre členské štáty. Nové usmernenia sa vydávali pravidelne, na základe vývoja právneho a operačného rámca, ako aj informácií získaných počas predchádzajúcich rokov. Popri údajoch nevyhnutne potrebných na výpočet pridelených prostriedkov Komisia vyžadovala aj doplňujúce údaje s cieľom potvrdiť platnosť nevyhnutných údajov. V základnom akte EBF sa uznáva, že iba pri určitých údajoch o pracovnej záťaži môžu byť referenčné údaje súčasťou štatistiky EÚ a v tomto zmysle sa situácia v rámci Fondu pre vonkajšie hranice podstatne líši od iných fondov, pri ktorých väčšina údajov predstavuje štatistiku EÚ, ak nie všetky. Zber údajov sa uskutočnil takto: - pokiaľ ide o dĺžku vonkajších hraníc a počet letísk, údaje poskytovali priamo členské štáty a Komisia ich overila krížovým porovnaním rôznych zdrojov (t. j. úradných webových lokalít ministerstiev členských štátov, hodnotiacich správ Schengenskej dohody atď.); - pokiaľ ide o žiadosti o víza , údaje o schengenských vízach (t. j. krátkodobé víza, tranzitné víza, letiskové tranzitné víza) sa získavali zo zberu údajov Rady, pričom počet konzulárnych úradov sa získal od členských štátov a overil na základe informácií dostupných prostredníctvom Rady; - údaje o prípadoch odoprenia vstupu a zadržania boli založené na zbere údajov o opatreniach presadzovania práva proti nelegálnemu prisťahovalectvu; a - údaje o počte cestujúcich, ktorí prekročili vonkajšie hranice poskytli priamo členské štáty. V prípade niektorých členských štátov, hlavných dodávateľov údajov v rámci fondu, bolo vysvetlenie a meranie údajov niekedy ťažké. Niekedy bolo ťažko vymedziť prípady, v ktorých dochádza v skutočnosti k „prekročeniu námorných vonkajších hraníc“ v zmysle fondu a vysvetliť význam kategórie „počet osôb zadržaných po neoprávnenom prekročení hraníc“. V iných prípadoch, napriek tomu, že členské štáty úplne porozumeli koeficientu, mali ťažkosti s poskytnutím presných hodnôt, pretože údaje ako také neboli zozbierané, alebo neboli zozbierané podľa kritérií uvedených v základnom akte EBF, čo spôsobilo, že mohli poskytnúť iba odhady. Ťažkosti sa ďalej objavili aj pri výklade definície rozsiahlych operácií a pri vymedzení rozšírených námorných hraníc. Celkové posúdenie uplatňovania kritérií Na záver, napriek určitým ťažkostiam s uplatňovaním všetkých definovaných faktorov pre rozdelenie zdrojov sa ukázalo, že je možné zozbierať potrebné údaje na uplatnenie kritérií v súlade so základným aktom EBF a včas poskytnúť výpočet predbežných rozpočtových prostriedkov členským štátom, aby ich mohli použiť na prípravu svojich ročných programov. Výsledky uplatňovania kritérií sú uvedené v dokumente SEK. Konečné rozdelenie zdrojov ukazuje, že hlavnými príjemcami fondu boli členské štáty s najväčšou zodpovednosťou za vykonávanie spoločnej politiky riadenia vonkajších hraníc: - Španielsko, Grécko a Taliansko získali 48 % pridelených rozpočtových prostriedkov fondu na obdobie 2007 – 2011. - Ak sa navyše k trom hlavným príjemcom pripočíta Francúzsko, Malta a Cyprus, z rozdelenia fondu vyplýva, že 60 % finančnej pomoci sa koncentrovalo do členských štátov hraničiacich s oblasťou Stredozemného mora a Kanárskych ostrovov. - Takisto členské štáty s pozemnou hranicou na východe (Poľsko, Maďarsko, Fínsko, Slovinsko, Rumunsko, Litva, Estónsko, Bulharsko, Lotyšsko a Slovensko) získali 25 % celkových pridelených rozpočtových prostriedkov. - Výsledky potvrdzujú účel fondu ako nástroja finančnej solidarity v rámci integrovaného riadenia hraníc v EÚ. Európsky fond pre integráciu štátnych príslušníkov tretích krajín Kritériá uvedené v základnom akte V článku 12 základného aktu sa vymedzujú kritériá rozdelenia ročných zdrojov fondu medzi členské štáty (ďalej len „základný akt IF“)[8]. Podľa článku 12 ods. 1 každý členský štát dostane z ročných finančných prostriedkov fondu pevnú sumu 500 000 EUR. V článku 12 ods. 2 sa stanovujú kritériá pre rozdelenie zvyšných dostupných ročných zdrojov medzi členské štáty: 7. 40 % v pomere k priemernému celkovému počtu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa oprávnene zdržiavajú v členských štátoch za obdobie predchádzajúcich troch rokov (IF1 „ stav štátnych príslušníkov tretích krajín s oprávneným pobytom“); a 8. 60 % v pomere k počtu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorým členský štát vydal povolenie na pobyt na svojom území za obdobie predchádzajúcich troch rokov (IF2 „ toky štátnych príslušníkov tretích krajín s oprávneným pobytom“). Pokiaľ ide o údaje o stavoch, na výpočet priemernej populácie za tri roky sa používajú hodnoty odrážajúce údaje k štyrom referenčným dátumom. Podľa článku 12 ods. 3 základného aktu IF sa na účely výpočtu uvedeného v článku 12 ods. 2 písm. b) nezahŕňajú tieto kategórie osôb: - sezónni pracovníci , v rámci definície podľa vnútroštátnych právnych predpisov; - štátni príslušníci tretích krajín, ktorým bol povolený vstup na účely štúdia, v rámci školských výmenných pobytov, odbornej prípravy bez odmeny alebo dobrovoľnej služby v súlade so smernicou Rady 2004/114/ES; - štátni príslušníci tretích krajín, ktorým bol povolený vstup na účely vedeckého výskumu v súlade so smernicou Rady 2005/71/ES; - štátni príslušníci tretích krajín, ktorým sa predĺžilo povolenie vydané členským štátom alebo zmenil štatút , vrátane štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí získali štatút osoby s dlhodobým pobytom v súlade so smernicou Rady 2003/109/ES. V základnom akte sa nakoniec stanovuje, že sa nezahŕňajú ani údaje o žiadateľoch o azyl, utečencoch a osobách požívajúcich doplnkovú ochranu v súlade so smernicou 2004/83/ES a údaje o osobách s dvojitým občianstvom, ak je jedno z nich občianstvom členského štátu. Zber údajov Komisia poskytla členským štátom podrobné usmernenia o definíciách údajov. Vnútroštátne zdroje a definície v oblasti údajov o migrácii sa výrazne líšia a dôležitosť nezahrnutia niektorých odlišných kategórií údajov je veľkou výzvou, ak je zdroj údajov viac založený na demografických hľadiskách namiesto administratívneho postavenia fyzických osôb (t. j. či majú oprávnený pobyt a na základe akého typu povolenia). Na rozpočtové roky 2007 až 2009 sa údaje vyžadované na základe základného aktu IF zbierali kombinovane, na jednej strane ako neformálny ale regulárny zber údajov o stave štátnych príslušníkov tretích krajín, riadený EUROSTATOM [článok 12 ods. 2 písm. a)]; a na druhej strane ako žiadosti ad hoc určené členským štátom o získanie údajov o štátnych príslušníkoch tretích krajín, ktorí získali povolenie na pobyt v členských štátoch [článok 12 ods. 2 písm. b)], v kontexte pilotnej databázy povolení na pobyt. Významný vplyv malo prijatie a nadobudnutie účinnosti nariadenia o migračnej štatistike. Pracovné postupy sa prispôsobili. Vďaka pravému zberu údajov o povoleniach na pobyt podľa článku 6 nariadenia o migračnej štatistike všetky údaje požadované na základe základného aktu IF, t. j. údaje o stave a tokoch, môžu v súčasnosti v zásade vychádzať zo štatistiky EÚ. Vzhľadom na povinnú lehotu na poskytnutie štatistiky o povoleniach na pobyt podľa nariadenia o migračnej štatistike (t. j. do konca júna každého roku) a čas potrebný na overenie údajov sa do praxe zaviedlo opätovné preskúmanie údajov použitých na výpočet oznámených predbežných pridelených prostriedkov a ak je vhodné, vydanie revízie predbežných pridelených prostriedkov s cieľom zohľadniť najnovšie údaje overené EUROSTATOM. V prípade niektorých členských štátov bolo ťažké vyňať údaje o žiadateľoch o azyl a osobách požívajúcich medzinárodnú ochranu pre zvláštnosti vnútroštátnych zdrojov údajov. V niektorých prípadoch sa museli využiť odhady na základe krížového porovnania so súbormi údajov o azyle. V ďalších prípadoch si vyňatie obnovení povolení vyžadovalo dodatočnú prácu. Pri niektorých prípadoch bolo nevyhnutné údaje upraviť podľa definície povolenia na pobyt. Nakoniec, iba veľmi málo členských štátov poskytuje údaje o povoleniach na pobyt dobrovoľne a vopred, ako to vyžaduje EUROSTAT. Skôr, ako sa začalo uplatňovať nariadenie o migračnej štatistike, Komisia musela vykonať veľa dodatočných kontrol v úzkej spolupráci s dodávateľmi údajov. Uplatňovanie nariadenia o migračnej štatistike poskytuje primeranú záruku porovnateľnosti a kvality údajov. V niektorých osobitných prípadoch, napr. pri vyňatí určitých kategórií údajov, sa dodatočné kontroly dokonca vykonávajú naďalej, aby sa zabezpečila hodnovernosť údajov, ktoré poskytli členské štáty. Celkové posúdenie uplatňovania kritérií Na záver, ukázalo sa, že je možné zozbierať potrebné údaje na uplatnenie kritérií v súlade so základným aktom IF a včas poskytnúť výpočet predbežných rozpočtových prostriedkov členským štátom, aby ich mohli použiť na prípravu svojich ročných programov, aj keď vzhľadom na harmonogram poskytovania údajov podľa nariadenia o migračnej štatistike v niektorých prípadoch nie je možné vylúčiť revíziu. Výsledky uplatňovania kritérií sú uvedené v dokumente SEK. Skupinu piatich hlavných príjemcov tvorí Taliansko, Spojené kráľovstvo, Španielsko, Nemecko a Francúzsko a pripadá im takmer 70 % pridelených finančných prostriedkov. Vzhľadom na rozsah prisťahovalectva do týchto členských štátov a výzvy, ktorým EÚ čelila v tejto oblasti v období rokov 2007 až 2010, výsledky potvrdzujú účel fondu ako nástroja finančnej solidarity v rámci rozvoja integračných politík EÚ. Európsky fond pre návrat Kritériá uvedené v základnom akte V článku 14 základného aktu sa vymedzujú kritériá ročného rozdelenia zdrojov medzi členské štáty (ďalej len „základný akt RF“). Podľa článku 14 ods. 1 každý členský štát dostane z ročných finančných prostriedkov fondu pevnú sumu 300 000 EUR. Táto suma sa zvýši na 500 000 EUR v prípade členských štátov, ktoré do Európskej únie vstúpili 1. mája 2004 a neskôr. V článku 14 ods. 2 sa stanovujú kritériá pre rozdelenie zvyšných dostupných ročných zdrojov medzi členské štáty: 9. 50 % v pomere k celkovému počtu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí nespĺňajú alebo už nespĺňajú podmienky na vstup a pobyt na území členského štátu a na ktorých sa vzťahuje rozhodnutie o návrate, vydané v súlade s vnútroštátnym právom a/alebo právom Spoločenstva, t. j. správne alebo súdne rozhodnutie alebo úkon, ktorým sa konštatuje alebo vyhlasuje nezákonnosť pobytu a ukladá povinnosť návratu („príslušníci tretích krajín podliehajúci rozhodnutiu o návrate“); 10. 50 % v pomere k počtu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí po vydaní správneho alebo súdneho rozhodnutia o odchode skutočne opustili územie členského štátu, či už dobrovoľne alebo na základe donútenia („skutočné návraty“). V základnom akte RF sa stanovuje, že z týchto kategórií by sa mali vyňať štátni príslušníci tretích krajín, ktorým sa odoprel vstup v čase, keď sa nachádzali v tranzitnom priestore členského štátu a štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí sa museli vrátiť do iného členského štátu, najmä podľa „dublinského nariadenia“ pre žiadateľov o azyl[9]. V základnom akte RF sa vyžaduje zber údajov obidvoch kategórií za tri referenčné roky. Zber údajov Od členských štátov sa vyžadovalo, aby poskytli dostupné údaje na základe usmernení Komisie, a to najmä podľa týchto bodov: 11. V prípade štátnych príslušníkov podliehajúcich rozhodnutiam o návrate spočítať všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí podliehali príkazu na odsun počas príslušného roka (a nie stavu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí zostávajú v členskom štáte a podliehajú rozhodnutiu o návrate ku koncu roka) a počítať iba jeden príkaz na osobu a tak zistiť pracovné zaťaženie členského štátu z hľadiska množstva jednotlivých prípadov v dôsledku záporných rozhodnutí o žiadostiach o azyl a prisťahovalectve počas celého roka; 12. V prípade skutočných návratov spočítať všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí boli skutočne vyhostení do tretej krajiny po príkaze na opustenie krajiny, vrátane asistovaných dobrovoľných návratov a nútených vyhostení ale vynímajúc spontánne dobrovoľné návraty. Na rozpočtové roky 2008 až 2009 sa údaje vyžadované na základe základného aktu RF zbierali kombinovane, na jednej strane ako neformálny ale pravidelný zber údajov o štatistike opatrení presadzovania práva proti nelegálnemu prisťahovalectvu, spravovaný EUROSTATOM; a na druhej strane ako žiadosti ad hoc o získanie údajov určené členským štátom, na ktoré sa nevzťahuje tento zber. Zber údajov sa vzťahoval iba na údaje o skutočných návratoch, kým ad hoc žiadosti mali za cieľ zozbierať údaje o štátnych príslušníkoch tretích krajín podliehajúcich rozhodnutiu o návrate. Od rozpočtového roku 2010 sa pracovné postupy prispôsobili. Nariadenie o migračnej štatistike sa mohlo uplatniť, pretože sa v ňom plánuje zber údajov od referenčného roku 2008. Článok 7 nariadenia o migračnej štatistike sa vzťahuje vo veľkom rozsahu na dve kategórie údajov vyžadované podľa základného aktu RF. Rozdiel medzi údajmi zbieranými podľa článku 7 nariadenia o migračnej štatistike a údajmi požadovanými podľa základného aktu RF sa prekonal pridaním dobrovoľnej tabuľky začlenenej do pravidelného zberu údajov EUROSTATU. Na základe nariadenia o migračnej štatistike členské štáty nemajú povinnosť poskytovať údaje o počte štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa vrátili do tretích krajín. Vyžaduje s v ňom iba celkový počet štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí boli vrátení po príkaze na opustenie krajiny (aj keď prípady podľa dublinského nariadenia sú vyňaté). Dodatočná dobrovoľná tabuľka zberu údajov podľa nariadenia o štatistike sa vzťahuje na údaje o skutočných návratoch do tretích krajín . V rámci rozpočtového roku 2011 všetky členské štáty dodatočnú tabuľku dobrovoľne predložili. Preto nebola potrebná žiadna dodatočná ad hoc žiadosť špecifická pre RF. Pri niektorých členských štátoch vznikli určité ťažkosti s predložením údajov. Príčinou je často povaha vnútroštátnych zdrojov údajov. Často boli potrebné dodatočné revízie s cieľom zabezpečiť vyňatie žiadateľov o azyl a štátnych príslušníkov tretích krajín v tranzitných priestoroch. Ďalej sa zdalo, že v niektorých členských štátoch bol počet rozhodnutí o návrate nižší ako počet skutočných návratov. Dôvodom tejto, v zásade nelogickej, situácie bola podľa príslušných členských štátov skutočnosť, že určití štátni príslušníci tretích krajín boli vyhostení bez toho, aby bolo predtým vydané rozhodnutie o návrate, v rámci osobitných dvojstranných dohôd alebo dohovorov, ktoré mali s tretími krajinami. S cieľom umožniť správne posúdenie týchto údajov Komisia požiadala členské štáty, aby vo vysvetlivkách k údajom predložili všetky relevantné informácie o takýchto dvojstranných dohodách alebo dohovoroch vrátane počtu príslušníkov tretích krajín, ktorí sa vrátili, spolu s ich rozdelením podľa občianstva. V závislosti od riadenia prípadov migračných tokov sa objavili obmeny. Uplatňovanie nariadenia o migračnej štatistike poskytuje primeranú záruku porovnateľnosti a kvality údajov. V niektorých osobitných prípadoch ako pri prípadoch, keď je počet rozhodnutí o návrate vyšší ako počet skutočných návratov, sa dokonca vykonali dodatočné kontroly, aby sa zabezpečila hodnovernosť údajov, ktoré poskytli členské štáty. Celkové posúdenie uplatňovania kritérií Na záver, napriek určitým menším ťažkostiam so zabezpečením jednotného uplatňovania definícií vyžadovaných na základe základného aktu RF sa ukázalo, že je možné zozbierať potrebné údaje na uplatnenie kritérií v súlade so základným aktom RF a včas poskytnúť výpočet predbežných finančných prostriedkov členským štátom, aby ich mohli použiť na prípravu svojich ročných programov. Výsledky uplatňovania kritérií sú uvedené v dokumente SEK. Skupinu troch najväčších príjemcov tvorí Grécko, Spojené kráľovstvo a Španielsko. Spolu s Francúzskom, Talianskom a Nemeckom tieto krajiny využívajú takmer 67 % pridelených finančných prostriedkov. Vzhľadom na veľkosť migračného tlaku na tieto krajiny a so zreteľom na presun tokov neregulárnych vstupov v priebehu rokov zo španielskeho pobrežia (Kanárskych ostrovov) smerom k centrálnej stredozemskej ceste, po hranice Grécka s Albánskom a Tureckom, výsledky potvrdzujú účel fondu ako nástroja finančnej solidarity v rámci riadenia návratov v EÚ. ZÁVEREČNÉ POZNÁMKY Základné akty štyroch fondov nadobudli účinnosť v lete 2007, niekoľko týždňov pred lehotou na predloženie prvých výpočtov na určenie zdrojov pridelených členským štátom. Vďaka spolupráci medzi Komisiou a členskými štátmi, ktorá sa týkala údajov pre pridelené prostriedky, v príprave na nadobudnutie účinnosti, Komisia tak, ako sa od nej vyžadovalo, dokázala predložiť členským štátom do júla 2007 informácie o pridelených rozpočtových prostriedkoch na roky 2007 a 2008. Spolu s extrapoláciami za obdobie 2009 až 2013 sa členské štáty riadili týmito údajmi pri zostavovaní orientačného finančného rámca ako základu pre viacročnú stratégiu implementácie fondov. Počas rozpočtových rokov 2007 až 2011 zásady a pracovné postupy zberu údajov, ktoré sa postupne vytvárali a každým rokom lepšie definovali, začali prinášať výsledky; posledný rozpočtový rok dokázal, ako výrazne zjednodušili a uľahčili prácu na výpočtoch. Použitá metodika sa ukázala ako efektívna. Komisia preto vo všeobecnosti dokázala výpočty členským štátom predložiť včas. Nariadenie o migračnej štatistike je v čoraz väčšej miere základom systému zberu údajov v rámci Európskeho fondu pre návrat a Európskeho fondu pre integráciu. Zavedený systém zberu údajov pre Fond pre vonkajšie hranice sa tiež ukázal ako primeraný, aj keď je odlišný. Kontroly zavedené v rámci obidvoch systémov, aj keď nie sú vždy optimálne vzhľadom na inherentné obmedzenia zdrojov údajov, nástroje validácie a administratívnu kapacitu na analýzu údajov v EÚ, vytvárajú napriek všetkému pevný základ, na ktorom je možné ďalej realizovať výpočty na budúce rozpočtové roky. Pokiaľ ide o definície zberu údajov, môžu pretrvávať určité rozdiely medzi nariadením o migračnej štatistike a kritériami stanovenými v základných aktoch. V praxi sa riešenia nachádzali na dvojstrannom základe a úsilie ďalej zlepšovať spoluprácu a výmenu údajov medzi členskými štátmi a Komisiou vrátane EUROSTATU bude pokračovať. EUROSTAT monitoruje kvalitu údajov používaných na zber referenčných hodnôt – či už sa tieto údaje dodávajú na základe osobitných právnych predpisov a štatistike, alebo na základe dobrovoľných dohôd. Toto monitorovanie a kontrola kvality sú však obmedzené na bežné štatistické postupy a odrážajú obvyklé rozdelenie úloh a zodpovedností medzi EUROSTATOM a vnútroštátnymi dodávateľmi údajov. Treba poznamenať, že zostavovanie európskej štatistiky je kooperatívny proces, ktorý vo veľkej miere závisí od spoľahlivosti údajov, ktoré dodávajú vnútroštátne orgány. Vzhľadom na osobitný význam zabezpečenia kvality štatistiky používanej na rozdelenie týchto štyroch fondov EUROSTAT zaviedol osobitný program zabezpečenia kvality a na zlepšovaní kvality sa bude ďalej pracovať aj v budúcnosti. Aj keď Komisia vďaka všetkým týmto faktorom vo všeobecnosti dokázala dodať konečné výpočty včas, treba uznať, že množstvo a zložitosť údajov, ktoré je každý rok potrebné zozbierať a overiť, predstavuje opakujúcu sa administratívnu záťaž pre členské štáty aj pre Komisiu. Môžu existovať aj hospodárnejšie spôsoby zabezpečenia uplatňovania kľúčov rozdelenia, ktoré sú vyjadrením zásady solidarity, na ktorých sú fondy vybudované. Výsledky uplatňovania kritérií, podrobne opísané v pracovnom dokumente útvarov Komisie, ktorý je sprievodným dokumentom k tomuto oznámeniu, sa vo všeobecnosti vnímajú ako uspokojujúce. Uplatňovanie kritérií slúži cieľom, ktoré vytýčili Európsky parlament a Rada v základných aktoch, ktorými sa zriaďujú fondy všeobecného programu Solidarita a riadenie migračných tokov, keďže na základe týchto kritérií sa väčšina dostupných zdrojov EÚ sústredila na členské štáty, ktorých sa najviac týkajú výzvy riadenia migračných tokov štátnych príslušníkov tretích krajín do EÚ. Za týchto okolností sa nepovažuje za potrebné predkladať návrhy na zmenu a doplnenie týchto kritérií. [1] KOM(2005) 123 v konečnom znení. [2] Článok 52 ods. 3 písm. a) rozhodnutia č. 574/2007/ES (Ú. v. EÚ L 144, 6.6.2007, s. 22). [3] Článok 48 ods. 3 písm. a) rozhodnutia Rady 2007/435/ES (Ú. v. EÚ L 168, 28.6.2007, s. 18). [4] Článok 50 ods. 3 písm. a) rozhodnutia č. 575/2007/ES (Ú. v. EÚ L 144, 6.6.2007, s. 45). [5] Pridelené finančné prostriedky sú orientačné, pretože celkové finančné prostriedky fondu podliehajú schváleniu konečného rozpočtu Európskej únie jej rozpočtovým orgánom na konci roka. Navyše sú aj predbežné, pretože podliehajú formálnemu schváleniu Komisiou. [6] Nariadenie EP a Rady č. 862/2007 o štatistike Spoločenstva o migrácii a medzinárodnej ochrane, ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 311/76 o zostavovaní štatistík zahraničných pracovníkov (Ú. v. EÚ L 199, 31.7.2007, s. 23). [7] Článok 12 Fondu pre integráciu, článok 13 Európskeho fondu pre utečencov a článok 14 Fondu pre vonkajšie hranice a Fondu pre návrat . [8] Rozhodnutie Rady 2007/435/ES (Ú. v. EÚ L 168, 28.6.2007, s. 18). [9] Nariadenie Rady (ES) č. 343/2003 z 18. februára 2003 ustanovujúce kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L50, 25.2.2003, s. 1).