Súčasný právny rámec druhej generácie SIS, ktorý sa týka využívania systému na účely policajnej spolupráce a justičnej spolupráce v trestných veciach, vychádza z nástroja patriaceho do bývalého tretieho piliera – rozhodnutia Rady 2007/533/SVV, ako aj z nástroja patriaceho do bývalého prvého piliera – nariadenia (ES) č. 1986/2006. Týmto návrhom sa konsoliduje obsah existujúcich nástrojov, pričom sa pridávajú nové ustanovenia s cieľom:

V roku 2016, tri roky po uvedení druhej generácie SIS do prevádzky, vykonala Komisia komplexné hodnotenie systému. Toto hodnotenie ukázalo, že SIS je z operačného hľadiska mimoriadne úspešný. V roku 2015 skontrolovali príslušné vnútroštátne orgány na základe údajov uvedených v SIS osoby a veci v takmer 2,9 miliardy prípadoch a vymenili si viac ako 1,8 milióna doplňujúcich informácií. Bez ohľadu na to by sa mala na základe tohto pozitívneho výsledku ďalej zvýšiť účinnosť a efektívnosť systému, ako sa uvádza v pracovnom programe Komisie na rok 2017. Na tento účel Komisia predkladá prvý súbor troch návrhov na zlepšenie a rozšírenie využívania SIS vyplývajúcich z hodnotenia systému, pričom sa ďalej usiluje dosiahnuť vyššiu interoperabilitu existujúcich a budúcich systémov presadzovania práva a riadenia hraníc v nadväznosti na prebiehajúcu prácu expertnej skupiny na vysokej úrovni pre informačné systémy a interoperabilitu.

3.Európska pohraničná a pobrežná stráž z hľadiska jej prístupu k SIS na účely navrhovaného európskeho systému pre cestovné informácie a povolenia (ETIAS), ako aj na poskytovanie technického rozhrania na prístup k SIS pre tímy Európskej pohraničnej a pobrežnej stráže, tímy pracovníkov zapojených do úloh súvisiacich s návratom a členov podporného tímu pre riadenie migrácie, aby mali v rámci svojho mandátu právo na prístup k údajom vloženým do SIS a právo v nich vyhľadávať.

Návrh sa riadi zásadami ochrany súkromia už v štádiu návrhu. Z hľadiska práva na ochranu osobných údajov je tento návrh primeraný, pretože zavádza konkrétne pravidlá na vymazanie zápisov a nevyžaduje získavanie a uchovávanie údajov dlhšie, ako je nevyhnutne potrebné na to, aby mohol systém fungovať a naplnili sa jeho ciele. Po zvážení operačných požiadaviek sa týmto návrhom skracuje obdobie uchovávania zápisov o veciach, čím sa zosúlaďujú so zápismi o osobách (pretože sa často týkajú osobných údajov, napríklad dokladov totožnosti alebo tabuliek s evidenčným číslom). V rámci policajnej práce sa ukazuje, že ukradnutý majetok je možné vrátiť v pomerne krátkom čase, z čoho vyplýva, že 10-ročné obdobie na uplynutie platnosti zápisov o veciach je zbytočne dlhé.

Okrem konzultácií so zainteresovanými stranami si Komisia vyžiadala externú expertízu prostredníctvom troch štúdií, ktorých závery sa zapracovali do ustanovení tohto návrhu:

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

V návrhu sa predpokladajú významné zmeny týkajúce sa biometrických identifikačných znakov. Okrem odtlačkov prstov sa majú po splnení právnych požiadaviek zberať a ukladať aj odtlačky dlaní. Záznamy s odtlačkom prstov sú pripojené k alfanumerickým zápisom v SIS, ako je uvedené v článkoch 26, 32, 34 a 36. V budúcnosti by malo byť možné vyhľadávať tieto daktyloskopické údaje (odtlačky prstov a odtlačky dlaní) spolu s odtlačkami prstov nájdenými na mieste činu za predpokladu, že je trestný čin kvalifikovaný ako závažný trestný čin alebo terorizmus a je možné s veľkou pravdepodobnosťou určiť, že patria páchateľovi. V návrhu sa okrem toho predpokladá uchovávanie odtlačkov prstov tzv. neznámych hľadaných osôb (podmienky sú podrobne opísané v pododdiele „Fotografie, podoby tváre, daktyloskopické údaje a profily DNA“ oddielu 5). V prípade pochybností o totožnosti osoby vyplývajúcich z jej dokladov by mali príslušné orgány vykonať vyhľadávanie odtlačkov prstov medzi odtlačkami uloženými v databáze SIS.

Komisia ďalej vykonala štúdiu na posúdenie vplyvu nákladov s cieľom vyhodnotiť náklady, ktoré si tento návrh vyžiada vo vzťahu k rozvoju na vnútroštátnej úrovni. Odhadované náklady sú 36,8 milióna EUR, ktoré by sa mali distribuovať formou jednorazovej platby členským štátom. Každý členský štát by tak mal dostať sumu 1,2 milióna EUR na modernizáciu svojho vnútroštátneho systému v súlade s požiadavkami stanovenými v tomto návrhu vrátane vytvorenia čiastočnej vnútroštátnej kópie, ak ešte nebola vytvorená, alebo záložného systému.

Táto suma pokrýva rozšírenie pásma TESTA-NG, keďže v súlade s týmito dvoma návrhmi sa budú cez sieť prenášať súbory s odtlačkami prstov a podobami tváre, čo si vyžaduje vyššiu priepustnosť a kapacitu (9,9 milióna EUR). Zahŕňa aj náklady eu-LISA súvisiace so zamestnancami a operačnými výdavkami (17,6 milióna EUR). Agentúra eu-LISA informovala Komisiu, že nábor troch nových zmluvných zamestnancov je plánovaný na január 2018, aby sa včas začala etapa rozvoja a zabezpečilo sa uvedenie nových funkcií SIS do prevádzky v roku 2020. S predloženým návrhom sa spája potreba technických zmien v centrálnom SIS s cieľom rozšíriť niektoré existujúce kategórie zápisov a poskytnúť nové funkcie. Tieto zmeny sú zohľadnené vo finančnom výkaze pripojenom k tomuto návrhu.

V článku 38 sa uvádza rozšírený zoznam vecí, pre ktoré sa môžu vydať zápisy, do ktorého sa doplnili falšované doklady, vozidlá bez ohľadu na pohonný systém (t. j. elektrický, ako aj benzínový/dieselový atď.), falšované bankovky, IT vybavenie a identifikovateľné súčasti vozidiel a priemyselných zariadení. Neobsahuje už zápisy o platobných prostriedkoch, pretože efektívnosť takýchto zápisov zostala veľmi nízka a zriedka došlo k pozitívnej lustrácii.

Články 32 a 33 obsahujú ustanovenia týkajúce sa zápisov o nezvestných osobách. Vďaka zmenám v týchto článkoch je možné vydať preventívne zápisy v prípadoch, keď sa predpokladá vysoké riziko únosu rodičmi, a zavádza sa podrobnejšia kategorizácia zápisov o nezvestných osobách. K únosom rodičmi často dôjde za presne naplánovaných okolností s úmyslom urýchlene opustiť členský štát, v ktorom sa rozhodlo o podmienkach zverenia dieťaťa do osobnej starostlivosti. Týmito zmenami sa rieši potenciálna medzera v súčasných právnych predpisoch, na základe ktorých je možné vykonať zápisy o deťoch až po ich vyhlásení za nezvestné. Členské štáty tak budú mať možnosť uviesť deti, ktoré sú obzvlášť ohrozené. Tieto zmeny budú znamenať, že v prípade bezprostredného vysokého rizika únosu rodičmi budú príslušníci pohraničnej stráže a pracovníci orgánov na presadzovanie práva informovaní o riziku a dokážu podrobnejšie posúdiť okolnosti cestovania ohrozeného dieťaťa a v prípade potreby zobrať dieťa do ochrannej starostlivosti. Doplňujúce informácie vrátane informácií o rozhodnutí príslušného justičného orgánu, ktorý požiadal o vytvorenie zápisu, sa budú poskytovať prostredníctvom útvaru SIRENE. Vykoná sa zodpovedajúca revízia príručky SIRENE. Na vytvorenie tohto zápisu bude potrebné príslušné rozhodnutie justičných orgánov, ktorým sa dieťa zverí do osobnej starostlivosti len jedného z rodičov. Ďalšou podmienkou bude, že existuje bezprostredné riziko únosu. Stav zápisov o nezvestných deťoch sa bude automaticky aktualizovať tak, aby v nich bolo zaznamenané prípadné dosiahnutie dospelosti dieťaťa.

Prístup do SIS a k údajom SIS, ktoré potrebujú, majú Europol (článok 46), Eurojust (článok 47) a Európska agentúra pre pohraničnú a pobrežnú stráž, ako aj jej tímy, tímy pracovníkov zapojených do úloh súvisiacich s návratom a členovia podporného tímu pre riadenie migrácie (články 48 a 49). Zaviedli sa príslušné záruky, aby sa zabezpečila dostatočná ochrana údajov v systéme (vrátane ustanovení v článku 50, podľa ktorých majú uvedené subjekty prístup len k údajom, ktoré potrebujú na vykonávanie svojich úloh).

Týmto návrhom sa ďalej zaručuje, že orgány zodpovedná za registráciu vozidiel (článok 44), plavidiel a lietadiel budú mať pri vykonávaní svojich úloh obmedzený prístup do systému pod podmienkou, že sú subjektmi verejnej správy. Tým sa zabráni registrácii uvedených dopravných prostriedkov, ak boli ukradnuté a pátra sa po nich v ďalších členských štátoch. Táto iniciatíva nie je nová, pokiaľ ide o subjekty zodpovedné za evidenciu vozidiel, ktorým sa prístup do SIS poskytol už článkom 102a Schengenského dohovoru a nariadením (ES) č. 1986/2006. Podľa tej istej logiky sa v návrhu úradom zodpovedným za registráciu plavidiel a lietadiel umožňuje prístup k zápisom SIS, ktoré sa týkajú plavidiel a lietadiel.

Aby sa zabezpečilo čo najefektívnejšie využívanie SIS, je v návrhu povolený prístup do SIS pre vnútroštátne orgány zodpovedné za posudzovanie podmienok a prijímanie rozhodnutí týkajúcich sa vstupu štátnych príslušníkov tretích krajín na územie členských štátov, ich pobytu na tomto území a ich návratu. Týmto doplnením sa umožňuje vyhľadávanie v SIS vo vzťahu k neregulárnym migrantom, ktorí neprešli riadnou hraničnou kontrolou. Týmto návrhom sa zaručuje rovnaké zaobchádzanie so štátnymi príslušníkmi tretích krajín, ktorí prechádzajú cez vonkajšie hranice na riadnych hraničných priechodoch (a podrobia sa tak kontrolám uplatňovaným vo vzťahu k štátnym príslušníkom tretích krajín), a štátnymi príslušníkmi tretích krajín, ktorí prichádzajú do schengenského priestoru neregulárne.

Toto ustanovenie neumožňuje koncovým používateľom, aby vkladali odtlačky prstov do tejto kategórie vtedy, keď nie je možné stanoviť ich prepojenie s páchateľom. Ďalšou podmienkou bude, že totožnosť osoby nie je možné stanoviť pomocou iných vnútroštátnych, európskych ani medzinárodných databáz, v ktorých sa uchovávajú odtlačky prstov. Keď sa takéto odtlačky prstov do SIS uložia, použijú sa na zistenie totožnosti osôb, ktorých totožnosť nie je možné zistiť iným spôsobom. Ak sa pri tejto kontrole nájde potenciálna zhoda, mal by členský štát vykonať ďalšie kontroly pomocou odtlačkov prstov, prípadne so zapojením odborníkov v oblasti daktyloskopie, aby sa zistilo, či odtlačky uložené v SIS patria danej osobe, a mal by stanoviť totožnosť danej osoby. Tieto postupy podliehajú vnútroštátnym právnym predpisom. Výsledkom identifikácie „neznámej hľadanej osoby“ v systéme SIS ako osoby, ktorej patria odtlačky prstov, môže byť zadržanie.

Navrhované zmeny takisto umožnia, aby sa v SIS vydávali zápisy o neznámych osobách hľadaných v súvislosti s trestným činom, a to na základe odtlačkov prstov alebo dlaní (články 40 – 42) Tieto zápisy sa môžu vytvárať napríklad vtedy, keď sú na mieste závažného trestného činu zaistené latentné odtlačky prstov alebo dlaní a keď existuje odôvodnené podozrenie, že odtlačky prstov patria páchateľovi tohto trestného činu. Napríklad, keď sa nájdu odtlačky prstov na zbrani použitej pri spáchaní trestného činu alebo na inej veci, ktorú použil páchateľ v čase, keď spáchal trestný čin. Touto novou kategóriou zápisov sa dopĺňajú ustanovenia Prümskej zmluvy, ktoré umožňujú prepojenie vnútroštátnych trestných systémov na identifikáciu odtlačkov prstov. Prostredníctvom prümského mechanizmu môžu členské štáty požiadať o zistenie, či je páchateľ trestného činu, ktorého odtlačky sa našli, známy v niektorom inom členskom štáte (obvykle na účely vyšetrovania). Prostredníctvom prümského mechanizmu je možné totožnosť osoby zistiť len vtedy, ak sa jej odobrali odtlačky prstov v ďalšom členskom štáte na účely trestného konania. Nie je tak možné zistiť totožnosť páchateľov, ktorí sa dopustia trestného činu po prvýkrát. Na základe nových ustanovení v tomto návrhu, t. j uchovávania odtlačkov prstov neznámych hľadaných osôb, bude možné vložiť do SIS odtlačky prstov neznámeho páchateľa, aby bolo možné túto osobu identifikovať ako hľadanú, keď sa zaznamená jej pobyt v inom členskom štáte. Predpokladom pre využívanie tejto funkcie je, že členské štáty už predtým využili všetky dostupné vnútroštátne a medzinárodné zdroje, ale totožnosť dotknutej osoby sa im zistiť nepodarilo. Do návrhu sú začlenené dostatočné záruky, ktorými sa má zabezpečiť, že v rámci tejto kategórie sa v SIS ukladajú len odtlačky prstov osôb, v prípade ktorých existuje dôvodné podozrenie, že spáchali závažný alebo teroristický trestný čin. Vyžívanie tejto novej kategórie zápisov sa tak môže povoliť len v prípadoch, keď neznámy páchateľ predstavuje závažné riziko pre verejnú bezpečnosť, čo odôvodňuje porovnanie týchto odtlačkov s odtlačkami cestujúcich, napríklad s cieľom zabrániť tomu, aby táto osoba opustila priestor bez kontroly na vnútorných hraniciach.

Podrobné pravidlá týkajúce sa práv dotknutých osôb zostávajú nezmenené, pretože existujúce pravidlá už zabezpečujú vysokú úroveň ochrany a sú v súlade s nariadením (EÚ) 2016/679 a so smernicou 2016/680. Okrem toho sa v článku 63 stanovujú okolnosti, za ktorých môžu členské štáty rozhodnúť, že neoznámia informácie dotknutým osobám. Musí to byť z jedného z dôvodov uvedených v tomto článku a musí to byť primerané a potrebné opatrenie v súlade s vnútroštátnym právom.

V článku 20 sa stanovujú podrobnejšie informácie v zápisoch. Zahŕňajú podrobnosti o dokladoch totožnosti dotknutých osôb a umožňujú kategorizovať nezvestné deti podľa ich zmiznutia, napríklad ako maloleté osoby bez sprievodu, únos rodičmi, úteky atď. Je to dôležité pre koncových používateľov, aby mohli bezodkladne prijať potrebné opatrenia na ochranu týchto detí. Rozšírené informácie umožňujú lepšie zistiť totožnosť dotknutej osoby a na druhej strane poskytujú koncovým používateľom možnosť prijať informovanejšie rozhodnutie. V záujme ochrany koncových používateľov, ktorí vykonávajú kontroly, sa v SIS zobrazia aj informácie, či osoba, o ktorej bol vydaný zápis, spadá do niektorej z kategórií uvedených v článkoch 1, 2, 3 a 4 rámcového rozhodnutia Rady 2002/475/SVV o boji proti terorizmu.

(5)Skutočnosť, že legislatívny základ potrebný na úpravu SIS pozostáva zo samostatných nástrojov, neovplyvňuje zásadu, že SIS predstavuje jednotný informačný systém, ktorý by mal fungovať ako taký. Určité ustanovenia uvedených nástrojov by preto mali byť totožné.

(4)Toto nariadenie predstavuje potrebný legislatívny základ upravujúci SIS v súvislosti so záležitosťami, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti kapitol 4 a 5 hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/... o zriadení, prevádzke a používaní Schengenského informačného systému (SIS) v oblasti hraničných kontrol predstavuje potrebný legislatívny základ upravujúci SIS v súvislosti so záležitosťami, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti kapitoly 2 hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

(7)SIS zahŕňa centrálny systém (centrálny SIS) a vnútroštátne systémy s úplnou alebo čiastočnou kópiou databázy SIS. Keďže SIS je najdôležitejší nástroj na výmenu informácií v Európe, je potrebné zabezpečiť jeho neprerušenú prevádzku na centrálnej, ako aj na vnútroštátnej úrovni. Každý členský štát by mal preto zriadiť čiastočnú alebo úplnú kópiu databázy SIS a vytvoriť svoj záložný systém.

(8)Je nevyhnutné udržiavať príručku, v ktorej sa stanovia podrobné pravidlá výmeny určitých doplňujúcich informácií v súvislosti s opatreniami, ktoré sa majú vykonať na základe zápisu. Výmenu týchto informácií by mali zabezpečiť vnútroštátne orgány v každom členskom štáte (útvar SIRENE).

(9)Aby sa zachovala efektívna výmena doplňujúcich informácií týkajúcich sa opatrení, ktoré sa majú prijať, uvedených v zápisoch, je vhodné posilniť fungovanie útvaru SIRENE stanovením požiadaviek, ktoré sa týkajú dostupných zdrojov, odbornej prípravy používateľov a času odozvy na žiadosti o informácie od iných útvarov SIRENE.

(10)Prevádzkové riadenie centrálnych súčastí SIS vykonáva Európska agentúra na prevádzkové riadenie rozsiahlych informačných systémov v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (ďalej len „agentúra“). V tomto nariadení je potrebné podrobnejšie stanoviť úlohy agentúry, najmä z hľadiska technických aspektov výmeny doplňujúcich informácií, aby mohla vyhradiť potrebné finančné a personálne zdroje zahŕňajúce všetky aspekty prevádzkového riadenia centrálneho SIS.

(11)Bez toho, aby bola dotknutá zodpovednosť členských štátov za presnosť údajov vložených do SIS, agentúra by mala prevziať zodpovednosť za posilnenie kvality údajov zavedením centrálneho nástroja na monitorovanie kvality údajov a za pravidelné predkladanie správ členským štátom.

(12)Agentúra by mala byť schopná vybudovať moderné kapacity na predkladanie štatistických správ členským štátom, Komisii, Europolu a Európskej agentúre pre pohraničnú a pobrežnú stráž, aby sa umožnilo lepšie monitorovanie využívania SIS s cieľom analyzovať trendy týkajúce sa trestných činov bez toho, aby sa narušila integrita údajov. Preto by sa mal zriadiť centrálny štatistický register. Žiadne z vytvorených štatistík nesmú obsahovať osobné údaje.

(13)V SIS by mali byť uvedené ďalšie kategórie údajov, ktoré umožnia koncovým používateľom bezodkladne prijímať informované rozhodnutia na základe zápisu. Kategórie údajov, ktoré sa týkajú osôb, by tak mali zahŕňať odkaz na doklad totožnosti alebo osobné identifikačné číslo a kópiu takéhoto dokladu, ak je k dispozícii, aby sa zjednodušila identifikácia osôb a zistili sa viacnásobné totožnosti.

(14)V SIS by sa nemali ukladať žiadne údaje používané na vyhľadávanie okrem vedenia záznamov slúžiacich na overenie, či je vyhľadávanie v súlade s právnymi predpismi, na monitorovanie zákonnosti spracovania údajov, vlastné monitorovanie a zabezpečenie správneho fungovania N.SIS, ako aj na zachovanie integrity a bezpečnosti údajov.

(15)SIS by mal umožňovať spracúvanie biometrických údajov s cieľom pomáhať pri spoľahlivom zisťovaní totožnosti dotknutých osôb. Z toho istého hľadiska by mal SIS umožňovať spracovanie údajov týkajúcich sa osôb, ktorých totožnosť bola zneužitá (s cieľom zabrániť nepríjemnostiam vyplývajúcim z nesprávneho určenia ich totožnosti), pričom sa musia stanoviť vhodné záruky – konkrétne súhlas dotknutej osoby a dôsledné obmedzenie účelov, na ktoré sa môžu takéto údaje v súlade s právnymi predpismi spracúvať.

(16)Členské štáty by mali vykonať potrebné technické opatrenia, aby vždy, keď sú koncoví používatelia oprávnení vykonávať vyhľadávanie vo vnútroštátnej policajnej alebo imigračnej databáze, takisto vyhľadávali súbežne v SIS v súlade s článkom 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/680. Tým sa zabezpečí fungovanie SIS ako hlavného kompenzačného opatrenia v priestore bez kontroly na vnútorných hraniciach a umožní sa lepšie zohľadnenie cezhraničného rozmeru trestnej činnosti a mobility jej páchateľov.

(17)V tomto nariadení by sa mali stanoviť podmienky na používanie daktyloskopických údajov a podôb tváre na účely identifikácie. Využívanie podôb tváre v SIS na účely identifikácie by malo takisto prispieť k zabezpečeniu konzistentnosti v rámci postupov pri hraničnej kontrole, pri ktorých sa vyžaduje zistenie a overenie totožnosti pomocou odtlačkov prstov a podôb tváre. Vyhľadávanie pomocou daktyloskopických údajov by malo byť povinné v prípade akýchkoľvek pochybností týkajúcich sa totožnosti osoby. Podoby tváre by sa mali používať na účely zistenia totožnosti len v kontexte riadnych hraničných kontrol v samoobslužných kioskoch a elektronických bránach.

(18)Zavedenie automatizovanej služby identifikácie odtlačkov prstov v rámci SIS dopĺňa existujúci prümský mechanizmus na vzájomný cezhraničný prístup online k určeným vnútroštátnym databázam DNA a automatizovaným systémom identifikácie odtlačkov prstov. Prümský mechanizmus umožňuje vzájomné prepojenie vnútroštátnych systémov identifikácie odtlačkov prstov, takže členský štát môže požiadať o zistenie, či je páchateľ trestného činu, ktorého odtlačky sa našli, známy v niektorom inom členskom štáte. V rámci prümského mechanizmu je možné overiť, či je osoba, ktorej patria odtlačky prstov, známa v jednom časovom bode, preto ak sa páchateľ stane známy v niektorom z členských štátov neskôr, nemusí ho vyhľadávanie nevyhnutne zachytiť. Vyhľadávanie odtlačkov v SIS umožňuje aktívne vyhľadávanie páchateľa. Malo by tak byť možné vložiť do SIS odtlačky prstov neznámeho páchateľa za predpokladu, že osobu, ktorej odtlačky prstov patria, je možné s vysokou pravdepodobnosťou označiť za páchateľa závažného trestného činu alebo teroristického činu. Takáto situácia nastáva predovšetkým vtedy, keď sa odtlačky nájdu na zbrani alebo inej veci použitej na spáchanie trestného činu. Samotná prítomnosť odtlačkov prstov na mieste činu by sa nemala považovať za ukazovateľ vysokej pravdepodobnosti, že odtlačky prstov patria páchateľovi. Ďalším predpokladom na vytvorenie takéhoto zápisu by malo byť, že totožnosť páchateľa nie je možné stanoviť pomocou žiadnych iných vnútroštátnych, európskych ani medzinárodných databáz. Ak sa pri takomto vyhľadávaní odtlačkov prstov nájde potenciálna zhoda, mal by členský štát vykonať ďalšie kontroly pomocou odtlačkov prstov, prípadne so zapojením odborníkov v oblasti daktyloskopie, aby sa zistilo, či odtlačky uložené v SIS patria danej osobe, a mal by stanoviť totožnosť danej osoby. Tieto postupy by sa mali riadiť vnútroštátnym právom. Identifikácia „neznámej hľadanej osoby“ v systéme SIS ako osoby, ktorej patria odtlačky prstov, môže výrazne prispieť k vyšetrovaniu a môže viesť k zadržaniu, ak sú splnené všetky podmienky pre zadržanie.

(19)Malo by byť možné porovnať odtlačky nájdené na mieste činu s odtlačkami uloženými v SIS, ak je možné s vysokou pravdepodobnosťou stanoviť, že patria páchateľovi závažného trestného činu alebo teroristického činu. Závažným trestným činom by mali byť trestné činy uvedené v rámcovom rozhodnutí Rady 2002/584/SVV a teroristickým trestným činom by mali byť trestné činy stanovené vo vnútroštátnom práve uvedené v rámcovom rozhodnutí Rady 2002/475/SVV.

(20)V prípadoch, keď nie sú k dispozícii daktyloskopické údaje by malo byť možné pridať profil DNA, ku ktorému by mali mať prístup len oprávnení používatelia. Profily DNA by mali slúžiť na uľahčenie identifikácie nezvestných osôb, ktoré potrebujú ochranu, a obzvlášť nezvestných detí, vrátane možnosti využiť na uľahčenie identifikácie profily DNA rodičov alebo súrodencov. Údaje o DNA by nemali obsahovať označenie rasového pôvodu.

(21)SIS by mal obsahovať zápisy o osobách hľadaných na účely zadržania a následného odovzdania a hľadaných na účely zadržania a následného vydania. Okrem zápisu je vhodné zaviesť výmenu doplňujúcich informácií, ktoré sú potrebné na účely konania o odovzdaní a konania o vydaní. V SIS by sa mali spracúvať najmä údaje uvedené v článku 8 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a o postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi. Z operačných dôvodov je vhodné, aby členský štát, ktorý vydal zápis, na základe povolenia justičných orgánov dočasne zrušil prístup k existujúcemu zápisu na účely zadržania v prípade, keď sa po osobe, na ktorú bol vydaný európsky zatykač, intenzívne a aktívne pátra a koncoví používatelia, ktorí sa nepodieľajú na konkrétnej pátracej operácii, by mohli ohroziť úspech operácie. Dočasná nedostupnosť takýchto zápisov by nemala presiahnuť 48 hodín.

(22)Do SIS by malo byť možné doplniť preklad dodatočných údajov vložených na účely odovzdania podľa európskeho zatýkacieho rozkazu a na účely vydania.

(23)SIS by mal obsahovať zápisy o nezvestných osobách s cieľom zabezpečiť ich ochranu alebo zabrániť ohrozeniu verejnej bezpečnosti. Vydávanie zápisov v SIS, ktorý sa týkajú detí ohrozených únosom (t. j. s cieľom zabrániť budúcej ujme, ku ktorej ešte nedošlo, ako napríklad v prípade detí ohrozených únosom rodičmi), by malo byť obmedzené, a preto je vhodné zaviesť jednoznačné a primerané záruky. V prípade detí by mali tieto zápisy a zodpovedajúce postupy slúžiť záujmu dieťaťa s ohľadom na článok 24 Charty základných práv Európskej únie a na Dohovor Organizácie Spojených národov o právach dieťaťa z 20. novembra 1989.

(24)Malo by sa začleniť nové opatrenie pre prípady osôb podozrivých z terorizmu a závažnej trestnej činnosti, ktoré by umožnilo, aby bola osoba, ktorá je podozrivá zo spáchania závažného trestného činu alebo v prípade ktorej existuje dôvod domnievať sa, že spácha závažný trestný čin, predvedená a vypočutá, aby členský štát, ktorý vydal zápis, získal čo najpodrobnejšie informácie. Toto nové opatrenie by nemalo zahŕňať prehliadku danej osoby ani jej zadržanie. Malo by však poskytnúť dostatok informácií na rozhodnutie o ďalšom postupe. Závažným trestným činom by mali byť trestné činy uvedené v rámcovom rozhodnutí Rady 2002/584/SVV.

(25)SIS by mal obsahovať nové kategórie vecí vysokej hodnoty, napríklad elektronické a technické vybavenie, ktoré je možné identifikovať a vyhľadávať na základe jedinečného čísla.

(26)Členskému štátu by sa malo umožniť pridať k zápisu označenie nazývané indikátor nevykonateľnosti s cieľom označiť, že opatrenie, ktoré sa má prijať na základe zápisu, sa nevykoná na jeho území. Ak sa vydajú zápisy na účely zadržania a následného odovzdania, žiadne ustanovenie tohto rozhodnutia by sa nemalo vykladať tak, aby sa odchyľovalo od ustanovení rámcového rozhodnutia 2002/584/SVV alebo aby bránilo jeho uplatňovaniu. Rozhodnutie o označení zápisu indikátorom nevykonateľnosti by malo byť založené len na dôvodoch odmietnutia uvedených v danom rámcovom rozhodnutí.