/* KOM/2010/0723 v konečnom znení */ OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o preskúmaní stratégie Spoločenstva týkajúcej sa ortuti





[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 7.12.2010 KOM(2010) 723 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o preskúmaní stratégie Spoločenstva týkajúcej sa ortuti OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o preskúmaní stratégie Spoločenstva týkajúcej sa ortuti 1. ÚVOD Komisia prijala 28. januára 2005 oznámenie Rade a Európskemu parlamentu o stratégii Spoločenstva týkajúcej sa ortuti[1]. Stratégia sa zameriava na väčšinu aspektov životného cyklu ortuti. Jej kľúčovým cieľom je znížiť emisie ortuti v súvislosti s vystavením účinkom ľudí a životného prostredia. Označuje sa v nej dvadsať prioritných krokov, ktoré treba urobiť v rámci EÚ a na medzinárodnej úrovni. Stratégiu podporili závery Rady z 24. júna 2005, ako aj uznesenie Európskeho parlamentu zo 14. marca 2006. V súlade s oddielom 11 uvedeného oznámenia Komisia vyjadrila zámer „preskúmať celú stratégiu týkajúcu sa ortuti do konca roka 2010“. Na podporu preskúmania Komisia požiadala externého konzultanta o vypracovanie komplexnej štúdie o vykonávaní stratégie.[2] Okrem toho sa 18. júna 2010 v Bruseli uskutočnila konzultácia zainteresovaných strán s členskými štátmi, zástupcami priemyselného odvetvia a environmentálnymi mimovládnymi organizáciami. V záverečnej správe sa zohľadňujú pripomienky vyjadrené počas stretnutia, ako aj písomné pripomienky predložené v období od júla do augusta 2010. Prieskum sa opiera o zistenia tejto štúdie a ostatných informácií, ktoré má Komisia k dispozícii. Ide takisto o splnenie záväzku Komisie podávať správy o pokroku v mnohostranných činnostiach podľa článku 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1102/2008 o zákaze vývozu kovovej ortuti a niektorých zlúčenín a zmesí ortuti a o bezpečnom uskladnení kovovej ortuti[3]. Záväzok predložiť správu o prebiehajúcich výskumných činnostiach týkajúcich sa možností bezpečného zneškodnenia ustanovený v článku 8 ods. 2 uvedeného nariadenia je splnený správou o štúdii „Požiadavky na zariadenia a kritériá prijateľnosti zneškodňovania kovovej ortuti“, ktorá je k dispozícii na webovej stránke Komisie (pozri tiež ďalej uvedený krok 9). 2. VÝVOJ NA MEDZINÁRODNEJ ÚROVNI Z dôvodu vlastností ortuti pre diaľkový prenos nie je možné mieru vystavenia ľudí žijúcich v Únii ani mieru vystavenia životného prostredia v EÚ znížiť na prijateľnú úroveň iba vnútroštátnymi opatreniami. Na celosvetovo účinné riešenie problému s ortuťou je preto potrebné prijať koordinované medzinárodné opatrenie. Toto bolo cieľom pri zameraní siedmich z krokov (kroky 14 až 20) stratégie o ortuti na podporu a presadzovanie medzinárodných činností. EÚ opakovane žiadala od riadiaceho výboru UNEP (Program OSN pre životné prostredie), aby prijal rozhodnutie o začatí rokovaní o celosvetovom právne záväznom nástroji o ortuti. Riadiaci výbor sa vo februári 2009 nakoniec rozhodol ustanoviť medzivládny rokovací výbor (INC) s mandátom pripraviť celosvetový právne záväzný nástroj vzťahujúci sa na väčšinu aspektov životného cyklu ortuti. Prvé zasadnutie INC sa konalo od 7. do 11. júna 2010 v Štokholme a uvedený proces sa má ukončiť začiatkom roku 2013. Európska stratégia o ortuti a jej vykonávanie má za cieľ výrazným spôsobom prispieť k tomuto procesu. Keď sa prijme celosvetový právne záväzný nástroj, Komisia vyhodnotí potrebu ďalej preskúmať stratégiu EÚ o ortuti s cieľom zohľadniť v plnej miere nové medzinárodné záväzky. 3. VYKONÁVANIE STRATÉGIE Z celkového hľadiska dochádza k významnému pokroku v realizácii opatrení, o ktorých sa rozhodlo v roku 2005. Ďalej v texte sa uvádza krátky prehľad o pokroku vo vykonávaní všetkých dvadsiatich opatrení. Na účely zrozumiteľnosti sa celé znenie týchto krokov uvádza aj ako príloha. 3.1. Zníženie emisií Krok 1: Vykonávanie IPPC Smernica 2008/1/ES o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia[4] (IPPC – pôvodne schválená v roku 1996) predstavuje kľúčový právny nástroj zníženia emisií ortuti. Spôsob, akým však tento nástroj uplatňovali orgány členských štátov udeľujúce povolenia spolu s nedôsledným uplatňovaním najlepších dostupných techník (BAT) v povoleniach neumožnili v plnej miere využiť potenciál zníženia emisií ortuti. Komisia preto venovala osobitnú pozornosť náprave tejto situácie, a to uskutočnením podrobnej revízie smernice IPPC, ktorej výsledkom bola nová smernica o priemyselných emisiách (IED). V novej smernici o priemyselných emisiách (IED) schválenej 8. novembra 2010, ktorou sa nahradí smernica IPPC, sa naozaj veľmi posilnil význam BAT a úrovní emisií súvisiacich s nimi (AEL). Po ich následnom schválení Komisiou v podobe záverov z BAT nadobudnú právny účinok. Možnosť orgánov udeľujúcich povolenia odkloniť sa od týchto úrovní AEL sa obmedzí a bude podliehať odôvodneniu podľa prísnych kritérií ustanovených v smernici. Očakáva sa, že výsledkom bude urýchlené nahradenie technológií na báze ortuti a zníženie emisií ortuti v niekoľkých priemyselných odvetviach, najmä v odvetví výroby cementu, neželezných kovospracujúcich odvetví, veľkých spaľovní, spaľovní odpadu a pri výrobe alkalických chloridov. Krok 2: Príprava referenčných dokumentov BAT (BREF) Toto opatrenie sa v súčasnosti realizuje. V súčasnosti prebieha v úzkej spolupráci so zainteresovanými subjektmi preskúmanie BREF týkajúcich sa odvetvia výroby alkalických chloridov, veľkých spaľovní a neželezného kovospracujúceho odvetvia. V rámci tohto procesu sa v tomto kontexte bude osobitná pozornosť venovať emisiám ortuti, najmä vzhľadom na vyradenie závodov na výrobu ortuťových článkov z prevádzky v rámci odvetvia výroby alkalických chloridov. Krok 3: Emisie z malých spaľovní Štúdia s názvom „Náklady a environmentálna účinnosť možností zníženia emisií ortuti v ovzduší z malých spaľovacích zariadení“ bola ukončená v decembri 2005[5]. Podľa zistení štúdie sa odhaduje, že tento zdroj predstavoval 16 % celkových emisií ortuti v EÚ. Na základe týchto zistení Európska komisia v návrhu IED navrhla znížiť hraničnú hodnotu na uplatňovanie pravidiel vzťahujúcich sa na veľké spaľovne z celkového menovitého príkonu 50 MW na 20 MW. Legislatívne orgány EÚ však zachovali hraničnú hodnotu 50 MW a zaviedli do smernice ustanovenie, ktorým sa od Komisie vyžaduje, aby do konca roku 2012 preskúmala potrebu kontrolovať emisie pod touto hranicou a v prípade potreby predložiť legislatívny návrh. Komisia splní túto požiadavku riadnym spôsobom. Krok 4: Zaobchádzanie s odpadom zo zubného amalgámu Zubný amalgám je na druhom mieste, pokiaľ ide o používanie ortuti v EÚ. V rozhodnutí Komisie 2000/532/ES[6] sa amalgámový odpad z dentálnej starostlivosti charakterizuje ako nebezpečný odpad, a preto je predmetom ustanovení nedávno schválenej rámcovej smernice o odpade[7]. Komisia prostredníctvom dotazníkového prieskumu z roku 2005 preskúmala platné postupy v zubných ambulanciách v členských štátoch. Dospelo sa k záveru, že kým v mnohých členských štátoch je inštalácia odlučovačov ortuti povinná a vznikli príslušné schémy zberu ortuti, nie je to pravidlom v celom Spoločenstve. Emisie ortuti zo zubných ambulancií sú predmetom aj právnych predpisov EÚ v oblasti vôd. Podľa prílohy X k rámcovej smernici o vode (WFD)[8] je ortuť klasifikovaná ako prioritná nebezpečná látka, členské štáty sú teda povinné z dlhodobého hľadiska prijímať opatrenia na odstránenie alebo postupné znižovanie emisií, vypúšťania a úniku tejto látky. Zohľadňujúc kombinovaný prístup WFD sa smernicou 2008/105/ES[9] navyše ustanovujú environmentálne normy kvality v oblasti vodohospodárskej politiky týkajúce sa určitých prioritných látok vrátane ortuti a jej zlúčenín. V prípade nedodržania týchto noriem musia členské štáty prijať opatrenia na ich dodržanie v súlade s článkom 11 WFD. 3.2. Zníženie dodávok Krok 5: Zákaz vývozu ortuti Legislatívne orgány EÚ prijali 22. októbra 2008 nariadenie (ES) č. 1102/2008[10] o zákaze vývozu kovovej ortuti a niektorých zlúčenín a zmesí ortuti a o bezpečnom uskladnení kovovej ortuti. Zákaz vývozu nadobúda účinnosť 15. marca 2011. Povinnosti týkajúce sa podávania správ a výmeny informácií ustanovené týmto nariadením umožnia posúdiť efektívnosť zákazu a jeho dosah na celosvetový trh s ortuťou. 3.3. Zníženie dopytu Otázka používania ortuti v zubnom amalgáme a meracích prístrojoch sa považuje za osobitne dôležitú, keďže ide o veľký objem ortuti, ktorý sa v týchto produktoch stále vyskytuje. Krok 6: Používanie zubného amalgámu Odborné útvary Komisie konzultovali s dvoma vedeckými výbormi o používaní zubného amalgámu, konkrétne s Vedeckým výborom pre zdravotné a environmentálne riziká (SCHER) a Vedeckým výborom pre vznikajúce a novoidentifikované zdravotné riziká (SCENIHR). Pokiaľ ide o vhodnosť dodatočných regulačných opatrení na obmedzenie používania zubného amalgámu, oba výbory neposkytli jednoznačné stanovisko[11],[12]. Vzhľadom na to, že niektoré členské štáty však už výrazným spôsobom obmedzili používanie zubného amalgámu vo svojich systémoch zdravotnej starostlivosti a vzhľadom na to, že zubný amalgám je druhou hlavnou oblasťou použitia ortuti v EÚ, Komisia sa rozhodla uskutočniť posúdenie úplného životného cyklu tohto používania ortuti. Konečné výsledky tohto posúdenia sa očakávajú na konci roku 2011. Krok 7: Meracie a kontrolné zariadenia obsahujúce ortuť Legislatívne orgány EÚ prijali 25. septembra 2007 smernicu 2007/51/ES[13], ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/769/EHS v súvislosti s obmedzeniami uvádzania na trh určitých meracích prístrojov obsahujúcich ortuť. Teplomery na meranie telesnej teploty, ako aj ďalšie meracie prístroje obsahujúce ortuť (napr. manometre, barometre, sfygmomanometre, teplomery iné ako na meranie telesnej teploty) určené na predaj širokej verejnosti sa už nesmú uvádzať na trh. Smernica obsahuje ustanovenie o revízii na účely možného rozšírenia platných obmedzení na ďalšie meracie prístroje obsahujúce ortuť. V súčasnosti sa zvažuje rozšírenie tohto obmedzenia uvádzať na trh na ďalšie zdravotnícke prístroje, ako aj meracie prístroje určené na odborné a priemyselné použitie. Zrušením smernice 76/769/EHS a tým, že ďalšie obmedzenia uvádzania na trh sa musia riadiť postupmi ustanovenými v nariadení REACH (ES) č. 1907/2006[14], sa však právny rámec zmenil. Uvedená smernica 2007/51/ES sa uvedením v kolónke 18a stala súčasťou prílohy XVII Obmedzenia výroby, uvádzania na trh a používania určitých nebezpečných látok, zmesí a výrobkov k nariadeniu REACH (ES) č. 1907/2006, zmenenému a doplnenému nariadením Komisie (ES) č. 552/2009[15]. Európska agentúra pre chemické látky (ECHA) na žiadosť Európskej komisie na základe jej povinnosti uvedenej v ustanovení o revízii obmedzenia používania meracích prístrojov obsahujúcich ortuť vyhodnotila nové vedecké dôkazy a pripravila správu navrhujúcu ešte viac obmedziť používanie ortuti v meracích prístrojoch v oblasti zdravotníctva a na ostatné odborné a priemyselné účely. Postup vedúci k vyjadreniu stanoviska v rámci správy o obmedzení vypracovanej ECHA sa začal verejnou konzultáciou 24. septembra 2010. Očakáva sa, že príslušné výbory v súlade s REACH predložia svoje stanoviská Komisii v septembri 2011. Komisia následne rozhodne o tom, či a kedy tieto obmedzenia nadobudnú účinnosť v EÚ. V podobnej súvislosti SCHENIHR nedávno vydal stanovisko[16] potvrdzujúce dostupnosť spoľahlivých alternatív k sfygmomanometrom obsahujúcim ortuť. Krok 8: Ostatné výrobky a aplikácie Správa zo štúdie s názvom „Možnosti zníženia používania ortuti vo výrobkoch a aplikáciách a situácia ortuti, ktorá je už v obehu“[17] sa zaoberá najnovšími aplikáciami s použitím ortuti a obsahuje hodnotenie možností zníženia prísunu ortuti do spoločnosti. Táto štúdia sa vzťahuje aj na krok 10. Po postupnom stiahnutí tradičných žiaroviek z trhu EÚ v rámci smernice o ekodizajne z roku 2005[18], zmenenej a doplnenej v roku 2009, sa Komisia zaoberala obsahom ortuti v čoraz viac používaných energeticky úsporných žiarovkách. Dňa 24. 9. 2010 Komisia prijala rozhodnutie, ktorým sa mení a dopĺňa príloha k smernici 2002/95/ES (smernica o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach – RoHS), ktorou sa výrazným spôsobom znížili hraničné hodnoty pre tieto žiarovky obsahujúce ortuť[19]. Tieto žiarovky podliehajú aj ustanoveniam o separovanom zbere a spracovaní v rámci smernice 2002/96/ES[20] o odpade z elektrických a elektronických zariadení (OEEZ). Okrem toho požiadala Komisia o stanovisko k ortuti v určitých energeticky úsporných žiarovkách aj Vedecký výbor pre zdravotné a environmentálne riziká (SCHER). SCHER dospel k záveru[21], že kompaktné žiarivky (CFL) ponúkajú v porovnaní s ostatnými posudzovanými žiarovkami čisté, aj keď obmedzené, zníženie celkových emisií ortuti zo žiaroviek a uhoľných elektrární poskytujúcich elektrickú energiu na osvetlenie. SCHER vyjadril aj stanovisko, že sú nepravdepodobné riziká pre zdravie dospelých ľudí z dôvodu rozbitia týchto žiaroviek. V prípade detí SCHER nedospel k žiadnemu záveru o riziku z dôvodu chýbajúcich údajov o vystavení. V decembri 2008 Komisia navrhla prepracované znenie smernice OEEZ a smernice RoHS, ktorého cieľom je okrem iného ďalej znížiť obsah nebezpečných látok (vrátane ortuti) v odpade a zvýšiť ciele v oblasti opätovného zberu a recyklácie. Pokiaľ ide o RoHS, v rámci spolurozhodovacieho postupu sa v novembri 2010 dosiahla dohoda v prvom čítaní, zatiaľ čo návrh smernice o OEEZ je momentálne predmetom skúmania v Európskom parlamente a Rade. V smernici 2000/53/ES o vozidlách po dobe životnosti[22] (naposledy zmenenej a doplnenej v roku 2010) sa ustanovuje všeobecný zákaz používania ortuti v materiáloch a súčiastkach vozidiel. Výnimka sa udelila v prípade svetlometov a žiariviek používaných na osvetlenie prístrojových panelov, ale s obmedzením platnosti do 1. júla 2012 (dátum typového schválenia vozidla). V súlade so smernicou 2006/66/ES o batériách a akumulátoroch a použitých batériách a akumulátoroch[23] sa výrazným spôsobom znížil maximálny povolený obsah ortuti v batériách a akumulátoroch v porovnaní s predchádzajúcou (zrušenou) smernicou 91/157/EHS o batériách. 3.4. Určenie prebytkov a rezerv Krok 9: Uskladnenie V nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1102/2008 o zákaze vývozu kovovej ortuti a niektorých zlúčenín a zmesí ortuti a o bezpečnom uskladnení kovovej ortuti sa ustanovuje, že ortuť pochádzajúca z vybraných veľkoobjemných zdrojov, najmä z priemyslu alkalických chloridov, sa považuje za odpad a je predmetom zneškodnenia. V súčasnosti sa pripravujú konkrétne kritériá bezpečného uskladnenia kovovej ortuti a Komisia ich schváli začiatkom roka 2011. Európsky priemysel alkalických chloridov navyše podpísal dobrovoľnú dohodu, ktorou sa zaväzuje ukladať prebytky ortuti iba na skladiská, ktoré zaručujú dodržiavanie vysokej úrovne bezpečnosti. Povinnosti predkladania správ na základe nariadenia č. 1102/2008 umožnia Komisii pozorne sledovať vykonávanie tohto záväzku. V súlade s povinnosťou sledovať prebiehajúce výskumné činnosti týkajúce sa možností bezpečného zneškodnenia vrátane tuhnutia kovovej ortuti (pozri článok 8 ods. 2 nariadenia) Komisia nechala vypracovať konzultačnú správu, ktorá bola definitívne ukončená na jeseň 2010[24]. Pokrok v technológiách tuhnutia ortuti, ktoré sa onedlho dostanú na trh, pravdepodobne budú mať vplyv na vypracovanie požiadaviek a kritérií uskladňovania kovovej ortuti podľa článku 4 ods. 3. Táto práca naďalej pokračuje aj v čase prijatia tohto oznámenia. Krok 10: Ortuť vo výrobkoch, ktoré už sú v spoločnosti v obehu Činnosti realizované v rámci tohto kroku sú uvedené v kroku 8. 3.5. Ochrana proti vystaveniu účinkom Krok 11: Ortuť nachádzajúca sa v rybách a morských živočíchoch Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) vytvoril moderné nástroje na výpočet miery vystavenia účinkom na podrobnej úrovni potravín a pre niektoré špecifické vekové kategórie. Nová „Komplexná databáza spotreby potravín“[25] obsahuje informácie o spotrebe detí a dospelých na úrovni jednotlivcov spolu s vekom, pohlavím a hmotnosťou každej osoby. Ak budú k dispozícii nové údaje o ortuti, podrobné hodnotenia vystavenia sa môžu uskutočňovať s pomocou novej databázy o spotreby potravín. Vnútroštátne orgány poskytli podrobnejšie informácie o ortuti v potrave na základe informačného oznámenia Komisie (pozri aj krok 12). S cieľom ďalej zlepšovať ochranu zdravia pracovníkov s potenciálnym vystavením účinku ortuti Komisia prijala smernicu 2009/161/EÚ[26], ktorou sa ustanovuje tretí zoznam smerných najvyšších prípustných hodnôt vystavenia pri práci (IOELVs). Ide o hodnoty IOELV pre ortuť a bivalentné anorganické zlúčeniny ortuti. Krok 12: Informácie o ortuti v potrave Na základe vedomostí získaných v rámci kroku č. 11 Komisia 21. apríla 2008 vydala informačné oznámenie[27] pre členské štáty týkajúce sa metylortuti v rybách a rybacích výrobkoch. V tomto oznámení sa uvádzajú informácie o maximálnych množstvách spotreby určitých druhov rýb ohrozenými skupinami ľudí (tehotné a dojčiace ženy a mládež), ktoré by sa mali členské štáty používať ako usmernenia pri poskytovaní poradenstva spotrebiteľom. 3.6. Lepšie pochopenie Krok 13: Priority vo výskume ortuti EÚ od roku 2005 podporila veľa výskumných projektov zaoberajúcich sa prioritami vo výskume ortuti. Podrobnosti o projektoch financovaných siedmym rámcovým programom (FP7) a z ďalších mechanizmov financovania výskumu sú k dispozícii prostredníctvom Informačnej služby Spoločenstva pre výskum a vývoj (CORDIS)[28]. V rámci programu životného prostredia FP7 podpísalo nedávno 24 partnerov z 24 krajín dohodu o poskytnutí grantu v celkovej výške 8,8 milióna eur pre päťročný výskumný projekt o globálnom systéme sledovania ortuti (GMOS). Komisia na celkové náklady tohto projektu, ktorý sa oficiálne začal 1. novembra 2010, prispeje 6,8 miliónmi eur. Cieľom systému GMOS je poskytovať kľúčové informácie o prenose ortuti v atmosfére na celosvetovej úrovni, ktoré by sa mohli použiť ako základ pre vyhodnotenie efektívnosti stratégií znižovania emisií ortuti. Bude to dôležitý príspevok k hodnoteniu dlhodobého úspechu príslušných stratégií na európskej a celosvetovej úrovni. Finančný nástroj EÚ pre životné prostredie (LIFE) sa využil na financovanie pilotného projektu bezpečného zneškodnenia kovovej ortuti[29]. Európska komisia okrem toho spustila v roku 2009 štúdiu s názvom „Vedecká podpora v súvislosti s politikou EÚ týkajúcou sa ortuti“. Cieľom tejto štúdie je poskytnúť Komisii pevnú základňu vedeckých vedomostí o ortuti prostredníctvom analýzy a zhrnutia existujúcich výsledkov výskumu týkajúceho sa významu politiky. Zabezpečí sa konsolidovaný súhrn zistení z rozličných výskumných projektov týkajúcich sa ortuti, ktoré sa uskutočnili za posledné roky. Výsledky tejto štúdie sa očakávajú v lete 2011. 3.7. Podpora a propagácia medzinárodného postupu EÚ aktívne podporovala úsilie v rámci globálneho programu pre ortuť UNEP, najmä činnosti výsledkom ktorých, bolo rozhodnutie 25/5[30] riadiacej rady UNEP vo februári 2009. Rozhodnutie 25/5 predstavuje začiatok troj- až štvorročného procesu rokovaní, ktorého výsledkom by mal byť právne záväzný nástroj týkajúci sa ortuti (pozri tiež kapitolu 2 a kroky 17 a 18). Na globálnej úrovni Európska komisia poskytovala podporu skupine pre pozorovanie Zeme, ktorá nedávno začala riešiť novú úlohu (plán globálneho monitorovania ortuti) s cieľom vybudovať systém globálneho pozorovania ortuti. Krok 14: Príspevky na medzinárodných fórach a aktivitách Popri uvedených činnostiach sa Európska komisia a niekoľko členských štátov zapojili do mnohých medzinárodných aktivít zameraných na zvyšovanie informovanosti, ako aj na hľadanie riešení problému s ortuťou. V tejto súvislosti Európska komisia v októbri 2006 usporiadala v Bruseli medzinárodnú konferenciu. EÚ a členské štáty sú členmi niekoľkých medzinárodných fór týkajúcich sa problému ortuti a zúčastňujú sa na nich[31]. Realizovali sa aj iniciatívy na úrovni jednotlivých členských štátov, napríklad IKIMP (Integrované znalosti pre informovanú politiku týkajúcu sa ortuti)[32], ktorá predstavuje trojročnú iniciatívu na výmenu vedomostí o ortuti v rámci Spojeného kráľovstva. Krok 15: Financovanie na účely zníženia emisií zo spaľovania uhlia v tretích krajinách Európska únia poskytla Programu OSN pre životné prostredie finančné prostriedky vo výške 1 milióna eur na realizáciu projektu s názvom „Zníženie emisií ortuti zo spaľovania ortuti v energetike“. V súčasnosti realizovaný projekt riadi Centrum pre čisté uhlie Medzinárodnej agentúry pre energiu[33], pričom sa zameriava na krajiny s vysokou závislosťou na pevných palivách, najmä Čínu, Indiu, Rusko a Južnú Afriku. Európska komisia okrem toho v roku 2010 uverejnila verejné výzvy na predkladanie návrhov v oblasti technológií čistého uhlia pre granty zamerané na krajiny závislé na ťažbe uhlia, rozvíjajúce sa ekonomiky a rozvojové krajiny[34]. Tieto granty sa zameriavajú hlavne na aktivity budovania kapacít a štúdie, pričom ich celkový rozpočet dosahuje 3 milióny eur. Projekt sa síce nebude zameriavať výlučne na ortuť, pomôže však identifikovať spoločné výhody technológií riadenia emisií v odvetví energetiky založenej na spaľovaní uhlia. Krok 16: Predchádzajúci informovaný súhlas s dovozom ortuti Už od roku 2003 sa predchádzajúci informovaný súhlas stal povinným pri vývoze a dovoze zlúčenín ortuti, a to na základe nariadenia (ES) č. 304/2003 (nahradeným nariadením (ES) č. 689/2008[35]) o vývoze a dovoze nebezpečných chemikálií, čím sa vykonáva Rotterdamský dohovor o postupe predchádzajúceho informovaného súhlasu (PIC) týkajúcom sa niektorých nebezpečných chemikálií a pesticídov v medzinárodnom obchode. Postup PIC sa uplatnil aj na dovoz zlúčenín ortuti používaných ako pesticídy. Krok 17: Protokol o ťažkých kovoch k Dohovoru EHK OSN o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov EÚ a 20 členských štátov predstavujú zmluvné strany protokolu o ťažkých kovoch k Dohovoru EHK OSN o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov (LRTAP). Európska komisia výrazne odporúča členským štátom, ktoré ešte tento protokol neratifikovali, aby tak urobili čo najskôr. V septembri 2008 EÚ navrhla pridať niekoľko produktov s obsahom ortuti k prílohe VI k protokolu. Výkonný úrad dohovoru LRTAP v decembri 2010 rozhodne o možnom začatí procesu rokovania a o rozsahu rokovacieho mandátu. Bude však dôležité zabezpečiť, aby rokovania v rámci protokolu o ťažkých kovoch boli v súlade s vývojom v rámci budúceho právne záväzného nástroja UNEP týkajúceho sa ortuti. Krok 18: Podpora globálneho programu pre ortuť UNEP Európska komisia sa zúčastňuje na Poradnej skupine Globálneho partnerstva pre ortuť a formálne sa prihlásila k partnerstvu v oblasti „Vypúšťanie ortuti zo spaľovania uhlia“, zatiaľ čo Nemecko je členom oblasti „Riadenie odpadu ortuti“ a Taliansko členom oblasti „Výskum leteckej prepravy ortuti a osudu ortuti“. Rozhodnutím 25/5 Riadiaca rada UNEP špecifikovala globálne partnerstvo pre ortuť ako jeden z hlavných mechanizmov realizácie okamžitých opatrení týkajúcich sa ortuti počas procesu rokovania o globálnom právne záväznom nástroji pre ortuť. Krok 19: Ortuť v sektore ťažby zlata Európska komisia v roku 2010 poskytne Rozvojovému programu OSN (UNDP) finančný príspevok vo výške 1,5 milióna eur na zriadenie tzv. nástroja pre Guyanský štít[36]. Tento nástroj predstavuje finančný mechanizmus dotovaný viacerými darcami, ktorý sa zameriava na činnosti potrebné na zabezpečenie ekologickej integrity ekoregiónu Guyanského štítu[37]. Budú sa financovať projekty zaoberajúce sa (okrem iného) rizikami spôsobenými nezákonnou a neregulovanou ťažbou zlata malými zlatokopmi ( garimpeiros ), ktorá zasahuje na územie Francúzskej Guyany, Surinamu, Guyany, Venezuely a Kolumbie. Krok 20: Zníženie zásob ortuti na medzinárodnej úrovni Mandát, ktorý Riadiaca rada UNEP udelila INC v podobe rozhodnutia 25/5, zahŕňa okrem iného aj zníženie zásob ortuti, tvorba kapacít na uskladnenie ortuti bez nepriaznivých vplyvov na životné prostredie a obmedzenie medzinárodného obchodu s ortuťou. EÚ už prispela k celkovému cieľu prijatím nariadenia o zákaze vývozu kovovej ortuti (pozri krok 5). V rámci procesu rokovania EÚ bude obhajovať svoj politický prístup a hľadať možnosti, ako by sa mohol primerane zohľadniť v budúcom právne záväznom nástroji. 4. ZÁVERY Vykonávanie stratégie týkajúcej sa ortuti sa nachádza v pokročilej etape, pričom sa realizovali už takmer všetky kroky. Pokiaľ ide o zníženie emisií ortuti, zaviedol sa už nový právny rámec pre veľké bodové zdroje znečistenia. Realizáciou novej smernice o priemyselných emisiách sa umožní EÚ presadiť potenciál výrazného zníženia emisií ortuti, ktorý sa dá dosiahnuť uplatňovaním najlepších dostupných techník. To si však bude vyžadovať ambiciózny postup transpozície a implementácie v členských štátoch, ktorý bude Komisia podrobne sledovať a podporovať. Pokiaľ ide o dopyt po ortuti vo výrobkoch, naďalej sa budú rozširovať existujúce obmedzenia týkajúce sa uvádzania na trh niektorých meracích zariadení s obsahom ortuti, a to na ďalšie zariadenia, ktoré sa používajú v odvetví starostlivosti o zdravie, najmä sfygmomanometre, ako aj zariadení používaných na ostatné profesionálne a priemyselné účely. Komisia považuje za obzvlášť dôležité viac sa venovať otázke zubného amalgámu. Komisia má preto v úmysle realizovať v roku 2011 štúdiu na podrobnejšie posúdenie tejto otázky s riadnym zohľadnením všetkých aspektov životného cyklu tejto látky. Prioritou pre nasledujúce roky sú opatrenia na medzinárodnej úrovni. Vzhľadom na globálnu povahu problému týkajúceho sa ortuti nemôžu iba právne predpisy EÚ samotné zaručiť efektívnu ochranu európskych občanov. Komisia má preto v úmysle sa zamerať na rokovanie o globálnom právne záväznom nástroji pre ortuť pod záštitou UNEP. V tomto kontexte má EÚ čo ponúknuť, keďže už disponuje efektívnymi nástrojmi na úrovni EÚ. Keď sa tento medzinárodný nástroj stane realitou, Európska komisia posúdi, ktoré aspekty životného cyklu ortuti by mali byť predmetom ďalších osobitných opatrení na úrovni EÚ a v prípade potreby ďalších legislatívnych návrhov, pričom zohľadní revíziu nariadenia o zákaze vývozu kovovej ortuti z roku 2013 a pokrok dosiahnutý v rámci stratégie. To platí najmä pre ďalšie obmedzenia dovozu a vývozu na základe konzultačnej správy, ktoré je potrebné posúdiť z hľadiska záväzkov prerokovaných na medzinárodnej úrovni. PRÍLOHA Opatrenia stratégie Spoločenstva týkajúcej sa ortuti (úplné znenie) 1. ZNÍžENIE EMISIÍ Krok 1 Komisia posúdi účinky uplatňovania IPPC na emisie ortuti a zváži nevyhnutnosť ďalšieho postupu, ako sú hraničné hodnoty emisií Spoločenstva, po predložení údajov v zmysle uvedených požiadaviek IPPC a EPER[38], a v preskúmaní širšej stratégie do konca roka 2010. Bude obsahovať preskúmanie pozitívneho účinku kontrol, ktoré sa majú uskutočniť do 1. januára 2008 v zmysle smernice 2001/80/ES na zníženie emisií oxidu siričitého z veľkých spaľovní. Krok 2 Komisia podporí členské štáty a priemysel, aby poskytli viac informácií o vypúšťaní ortuti a o technikách predchádzania a kontroly, aby sa dali vyvodiť závery v pomoci BREF na účely ďalšieho zníženia emisií. Druhé vydanie BREF o alkalických chloridoch bude obsahovať informácie o riešení rizika vypúšťania ortuti pri vyraďovaní ortuťových článkov. Krok 3 Komisia zabezpečí vypracovanie štúdie v roku 2005 o možnostiach zníženia emisií ortuti zo spaľovania uhlia v malom rozsahu, ktorá sa bude posudzovať zároveň so širším posúdením CAFE. Krok 4 Komisia v roku 2005 preskúma uskutočňovanie požiadaviek Spoločenstva o nakladaní s odpadom zo zubného amalgámu členskými štátmi a následne podnikne potrebné kroky na zabezpečenie ich riadneho uplatňovania. 2. ZNÍžENIE DODÁVOK Krok 5 Ako aktívny príspevok k navrhovanému celosvetovému úsiliu ukončiť primárnu produkciu ortuti a zabezpečiť, aby sa prebytky vracali na trh, ako sa uvádza v časti 10, Komisia chce navrhnúť zmeny a doplnenia nariadenia (ES) č. 304/2003 tak, aby sa do roku 2011 ukončil vývoz ortuti zo Spoločenstva. 3. ZNIžOVANIE DOPYTU Krok 6 V krátkej lehote Komisia požiada expertnú skupinu pre lekárske zariadenia, aby posúdila používanie ortuti v zubnom amalgáme a vyžiada si stanovisko Vedeckého výboru pre zdravotné riziká a riziká životného prostredia, ktorý má posúdiť, či sú doplňujúce regulačné opatrenia náležité. Krok 7 Komisia plánuje v roku 2005 navrhnúť zmenu a doplnenie smernice 76/769/EHS[39], ktoré obmedzia marketing neelektrických alebo elektronických meracích a kontrolných prístrojov, obsahujúcich ortuť, na spotrebiteľské účely a zdravotnú starostlivosť. Krok 8 Komisia v krátkom čase ďalej preskúma niekoľko zostávajúcich výrobkov a aplikácií v EÚ s použitím malého množstva ortuti. V strednodobej až dlhodobej lehote akékoľvek zostávajúce účely môžu byť predmetom udelenia oprávnenia a úvahy o nahradení v zmysle navrhovaného nariadenia REACH[40], ktoré už bolo prijaté. 4. URčENIE PREBYTKOV A REZERV Krok 9 Komisia podnikne kroky na uskutočnenie dočasného uskladnenia ortuti z priemyslu elektrolýzy alkalických chloridov na základe harmonogramu v súlade s plánovaným postupným ukončením vývozov ortuti do roku 2011. Komisia v prvom rade preskúma priestor na dohodu s predstaviteľmi tohto priemyslu. Krok 10 Komisia zabezpečí ďalšie skúmanie v krátko- až strednodobej lehote osudu ortuti vo výrobkoch, ktoré už sú v obehu v spoločnosti. 5. OCHRANA PROTI VYSTAVENIU ÚčINKOM Krok 11 V krátkej lehote EFSA prešetrí ďalšie osobitné príjmy rozličných druhov rýb a morských živočíchov v strave ohrozených subpopulácií (napr. tehotných žien, detí). Krok 12 Komisia zadováži doplňujúce informácie, týkajúce sa ortuti v potravinách, keď bude mať k dispozícii nové údaje. Vnútroštátne orgány sa vyzývajú, aby poskytovali informácie na základe miestnych špecifík. 6. LEPšIE POCHOPENIE Krok 13 Priority vo výskume ortuti sa určia v 7. rámcovom programe RTD a v ostatných príslušných mechanizmoch financovania. 7. PODPORA A PROPAGÁCIA MEDZINÁRODNÉHO POSTUPU Krok 14 Spoločenstvo, členské štáty a ostatné zainteresované skupiny budú prispievať svojím vkladom na medzinárodných fórach a aktivitách, na bilaterálnej účasti a projektoch s tretími krajinami, vrátane prenosu technológií, pri riešení problému ortuti. Krok 15 Komisia zváži ustanovenie osobitného postupu na financovanie výskumu a pilotných projektov na zníženie emisií ortuti zo spaľovania uhlia v krajinách s veľkou závislosťou na pevných palivách, napr. v Číne, Indii, Rusku atď., podobne ako program CARNOT na podporu čistého, výkonného používania pevných palív. Krok 16 Spoločenstvo bude podporovať iniciatívu, aby sa ortuť stala predmetom postupu PIC Rotterdamského dohovoru. Krok 17 Spoločenstvo a členské štáty budú pokračovať v podpornej práci v zmysle protokolu o ťažkých kovoch k Dohovoru EHK OSN o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov. Krok 18 Spoločenstvo, členské štáty a ostatné zainteresované skupiny budú podporovať aj globálny program pre ortuť UNEP, napr. skúmaním materiálov a poskytnutím technických znalostí a ľudských a finančných zdrojov. Krok 19 Spoločenstvo a členské štáty budú podporovať globálne snahy, prispievajúce k zníženému používaniu ortuti v sektore ťažby zlata, napr. globálny projekt pre ortuť UNDP/GEF/UNIDO. Zvážia tiež možnosti individuálnej podpory rozvíjajúcim sa krajinám rozličnými nástrojmi, ktoré súvisia s pomocou rozvojovej spolupráce vzhľadom na národné stratégie rozvoja. Krok 20 S cieľom v medzinárodnom meradle znížiť zásoby ortuti, Spoločenstvo bude obhajovať celosvetové postupné ukončenie primárnej výroby a podporovať ostatné krajiny, aby prestali vracať prebytky na trh zavedením podobnej iniciatívy, akou je Montrealský protokol o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu. Na podporu tohto cieľa by pripravovaná zmena a doplnenie nariadenia (ES) č. 304/2003 do roku 2011 ukončili vývoz ortuti zo Spoločenstva. [1] KOM(2005) 20 v konečnom znení. [2] http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/pdf/review_mercury_strategy2010.pdf [3] Ú. v. EÚ L 304, 14.11.2008, s. 75. [4] Ú. v. EÚ L 24/8 z 29.1.2008. [5] http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/ [6] Ú. v. ES L 226/3 zo 6.9.2000. [7] Smernica 2008/98/ES, Ú. v. EÚ L 312/3 z 22.11.2008. [8] Smernica 2000/60/ES, Ú. v. ES L 327, 22.12.2000. [9] Ú. v. EÚ L 348/89 z 24.12.2008. [10] Ú. v. EÚ L 304/75 zo 14.11.2008. [11] http://ec.europa.eu/health/archive/ph_risk/committees/04_scher/docs/scher_o_089.pdf [12] http://ec.europa.eu/health/archive/ph_risk/committees/04_scenihr/docs/scenihr_o_016.pdf [13] Ú. v. EÚ L 257 z 3.10.2007. [14] Ú. v. EÚ L 396/1 z 30.12.2006. [15] Ú. v. EÚ L 164/7 z 26.6.2009. [16] http://ec.europa.eu/health/archive/ph_risk/committees/04_scenihr/docs/scenihr_o_025.pdf [17] http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/pdf/study_report2008.pdf [18] Smernica 2009/125/ES z 21. októbra 2009 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn energeticky významných výrobkov (prepracované znenie), Ú. v. EÚ L 285, 31.10.2009, s.10. [19] Ú. v. EÚ L 251/28 z 25.9.2010. [20] Ú. v. EÚ L 37/24 z 13.2.2003. [21] http://ec.europa.eu/health/scientific_committees/environmental_risks/docs/scher_o_124.pdf [22] Ú. v. ES L 269, 21.10.2000, s. 34. [23] Ú. v. EÚ L 266, 26.9.2006, s. 1. [24] http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/ [25] http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexfooddb.htm [26] Ú. v. EÚ L 338, 19.12.2009. [27] Informačné oznámenie ES z 21. apríla 2008 o metylortuti v rybách a rybacích výrobkoch: ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/information_note_mercury-fish_21-04-2008.pdf. [28] http://cordis.europa.eu/search. [29] Projekt MERSADE (http://www.mayasa.es/ing/mersade.asp); MERSADE LIFE06 ENV/ES/PREP/03 [30] http://www.chem.unep.ch/mercury/GC25/GC25Report_English_25_5.pdf. [31] Vrátane programu UNEP týkajúceho sa ortuti, protokolu o ťažkých kovoch k Dohovoru EHK OSN o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov, Dohovoru o ochrane morského prostredia severovýchodného Atlantiku (OSPAR) a Bazilejského dohovoru atď. [32] http://www.mercurynetwork.org.uk/. [33] http://www.iea-coal.org.uk. [34] https://webgate.ec.europa.eu/europeaid/online-services/index.cfm?ADSSChck=1281432803820&do=publi.detPUB&searchtype=AS&Pgm=7573841&debpub=&orderby=upd&orderbyad=Desc&nbPubliList=15&page=1&aoref=129199. [35] Ú. v. EÚ L 204/14 z 31.7.2008. [36] http://ec.europa.eu/europeaid/documents/aap/2010/af_aap_2010_dci-env.pdf. [37] http://www.guianashield.org. [38] Rozhodnutie Komisie 2000/479/ES zo 17. júla 2000 o uplatňovaní Európskeho registra znečisťujúcich emisií (EPER) v zmysle článku 15 smernice Rady 96/61 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania, Ú. v. ES L 192, 28.7.2000. [39] Smernica 76/769/EHS o aproximácii práva, nariadení a administratívnych ustanovení členských štátov, ktorá sa týka obmedzení marketingu a používania určitých nebezpečných látok a prípravkov, Ú. v. ES L 262, 27.9.1976. [40] Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, a o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a nariadenia (ES) {o perzistentných organických látkach}, KOM (2003) 644 konečná verzia, 29.10.2003.