[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 5.3.2008 KOM(2008) 130 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o posilnení kapacít Únie v oblasti reakcie na katastrofy OZNÁMENIE KOMISIEEURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o posilnení kapacít Únie v oblasti reakcie na katastrofy Úvod Cieľom tohto oznámenia je predložiť návrhy na posilnenie kapacít EÚ v oblasti reakcie na katastrofy, vychádzajúce z toho, čo sa doteraz dosiahlo. Tieto návrhy sú prvým krokom na ceste ku komplexnej a integrovanej reakcii EÚ a majú za cieľ posilniť existujúce nástroje, vytvoriť synergiu a posilniť koordináciu medzi nimi. V tomto oznámení sa používa pojem „katastrofa“ v širšom slova zmysle s cieľom zahrnúť nielen prírodné katastrofy alebo katastrofy spôsobené človekom, ale aj zložité núdzové situácie súvisiace s konfliktmi, ktoré sa odohrávajú v rámci a/alebo mimo EÚ. Ako odpoveď na žiadosť Rady a Parlamentu je pripojená osobitná príloha o lesných požiaroch na ilustráciu, ako možno kombinovať ďalšie opatrenia zamerané na prevenciu, pripravenosť, reakciu a obnovu na riešenie katastrofy dosahujúcej rozmery tej, ktorá zasiahla Európu minulé leto. Komisia bude spolupracovať s Radou, členskými štátmi a ďalšími zainteresovanými stranami pri prvých krokoch navrhnutých v tomto oznámení a bude pravidelne sledovať dosiahnutý pokrok s cieľom podniknúť ďalšie kroky smerujúce k integrovanejšej reakcii EÚ na katastrofy. Potreba zvýšenej schopnosti EÚ Hlavné budúce výzvy – v rámci a mimo EÚ . Závažné katastrofy – prírodné, spôsobené človekom alebo kombinácia obidvoch – ako tsunami v Indickom oceáne v roku 2004, vojna v Libanone v roku 2006 a prípady znečistenia morí v tretích krajinách alebo nedávne lesné požiare a povodne v Európe v lete roku 2007 podnietili hlasnejšie volanie po zlepšení účinnosti súčasných kapacít EÚ reagovať na katastrofy. Okrem toho, katastrofy súvisiace so zmenou klímy sa vyskytujú stále častejšie. Toto bude mať dosah aj na susedstvo Únie. Silná potreba . Občania Európy očakávajú, že Únia bude ochraňovať ich životy a majetok v rámci EÚ a zároveň bude poskytovať účinnú pomoc pri katastrofách v iných častiach sveta ako dôležitý výraz európskej solidarity. Organizácie od OSN až po MVO a partnerov EÚ v tretích krajinách majú vysoké očakávania, pokiaľ ide o úlohu, ktorú EÚ môže zohrávať v zmierňovaní následkov katastrof. Európsky parlament, ako aj Európska rada, ktorá zasadala v decembri 2007, vyzvali Radu a Komisiu, aby čo najlepšie využili mechanizmus civilnej ochrany Spoločenstva spolu s finančným nástrojom civilnej ochrany, aby pomohli pri zvládaní závažných mimoriadnych situácií v budúcnosti a aby ďalej posilňovali spoluprácu s členskými štátmi a medzi nimi. Podobne Európsky parlament a Rada podpísali v decembri 2007 Európsky konsenzus o humanitárnej pomoci, ktorý predstavuje komplexný rámec pre zlepšené poskytovanie humanitárnej pomoci na úrovni EÚ. Vo svojom uznesení o konsenze EÚ o humanitárnej pomoci sa Európsky parlament dožaduje rozsiahlej angažovanosti EÚ v adekvátnom poskytovaní humanitárnej pomoci v spojení s potrebnou predvídateľnosťou a pružnosťou pri financovaní prostredníctvom adekvátnych, vopred vyhradených ročných rozpočtových prostriedkov. Výzvy v rámci a mimo EÚ sú často podobné . Súčasné katastrofy majú často cezhraničný charakter a vyžadujú si mnohostranné a koordinované reakcie. Zároveň sa čoraz viac stierajú hranice medzi vnútornými a vonkajšími katastrofami: tsunami v Indickom oceáne postihlo tak európskych turistov, ako aj miestne obyvateľstvo, záplavy a požiare postihujú tak členské štáty EÚ, ako aj susedné krajiny a epidémie sa môžu rozšíriť z jedného kontinentu na druhý, európskych občanov treba evakuovať z krízových oblastí atď. Často rovnaké nástroje – najmä nástroje civilnej ochrany – nasadzuje Spoločenstvo aj členské štáty v reakcii na tie isté potreby v rámci Únie a za hranicami EÚ, a to buď ako jednorazový príspevok v rámci reakcie na katastrofu alebo ako doplnok humanitárnej pomoci. Akákoľvek reakcia EÚ na konkrétnu katastrofu musí využiť najvhodnejšie dostupné prvky, ktoré vychádzajú z potrieb. Okrem toho je potrebné brať do úvahy aj také hľadiská ako rýchlosť, účinnosť a nákladovú efektívnosť. Riešenie všeobecného problému predchádzania katastrofám, zmiernenia ich následkov a reakcie na ne . Zložitosť a rozsah týchto viacrozmerných problémov si vyžaduje komplexný prístup EÚ k nepretržitému posudzovaniu rizika katastrof, prognózovaniu, prevencii, pripravenosti a zmierňovaniu následkov (pred katastrofami a po nich), zosúladenie rozličných politík, nástrojov a služieb dostupných pre Spoločenstvo a spolupracujúce členské štáty. Toto pomáha vytvárať rovnováhu medzi zodpovednosťou jednotlivých štátov a európskou solidaritou. Existujúce väzby medzi civilnou ochranou a environmentálnymi politikami by sa mali posilniť, aby sa plne využili výhody preventívnych opatrení obsiahnutých v právnych predpisoch týkajúcich sa životného prostredia a aby sa zabezpečil integrovaný prístup EÚ k predchádzaniu katastrofám a zmierňovaniu ich následkov. Okrem toho, obavy týkajúce sa efektívneho využitia nákladov a obmedzenosť zdrojov si vyžadujú riadenú, koordinovanú a integrovanú reakciu. Pri poskytovaní pomoci ľuďom postihnutým katastrofami mimo hraníc EÚ by reakcia EÚ mala byť pevnou súčasťou celkovej medzinárodnej reakcie. Smerovanie k účinnejšej reakcii EÚ na katastrofy Postupné budovanie integrovanejšej koordinácie Rozmanitosť európskych účastníkov a politík . V oblasti reakcie na katastrofy sa rozhodovacie procesy odlišujú podľa jednotlivých politík, či nástrojov a určujú, či tieto kapacity možno mobilizovať v rámci alebo mimo EÚ. Európska komisia zodpovedá za širokú škálu nástrojov reakcie spolu s mechanizmami slúžiacimi na varovanie a koordináciu: - Riadi mnohé systémy rýchleho varovania (Rapid Alert Systems – „RAS“), ktoré majú poskytovať rýchlu a účinnú reakciu na špecifické katastrofy odvetvového charakteru od biochemických útokov cez prenosné epidémie a nákazlivé choroby zvierat, ropné škvrny alebo znečistenie morí až po ochranu kritickej infraštruktúry[1]. - Rozhoduje o humanitárnej pomoci Spoločenstva (prostredníctvom svojho odboru humanitárnej pomoci GR ECHO). Komisia poskytovala humanitárnu pomoc, útočisko a ochranu obetiam konfliktov alebo katastrof v tretích krajinách a široko sa angažuje aj v oblasti pripravenosti na katastrofy. - Uľahčuje a koordinuje aj využívanie zariadení členských štátov slúžiacich na civilnú ochranu prostredníctvom mechanizmu civilnej ochrany Spoločenstva vytvoreného v roku 2001 s cieľom reagovať na katastrofy, ktoré sa vyskytnú v rámci EÚ a mimo EÚ. - Nástroj stability ustanovuje „výnimočné opatrenia pomoci“, ktoré umožňujú včas reagovať na katastrofy sprevádzajúce politické krízy. - Rôzne geografické nástroje vonkajšej pomoci majú aj núdzové rezervy, ktoré možno za určitých okolností a na základe osobitných rozhodovacích postupov mobilizovať na účely opatrení krátkodobej až strednodobej reakcie na katastrofy. - K ďalším nástrojom dostupným pre EÚ a členské štáty patrí Európsky fond regionálneho rozvoja (EFRR), Fond solidarity EÚ (FSEÚ), fondy slúžiace na rozvoj vidieka, Finančný nástroj civilnej ochrany (CPFI) a LIFE+. FSEÚ môže pomôcť zmierniť finančnú záťaž členských krajín alebo krajín, ktoré sú účastníkmi prístupových rokovaní s EÚ, postihnutých závažnými prírodnými katastrofami, a to refinancovaním nákladov núdzových operácií vynaložených orgánmi verejnej správy. EFRR môže spolufinancovať prípravu a implementáciu opatrení na prevenciu a zvládanie prírodných rizík, ako aj opatrení na obnovu po prírodných katastrofách. Fondy na rozvoj vidieka, CPFI a LIFE+ môžu členské štáty využiť na financovanie opatrení na predchádzanie katastrofám. - Od júna 2006 Komisia vyvinula vnútorný koordinačný mechanizmus (známy ako ARGUS), ktorý jej pomáha účinne reagovať na viacrozmerné katastrofy a krízy v rámci jej pôsobnosti a taktiež aktívne prispievať v rámci opatrení EÚ na koordináciu krízových situácií (EU Crisis Coordination Arrangements – CCA). - Krízová platforma RELEX-u, zriadená po tsunami roku 2004, prispieva k politickej koordinácii medzi Komisiou a členskými štátmi počas krízových situácií v zahraničí. Je potrebné sústavne zabezpečovať úzku spoluprácu a koordináciu s predsedníctvom Rady, členskými štátmi a generálnym sekretariátom Rady, najmä pokiaľ ide o konzulárnu spoluprácu, využívanie vojenského vybavenia a kapacít členských štátov EÚ na účely reakcie na katastrofy. Predsedníctvo zodpovedá za (1) posúdenie, či akcia civilnej ochrany mimo EÚ spadá do pôsobnosti ustanovení zmlúv o krízovom riadení, a to predtým, než Komisia uvedie mechanizmus do chodu a za (2) zabezpečenie politickej koordinácie európskych akcií civilnej ochrany v tretích krajinách. Nedávno bolo vyvinuté úsilie na zlepšenie koordinácie nástrojov reakcie na katastrofy: - Na základe návrhu Komisie predloženého na rokovanie v roku 2005 a Barnierovej správy z mája 2006 o vytvorení Európskej jednotky civilnej ochrany Komisia prijala revidovaný právny rámec, ktorým boli Komisii zverené nové úlohy v oblasti civilnej ochrany. Komisia okrem toho znovu preskúmala svoje interné koordinačné mechanizmy. - Európsky konsenzus o humanitárnej pomoci prijatý členskými štátmi, Európskym parlamentom a Komisiou v decembri 2007 je prvým dokumentom, ktorý obsahuje výslovné vyhlásenie EÚ o spoločných cieľoch a zásadách podporujúcich humanitárnu pomoc EÚ. Dokument zdôrazňuje potrebu užšej koordinácie medzi reakciou Spoločenstva a členských štátov na závažné katastrofy a v oblasti humanitárnej pomoci a politík. - Zastúpenia EK v tretích krajinách sa organizačne prispôsobili tak, že môžu zohrávať plnú úlohu v prípade katastrof. Napríklad v rámci pilotnej fázy sa šesť delegácií bude špecializovať na reakciu na katastrofy a každá zo 130 delegácií po celom svete má „krízového korešpondenta“, ktorý slúži ako kontaktné miesto v prípade katastrof a politických kríz pre ústredia Komisie, susedné delegácie EK a partnerov na príslušných miestach. - V roku 2007[2] Komisia prijala akčný plán konzulárnej ochrany zameraný na praktickú realizáciu zásad článku 20 Zmluvy o ES, podľa ktorých má každý občan Únie – na území tretieho štátu, v ktorom jeho členský štát nemá zastúpenie – nárok na ochranu zo strany diplomatických alebo konzulárnych úradov ktoréhokoľvek členského štátu za rovnakých podmienok, ako ich štátni príslušníci. Akčný plán navrhuje rad opatrení na zvýšenie povedomia, rozsahu konzulárnej ochrany a na rozšírenie konzulárnej spolupráce medzi členskými štátmi. - Komisia pracuje na zlepšení svojho prínosu v spolupráci s členskými štátmi, OSN a ďalšími medzinárodnými účastníkmi – napr. vypracovaním metodiky posudzovania škôd a potrieb po skončení krízy pre scenáre po katastrofách (PDNA) – a podporovaním schopnosti reakcie hlavných humanitárnych účastníkov, akými sú OSN a hnutie Červeného kríža pre preventívne umiestňovanie ich prostriedkov humanitárnej pomoci, ku ktorým možno pri katastrofách siahnuť rýchlo a bez veľkých nákladov. Naďalej je potrebný väčší súlad, účinnosť a viditeľnosť, aby sa dosiahol cieľ – integrovanejšie kapacity v oblasti reakcie EÚ na katastrofy: - Komisia sa zaviazala zlepšiť účinnosť svojho konania v spolupráci s členskými štátmi, medzinárodnými, národnými a miestnymi účastníkmi, najmä synergiou a lepšou koordináciou odbornej prípravy, posudzovania potrieb, plánovania a operácií. - Najmä v prípade rozsiahlych prírodných katastrof sa môže „horizontálna“ koordinácia medzi Komisiou, predsedníctvom, členskými štátmi a Vysokým predstaviteľom/generálnym tajomníkom ďalej zjednodušovať v Bruseli i na príslušných miestach, pokiaľ ide o krízy, do ktorých sú zapojené tak nástroje Spoločenstva, ako aj nástroje SZBP. Zlepšiť možno výmenu faktických informácií v reálnom čase a analytické hlásenia vo všetkých etapách (plánovanie, koordinácia zásahov a výmena osvedčených postupov, podporované primeranou technickou infraštruktúrou) a zahrnúť zavedenie spoločného plánovania a operatívnych skupín tam, kde je to možné. Vopred by sa mali určiť rozličné scenáre širšieho záberu tak, aby bolo možné vypracovať trvalé operačné postupy pre každú hlavnú kategóriu katastrof a zemepisnú oblasť, čím sa podporí správne núdzové plánovanie na úrovni EÚ. Zlepšené núdzové plánovanie uľahčí rýchle zapojenie sa do akcie, pričom bude možné vykonávať aj úpravy počas akútnej fázy katastrofy. - Je potrebné efektívnejšie spájať zdroje, ktoré sú k dispozícii v nástrojoch na úrovni EÚ a členských štátov, ako aj zdroje v rámci nástrojov EÚ/Spoločenstva. Je potrebné zlepšiť „vertikálnu“ koordináciu medzi úrovňou EÚ a členských štátov. Táto koordinácia by sa mala optimalizovať, keďže rozdiely v príslušných mandátoch rôznych členských štátov a humanitárnych služieb/agentúr majú vplyv na reakciu Komisie. Ako časť svojho príspevku k zlepšeniu kapacít EÚ v oblasti reakcie na katastrofy, Komisia uvažuje o zavedení zlepšení uvedených ďalej, ktoré vychádzajú najmä z návrhov obsiahnutých v Barnierovej správe. Úplné dosiahnutie cieľa, ktorým sú integrovanejšie kapacity reakcie na katastrofy, si bude vyžadovať dlhodobé úsilie Komisie, EÚ a jej členských štátov; zlepšenia navrhnuté v tomto oznámení predstavujú ďalší krok v rámci racionalizácie nástrojov reakcie na katastrofy. Niektoré sa týkajú fungovania existujúcich nástrojov (3.2 a 3.3), zatiaľ čo vývoj prierezových nástrojov je novým krokom, ktorý zabezpečí účinnejšiu koordináciu (3.4). Posilnenie mechanizmu Spoločenstva v oblasti civilnej ochrany V oblasti civilnej ochrany Komisia navrhuje zlepšiť kapacity EÚ a Komisie prostredníctvom týchto opatrení: - Vybudovanie monitorovacieho a informačného centra tak, aby toto centrum mohlo plniť úlohu operačného centra pre zásahy európskej civilnej ochrany . Toto si vyžaduje kvalitatívny posun od vzájomnej výmeny informácií/reagovania na núdzové situácie až po aktívne predvídanie/monitorovanie núdzových situácií v reálnom čase a operatívne zapojenie/koordináciu. Zahŕňa to systémy včasného varovania, posudzovanie potrieb, vyhľadávanie vhodných zdrojov a poskytovanie technického poradenstva pre členské štáty o zdrojoch určených na reakciu; vypracovanie scenárov, štandardných operačných postupov a hodnotení získaných skúseností; uplatňovanie právomocí Komisie na spoločné využívanie dostupnej dopravy a spolufinancovanie dopravy; rozšírenie školiacich a výcvikových aktivít pre členské štáty a ďalších odborníkov; taktiež pomoc členským štátom pri vytváraní spoločných zdrojov. Toto si vyžaduje aj využívanie monitorovacích kapacít, aké boli napríklad vyvinuté v rámci iniciatívy Globálne monitorovanie pre životné prostredie a bezpečnosť (GMES) alebo takých nástrojov, ako GALILEO (Európsky rádiový navigačný program). - Zlepšenie reakčnej schopnosti európskej civilnej ochrany . Po katastrofách, ktoré zasiahli členské štáty počas leta 2007, Európsky parlament vyzval na zriadenie Európskej jednotky civilnej ochrany a Rada požiadala Komisiu, aby predložila návrhy týkajúce sa reakcie na katastrofy. Okrem problematiky znečistenia morí, kde Európska námorná bezpečnostná agentúra drží pohotovostné plavidlá slúžiace na reakciu EÚ na znečistenie pre prípad žiadosti postihnutého členského štátu o doplnenie jeho vnútroštátnych zdrojov, reakcia na iné druhy katastrof, akými sú povodne a lesné požiare, ktoré sú najčastejšími katastrofami postihujúcimi členské štáty, môže v súčasnosti pochádzať iba zo zdrojov jednotlivých štátov. Bolo by potrebné zistiť medzery v zdrojoch určených na reakciu a mali by sa posúdiť možnosti ich zaplnenia vrátane vytvárania rezervných zdrojov dostupných pre operácie európskej civilnej ochrany. Tieto by sa mohli budovať na dvoch hlavných zložkách – pohotovostných moduloch a doplnkových európskych zdrojoch, pričom by sa malo vyhnúť duplicite s existujúcimi kapacitami slúžiacimi na reakciu. Finančné prostriedky, ktoré Európsky parlament vyčlenil na pilotný projekt a prípravné opatrenie v rámci rozpočtu roku 2008, sa využijú na overenie týchto druhov opatrení. Posilnenie európskej humanitárnej pomoci Európsky konsenzus o humanitárnej pomoci predstavuje komplexný rámec na zlepšenie poskytovania humanitárnej pomoci. V oblasti humanitárnej pomoci Komisia navrhuje zlepšiť kapacity EÚ a Komisie prostredníctvom týchto opatrení: - Konsenzus okrem iného predpokladá zisťovanie existujúcich medzier v realizácii na úrovni EÚ a na medzinárodnej úrovni pomocou mapovacej štúdie o logistických kapacitách vrátane vytvárania zásob, obstarávania a prepravy humanitárnych potrieb do oblastí ich konečného použitia s cieľom zistiť potenciálne medzery v reakcii. V rámci druhej etapy by sa mali prijať iniciatívy na vyplnenie potenciálnych medzier. Štúdia bude slúžiť na poskytovanie jasných usmernení o tom, ktorý z rozličných dostupných nástrojov je najvýhodnejšie umiestnený, najvhodnejší a nákladovo najefektívnejší na použitie v konkrétnej situácii. - Ďalšie posilnenie schopnosti zrýchleného posúdenia a reakcie na mieste cez miestne pracoviská ECHO a expertov v teréne: šesť regionálnych pracovísk ECHO je postupne personálne vybavených multisektorálnymi tímami odborníkov, ktorých je možné ihneď vyslať v prípade náhlych katastrof. Tieto „urgentné kapacity“ môžu vykonať zrýchlené posúdenie situácie na mieste s cieľom usmerniť humanitárnu pomoc darcov a prispievať ihneď ku koordinácii medzi rôznymi prítomnými záchrannými organizáciami. - Väzby s rôznymi účastníkmi. Vzhľadom na čoraz väčšiu rozmanitosť účastníkov zapojených do globálnej reakcie na krízy a s perspektívou schopnosti využiť všetky dostupné nástroje pri reakcii na katastrofy v tretích krajinách, Komisia začne dialóg s týmito účastníkmi o zásadách humanitárnej pomoci. - Posilňovaním globálnych kapacít reakcie bude Komisia pokračovať v podpore kapacít reakcie hlavných humanitárnych účastníkov, akými sú OSN a hnutie Červeného kríža, zameranej na preventívne umiestňovanie ich prostriedkov humanitárnej pomoci, ku ktorým možno pri katastrofách siahnuť rýchlo a bez veľkých nákladov. - Ďalšie iniciatívy zahŕňajú rozvoj miestnych kapacít humanitárnej reakcie; podporu reformy, ku ktorej sa pristúpilo pod vedením OSN a rozvoj a rozširovanie medzinárodného humanitárneho práva (IHL), ako aj humanitárnych zásad medzi inštitúciami EÚ a ďalšími účastníkmi. Budovanie kapacít pre viaceré politiky a nástroje Spoločenstva Popri posilňovaní mechanizmu civilnej ochrany Spoločenstva a uplatňovaní európskeho konsenzu o humanitárnej pomoci by sa mohol zvážiť ďalší súbor opatrení: - Vytvorenie európskej vzdelávacej siete zameranej na reakciu na katastrofy . Vysoké štandardy pripravenosti, sebestačnosti a súčinnosti si vyžadujú rozšírenie odbornej prípravy na európskej úrovni. Najlepšie by sa to mohlo realizovať cez štruktúrovanú sieť vychádzajúcu zo skúseností členských štátov a vedeckých poznatkov získaných na národnej a európskej úrovni prostredníctvom výskumných projektov rámcového programu, ktoré sa zaoberajú prírodnými nebezpečenstvami a otázkami katastrof. Vzdelávacia sieť zameraná na reakciu na katastrofy by spojila existujúce centrá excelentnosti v členských štátoch a ponúkla by širokú škálu aktivít vrátane vzdelávacích kurzov, výcviku a výmeny odborníkov. Vzdelávacia sieť by vypracovala odsúhlasenú osnovu, ktorú by realizovala sieť vybraných centier excelentnosti, stanovila by normy kvality a preskúmala synergiu medzi rozličnými vzdelávacími programami. Využívaním doplnkovosti, najmä medzi jednotlivými oblasťami civilnej ochrany a humanitárnou pomocou, by vzdelávacia sieť mohla vypracovať aj expertízu v odvetviach ako logistika, krízová komunikácia, voda, potraviny, zdravotná starostlivosť, verejné zdravie, ochrana a útočisko, opierajúc sa pritom o kapacity dostupné cez sieť humanitárnej pomoci NOHA, akademické humanitárne programy v členských štátoch a iné skúsenosti so vzdelávacími sieťami, napríklad so skupinou EÚ pre odbornú prípravu (EGT). - Zlepšené opatrenia pripravenosti na katastrofy, systémy včasného varovania a využívanie jednotného európskeho núdzového čísla „112“ . Komisia pripravuje iniciatívy zamerané na predchádzanie katastrofám tak v rámci EÚ, ako aj v tretích krajinách. Systémy včasného varovania existujú pre väčšinu hlavných prírodných nebezpečenstiev v Európe, chýbajúce systémy tohto druhu pre tsunami v oblasti Stredozemia sú však významným nedostatkom. Systémy včasného varovania môžu využívať aj informácie poskytnuté občanmi cez núdzové volania, najmä cez jednotné európske núdzové číslo „112“. Okrem toho, európska výmena skúseností s organizáciou a zabezpečovaním reakcie prispeje k zlepšeniu zaobchádzania s volaniami na číslo 112. Nedostatok spoločných výstražných signálov a protokolov je hlavným problémom so zreteľom na narastajúci pohyb občanov cez Európu a tretie krajiny. Mali by sa preveriť aj možnosti rozšírenia širokopásmových a mobilných komunikačných kanálov pre služby verejnej ochrany a pomoci pri katastrofách, ako aj možnosti vzájomnej súčinnosti v rámci celej EÚ. - Pripravenosť na katastrofy v tretích krajinách . Väčšina prírodných katastrof nevyvoláva medzinárodnú reakciu na katastrofu. Ak vznikne podnet na medzinárodnú reakciu, trvá to často 12 – 72 hodín, kým vonkajšia pomoc dorazí na miesto katastrofy. Z týchto dôvodov je dôležité mať v danej oblasti prítomného aktívneho odborníka a zabezpečiť, aby zraniteľné skupiny a miestne úrady v krajinách ohrozených katastrofou boli schopné okamžite reagovať. Pripravenosť na katastrofy má kľúčový význam, pretože zmena klímy bude naďalej ovplyvňovať modely počasia a zvyšovať počet prírodných katastrof – najmä náhlych katastrof postihujúcich zraniteľné skupiny obyvateľstva . Komisia navrhne stratégiu EÚ pre znižovanie rizika katastrof v rozvojových krajinách, ktorá poskytne, okrem iného, strategický rámec pre zvyšovanie pomoci slúžiacej kapacitám pripravenosti na katastrofy v tretích krajinách vystavených rizikám vysokého stupňa. Mali by sa vytvárať užšie vzťahy s kandidátskymi krajinami, potenciálnymi kandidátskymi krajinami a krajinami, na ktoré sa vzťahuje európska susedská politika. Akčný plán V súlade s krokmi uvedenými vyššie, ktoré plánuje podniknúť, Komisia navrhuje zvážiť a/alebo vykonať nasledujúce opatrenia do konca roku 2008 (ak sa neurčí inak): Smerovanie k lepšej medziinštitucionálnej spolupráci Navrhuje sa, aby Komisia, Rada a členské štáty, v rámci svojich príslušných právomocí: - určili scenáre širšieho záberu pre záchranné operácie pri katastrofách v rámci a mimo EÚ pre každú hlavnú kategóriu katastrof a hlavné zemepisné oblasti, - rozpracovali štúdiu o globálnych logistických kapacitách slúžiacich na reakciu na katastrofy, ktorá zabezpečí prepojenie s príslušnou prácou v oblasti humanitárnej pomoci a procesom zisťovania medzier v zdrojoch slúžiacich na reakciu na katastrofy v oblasti európskej civilnej ochrany. V prípade potreby sa vyvinie úsilie na riešenie existujúcich medzier, aby bolo možné vypracovať protokoly pre núdzové plánovanie na úrovni EÚ využitím najvhodnejších nástrojov a ustanoviť štandardné operačné postupy pre reakciu Komisie na katastrofy v rámci a mimo EÚ; tento druh zlepšeného plánovania by uľahčil rýchle konanie, pričom by umožnil úpravy v priebehu akútnych fáz núdzovej situácie, - zabezpečili úzke prepojenie medzi mapovaním logistických kapacít, ktoré v súčasnosti prebieha v oblasti medzinárodnej humanitárnej pomoci a procesom zisťovania medzier v zdrojoch slúžiacich pre reakciu na katastrofy, ktorý sa má začať v oblasti európskej civilnej ochrany. V prípade potreby sa vyvinie úsilie na riešenie existujúcich medzier, - rozmiestnili podľa potreby a možností spoločné plánovacie a operačné tímy na riešenie jednotlivých katastrof, do ktorých budú zapojené nástroje Spoločenstva, akcie Rady a pri ktorých sa bude vychádzať zo spoločnej metodiky EÚ, OSN a Svetovej banky pre posudzovanie potrieb vzniknutých v dôsledku katastrofy, - rozvíjali výmenu faktických informácií a analytických hlásení (ktoré musia byť podporené primeranou technickou infraštruktúrou) a nástroje na zvýšenie povedomia o situácii, - pokračovali v investíciách do výskumných a pilotných projektov o informačných a komunikačných technológiách na zlepšenie systémov varovania a reakcie v núdzových situáciách a pri katastrofách. Je potrebné posilniť kapacity európskej humanitárnej pomoci Na tieto účely Komisia: - rozpracuje mapovaciu štúdiu o logistických kapacitách vrátane vytvárania zásob, obstarávania a prepravy humanitárnych prostriedkov do oblastí ich konečného použitia s cieľom zistiť potenciálne medzery v reakcii. V rámci druhej etapy by sa mali prijať iniciatívy na vyplnenie potenciálnych medzier, - zrealizuje komplexný program na budovanie kapacít v rámci dobudovania pohotovostných kapacít patriacich OSN a hnutiu Červeného kríža, - bezodkladne uplatní výzvu vyplývajúcu z konsenzu na lepšiu operatívnu koordináciu humanitárnej pomoci EÚ, napríklad včasným zasielaním situačných správ GR ECHO od expertov v teréne koordinačným strediskám v členských štátoch EÚ tak v hlavných mestách, ako aj v príslušných regiónoch, - spoločne s účastníkmi rozvojovej pomoci bude ďalej rozvíjať strategický rámec pre iniciatívy pripravenosti na katastrofy zamerané na posilňovanie miestnych kapacít v krajinách ohrozovaných katastrofami. Mala by sa zvýšiť úroveň európskej civilnej ochrany Na tieto účely Komisia: - prebuduje monitorovacie a informačné centrum na operačné centrum pre zásahy európskej civilnej ochrany, - bude zisťovať medzery v zdrojoch slúžiacich na reakciu na katastrofy a v prípadoch, keď sa zistia medzery, predloží návrhy na zlepšenie reakčných kapacít európskej civilnej ochrany, vychádzajúc pritom z dvoch zložiek: - z dobrovoľnej rezervy kľúčových pohotovostných modulov civilnej ochrany, ktoré by boli kedykoľvek k dispozícii na presun, a - dodatočných rezervných kapacít určených na doplnenie reakcií jednotlivých krajín na katastrofy veľkého rozsahu, ako sú lesné požiare a povodne. Posilnenie kapacít slúžiacich pre viaceré politiky a nástroje Spoločenstva Na tieto účely Komisia: - predloží návrhy na Európsku vzdelávaciu sieť zameranú na reakciu na katastrofy do polovice roku 2009, pričom sa bude opierať o skúsenosti získané v rámci mechanizmu civilnej ochrany Spoločenstva a o synergiu medzi existujúcimi vzdelávacími iniciatívami, - dopracuje návrhy na európsky integrovaný prístup k predchádzaniu prírodným katastrofám a na stratégiu EÚ pre znižovanie rizika katastrof v rozvojových krajinách, - bude pomáhať členským štátom pri vývoji spoločných signálov včasného varovania. Komisia predovšetkým nalieha na členské štáty, aby vystupňovali svoje úsilie na vytvorenie systému včasného varovania pre tsunami, - rozšíri poskytovanie informácií na podporu pripravenosti, včasného varovania, reakcie a fáz obnovy po katastrofách, a to aj prostredníctvom svojej iniciatívy GMES, - zváži vyhradenie vysielacieho pásma pre komunikáciu v núdzových situáciách. Konkrétne návrhy v tomto oznámení sú prvým krokom k posilneniu kapacít EÚ v oblasti reakcie na katastrofy. Dosiahne sa to pri súčasnom zohľadnení potreby preskúmať možnosti racionalizácie ako súčasti prebiehajúceho preverovania zdrojov Komisie. PRÍLOHA LESNÉ POŽIARE Letné obdobie roku 2007 bolo poznačené dramatickými lesnými a inými plošnými požiarmi po celej južnej Európe, čo postihlo najmä Grécko. Veľké požiare rozdúchavané silnými vetrami spustošili státisíce hektárov pôdy a vyžiadali si mnohé obete z radov civilného obyvateľstva a obetavých hasičov. Mechanizmus civilnej ochrany Spoločenstva bol v priebehu 11 týždňov aktivovaný 12-krát, a to pre Bulharsko, Cyprus, Grécko, Taliansko, Albánsko a Bývalú juhoslovanskú republiku Macedónsko, čo je päťnásobné zvýšenie v porovnaní s predchádzajúcimi rokmi. Členské štáty vždy, keď to bolo možné, poskytli pomoc formou leteckého hasenia, hasičského vybavenia, ochranného oblečenia a expertíz. Rozsah poskytovanej pomoci však bol obmedzený tým, že požiare vyčíňali v niekoľkých členských štátoch súčasne a v ďalších členských štátoch bolo riziko požiarov vysoké. Z tohto dôvodu bolo možné mobilizovať iba obmedzenú časť disponibilnej flotily na pomoc najviac postihnutým členským štátom, čo obmedzovalo najmä pomoc, ktorú bolo možné poslať do Bulharska. Lesné požiare a iné plošné požiare sú opakujúcim sa javom. Predpokladá sa, že frekvencia a intenzita horúcich a suchých liet a nedostatok vody[3] v juhovýchodnej a juhozápadnej Európe sa bude zhoršovať kvôli klimatickým zmenám[4] napriek úsiliu EÚ o ich zmiernenie, a teda riziko lesných a iných plošných požiarov sa bude zvyšovať. Výskyt takýchto požiarov sa však čo do intenzity a geografickej lokality mení z roka na rok. Priemerná ročná zhorená plocha je medzi 450 a 600 000 hektármi a členské štáty sú niekedy zasiahnuté ničivými požiarmi, pri ktorých zhoria plochy až štvornásobne väčšie, než je ročný priemer. Skúsenosti ukázali, že takéto udalosti nepostihujú všetky ohrozené členské štáty v tom istom roku alebo v rovnakom čase v priebehu jedného letného obdobia. V roku 2003 zasiahli najhoršie požiare juhozápad EÚ; najväčšmi bolo postihnuté Portugalsko a zhorelo bezmála 5 % jeho územia. V roku 2007 to bola juhovýchodná Európa, ktorú postihla jedna z najhorších požiarnych sezón, pričom sa zaznamenalo vyše 810 000 hektárov zhorenej plochy, z čoho 68,2 % sa nachádzalo na lesnej pôde, 31 % na poľnohospodárskej pôde a 0,8 % v mestských a priemyselných zónach[5]. Zo 465 000 hektárov zhorených v stredozemských krajinách EÚ sa 21,9 % nachádzalo v miestach evidovaných v sieti Natura 2000[6]. Postihnuté regióny patria často medzi najzraniteľnejšie oblasti z hľadiska zmeny klímy v Európe v dôsledku kombinovaného účinku značného nárastu teplôt a znížených zrážok v oblastiach, ktoré už v súčasnosti trpia nedostatkom vody. Pri meniacej sa klíme bude význam lesov EÚ ako poskytovateľov environmentálnych a ekosystémových služieb neustále narastať. Lesy zohrávajú rozhodujúcu úlohu pri zabezpečení účinného zadržiavania vody v suchých oblastiach, ochrane vodných tokov proti nadmernému prílevu živín, pri zlepšovaní povodňovej regulácie a udržiavaní a obnove polyfunkčných území. Ochrana lesných ekosystémov proti lesným požiarom a podpora správnych opatrení zameraných na úpravu lesných plôch odolných proti klimatickým zmenám má kľúčový význam na zvýšenie schopnosti týchto oblastí prispôsobiť sa zmene klímy. Na výskyt lesných a iných plošných požiarov má vplyv viacero faktorov, ktoré zahŕňajú: - metódy spravovania poľnohospodárskej pôdy a lesov, - klimatické podmienky: horúce, veterné a suché počasie, ako aj blesky, - nedostatočné presadzovanie pravidiel na odstraňovanie vegetácie okolo usadlostí a budov, - ľudské konanie, nedbalosťou alebo zavinením, vrátane podpaľačstva, - ekonomické motívy a neadekvátny právny rámec, ktorý môže mať vplyv na to, že podpaľačstvo môže prinášať zisk a/alebo že sa zníži motivácia na účinnú ochranu lesov. V súlade so žiadosťou Rady a Parlamentu si preto problém lesných a iných plošných požiarov vyžaduje komplexné vedecké poznatky a politiku, ktorá zahŕňa prevenciu, pripravenosť, reakciu a obnovu. - Prevencia: Jednou zo základných povinností členských štátov je implementácia politiky prevencie lesných požiarov a Komisia vyzýva členské štáty, aby preskúmali svoje vnútroštátne právne predpisy a zistili, či nemajú nejaké nežiaduce účinky na výskyt podpaľačstva. Komisia by bola v tejto súvislosti priaznivo naklonená rozšíreniu svojho návrhu týkajúceho sa environmentálnych trestných činov s cieľom zahrnúť do nich ničenie lesov v značnom rozsahu[7]. Spoločenstvo má k dispozícii viaceré finančné nástroje na podporu úsilia členských štátov posilňovať národnú politiku prevencie. Tieto nástroje podliehajú programovaniu v rámci daného štátu. Aby sa uľahčilo začlenenie prevencie lesných požiarov do programov jednotlivých štátov, Komisia poskytne členským štátom rozpis príslušných nástrojov. Okrem toho, Komisia v súčasnosti posudzuje potrebu integrovaného európskeho prístupu k prevencii prírodných katastrof. Dve prebiehajúce štúdie sú zamerané (1) na situáciu v Spoločenstve, zistenie možných medzier a potrebu akcie Spoločenstva a (2) na vyhľadávanie osvedčených postupov v členských štátoch. Toto bude základom pre návrhy, ktoré sa majú vypracovať do konca roku 2008. Okrem toho, prebiehajúca štúdia o faktoroch spôsobujúcich poškodzovanie lesov vrátane lesných požiarov bude využitá pri vypracovaní pokynov Spoločenstva na predchádzanie lesným požiarom, ktoré budú vychádzať z osvedčených postupov členských štátov. - Pripravenosť: Spoločenstvo podporuje aktivity zamerané na zvýšenie pripravenosti civilnej ochrany v členských štátoch, a to cestou finančnej podpory (výmena odborníkov, cvičenia a projekty pripravenosti), organizovaním kurzov určených pre národných expertov, vytvorením Európskeho informačného systému o lesných požiaroch (EISLP) zo strany Spoločného výskumného centra a financovaním projektov. Napríklad FIRE 4 je pilotným projektom reakcie na lesné požiare a zemetrasenia, ktorého cieľom je rozvoj spolupráce medzi štyrmi členskými štátmi (Francúzskom, Talianskom, Španielskom a Portugalskom). Šesť ďalších členských štátov (Cyprus, Grécko, Maďarsko, Malta, Slovensko a Česká republika) úzko spolupracujú v rámci aktivít určených v tomto projekte (pracovné semináre, výcvik a cvičenia v teréne) a Grécko nedávno oznámilo, že sa stane plnoprávnym členom tohto projektu. Komisia navrhuje vytvorenie vzdelávacej siete zameranej na reakciu na katastrofy prepojením existujúcich centier excelentnosti v členských štátoch s cieľom ďalej zvyšovať tak pripravenosť služieb civilnej ochrany, ako aj schopnosť spolupráce tímov a modulov z rôznych členských štátov. - Reakcia: Počas posledného leta požiare vyčíňali súčasne v niekoľkých členských štátoch, pričom v iných členských štátoch bolo riziko požiarov vysoké. V tejto situácii členské štáty poskytli pomoc vo forme leteckého hasenia iba v obmedzenom rozsahu a pomoc poskytnutá postihnutým krajinám nebola rovnaká. To ukázalo, že pravdepodobne by nebol dostatok kapacít pomôcť členským štátom postihnutým katastrofami veľkého rozsahu, keď iné členské štáty nie sú schopné pomôcť kvôli tomu, že čelia požiarom alebo veľkému riziku požiarov vo vlastných krajinách. Ak komplexné hodnotenie potvrdí tento zjavný nedostatok, Komisia môže zvážiť návrh financovania vybavenia na úrovni EÚ na doplnenie zdrojov jednotlivých štátov. EÚ už v súčasnosti má disponibilné kapacity v oblasti reakcie na znečistenie morí[8]. Európske rezervné kapacity by mali byť pripravené na boj proti rozsiahlym požiarom, ktoré sa málokedy vyskytujú iba v jednom členskom štáte a nie sú zriedkavosťou v určitej oblasti ako celku. Potenciálne môžu budúce rezervné kapacity EÚ zahŕňať, aj keď nie výlučne, vysokokapacitnú leteckú hasiacu techniku prispôsobenú rôznym geografickým podmienkam. - Obnova: Komisia bude na požiadanie naďalej čo najefektívnejšie využívať Fond solidarity na pomoc regiónom v núdzovej situácii a naliehavo vyzýva Radu, aby obnovila rokovania o revízii nariadenia o Fonde solidarity s cieľom zefektívniť jeho využívanie. Členské štáty sa vyzývajú, aby využívali dostupné nástroje Spoločenstva na podporu obnovy svojej krajiny po ničivých požiaroch vrátane Fondu solidarity Európskej únie a nariadenia o rozvoji vidieka. Komisia s cieľom pomôcť členským štátom pri vnútroštátnom programovaní využitia týchto nástrojov poskytne zoznam jednotlivých nástrojov Spoločenstva, ktoré môžu zabezpečiť takúto podporu. Komisia je toho názoru, že podpora Spoločenstva na obnovu lesov by mala zahŕňať preventívne opatrenia prijaté žiadateľským členským štátom a ďalšie opatrenia ako súčasť programov obnovy na posilnenie schopnosti nových lesov prispôsobiť sa zmene klímy. Komisia v tejto súvislosti navyše preskúma, ako by sa mohli vylepšiť existujúce finančné nástroje, napríklad včlenením doložky o podmienenosti spojenej s účinnými preventívnymi opatreniami a taktiež, či by Spoločenstvo malo prevziať väčšiu úlohu pri financovaní obnovy lesov. [1] Napríklad ECURIE (Opatrenia Spoločenstva na včasnú výmenu informácií v prípade rádiologického ohrozenia), ADNS (Systém oznamovania chorôb zvierat), RAS BICHAT (Systém rýchleho varovania v prípade biologických a chemických útokov a hrozieb), EWRS (Systém rýchleho varovania a reakcie pre informovanie zdravotníckych orgánov a Komisie o prepuknutí nákazlivých chorôb), HEOF (Zariadenia pre núdzové operácie v oblasti zdravia), RAPEX (Systém rýchlej výmeny informácií, systém pre rýchlu výmenu informácií o opatreniach týkajúcich sa vážneho a bezprostredného ohrozenia spôsobeného nepotravinárskymi výrobkami), RASFF (Systém rýchleho varovania pre potraviny a krmivá, systém pre rýchle oznamovanie ohrozenia ľudského zdravia potravinárskymi výrobkami a krmivami), RAS-CHEM (Systém rýchleho varovania CHEMikálie – vo vývoji), CIWIN (Výstražná informačná sieť kritických infraštruktúr). [2] KOM(2007) 767. [3] KOM(2007) 414. [4] KOM(2007) 354. [5] Toto leto sa dostalo do ovzdušia 12,3 miliónov ekvivalentu CO2 v dôsledku lesných požiarov na celej zasiahnutej ploche, z toho 6,9 miliónov ton v postihnutých členských štátoch, čo sa rovná približne 0,4 % ich ročných emisií (zdroj: SVC). [6] Minimálne predbežné odhady vychádzajúce zo satelitných snímok poskytnutých Európskym informačným systémom o lesných požiaroch, ktorý spravuje Spoločné výskumné centrum. Táto informácia zahŕňa Bulharsko, Cyprus, Francúzsko, Taliansko, Portugalsko a Španielsko, ako aj Chorvátsko, Bosnu a Hercegovinu, Bývalú juhoslovanskú republiku Macedónsko a Srbsko. [7] KOM(2007) 51. [8] Európska námorná bezpečnostná agentúra môže na požiadanie podporiť mechanizmy reakcie členských štátov na znečistenie dodatočnými európskymi zdrojmi, ktoré sú v pohotovosti.