Pracovný dokument Komisie o možnostiach vypracovania registra štátnych príslušníkov tretích štátov, ktorí boli odsúdení v Európskej únii /* KOM/2006/0359 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 4.7.2006 KOM(2006) 359 v konečnom znení PRACOVNÝ DOKUMENT KOMISIE o možnostiach vypracovania registra štátnych príslušníkov tretích štátov, ktorí boli odsúdení v Európskej únii PRACOVNÝ DOKUMENT KOMISIE o možnostiach vypracovania registra štátnych príslušníkov tretích štátov, ktorí boli odsúdení v Európskej únii 1. Tento pracovný dokument tvorí súčasť prípravných prác potrebných na zhodnotenie vplyvu budúcich legislatívnych návrhov, ktoré sa týkajú vytvorenia registra štátnych príslušníkov tretích štátov (alebo osôb, ktorých štátna príslušnosť nie je známa) odsúdených v EÚ. Príprava takého návrhu je len jedným z aspektov prác, ktoré sa uskutočňujú na úrovni EÚ s cieľom zlepšiť prístup k informáciám o odsúdeniach za trestné činy. Prvá časť tohto pracovného dokumentu vymedzuje ďalšie aspekty prác v tejto oblasti. Druhá časť predstavuje najdôležitejšie závery realizačnej štúdie o vypracovaní takého registra. Tretia časť naznačuje kľúčové problémy, ktoré je potrebné podrobnejšie prediskutovať. Odpovede na dotazník (pripojený k tomuto dokumentu) by mali umožniť, aby túto diskusiu bolo možné viesť na základe lepšieho pochopenia situácie v členských štátoch. 2. Legislatívne návrhy v tejto oblasti budú predmetom podrobného posúdenia vplyvov. V súlade s oznámením Komisie z 27. apríla 2005[1] sa okrem iného posúdi ich vplyv na základné práva, najmä na právo na súkromie a ochranu osobných údajov podľa Charty základných práv. 1. SÚVISLOSTI 3. Potreba zlepšenia kvality vymieňaných informácií o registroch trestov je pre EÚ prioritou. Haagsky program, schválený v novembri 2004[2], obsahoval výzvu adresovanú Komisii, aby predložila návrhy v tejto oblasti a tieto ciele sú tiež stanovené v jednotnom akčnom pláne, ktorý schválila Komisia a Rada v dňoch 2. a 3. júna 2005. 4. Výmenu informácií o odsúdeniach v súčasnosti upravujú články 13 a 22 Európskeho dohovoru o vzájomnej pomoci v trestných veciach z roku 1959 (Rada Európy).[3] Tieto ustanovenia upravujú podmienky pre odovzdávanie výpisov z registra trestov medzi zmluvnými stranami Dohovoru a vyžadujú, aby zmluvná strana oznamovala druhej strane všetky odsúdenia pokiaľ ide o k štátnych príslušníkov tejto strany. K takejto výmene by malo dochádzať aspoň raz ročne. Takýto mechanizmus však v praxi neprináša spoľahlivé výsledky a informácie, ktoré majú štáty štátnej príslušnosti k dispozícii sú často neúplné. Okrem toho mechanizmus pre centrálnu evidenciu informácií v štáte štátnej príslušnosti stanovený v článku 22 Dohovoru, sa nevzťahuje na štátnych príslušníkov štátov, ktoré nie sú zmluvnou stranou Dohovoru z roku 1959. Pokiaľ ide o týchto štátnych príslušníkov „tretích štátov“, bez konzultácie s jednotlivými členskými štátmi nie je možné na úrovni EÚ zistiť, či v týchto členských štátoch existujú predchádzajúce odsúdenia. Ak napríklad Nemecko trestne stíha štátneho príslušníka tretieho štátu, neexistuje spôsob, prostredníctvom ktorého by sa mohlo dozvedieť, že obvinený už bol za podobný trestný čin odsúdený v Dánsku. Preto musí tieto záležitosti vždy konzultovať so všetkými 24 členskými štátmi. 5. Nedostatky existujúceho mechanizmu sú vysvetlené v Bielej knihe, ktorú Komisia prijala 25. januára 2005.[4] Po analýze týchto nedostatkov v nej boli predložené návrhy na zlepšenie súčasnej situácie. Konkrétne sa navrhuje napríklad preberanie úplných a spoľahlivých informácií o registri trestov osoby od členského štátu odsúdenia, a nie od členského štátu štátnej príslušnosti. To si však vyžaduje zavedenie systému, ktorý by umožňoval jednoduchú identifikáciu členských štátov, v ktorých bola osoba odsúdená. Na základe týchto úvah bol v Bielej knihe vymedzený rámec budúceho elektronického systému EÚ pre výmenu informácií, ktorý by umožňoval jednoduchú a spoľahlivú identifikáciu členského štátu, v ktorom bola osoba odsúdená. Tento systém by počítal s vytvorením registra páchateľov trestných činov EÚ (ktorý by obsahoval len osobné identifikačné údaje) a s prepojením vnútroštátnych registrov trestov. 6. Návrhy predložené v Bielej knihe boli predmetom diskusií na zasadnutí Rady pre spravodlivosť a vnútorné veci 14. apríla, ktorá stanovila nasledujúci postup: - informácie o odsúdeniach občanov EÚ sa budú aj naďalej získavať od členského štátu štátnej príslušnosti. Základom tohto princípu je projekt vzájomného prepojenia registrov trestov, ktorý existuje medzi Nemeckom, Francúzskom, Španielskom a Belgickom. Na nápravu nedostatkov vymedzených v Bielej knihe bola však nevyhnutná dôkladná reforma existujúcich mechanizmov. Preto v decembri 2005 Komisia prijala návrh rámcového rozhodnutia o organizácii a obsahu výmeny informácií z registrov trestov medzi členskými štátmi.[5] Týmto návrhom by sa malo zabezpečiť, že členský štát štátnej príslušnosti bude na požiadanie schopný poskytnúť druhému členskému štátu vyčerpávajúce informácie o registri trestov. Zakladá tiež rámec pre rozvoj elektronického systému, ktorý by umožňoval rýchlejší prenos informácií o odsúdeniach pre trestné činy v zrozumiteľnejšej a užívateľsky orientovanej forme. Do návrhu sú začlenené aj niektoré zlepšenia z prípravného rozhodnutia o registroch trestov, ktoré Komisia predložila v októbri 2005 a Rada prijala 21. novembra 2005.[6] - ako už bolo uvedené, pokiaľ ide o informácie o odsúdeniach štátnych príslušníkov tretích štátov (alebo takých, ktorých štátna príslušnosť nie je známa), nie je možné sa spoliehať na štát štátnej príslušnosti. V prípade týchto osôb členské štáty podporujú riešenie navrhnuté v Bielej knihe, teda vytvorenie registra odsúdených osôb - štátnych príslušníkov tretích štátov - a vyzvali Komisiu, aby v tomto smere predložila legislatívne návrhy. Na konci roka 2004 a počas roka 2005 sa uskutočnila úvodná realizačná štúdia na základe návrhu predloženého v Bielej knihe. Výsledky tejto štúdie boli členským štátom predložené na stretnutí expertov 14. marca 2005. Po zasadnutí Rady 14. apríla 2005 bola štúdia doplnená o ďalšie preskúmanie špecifík registra štátnych príslušníkov tretích štátov. - Rada na zasadnutí 14. apríla opäť zdôraznila potrebu postaviť základy pre výmenu informácií o odsúdeniach na bilaterálnej komunikácii medzi systémami registrov trestov členských štátov. Vzhľadom na to budú práce na tomto registri v budúcnosti zahŕňať rozvoj štandardizovaného formátu pre výmenu informácií s cieľom prekonať existujúce jazykové ťažkosti a rozdiely v právnych systémoch. V súčasnosti prebieha štúdia, predmetom ktorej je práve tento aspekt. Týka sa štátnych príslušníkov EÚ, ako aj štátnych príslušníkov „tretích štátov“. 2. FUNKCIA A TECHNICKÉ MOžNOSTI VYPRACOVANIA REGISTRA šTÁTNYCH PRÍSLUšNÍKOV TRETÍCH šTÁTOV ODSÚDENÝCH V EÚ 2.1. Funkcia registra 7. Register plní veľmi špecifickú funkciu: má umožniť členským štátom, ktoré žiadajú informácie o registri trestov určitej osoby, bezodkladne získať oznámenie o tom, ktorý(-) členský(-) štát(-y) má(majú) informácie o tejto osobe. Pre správne fungovanie systému je potrebné uskutočniť tieto kroky: - členský štát odsúdenia by mal do registra vkladať informácie umožňujúce identifikáciu odsúdených štátnych príslušníkov tretích štátov (alebo osôb, ktorých štátna príslušnosť nie je známa). Do registra sa odovzdávajú len také údaje o odsúdenej osobe, ktoré slúžia na jej identifikáciu, a nie samotný obsah registra trestov. Mal by existovať mechanizmus aktualizácie údajov, ktorý by umožňoval vymazanie obsolétnych informácií. Rozhodnutie o vytvorení registra štátnych príslušníkov tretích štátov (a osôb, ktorých štátna príslušnosť nie je známa) vyžaduje, aby jednotlivé členské štáty boli schopné odovzdávať do registra len údaje o totožnosti týchto osôb. - vnútroštátny systém registra trestov, ktorý má záujem zistiť, či štátny príslušník tretieho štátu má záznam v registri trestov, môže získať informácie z registra na základe identifikačných údajov tejto osoby. Databáza vyhľadá príslušné údaje a poskytne informácie o tom, v ktorom členskom štáte bola osoba trestaná. - žiadosti o výpisy z registra trestov sa podávajú bilaterálne medzi orgánom zodpovedným za register trestov a obdobným orgánom v druhom členskom štáte, ktorý má k dispozícii informácie o konkrétnom štátnom príslušníkovi tretieho štátu. 2.2. Výsledky štúdie o možnostiach vypracovania registra 8. Výsledky realizačnej štúdie[7] ukázali, že pokiaľ ide o komplexnosť systému, existuje len malý rozdiel medzi Európskym registrom odsúdených osôb (ďalej len „ERCP“) s registrom všetkých odsúdených osôb a s registrom len odsúdených štátnych príslušníkov tretích štátov. Vo funkčnom a technickom rámci neexistuje žiadny podstatný rozdiel. Vplyv na organizáciu na vnútroštátnej úrovni, na životaschopnosť navrhovanej infraštruktúry spájajúcej centrálny systém (CS) s vnútroštátnym rozhraním (NI) a na navrhované mechanizmy pre bilaterálnu výmenu informácií je len malý. 9. Hlavný rozdiel medzi týmito dvoma verziami spočíva v rozsahu systému. Register odsúdených štátnych príslušníkov tretích štátov bude vyžadovať menšiu pamäťovú a spracovateľskú kapacitu ako register všetkých odsúdených. Podľa záverov štúdie budú náklady na register odsúdených štátnych príslušníkov tretích štátov ERCP pravdepodobne o 40 % nižšie ako náklady na register všetkých odsúdených. Podľa odhadov úvodnej štúdie by budovanie ERCP založeného na registri všetkých odsúdených stálo približne 4 milióny eur.[8] Tieto rozdiely v nákladoch sú spôsobené najmä rozdielmi v hardvérovom vybavení a v požiadavkách na infraštruktúru sietí, keďže register odsúdených štátnych príslušníkov tretích štátov si vyžaduje menšiu pamäťovú kapacitu, nižší výpočetný výkon a menšiu šírku pásma. 10. Je potrebné pamätať na to, že tieto odhady zahŕňajú len prípravu registra na pripojenie k sieti a vytvorenie bezpečného komunikačného kanála. Členské štáty budú zodpovedné za úpravu svojej IT infraštruktúry tak, aby mohla komunikovať s registrom (na základe poskytnutej špecifikácie rozhrania) a takisto za vytvorenie rozhrania pre konečného používateľa podľa svojich potrieb. Štúdia neobsahuje odhad týchto nákladov .[9] 3. KľÚčOVÁ OTÁZKA: AKO ZABEZPEčIť EFEKTÍVNE FUNGOVANIE REGISTRA ODSÚDENÝCH šTÁTNYCH PRÍSLUšNÍKOV TRETÍCH šTÁTOV? 11. Vytvorenie registra, ktorý by poskytoval nespoľahlivé informácie, by bolo bezúčelné. Efektívne fungovanie registra vyžaduje, aby existoval dostatočný stupeň istoty pokiaľ ide o identifikáciu osoby, ktorá sa v registri nachádza. Nedostatočný stupeň istoty by viedol k neprijateľným situáciám. Po prvé, systém by nevyhľadal niektoré odsúdenia a z toho dôvodu by neplnil svoj cieľ, ktorým je poskytovanie vyčerpávajúcich informácií. Po druhé, odsúdenia by mohli byť omylom priradené k inej osobe ako k skutočne odsúdenému – a táto situácia by mala obzvlášť škodlivé následky pre osobu, ktorej totožnosť bola zamenená. 3.1. Existujúce IT systémy na úrovni EÚ 12. V súčasnosti existuje niekoľko veľkých IT systémov a pokračujúcich projektov na úrovni EÚ, ktoré sú v danom kontexte významné: - Schengenský informačný systém (SIS) je informačný systém, ktorý príslušným orgánom členských štátov umožňuje získať informácie týkajúce sa záznamov o osobách a veciach prostredníctvom automatickej žiadosti. Využíva sa najmä v rámci policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach, na vnútroštátne účely, pri kontrole na vonkajších hraniciach a pri vydávaní víz a povolení na pobyt. Je funkčný od marca 1995. Súčasná verzia SIS neobsahuje biometrické údaje. Druhá generácia SIS (SIS II), do ktorého budú zapojené aj nové členské štáty, umožní uchovávanie biometrických údajov, ale nie využívanie týchto údajov ako kritéria na vyhľadávanie. Systém však umožní centrálne vyhľadávanie podľa mien konkrétnych osôb, čo prispeje k zvýšenej presnosti vyhľadávaní. Bude funkčný od marca 2007. - Informačný systém Europolu sústreďuje všetky informácie, ktoré majú členské štáty k dispozícii o organizovanom zločine, vrátane informácií o konkrétnych osobách (okrem iného): totožnosť osoby, fyzický opis, odtlačky prstov, profil DNA a trestné činy, na základe ktorých bol v systéme nájdený (napr. podozrenie zo spáchania tohto trestného činu, odsúdenie, atď.). Softvér pre Informačný systém Europolu je od 10. októbra 2005 k dispozícii vo všetkých 25 členských štátoch. Údaje do systému vkladá každý členský štát. Za vkladanie údajov je zodpovedná národná jednotka Europolu. - Dňa 12. októbra 2005 Komisia prijala návrh na rámcové rozhodnutie o výmene informácií na základe zásady dostupnosti .[10] Cieľom tohto návrhu je sprístupniť určitý druh informácií o trestných konaniach, ktoré má jeden členský štát k dispozícii, orgánom s podobnými kompetenciami v ostatných členských štátoch alebo Europolu. Dostupné informácie sa poskytujú buď elektronickým prístupom alebo prenosom na základe „žiadosti o informácie“ po porovnaní požadovaných informácií s registrami údajov, ktoré členské štáty poskytujú pre informácie, ktoré nie sú prístupné v elektronickej podobe. Poskytujú sa informácie o profiloch DNA, odtlačkoch prstov, balistických správach, registrácii vozidiel, o telefónnych číslach a iných spôsoboch komunikácie a o menách obsiahnutých v matrikách. V tomto kontexte je tiež potrebné sa zmieniť o Zmluve o zvýšenej cezhraničnej spolupráci medzi Nemeckom, Holandskom, Belgickom, Luxemburskom, Španielskom a Francúzskom, ktorú podpísali 27. mája 2005 v Prüme a ktorá sa zameriava najmä na boj proti terorizmu, cezhraničnú trestnú činnosť a nelegálne prisťahovalectvo. Po ratifikácii tento nástroj, okrem iného, zavedie ďalekosiahle opatrenia na zlepšenie výmeny informácií, najmä čo sa týka odtlačkov prstov a profilov DNA, ako napríklad registračný systém a priamy prístup do vnútroštátnych databáz. - Vízový informačný systém (VIS) má za cieľ zlepšiť konzulárnu spoluprácu a konzultácie medzi ústrednými konzulárnymi orgánmi, prispieť k lepšej realizácii spoločnej vízovej politiky, a tým čeliť hrozbám vnútornej bezpečnosti a predchádzať „obchodovaniu s vízami“ (visa shopping). Využívaním tohto systému by sa mali zjednodušiť kontroly nielen na vonkajších hraniciach, ale aj na vnútroštátnom území členských štátov, a to by malo napomôcť účinnejšiemu boju proti podvodom. Bude takisto nápomocný pri identifikácii a návratoch nelegálnych prisťahovalcov a uľahčí uplatňovanie „2. dublinského nariadenia“ ES č. 343/2003.[11] Bude funkčný na konci roka 2006. VIS bude obsahovať biometrické a alfanumerické informácie a umožní využívať biometrické údaje ako kritérium na vyhľadávanie. Dňa 24. novembra 2005 Komisia prijala návrh na rozhodnutie Rady o prístupe orgánov zodpovedných za vnútornú bezpečnosť a Europolu do VIS v rámci policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach.[12] - Systém Eurodac napomáha pri určovaní členského štátu zodpovedného, podľa dublinského nariadenia, za preskúmavanie žiadostí o azyl podaných štátnym príslušníkom tretieho štátu v jednom z členských štátov. Ide o databázu biometrických informácií (odtlačkov prstov), ktorá umožňuje porovnanie odtlačkov prstov žiadateľov o azyl a nelegálnych prisťahovalcov. 3.2. Možné riešenia 13. V prípade ERCP len s registrom odsúdených štátnych príslušníkov tretích štátov bude potrebné vymedziť, ktoré druhy údajov o totožnosti osôb v ňom zaradených bude musieť tento register obsahovať, aby mohol slúžiť ako efektívny vyhľadávací nástroj. Vzhľadom na to, je potrebné poukázať na tieto skutočnosti: - register bude napĺňaný informáciami z vnútroštátnych systémov registrov trestov. Väčšina z nich obsahuje len alfanumerické (t. j. textové) informácie, s výnimkou trestných registrov Spojeného kráľovstva a Cypru, ktoré obsahujú aj odtlačky prstov. Zdá sa však, že aj v štátoch, ktoré do registra trestov nevkladajú odtlačky prstov, sa tieto informácie zhromažďujú v skorších fázach vyšetrovania/trestného stíhania (napr. policajnými orgánmi). - určenie totožnosti osoby s dostatočným stupňom istoty predstavuje na vnútroštátnej úrovni väčší problém v prípade štátnych príslušníkov tretích štátov ako v prípade občanov EÚ (neexistencia spoľahlivých dokladov totožnosti, falošná totožnosť, atď.). Alfanumerické údaje o totožnosti osoby štátneho príslušníka tretieho štátu, ktoré sú zaznamenané vo vnútroštátnom registri trestov (a ktoré by boli prenesené do registra po jeho vytvorení), budú preto v niektorých prípadoch nespoľahlivé. 14. Existuje niekoľko možností, ktoré bude treba posúdiť najmä vzhľadom na zásady proporcionality a nevyhnutnosti. Tieto možnosti sa budú ďalej analyzovať v rámci hodnotenia vplyvu pred legislatívnym návrhom. 15. Možnosť č. 1: register alfanumerických informácií. S touto možnosťou sú spojené dve riziká: i) neúplné informácie o predchádzajúcich odsúdeniach osoby (napr. preto, že táto osoba už bola odsúdená pod iným menom/prezývkou); ii) chybné priradenie odsúdenia k osobe. Keďže register slúži len na určenie toho, kde bola osoba odsúdená, druhé riziko je možné znížiť tak, že členské štáty zapojené do výmeny informácií starostlivo preveria totožnosť osoby (v prípade potreby na základe biometrických údajov). Táto možnosť však nezaručuje prístup k vyčerpávajúcim informáciám. 16. Možnosť č. 2: register obsahujúci aj biometrické údaje. Táto možnosť so sebou nesie zvýšené náklady (na úrovni EÚ,[13] ale aj členských štátov, ktoré budú musieť napĺňať register biometrickými údajmi). Okrem toho z nej vyplývajú iné problémy súvisiace s ochranou údajov ako v prípade možnosti č. 1. Pokiaľ ide o využívanie biometrických informácií existujú dve možnosti: - po prvé, biometrické údaje sa môžu uchovávať v registri, ale možno ich používať len na potvrdenie totožnosti osoby. V tomto prípade by nebolo možné vo všeobecnosti vyhľadávať v databáze využitím biometrického údaja ako kritéria na vyhľadávanie. Takýmto spôsobom bude fungovať SIS II. - po druhé, biometrický nástroj na vyhľadávanie by sa mohol doplniť do registra, a tým by sa umožnilo všeobecné vyhľadávanie biometrických údajov. Vytvoril by sa prístup k vyčerpávajúcim informáciám a predišlo by sa chybnému priradeniu odsúdenia k osobe. 17. Možnosť č. 3: register obsahujúci biometrické údaje obmedzený len na niektoré kategórie závažných trestných činov. Túto možnosť si na vnútroštátnej úrovni vybrali niektoré členské štáty, ktoré vytvorili osobitné registre obsahujúce biometrické informácie o niektorých trestných činoch (ale bez rozlišovania medzi štátnymi príslušníkmi EÚ a tretích štátov). Táto možnosť si žiada dohodu o kategóriách trestných činov, ktoré by register zahŕňal. 18. Možnosť č. 4: nevytvorenie registra. Žiadajúci členský štát by sa pri zisťovaní skutočnosti, či štátny príslušník tretieho štátu už bol odsúdený v inom členskom štáte, spoliehal na tradičný mechanizmus justičnej a policajnej spolupráce. Výmena určitých druhov informácií medzi orgánmi presadzovania práva – predovšetkým profilov DNA a odtlačkov prstov – by sa mohla najmä v budúcnosti uľahčiť prostredníctvom uplatňovania zásady dostupnosti (pozri odsek 12). 19. Odpovede na pripojený dotazník by mali umožniť, aby sa diskusia o týchto možnostiach viedla na základe lepšieho pochopenia situácie v členských štátoch. PRÍLOHA Dotazník zaslaný členským štátom I. INFORMÁCIE ZHROMAžďOVANÉ POLICAJNÝMI ORGÁNMI 1. Stretávate sa vo všeobecnosti po zatknutí osoby počas vyšetrovania s ťažkosťami pri zisťovaní jej totožnosti? áno – približne % nie 2. Stretávate sa vo všeobecnosti po zatknutí osoby počas vyšetrovania s ťažkosťami pri zisťovaní jej totožnosti? áno – približne % nie 3. Ak áno, z akých dôvodov? osoba nemá doklady totožnosti predložené doklady nie sú vierohodné osoba odmieta alebo nie je schopná (napr. pre jazykovú bariéru) poskytnúť akýkoľvek dôkaz o svojej totožnosti iné – upresnite ................................................................................................... 4. Ako zistíte totožnosť takej osoby? 5. Aký druh biometrických informácií o zatknutej osobe zhromažďujete? odtlačky prstov fotografie DNA iné – upresnite ................................................................................................... 6. Ak sa zistí, že zatknutá osoba je štátnym príslušníkom tretieho štátu, t. j. nie je občanom EÚ, kontaktujete pravidelne dotknutý tretí štát, aby ste overili totožnosť osoby a tvrdenia o jej osobných pomeroch? áno – približne % nie 7. Ak áno, je odpoveď uspokojivá? áno – približne % nie – uveďte dôvody 8. Existuje možnosť zhromažďovať biometrické informácie po ukončení fázy vyšetrovania alebo po odsúdení osoby? áno – upresnite nie II. INFORMÁCIE, KTORÉ SÚ K DISPOZÍCII PO UKONčENÍ FÁZY VYšETROVANIA 9. Odovzdávajú sa informácie o totožnosti osoby (vrátane biometrických informácií), ktoré sa zhromažďujú vo fáze vyšetrovania, automaticky ďalším orgánom činným v trestnom konaní? áno nie len čiastočne – upresnite 10. Odovzdávajú sa informácie o totožnosti osoby, zhromaždené policajnými orgánmi, automaticky do registra trestov po jej odsúdení? áno nie len čiastočne – upresnite 11. Ak nie, upresnite: - či odovzdanie týchto informácií nie je možné zo zákonných dôvodov áno – upresnite nie - či register trestov obsahuje prepojenie alebo odkaz na policajný spis, a preto sú tieto informácie ľahko dostupné áno nie 12. Ak sa vedie trestné stíhanie proti osobe, ktorá nie je občanom EÚ, zisťujete vo všetkých prípadoch v príslušnom vnútroštátnom registri trestov, či táto osoba už bola odsúdená? áno – približne % nie 13. Ak áno, s akými problémami sa väčšinou stretávate? 14. Ak odsúdená osoba používa prezývku, nachádzajú sa údaje o nej v registri trestov? áno nie 15. Ak sú biometrické údaje zhromažďované v určitých fázach konania, uchovávajú sa vo vyhľadávacích databázach? áno nie 16. Ak ste na otázku č. 15 odpovedali „áno“, upresnite, či sú tieto databázy obmedzené len na niektoré druhy trestných činov (napr. sexuálne trestné činy): áno – upresnite nie 17. Zhromažďujete štatistické údaje o odsúdeniach štátnych príslušníkov tretích štátov na území vášho štátu? Ak áno, uveďte relevantné informácie. [1] Oznámenie Komisie o dodržiavaní Charty základných práv v legislatívnych návrhoch Komisie. Metodika systematickej a prísnej kontroly. KOM(2005) 172 konečné znenie z 27.4.2005. [2] Ú. v. EÚ C 53, 3.3.2005, s. 1. [3] http://conventions.coe.int/Treaty/Commun/ListeTraites.asp?CM=8&CL=ENG [4] Biela kniha o výmene informácií o odsúdeniach za trestné činy a účinok týchto odsúdení v Európskej únii KOM(2005) 10. [5] KOM(2005) 690. [6] Rozhodnutie Rady 2005/876/SVV z 21. novembra 2005 o výmene informácií z registra trestov, Ú. v. EÚ L 322, 9.12.2005, s. 33. [7] K dispozícii na požiadanie. [8] Aby sa využili úspory z rozsahu, realizačná štúdia predpokladá, že register sa vybuduje na základe technickej platformy použitej pri SIS II, hoci oba systémy sú rozdielne a majú striktne oddelené údaje a prístup. Štúdia obsahuje odhad nákladov na dva možné scenáre: prvý, bez pamäte pre uchovávanie biometrických údajov, ktorého náklady sa odhadujú asi na 4 milióny eur a druhý, s pamäťou, na ktorý budú potrebné ďalšie 2 milióny eur. Zavedenie vyhľadávacích kapacít si vyžiada dodatočné náklady. [9] Oznámenie Komisie KOM(2005) 122 obsahuje návrh na rozhodnutie Rady o vytvorení programu „Trestná justícia“ na roky 2007 až 2013 ako súčasti všeobecného programu „Základné práva a spravodlivosť“. Ak bude tento návrh prijatý, vytvorí sa právny základ na podporu rozvoja a implementácie európskeho elektronického systému na výmenu informácií o registroch trestov z rozpočtu EÚ. Táto podpora by mohla zahŕňať priamu podporu pre modernizáciu vnútroštátnych registrov trestov. [10] Návrh rámcového rozhodnutia Rady o výmene informácií na základe zásady dostupnosti KOM(2005) 490 z 12.10.2006. [11] Ú. v. EÚ L 50, 25.2.2003. [12] KOM(2005) 600. [13] Pozri poznámku pod čiarou 8.