Úvod

Európska komisia pripravila pre Európsky parlament a Radu v súlade s článkom 161 ods. 9 smernice 2013/36/EÚ (ďalej len „smernica o kapitálových požiadavkách“) a po konzultácii s ECB túto správu o využívaní a prínosoch dlhodobejších refinančných operácií a podobných podporných opatrení v rámci financovania, ktoré úverovým inštitúciám poskytli centrálne banky Európskeho systému centrálnych bánk (ďalej len „ESCB“). Táto správa zohľadňuje správu, ktorú Európsky orgán pre bankovníctvo (ďalej len „EBA“) predložil Európskej komisii 17. júla 2014. Táto správa sa nesmie chápať ako stanovisko k výkonu právomocí ECB a ďalších centrálnych bánk v oblasti menovej politiky. V súlade s mandátom v smernici o kapitálových požiadavkách sa v tejto správe posudzuje, ako banky využili predchádzajúce podporné opatrenia v rámci financovania centrálnou bankou v rokoch 2011 až 2013, ale neposudzuje sa primeranosť operácií menovej politiky.

Európsky parlament a Rada požiadali Komisiu, aby predložila správu o využívaní a prínosoch podporných opatrení v rámci refinancovania a financovania poskytnutých niekoľkými centrálnymi bankami ESCB úverovým inštitúciám od konca roku 2011 do konca roku 2013. Keďže sa očakávalo, že operácie financovania centrálnou bankou budú mať pozitívny vplyv na reálnu ekonomiku ako celok prostredníctvom zvýšenej miery poskytovania úverov podnikom a domácnostiam, tiež sa tvrdilo, že úverové inštitúcie mohli využívať túto finančnú podporu, aby sa zapojili do iných ziskových transakcií, ktoré sa netýkajú poskytovania úverov domácnostiam a podnikom. V rámci svojho mandátu spoluzákonodarcovia takisto vyzvali Komisiu, aby prípadne predložila legislatívne návrhy. Tieto návrhy by sa zamerali na obmedzenie možného špekulatívneho využívania podporných finančných opatrení centrálnymi bankami zo strany úverových inštitúcií.

Povaha dlhodobejších refinančných operácií

Dlhodobejšie refinančné operácie a podobné podporné opatrenia v rámci financovania centrálnou bankou, ktoré Komisia v tejto správe posudzuje, sú refinančné operácie s nízkymi úrokovými sadzbami a mimoriadne dlhou dobou splatnosti, ktoré vo všeobecnosti zahŕňajú prijatie širšej škály prípustného kolaterálu. Tieto opatrenia boli prijaté v období, keď na trhoch bankového ﬁnancovania v Európe prevládal veľký stres. Niektoré banky, najmä v zraniteľnejších krajinách, postihli vážne problémy s likviditou, ktoré boli kombináciou výrazne sťaženého prístupu k veľkoobchodným trhom financovania a odlevu retailových vkladov. Premietlo sa to do vysokých nákladov na financovanie, vysokého pomeru úverov ku vkladom a zvýšeného rizika likvidity. V tejto súvislosti bolo cieľom týchto operácií poskytnúť bankám eurozóny dlhodobé financovanie. Zdá sa byť veľmi pravdepodobné, že bez podpory v rámci dlhodobejšieho financovania by boli banky v zraniteľnejších krajinách nútené rýchlejším tempom znižovať zadĺženie. Podporné opatrenia v rámci dlhodobejšieho financovania vymedzil Európsky orgán pre bankovníctvo a Komisia ako financovanie poskytované bankám priamo prostredníctvom centrálnych bánk ESCB s počiatočnou alebo plánovanou splatnosťou viac ako 1 rok.

Boli analyzované štyri podporné opatrenia v rámci dlhodobejšieho financovania (pozri tiež tabuľku 1):

1.(dve) dlhodobejšie refinančné operácie Európskej centrálnej banky s obdobím trvania tri roky;

2.úverové facility Dánskej národnej banky s obdobím trvania tri roky;

3.úvery zabezpečené kolaterálom Maďarskej centrálnej banky s pohyblivou úrokovou sadzbou a obdobím trvania dva roky a

4.program financovania poskytovania úverov („Funding for Lending Scheme“) banky Bank of England.

V období od decembra 2011 do decembra 2013 poskytli centrálne banky ESCB celkové financovanie približne ekvivalentné sume 1 080 miliárd EUR. Dve dlhodobejšie refinančné operácie ECB s obdobím trvania tri roky v decembri 2011 a v marci 2012 predstavovali viac než 95 % celkových dlhodobejších refinančných opatrení v tomto období.

Tabuľka 1: Podporné opatrenia v rámci dlhodobejšieho financovania – poskytnuté a splatené ku koncu roka 2013

Podporné opatrenia v rámci dlhodobejšieho financovania Poskytnutá suma % HDP 2011 Splatená suma Nesplatená suma (koniec roka 2013) Dlhodobejšie refinančné operácie ECB s obdobím trvania tri roky 1 018 miliárd EUR 11 % 446 miliárd EUR 572 miliárd EUR Úverové facility Dánskej národnej banky s obdobím trvania tri roky 60 miliárd DKK (7 miliárd EUR) 3 % 46 miliárd DKK (6 miliárd EUR) 10 miliárd DKK (1,3 miliardy EUR) Úvery zabezpečené kolaterálom Maďarskej centrálnej banky s pohyblivou úrokovou sadzbou a obdobím trvania dva roky 122 miliárd HUF (0,43 miliardy EUR) < 1 % 10 miliárd HUF (0,04 miliardy EUR) 112 miliárd HUF (0,39 miliardy EUR) Program financovania poskytovania úverov v Spojenom kráľovstve 44 miliárd GBP (53 miliárd EUR) 3 % 2 miliardy GBP (2,5 miliardy EUR) 42 miliárd GBP (51 miliárd EUR) Spolu 1 080 miliárd EUR 455 miliárd EUR 625 miliárd EUR

Zdroj: Správy orgánu EBA a výpočty Komisie

Metodické obmedzenia pri analýze využívania a prínosov

Analýza využívania a prínosov podporných opatrení v rámci financovania, ktoré poskytujú centrálne banky, naráža na metodologický problém v dôsledku „zastupiteľnosti“ finančných prostriedkov. Tento problém „zastupiteľnosti“ súvisí so skutočnosťou, že nie je možné „sledovať peniaze“, ktoré si banky požičajú od centrálnych bánk, až po ich konečné použitie. Vypožičané finančné prostriedky nie sú vyčlenené na žiadny konkrétny účel, ale sú používané zameniteľne s inými zdrojmi financovania na podporu širokej škály činností. Orgán EBA vo svojej správe vysvetlil, že problém „zastupiteľnosti“ bráni presnému vyčísleniu využívania a prínosov financovania od centrálnych bánk. S cieľom obísť tento problém orgán EBA prijal kvalitatívny prístup vychádzajúci z dotazníkov určených príslušným centrálnym bankám a orgánom dohľadu. Hoci má táto metóda svoje klady, neumožňuje vyvodiť spoľahlivé závery o využívaní a prínosoch týchto dlhodobejších refinančných operácií.

S cieľom prekonať toto obmedzenie „zastupiteľnosti“ sa Komisia pokúsila vypracovať rozsiahlejšiu kvantitatívnu analýzu zmien v súvahách národných bankových systémov počas obdobia, keď bola poskytovaná finančná podpora. To sa však ukázalo ako neúspešné, pokiaľ ide o zabezpečovanie podrobnejších spoľahlivých informácií o skutočnom používaní podporných opatrení v rámci financovania dlhodobejších refinančných operácií bankami v eurozóne.

Počas obdobia podporných opatrení v rámci financovania dlhodobejších refinančných operácií sa celkovo mierne znížilo zadĺženie bankového systému eurozóny vo výške 568 miliárd EUR (s rovnakým podielom držaných štátnych dlhových nástrojov bankami a poskytnutí úverov podnikom, a to vo výške približne 250 miliárd EUR v obidvoch prípadoch) v rámci celkovej súvahy eurozóny súvahy približne 33 000 miliárd EUR (1,7 %).

Takže hoci sa týmto prístupom zistili zmeny na strane aktív a pasív agregovanej súvahy bankových systémov jednotlivých štátov, umožňuje vyvodenie záverov len v obmedzenom rozsahu. Platí to najmä preto, lebo nie je známe, ako by sa úverové inštitúcie správali, keby nemohli využiť dlhodobejšie nástroje na refinancovanie poskytované centrálnymi bankami. V súhrne teda možno konštatovať, že neexistuje žiadny spoľahlivý kontrafaktuálny scenár, ako by sa banky boli správali pri neexistencii týchto opatrení. Uplatňovaný prístup preto nedokáže zabezpečiť celkové posúdenie využívania a účinnosti podporných opatrení v rámci dlhodobejších refinančných operácií. Napríklad Bank of England na začiatku programu financovania poskytovania úverov usúdila, že situácia je taká, že poskytovanie úverov sa bude skôr znižovať než zvyšovať, avšak bez väčšej istoty .