Smernica vymedzuje osobitné opatrenia, ktoré musia členské štáty zahrnúť do svojich plánov na riadne vykonávanie. Hlavné opatrenia sa týkajú odbornej prípravy používateľov, poradcov a distribútorov, kontroly používaných zariadení na aplikáciu pesticídov, zákazu leteckého postreku, obmedzenia používania pesticídov v osobitných oblastiach a informovanie a zvyšovanie povedomia o rizikách pesticídov. Základným prvkom smernice je podpora všeobecných zásad IPM, ktoré sú stanovené v prílohe III k smernici. Lehoty stanovené smernicou na vykonávanie všetkých uvedených opatrení sa skončili v období od novembra 2011 do novembra 2016. Od novembra 2016 (keď sa kontrola zariadení na aplikáciu pesticídov stala povinná) členské štáty boli vyzvané vykonávať všetky príslušné opatrenia smernice.

Členské štáty boli povinné prijať národné akčné plány (NAP) na vykonávanie smernice prvýkrát do novembra 2012. Tieto plány mali obsahovať kvantitatívne ciele, úlohy, opatrenia a harmonogramy na zníženie rizík a vplyvov používania pesticídov. Nariadenie o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh obsahuje aj niekoľko ustanovení súvisiacich so smernicou vrátane uľahčenia rýchleho schvaľovania nízkorizikových látok a používania týchto výrobkov podľa zásad IPM.

·zisťovacie návštevy v šiestich členských štátoch v roku 2017 osobitne zamerané na vyšetrovanie celkového pokroku dosiahnutého vo vykonávaní smernice. Tieto členské štáty boli vybrané s cieľom získať prierezový prehľad o rôznych členských štátoch z rôznych geografických regiónov. Okrem jednotlivých správ z týchto šiestich služobných ciest budú hlavné zistenia uverejnené v súhrnnej správe neskôr v tomto roku a budú obsahovať podrobnejšiu analýzu výsledkov uvedeného dotazníka vrátane príkladov osvedčených postupov vo vykonávaní, ktoré členské štáty identifikovali.

2.Národné akčné plány

Podľa článku 4 smernice členské štáty prijmú prvé okolo národných akčných plánov a oboznámia s nimi Komisiu a iné členské štáty do 26. novembra 2012. Tieto plány by sa mali prehodnocovať aspoň každých päť rokov. Mali by obsahovať kvantitatívne ciele, úlohy, opatrenia a harmonogramy na zníženie rizík a vplyvov používania pesticídov na ľudské zdravie a životné prostredie. Všetky členské štáty prijali takéto plány, v mnohých prípadoch so značným oneskorením. Plány boli oznámené Komisii a sprístupnené v anglickom jazyku na webovom sídle Komisie .

Národné akčné plány slúžia členským štátom najmä ako kontrola smernice, existujú však značné rozdiely v ich úplnosti a rozsahu pôsobnosti. Členské štáty by mali výrazne zlepšiť svoje plány, aby mohli riešiť ďalej uvedené nedostatky a stanoviť presnejšie a merateľnejšie ciele.

Členské štáty mali rôzne východiskové pozície pri vypracúvanie svojich NAP. Sedem štátov už malo skúsenosti s vypracúvaním akčných plánov, zatiaľ čo pre všetky ostatné to bol ich prvý plán. Doteraz iba Francúzsko a Litva vypracovali revidovaný NAP. Úroveň vykonávania akčných plánov bude jasnejšia po tom, ako všetky členské štáty dokončia tieto revízie a oznámia ich Komisii.

NAP sa pozitívne odrážajú na úsilí, ktoré členské štáty pri ich príprave vynakladajú. Pokiaľ však ide o podrobný opis, ako plánujú vykonávať opatrenia podľa článkov 5 až 15 smernice, tak sa značne líšia. Vo väčšine prípadov nie sú zahrnuté všetky aspekty týchto článkov. Plány sa obšírne venujú niektorým oblastiam, napríklad testovaniu zariadení na aplikáciu pesticídov a odbornej príprave používateľov pesticídov, ale mnohé poskytujú málo podrobných informácií v iných oblastiach, napríklad pokiaľ ide o letecký postrek, informovanie verejnosti a zhromažďovanie informácií o prípadoch otráv pesticídmi.

NAP sú takisto nekonzistentné, pokiaľ ide o stanovenie kvantitatívnych cieľov, úloh, opatrení a harmonogramov pre rôzne oblasti činnosti. V niektorých oblastiach, ako napr. v testovaní zariadení na aplikáciu pesticídov, sú plány vynikajúce; takmer vo všetkých boli stanovené konkrétne ciele na dosiahnutie súladu. Na druhej strane väčšina členských štátov nestanovila ciele ani harmonogramy pre opatrenia na ochranu vodného prostredia pred pesticídmi.

Okrem toho približne v 80 % prípadov akčné plány nešpecifikujú, ako sa dosahovanie úloh alebo cieľov bude merať. Chýbajúce jasne merateľné ciele sťažujú posudzovanie pokroku vo vykonávaní a identifikáciu oblastí, v ktorých sú potrebné ďalšie kroky.

Dvadsaťjeden členských štátov nahlásilo ciele zníženia rizík a deväť nahlásilo ciele obmedzenia používania. Iba päť stanovilo merateľné ciele, z ktorých štyri sa zameriavajú na zníženie rizík a jeden na obmedzenie používania. Hlavným cieľom francúzskeho národného akčného plánu je znížiť používanie pesticídov do roku 2025 o 50 % (v prvej etape do roku 2020 o 25 %), a tým znížiť riziká a vplyvy na ľudské zdravie a životné prostredie. Dobré príklady cieľov zníženia rizík možno nájsť v Nemecku, Holandsku, Fínsku a Dánsku, ktoré vypracovali ukazovatele na zníženie rizík na základe klasifikácie nebezpečnosti pesticídov, pričom pesticídy s vyšším rizikom majú vyššiu váhu.

Všetky NAP obsahujú niektoré opatrenia na presadzovanie IPM, najmä na sprístupnenie usmernení IPM, poskytovanie odbornej prípravy alebo demonštračných poľnohospodárskych podnikov. V plánoch sa však neuvádza, ako možno merať spôsob, akým poľnohospodári uplatňujú IPM, nestanovujú sa v nich ciele ani sa neurčuje, ako bude vykonávanie zaručené. Integrovaná ochrana proti škodcom je hlavným prvkom smernice a jej vykonávanie je určeným prostriedkom na zníženie závislosti od používania pesticídov v udržateľnom poľnohospodárstve, a preto nedostatok jasných krokov, ktoré možno posudzovať, merať a presadzovať, je významnou oblasťou, ktorú by mali členské štáty zlepšiť v prebiehajúcich prieskumoch národných akčných plánov.

3.Vykonávanie smernice