Úvod

1.Spravodlivosť zdaňovania je kľúčovým prvkom nedávno prijatého akčného plánu Komisie pre spravodlivé a jednoduché zdaňovanie na podporu stratégie obnovy. Každý by mal odvádzať spravodlivý podiel daní. Ak sa dane neuhradia, daňové orgány musia prijať opatrenia na ich vymáhanie. Právomoci daňových orgánov sú však obmedzené na územie príslušného štátu. Daňové orgány nemôžu prijať opatrenia na vymáhanie v iných krajinách, hoci daňoví dlžníci sa mohli presťahovať do inej krajiny alebo môžu mať majetok v iných krajinách. EÚ preto prijala právne predpisy, ktoré členským štátom EÚ umožňujú poskytovať si vzájomnú pomoc pri vymáhaní svojich daní a iných pohľadávok EÚ vymedzených v článku 2 smernice.

V nasledujúcom príklade sa objasňuje fungovanie tejto pomoci pri vymáhaní: Osoba nezaplatí svoj daňový dlh v členskom štáte A. Presťahuje sa do členského štátu B, vlastní však aj majetok v členskom štáte C. V tomto prípade daňové orgány členského štátu A môžu požiadať daňové orgány členských štátov B a C o pomoc pri vymáhaní daní, ktoré sú splatné členskému štátu A.

Vzájomná pomoc pri vymáhaní takto prispieva k zabezpečeniu rovnosti a nediskriminácie v oblasti daní: pomáha zabezpečiť, aby každý platil svoje dane, a pomáha zabraňovať daňovým podvodom a rozpočtovým stratám členských štátov a EÚ.

2.Táto správa sa prekladá v nadväznosti na správu Komisie COM(2017) 778 Európskemu parlamentu a Rade z 18. decembra 2017 o fungovaní mechanizmov vytvorených smernicou Rady 2010/24/EÚ zo 16. marca 2010 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok vyplývajúcich z daní, poplatkov a ďalších opatrení. V článku 27 ods. 3 danej smernice sa stanovuje, že Komisia každých päť rokov podáva Európskemu parlamentu a Rade správu o fungovaní mechanizmov vytvorených touto smernicou. Táto správa je druhou správou na základe tejto novej smernice. Vzťahuje sa na obdobie 2017 –2019.

3.V súlade so závermi predchádzajúcej správy sa určili tieto opatrenia:

1. zlepšenie zberu štatistických údajov o využívaní pomoci pri vymáhaní daní v súvislosti s podrobnejším hodnotením efektívnosti a účinnosti vzájomnej pomoci pri vymáhaní, pričom sa berie do úvahy potreba vyhnúť sa dodatočnému pracovnému zaťaženiu vnútroštátnych daňových orgánov alebo ho obmedziť. Osobitnú pozornosť treba venovať aj prepojeniu medzi pracovným zaťažením vyplývajúcim z prichádzajúcich žiadostí o pomoc a administratívnymi zdrojmi vyhradenými v dožiadanom členskom štáte;

2. posudzovanie problémov, ktoré bránia hladkému fungovaniu vzájomnej pomoci pri vymáhaní, a to na úrovni jednotlivých členských štátov pri zohľadnení odporúčaní alebo iných opatrení na riešenie týchto problémov;

3. posudzovanie potrieb a spôsobov na zlepšenie fungovania systému pomoci pri vymáhaní na úrovni EÚ;

4. rozvíjanie poznatkov a informovanosti o právnych predpisoch v oblasti vzájomnej pomoci pri vymáhaní zo strany vnútroštátnych daňových orgánov, ako aj daňovníkov;

5. posudzovanie možností a spôsobov na presadzovanie a uľahčovanie pomoci pri vymáhaní s tretími krajinami, pričom by sa zohľadňovali právomoci a priority EÚ.

4.Pokiaľ ide o prvé tri body s opatreniami, ďalšiu analýzu uskutočnila projektová skupina 110 programu Fiscalis, na činnosti ktorej sa zúčastňuje 13 členských štátov. Získali sa aj poznatky od ostatných členských štátov, najmä v súvislosti s problematickými otázkami na vnútroštátnej úrovni.

5.V tejto správe sa uvádzajú nadväzujúce opatrenia a viaceré odporúčania na ďalšie zlepšenie.