SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o zárukách krytých všeobecným rozpočtom Situácia k 31. decembru 2013 /* COM/2014/0540 final */





Obsah 1........... Úvod. 3 2........... Operácie garantované rozpočtom EÚ.. 3 3........... Vývoj zaručených operácií 5 3.1........ Akcie riadené priamo Komisiou. 5 3.1.1..... Európsky finančný stabilizačný mechanizmus. 5 3.1.2..... Nástroj na podporu platobnej bilancie. 6 3.1.3..... Úvery v rámci makrofinančnej pomoci 6 3.1.4..... Úvery Euratomu. 7 3.2........ Vývoj operácií EIB týkajúcich sa vonkajšieho financovania. 7 4........... Riziká kryté rozpočtom EÚ.. 8 4.1........ Vymedzenie rizika. 8 4.2........ Celkové zloženie rizika. 8 4.3........ Ročné riziko kryté rozpočtom EÚ.. 10 4.3.1..... Riziko spojené s členskými štátmi 10 4.3.2..... Riziko spojené s tretími krajinami 11 5........... Aktivácia záruk a vývoj fondu. 13 5.1........ Aktivácia záruk. 13 5.1.1..... Platby z peňažných zdrojov. 13 5.1.2..... Platbyz rozpočtu EÚ.. 13 5.1.3..... Žiadosti o čerpanie z Fondu a vymáhanie platieb. 13 5.2........ Vývoj fondu. 14 1. Úvod Cieľom tejto správy je monitorovať úverové riziká, ktorým je vystavený rozpočet EÚ v dôsledku poskytnutých záruk a úverových operácií vykonávaných priamo Európskou úniou alebo nepriamo prostredníctvom záruky poskytnutej EIB na financovanie projektov mimo Únie. Táto správa sa predkladá na základe článku 149 nariadenia o rozpočtových pravidlách[1], podľa ktorého je Komisia povinná predkladať Európskemu parlamentu a Rade správy o rozpočtových zárukách EÚ a súvisiacich rizikách[2]. Správa má túto štruktúru: v časti 2 sa pripomínajú všetky kľúčové prvky operácií garantovaných rozpočtom EÚ; predkladá sa takisto niekoľko ďalších dodatočných mechanizmov krízového riadenia, ktoré nepredstavujú riziko pre rozpočet EÚ. V oddiele 3 sa uvádza vývoj zaručených operácií. V oddiele 4 sa poukazuje na hlavné riziká kryté rozpočtom EÚ, zatiaľ čo oddiel 5 načrtáva aktiváciu záruk a vývoj garančného fondu v súvislosti s vonkajšími opatreniami (ďalej len „fond“)[3]. Túto správu dopĺňa pracovný dokument útvarov Komisie (ďalej len „PDÚK“) so súborom podrobných tabuliek a vysvetliviek. Zároveň poskytuje makroekonomickú analýzu krajín, ktoré profitujú z pôžičiek a/alebo záruk EÚ, ktoré predstavujú prevažnú časť expozície fondu. 2. Operácie garantované rozpočtom EÚ Riziká, ktoré sú kryté rozpočtom EÚ, pochádzajú z množstva operácií poskytovania pôžičiek a záruk, ktoré možno rozdeliť do dvoch kategórií: – úvery, ktoré Európska únia poskytuje na makroekonomické ciele, t. j. úvery v rámci makrofinančnej pomoci[4] tretím krajinám v spojení s brettonwoodskými inštitúciami, úvery na podporu platobnej bilancie[5] (ďalej len „PB“) členských štátov, ktoré nie sú členmi eurozóny a majú ťažkosti s platobnou bilanciou, úvery v rámci európskeho finančného stabilizačného mechanizmu (ďalej len „EFSM“)[6] na podporu všetkých členských štátov, ktoré zažívajú ťažké ekonomické a finančné otrasy spôsobené výnimočnými udalosťami, ktoré nedokážu ovplyvniť, alebo sú takýmito ekonomickými a finančnými otrasmi vážne ohrozené; a – úvery na mikroekonomické ciele, t. j. úvery Euratomu, a najmä financovanie operácií Európskou investičnou bankou (ďalej len „EIB“) v nečlenských štátoch („poskytovanie vonkajších úverov EIB“), na ktoré sa vzťahujú záruky EÚ[7]. Na poskytovanie zaručených vonkajších úverov EIB, úvery Euratomu a úverov makrofinančnej pomoci tretím krajinám sa od roku 1994 poskytuje krytie z fondu, kým úvery na podporu PB a úvery EFSM sa kryjú priamo rozpočtom EÚ. Fond je určený na prípady nesplácania úverov a na záruky za úvery poskytnuté nečlenským štátom alebo na projekty v nečlenských štátoch. Bol založený s cieľom: – poskytovať „likvidnú rezervu“ s cieľom predísť požiadavkám na rozpočet EÚ vždy, keď dôjde k nesplácaniu alebo k oneskoreniu splácania zaručeného úveru; a – na vytvorenie nástroja rozpočtovej disciplíny prostredníctvom stanovenia finančného rámca na vypracovanie politiky EÚ pre oblasť záruk za pôžičky Komisie a EIB tretím krajinám[8]. Ak sa tretie krajiny stanú členskými štátmi, úvery takýchto krajín prestanú byť kryté fondom a riziko musí znášať priamo rozpočet EÚ. Rezervy fondu sa tvoria z rozpočtu EÚ a musia sa udržiavať na určitej výške percentuálneho podielu nesplatenej sumy úverov a záruk za úvery krytej týmto fondom. Táto percentuálna úroveň, známa ako cieľová miera, v súčasnosti predstavuje 9 %[9]. Ak nie sú zdroje fondu dostatočné, poskytnú sa potrebné zdroje z rozpočtu EÚ. Ďalšie mechanizmy krízového riadenia, ktoré nie sú kryté rozpočtom EÚ V rámci reakcie na krízu bolo zriadených niekoľko ďalších mechanizmov, ktoré však nepredstavujú riziko pre rozpočet EÚ: – úverový nástroj pre Grécko[10], ktorý je financovaný prostredníctvom dvojstranných úverov od ostatných členských štátov eurozóny Grécku, je centrálne spravovaný Komisiou. – Európsky nástroj finančnej stability (ďalej len „ENFS“)[11]: ENFS bol vytvorený členskými štátmi eurozóny na základe rozhodnutia z 9. mája 2010 v rámci Rady pre hospodárske a finančné záležitosti (ďalej len „ECOFIN“). Úlohou ENFS je zabezpečiť finančnú stabilitu v Európe prostredníctvom poskytnutia finančnej pomoci členským štátom eurozóny v rámci programu makroekonomickej úpravy. ENFS bol vytvorený ako dočasný záchranný mechanizmus a je veriteľom Grécka (spolu s MMF a niektorými členskými štátmi), ako aj Írska a Portugalska (spolu s MMF, niektorými členskými štátmi a EÚ/EFSM)[12]. V októbri 2010 bolo prijaté rozhodnutie o vytvorení stáleho záchranného mechanizmu – Európskeho mechanizmu pre stabilitu. – Európsky mechanizmu pre stabilitu (ďalej len „EMS“)[13]: Zmluva o založení EMS nadobudla účinnosť 27. septembra 2012. Od tohto dátumu sa EMS stal trvalým krízovým mechanizmom a hlavným nástrojom na financovanie nových programov. Súbežne s EMS, pokračuje ENFS vo svojich prebiehajúcich programoch pre Grécko, Portugalsko a Írsko, ale od 1. júla 2013už nie je zapojený v nových finančných programoch alebo dohodách o mechanizme pôžičiek. EMS je podľa medzinárodného práva verejného medzivládna organizácia so sídlom v Luxemburgu. Jej akcionármi je 18 členských štátov eurozóny. Celková výška upísaného základného imania predstavuje 702 mld. EUR, z čoho splatený kapitál predstavuje 80 mld. EUR (posledná z piatich splátok je splatná do prvej polovice roka 2014) a viazaný kapitál splatný na požiadanie predstavuje 622 mld. EUR. Jeho efektívna úverová kapacita je 500 mld. EUR. 3. Vývoj zaručených operácií V tomto oddiele sa uvádza vývoj zaručených operácií. Po prvé tých, s ktorými Komisia hospodári priamo, a potom tých, ktoré spravuje EIB. 3.1. Akcie riadené priamo Komisiou 3.1.1. Európsky finančný stabilizačný mechanizmus V záveroch Rady ECOFIN sa maximálny objem mechanizmu stanovuje na 60 mld. EUR[14], ale v článku 2 ods. 2 nariadenia Rady č. 407/2010 sa uvádza právne obmedzenie, podľa ktorého je zostatková suma obmedzená na rezervu dostupnú v rámci stropu vlastných zdrojov. Po rozhodnutiach Rady poskytnúť finančnú pomoc Únie Írsku[15] (až do výšky 22,5 mld. EUR) a Portugalsku[16] (až do výšky 26 mld. EUR) dosiahla výška vyplatených súm Írsku 21,7 mld. EUR a Portugalsku 22,1 mld. EUR. Vývoj v roku 2013 V roku 2013 sa neuskutočnili žiadne nové operácie. EFSM ešte z maximálneho objemu 60 mld. EUR zostávala k 31. decembru 2013 kapacita vo výške 11,5 mld. EUR na poskytnutie ďalšej pomoci, ak bude potrebná[17]. Vývoj po 31. decembri 2013 V marci 2014 bola Írsku vyplatená posledná tranža vo výške 800 miliónov EUR, čím sa uzavrela maximálna kapacita úveru pre krajinu. V tom istom čase sa Portugalsku vyplatila dodatočná tranža vo výške 1,8 miliardy EUR. 3.1.2. Nástroj na podporu platobnej bilancie Strednodobá finančná pomoc EÚ v rámci nástroja na podporu platobnej bilancie sa znovu aktivovala v novembri 2008 na pomoc Maďarsku a následne v januári a máji 2009 na pomoc Lotyšsku a Rumunsku v celkovej sume 14,6 mld. EUR s cieľom obnoviť dôveru na trhu. Z tejto sumy sa 1,2 mld. EUR sa z dôvodu uplynutia lehoty na vyplatenie nevyplatí. Vývoj v roku 2013 Čo sa týka Rumunska, popri pomoci na podporu platobnej bilancie vo výške 5 mld. EUR, ktorá už boli poskytnutá, sa Rada 12. mája 2011 rozhodla poskytnúť tejto krajine preventívnu finančnú pomoc až do výšky 1,4 mld. EUR[18]. Nevyžadovali sa žiadne platby a platnosť nástroja sa skončila 31. marca 2013. Dňa 22. októbra 2013 Rada rozhodla sprístupniť Rumunsku preventívnu strednodobú finančnú pomoc[19] v maximálnej výške 2 miliardy EUR vo forme pôžičky s maximálnou priemernou splatnosťou 8 rokov. O finančné prostriedky sa môže požiadať do 30. septembra 2015. Nástroju na podporu platobnej bilancie ešte z všeobecného stropu 50 miliárd EUR zostávala k 31. decembru 2013 kapacita vo výške 36,6 miliardy EUR na poskytnutie ďalšej pomoci, ak bude potrebná Vývoj po 31. decembri 2013 Žiadne ďalšie operácie neboli zavedené. 3.1.3. Úvery v rámci makrofinančnej pomoci Po vstupe Lisabonskej zmluvy do platnosti už rozhodnutia o makrofinančnej pomoci neprijíma samotná Rada, ale prijímajú sa v súlade s riadnym legislatívnym postupom. Vývoj v roku 2013 Počas tohto obdobia sa Bosne a Hercegovine vyplatila iba jedna platba vo výške 100 miliónov EUR. Prijímajúce krajiny vrátili 80,9 mil. EUR (Rumunsko 12,5 mil. EUR, Bosna a Hercegovina 4 mil. EUR, bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko 7,4 mil. EUR, Srbsko 44,76 mil. EUR, Čierna Hora 0,24 mil. EUR a Tadžikistan 12 mil. EUR). Zostatková suma úverov MFP sa v roku 2013 zvýšila z 545,5 mil. EUR na 564,6 mil. EUR. Vývoj po 31. decembri 2013 Makrofinančná pomoc pre Ukrajinu, schválená v roku 2010[20] spolu s prostriedkami dostupnými z pomoci schválenej v roku 2002[21], dosahuje výšku 610 mil. EUR vo forme úverov. Z tejto sumy sa v polovici mája 2014 vyplatila prvá tranža vo výške 100 mil. EUR. Dňa 14. apríla 2014 rozhodla Rada o ďalších úveroch makrofinančnej pomoci Ukrajine[22] v maximálnej výške 1 mld. EUR. Prvá tranža (500 mil. EUR) bola vyplatená v júni 2014. 3.1.4. Úvery Euratomu Úvery Euratomu členským štátom alebo niektorým oprávneným nečlenským krajinám (Ruskej federácii, Arménsku, Ukrajine) sú ohraničené stropom 4 mld. EUR, z čoho sa už využilo približne 85 %. Zostávajúca suma vo výške zhruba 600 mil. EUR by sa mohla použiť na financovanie nových projektov. Úver Ukrajine vo výške 300 mil. EUR určený na modernizáciu existujúcich jadrových zariadení bol podpísaný 7. augusta 2013. Vývoj v roku 2013 V roku 2013 sa neuskutočnili žiadne operácie. Bulharsko splatilo sumu vo výške 19,81 mil. EUR, Rumunsko sumu vo výške 10 mil. EUR a Ukrajina sumu vo výške 6,61 mil. EUR. Vývoj po 31. decembri 2013 Žiadny ďalší vývoj. 3.2. Vývoj operácií EIB týkajúcich sa vonkajšieho financovania Vývoj v roku 2013 Záruky EÚ pre EIB na vonkajšie financovanie EIB na obdobie rokov 2007 – 2013 („externý mandát na roky 2007 až 2013“) sa predĺžili o šesť mesiacov, keďže sa Rada a Európsky parlament neprijali 31. decembra 2013 žiadne rozhodnutie o novej záruke EÚ pre EIB. Nesplácanie úrokov a splátok úverov zo strany sýrskej vlády pokračovalo aj v roku 2013. EIB požiadala záručný fond na pokrytie tohto nesplácania (pozri bod 5.3 nižšie). V rámci mandátu na poskytovanie vonkajších úverov na obdobie rokov 2007 – 2013 sa v roku 2013 zvýšil počet úverových zmlúv o 17 % a dosiahli 3 901 mil. EUR. Za uvedené obdobie suma vyplatených úverov predstavovala 2 288 mil. EUR (20 % v porovnaní s 31. decembrom 2012). Kumulatívne hodnoty podpísaných úverov a úverov vyplatených v rámci mandátu teda dosiahli k 31. decembru 2013 sumy 27,062 mil. EUR a 13,590 mil. EUR. Predchádzajúce vonkajšie mandáty EIB pozri v prílohe k tabuľke A 1 v PDÚK. Vývoj po 31. decembri 2013 Nové rozhodnutie o poskytnutí záruky EÚ operáciám EIB mimo územia Únie na obdobie 2014 – 2020[23] bolo schválené v apríla 2014. Stanovuje sa v ňom, že maximálny strop záruky EÚ by sa mal rozdeliť na fixný strop v maximálnej výške 27 mld. EUR a na dobrovoľnú doplnkovú sumu vo výške 3 mld. EUR. O aktivácii – úplnej alebo čiastočnej – možnej dodatočnej sumy sa rozhodne v súlade s riadnym legislatívnym postupom na základe strednodobého preskúmania správ o vykonávaní rozhodnutia zo strany EIB a o vývoji operácií EIB. Paralelne je v procese schvaľovania nová záručná dohoda tak, ako sa to vyžaduje v článku 14 rozhodnutia. Nesplatené sumy k 31. decembru 2012 pre rôzne možnosti uvedené v tomto oddiele sa uvádzajú v tabuľke 1. 4. Riziká kryté rozpočtom EÚ 4.1. Vymedzenie rizika Riziko, ktoré znáša rozpočet EÚ, vyplýva z nesplatenej sumy kapitálu a úrokov v súvislosti so zaručenými operáciami. Na účely tejto správy sa používajú dve metódy vyhodnocovania rizík, ktoré rozpočet EÚ znáša (či už priamo alebo nepriamo cez fond): – „Celkové kryté riziko“ je založené na súčte celkovej sumy nesplateného kapitálu pre príslušné operácie v stanovenom dátume vrátane vzniknutého úroku[24]. – rozpočtový prístup vymedzený ako „ročné riziko, ktoré znáša rozpočet EÚ“ je založený na výpočte maximálnej sumy ročných splatných platieb, ktoré by EÚ musela v danom rozpočtovom roku zaplatiť za predpokladu nesplácania všetkých zaručených úverov[25]. 4.2. Celkové zloženie rizika Do roku 2010 bolo maximálne riziko týkajúce sa celkových krytých nesplatených súm spojené hlavne s úvermi poskytovanými tretím krajinám. Finančná kríza od roku 2011 výrazne ovplyvnila verejné financie členských štátov, čo viedlo k zvýšeniu poskytovania úverov EÚ na podporu vyšších teritoriálnych potrieb na úrovni štátnej správy. V dôsledku toho sa zloženie rizika zmenilo. K 31. decembru 2013: · 71 % celkovej nesplatenej sumy sa týkalo operácií prijímania pôžičiek súvisiacich s úvermi pre členské štáty, ktoré sú priamo kryté rozpočtom EÚ (v porovnaní so 45 % k 31. decembru 2010). Podrobné členenie rizika krytého rozpočtom EÚ k 31. decembru 2013 sa uvádza v tabuľke 1. Tabuľka 1: Celkové nesplatené sumy kryté rozpočtom EÚ k 31. decembru 2013 v miliónoch EUR || Nesplatený kapitál || Vzniknutý úrok || Spolu || % Členské štáty* || || || || Euratom || 357 || 2 || 359 || <1 % Podpora PB || 11 400 || 223 || 11 623 || 14 % EIB || 2 657 || 22 || 2 676 || 3 % EFSM || 43 800 || 669 || 44 469 || 54 % Medzisúčet za členské štáty || 58 214 || 916 || 59 130 || 71 % Tretie krajiny** || || || || Makrofinančná pomoc || 565 || 5 || 569 || 1 % Euratom || 29 || 0 || 29 || <1 % EIB*** || 22 917 || 155 || 23 072 || 28 % Medzisúčet za tretie krajiny || 23 510 || 160 || 23 670 || 29 % Spolu || 81 724 || 1 076 || 82 799 || 100 % * Toto riziko kryje priamo rozpočet EÚ. Patria sem aj úvery makrofinančnej pomoci, Euratomu a EIB poskytnuté krajinám pred ich pristúpením k EÚ. ** Toto riziko je kryté fondom. *** Úvery postúpené EÚ po ich nesplácaní EIB zo strany Sýrie sú zahrnuté (suma: 60 miliónov EUR). V tabuľkách A1, A2, A3a a A3b v PDÚK sú uvedené podrobnejšie informácie o týchto nesplatených sumách, najmä pokiaľ ide o stropy, vyplatené sumy alebo záručné sadzby. 4.3. Ročné riziko kryté rozpočtom EÚ Na rok 2014 je maximálna suma, ktorú by musela EÚ zaplatiť (priamo alebo cez fond) – za predpokladu, že by sa žiadne úvery nesplácali –, stanovená na 7,395 mil. EUR. To predstavuje kapitál a platby úrokov z úverových záruk splatné v roku 2014 a za predpokladu, že sa nesplácanie úverov nezrýchľuje (podrobnejšie informácie sú uvedené v tabuľke A2 v PDÚK). 4.3.1. Riziko spojené s členskými štátmi Riziko spojené s členskými štátmi sa týka: a) úverov od EIB a/alebo makrofinančnej pomoci a/alebo úverov Euratomu poskytnutých pred pristúpením k EÚ, b) úverov poskytnutých v rámci nástroja na podporu platobnej bilancie a c) úverov poskytnutých v rámci EFSM. Tabuľka 2: Poradie členských štátov podľa ročného rizika, ktoré znáša rozpočet EÚ v roku 2014 (v mil. EUR) Miesto || Krajina || Úvery || Maximálne ročné riziko || Váha krajiny oproti ročnému riziku členských štátov (ČŠ) || Váha krajiny oproti ročnému riziku (ČŠ a nečlenské štáty) 1 || Maďarsko || a) + b) || 2 128,42 || 41,0 % || 28,8 % 2 || Lotyšsko || a) + b) || 1 096,43 || 21,1 % || 14,8 % 3 || Írsko || c) || 661,00 || 12,7 % || 8,9 % 4 || Portugalsko || c) || 644,88 || 12,4 % || 8,7 % 5 || Rumunsko || a) + b) || 377,02 || 7,3 % || 5,1 % 6 || Bulharsko || a) || 87,52 || 1,7 % || 1,2 % 7 || Česká republika || a) || 56,44 || 1,1 % || 0,8 % 8 || Poľsko || a) || 52,49 || 1,0 % || 0,7 % 9 || Chorvátsko || a) || 42,62 || 0,8 % || 0,6 % 10 || Slovenská republika || a) || 25,78 || 0,5 % || 0,3 % 11 || Slovinsko || a) || 7,44 || 0,1 % || 0,1 % 12 || Litva || a) || 4,95 || 0,1 % || 0,1 % 13 || Cyprus || a) || 3,29 || 0,1 % || <0,1 % Spolu || || || 5 188,29 || 100 % || 70,2 % 4.3.2. Riziko spojené s tretími krajinami Fond kryje zaručené úvery pre tretie krajiny, ktorých splatnosť siaha až do roku 2042. V roku 2014 bude fond znášať maximálne ročné riziko týkajúce sa tretích krajín vo výške 2 206,6 mil. EUR (30 % celkového ročného rizika). V tabuľke sa uvádza desať krajín (zo 42 krajín) s najvyššou celkovou nesplatenou sumou. Ide o 1 684 mil. EUR alebo 76,3 % ročného rizika, ktoré znáša fond. Hospodárska situácia týchto krajín sa analyzuje a objasňuje v bode 3 v PDÚK. V každej tabuľke pre jednotlivé krajiny je takisto uvedená ich úverová bonita tak, ako ju posúdili ratingové agentúry. Riziko spojené s tretími krajinami sa týka úverov od EIB a/alebo makrofinančnej pomoci a/alebo úverov Euratomu (podrobné informácie sú uvedené v tabuľke A3b a A4 v PDÚK). Tabuľka 3: Poradie 10 najdôležitejších tretích krajín podľa ročného rizika, ktoré znáša rozpočet EÚ v roku 2014 (v mil. EUR) Miesto || Krajina || Maximálne ročné riziko || Váha krajiny oproti ročnému riziku tretích krajín || Váha krajiny oproti ročnému riziku (ČŠ a nečlenské štáty) 1 || Turecko || 542,67 || 24,6 % || 7,3 % 2 || Tunisko || 221,59 || 10,0 % || 3,0 % 3 || Maroko || 217,77 || 9,9 % || 2,9 % 4 || Srbsko || 195,00 || 8,8 % || 2,6 % 5 || Egypt || 184,11 || 8,3 % || 2,5 % 6 || Brazília || 102,45 || 4,6 % || 1,4 % 7 || Juhoafrická republika || 74,51 || 4,6 % || 1,4 % 8 || Sýria || 72,52 || 3,3 % || 1,0 % 9 || Bosna a Hercegovina || 63,24 || 2,9 % || 0,9 % 10 || Ukrajina || 10,61 || 0,5 % || 0,1 % || Spolu za všetkých 10 krajín || 1 684,47 || 76,3 % || 22,8 % 5. Aktivácia záruk a vývoj fondu 5.1. Aktivácia záruk 5.1.1. Platby z peňažných zdrojov V prípade, že dlžník mešká so splátkami EÚ, čerpá Komisia z vlastných hotovostných zdrojov, aby sa predišlo oneskoreniu a následným nákladom na splácanie svojich pôžičkových operácií[26]. V roku 2013 k tomu nedošlo. 5.1.2. Platby z rozpočtu EÚ Ak by došlo k prípadnému zlyhaniu, na pokrytie rozdielu vy sa použil rozpočet EÚ. Keďže počas roku 2013 neboli boli zaznamenané prípady nesplácania zo strany členských štátov, nepožadovali sa žiadne rozpočtové prostriedky. 5.1.3. Žiadosti o čerpanie z Fondu a vymáhanie platieb V prípade, že sa príjemca úveru pre tretie krajiny poskytnutého alebo zaručeného EÚ oneskorí s platbou, fond sa vyzve, aby kryl nesplatenú splátku v lehote troch mesiacov od žiadosti[27]. EIB zaznamenala od decembra 2011 vo vzťahu k určitým úrokovým platbám a splácaniu úverov prípady nesplácania zo strany sýrskej vlády. Keďže boli oficiálne žiadosti o platby neúspešné, začala EIB v máji 2012 s výzvami pre fond. Vývoj žiadostí o čerpanie z Fondu zodpovedajúci nesplácaným úverom v Sýrii je uvedený v tabuľke 4. Sumy, o ktoré požiadala EIB, sa stiahli z účtu záručného fondu po schválení zo strany útvarov Komisie. Keď EÚ uskutoční platbu v rámci záruky EÚ, prechádzajú práva a opravné prostriedky EIB na EÚ. Postupy vymáhania v súvislosti s prevzatými sumami uskutočňuje EIB v mene EÚ. Tabuľka 4: Výzva garančnému fondu pre neplnenie úverov v Sýrii (v miliónoch EUR) Rok || Počet zaplatených výziev || Výška dlžných splátok || Sankcie a vzniknuté úroky (1) || Vymožená čiastka[28] || Spolu 2012 || 2 || 24,02 || neuvádza sa || 2,15 || 21,87 2013 || 8 || 59,27 || 1,36 || 0 || 60,63 Spolu || 10 || 83,29 || 1,36 || 2,15 || 82,50 (1) Sankcie a nabehnuté úroky požaduje EIB až v rámci druhej žiadosti o úhradu jednotlivých úverov. Tieto sumy nabiehajú od dátumu, kedy došlo k premeškaniu úhrady až do dňa platby do záručného fondu. K 31. decembru 2013 dosahuje celkový nesplatený kapitál zaručených úverov poskytnutých Sýrii sumu 554 mil. EUR, pričom splatnosť posledného úveru je v roku 2030. 5.2. Vývoj fondu V súlade s pravidlami nariadenia o záručnom fonde dosiahol fond primeranú výšku (cieľovú čiastku) stanovenú na úrovni 9 % z celkových splatných kapitálových záväzkov vyplývajúcich z každej operácie plus vzniknutý úrok. Mechanizmus na tvorbu rezerv je zavedený s cieľom zaistiť dosiahnutie cieľovej sumy. Na základe mechanizmu na tvorbu rezerv sa Fondu vo februári 2013 z rozpočtu EÚ vyplatilo 155,66 mil. EUR, pričom v februári 2014 dosiahla príslušná platba výšku 58,43 mil. EUR. K 31. decembru 2013 predstavovali čisté aktíva fondu[29] čiastku 1 981,29 mil. EUR. Pomer medzi čistými aktívami fondu (2 020,49 mil. EUR) a splatnými kapitálovými záväzkami[30] (23 609,19 mil. EUR) bol v zmysle nariadenia o garančnom fonde nižší než cieľová suma. Z tohto dôvodu sa do predbežného rozpočtu EÚ na rok 2015 vložila vytvorená rezerva vo výške 144,40 mil. EUR. K 31. decembru 2013 fond evidoval nedoplatky vo výške 82,5 mil. EUR, ktoré sa majú získať späť. [1] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1). [2] COM(2013) 871 final a SWD(2013) 504 final tvoria predchádzajúcu správu o zárukách krytých rozpočtom k 31.decembru 2012. [3] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 z 25. mája 2009, ktorým sa zriaďuje Garančný fond pre vonkajšie opatrenia (kodifikované znenie), „nariadenie o Garančnom fonde“ (Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 10). [4] Makrofinančná pomoc môže mať aj podobu grantov poskytnutých tretím krajinám. [5] Nariadenie Rady (ES) č. 332/2002 z 18. februára 2002, ktorým sa zavádza systém strednodobej finančnej pomoci pre platobné bilancie členských štátov (Ú. v. ES L 53, 23.2.2002, s.1). [6] Nariadenie Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010, ktorým sa zriaďuje európsky finančný stabilizačný mechanizmus (Ú. v. EÚ L 118, 12.5.2010, s. 1). [7] Odkazy na právne základy sú uvedené v tabuľke A4 v PDÚK. [8] Hoci vonkajšie riziká sú úhrnne kryté rozpočtom EÚ, garančný fond slúži ako nástroj na ochranu rozpočtu EÚ pred rizikami platobnej neschopnosti. Posledná ročná správa o fungovaní fondu a jeho riadení sa nachádza v dokumente COM(2013) 661 final a v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie [SWD(2012) 217 final]. [9] Súhrnná správa o fungovaní fondu a tvorbe cieľovej sadzby sa nachádza v dokumente KOM(2014) 214 v konečnom znení a v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie [SWD(2014) 129 v konečnom znení]. [10] Informácie o úverovom nástroji pre Grécko: http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/greek_loan_facility/index_en.htm. [11] Informácie o ENFS: http://www.efsf.europa.eu. [12] Za úvery poskytnuté v rámci EÚ/EFSM ručí rozpočet EÚ. [13] Informácie o ESM: http://esm.europa.eu. [14] Pozri tlačovú správu o mimoriadnom zasadnutí Rady ECOFIN z 9. a 10. mája 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [15] Vykonávacie rozhodnutie Rady 2011/77/EÚ zo 7. decembra 2011 o poskytnutí finančnej pomoci Únie Írsku (Ú. v. EÚ L 30, 4.2.2011, s. 348). [16] Vykonávacie rozhodnutie Rady č. 2011/344/EÚ zo 17. mája 2011 o poskytnutí finančnej pomoci Únie Portugalsku (Ú. v. EÚ L 159, 17.6.2011, s. 88); pozri tiež korigendum (Ú. v. EÚ L 178, 10.7.2012, s. 15). [17] Ďalšie informácie o EFSM pozri aj v správe Komisie o prijímaní a poskytovaní úverov Európskej únie v roku 2012 [COM(2013)752 final]. [18] Rozhodnutie Rady 2011/288/EÚ z 12. mája 2011 o poskytnutí preventívnej strednodobej finančnej pomoci EÚ Rumunsku (Ú. v. EÚ L 132, 19.5.2011, s. 15). [19] Rozhodnutie Rady 2013/531/EÚ z 22. októbra 2013 o poskytnutí preventívnej strednodobej finančnej pomoci EÚ Rumunsku (Ú. v. EÚ L 286, 29.10.2013, s. 1). [20] Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 388/2010/EÚ zo 7. júla 2010 o poskytnutí makrofinančnej pomoci Ukrajine (Ú. v. EÚ L 179, 14.7.2010, s. 1). [21] Rozhodnutie Rady 2002/639/ES z 12. júla 2002 o poskytnutí doplnkovej makrofinančnej pomoci Ukrajine (Ú. v. ES L 209, 6.8.2002, s. 22). [22] Rozhodnutie Rady č. 2014/215/EÚ zo 14. apríla 2014 o poskytnutí makrofinančnej pomoci Ukrajine (Ú. v. EÚ L 111, 15.4.2014, s. 85). [23] Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 466/2014/EÚ z 16. apríla 2014, ktorým sa Európskej investičnej banke poskytuje záruka EÚ na pokrytie straty z finančných operácií podporujúcich investičné projekty mimo Únie (Ú. v. EÚ L 135, 8.5.2014, s. 1). [24] Pozri tabuľku 1 tohto rozhodnutia. [25] Na účely tohto výpočtu sa predpokladá, že neplnenie úverov sa nezrýchľuje, to znamená, že sa zohľadňujú len splatné splátky (pozri tabuľku 2 a 3a/3b správy a tabuľku A2 PDÚK). [26] Pozri článok 12 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2007/436/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, 31.5.2000, s. 1). [27] Od jeho založenia v roku 1994 a k dátumu vykazovania sa od fondu požadovala súhrnná suma vo výške 502 mil. EUR. Vymožené prostriedky predstavovali 579 mil. EUR (to zahŕňa sumu kapitálu a splatených úrokov, plus úroky z omeškania za oneskorené platby, ako aj realizované kurzové zisky a straty). Podrobnejšie informácie pozri v oddiele 2.5.4 v PDÚK. [28] Od založenia fondu v roku 1994 spätne získané prostriedky fondu k dátumu vykázania predstavovali 576 mil. EUR (to zahŕňa sumu kapitálu a splatených úrokov vrátane úrokov z omeškania za oneskorené platby, ako aj realizované kurzové zisky a straty). [29] Celkové aktíva fondu znížené o vzniknuté záväzky (poplatky EIB a poplatky za audit). [30] Vrátane vzniknutých úrokov.