Správa Komisie Rade a Európskemu Parlamentu o implementácii makrofinančnej pomoci pre tretie krajiny v roku 2005 {SEK(2006)938} /* KOM/2006/0391 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 14.7.2006 KOM(2006) 391 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU o implementácii makrofinančnej pomoci pre tretie krajiny v roku 2005 {SEK(2006)938} 1. ÚVOD Správa o implementácii makrofinančnej pomoci ES sa predkladá v súlade s rozhodnutiami Rady týkajúcimi sa makrofinančnej pomoci alebo výnimočnej finančnej pomoci Spoločenstva tretím krajinám a nadväzuje na správy predložené v predchádzajúcich rokoch. Súčasne sa vydáva podrobnejšie preskúmanie (pracovný dokument útvarov Komisie SEK(2006)938), v ktorom sa nachádzajú hospodárske a finančné informácie o krajinách prijímajúcich pomoc. V súčasnom oznámení sa poskytuje všeobecný prehľad o makrofinančnej pomoci ES pre tretie krajiny s historickým pozadím, zhrnutie transakcií vykonaných v roku 2005 a syntéza hospodárskej situácie v krajinách prijímajúcich pomoc. Zvláštna pozornosť je v časti 3 venovaná zhrnutiu významných stránok procesu hospodárskej stabilizácie a implementácii štrukturálnych reforiem v krajinách prijímajúcich pomoc. Pokrok sa v tejto súvislosti odráža na úrovni plnenia zodpovedajúcich podmienok hospodárskej politiky viazaných na makrofinančnú pomoc EÚ. Ďalšie podrobnosti týkajúce sa úrovní jednotlivých krajín sú dostupné v priloženom pracovnom dokumente útvarov. Okrem toho, pokiaľ ide o odporúčanie Dvora audítorov v osobitnej správe z marca 2002 o zlepšení finančného riadenia v krajinách prijímajúcich pomoc, Komisia vykonala v roku 2005 za pomoci audítorskej firmy operačné hodnotenia obehu finančných prostriedkov a kontroly organizačne súvisiacej s makrofinančnou pomocou v každej krajine prijímajúcej pomoc pred jej vyplatením. Závery týchto hodnotení sa týkajú najmä rozpočtového postupu, organizácie finančných prostriedkov a kontroly verejných výdavkov (podrobnejšie údaje sa nachádzajú v pracovnom dokumente). Obsahujú odporúčania, ktoré sa náležite zohľadnia pri vypracovaní podmienok politiky uplatňovaných pri implementácii tejto pomoci. Hodnotenie ex-post, ktoré sa vykonalo s cieľom zmerať dosah makrofinančnej pomoci v Arménsku, bolo ukončené v roku 2005. Okrem toho v súčasnosti prebiehajú dve nové hodnotenia ex-post za pomoci špecializovaných firiem v Rumunsku a v Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko. Záverečné správy by mali byť k dispozícii koncom roka 2006. 2. PREHĽAD 2.1. Súvislosti Makrofinančná pomoc (MFP) podporuje úsilie krajín prijímajúcich pomoc o politickú a hospodársku reformu a implementuje sa v spolupráci s podpornými programami Medzinárodného menového fondu (MMF) a Svetovej banky. Naďalej začleňuje súbor zásad znovu potvrdených Radou v jej záveroch z 8. októbra 2002, v ktorých sa zdôrazňuje výnimočný charakter tejto pomoci, jej cieľ dopĺňať financovanie z medzinárodných finančných inštitúcií (MFI) a jej makroekonomickú podmienenosť. MFP Spoločenstva podporuje najmä úsilie krajín prijímajúcich pomoc zaviesť hospodárske reformy a štrukturálne zmeny. V úzkej koordinácii s MMF a Svetovou bankou podporuje politiky, ktoré sú prispôsobené osobitným potrebám krajiny, s celkovým cieľom stabilizovať finančnú situáciu a zaviesť trhovo orientované hospodárstvo. 2.2. Makrofinančná pomoc v roku 2005 V období rokov 2000 až 2005 krajiny Balkánu (Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko, Kosovo, Bosna a Hercegovina, Srbsko a Čierna Hora a Albánsko) využívali pomoc na základe dvanástich rozhodnutí Rady o pomoci. V dôsledku toho sa krajiny Balkánu stávajú hlavnými príjemcami MFP v celkovej výške maximálne 733 miliónov eur. 2.2.1. Nové rozhodnutia Rada v roku 2005 neprijala žiadne nové rozhodnutia. Je však potrebné poznamenať, že Komisia prijala 14. novembra 2005 návrh na poskytnutie makrofinančnej pomoci Gruzínsku vo výške do 33,5 milióna eur (iba vo forme dotácií). Rada tento návrh prijala v januári 2006. 2.2.2. Vyplatenie makrofinančnej pomoci Vyplatená makrofinančná pomoc dosiahla celkovú výšku 66,5 miliónov eur, z toho 51,5 miliónov eur vo forme dotácií; 3 milióny eur Albánsku, 1,5 miliónov eur Arménsku, 15 miliónov eur Bosne a Hercegovine, 25 miliónov eur Srbsku a Čiernej hore a 7 miliónov eur Tadžikistanu. Pomoc vo forme pôžičiek vo výške 15 miliónov eur bola vyplatená Bosne a Hercegovine. 2.3. Trendy a geografické rozdelenie makrofinančnej pomoci. MFP ES je určená na podporu makroekonomickej stabilizácie krajín prijímajúcich pomoc a na zmiernenie ich problémov s platobnou bilanciou (a rozpočtom). Zohráva aj veľmi prospešnú úlohu tým, že podporuje štrukturálne reformy. Časom sa počet krajín, v prípade ktorých bolo pre Spoločenstvo vhodné rozšíriť takúto pomoc, zväčšil, keďže rastúci počet krajín susediacich s EÚ čelil problémom s platobnou bilanciou a zaviazal sa plniť prísny program ekonomickej reformy. To viedlo k zmene v geografickom rozdelení pomoci v porovnaní s prvotnými rokmi, keď krajinami prijímajúcimi pomoc boli najmä krajiny strednej a východnej Európy. V dôsledku konfliktov na západnom Balkáne, najmä konfliktu v Kosove v roku 1999 a politických zmien v Srbsku a Čiernej Hore (predtým Juhoslovanská zväzová republika (JZR)), sa prostredníctvom rozhodnutí Rady v období rokov 2000 až 2005 rozvinula jasná snaha o relatívne zvýšenie MFP pre krajiny Balkánu. Špecifickosťou rozhodnutí v období rokov 2000-2005 je najmä značný podiel podpory vo forme dotácií v schválenej celkovej výške: 41 % namiesto 6 % počas obdobia rokov 1990-1999. Podiel nových dotácií/pôžičiek na súboroch pomoci je odrazom hodnotenia vykonaného orgánmi EÚ, ktoré bolo zamerané na relatívny stupeň chudoby v krajinách prijímajúcich pomoc a ich obmedzenú kapacitu dlhovej služby. Ako už bolo pozorované v predchádzajúcich rokoch, MFP je zameraná nielen na podporu makroekonomickej stabilizácie, ale aj na podporu programov štrukturálnej reformy vlád prijímajúcich pomoc. V súlade s tým bola MFP účinne skombinovaná s pomocou z programov PHARE/ISPA, TACIS alebo CARDS s cieľom posilniť postavenie inštitúcií, čo bolo nutné pre dosiahnutie úspechu procesu štrukturálnej reformy. Tabuľky 1 a 2 a ich sprievodné grafy 1a a 2a podčiarkujú výnimočný charakter MFP ES. O najväčšom objeme transakcií MFP bolo rozhodnuté a najväčší objem transakcií MFP bol vyplatený v rokoch okamžite po zmenách v politických a hospodárskych systémoch krajín strednej a východnej Európy. Odvtedy sú výkyvy vo výške MFP odrazom rozhodnutí prijatých na základe zásady od prípadu k prípadu po zhodnotení makroekonomickej situácie a potrieb potenciálnych príjemcov pomoci pokiaľ ide o financovanie zostávajúcej sumy z vonkajších zdrojov. Graf 1a – zobrazujúci čisté sumy transakcií, ktoré boli schválené počas celého obdobia rokov 1990 až 2005 (celkovo približne 6,1 miliárd eur) - a graf 2a – zobrazujúci skutočne vyplatené sumy (celkovo viac ako 5,1 miliárd eur) – ukazujú významnú koncentráciu pomoci v krajinách strednej a východnej Európy (asi 54 % celkovej makrofinančnej pomoci schválenej v posledných 14 rokoch). MFP pre tieto krajiny však bola postupne zastavená súčasne s pokrokom, ktorý tieto krajiny dosiahli v oblasti makroekonomickej regulácie a reformy. V ostatnom období bola MFP poskytnutá najmä západnému Balkánu (63,5 % transakcií schválených v období rokov 1999 až 2002 a 84 % v období rokov 2000 až 2005) a niektorým NNŠ s nízkym príjmom. Pomerne nízke sumy určené pre stredomorské krajiny (13 % z celkovej povolenej výšky, ale od roku 1996 žiadne nové oprávnenie) by sa mali posudzovať z hľadiska iných foriem makroekonomickej podpory sprístupnenej týmto krajinám (najmä štrukturálne regulačné nástroje MEDA). 3. SYNTÉZA HOSPODÁRSKEJ SITUÁCIE A REFORMY V KRAJINÁCH PRIJÍMAJÚCICH POMOC 3.1. Západný Balkán Hospodársky rast sa v roku 2005 udržal na západnom Balkáne s priemerným rastom HDP 5,2 %, okrem Kosova, kde podľa odhadov MMF bol rast záporný (-1,5 % HDP). Miera inflácie bola mierna, okrem Srbska, kde tlaky na cenu zotrvávali. Fiškálna konsolidácia postúpila, pričom schodok verejných financií sa znížil o 1 % HDP a v priemere sa priblížil k ostatným krajinám, avšak v Albánsku a Kosove zostal v rozpätí od 3,5 % do 4 % HDP. Najväčšou výzvou makroekonomickej stability boli tak ako aj v predchádzajúcich rokoch vonkajšie nerovnováhy. Pre región ako celok predstavoval obchodný deficit približne 27 % HDP. Zníženie priemerného deficitu bežného účtu sa odhaduje na približne 12 % HDP v roku 2005 (z 12,5 % v roku 2004). Výška tohto deficitu znamená konkrétny element zraniteľnosti v Bosne a Hercegovine, kde sa odhaduje na približne 20 % HDP. Úrovne príjmov v krajinách západného Balkánu ostávajú obavou pre konkurencieschopnosť, a to najmä v plne euroizovaných hospodárstvach, aké má Čierna hora a Kosovo, a vyžadujú si flexibilnejšiu súhru mechanizmov na úpravu trhu. Proces privatizácie, ktorý je v krajinách v rozličnom štádiu vývoja, vo všeobecnosti na západnom Balkáne postupuje nerovnomerným tempom. I keď sa uskutočnili veľké obchodné transakcie, v niektorých krajinách, menovite v Albánsku a Srbsku, sa vyskytli značné oneskorenia. Reštrukturalizácia podnikov, najmä pokiaľ ide o stratové štátne podniky sa opäť, tak ako v predchádzajúcich rokoch oneskorila kvôli zdĺhavým rozhodnutiam a slabému riadeniu. I naďalej existujú v rámci vymáhania práv vlastníctva a zmlúv značné ťažkosti v celom regióne, ktoré vznikajú najmä kvôli nedostatkom v súdnictve. Vymáhanie zmlúv má široké hospodárske dopady a predstavuje prekážky pre obchodné rozhodnutia, najmä pre investície a trhový výstup. Zdrojom nerovnomernej hospodárskej súťaže a daňových únikov aj naďalej zostáva veľký neformálny sektor. Podmienenosť spojená s prebiehajúcimi činnosťami MFP však bola celkovo splnená, čím sa umožnilo vyplatenie makrofinančnej pomoci Albánsku, Bosne a Hercegovine a Čiernej hore. V týchto krajinách sa pokročilo v reformách verejnej správy, zvlášť v oblastiach finančnej kontroly a auditu. Vo všeobecnosti sa zaznamenal posilnený výber daní prostredníctvom opatrení, ako sú zavedenie systému DPH, ako aj stratégie proti korupcii a boja proti daňovým únikom. V bankovom sektore prebehli štrukturálne reformy prostredníctvom rozsiahlych privatizačných procesov, pričom prevláda prítomnosť zahraničných bánk. 3.2. Nové nezávislé štáty Hospodársky rast vo väčšine nových nezávislých štátoch (NNŠ) zostáva aj v roku 2005 veľmi silný, čím sa táto oblasť zaraďuje na druhé miesto najrýchlejšie sa rozvíjajúcich krajín, hneď po východnej Ázii. Nárast celkovej produkcie v NNŠ sa priblížil k 7 %. Najbežnejším faktorom rastu sú vysoké komoditné ceny a domáci dopyt podporovaný súkromnými prevodmi, najmä financie poukázané pracovníkmi pôsobiacimi v zahraničí. Hospodársky rast v Rusku, ktorý predstavuje najväčšiu ekonomiku regiónu, zotrváva silný, i keď vykazuje znaky spomalenia. V roku 2005 sa reálny HDP zvýšil o 6,4 %, rok predtým o 7,2 %. Mierne oslabenie výkonu rastu aj napriek pretrvávajúcim vysokým cenám hlavných zdrojov vývozu v Rusku (Rusko je druhým najväčším vývozcom ropy a najväčším vývozcom zemného plynu na svete) sa vysvetľuje nárastom výrobných nákladov, ktorý je rýchlejší ako produktivita, malými investíciami a kapacitnými obmedzeniami. Počas druhej polovice roku 2005 sa však spomalenie v rámci investícií (domácich aj zahraničných) vrátilo do pôvodného stavu. Negatívne dôsledky obchodného šoku na Ukrajine (dovozné ceny energie sa zvýšili a svetové trhové ceny vývozu kovov klesli) spolu so zdĺhavým investovaním v rámci neistého prostredia vládnej politiky viedlo k značnému pádu, najmä po vynikajúcom výkone v roku 2004. V roku 2005 bol reálny nárast HDP iba 2,4 %, pričom v roku 2004 predstavoval 12,1 %. Čo sa týka ostatných krajín regiónu, najvyšší výkon rastu sa v roku 2005 zaznamenal v Azerbajdžane, krajine bohatej na prírodné zdroje. Následne po rozvoji sektora produkcie ropy (zväčša vďaka zahraničným investíciám) a začatí operácií na novom ropovode do tureckého stredomorského prístavu Ceyhan sa HDP zvýšil o viac ako 26 %. Značný hospodársky rast bol zaznamenaný aj v Arménsku (+13.9 % v roku 2005), kde je hospodárska expanzia poháňaná najmä domácim dopytom, podporovaná zahraničnými investíciami, financiami poukázanými pracovníkmi pôsobiacimi v zahraničí a súkromnými prevodmi. Výkon rastu takmer vo všetkých ostatných krajinách regiónu presahuje výkon Ruska: minimálne 9 % v Kazachstane, Bielorusku a Gruzínsku; Moldavsku, Tadžikistane a pravdepodobne aj v Turkmenistane (kde oficiálne štatistiky poukazovali na 20 % rast, ktorý sa javí ako značne nadhodnotený). Fiškálne politiky zotrvávajú prísne vo väčšine krajín regiónu a inflačné tlaky sú vo všeobecnosti pod kontrolou. Niekoľko krajín zaregistrovalo podstatné fiškálne prebytky v rámci značných daňových príjmov z vývozu energie alebo dovozu spotrebiteľského tovaru. Vývoj bežného účtu bol nestály. Krajiny bohaté na prírodné zdroje vo všeobecnosti zaznamenali silný nárast obchodných prebytkov, ktoré boli niekde kompenzované zvýšeným deficitom príjmov a príjmov zo služieb. Zároveň sa v krajinách, ktoré dovážajú energiu rozšíril ich trhový deficit, čo sa však neodrazilo v zhoršení bežného účtu, keďže nárast trhového deficitu bol vo všeobecnosti kompenzovaný zvýšením súkromných alebo verejných prevodov, prípadne častejšie aj financiami poukázanými pracovníkmi pôsobiacimi v zahraničí. Jedinou výnimkou je Ukrajina, kde sa prebytok bežného účtu znížil z 10,5 % HDP z roku 2004 na približne 5 % v roku 2005. Pomer zahraničného dlhu sa vo väčšine NNŠ zmenšil pri zohľadnení rastu nominálneho HDP. Jednej z krajín (Kirgizská republika) udelil Parížsky klub oficiálnych veriteľov zníženie dlhu. Niektoré NNŠ sú stále rozhodujúcim spôsobom závislé na vonkajšom financovaní zo strany multilaterálnych alebo bilatelárnych poskytovateľov, aby dosiahli finančnú udržateľnosť. Vývoj v prechodnom štádiu bol v tomto regióne veľmi nerovnomerný a implementácia druhej fázy inštitucionálnych reforiem podporujúcich trhy a súkromné podniky vo väčšine NNŠ ešte len začína. V rámci krajín prijímajúcich makrofinančnú pomoc Spoločenstva sa pravdepodobne najviac rozvíja Moldavsko implementovaním štrukturálnych reforiem v kontexte komplexného hospodárskeho rastu a stratégie znižovania chudoby. I keď je stále potrebné vykonať mnoho opatrení na dosiahnutie úrovne najvyspelejších krajín regiónu, tento pokrok predstavoval vítanú zmenu po niekoľkých rokoch celkového zasahovania zo strany štátu a slabého riadenia. Nové politické subjekty, ktoré sa na Ukrajine dostali k moci začiatkom roka 2005 nemohli plne previesť svoje záväzky týkajúce sa reforiem do praxe, kvôli politickej nestabilite. Arménsko, Gruzínsko a Tadžikistan pokračovali v implementácii regulačných a reformných programov, ktoré podporovali medzinárodné finančné inštitúcie. TECHNICAL ANNEX [pic] [pic] [pic][pic] [pic] [pic] [pic] [pic] [pic]