Brusel, 29.9.2004

KOM(2004) 628 v konečnom znení

2004/0219 (COD)

Návrh

NARIADENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia zriaďujúce Nástroj Európskeho susedstva a partnerstva

(predložená Komisiou)

ODÔVODNENIE

Úvod

Navrhovaná nová štruktúra finančných nástrojov, ktoré by mali fungovať vo finančnom pláne pre roky 2007-2013 a dôvody, ktoré viedli k tomuto návrhu vysvetlila Komisia Rade a Parlamentu v oznámeniach o finančných perspektívach[1]. Úvodné oznámenie, ktoré predstavilo nariadenie o „Nástroji Európskeho susedstva a partnerstva (ENPI)”, ako aj oznámenia o troch ostatných nástrojoch týkajúcich sa vonkajších vzťahov poskytuje ďalšie a podrobnejšie informácie o dôvodoch, ktoré viedli vytvoreniu nástroja s takýmito charakteristikami. Vzhľadom na to sa táto dôvodová správa zameriava najmä na vysvetlenie hlavných článkov nariadenia.

ENPI nahradí existujúce geografické a tematické programy, ktoré sa vzťahujú na príslušné krajiny. Vonkajšie aspekty vnútornej politiky, na ktoré sa v súčasnosti vzťahuje špecifický nástroj sa buď zlúčia do programov jednej alebo viacerých krajín, alebo sa nimi, kde to vyhovuje, bude zaoberať špecifický tematický program.

Špecifickou a inovačnou črtou ENPI je jej zložka cezhraničnej spolupráce. Touto zložkou bude ENPI financovať „spojené programy“, ktoré spájajú regióny členských štátov a partnerských krajín so spoločnou hranicou. Prinesie to radikálne zjednodušenie postupov a podstatné zvýšenie účinnosti. Využije prístup, ktorý je zhruba vytvorený podľa zásad Štrukturálnych fondov, akými sú viacročné programovanie, partnerstvo a spolufinancovanie prispôsobené tak, aby zohľadnilo špecifické črty vonkajších vzťahov. Zložka cezhraničnej spolupráce ENPI bude spolufinancovaná Európskym fondom pre regionálny rozvoj (ERDF). Hlava III obsahuje sériu ustanovení, ktoré sú špecificky pripravené len pre túto zložku. Tieto ustanovenia sú v súlade s podobnými ustanoveniami prijatými pre cezhraničnú spoluprácu podľa relevantných nariadení Štrukturálnych fondov.

Poznámky k jednotlivým ustanoveniam

Hlava I – Ciele a zásady

Článok 1-Vecný obsah a rozsah

Článok 1 stanovuje rozsah pomoci a uvádza význam, aký bude mať vyvinutie oblasti prosperity a úzkej spolupráce medzi Európskou úniou a susednými krajinami, ako to uvádza návrh ústavy.

Zoznam partnerských krajín, na ktoré sa nástroj vzťahuje je uvedený v prílohe I. Zoznam obsahuje susediace krajiny, ktoré v súčasnosti nemajú perspektívu pristúpenia, a ktorým je určená Európska susedská politika (ENP). Tento zoznam, ktorý sa pôvodne obmedzoval na štyri západné Nové nezávislé štáty bývalého ZSSR (NIS) a desať stredomorských krajín, sa rozšíril po Európskej rade v Bruseli, 17. a 18. júna 2004, takže teraz zahŕňa aj tri krajiny južného Kaukazu (Arménsko, Azerbajdžan a Gruzínsko).

ENPI sa vzťahuje na Rusko, pretože Európska únia a Rusko sa rozhodli rozvinúť svoje strategické partnerstvo skôr vytvorením „štyroch spoločných priestorov“ v súlade s dohodou zo samitu v Sankt Peterburgu v máji 2003, než v rámci zriadenom Európskou susedskou politikou. Odkaz na partnerstvo v názve nástroja vyjadruje túto osobitosť. Pomoc susedným krajinám, ktoré majú vyhliadky na pristúpenie, ako je Turecko alebo krajiny západného Balkánu, je pokrytá osobitným predvstupovým nástrojom.

Vývoj oblasti dobrého susedstva vyžaduje zdroje na podporu cezhraničnej spolupráce medzi partnerskými krajinami a členskými štátmi, ako aj na podporu integrovaného regionálneho vývoja medzi pohraničnými regiónmi a predchádzanie vytváraniu nových rozdeľujúcich čiar. V snahe podporovať cezhraničnú spoluprácu účinne a efektívne a financovať spojené projekty, článok 1 po prvý raz v nariadení o pomoci hovorí, že pomoc bude možné využiť pre spoločný prospech členských štátov a partnerských krajín. Prináša to radikálne zjednodušenie súčasnej situácie, keď cezhraničnej spolupráci na vonkajšej hranici Európskej únie stojí v ceste rozhranie medzi vnútornými a externými finančnými nástrojmi, ktoré fungujú podľa rozdielnych pravidiel.

Napokon sa článok 1 vzťahuje na základné hodnoty Únie, ku ktorým susedné krajiny Únie vyjadrili svoje záväzky v bilaterálnych dohodách s EÚ a v mnohých multilaterálnych dohovoroch a iných nástrojoch. Keďže rozsah, do ktorého budú susedné krajiny tieto záväzky plniť je rôzny, je dôležité, aby sa externé konanie Únie zakladalo na podpore lepšieho plnenia týchto záväzkov pomocou dialógu a spolupráce. V extrémnych prípadoch môže Únia siahnuť po úplnom alebo čiastočnom pozastavení pomoci podľa postupu uvedeného v článku 28.

Článok 2 – Rozsah pomoci

Článok 2 stanovuje hlavné ciele pomoci a vytvára väzbu medzi týmito cieľmi a existujúcimi dohodami so susednými krajinami. To odzrkadľuje povahu, nástroja, ktorá rešpektuje politiku a význam pripisovaný implementácii týchto dohôd. Táto väzba však nemá vylúčiť možnosť poskytovania pomoci krajinám, ako je Bielorusko alebo Líbya, kde byť môže pomoc užitočná pri dosahovaní cieľov politiky EÚ aj pri absencii zmluvného rámca.

Článok 2 poskytuje, najmä kvôli vysvetleniu, zoznam cieľov, ktoré je možné sledovať v rámci tohto nariadenia. Tento zoznam, ktorý nie je vyčerpávajúci, obsahuje ciele špecifické pre Európsku susedskú politiku spolu s inými konvenčnejšími rozvojovými cieľmi. Odzrkadľuje to realitu susedných krajín, z ktorých sú mnohé rozvojové. Výber cieľov, ktoré sa budú sledovať v danej krajine, sa urobí pri zostavení stratégií a viacročných programov pre krajinu.

Článok 3 Rámec politiky

Článok 3 zdôrazňuje povahu ENPI ako nástroja politiky. Celkový rámec politiky na prípravu programov pomoci by sa mal stanoviť tak, aby zohľadnil existujúce dohody, stanovujúc celkovú stratégiu únie voči susedným krajinám v oznámeniach Komisie a záveroch Rady. K tomu došlo nedávno v oznámení Komisie z mája 2004[2], za ktorým nasledovali závery Rady v júni 2004[3], a za ktorými môže nasledovať aj rezolúcia Európskeho parlamentu. V prípadoch, keď existujú akčné plány Európskej susedskej politiky (ENP) vypracované za účasti Rady a schválené Spoločnými radami pre asociáciu/partnerstvo a spoluprácu ustanovenými bilaterálnymi dohodami medzi EÚ a partnerskou krajinou, budú tieto predstavovať kľúčový dokument, pre ktorý sa navrhnú priority pomoci. Tieto akčné plány pokrývajú sériu priorít, ktorých dosiahnutie priblíži partnerské krajiny Európskej únii. V prípade Ruska sa budú priority definovať so zreteľom na mapy ciest týkajúce sa štyroch spoločných priestorov[4] schválených Radou pre partnerstvo a spoluprácu.

Aj pri absencii dohôd alebo akčných plánov ENP bude možné poskytovať pomoc, najmä pre cezhraničnú spoluprácu, kedykoľvek, keď to bude relevantné pre sledovanie cieľov politiky EÚ stanovených v príslušných oznámeniach Komisie.

Článok 4 – Súčinnosť, partnerstvo a spolufinancovanie

Článok 4 stanovuje tieto všeobecné zásady vykonávania tohto nariadenia, konkrétne, že:

- pomoc bude dopĺňať vnútroštátne opatrenia, aby sa tak presadila synergia a zvýšil sa dopad;

- pomoc sa zriadi v partnerstve medzi Komisiou a jej príjemcami a príprava pomoci by sa mala uskutočniť za účasti, ak je to vhodné, centrálnych, regionálnych a miestnych úradov, občianskej spoločnosti a sociálnych partnerov;

- pomoc je spolufinancovaná s cieľom podporiť jej kompetenčnú príslušnosť a maximalizovať jej efekt.

Tieto zásady sa uplatňujú aj v kontexte politiky súdržnosti EÚ a odzrkadľujú dvojitú povahu nástroja (vonkajšia politika a hospodárska a sociálna súdržnosť) pri financovaní cezhraničnej a medziregionálnej spolupráce medzi partnerskými krajinami a členskými štátmi.

Článok 5 – Konzistentnosť, súčinnosť a koordinácia

Článok 5 stanovuje súlad pomoci s politikami Spoločenstva a s dohodami, ktorých stranami je Únia a partnerské krajiny. Zdôrazňuje aj potrebu koordinácie Spoločenstva, členských štátov a ostatných darcov v súlade s článkom 180 Zmluvy ES, a s oznámeniami Komisie a závermi Rady.

Hlava II – Príprava programov a vyčlenenie prostriedkov

Článok 6 Typ programov

Článok 6 opisuje typ programov, prostredníctvom ktorých bude poskytovaná pomoc v zmysle tohto nariadenia, sú to najmä programy pre krajinu/viacero krajín, tematické programy a programy cezhraničnej spolupráce.

Programy pre krajinu a viacero krajín pokrývajú pomoc poskytovanú podľa tohto nástroja jedinej krajine (národný program) alebo pre skupinu krajín (regionálne alebo subregionálne programy). Zvyčajne obsahujú niekoľko priorít.

Tematické programy sa zvyčajne používajú na riešenie globálnych výziev zvlášť veľkého významu alebo, keď sa to považuje za vhodné, na vonkajšie zobrazenie vnútornej politiky. Toto je zvlášť dôležité, pretože zjednodušenie finančných nástrojov, ktoré operujú v oblasti vonkajších vzťahov znamená, že tematické nástroje ako je LIFE tretie krajiny alebo TEMPUS prestanú existovať na oddelenom právnom základe. Tematické programy sa budú vo väčšine prípadov týkať všetkých partnerských krajín.

Pohraničné regióny členských krajín EÚ, ktoré budú mať nárok na pomoc, budú pokryté programami cezhraničnej spolupráce zriadenými podľa tohto nariadenia. Bude tiež možné združovať členské štáty v rámci tematických programov alebo programov pre viacero krajín prostredníctvom nadregionálnej spolupráce. Na tomto základe bude môcť jediný finančný nástroj, teda ENPI, financovať spojené projekty za účasti príjemcov z partnerských krajín a členských štátov.

Článok 7 Príprava programov a vyčlenenie prostriedkov

Na základe rámca politiky opísaného v článku 3 strategické dokumenty, ktoré obsahujú viacročné orientačné programy pomoci stanovia priority a určia viacročné vyčlenenie financií na programy. Komisia ich prijme po predložení stanoviska, ktoré poskytne výbor v rámci riadiaceho postupu. Finančné prídely pre programy týkajúce sa jednej alebo viacerých krajín odzrkadlia nielen charakteristiku a kapacitu manažmentu príslušných krajín, ale aj úroveň ambície partnerstva danej krajiny s Európskou úniou.

Strategické dokumenty pre cezhraničnú spoluprácu majú hlavný cieľ zostaviť zoznam „spojených“ cezhraničných programov, ich geografického pokrytia a rozdelenia prostriedkov. Budú vypracované tak, že zohľadnia potrebu plného rešpektovania prístupu založeného na programe, strednodobosti a systéme zdola nahor, ktorý povedie k „spojeným programom“ uvedeným v hlave III. Európsky fond regionálneho rozvoja prispeje k programom cezhraničnej spolupráce podľa ustanovení tohto nariadenia.

Hlava III – Cezhraničná spolupráca

Článok 8 – Nárok na pomoc z geografického hľadiska

Článok 8 stanovuje kritéria určovania územných jednotiek členských štátov a partnerských krajín, ktoré budú pokryté programami cezhraničnej spolupráce. To zahŕňa všetky regióny na úrovni NUTS-III pozdĺž pozemných hraníc a morských prechodov zvlášť veľkého významu a všetky morské regióny úrovne NUTS-II, ktoré sa nachádzajú pri spoločnej morskej panve. Susediace regióny sa tiež môžu pripojiť k spolupráci.

Článok 9 – Príprava programov

Článok 9 obsahuje osobitné ustanovenia pre zriadenie spojených programov, ktoré združia regióny členských krajín a partnerských krajín, ktoré sú kvalifikované na získanie pomoci. Tieto programy by mali byť zvyčajne bilaterálne v rámci pozemných hraníc alebo morských prechodov zvlášť veľkého významu a multilaterálne v rámci morských regiónov. Bolo tu zahrnuté aj osobitné ustanovenie (ods. 3), ktoré umožňuje krajinám, ktoré nie sú pokryté nariadením, najmä Turecku, aby sa zúčastnili na multilaterálnych morských programoch.

Komisia prijme spojené programy. Po tomto prijatí príslušné členské štáty a partnerské krajiny vyberú projekty, ktoré získajú pomoc Spoločenstva.

Odsek 7 stanovuje ochrannú klauzulu, ktorá za výnimočných okolností umožňuje pohraničným regiónom členských štátov dostať pomoc, aj keď nie je možné zriadiť spojený program. Toto ustanovenie poskytuje zabezpečenie, v prípade ak vážna kríza vo vzťahoch medzi Európskou úniou a partnerskou krajinou znemožní zriadenie spojeného programu.

Článok 10 – Riadenie

Článok 10 stanovuje spoločné riadenie cezhraničných programov príslušnými členskými štátmi prostredníctvom spoločného riadiaceho úradu, ktorý bude fungovať na báze spoločného riadenia a zvyčajne bude sídliť v členskom štáte. Možnosť delegovať vykonávacie úlohy prijímaciemu členskému štátu, znamená, že táto metóda riadenia bude zlúčiteľná s prístupom založeným na programe, s viacročným prístupom a systémom zdola nahor, ktoré charakterizujú programy cezhraničnej spolupráce.

Členský štát, v ktorom bude sídliť spoločný riadiaci úrad, bude zodpovedať Komisii za dodržiavanie predpisov pri operáciách financovaných z programu, ako je to v prípade Štrukturálnych fondov. Toto ustanovenie zohľadňuje skutočnosť, že členské štáty majú viac skúseností ako partnerské krajiny s riadením prostriedkov EÚ, a že ich postupy obstarávania a finančnej kontroly sú v súlade s právnymi predpismi EÚ.

Avšak vždy existuje možnosť umiestniť spojený riadiaci úrad do partnerskej krajiny po procese, ktorý povedie k rozhodnutiu Komisie, ktoré potvrdí schopnosť spojeného riadiaceho úrady umiestneného v partnerskej krajine riadiť prostriedky Spoločenstva úplne decentralizovaným spôsobom.

Článok 11 – Vykonávacie pravidlá

Článok 11 oprávňuje Komisiu prijať vykonávacie pravidlá pre túto zložku. Tieto pravidlá prijme Komisia potom, čo výbor podľa riadiaceho postupu poskytne svoje stanovisko.

Hlava IV - Implementácia

Článok 12 –Prijatie akčných programov

Článok 12 stanovuje, že finančné rozhodnutia Komisie nadobúdajú formu ročných akčných programov pre krajiny a regióny. Odzrkadľuje to nové zásady zavedené v najnovších nariadeniach Komisie[5]. Podobne ako rozhodnutia prijaté Komisiou v súlade s dokumentmi viacročného programovania schválenými členskými štátmi, tieto akčné programy nepodliehajú postupu výboru. Komisia zašle akčné programy členským štátom na ich informovanie do jedného mesiaca od prijatia rozhodnutia. Akčné programy povedú k podpísaniu finančných dohôd s partnerskými krajinami, a ak je to vhodné, regiónmi v rámci geografických programov. Komisia má v prípade potreby právomoc prispôsobovať akčné programy. Výnimočne článok 12 upravuje prijatie opatrení, ktoré nie sú stanovené akčným programom podľa tých istých pravidiel a postupov, ktoré sa uplatňujú na akčné programy. Toto ustanovenie môže byť užitočné, ak Komisia potrebuje rýchlo poskytnúť financovanie aj v prípade, keď akčný program ešte nebol ukončený.

Článok 13 – Prijatie osobitných opatrení, ktoré nie sú upravené strategickými dokumentmi alebo viacročnými orientačnými programami

Článok 13 upravuje prijatie osobitných opatrení, ktoré nie sú podložené strategickými dokumentmi alebo viacročnými orientačnými programami v prípade nepredvídaných potrieb alebo okolností. Toto ustanovenie zvyšuje schopnosť Spoločenstva reagovať a zavádza pružnosť potrebnú pre efektívnu implementáciu vonkajšej pomoci Spoločenstva najmä v núdzových situáciách. Keďže Komisia tieto rozhodnutia prijíma mimo rozsahu viacročných programov schválených členskými štátmi, rozhodnutia, ktoré prekračujú 15 miliónov eur budú predmetom postupu výboru. Podľa tohto Komisia prijala postupom uvedeným v článku 3 rozhodnutia 1999/468/ES, to znamená po konzultácii s poradným výborom zloženým zo zástupcov členských štátov, ktorému predsedá zástupca Komisie (výbor zriaďuje článok 26 nariadenia), osobitné opatrenia, ktoré neupravujú strategické dokumenty alebo viacročné orientačné programy. Výbor vydáva stanovisko k osobitným opatreniam a Komisia berie do úvahy stanovisko vydané výborom a informuje ho o spôsobe, ktorým bolo stanovisko zohľadnené. Komisia môže prijať osobitné opatrenia tým istým postupom; stanovisko výboru však nie je potrebné v prípade menších zmien a doplnení, ktoré sú uvedené v článku 13 ods.4.

Článok 14 - Oprávnenosť

Článok 14 vymenúva subjekty, orgány a inštitúcie ktoré majú nárok na pomoc podľa nariadenia. V súlade so súčasnou praxou poskytuje širokú základňu oprávnenosti. Inštitúcie a agentúry Európskej únie majú tiež nárok na pomoc. Pokiaľ ide o granty Spoločenstva, článok 14 sa musí čítať so zreteľom na článok 21, ktorý ustanovuje pravidlá účasti vo verejnom obstarávaní a grantových postupov.

Článok 15 – Typy opatrení, článok 16 – Podporné opatrenia

Na základe súčasnej praxe článok 15 poskytuje neúplný zoznam druhov opatrení, ktoré sa môžu financovať podľa nariadenia.

Článok 16 umožňuje Spoločenstvu financovať všetky podporné opatrenia potrebné na implementáciu nariadenia. V prípade, že nie sú podporné opatrenia financované priamo podľa viacročných programov a akčných programov, článok 16 ods. 2 ich umožňuje prijať týmto istým spôsobom ako osobitné opatrenia, ktoré nie sú upravené strategickými dokumentmi a viacročnými orientačnými programami (pozri článok 13).

Článok 17 - Spolufinancovanie, článok 18 – Riadiace postupy

V súlade so súčasnou praxou a želaním darcov presadiť lepšiu koordináciou kooperačných opatrení, článok 17 potvrdzuje, že financované opatrenia môžu byť spolufinancované (súbežne alebo spoločne). Odsek 3 stanovuje, že Komisia môže v tomto prípade dostať a spravovať prostriedky členských štátov (konkrétne prostriedky ich verejných a proštátnych agentúr), akejkoľvek inej darcovskej krajiny a medzinárodných a regionálnych organizácií. Toto ustanovenie takto zrovnoprávňuje Komisiu s ostatnými darcami.

Článok 18 umožňuje Komisii riadiť opatrenia v zmysle tohto nariadenia používaním riadiacich metód, ktoré stanovuje finančné nariadenie. V súlade s článkom 54 ods. 2 finančného nariadenia ustanovuje kritériá delegovania úloh implementácie rozpočtu na orgány v členských štátoch. Ustanovuje aj podmienky, za ktorých prijímacie krajiny operujúce podľa decentralizovaného riadenia môžu využívať vlastné postupy obstarávania.

Článok 19 – Rozpočtové záväzky

Článok 19 stanovuje, že rozpočtové záväzky sa prijímajú na základe rozhodnutí prijatých Komisiou v rámci spojených programov cezhraničnej spolupráce (článok 9), akčných programov (článok 12), osobitných opatrení, ktoré neupravujú strategické dokumenty a viacročných orientačných programov (článok 13) a podporných opatrení (článok 16). Umožňuje (ods.2), aby sa rozpočtové záväzky rozložili do ročných splátok, rozložili na niekoľko rokov v súlade s článkom 76 finančného nariadenia, ktoré to umožňuje, ak je to upravené základným aktom. Toto ustanovenie je zvlášť užitočné pre programy viacročnej cezhraničnej spolupráce.

Možnosť využitia rozložených záväzkov (ods.2) je zamýšľaná pre programy cezhraničnej spolupráce. Je to podstatné pre zriadenie jasného a vopred definovaného finančného rámca pre celé obdobie rokov 2007 - 2013 a vytvorenie podmienok pre efektívnu implementáciu prístupu, ktorý sa zakladá na viacročných programoch. V tejto fáze neexistujú plány pre využívanie rozdelených záväzkov, pre krajinu, viacero krajín alebo tematické programy.

Článok 20 – Ochrana finančných záujmov Spoločenstva

Článok 20 stanovuje opatrenia určené na ochranu finančných záujmov Spoločenstva a konkrétne na to, aby sa mohli vykonávať potrebné kontroly realizovaných činností.

Článok 21 – Účasť na ponukových konaniach a v zmluvách

Článok 21 ustanovuje pravidlá účasti vo verejnom obstarávaní a grantových postupoch na účely vykonávania tohto nariadenia. V tejto fáze spĺňajú plánované ustanovenia návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o prístupe k externej pomoci Spoločenstva[6], ktorý má zmeniť a doplniť základné nariadenia pre hlavné nástroje pomoci Spoločenstva s cieľom pomoc ďalej uvoľniť. Je potrebné si všimnúť, že článok 21 umožňuje fyzickým a právnickým osobám z tretích krajín, ktoré otvoria svoje vlastné postupy verejného obstarávania a grantové postupy členským štátom EÚ zúčastniť sa na grantových postupoch a obstarávaní. Článok 21 môže byť zmenený a doplnený vzhľadom na závery, ktoré vyplynú z jeho preskúmania Radou a Európskym parlamentom.

Článok 22 - Predfinancovanie, článok 23 – Prostriedky sprístupnené Európskej investičnej banke alebo iným finančným sprostredkovateľom

Článok 22 stanovuje, že úrok vytvorený predfinancovaním sa odráta od konečnej platby.

Článok 23 konkretizuje typ dojednaní, ktoré má Komisia prijať na základe jednotlivých prípadov pri rozhodnutí sprístupniť prostriedky Európskej investičnej banke alebo iným finančným sprostredkovateľom.

Článok 24 - Hodnotenie

Článok 24 zaväzuje Komisiu, aby pravidelne hodnotila výsledky geografickej a tematickej politiky a programov, sektorovej politiky a efektívnosti prípravy programov.

Hlava V – Záverečné ustanovenia

Článok 25 – Výročná správa

V súlade s rozhodnutiami realizovanými od roku 2001, ktorých cieľom bolo zjednodušiť a zracionalizovať počet správ zasielaných Rade a Európskemu parlamentu, zachováva článok status quo a stanovuje Komisii povinnosť zasielať výročné správy Rade a Európskemu parlamentu. Správa sa bude týkať každej pomoci poskytnutej podľa rôznych nástrojov vonkajších vzťahov. Musí byť zostavená so zreteľom na skúsenosti získané od roku 2001 a najmä každoročné pripomienky týkajúce sa formy a vecného obsahu správy vypracované Radou a Európskym parlamentom každý rok.

Článok 26 - Výbor

Článok 26 zriaďuje výbor zástupcov členských štátov. Zdôvodnenie článkov, 7, 12 a 13 obsahuje podrobnosti o právomociach výboru.

Článok 27 – Účasť tretej krajiny, ktorá podľa tohto nariadenia nie je oprávnená dostať pomoc

V snahe zvýšiť účinnosť pomoci Spoločenstva a predísť rozdeleniu niektorých programov medzi niekoľko nástrojov, článok 27 rozširuje oprávnenosť získania pomoci v zmysle tohto nariadenia tak, aby sa zahrnuli zámorské krajiny, územia a krajiny, ktoré majú nárok na pomoc v rámci Predvstupového nástroja a krajiny oprávnené pre Finančný nástroj rozvoja a hospodárskej spolupráce. Toto nariadenie sa uplatní v prípadoch, keď má prijatý program alebo projekt globálnu, regionálnu alebo cezhraničnú povahu.

Článok 28 – Pozastavenie pomoci

Článok 28 stanovuje postup, ktorý sa uplatní v prípade porušenia zásad uvedených v hlave I. Uplatní sa v prípade, keď neexistuje zmluva o partnerstve alebo spolupráci s partnerskou krajinou alebo ak takáto zmluva neupravuje pozastavenie pomoci.

Článok 29 – Referenčná finančná suma

Článok 29 ustanovuje referenčnú finančnú sumu na implementáciu nariadenia.

Článok 30 - Prehodnotenie

Článok 30 umožňuje prehodnotenie nariadenia na základe návrhu Komisie.

Článok 31 – Zrušenie predchádzajúcich nariadení

Článok 31 ruší nariadenia Tacis, MEDA a podľa potreby aj iné.

Článok 32 – Nadobudnutie účinnosti

Toto nariadenie má podľa plánu nadobudnúť účinnosť dvadsať dní po jeho uverejnení v Úradnom vestníku, ale bude sa uplatňovať od 1. januára 2007. Dôvodom je, že zrušené nariadenia budú potrebné do konca súčasného finančného plánu, ale nové nariadenie môže medzitým poskytnúť právny základ návrhu a prijatia vykonávacích pravidiel, k čomu by malo dôjsť čo najskôr.

2004/0219 (COD)

Návrh

NARIADENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia zriaďujúce Nástroj Európskeho susedstva a partnerstva

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä jej články 179 a 181a,

so zreteľom na návrh Komisie,[7]

konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 Zmluvy,

keďže:

S cieľom zefektívniť externú pomoc Spoločenstva, bol navrhnutý nový rámec plánovania a poskytovania pomoci. Nariadenie Rady (ES) č. [...] ustanovuje Nástroj pre predvstupovú pomoc (IPA) kandidátskym a potenciálnym kandidátskym krajinám.[8] Nariadenie Rady a Európskeho parlamentu (ES) č. [...] ustanovuje Finančný nástroj rozvojovej spolupráce[9] Toto nariadenie je tretím všeobecným nástrojom, ktorý poskytuje priamu podporu vonkajšej politike Európskej únie.

Rada Európy, ktorá sa stretla v Kodani 12. a 13. decembra 2002, potvrdila, že rozšírenie Európskej únie predstavuje významnú príležitosť napredovať v rámci vzťahov susediacich krajín na základe spoločných politických a hospodárskych hodnôt, a že Únia je naďalej rozhodnutá predchádzať vytvoreniu nových hraníc v Európe a podporovať stabilitu a prosperitu v rámci nových hraníc Únie i mimo nich.

Rada Európy, ktorá sa stretla v Bruseli 17. a 18. júna 2004, opäť zdôraznila význam, ktorý pripisuje posilneniu spolupráce s týmito susedmi na základe partnerstva a spoločnej kompetenčnej príslušnosti a stavania na spoločných hodnotách demokracie a rešpektovania ľudských práv.

Privilegovaný vzťah medzi Európskou úniou a jej susedmi bude stavať na záväzkoch vyplývajúcich zo spoločných hodnôt, ako je demokracia, právny štát, dobrá správa a riadenie a rešpektovanie ľudských práv a zásad trhovej ekonomiky, voľný obchod, trvalo udržateľný rozvojy a zredukovanie chudoby.

Dohody o partnerstve a spolupráci vo východnej Európe a na južnom Kaukaze poskytujú základ pre zmluvné vzťahy. V Stredomorí poskytuje Eurostredomorské partnerstvo („barcelonský proces“) regionálny rámec pre spoluprácu, ktorý je doplnený sieťou asociačných dohôd.

V rámci Európskej susedskej politiky je definovaný súbor priorít Európskou úniou a partnerskými krajinami, ktoré sa začlenia k sérii spoločne odsúhlasených akčných plánov. Tieto pokrývajú viacero kľúčových oblastí špecifických akcií vrátane politického dialógu a reformy, obchodnej a hospodárskej reformy, porovnateľného spoločenského a hospodárskeho rozvoja, spravodlivosti a vnútorných záležitostí, energie, dopravy, informačnej spoločnosti, životného prostredia, výskumu a inovácie a osobných kontaktov. Postup k týmto prioritám prispeje k realizácii plného potenciálu dohôd o partnerstve a spolupráci a asociačných dohôd.

S cieľom podporiť záväzok partnerských krajín súvisiaci so spoločnými hodnotami a zásadami a ich úsilie pri implementácii akčných plánov, musí byť Spoločenstvo v takom postavení, aby mohlo poskytnúť pomoc týmto krajinám a podporiť rôzne formy spolupráce medzi nimi a s členskými štátmi s cieľom vyvinúť zónu spoločnej stability, bezpečnosti a prosperity s významným stupňom hospodárskej spolupráce a politickej integrácie.

Je dôležité, aby podpora poskytnutá susediacim rozvojovým krajinám v rámci zriadenom Európskou susedskou politikou bola v súlade s cieľmi a zásadami rozvojovej politiky Spoločenstva, ako bolo načrtnuté v Spoločnom vyhlásení Rady a Komisie o rozvojovej politike Európskeho spoločenstva z 10. novembra 2000.

Európska únia a Rusko sa rozhodli vyvinúť špecifické strategické partnerstvo vytvorením štyroch spoločných priestorov, a pomoc Spoločenstva sa využije na podporu rozvoja tohto partnerstva a cezhraničnej spolupráce na hranici medzi Ruskom a jeho susedmi z Európskej únie.

Pomoc a spolupráca so stredomorskými partnermi by sa mala uskutočniť v rámci Eurostredomorského partnerstva založeného Barcelonskou deklaráciou z 28. novembra 1995, a mala by zohľadniť dohodu dosiahnutú v tomto kontexte o založení zóny voľného obchodu s tovarom a o začatí procesu asymetrickej liberalizácie.

Dôležité je posilniť spoluprácu na vonkajšej hranici Európskej únie a medzi partnerskými krajinami, najmä tými, ktoré sú si geograficky blízke.

S cieľom vyhnúť sa vytvoreniu nových rozdeľujúcich hraníc je osobitne dôležité odstrániť prekážky, ktoré bránia efektívnej cezhraničnej spolupráci pozdĺž vonkajších hraníc Európskej únie. Cezhraničná spolupráca by mala prispieť k integrovanému a trvalo udržateľnému rozvoju v susediacich hraničných regiónoch a harmonickej územnej integrácii celého Spoločenstva a so susediacimi krajinami. Tento cieľ sa najskôr dosiahne kombinovaním cieľov zahraničnej politiky s environmentálne trvalo udržateľnou hospodárskou a sociálnou súdržnosťou.

S cieľom pomôcť susediacim partnerským krajinám pri dosahovaní ich cieľov a podporiť spoluprácu medzi nimi a členskými štátmi je potrebné ustanoviť jednotný nástroj politiky, ktorý nahradí početné existujúce nástroje, čím sa zabezpečí súvislé a jednoduché programovanie a manažment pomoci.

Tento nástroj podporí aj cezhraničnú spoluprácu medzi partnerskými krajinami a členskými štátmi, pričom prinesie podstatné zvýšenie účinnosti pomocou jednotného riadiaceho mechanizmu a s jednotnou sériou postupov. Bude vychádzať zo skúseností získaných pri implementácii susedských programov v období medzi rokmi 2004 - 2006 a bude fungovať na základe zásad, ako je viacročné programovanie, partnerstvo a spolufinancovanie.

Toto nariadenie ustanovuje na obdobie 2007 - 2013 finančný rámec, ktorý predstavuje základnú referenčnú sumu pre rozpočtové orgány podľa bodu 33 Medziinštitucionálnej dohody zo 6. mája 1999 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a zlepšení rozpočtových postupov.

Opatrenia potrebné na implementáciu tohto nariadenia sú opatrenia, ktoré sa prijmú v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468 z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu.[10]

Používanie riadiaceho postupu je uplatniteľné pri definovaní vykonávacích pravidiel, ktorými sa bude riadiť implementácia cezhraničnej spolupráce a pri prijatí dokumentov, ktoré ustanovujú strategické celkové ciele, podľa ktorých sa usmerní poskytovanie pomoci Spoločenstva krajine, regiónu alebo špecifickému problému. Komisia môže prijať v oprávnených prípadoch a s použitím konzultatívneho postupu opatrenia ad hoc, ktoré nevychádzajú zo strategických dokumentov, a ktorých hodnota prekročí stanovenú prahovú hodnotu.

Ciele navrhnutej akcie sa týkajú podpory intenzívnejšej spolupráce a postupnej hospodárskej integrácie medzi Európskou úniou a susediacimi krajinami. Keďže členské štáty nemôžu tieto ciele celkom dobre dosiahnuť vzhľadom na rozsah akcie, a Spoločenstvo ich dosiahne lepšie, Spoločenstvo môže prijať opatrenia podľa zásady subsidiarity ustanovenej článkom 5 ods. 2 Zmluvy o založení ES. V súlade so zásadou proporcionality ustanovenej v tomto článku toto nariadenie nezasahuje ďalej, než je potrebné na splnenie týchto cieľov.

Toto nariadenie vyvoláva potrebu zrušiť nariadenie (EHS) č. 1762/92 z 29. júna 1992 (MEDA) o implementácii protokolov o finančnej a technickej spolupráci medzi Spoločenstvom a tretími krajinami Stredomoria,[11], nariadenie (ES) č. 1488/96 z 23. júla 1996 (MEDA) o finančných a technických opatreniach (MEDA) sprevádzajúcich reformu hospodárskych a sociálnych štruktúr v rámci Eurostredomorského partnerstva,[12] nariadenie Rady (ES, Euratom) 99/2000 z 29. decembra 1999 (TACIS) o poskytovaní pomoci partnerským štátom vo východnej Európe a strednej Ázii,[13] a nariadenie Rady (ES) č. 1734/94 o finančnej a technickej spolupráci so Západným brehom Jordánu a Pásmom Gazy,[14]

PRIJALI TOTO NARIADENIE:

HLAVA I

CIELE A ZÁSADY

Článok 1

Vecný obsah a rozsah

(1) Týmto nariadením sa ustanovuje Nástroj susedstva a partnerstva, ktorým sa poskytne pomoc (ďalej len „pomoc Spoločenstva“) určená na rozvoj oblasti prosperity a dobrého susedstva, ktorý sa týka Európskej únie a krajín uvedených v prílohe 1 (ďalej len „partnerské krajiny“).

(2) Pomoc Spoločenstva sa využije v prospech partnerských krajín. Pomoc Spoločenstva je možné použiť v spoločný prospech členských krajín a partnerských krajín pri podpore cezhraničnej a regionálnej spolupráce definovanej v článku 6.

(3) Únia je založená na hodnotách, akými sú rešpektovanie ľudskej dôstojnosti, slobody, demokracie, rovnosti, právneho štátu a úctu k ľudským právam a prostredníctvom dialógu a spolupráce sa usiluje presadzovať záväzok voči týmto hodnotám v partnerských krajinách.

Článok 2

Rozsah pomoci

(1) Pomoc Spoločenstva v rámci Nástroja susedstva a partnerstva presadzuje posilnenú spoluprácu a postupnú hospodársku integráciu medzi Európskou úniou a partnerskými krajinami, a najmä implementáciu partnerských zmlúv a zmlúv o spolupráci, asociačných dohôd, alebo iných existujúcich a budúcich dohôd.

(2) Pomoc Spoločenstva sa využije na podporu opatrení, ktoré sledujú jeden alebo viaceré z týchto cieľov:

(a) presadzovanie politického dialógu a reformy;

(b) presadzovanie legislatívnej a regulačnej aproximácie vo všetkých relevantných oblastiach a najmä podporovanie postupnej účasti partnerských krajín na vnútornom trhu a intenzifikácii obchodu;

(c) posilňovanie vnútroštátnych inštitúcií a orgánov zodpovedných za vypracovanie a efektívnu implementáciu politiky v oblastiach pokrytých asociačnými dohodami, partnerskými dohodami, dohodami o spolupráci a inými budúcimi porovnateľnými dohodami;

(d) presadzovanie trvalo udržateľného rozvoja;

(e) presadzovanie ochrany životného prostredia a dobrého manažmentu prírodných zdrojov;

(f) podpora politiky, ktorej cieľom je redukcia chudoby;

(g) podpora politiky, ktorá presadzuje sociálny rozvoj a rovnosť pohlaví, zamestnanosť a sociálnu ochranu vrátane sociálnych dialógov a rešpektovanie práv odborov a základných pracovných noriem;

(h) podporovanie politiky, ktorá presadzuje zdravie, vzdelávanie a prípravu na povolanie;

(i) presadzovanie a ochrana ľudských práv a základných slobôd a podpora demokratizačného procesu vrátene pozorovania a pomoci pri voľbách;

(j) posilnenie rozvoja občianskej spoločnosti;

(k) podpora rozvoja trhového hospodárstva, opatrení na podporu súkromného sektora, podpora investícií a globálneho obchodu;

(l) presadzovanie spolupráce v energetických, telekomunikačných a dopravných sektoroch vrátane spojenia, sietí a ich fungovania, bezpečnosti a zabezpečenia medzinárodných dopravných a energetických operácií, v oblasti obnoviteľných energetických zdrojov, energetickej efektívnosti a čistej doprave;

(m) poskytovanie podpory činnostiam, ktorých cieľom je zvýšenie bezpečnosti potravín pre občanov, najmä v sanitárnej a fytosanitárnej oblasti;

(n) zabezpečenie efektívneho a bezpečného riadenia hraníc;

(o) presadzovanie spolupráce v oblasti spravodlivosti a vnútorných záležitostí, vrátane otázok azylu a migrácie, v boji proti terorizmu a pri jeho prevencii, v boji proti organizovanému zločinu, najmä v oblasti jeho financovania, prania špinavých peňazí a daňových podvodov;

(p) podpora administratívnej spolupráce s cieľom zvýšiť transparentnosť a výmenu informácií v oblasti zdaňovania, aby bolo možné čeliť daňovým únikom a obchádzaniu platby daní;

(q) presadzovanie účasti na výskumných a inovačných činnostiach Spoločenstva;

(r) presadzovanie spolupráce medzi členskými štátmi a partnerskými krajinami v oblasti vysokoškolského vzdelávania mobility učiteľov, výskumných pracovníkov a študentov;

(s) presadzovanie pochopenia v rámci rôznych kultúr, medziľudských vzťahmi, spolupráce občianskych spoločností a výmeny mladých ľudí;

(t) podpora účasti partnerských krajín na programoch a v agentúrach Spoločenstva;

(u) podpora cezhraničnej spolupráce na presadzovanie trvalo udržateľného hospodárskeho, sociálneho a environmentálneho rozvoja v hraničných regiónoch;

(v) presadzovanie regionálnej spolupráce a integrácie;

(w) poskytovanie podpory po krízových situáciách vrátane podpory pre utečencov a presídlencov a pomoc pri prevencii konfliktov a príprave na katastrofy;

(x) povzbudzovanie komunikácie a podpora výmeny medzi partnermi súvisiaca a opatreniami a činnosťami programov;

(y) riešenie spoločných tematických problémov v oblastiach spoločného záujmu a na všetkých ostatných cieľoch v rozsahu tohto nariadenia.

Článok 3

Rámec politiky

Dohody o partnerstve a spolupráci, asociačné dohody a existujúce alebo budúce dohody, ktoré ustanovujú vzťahy s partnerskými krajinami a príslušné oznámenia Komisie a závery Rady, ktoré stanovujú usmernenia politiky Európskej únie týkajúcej sa týchto krajín poskytnú celkový rámec politiky na programovanie pomoci podľa tohto nariadenia. Spoločne odsúhlasené akčné plány alebo rovnocenné dokumenty poskytnú základné referenčné body na stanovenie priorít pomoci.

Článok 4

Súčinnosť, partnerstvo a spolufinancovanie

(1) Pomoc Spoločenstva podľa tohto nariadenia za normálnych okolností dopĺňa alebo prispieva k zodpovedajúcim vnútroštátnym, regionálnym alebo miestnym opatreniam.

(2) Pomoc Spoločenstva podľa tohto nariadenia sa zvyčajne ustanoví partnerstvom medzi Komisiou a príjemcom pomoci. Na partnerstve sa, podľa potreby, zúčastnia národné, regionálne a miestne úrady, hospodárski a sociálni partneri, občianska spoločnosť a ostatné relevantné orgány.

(3) Poberateľské krajiny združia relevantných partnerov, podľa potreby, konkrétne na regionálnej a miestnej úrovni pri príprave, implementácii a monitorovaní programov a projektov.

(4) Pomoc Spoločenstva podľa tohto nariadenia je obyčajne spolufinancovaná poberateľskými krajinami prostredníctvom verejných fondov alebo iných zdrojov.

Článok 5

Súdržnosť, zlučiteľnosť a koordinácia

(1) Programy a projekty financované podľa tohto nariadenia sú v súlade s politikami Spoločenstva. Musia byť v súlade s dohodami uzavretými Spoločenstvom a jeho členskými štátmi s partnerskými krajinami a rešpektovať záväzky podľa multilaterálnych dohôd, ktorých sú stranami.

(2) Komisia a členské štáty zabezpečia súdržnosť pomoci Spoločenstva poskytnutej podľa tohto nariadenia s finančnou pomocou poskytnutou Spoločenstvom a členskými štátmi v rámci iných vnútorných a zahraničných finančných nástrojov a Európskou investičnou bankou.

(3) Komisia a členské štáty zabezpečia koordináciu svojich príslušných programov pomoci s cieľom zvyšovať efektívnosť a účinnosť poskytovania pomoci prostredníctvom postupnej harmonizácie politík a postupov. Koordinácia zahŕňa častú a pravidelnú výmenu relevantných informácií, najmä na úrovni oblastí a bude predstavovať kľúčový krok v procese prípravy programov členských štátov a Spoločenstva.

(4) Komisia v spojení s členskými štátmi podnikne potrebné kroky na zabezpečenie správnej koordinácie a spolupráce s multilaterálnymi a regionálnymi organizáciami a subjektami, ako sú medzinárodné finančné inštitúcie, agentúry Spojených národov, fondy a programy a darcovia z nečlenských krajín EÚ.

HLAVA II

PRÍPRAVA PROGRAMOV A PRIDEĽOVANIE FONDOV

Článok 6

Typ programov

(1) Pomoc Spoločenstva sa poskytne podľa tohto nariadenia prostredníctvom:

(a) programov jednej alebo viacerých krajín, pričom pokryje pomoc jednej krajine alebo bude venovaná regionálnej a subregionálnej spolupráci medzi dvoma a viacerými krajinami, v ktorých môže mať účasť členský štát;

(b) tematických programov riešiacich jeden alebo viaceré špecifické otázky, ktoré sú spoločným problémom niekoľkých partnerských krajín a ktoré môžu byť relevantné pre jeden alebo viacero členských štátov;

(c) programov cezhraničnej spolupráce, ktoré sa týkajú spolupráce medzi jedným alebo viacerými členskými štátmi jednou alebo viacerými partnerskými krajinami a tieto sa uskutočnia v regiónoch susediacich so spoločnou časťou vonkajšej hranice Európskeho spoločenstva.

(2) Pomoc Spoločenstva je možné poskytnúť podľa tohto nariadenia medziregionálnej spolupráci s partnerskými krajinami a členskými štátmi v kontexte tematických programov a programov pre viaceré krajiny pri realizácii regionálnej a nadregionálnej spolupráce.

Článok 7

Príprava programov a rozdelenie prostriedkov

(1) Pre programy týkajúce sa jednej alebo viacerých krajín a tematické programy sa v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2 pripravia strategické dokumenty. Strategické dokumenty musia odzrkadľovať rámec politiky a akčné plány uvedené v článku 3. Strategické dokumenty sa pripravia na obdobie zlúčiteľné s prioritami stanovenými v rámci politiky a obsahujú viacročné orientačné programy a viacročné rozdelenie financií. Podľa potreby sa kontrolujú a môžu byť revidované v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2.

(2) Pri zriaďovaní programov pre jednu alebo viacero krajín určí Komisia pridelenie financií na každý program, pričom prihliadne na osobitné charakteristiky a potreby príslušnej krajiny alebo regiónu, úroveň cieľov partnerstva Únie s danou krajinou, kapacitu manažmentu a potenciál absorpcie fondov.

(3) Len na účel cezhraničnej spolupráce sa prijme jeden alebo v prípade potreby viacero strategických dokumentov v súlade s postupom uvedených v článku 26 ods. 2 s cieľom stanoviť zoznam spojených programov uvedených v článku 9 ods. 1, zoznam orientačných viacročných dotácií a územných jednotiek oprávnených zúčastniť sa na každom programe. Takýto strategický dokument/y pokryjú v zásade sedemročné obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2013.

(4) Európsky fond regionálneho rozvoja prispeje k programom cezhraničnej spolupráce, ktoré sú ustanovené a realizované podľa tohto nariadenia. Celkový rozpočet, ktorý sa rozdelí na programy cezhraničnej spolupráce z Európskeho fondu regionálneho rozvoja pre hranice s partnerskými krajinami sa bude rovnať aspoň dvojnásobku sumy stanovenej príslušnými ustanoveniami nariadenia (ES) č. (…(, ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskeho sociálneho fondu a Kohézneho fondu pre hranice s partnerskými krajinami.

(5) V prípade krízy alebo ohrozenia demokracie, právneho štátu, ľudských práv alebo základných slobôd, sa môže použiť krízový režim na ad hoc prehodnotenie strategických dokumentov. Toto prehodnotenie zabezpečí súdržnosť medzi pomocou Spoločenstva poskytnutou podľa tohto nariadenia a pomocou poskytnutou v rámci iných finančných nástrojov Spoločenstva vrátane nariadenia (ES) č. (…(, ktorým sa stanovuje nástroj stability.

HLAVA III

CEZHRANIČNÁ SPOLUPRÁCA

Článok 8

Nárok na pomoc z geografického hľadiska

(1) Programy cezhraničnej spolupráce uvedené v článku 6 ods. 1 písm. c) sa môžu vzťahovať na všetky pozemné hranice a morské zóny v spoločnom morskom dne. Podľa tejto hlavy majú nárok na pomoc tieto územné jednotky:

(a) všetky územné jednotky v rámci úrovne III NUTS alebo im rovnocenné, a ktoré sa nachádzajú pozdĺž pozemných hraníc medzi členskými štátmi a partnerskými krajinami;

(b) všetky územné jednotky v rámci úrovne III NUTS alebo im rovnocenné nachádzajúce sa pozdĺž významných morských prechodov;

(c) všetky územné jednotky v rámci úrovne II NUTS alebo im rovnocenné nachádzajúce sa na morskom dne spoločnom pre členské štáty a partnerské krajiny.

(2) V osobitných prípadoch je možné rozšíriť oprávnenosť pre pomoc na územné jednotky, ktoré susedia s jednotkami uvedenými v odseku 1.

(3) Zoznam významných morských prechodov určí Komisia v strategickom dokumente uvedenom v článku 7 ods. 3 tohto nariadenia na základe vzdialenosti a iných relevantných geografických a hospodárskych kritérií.

Článok 9

Príprava programov

(1) Cezhraničná spolupráca sa v zmysle tohto nariadenia realizuje v rámci viacročných programov, ktoré sa týkajú spolupráce na hranici alebo skupine hraníc a obsahujú viacročné opatrenia, ktoré sledujú konzistentný súbot priorít a ktoré sa môžu vykonávať s podporou pomoci od Spoločenstva (ďalej len „spojené programy“). Tieto spojené programy vychádzajú zo strategického dokumentu/ov uvedených v článku 7 ods. 3.

(2) Spojené programy pre pozemné hranice a morské prechody sa stanovia pre každú hranicu a zahŕňajú územné jednotky s nárokom na pomoc, ktoré patria do jedného alebo viacerých členských štátov a do jednej alebo viacerých partnerských krajín. Spojené programy pre pobrežné oblasti sú multilaterálne a zahŕňajú územné jednotky na spoločnom morskom dne, ktoré patrí niekoľkým zúčastneným krajinám vrátane aspoň jedného členského štátu alebo jednej partnerskej krajiny.

(3) Krajiny iné ako účastnícke krajiny, ktoré sa nachádzajú pri spoločnom morskom dne, pri ktorom sa zriadi spojený program, sa môžu k spojenému programu pridať a poberať pomoc Spoločenstva za podmienok určených vykonávacími pravidlami uvedenými v článku 11.

(4) Rok po schválení strategického dokumentu uvedeného v článku 7 ods. 3 odovzdajú zúčastnené krajiny Komisii návrhy spojených programov. Komisia prijme každý spojený program po zhodnotení jeho súladu sa týmto nariadením a vykonávacími pravidlami.

(5) Spojené programy môžu byť zrevidované z podnetu zúčastnených krajín alebo Komisie tak, aby sa zohľadnili zmeny v prioritách spolupráce, sociálnom a hospodárskom rozvoji, výsledky získané pri implementácii príslušných opatrení, z procesov monitorovania a hodnotenia a potreba prispôsobiť finančné sumy pomoci, ktoré sú k dispozícii a prerozdeliť zdroje.

(6) Po prijatí spojených programov Komisia uzavrie finančnú dohodu s účastníckymi krajinami podľa príslušného ustanovenia nariadenia (ES) č. 1605/2002 z 25. júna 2002, finančného nariadenia, ktoré sa týka všeobecného rozpočtu Európskych spoločenstiev.[15]

(7) Zúčastnené krajiny v súlade so zásadou partnerstva vyberú spoločne tie akcie, ktoré sú v súlade s prioritami a opatreniami spojeného programu, ktorý dostane pomoc Spoločenstva.

(8) Za výnimočných okolností, keď nie je možné zriadiť spojený program kvôli problémom vo vzťahoch medzi zúčastnenými krajinami, môže Komisia prijať program, ktorý nie je spojeným programom v zmysle tohto článku, ale ktorý umožňuje, aby príslušný hraničný región alebo regióny členského štátu ťažili z pomoci poskytnutej podľa tohto nariadenia.

Článok 10

Riadenie programov

(1) Spojené programy sú v zásade implementované spojeným riadiacim orgánom so sídlom v členskom štáte.

(2) Zúčastnené krajiny môžu výnimočne navrhnúť Komisii, aby boli spojené riadiace orgány umiestnené v partnerskej krajine, ak je určený orgán schopný plne uplatniť kritéria stanovené príslušnými ustanoveniami nariadenia (ES) č. 1605/2002.

(3) „Spojený riadiaci orgán“ je akýkoľvek verejný alebo súkromný úrad alebo orgán, vrátane štátu, na národnej, regionálnej alebo miestnej úrovni, menovaný spoločne členským štátom a partnerskou krajinou alebo krajinami pokrytými spojeným programom, ktorý má finančnú a administratívnu kapacitu na riadenie pomoci Spoločenstva a má právnu subjektivitu na uzatváranie dohôd potrebných na účely tohto nariadenia.

(4) Spojený riadiaci orgán zodpovedá za riadenie a implementáciu spojeného programu v súlade so zásadou správneho finančného riadenia a za zabezpečenie legálnosti a zákonnosti pri jeho operáciách. S týmto cieľom uplatňuje náležité riadenie, kontrolu a účtovné systémy a normy.

Článok 11

Vykonávacie pravidlá

(1) Vykonávacie pravidlá, ktoré stanovujú osobitné ustanovenia na implementáciu tejto hlavy sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2.

(2) Záležitosti pokryté vykonávacími pravidlami obsahujú kritériá a postupy rozdelenia fondov, pomer spolufinancovania, prípravu spojených programov, výber spojených programov, technický a finančný manažment pomoci, finančnú kontrolu a audit, monitorovanie a hodnotenie, zviditeľnenie a publicitu.

HLAVA IV

IMPLEMENTÁCIA

Článok 12

Prijatie akčných programov

(1) Komisia prijme zvyčajne každoročne akčné programy vypracované na základe strategických dokumentov uvedených v článku 7 ods. 1.

Výnimočne, napríklad, ak ešte nebol prijatý akčných program, môže Komisia na základe strategického dokumentu a viacročných orientačných programov uvedených v článku 7, prijať opatrenia, ktoré nie sú upravené akčným programom, podľa rovnakých pravidiel a postupov, ktoré sa uplatňujú na akčné programy.

(2) Akčné programy uvádzajú ciele, oblasti, v ktorých sa bude zasahovať, očakávané výsledky, riadiace postupy a celkovú sumu plánovaného financovania. Obsahujú opis operácií, ktoré sa majú financovať, sumy na pridelenie každej operácii a orientačný vykonávací harmonogram.

(3) Pre cezhraničnú spoluprácu prijme Komisia spojené programy podľa postupov uvedených v článku 9.

(4) Komisia zašle členským štátom, pre ich informáciu, akčné programy a spojené programy cezhraničnej spolupráce do mesiaca po prijatí rozhodnutia.

Článok 13

Prijatie osobitných opatrení, ktoré nie sú upravené strategickými dokumentami alebo viacročnými orientačnými programami

(1) V prípade nepredvídanej potreby alebo okolností prijme Komisia osobitné opatrenia, ktoré nie sú upravené strategickými dokumentami alebo viacročnými orientačnými programami (ďalej len „osobitné opatrenia“).

Osobitné opatrenia je možné využiť na financovanie činností, ktoré uľahčia prechod z naliehavej pomoci na činnosti spojené s dlhodobým vývojom vrátane takých činností, ktoré majú zabezpečiť, aby bola verejnosť lepšie pripravená na krízové situácie.

(2) Ak náklady na takého opatrenia prekročia sumu 15 miliónov EUR, Komisia ich prijme konzultačným postupom uvedeným v článku 26 ods. 3.

Postup uvedený v článku 26 ods. 3 nemusí byť použitý pre zmeny a doplnenia osobitných opatrení, ako sú technické úpravy, predĺženie implementačnej doby, prerozdelenie dotácií v rámci predpovedaného rozpočtu alebo zvýšenie rozpočtu o menej než 20 % pôvodného rozpočtu, ak tieto zmeny a doplnenia neovplyvnia pôvodné ciele stanovené rozhodnutím Komisie.

(3) Osobitné opatrenia uvedú sledované ciele, oblasti činnosti, očakávané výsledky, riadiace postupy, ktoré sa použijú, a celkovú plánovanú sumu financovania. Obsahujú opis operácií, ktoré sa majú financovať, a uvedú sumy pridelené na každú operáciu a orientačný harmonogram implementácie.

(4) Komisia zašle osobitné opatrenia členskými štátom, na ich informáciu, do mesiaca po prijatí svojho rozhodnutia.

Článok 14

Oprávnenosť

Na financovanie podľa tohto nariadenia na účely implementácie akčných programov, spojených programov cezhraničnej spolupráce a osobitných opatrení majú nárok:

(a) partnerské krajiny a regióny a ich inštitúcie;

(b) decentralizované orgány v partnerských krajinách, ako sú regióny, oddelenia, kraje a obce;

(c) spojené orgány zriadené partnerskými krajinami, regiónmi a Spoločenstvom;

(d) medzinárodné organizácie, vrátane regionálnych organizácií, orgány Organizácie spojených národov, oddelenia a misie, medzinárodné finančné inštitúcie a rozvojové banky, ak prispievajú na ciele tohto nariadenia;

(e) inštitúcie a orgány Spoločenstva ale len na účely implementácie, podporných opatrení typu, aký uvádza článok 16;

(f) agentúry Európskej únie;

(g) tieto subjekty a orgány členských štátov, partnerských krajín a regiónov a všetky ostatné tretie krajiny, ktoré spĺňajú pravidlá prístupu k externej pomoci Spoločenstva uvedené v článku 21, ak prispejú k cieľom tohto nariadenia:

i. verejné alebo proštátne orgány, miestne úrady alebo správy a ich konzorciá;

ii. spoločnosti, firmy a ostatné súkromné organizácie a podniky;

iii. finančné inštitúcie, ktoré udeľujú, podporujú a financujú súkromné investície v partnerských krajinách a regiónoch;

iv. neštátni účastníci ako ich definuje písm. h);

v. fyzické osoby;

(h) neštátni účastníci:

i. mimovládne organizácie;

ii. organizácie, ktoré zastupujú domorodé obyvateľstvo;

iii. miestne občianske skupiny a združenia obchodníkov/živnostníkov;

iv. družstvá, odbory, organizácie, ktoré zastupujú hospodárske a sociálne záujmy;

v. miestne organizácie (aj siete) zúčastnené na decentralizovanej regionálnej spolupráci a integrácii;

vi. spotrebiteľské organizácie, organizácie žien a mládeže, učiteľské, kultúrne, výskumné a vedecké organizácie;

vii. vysoké školy;

viii. kostoly a náboženské združenia a komunity;

ix. médiá;

x. akékoľvek mimovládne združenia a nezávislé nadácie, ktoré môžu prispieť k rozvoju;

(i) každý orgán, alebo účastník potrebný na dosiahnutie cieľov tohto nariadenia.

Článok 15

Typy opatrení

(1) Pomoc Spoločenstva sa využije na financovanie programov, projektov a všetky typy opatrení, ktoré prispejú k cieľom tohto nariadenia. Má formu nenávratných dotácií.

(2) Pomoc Spoločenstva je možné využiť aj:

(a) na financovanie cielených administratívnych opatrení spolupráce s účasťou expertov z verejného sektora vyslaných členskými štátmi podľa konkrétne stanovených pravidiel;

(b) na podporu sektorového alebo všeobecného rozpočtu, ak je riadenie verejných výdavkov partnerskej krajiny dostatočne transparentné, spoľahlivé a efektívne a ak zaviedol správne formulovanú sektorovú alebo makroekonomickú politiku schválenú hlavnými donormi a, ak je to relevantné, medzinárodnými finančnými inštitúciami;

(c) na programy na vyrovnanie/odpustenie dlhov;

(d) na príspevky do Európskej investičnej banky alebo iných finančných sprostredkovateľov v súlade s ustanoveniami článku 23, na financovanie pôžičiek, investície do kmeňových akcií, garančných fondov alebo investičných fondov;

(e) na poskytnutie dotácií do úrokovej sadzby, najmä pri environmentálnych pôžičkách;

(f) na poskytnutie poistenia proti nekomerčným rizikám;

(g) na príspevok do fondu zriadeného medzinárodnými a regionálnymi organizáciami, inými darcami alebo partnerskými krajinami;

(h) na príspevok do kapitálu finančných inštitúcií alebo regionálnych rozvojových bánk;

(i) na financovanie nákladov potrebných na efektívnu správu a dozor nad projektmi a programami krajín, ktoré poberajú pomoc Spoločenstva;

(j) na potravinovú pomoc;

(k) na iné vhodné účely.

Článok 16

Podporné opatrenia

(1) Financovanie Spoločenstva môže pokryť aj výdavky spojené s prípravou, pokračovaním, monitorovaním, auditom a hodnotiacimi činnosťami priamo potrebnými na implementáciu tohto nariadenia a na dosahovanie jeho cieľov, napríklad štúdie, stretnutia, informovanie, zvyšovanie povedomia, vzdelávacie a publikačné činnosti, výdavky spojené s počítačovými sieťami na výmenu informácií a výdavkami na inú administratívnu alebo technickú pomoc, ktoré môžu Komisii vzniknúť pri riadení programu. Pokryje výdavky delegácií Komisie na administratívnu podporu potrebnú pri riadení operácií financovaných v zmysle tohto nariadenia.

(2) Tieto podporné opatrenia nie sú nutne pokryté viacročnými programami a preto môžu byť financované mimo rozsahu strategických dokumentov a viacročných orientačných programov. Ale môžu byť aj financované v rámci viacročných orientačných programov. Komisia prijme podporné opatrenia nepokryté viacročnými orientačnými programami v súlade s článkom 13.

Článok 17

Spolufinancovanie

(1) Opatrenia financované podľa tohto nariadenia majú nárok na spolufinancovanie medziiným zo strany:

(a) členských štátov, konkrétne z ich verejných a proštátnych agentúr;

(b) iných donorských krajín a konkrétne ich verejných a proštátnych agentúr;

(c) medzinárodných organizácií vrátane regionálnych organizácii a konkrétne medzinárodných a regionálnych finančných inštitúcií;

(d) spoločností, firiem, iných súkromných organizácií a podnikov a iných neštátnych účastníkov;

(e) partnerských krajín a regiónov, ktoré dostávajú financie.

(2) V prípade paralelného spolufinancovania sa projekt alebo program rozdelí na niekoľko jasne definovateľných podprojektov, z ktorých je každý financovaný rôznymi partnermi, ktorí poskytujú spolufinancovanie takým spôsobom, že konečné využitie bude možné vždy identifikovať. V prípade spojeného spolufinancovania sa celkové náklady na projekt alebo program rozdelia medzi partnerov, ktorí poskytujú spolufinancovanie a zdroje sa spoja takým spôsobom, aby nebolo možné identifikovať zdroj prostriedkov pre nijakú podniknutú činnosť, ktorá je súčasťou projektu alebo programu.

(3) V prípade spojeného spolufinancovania môže Komisia obdržať a riadiť prostriedky v mene orgánov vymenovaných v odseku 1 písm. a), b) a c) na účel implementácie spojených opatrení. K takýmto prostriedkom sa pristupuje ako k prideleným príjmom v súlade s článkom 18 nariadenia (ES) č. 1605/2002.

Článok 18

Riadiace postupy

(1) Komisia realizuje operácie podľa tohto nariadenia v súlade s nariadením (ES) č. 1605/2002.

(2) V prípade spolufinancovania a v iných riadne opodstatnených prípadoch môže Komisia zveriť úlohy verejného orgánu a konkrétne úlohy spojené s implementáciou rozpočtu orgánom uvedeným v článku 54 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 1605/2002.

(3) Komisia uzavrie rámcové dohody s partnerskými krajinami, ktoré stanovia všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie efektívnej implementácie pomoci Spoločenstva a ochranu finančných záujmov Spoločenstva.

(4) V prípade decentralizovaného riadenia sa môže Komisia rozhodnúť použiť postupy zaobstarávania alebo grantov poberateľskej partnerskej krajiny alebo regiónu ak:

- postupy poberateľskej partnerskej krajiny alebo regiónu spĺňajú zásady transparentnosti, miery, rovnakého prístupu a nediskriminácie a predchádzajú akémukoľvek konfliktu záujmov;

- sa poberateľská partnerská krajina alebo región zaviažu pravidelne kontrolovať, či operácie financované z rozpočtu Spoločenstva boli správne realizované, že podniknú vhodné opatrenia na predchádzanie nezrovnalostiam a podvodu a v prípade potreby právne kroky na opätovné nadobudnutie vyplatených prostriedkov.

Článok 19

Rozpočtové záväzky

(1) Rozpočtové záväzky sa urobia na základe rozhodnutí Komisie v súlade s článkom 9 ods. 5, článkom 12 ods. 1, článkom 13 ods. 1 a s článkom 16 ods. 3.

(2) Rozpočtové záväzky pre opatrenia, ktoré presahujú nikoľko finančných rokov sa môžu rozdeliť do ročných splátok rozložených na počet rokov.

(3) Financovanie Spoločenstva môže mať tieto právne formy, medzi iným:

- finančné dohody;

- grantové dohody;

- obstarávacie zmluvy;

- zamestnanecké zmluvy.

Článok 20

Ochrana finančných záujmov Spoločenstva

(1) Všetky dohody vyplývajúce z tohto nariadenia obsahujú ustanovenia, ktoré zabezpečia ochranu finančných záujmov Spoločenstva, konkrétne vzhľadom na podvody, korupciu a akékoľvek nezrovnalosti v súlade s nariadeniami Rady (ES Euratom) č. 2988/95, č. 2185/96 a č. 1073/1999.

(2) Zmluvy výslovne oprávňujú Komisiu a Dvor audítorov na vykonávanie auditu dokladov alebo kontroly na mieste u akéhokoľvek zmluvného dodávateľa alebo subdodávateľa, ktorý obdržal prostriedky Spoločenstva. Tiež výslovne oprávňujú Komisiu na vykonanie kontroly na mieste a inšpekcie tak, ako to upravuje nariadenie (ES, Euratom) č. 2185/96.

(3) Všetky zmluvy uzavreté ako následok implementácie pomoci zabezpečujú práva Komisie a Dvora audítorov podľa odseku 2 počas a po uplynutí platnosti zmlúv.

Článok 21

Účasť na ponukách a v dohodách

(1) Účasť pri udelení obstarávania alebo v grantových dohodách financovaných podľa tohto nariadenia je otvorená pre všetky fyzické alebo právnické osoby z členských štátov Európskeho spoločenstva, ktoré spadajú do rámca Zmlúv.

(2) Účasť pri udelení obstarávania alebo v grantových dohodách financovaných podľa tohto nariadenia je otvorená pre aj všetky fyzické alebo právnické osoby z:

- každej krajiny, ktorá je poberateľskou podľa tohto nariadenia,

- každej krajiny, ktorá je poberateľskou v zmysle predvstupového nástroja,

- každého členského štátu Európskeho hospodárskeho priestoru.

(3) Účasť pri udelení obstarávania alebo v grantových dohodách financovaných podľa tohto nariadenia je otvorená pre medzinárodné organizácie.

(4) Komisia sa môže rozhodnúť celkom alebo čiastočne otvoriť účasť v udelení obstarávania alebo grantových dohodách financovaných podľa tohto nariadenia fyzickým osobám a právnickým osobám z ktorejkoľvek inej krajiny v prípadoch, že sa zriadi prístup k externej pomoci.

(5) Odborníci navrhnutí v kontexte postupov na udelenie dohôd nemusia spĺňať pravidlá štátnej príslušnosti stanovené vyššie.

(6) Všetky dodávky a materiály nakúpené podľa dohôd financovaných podľa tohto nariadenia musia pochádzať zo Spoločenstva alebo krajiny, ktorá má na to nárok podľa odseku 2.

(7) Komisia môže v riadne opodstatnených prípadoch povoliť účasť fyzických a právnických osôb z krajín ktoré majú tradičné hospodárske, obchodné alebo geografické väzby so susednými krajinami alebo z tretích krajín a využívanie dodávok a materiálov rôzneho pôvodu.

(8) V prípade, že pomoc podľa tohto nariadenia riadi spojený riadiaci orgán, ako to uvádza článok 10, delegovaný na národné orgány, ako to uvádza článok 18, alebo spoločne riadený medzinárodnými organizáciami, pravidlá obstarávania vrátane pravidiel účasti na udelení obstarávania alebo grantových dohôd a pravidlá pôvodu budú také, aké uplatní riadiaci organ. Účasť na udelení obstarávania a grantových dohôd je otvorená všetkým fyzickým a právnickým osobám uvedeným v odsekoch 1, 2, 3 a 4 a všetkým fyzickým a právnickým osobám z akejkoľvek krajiny v súlade s pravidlami riadiaceho orgánu.

Článok 22

Predfinacovanie

Úrok, ktorý vznikne z predfinačných platieb poberateľom, sa odráta z konečnej platby.

Článok 23

Prostriedky sprístupnené Európskej investičnej banke alebo iným finančným sprostredkovateľom

(1) Prostriedky uvedené v článku 15 ods. 2 písm. c) spravujú finanční sprostredkovatelia, Európska investičná banka alebo ktorákoľvek iná banka či organizácia, ktorá je schopná ich spravovať.

(2) Komisia musí prijať vykonávacie ustanovenia pre odsek 1 podľa jednotlivých prípadov, aby pokryla spolupodieľanie sa na riziku, vyplácanie sprostredkovateľa zodpovedného za implementáciu, používanie a opätovné nadobudnutie ziskov z prostriedkov a uzavretie operácie.

Článok 24

Hodnotenie

(1) Komisia pravidelne hodnotí výsledky geografických a tematických politiík a programov a sektorových politík, a efektívnosti prípravy programov s cieľom ubezpečiť sa či boli splnené ciele a byť schopná formulovať odporúčania týkajúce sa skvalitnenia budúcich operácií

(2) Komisia zašle svoje hodnotiace správy, na informáciu, výboru uvedenému v článku 26.

HLAVA V

ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

Článok 25

Výročná správa

Komisia preskúma dosiahnutý pokrok pri realizácii opatrení podniknutých podľa tohto nariadenia a predloží Európskemu parlamentu a Rade výročnú správu o realizácii pomoci. Túto správu predloží aj Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov. Obsahuje informácie súvisiace s predchádzajúcim rokom o financovaných opatreniach, výsledky monitorovania a hodnotenia výkonov a implementáciu rozpočtových záväzkov a platieb rozdelených podľa krajín, regiónov a sektora spolupráce.

Článok 26

Výbor

(1) Komisii pomáha výbor.

(2) V prípade odkazu na tento odsek sa uplatňujú články 4 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES. Doba stanovená v článku 4 ods. 3 tohto rozhodnutia je 30 dní.

(3) V prípade odkazu na tento odsek sa uplatňujú články 3 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.

(4) Výbor prijme svoj rokovací poriadok.

Článok 27

Účasť tretích krajín, ktoré podľa tohto nariadenia nemajú nárok na pomoc

Komisia v snahe zabezpečiť súvislú a účinnú pomoc Spoločenstva sa môže pri prijímaní akčných programov typu uvedeného v článku 12 alebo pri prijímaní osobitných opatrení uvedených v článku 13 rozhodnúť, že krajiny, územia a regióny, ktoré majú nárok na pomoc Spoločenstva podľa Predvstupového nástroja alebo Finančného nástroja pre rozvojovú a hospodársku spoluprácu, a zámorské krajiny a územia združené so Spoločenstvom, majú nárok na opatrenia v zmysle tohto nariadenia, ak má realizovaný projekt alebo program globálnu, regionálnu alebo cezhraničnú povahu.

Pre túto metódu financovania možno pripraviť ustanovenie v strategických dokumentoch uvedených v článku 7.

Ustanovenia článku 14 týkajúce sa nároku na pomoc a ustanovenia článku 16 týkajúce sa účasti na obstarávacích postupoch sa upravia tak, aby sa umožnila účasť príslušných krajín, území alebo regiónov.

Článok 28

Pozastavenie pomoci

Bez toho, abv boli dotknuté ustanovenia o pozastavení pomoci v dohodách o partnerstve a spolupráci a asociačných dohodách s partnerskými krajinami a regiónmi, v prípade, keď partnerská krajina neplní zásady uvedené v hlave I, Rada konajúc na základe nadpolovičnej väčšiny môže na návrh Komisie prijať vhodné kroky v súvislosti s akoukoľvek pomocou udelenou partnerskej krajine podľa tohto nariadenia.

Článok 29

Referenčná finančná suma

Referenčná finančná suma na implementáciu tohto nariadenia v období 2007 - 2013 je 14 929 miliónov EUR. Ročné dotácie povoľuje rozpočtový úrad v rámci limitov finančných perspektív.

Článok 30

Revízia

Komisia predloží všetky návrhy týkajúce sa budúcnosti tohto nariadenia a akékoľvek potrebné zmeny a doplnenia Európskemu parlamentu a Rade do 31. decembra 2011.

Článok 31

Zrušenie

(1) K 1. januáru 2007 sa zrušujú tieto nariadenia:

- Nariadenie Rady (EHS) č. 1762/92 z 29. júna 1992 o implementácii protokolov o finančnej a technickej spolupráci medzi Spoločenstvom a tretími krajinami Stredomoria;

- Nariadenie Rady (ES) č. 1734/94 z 11. júla 1994 o finančnej a technickej spolupráci s okupovanými územiami;

- Nariadenie Rady (ES) č. 1488/96 z 23. júla 1996 o finančných a technických opatreniach (MEDA) sprevádzajúcich reformu hospodárskych a sociálnych štruktúr v rámci Eurostredomorského partnerstva;

- Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 99/2000 z 29. decembra 1999 o poskytovaní pomoci partnerským štátom vo východnej Európe a strednej Ázii.

(2) Zrušené nariadenia sa naďalej uplatňujú na právne akty a záväzky pre rozpočtové roky pred 2007.

Článok 32

Nadobudnutie účinnosti

Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .

Uplatňuje sa od 1. januára 2007.

Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.

V Bruseli […]

Za Európsky parlament Za Radu

predseda predseda

[…] […]

PRÍLOHAPartnerské krajiny uvedené v článku 1

Alžírsko

Arménsko

Azerbajdžan

Bielorusko

Egypt

Gruzínsko

Izrael

Jordánsko

Libanon

Líbya

Moldavsko

Maroko

Palestínska správa Západného brehu Jordánu a Pásma Gazy

Ruská federácia

Sýria

Tunisko

Ukrajina

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

Policy area(s): EXTERNAL RELATIONS Activit(y/ies): MULTILATERAL RELATIONS AND GENERAL EXTERNAL RELATIONS MATTERS [16] EUROPEAN INITIATIVE FOR DEMOCRACY AND HUMAN RIGHTS (EIDHR) 16 RELATIONS WITH EASTERN EUROPE, THE CAUCASUS AND CENTRAL ASIAN REPUBLICS 16 RELATIONS WITH THE MIDDLE EAST AND SOUTHERN MEDITERRANEAN POLICY STRATEGY AND COORDINATION FOR POLICY AREA ‘EXTERNAL RELATIONS’16 EXTERNAL ASPECTS OF INTERNAL POLICIES |

TITLE OF ACTION: EUROPEAN NEIGHBOURHOOD AND PARTNERSHIP INSTRUMENT (ENPI) |

1. BUDGET LINES

Administrative Expenditures

External Aspects of internal policies

06 01 04 09 Intelligent energy – Expenditures on administrative management (partially)

07 01 04 05 LIFE European Financial Instrument for the Environment — 2000 to 2006) — Operations outside Community territory — Expenditure on administrative management (partially)

External Relations policy area

19 01 ADMINISTRATIVE EXPENDITURE OF POLICY AREA “EXTERNAL RELATIONS”

19 01 04 06 MEDA (measures to accompany the reforms of the economic and social structures in the Mediterranean non-member countries) – Expenditure on administrative management

19 01 04 07 Assistance to partner countries in eastern Europe and central Asia – Expenditure on administrative management (partially)

19 01 04 11 Development and consolidation of democracy and the rule of law – Respect for human rights and fundamental freedoms – Expenditure on administrative management (partially)

19 01 04 12 Promotion of Community investment in developing countries of Latin America, Asia, the Mediterranean and in South Africa by economic co-operation and trade agreements – Expenditure on administrative management (partially)

19 49 EXPENDITURE ON ADMINISTRATIVE MANAGEMENT OF PROGRAMMES COMMITTED IN ACCORDANCE WITH THE FORMERFINANCIAL REGULATION

19 49 04 06 Assistance to partner countries in eastern Europe and central Asia – Expenditure on administrative management (partially)

19 49 04 10 Development and consolidation of democracy and the rule of law – Respect for human rights and fundamental freedoms – Expenditure on administrative management (partially)

19 49 04 11 Promotion of Community investment in developing countries of Latin America, Asia, the Mediterranean and in South Africa by economic co-operation and trade agreements – Expenditure on administrativemanagement (partially)

19 49 04 12 MEDA (measures to accompany the reforms of the economic and social structures in the Mediterranean non-member countries) – Expenditure on administrative management

Operational expenditures

External Aspects of internal policies

06 04 02 Intelligent energy — Europe programme (2003 to 2006): external strand — Coopener (partially)

07 02 02 LIFE (European Financial Instrument for the Environment — 2000 to 2006 — Operations outside Community territory (partially)

14 03 02 Customs co-operation and international assistance (Customs 2007) (partially)

External Relations policy areas

19 02 MULTILATERAL RELATIONS AND GENERAL EXTERNAL RELATIONS MATTERS

19 02 02 Institutes specialising in relations between the European Union and third countries

19 02 03 Cooperation with third countries on migration (partially)

19 02 07 Promotion of Community investment in developing countries of Latin America, Asia, the Mediterranean and in South Africa by economic cooperation and trade agreements (partially)

19 02 11 North-South cooperation schemes in the campaign against drugs and drug addiction (partially)

19 04 EUROPEAN INITIATIVE FOR DEMOCRACY AND HUMAN RIGHTS (EIDHR)

19 04 02 Support for the victims of human rights’ abuses (partially)

19 04 03 Development and consolidation of democracy and the rule of law – Respect for human rights and fundamental freedoms (partially)

19 04 04 Support for the activities of international criminal tribunals and the International Criminal Court (partially)

19 06 RELATIONS WITH EASTERN EUROPE, THE CAUCASUS AND CENTRAL ASIAN REPUBLICS

19 06 01 Assistance to partner countries in Eastern Europe and central Asia (partially)

19 06 02 Cross-border cooperation in structural matters (partially)

19 06 04 Rehabilitation and reconstruction operations in the partner countries of Eastern Europe and central Asia (partially)

19 08 RELATIONS WITH THE MIDDLE EAST AND SOUTHERN MEDITERRANEAN

19 08 01 01 First and Second Financial Protocols with the southern Mediterranean countries

19 08 01 02 Third and Fourth Financial Protocols with the southern Mediterranean countries

19 08 02 01 MEDA (measures to accompany the reforms to the economic and social structures In the Mediterranean non-member countries)

19 08 02 02 Community contribution to the Euro-Mediterranean Investment Facility and Partnership

19 08 03 Community operations connected with the Israel / PLO peace agreement

19 08 04 Aid to the United Nations Relief and Works Agency for Palestinian Refugees in the Near East

19 08 05 Rehabilitation and reconstruction operations in the Mediterranean and Middle Eastern countries (partially)

19 08 06 Other operations in favour of Middle East developing countries (partially)

2. OVERALL FIGURES

2.1 Total allocation for action (Part B): € 14 929 million

2.2 Period of application: 2007-2013

2.3 Overall multiannual estimate of expenditure: (current prices)

(a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial intervention) (see point 6.1.1)

€ million ( to three decimal places)

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 and following[17] | Total |

Commitments | 1.376 | 1.506 | 1.802 | 2.000 | 2.229 | 2.536 | 2.883 | 14.332 |

Payments | 206 | 432 | 744 | 1.117 | 1.508 | 1.816 | 8.509 | 14.332 |

(b1) Technical and administrative assistance: of which staff ( see point 6.1.2):

Commitments | 33 | 37 | 45 | 51 | 59 | 68 | 78 | 371 |

Payments | 33 | 37 | 45 | 51 | 59 | 68 | 78 | 371 |

(b2) Technical and administrative assistance of which support expenditure (see point 6.1.2):

Commitments | 24 | 26 | 30 | 32 | 34 | 38 | 42 | 226 |

Payments | 24 | 26 | 30 | 32 | 34 | 38 | 42 | 226 |

Subtotal a+b |

Commitments | 1.433 | 1.569 | 1.877 | 2.083 | 2.322 | 2.642 | 3.003 | 14.929 |

Payments | 263 | 495 | 819 | 1.200 | 1.601 | 1.922 | 8.629 | 14.929 |

(c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditures (see points 7.2 and 7.3)

€ million (to three decimal places)

Commitments/Payments | 69 | 78 | 95 | 107 | 122 | 142 | 164 | 777 |

TOTAL a+ b2+c |

Commitments | 1.469 | 1.610 | 1.927 | 2.139 | 2.385 | 2.716 | 3.089 | 15.335 |

Payments | 299 | 536 | 869 | 1.256 | 1.664 | 1.996 | 8.715 | 15.335 |

2.4 Compatibility with financial programming and financial perspective

Proposal compatible with existing financial programming.

2.5 Financial impact on revenue

Proposal has no financial implications on revenue.

3. BUDGET CHRACTERISTICS

Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions form applicant countries | Heading in financial perspective |

Non-comp | Diff | YES | NO | NO | 4 |

4. LEGAL BASE

Article 181a and Article 179 of the EC Treaty.

5. DESCRIPTION AND GROUNDS

5.1. Need for Community intervention

5.1.1. Objectives pursued

The European Council has repeatedly stated its determination that enlargement of the Union must not lead to new dividing lines at the external borders of the EU of 25. The European Neighbourhood Policy was conceived as a way to respond to this challenge and develop increasingly close relations with our neighbours to the East and South. The Commission has presented a “Strategy Paper on the European Neighbourhood Policy”[18] (ENP) which spells out how the Union will continue to promote stability, security and prosperity beyond its borders by deepening political cooperation and intensifying economic relations with Russia, the Western NIS, the Southern Caucasus and the Southern Mediterranean countries. Regional and cross-border cooperation should be intensified.

The ENP covers a wide range of areas: political dialogue and reform; trade; measures preparing partners for gradually obtaining a stake in the Internal Market; justice and home affairs; energy, transport, information society, environment, and research and innovation; social policy and people-to-people contacts, including the opening of certain Community programmes; and cross-border and regional co-operation.

The ENP is aimed at developing the full potential of the Association Agreements and Partnership and Cooperation Agreements which for the time being continue to constitute the contractual frameworks for relations between the EU and the neighbouring countries concerned.

The main operational tools of the ENP are the Action Plans drawn up jointly with partner countries. Action Plans identify priority measures for political and economic reform, and enhanced co-operation in all the relevant areas. They will be a key point of reference for the country-specific programming of Community assistance (see 5.2).

The development and consolidation of democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms constitute key objectives of the European Union’s external policies. Within the framework of the present Regulation and its geographical scope, the European Community will contribute to the implementation of operations advancing respect for human rights and fundamental freedoms, promoting and strengthening democratic processes, including where appropriate through election observation and assistance, and developing and consolidating the rule of law and good governance.

The proposed European Neighbourhood and Partnership Instrument (ENPI) will be the main financial instrument to support the implementation of ENP and it will focus in particular on supporting the implementation of the ENP Action Plans. Its scope will go beyond promoting objectives such as sustainable development or fighting poverty to encompass for example considerable support for measures leading to progressive participation in the EU’s internal market. Legislative approximation, regulatory convergence and institution building will be supported through mechanisms such as the exchange of experience, long term twinning arrangements with Member States or participation in Community programmes and agencies.

The ENPI will improve the coherence and visibility of Community assistance and allow for simplified delivery mechanisms. A specific and innovative feature of the instrument is its cross border co-operation component. Under this component, the ENPI will finance ”joint programmes” bringing together regions from Members States and partner countries sharing a common border. The instrument will bring a radical simplification in procedures and substantial gains in efficiency. It will use a “Structural Funds” approach, based on multi-annual programming, partnership and co-financing. The cross border co-operation component of the ENPI will be co-financed by the European Regional Development Fund (ERDF).

The EU and Russia have decided to develop their relations in the framework of a Strategic Partnership based on four common spaces, rather than through the European Neighbourhood Policy. However, the issues discussed in this framework are largely similar to those dealt with in the ENP context. For this reason the ENPI will also cover Community assistance to Russia.

The partner countries’ ability to meet the commitments of the Action Plans and thus move to a more advanced stage of relations with the EU will constitute the main indicator of success for the proposed approach. Periodic reporting by the Commission on progress in the implementation of the Action Plans through the institutional framework already in place (sub-committees etc.) will provide a constant feedback.

5.1.2.and 5.1.3 Ex post and ex ante evaluation

a) The work of the Peace Group

The Commission carried out in the second half of 2003 an extensive high-level review of the whole range of European Community external instruments, in the context of the preparation of its proposals for the new financial perspectives. The Commission established the “Peace Group” which was tasked with leading the identification of the future priorities for external relations and the instruments needed to serve those priorities. This Group functioned at both the level of the external relations Commissioners and the services. It met regularly between April and December 2003 and developed the principles, which were set out in the Communication “Building our Common Future, Policy Challenges and Budgetary Means of the Enlarged Union 2007-2013”[19]. The need to align objectives and instruments more closely to European Union values and interests was identified as being fundamentally important.

In particular, the “Peace Group” underlined that the European Union’s values, reflected by its democratic tradition, social model and integration experience, include human dignity, the rule of law, human rights, solidarity, equality between the sexes, adherence to the multilateral system of the United Nations and support, within the multilateral economic system, for regionalism as a force for development and stability. It emphasised that its interests drive the European Union to promote stable international growth founded on sustainable development. In this way it guarantees itself increasing outlets and quality jobs on competitive, open and regulated markets. Finally, the “Peace Group” recommended that the European Union promotes its values and interests by operating simultaneously as a continental power, and as a global economic and political player.

As far as external community instruments are concerned, the “Peace Group” recognised that the European Union's co-operation and assistance policy is the result of 50 years of successive sedimentation, which results in a multiplication of assistance instruments and a fragmentation of aid management both in terms of programming and implementation functions (even if recent policy and structural reforms have helped to improve coherence and consistency of the European Union's co-operation and assistance policy).

The “Peace Group” put forward that the European Union’s framework for external assistance should be rationalised and simplified by a reduction in the number of legal bases, the number of budget lines, and the number of programmes. More precisely, it recommended that:

- the complex structure of existing aid programs (EDF, ALA, MEDA, TACIS, CARDS, etc…) covering a wide range of interventions (peacekeeping and post-crisis operations; rehabilitation; economic reforms; projects; human rights programs; budgetary support) should be significantly streamlined;

- European Community and Member States policies and implementation should be harmonised.

Furthermore, the “Peace Group” underlined the following points:

- Large geographic programmes based on the principles of ownership and partnership with partner countries and regions and thematic programmes allowing for policy initiatives by the Community should be maintained;

- Strategy papers, subject to regular reviews, are the right tool to ensure overall policy coherence and to respect external policy objectives in the different areas as well as in the external aspects of internal policies;

- Resources should be allocated to partner countries according to expected and measured performances and strategy papers process, backed up by stronger analytical capabilities, should confront goals and achievements;

- Performance-based allocations do not mean increased conditionality in the traditional sense and the issue of political conditionality should be approached cautiously, on the basis of lessons drawn from experience;

- Though this is not necessarily a solution in each and every case, such concerns for results, namely the political and economic reforms in the partner countries, leads the Commission to suggest, where possible, moving further financial and technical assistance from projects towards sector programmes, budget support and macro-economic financial assistance which facilitate both the absorption by the partner country since its own budgetary procedures are used, and donors’ co-ordination as well as quick disbursement subject to compliance though.

The current proposal also takes account of the vast literature of work on development, the practice of other international and bi-lateral donors, as well as of the principles and objectives of the reform of the management of external assistance launched by the Commission in May 2000.

b) Evaluation of existing instruments operating in neighbouring counries -introduction

The ENPI is a policy-driven instrument that will bring more coherence in the delivery of Community assistance to all countries covered by the ENP. It will replace TACIS, MEDA and a number of thematic programmes. It will also replace the cross-border cooperation programmes financed by TACIS and MEDA as well as by Interreg.

All these instruments have been in operation for some time, during which considerable evaluation work has been carried out.

Regarding MEDA II, this continuous evaluation and refinement process will culminate in a major overall evaluation to be reviewed by the Council in 2006. Its outcome will provide a major input to an ex ante evaluation for its successor instrument.

As far as TACIS is concerned, a proposal for a revision of the regulation currently in force has been elaborated for the period 2005-2006. This proposal is also based on a specific ex ante evaluation.

Cross border co-operation has been subject to considerable interim and ex post evaluation work outlining the difficulties that different budget lines and different programming and implementing structures have created to the financing of truly joint projects operating on both sides of the Union’s external borders.

A summary of the findings of this evaluation work is given below. Lessons learnt in this context have been used in the elaboration of the ENPI concept.

b) TACIS

A detailed ex ante evaluation has been carried out for a revised TACIS regulation for the period 2005-2006. It included detailed stakeholder consultation and ex post evaluation of lessons learnt.

The evaluation revealed that overall, the appropriateness of the TACIS approach has faded over time. At the time of initial design in the early 1990s, TACIS correctly identified the need to support to democratic and economic transition. More recently, partner countries display widely varying results in terms of growth, poverty reduction, democracy and credible reforms. In the face of this increased divergence, the focus on technical assistance is seen as far less appropriate.

While having achieved notable results, TACIS has consistently had difficulties in ensuring sufficient ownership by partner countries. It only had a moderate effect on overall reforms. The procedures have been criticised as heavy and slow, thereby putting obstacles in the way of responsiveness and flexibility, essential elements for technical assistance.

The evaluation has produced a list of recommendations including, inter alia: tailor assistance programmes better to country needs through greater differentiation; improve ability to support poverty reduction, pay more attention to capacity-building and the rule of law; conditionality should be linked to ongoing reform efforts; improve funding and coordination with Interreg and Phare CBC; improve the efficiency of the institutional set-up for implementation; and the strengthen ability to learn from experience and to disseminate lessons.

c) MEDA

The MEDA regulation currently in force provides for an evaluation to be done by 31 December 2005. This evaluation will provide further elements to improve programming and delivery of assistance under the ENPI.

Meanwhile, there is an ongoing programme of evaluations, whose recommendations prepare the ground for the ex ante evaluation. Most recently an evaluation was conducted in 2003/04 covering economic cooperation with seven MED partners: Algeria, Egypt, Jordan, Lebanon, Morocco, Syria and Tunisia. The main recommendations were:

- At strategic level : Continue and improve the practice of designing (and regularly updating) an explicit strategy at country level. Assist partner countries in identifying their strengths and weaknesses with respect to social and economic development, and in designing their own strategies and programmes to prepare the establishment of the Euro-Mediterranean Free-Trade-Area.

- At programming level : Link Structural Adjustment Facilities and technical assistance projects. Develop complementarities with regional programmes and with EIB lending activities. Adopt a comprehensive approach to the financing of SMEs. The newly created Facility for Euro-Mediterranean Investment and Partnership (FEMIP) is a very important step in this direction. Devote more attention to the enhancement of trade and external economic relations.

- At implementation level : Generally speaking the process of “deconcentration” should favour more efficient management of the projects. Project preparation and monitoring should be strengthened. Where conditions are met, full responsibility for the management should be given to local authorities. Support to the development of local consultancy capacities should be considered.

d) Cross-border cooperation (CBC)

The CBC component of the ENPI builds on the experience of promoting cross-border cooperation within the Phare, Tacis and Interreg programmes. Starting with the Communication on the “New Neighbourhood Instrument”, the reflection leading to the present proposal drew heavily upon the lessons learnt from these current programmes. Therefore, although a formal ex ante evaluation has not been made yet, all the points that should be covered by such an evaluation as specified in the Financial Regulation and its Implementing Rules have been addressed at the reflection stage. Meetings were held with evaluators and experts, and input received from NGOs.

Interreg II (1994 – 99) was recently subjected to an ex-post evaluation commissioned by DG Regio (December 2003). The results are in general satisfactory with an extensive added value generated by the programmes of all its strands. Among the shortcomings identified were Member States´ programme management and difficulties in establishing functioning cross-border partnerships. These issues deserve of course special attention when it comes to implementing a new instrument like the ENPI and fostering a “cooperation culture” in border regions where the new Member States have limited experience of CBC and the Partner Countries no previous direct experience at all.

CBC programmes have also been subject to audits in the past by the Court of Auditors. The CoA remarked the absence of strong co-ordination mechanisms for CBC projects which involved funding under different instruments such as Interreg, Phare and Tacis. This problem has also been identified in the Commission’s evaluations and addressing it is one of the primary objectives of the ENPI. As regards Phare CBC, the existence of different Phare and Structural Funds rules for project selection, tendering, contracting and monitoring proved to be a deterrent to joint projects across the borders. The ENPI, as a unified instrument stressing joint ownership, should overcome the obstacles to joint programmes and projects.

Other observations relevant for the ENPI included that the allocation of funds between countries did not adequately take into account their absorption capacities. The distribution of funds between larger and smaller projects and their cross-border impact was also questioned. Another observation concerned delays in the implementation of projects due to lengthy procurement procedures and problems with customs clearance in the beneficiary countries.

The observations and recommendations resulting from the various evaluation work referred to above have been taken into account for the drafting of the ENPI regulation here proposed.

e) Conclusions - Added value of Community intervention

Effective support is needed to underpin a policy of contributing to a peaceful, stable, democratic and prosperous neighbourhood. This new policy driven instrument is specifically designed for that purpose.

There is also a gap to be bridged between the level of ambition of the policy and the resources currently allocated to it by the Community and its Member States. Community assistance remains below the expectation of the beneficiaries and most bilateral assistance programmes are small.

Regarding CBC, the ENPI added value will first and foremost consist in addressing specific problems associated with national borders or issues of a transnational nature, which otherwise would not be addressed. The ENPI will have a financial leverage effect for the EU neighbouring countries/regions by matching national co-financing with EU funds. Finally the implementation of the ENPI will allow for the dissemination of sound financial management and good practice in terms of programming and project design, management, implementation, financial control, monitoring and evaluation.

5.2. Action envisaged and budget intervention arrangements

The Partnership and Co-operation agreements and the Association agreements will provide an overall policy framework for Community assistance. Where they exist, jointly agreed action plans drawn up by the EU and each partner country will define priorities for action in the areas described above.

Within that framework it is expected that the instrument will promote enhanced co-operation and progressive economic integration between the EU and the partner countries. In that context promoting legislative and regulatory approximation to encourage progressive participation in the internal market and the intensification of trade is a key strategic objective of the instrument.

While the ENP provides a clear policy focus for the instrument, the provision of assistance shall take into account, for those partner countries that are developing countries, the principles and objectives of the Community development policy.

Individual actions and measures, specific objectives and corresponding criteria to measure their attainment will be defined in Country Strategy Papers and National Indicative Programmes. These will be elaborated on the basis of the Action Plans and in-depth analyses of a given country’s situation and needs, its capacities and track-record in implementing commitments made, and also the level of ambition in our bilateral relations, such as the actual commitment to shared values.

It is expected that the mix between the various objectives will vary considerably taking into account the specific situation of each of the 17 the countries concerned. While assistance to Ukraine or co-operation with Russia and Israel can focus mainly on legislative and regulatory approximation, assistance to Moldova, Azerbaijan or Egypt should continue to have a significant component focussing on poverty reduction and more traditional development objectives. Similarly the geographical, economic, social and cultural specificities of the two main “regional” groups covered by the instrument (Medierranean Countries on one side and Russia, WNIS and Southern Caucasus on the other) should be adequately reflected in the objectives to be pursued and the measures to be financed.

The ENPI will have a specific component covering Cross border co-operation between Member Sates and partner countries. This component will be mainly geared towards promoting sustainable economic, social and environmental development in border regions of the EU and the member states. This component will be implemented through multi-annual programmes elaborated in partnership by the beneficiaries from both sides of the borders and approved by the Commission. In addition it will be possible to associate Member States to multi-country or thematic programmes through trans-regional co-operation addressing global challenges common to the EU and its neighbours.

The ENPI will also cover external aspects of internal policies which, in the current financial perspective are covered under specific legal instruments. This will provide the possibility for mainstreaming thematic actions into country and regional programmes allowing for better co-ordination and synergy. The regulation also provides the possibility of creating thematic programmes when it is considered appropriate for reasons of efficiency, effectiveness or visibility. This is an option that may be pursued in areas such as Human Rights, migration management, environment or students mobility and co-operation among higher education institutions.

Concerning the field of promoting democratisation and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms a thematic programme receiving Community support in pursuit of the present Regulation’s objectives may include

- pertinent global, regional and country projects and programmes of local and EU non-governmental and civil society based organisations,

- cooperation with international organisations in the field of democratisation and human rights.

In the area of migration management, a thematic programme, operating in complementarity with measures supported under country and regional programmes may focus on:

- the development of third country’s legislation in the field of legal immigration;

- the devlopment of legal migration;

- the development of legislation and national practices as regards international protection;

- the establishment in the third countries concerned of an effective and preventive policy in the fight against illegal migration, including the fight against trafficking in human being and smuggling of migrants, and the development of relevant legislation;

Relevant indicators will have to be developed for each measure. The extensive experience already made will be useful, as reflected for instance in the Working Paper on Indicators for Interreg developed by DG REGIO. They will cover aspects such as co-financing, multiplication effect, transfer of knowledge, capacity building.

Target population: The ENPI targets over 400 million people in 17 countries. Russia and the Western NIS (Belarus, Ukraine, Moldova) have a total population of 208 million people, the countries of Southern Caucasus ( (Georgia, Armenia, Azerbaijan) 16 million people and the countries of the southern Mediterranean ( Syria, Lebanon, Israel, the Palestinian Authority, Jordan, Egypt, Algeria, Tunisia, Libya, and Morocco) 176 milllion.

It is estimated that around 65 million people in member states and partner countries will benefit from bilateral cross border co-operation programme and over 175 million people will be involved into multi-lateral maritime programmes.

The large number of co-operation objectives, related to the need to support a new and ambitious policy and the broadening of the scope of the instrument to support thematic actions and cross border co-operation with member states justify the considerable increase in resources which is foreseen for the ENPI in the future financial perspective.

5.3. Methods of implementation

Programmes may be implemented under direct centralised management by the Commission from Headquarters and/or thought the devolved Delegations using both statutory and temporary staff. They may also be implemented under decentralised management by the beneficiary country and under joint management with international organisations. The Regulation also leaves open the possibility for programme implementation under indirect centralised management arrangements by national public sector bodies or bodies governed by private law with a public service mission or by an executive agency for programme implementation.

Cross-border co-operation programmes will be normally implemented through shared management by a managing authority located in Member States.

6. FINANCIAL IMPACT

6.1 Total financial impact on Part B – (over the entire programme) (current prices)

6.1.1 Financial intervention

Commitments € million (to three decimal places)

Number of permanent posts | Number of temporary posts |

Officials or temporary staff | HQ: 192 Del: 141 | 333 |

Other human resources | HQ: END: AUX: INT: Ex BA-lines : ATA: Delegations: Ex: BA-lines ALAT/AL: Ind.Expert: | 3 9 2 87 338 84 |

Total | 856 |

7.2. Overall financial impact of human resources (2004 prices)

Type of human resources | Amount (€) | Method of calculation * |

Officials+Temporary staff HQ Delegation | 20 736 000 27 376 278 | 192x 108 000€ 141x 194.158€ |

HQ: END AUX INT Ex BA-lines ATA Delegations: Ex BA-lines: ALAT/AL Individ. Experts: | 133 632 510 840 126 192 5 015 202 25 853 620 15 540 000 | 3x 44 544€ 9x 56 760€ 2x 63 096€ 87 x57 646€ 338x 76 490€ 84x 185 000€ |

Total | 95 291 764 |

7.3. Other administrative expenditure deriving from the action (2004 prices)

Budget line (number and heading) | Amount € | Method of calculation |

Overall allocation (Title A7) A0701 – Missions A07030 – Meetings A07031 – Compulsory committees 1 A07032 – Non-compulsory committees 1 A07040 – Conferences A0705 – Studies and consultations Other expenditure (specify) | 933.800 100.000 500.000 0 300.000 200.000 0 | 667 missions x 1.400 euro per mission 100 meetings x 1.000 euro per meeting 2x /month x 10 months = 20 meetings per year x 25.000 euro per meeting |

Information systems (A-5001/A-4300) | 200.000 |

Other expenditure - Part A (specify) | 0 |

Total | 2.233.800 |

The amounts are total expenditure for twelve months.

1 Specify the type of committee and the group to which it belongs.

(2004 prices)

I. Annual total (7.2 + 7.3) II. Duration of action III. Total cost of action (I x II) | € 97 525 564 7 years € 682 678 948 |

- The needs in human and administrative resources are covered within the budget allocated to the managing DG in the framework of the annual allocation procedure.

- The allocation of posts will depend on the internal organisation of the next Commission and on a possible reallocation of posts between the services following the new financial perspectives.

8. FOLLOW UP AND EVALUATION

8.1. Follow up arrangements

The Commission will monitor progress of its external co-operation on all levels, input (in particular financial flows (commitments, contracts and payments), activities / outputs (project and programme execution, internal monitoring carried out on the spot by Commission Delegations), progress / outcome (external Results-Oriented Monitoring - ROM[20]) and impact (Millennium Development Goals are jointly monitored with partners).

All countries and regional pluriannual indicative program will include the specific objectives and expected results for each area of co-operation, and a limited number of key outcome indicators in regard to economic and poverty situation. These indicators must relate to developments that are measurable in the short/medium term. If there is a Poverty Reduction Strategy Pap