[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 8.7.2009

KOM(2009) 322 v konečnom znení

2009/0098 (COD)

Návrh

NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 377/2004 o vytvorení siete imigračných styčných dôstojníkov

DÔVODOVÁ SPRÁVA

1. KONTEXT NÁVRHU

- Dôvody a ciele návrhu

Tento návrh sa týka zmien a doplnení nariadenia (ES) č. 377/2004 o vytvorení siete imigračných styčných dôstojníkov (ISD)[1] (ďalej len „nariadenie“), ktorí sú potrební na zabezpečenie účinného využívania tohto dôležitého nástroja spolupráce na riadenie migrácie a vonkajších hraníc. Cieľom návrhu je na základe praktických skúseností prispôsobiť nariadenie zmenám v právnych predpisoch Spoločenstva, ktoré nadobudli účinnosť po prijatí nariadenia.

- Všeobecný kontext

Dňa 19. februára 2004 Rada so zreteľom na iniciatívu Grécka a stanovisko Európskeho parlamentu prijala nariadenie (ES) č. 377/2004, v ktorom sa ustanovuje povinnosť zaviesť formy spolupráce medzi imigračnými styčnými dôstojníkmi členských štátov, ciele takejto spolupráce, funkcie a príslušné kvalifikačné predpoklady týchto styčných dôstojníkov, ako aj ich práva a povinnosti voči hostiteľskej krajine a vysielajúcemu členskému štátu. „Imigračný styčný dôstojník“ v tomto nariadení znamená zástupcu jedného z členských štátov, ktorého vyslala do zahraničia imigračná služba alebo iné príslušné orgány za účelom nadviazania a udržiavania kontaktov s orgánmi hostiteľskej krajiny s cieľom prispievať k prevencii a boju proti nelegálnemu prisťahovalectvu, návratu nelegálnych prisťahovalcov a riadeniu legálnej migrácie. Medzi imigračných styčných dôstojníkov patria „styční dôstojníci pôsobiaci na letiskách“, „poradcovia pre doklady“ a „styční dôstojníci presadzovania vnútroštátneho práva“, pokiaľ takisto plnia uvedené úlohy.

Imigrační styční dôstojníci sa obvykle vysielajú do konzulárnych úradov členských štátov v tretích krajinách alebo do príslušných orgánov iných členských štátov, možno ich však vyslať aj do príslušných orgánov dotknutých tretích krajín, ako aj do medzinárodných organizácií na primerané obdobie, ktoré určí vysielajúci členský štát.

Dňa 26. októbra 2004 Rada prijala nariadenie (ES) č. 2007/2004 o zriadení Európskej agentúry pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (FRONTEX)[2]. Podľa článku 2 ods. 1 písm. c) tohto nariadenia je úlohou agentúry FRONTEX vykonávať analýzy rizika. Tieto analýzy musia byť založené na najširších možných zdrojoch, musia ich však zhromažďovať a poskytovať najmä príslušné orgány členských štátov. Aby FRONTEX splnila svoje poslanie, musí podporovať aj operačnú spoluprácu medzi členskými štátmi a tretími krajinami. Môže spolupracovať aj s príslušnými orgánmi tretích krajín alebo s medzinárodnými organizáciami v rámci pracovných dohôd uzatvorených s týmito orgánmi. Táto spolupráca sa okrem iného môže týkať výmeny skúseností v oblasti hraničných kontrol, odbornej prípravy príslušníkov pohraničnej stráže, výmeny operačných informácií a spoločných operácií. FRONTEX nemá stále zastúpenie v žiadnej z tretích krajín. Hoci imigrační styční dôstojníci vyslaní do príslušných tretích krajín by mohli značne prispieť k plneniu uvedených úloh agentúry FRONTEX, tento potenciál ešte nie je primerane preskúmaný v dôsledku nedostatočných kontaktov medzi styčnými dôstojníkmi a agentúrou.

Štruktúrované a bezpečné prostriedky komunikácie sú pre imigračných styčných dôstojníkov pracujúcich v teréne a na výmenu informácií s ostatnými členskými štátmi kľúčovými prvkami posilnenej spolupráce. V rozhodnutí Rady 2005/267/ES zo 16. marca 2005[3] o zriadení bezpečnej webovej informačnej a koordinačnej siete pre služby riadenia migrácie členských štátov (známej pod názvom „ICONet“), ktoré bolo doplnené rozhodnutím Komisie z 15. decembra 2005[4], ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vykonávanie uvedeného rozhodnutia Rady, sa stanovuje platforma na výmenu strategických, taktických a operačných informácií týkajúcich sa nelegálnych migračných pohybov. „Sieť ISD“ je samostatnou zložkou siete ICONet, ktorá pozostáva z týchto rubrík: zoznam imigračných styčných dôstojníkov a zoznam styčných dôstojníkov pôsobiacich na letiskách (momentálne nepoužívané), ústredia/vnútroštátne jednotky ISD v členských štátoch a regionálne informácie. Rubrika pre regionálne informácie je ďalej rozdelená na geografické regióny, v ktorých sú imigračným styčným dôstojníkom k dispozícii všetky príslušné informácie (napr. správy jednotlivých krajín, analýza rizika).

Praktické skúsenosti poukazujú na to, že „sieť ISD“ sa jednoznačne nevyužíva v dostatočnej miere. Komisia navrhuje, aby sa podporilo využívanie tohto bezpečného a ľahko prístupného komunikačného nástroja tým, že sa do zodpovedajúceho článku nariadenia pridá odkaz na túto sieť.

Niekoľko členských štátov formálne súhlasilo s tým, že budú riadiť regionálne siete ISD v Afrike a organizovať príslušné zasadnutia. Vzhľadom na to, že podľa súčasného znenia nariadenia môžu iba členské štáty, ktoré vykonávajú predsedníctvo v Rade Európskej únie (alebo členské štáty, ktoré vystupujú ako zástupcovia predsedníctva) prevziať iniciatívu nad konaním takýchto zasadnutí, Komisia navrhuje objasnenie v tom zmysle, že iniciatívu nad konaním takýchto zasadnutí môžu prevziať aj členské štáty, ktoré súhlasia s riadením regionálnych sietí.

Pokiaľ ide o povinnosti predkladať správu, v nariadení sa stanovuje, že „Členský štát, ktorý vykonáva predsedníctvo v Rade Európskej únie, alebo, ak tento členský štát nie je zastúpený v krajine alebo regióne, členský štát, ktorý vystupuje ako zástupca predsedníctva, vypracuje pre Radu a Komisiu do konca každého polroka správu o činnostiach sietí imigračných styčných dôstojníkov, v ktorých má svojich zástupcov, ako aj o situácii v hostiteľskej krajine, o záležitostiach, ktoré sa týkajú nelegálneho prisťahovalectva. Tieto správy sa vypracujú podľa vzoru a formátu ustanoveného Komisiou[5]. Tieto správy budú tvoriť základnú časť informácií na prípravu hodnotiacej správy na konci každého predsedníctva, ktorá sa predkladá Rade a ktorú zostaví Komisia, o existujúcej situácii v každej tretej krajine, do ktorej sú vyslaní imigrační styční dôstojníci členských štátov.“

Od nadobudnutia účinnosti nariadenia bolo predložených šesť správ o činnostiach sietí ISD, konkrétne správy predsedníctva Spojeného kráľovstva, Rakúska, Fínska, Nemecka, Portugalska, ktoré sa zamerali iba na vybrané tretie krajiny. Komisia nemohla na základe správ predsedníctva splniť ani svoju povinnosť predložiť Rade komplexnú hodnotiacu správu. Vzhľadom na to, že v súčasnosti sú imigrační styční dôstojníci členských štátov vyslaní do viac ako 130 tretích krajín, tieto ustanovenia o povinnosti predkladať správy sa v praxi neuplatňujú. Komisia preto navrhuje primeraným spôsobom upraviť príslušné ustanovenia.

Rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 574/2007/ES z 23. mája 2007 sa zriaďuje Fond pre vonkajšie hranice na obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2013 ako súčasť všeobecného programu „Solidarita a riadenie migračných tokov“[6] s cieľom prispieť k posilneniu oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti a uplatňovaniu zásady solidarity medzi členskými štátmi. Dostupné zdroje z tohto fondu sa môžu použiť na posilnenie činností organizovaných konzulárnymi a ďalšími orgánmi členských štátov v tretích krajinách, vrátane činností imigračných styčných dôstojníkov. Ako je uvedené v článku 4 ods. 4 písm. a) tohto rozhodnutia, Fond pre vonkajšie hranice podporuje posilnenie operačnej kapacity sietí ISD a účinnejšiu spoluprácu medzi útvarmi členských štátov prostredníctvom týchto sietí.

V júni 2008 Komisia prijala oznámenie o spoločnej prisťahovaleckej politike[7], ktoré stanovuje zásady, opatrenia a nástroje vychádzajúce z hlavných záverov zasadnutia Európskej rady v Tampere, Haagskeho programu a globálneho prístupu k migrácii, ktorý sa začal uplatňovať v roku 2005. V zmysle tohto oznámenia Európska rada prijala 15. – 16. októbra 2008 Európsky pakt o prisťahovalectve a azyle[8], v ktorom zdôraznila potrebu väčšej spolupráce medzi členskými štátmi a Komisiou a krajinami pôvodu a tranzitu s cieľom kontrolovať nelegálne prisťahovalectvo.

- Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu

Nariadenie Rady (ES) č. 377/2004 z 19. februára 2004 o vytvorení siete imigračných styčných dôstojníkov

Rozhodnutie Rady 2005/267/ES zo 16. marca 2005[9] o zriadení bezpečnej webovej informačnej a koordinačnej siete pre služby riadenia migrácie členských štátov

Rozhodnutie Komisie z 15. decembra 2005[10], ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania rozhodnutia Rady 2005/267/ES

Memorandum o porozumení týkajúce sa zriadenia bezpečnej webovej informačnej a koordinačnej siete pre služby riadenia migrácie členských štátov uzatvorené medzi Európskou komisiou a Európskou agentúrou pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie[11]

2. KONZULTÁCIE SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU

- Konzultácie so zainteresovanými stranami

Do konca roka 2006 sa na základe dotazníka uskutočnili najprv konzultácie s členskými štátmi, ktoré sa začali v rámci fínskeho predsedníctva v pracovnej skupine Rady CIREFI. O ich odpovediach sa diskutovalo v SCIFA v marci 2007.

Členské štáty boli najmä toho názoru, že rozsiahla povinnosť predkladať správy, ktorá je stanovená v článku 6 nariadenia, je neprimeraná a zdôraznili pridanú hodnotu výraznejšieho zapojenia agentúry FRONTEX. Vyjadrili aj želanie, aby sa zintenzívnilo využívanie siete ICONet a zlepšila spolupráca medzi imigračnými styčnými dôstojníkmi v Afrike. O zlepšení spolupráce medzi imigračnými styčnými dôstojníkmi v Afrike sa diskutovalo na stretnutí odborníkov koncom jari 2007 a vo Výbore pre prisťahovalectvo a azyl v októbri 2007.

V marci 2008 Komisia rozposlala dotazník obsahujúci rôzne možnosti zmien a doplnení nariadenia Rady (ES) č. 377/2004. Na základe doručených odpovedí Komisia predložila v októbri 2008 Výboru pre prisťahovalectvo a azyl neformálny pracovný dokument obsahujúci konkrétne návrhy zmien a doplnení príslušných ustanovení nariadenia. Komisia navrhla, aby sa v prvej fáze zostavili do tabuľky nevyhnutné zmeny a doplnenia týkajúce sa povinnosti predkladať správy, zapojenia agentúry FRONTEX a zlepšenia siete ICONet. V druhej fáze by sa preskúmala potreba a možnosti vytvorenia „imigračného styčného dôstojníka EÚ“ − ktorý by sa mohol vyslať za účelom zastupovania záujmov všetkých členských štátov, ako aj príslušných orgánov EÚ. To by sa skúmalo v spojení s revíziou nariadenia o zriadení agentúry FRONTEX plánovanou na rok 2010. V tejto revízii by sa zohľadnilo aj prenesenie zodpovednosti za riadenie siete ICONet z Komisie na agentúru FRONTEX.

Členské štáty podporili tieto návrhy, vrátane dvojfázového prístupu.

- Posúdenie vplyvu

Posúdenie vplyvu sa neuskutočnilo, pretože súčasným návrhom sa do existujúcich právnych predpisov zavádzajú iba malé a najmä technické zmeny. Tieto zmeny nebudú mať žiadny zistiteľný hospodársky, sociálny alebo environmentálny vplyv. Okrem toho sa lepšia regulačná politika EÚ okrem iného zameriava na zjednodušenie a zlepšenie existujúcich právnych predpisov v súlade so zásadou proporcionality. Tento návrh plní tieto ciele tým, že zabezpečuje súlad so zmenami právnych predpisov Spoločenstva, ktoré nadobudli účinnosť od prijatia nariadenia, pričom zohľadňuje praktické skúsenosti získané pri jeho vykonávaní.

3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU

- Zhrnutie navrhovaných opatrení

Navrhované zmeny a doplnenia vytvárajú prepojenie a poskytujú právny základ pre spoluprácu medzi agentúrou FRONTEX a sieťami ISD, podporujú využívanie siete ICONet na pravidelnú výmenu informácií a praktických skúseností, vyzdvihujú možnosť využitia dostupných finančných prostriedkov Spoločenstva na vytvorenie a bezproblémové fungovanie sietí ISD a racionalizujú systém podávania správ o činnostiach zriadených sietí ISD, pričom zabezpečujú aj to, aby bol Európsky parlament ako spoluzákonodarca[12] o tejto politickej oblasti primerane informovaný.

- Právny základ

Právny základ tohto návrhu nariadenia tvorí článok 63 ods. 3 písm. b) a článok 66 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, keďže tento návrh mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 377/2004 z 19. februára 2004 o vytvorení siete imigračných styčných dôstojníkov, ktoré je založené na týchto článkoch, a keďže podrobnejšie stanovuje fungovanie takýchto sietí.

- Zásada subsidiarity

Podľa článku 63 ods. 3 písm. b) Zmluvy o ES má Spoločenstvo právomoc prijať opatrenia týkajúce sa nelegálneho prisťahovalectva a nelegálneho pobytu, vrátane repatriácie osôb, ktoré sa nelegálne zdržiavajú v členskom štáte. Podľa článku 66 musí Rada v súlade s postupom uvedeným v článku 67 prijať opatrenia na zabezpečenie spolupráce medzi príslušnými orgánmi štátnej správy členských štátov, ako aj medzi orgánmi a Komisiou. Súčasné ustanovenia Spoločenstva o vytvorení a fungovaní sietí ISD sa musia upraviť tak, aby zohľadňovali zmeny v právnych predpisoch Spoločenstva, ako aj praktické skúsenosti získané v tejto súvislosti.

Cieľ tohto návrhu nie je preto možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov.

- Zásada proporcionality

V článku 5 Zmluvy o ES sa stanovuje, že opatrenie Spoločenstva nesmie presiahnuť rámec potrebný na dosiahnutie cieľov zmluvy. Forma zvolená pre toto opatrenie Spoločenstva musí umožniť, aby návrh dosiahol svoj cieľ a aby sa vykonával čo najúčinnejšie. Navrhovaná iniciatíva − zmena a doplnenie nariadenia − predstavuje ďalší rozvoj schengenského acquis v boji proti organizovaniu nelegálneho prisťahovalectva a zabezpečuje spoluprácu medzi príslušnými orgán štátnej správy členských štátov, ako aj medzi týmito orgánmi a Komisiou. Návrh je preto v súlade so zásadou proporcionality.

- Výber nástroja

Navrhovaný nástroj: nariadenie.

Iné prostriedky by neboli primerané, pretože týmto návrhom sa mení a dopĺňa nariadenie.

4. VPLYV NA ROZPOČET

Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Spoločenstva.

5. ĎALŠIE INFORMÁCIE

- Dôsledky existencie rôznych protokolov pripojených k zmluvám a asociačným dohodám uzatvoreným s tretími krajinami

Právny základ pre tento návrh možno nájsť v hlave IV Zmluvy o ES s tým, že platí systém „variabilnej geometrie“ uvedený v protokoloch o postoji Spojeného kráľovstva, Írska a Dánska a v schengenskom protokole. Návrh vychádza zo schengenského acquis . Preto sa vo vzťahu k rôznym protokolom musia posúdiť tieto dôsledky:

Spojené kráľovstvo a Írsko

Spojené kráľovstvo sa zúčastňuje na tomto nariadení v súlade s článkom 5 Protokolu o začlenení schengenského acquis do rámca Európskej únie, ktorý je pripojený k Zmluve o EÚ a Zmluve o ES, a v súlade s článkom 8 ods. 2 rozhodnutia Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis .

Írsko sa zúčastňuje na tomto nariadení v súlade s článkom 5 Protokolu o začlenení schengenského acquis do rámca Európskej únie, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, a v súlade s článkom 6 ods. 2 rozhodnutia Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis.

Dánsko

Podľa protokolu o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o EÚ a k Zmluve o ES, sa Dánsko nepodieľa na prijímaní opatrení Rady podľa hlavy IV Zmluvy o ES s výnimkou „opatrení vymedzujúcich tretie krajiny, ktorých štátni príslušníci musia mať pri prekročení vonkajších hraníc členských štátov víza“, alebo „opatrení týkajúcich sa jednotného formátu víz“.

Tento návrh vychádza zo schengenského acquis a podľa článku 5 protokolu sa „Dánsko do šiestich mesiacov po rozhodnutí Rady o návrhu alebo podnetu na rozvoj schengenského acquis podľa ustanovení hlavy IV Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva rozhodne o tom, či toto rozhodnutie prevezme do svojich vnútroštátnych právnych predpisov.“

Island a Nórsko

Pokiaľ ide o Island a Nórsko, tento návrh rozvíja ustanovenia schengenského acquis v zmysle Dohody uzatvorenej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom, ktorá sa týka pridruženia týchto dvoch štátov k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis [13].

Švajčiarsko

Pokiaľ ide o Švajčiarsko, tento návrh rozvíja ustanovenia schengenského acquis v zmysle Dohody uzatvorenej medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis [14].

Lichtenštajnsko

Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, tento návrh rozvíja ustanovenia schengenského acquis v zmysle Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis[15].

- Podrobné vysvetlenie návrhu

Článok 1

Prvý odsek a písmeno a) druhého odseku podporujú využívanie bezpečnej webovej informačnej a koordinačnej siete pre služby riadenia migrácie členských štátov (ICONet) na výmenu informácií o vysielaní imigračných styčných dôstojníkov a na výmenu informácií a praktických skúseností medzi imigračnými styčnými dôstojníkmi.

Písmeno b) druhého odseku zabezpečuje užšiu spoluprácu medzi agentúrou FRONTEX a sieťami ISD.

Písmeno c) druhého odseku umožňuje akémukoľvek členskému štátu − ktorý nevykonáva predsedníctvo alebo nevystupuje ako zástupca predsedníctva − aby sa chopilo iniciatívy, pokiaľ ide o konanie zasadnutí imigračných styčných dôstojníkov.

Tretím odsekom sa zjednodušuje povinnosť predkladať správy podľa nariadenia. Sú v ňom stanovené aj príslušné európske inštitúcie na prijímanie pravidelných informácií o činnostiach sietí imigračných styčných dôstojníkov v špecifických regiónoch a/alebo krajinách osobitného významu pre Európsku úniu, ako aj o situácii v týchto regiónoch a/alebo krajinách, vo veciach týkajúcich sa nelegálneho prisťahovalectva.

2009/0098 (COD)

Návrh

NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

z […],

ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 377/2004 o vytvorení siete imigračných styčných dôstojníkov

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 63 ods. 3 písm. b) a článok 66,

so zreteľom na návrh Komisie[16],

v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy,

keďže:

1. Nariadenie Rady (ES) č. 377/2004 z 19. februára 2004 o vytvorení siete imigračných styčných dôstojníkov[17] stanovuje povinnosť vytvoriť formy spolupráce medzi imigračnými styčnými dôstojníkmi členských štátov, ciele takejto spolupráce, funkcie a príslušné kvalifikačné predpoklady týchto styčných dôstojníkov, ako aj ich práva a povinnosti voči hostiteľskej krajine a vysielajúcemu členskému štátu.

2. Rozhodnutím Rady 2005/267/ES[18] sa vytvorila bezpečná webová informačná a koordinačná sieť pre služby riadenia migrácie členských štátov (ICONet) na výmenu informácií o nezákonnej migrácii, nelegálnom vstupe a prisťahovalectve a návrate osôb, ktoré nemajú oprávnený pobyt. Prvky na výmenu informácií sa majú zahrnúť do sietí imigračných styčných dôstojníkov.

3. Nariadením (ES) č. 2007/2004 sa zriadila Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (FRONTEX)[19]. Úlohou agentúry FRONTEX je príprava všeobecných a prispôsobených analýz rizika, ktoré sa predkladajú Rade a Komisii.

4. Imigrační styční dôstojníci musia zhromažďovať informácie týkajúce sa nelegálneho prisťahovalectva, ktoré sa používajú buď na operačnej alebo strategickej úrovni alebo na oboch úrovniach. Takéto informácie by mohli výrazne prispieť k činnostiam agentúry FRONTEX súvisiacim s analýzou rizika a na tento účel by sa mala rozvinúť užšia spolupráca medzi sieťami imigračných styčných dôstojníkov a agentúrou FRONTEX.

5. Všetky členské štáty by mali mať v prípade potreby možnosť iniciovať zasadnutia medzi imigračnými styčnými dôstojníkmi vyslanými do konkrétnej tretej krajiny alebo regiónu s cieľom posilniť spoluprácu medzi nimi.

6. Rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 574/2007/ES z 23. mája 2007 sa zriaďuje Fond pre vonkajšie hranice na obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2013 ako súčasť všeobecného programu „Solidarita a riadenie migračných tokov“[20] s cieľom prispieť k posilneniu oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti a uplatňovaniu zásady solidarity medzi členskými štátmi. Dostupné zdroje z tohto fondu sa môžu použiť na posilnenie činností organizovaných konzulárnymi a ďalšími orgánmi členských štátov v tretích krajinách a na podporu posilnenia operačnej kapacity sietí imigračných styčných dôstojníkov, čím sa podporuje účinnejšia spolupráca medzi členskými štátmi prostredníctvom týchto sietí.

7. Rada, Európsky parlament a Komisia by mali byť pravidelne informované o činnostiach sietí imigračných styčných dôstojníkov v špecifických regiónoch a/alebo krajinách osobitného záujmu pre Európsku úniu, ako aj o situácii v týchto regiónoch a/alebo krajinách, vo veciach týkajúcich sa nelegálneho prisťahovalectva. Výber špecifických regiónov a/alebo krajín osobitného záujmu pre Európsku úniu by mal byť založený na objektívnych migračných ukazovateľoch, medzi ktoré patrí štatistika o nelegálnej migrácii a analýzy rizika vypracované agentúrou FRONTEX, a mal by byť v súlade s celkovou politikou EÚ v oblasti vonkajších vzťahov.

8. Nariadenie (ES) č. 377/2004 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

9. Keďže ciele navrhovaného opatrenia, konkrétne prispôsobenie súčasných ustanovení Spoločenstva o vytvorení a fungovaní sietí imigračných styčných dôstojníkov za účelom zohľadnenia zmien v právnych predpisoch Spoločenstva, ako aj praktických skúseností získaných v tejto súvislosti, sa nemôžu uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale sa môžu lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, Spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v uvedenom článku toto nariadenie nepresahuje rámec potrebný na dosiahnutie týchto cieľov.

10. V tomto nariadení sa rešpektujú základné práva a dodržiavajú zásady uznané v článku 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii a vyjadrené v Európskom dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ako aj v Charte základných práv Európskej únie.

11. Spojené kráľovstvo sa zúčastňuje na tomto nariadení v súlade s článkom 5 Protokolu o začlenení schengenského acquis do rámca Európskej únie, ktorý je pripojený k Zmluve o EÚ a Zmluve o ES, a v súlade s článkom 8 ods. 2 rozhodnutia Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis [21].

12. Írsko sa zúčastňuje na tomto nariadení v súlade s článkom 5 Protokolu o začlenení schengenského acquis do rámca Európskej únie, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, a v súlade s článkom 6 ods. 2 rozhodnutia Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach Schengenského acquis [22].

13. Dánsko sa v súlade s článkami 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, ktorý tvorí prílohu k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, nezúčastňuje na prijatí tohto nariadenia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto nariadenie vychádza zo schengenského acquis na základe ustanovení hlavy IV v časti III Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, Dánsko by malo v súlade s článkom 5 uvedeného protokolu rozhodnúť do šiestich mesiacov po prijatí tohto nariadenia, či ho bude vykonávať vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch.

14. Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto nariadenie predstavuje ďalší rozvoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody uzatvorenej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom, ktorá sa týka pridruženia týchto dvoch štátov k vykonávaniu, uplatňovaniu a rozvoju schengenského acquis [23], ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 v bodoch A a E rozhodnutia Rady 1999/437/ES[24] o určitých vykonávacích predpisoch k uplatňovaniu uvedenej dohody.

15. Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto nariadenie predstavuje ďalší rozvoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody podpísanej medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou[25] o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a rozvoju schengenského acquis , ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bodoch A a E rozhodnutia 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/146/ES[26].

16. Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, toto nariadenie predstavuje rozvoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Protokolu podpísaného medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežactvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežactva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a rozvoju schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bodoch A a E rozhodnutia 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/261/ES[27],

PRIJALI TOTO NARIADENIE:

Článok 1 Zmena a doplnenie

Nariadenie (ES) č. 377/2004 sa mení a dopĺňa takto:

17. V článku 3 sa vypúšťa druhá veta v odseku 1 a vkladá sa tento odsek 3:

„3. Informácie uvedené v odsekoch 1 a 2 sa uverejňujú na bezpečnej webovej informačnej a koordinačnej sieti pre služby riadenia migrácie členských štátov zriadenej rozhodnutím Rady 2005/267/ES[28] (ďalej len „ICONet“) v rámci oddielu venovanému sieťam imigračných styčných dôstojníkov. Komisia poskytuje tieto informácie aj Rade.“

18. Článok 4 sa mení a dopĺňa takto:

a) V odseku 1 sa druhá zarážka nahrádza takto:

„- vymieňajú si informácie a praktické skúsenosti, najmä na zasadnutiach a prostredníctvom siete ICONet.“

b) Odsek 2 sa nahrádza takto:

„2. Zástupcovia Komisie a agentúry FRONTEX zriadenej nariadením (ES) č. 2007/2004 sú oprávnení zúčastňovať sa na zasadnutiach organizovaných v rámci siete imigračných styčných dôstojníkov, ak to bude však potrebné z operatívnych dôvodov, zasadnutia sa môžu konať v neprítomnosti týchto zástupcov. Podľa potreby je možné prizvať aj iné orgány a úrady.“

c) V odseku 3 sa pridáva táto veta:

„Takéto zasadnutia sa môžu konať aj z iniciatívy iných členských štátov.“

19. Článok 6 sa nahrádza takto:

„1. Členský štát, ktorý vykonáva predsedníctvo v Rade Európskej únie alebo ak tento členský štát nie je zastúpený v krajine alebo regióne, členský štát, ktorý vystupuje ako zástupca predsedníctva, vypracuje pre Radu, Európsky parlament a Komisiu do konca každého polroka správu o činnostiach siete v špecifických regiónoch a/alebo krajinách osobitného záujmu pre Európsku úniu, ako aj o situácii v týchto regiónoch a/alebo krajinách vo veciach týkajúcich sa nelegálneho prisťahovalectva. Výber špecifických regiónov a/alebo krajín osobitného záujmu pre Európsku úniu je po konzultácii s členskými štátmi a Komisiou založený na objektívnych migračných ukazovateľoch, medzi ktoré patrí štatistika o nelegálnej migrácii a analýzy rizika vykonané agentúrou FRONTEX, a je v súlade s celkovou politikou EÚ v oblasti vonkajších vzťahov.

2. Takéto správy sa vypracúvajú v súlade so vzorom stanoveným v rozhodnutí Komisie 2005/687/ES[29] a sú v nich uvedené príslušné kritériá výberu.

3. Komisia na základe uvedených správ každoročne predloží Rade a Európskemu parlamentu vecné zhrnutie o rozvoji sietí imigračných styčných dôstojníkov.“

Článok 2 Nadobudnutie účinnosti

Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .

Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné v členských štátoch v súlade so Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva.

V Bruseli […]

Za Európsky parlament Za Radu

predseda predseda

[…] […] [pic][pic][pic]

[1] Ú. v. EÚ L 64, 2.3.2004, s. 1.

[2] Ú. v. EÚ L 349, 25.11.2004, s. 1.

[3] Ú. v. EÚ L 83, 1.4.2005, s. 48.

[4] C (2005) 5159 v konečnom znení.

[5] Rozhodnutie Komisie z 29. septembra 2005, Ú. v. EÚ L 264, 8.10.2005, s. 8.

[6] Ú. v. EÚ L 144, 6.6.2007, s. 22.

[7] KOM(2008) 359 v konečnom znení.

[8] Dokument Rady 13440/08.

[9] Ú. v. EÚ L 83, 1.4.2005, s. 48.

[10] K (2005) 5159 v konečnom znení.

[11] K(2007) 374.

[12] Rozhodnutie Rady z 22. decembra 2004, ktorým sa upravujú určité oblasti hlavy IV časti III Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva tak, aby sa spravovali postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy, Ú. v. EÚ L 396, 31.12.2004, s. 45.

[13] Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 36.

[14] Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 52.

[15] Ú. v. EÚ L […], […], s. […].

[16] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].

[17] Ú. v. EÚ L 64, 2.3.2004, s. 1.

[18] Ú. v. EÚ L 83, 1.4.2005, s. 48.

[19] Ú. v. EÚ L 349, 25.11.2004, s. 1.

[20] Ú. v. EÚ L 144, 6.6.2007, s. 22.

[21] Ú. v. ES L 131, 1.6.2000, s. 43.

[22] Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20.

[23] Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 36.

[24] Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 31.

[25] Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 1.

[26] Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 1.

[27] Ú. v. EÚ L 83, 26.3.2008, s. 3.

[28] Ú. v. EÚ L 83, 1.4.2005, s. 48.

[29] Ú. v. EÚ L 264, 8.10.2005, s. 8.