(6) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky pre vykonávanie tohto nariadenia by sa mali Komisii udeliť vykonávacie právomoci, pokiaľ ide o podrobnosti týkajúce sa správ o kvalite a ich obsah. Okrem toho by sa mali na Komisiu preniesť aj vykonávacie právomoci, pokiaľ ide o možné výnimky z požiadaviek na regionálne úhrnné účty pre poľnohospodárstvo. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011.

(3) Regionálne úhrnné účty pre poľnohospodárstvo (REÚP) sú prispôsobením EÚP na regionálnu úroveň. Samotné národné údaje nemôžu odhaliť úplný a niekedy zložitý obraz o tom, čo sa deje na podrobnejšej úrovni. Údaje na regionálnej úrovni preto prispievajú k lepšiemu pochopeniu rozmanitosti, ktorá existuje medzi regiónmi, a dopĺňajú informácie za Úniu, eurozónu a jednotlivé členské štáty. Preto je potrebné začleniť REÚP do nariadenia (ES) č. 138/2004, a to z hľadiska metodiky, ako aj z hľadiska primeraných lehôt na prenos údajov.

Tretia hlavná zmena sa týka predĺženia termínov na zasielanie druhých odhadov EÚP s cieľom zlepšiť kvalitu údajov. Pokiaľ ide o EÚP, členské štáty v prípade údajov na národnej úrovni zasielajú prvé odhadované údaje (lehota v novembri referenčného roku n), druhé odhadované údaje (lehota v januári roku n+1) a definitívne údaje (lehota v septembri roku n+1). Prenos druhých údajov nasleduje príliš skoro po prvých údajoch na to, aby sa kvalita podstatne zlepšila. Lehoty na zasielanie druhých odhadov by sa preto mali predĺžiť z januára roku n+ 1 na marec roku n+ 1, aby mali členské štáty viac času na získanie kvalitnejších údajov. Keďže včasnosť kľúčových prvých odhadov a definitívnych údajov zostáva nezmenená, považuje sa na tento účel za vhodné predĺžiť lehoty pre druhé odhady. Príloha II bola aktualizovaná tak, aby zohľadňovala navrhovanú zmenu lehôt na zasielanie druhých odhadov EÚP.

Po druhé, doplnil sa článok, ktorý sa týka požiadaviek na podávanie správ o kvalite (článok 4a). Od roku 2019 členské štáty EÚ (až na niekoľko málo výnimiek) dobrovoľne predkladajú správy o kvalite EÚP so zohľadnením požiadaviek článku 12 ods. 2 nariadenia (ES) č. 223/2009. Nariadenie (ES) č. 138/2004 však neobsahuje žiadny článok o podávaní správ o kvalite. V článku 12 ods. 2 nariadenia (ES) 223/2009 sa stanovuje osobitné zahrnutie požiadaviek na podávanie správ o kvalite do sektorových právnych predpisov, čo umožňuje okrem lehôt na zasielanie údajov stanoviť aj postupy, štruktúru, periodicitu a ukazovatele hodnotenia správ o kvalite. V súčasnosti sú v prípade EÚP presné mechanizmy podávania správ o kvalite len neformálne, a preto by sa začlenením článku 4a sformalizovali.

Prvá hlavná zmena sa týka regionálnych úhrnných účtov pre poľnohospodárstvo (REÚP). Členské štáty poskytujú Eurostatu REÚP od roku 2000 na základe džentlmenskej dohody a v súlade s metodickými postupmi, ktoré sa odvtedy uplatňujú. S cieľom začleniť REÚP do nariadenia (ES) č. 138/2004 sa do prílohy I doplnila kapitola, v ktorej sa zohľadňujú konzultácie so skupinami expertov delegátov členských štátov (pracovná skupina pre poľnohospodárske účty a ceny a skupina riaditeľov pre poľnohospodársku štatistiku) o zahrnutí niektorých malých aktualizácií súčasnej metodiky s cieľom zabezpečiť jej aktuálnosť a vhodnosť na začlenenie do nariadenia. Príloha II bola aktualizovaná tak, aby zohľadňovala príslušné lehoty na prenos REÚP.

Druhá trojročná monitorovacia správa sa nahradí retrospektívnym hodnotením obnoveného EASS, ktoré sa vyhotoví v súlade s usmerneniami Komisie týkajúcimi sa hodnotenia. Ak to bude potrebné, retrospektívne hodnotenie by mohlo predstavovať aj základ pre ďalšie revízie právnych predpisov.

Návrh toho, čo sa má zahrnúť do zmeny navrhovaného nariadenia, je výsledkom prebiehajúcich opatrení na modernizáciu EÚP. REÚP nie sú jedinými údajmi, na ktoré sa uplatňovala džentlmenská dohoda. V prípade „jednotkových hodnôt“ EÚP, čo sú údaje, ktoré boli poskytované počas mnohých rokov v rámci rovnakého typu dohody, sa pri modernizácii rozhodlo, že jednotkové hodnoty na úrovni EÚ by sa mali prestať zbierať. V dôsledku toho sa nenavrhlo zahrnutie jednotkových hodnôt do zmeny nariadenia o EÚP a ich zber sa už nebude vykonávať. To predstavuje malé, ale výrazné zníženie zaťaženia zainteresovaných strán.

V prípade EÚP ide o vyspelú štatistiku, na ktorú sa vzťahuje nariadenie (ES) č. 138/2004. Navrhované nové nariadenie by sa malo vzťahovať na všetky zložky EÚP s cieľom zabezpečiť kvalitu tejto štatistiky. Džentlmenské dohody by sa už nemali využívať. Pomohlo by to zjednodušiť záležitosti, keďže referenčným bodom bude nové nariadenie, ktoré spĺňa všetky požiadavky na údaje a všetky požiadavky na podávanie správ o kvalite.

Z posúdenia vplyvu vyplynulo, že v rámci uprednostňovanej možnosti by EASS mali v konečnom dôsledku pokrývať tri nariadenia. Dve z týchto nariadení by boli nové a nahradili by niekoľko starších nariadení EÚ o poľnohospodárskej štatistike. Prvé z nich, o integrovaných štatistikách fariem (IFS), ktoré pokrýva údaje o štruktúre fariem a údaje o sadoch a vinohradoch, bolo prijaté ako nariadenie (EÚ) 2018/1091. Druhé z nich je paralelný legislatívny návrh nariadenia o štatistike poľnohospodárskych vstupov a výstupov (SAIO), ktoré pokrýva vstupy a výstupy odvetvia poľnohospodárstva: poľnohospodárska výroba (plodiny a zvieratá) vrátane ekologického poľnohospodárstva, cien v poľnohospodárstve, živín a prípravkov na ochranu rastlín. Tretím nariadením, ako sa uvádza v posúdení vplyvu, je nariadenie (ES) č. 138/2004 o úhrnných účtoch pre poľnohospodárstvo (EÚP), ktoré je predmetom tohto návrhu na zmenu nariadenia. Keďže EÚP sú satelitným účtom národných účtov a majú makroekonomický charakter, nenavrhla sa ich integrácia do nových rámcových nariadení. Namiesto toho sa navrhlo, aby boli naďalej predmetom samostatných právnych predpisov tak, ako to je, odkedy nariadenie o EAA v roku 2004 prvýkrát nadobudlo účinnosť.

O tomto návrhu sa v plnej miere diskutovalo so skupinou expertov pre poľnohospodárske účty a ceny a so skupinou riaditeľov pre poľnohospodársku štatistiku, ktoré uznali, aby Komisia (Eurostat) pokračovala v návrhu na základe svojho vlastného práva iniciatívy. Návrh bol predložený aj Výboru pre európsky štatistický systém (ESSC) zriadenému nariadením (ES) č. 223/2009.

Keďže v prípade REÚP ide o dlhodobo etablované štatistiky, ktoré sa Eurostatu zasielajú už mnoho rokov, pri začlenení týchto údajov do nariadenia (ES) č. 138/2004 ide najmä o začlenenie existujúcej metodiky, ktorá sa používa v rámci dlhoročnej džentlmenskej dohody. Keďže metodika je vo svojej súčasnej podobe do veľkej miery uspokojivá (časť VII Manuálu EA/EAF), nie je potrebné ju prepísať. Metodika a kapitola o regionálnych úhrnných účtoch pre poľnohospodárstvo, ktoré majú byť zahrnuté do nariadenia, môžu odrážať to, čo sa v súčasnosti nachádza v existujúcom manuáli. Sú však potrebné určité menšie zmeny, aby sa zohľadnili ESA 2010 a technické konzultácie s členskými štátmi.

V hodnotení „Stratégie pre poľnohospodársku štatistiku na rok 2020 a ďalšie roky“ sa poukázalo na vtedajší prebiehajúci audit Európskeho dvora audítorov (a v nadväznosti na to vypracovanej osobitnej správy č. 01/2016), ktorý poskytol informácie o tom, do akej miery EÚP slúži požiadavkám používateľov na údaje. Ako už bolo uvedené, tieto zistenia sú dôležitou hnacou silou návrhu.

3. VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Vzhľadom na ciele a obsah návrhu je nariadenie najvhodnejší nástroj. Dôležité spoločné politiky EÚ, medzi ktorými je aj SPP, vo svojej podstate závisia od porovnateľnej, harmonizovanej a kvalitnej poľnohospodárskej štatistiky na európskej úrovni. To možno najlepšie zabezpečiť prostredníctvom nariadení, ktoré sú priamo uplatniteľné v členských štátoch a nie je potrebné ich najprv transponovať do vnútroštátnych právnych predpisov.

Okrem toho pokiaľ ide o EÚP, členské štáty v prípade údajov na vnútroštátnej úrovni zasielajú prvé odhadované údaje (lehota v novembri referenčného roku n), druhé odhadované údaje (lehota v januári roku n+1) a definitívne údaje (lehota v septembri roku n+1). Druhé odhadované údaje nasledujú príliš skoro na to, aby sa kvalita optimálne zlepšila, takže lehoty na prenos údajov by sa v prípade druhého odhadu mali predĺžiť o 2 mesiace z konca januára na koniec marca roka nasledujúceho po referenčnom roku.

V tej istej osobitnej správe č. 01/2016 sa zistilo aj nedostatočne podávanie správ o kvalite týkajúcich sa EÚP. Od roku 2016 Eurostat vykonáva toto odporúčanie a členské štáty EÚ (až na niekoľko málo výnimiek) od roku 2019 poskytujú správy o kvalite týkajúce sa EÚP so zohľadnením požiadaviek článku 12 ods. 2 nariadenia (ES) č. 223/2009. V článku 12 sa však stanovuje osobitné zahrnutie požiadaviek na podávanie správ o kvalite do sektorových právnych predpisov, čo umožňuje okrem lehôt na zasielanie údajov vymedziť aj postupy, štruktúru, periodicitu a ukazovatele hodnotenia správ o kvalite. V súčasnosti sú presné mechanizmy podávania správ o kvalite len neformálne, a preto by sa mali formalizovať v súlade s týmito existujúcimi požiadavkami nariadenia (ES) č. 223/2009.

Ako satelitný účet európskeho systému účtov (ESA 2010) sa EÚP veľmi dôsledne riadi metodikou národných účtov. Ich zostavovanie si však vyžaduje vypracovanie vhodných pravidiel a metód. Podľa súčasnej metodiky poskytujú členské štáty Eurostatu národné a regionálne úhrnné účty pre poľnohospodárstvo od roku 2000. V roku 2004 nadobudlo účinnosť nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 138/2004 z 5. decembra 2003 o úhrnných účtoch pre poľnohospodárstvo v Spoločenstve a formalizovalo časť úhrnných účtov, ktorá sa týka na národnej úrovne; odvtedy bolo zmenené šesťkrát. Účty na regionálnej úrovni však do nariadenia zahrnuté neboli, ale takmer všetky členské štáty ich naďalej pravidelne zasielajú na základe džentlmenskej dohody. Nie je to ideálne, keďže štatistika, na ktorú sa vzťahuje džentlmenská dohoda, nie je formálne súčasťou EÚP a neexistujú žiadne záväzné povinnosti ani záruka prenosu. Keďže v prípade regionálnych úhrnných účtov pre poľnohospodárstvo ide o vyspelú štatistiku, ktorá je dôležitá, mala by sa formalizovať zahrnutím do nariadenia o EÚP. Je to jediný spôsob, ako zabezpečiť jej kvalitu. Európsky dvor audítorov identifikoval tento problém vo svojej osobitnej správe č. 01/2016, v ktorej odporúča formalizáciu regionálnych úhrnných účtov pre poľnohospodárstvo. Komisia toto zistenie akceptovala.

EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli12. 2. 2021 COM(2021) 54 final PRÍLOHY k návrhu NARIADENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 138/2004 o úhrnných účtoch pre poľnohospodárstvo v Spoločenstve















































PRÍLOHA I Príloha I sa mení takto: 1. V časti „Obsah“ sa dopĺňa bod VII Regionálne úhrnné účty pre poľnohospodárstvo: „VII. Regionálne úhrnné účty pre poľnohospodárstvo A.Všeobecné zásady 1.Úvod 2.Ekonomika regiónu, územie regiónu 3.Základná jednotka pri zostavovaní regionálnych úhrnných účtov pre poľnohospodárstvo 4.Metódy zostavovania REÚP 5.Pojmy sídla a územia 6.Odvetvie poľnohospodárstva a charakteristické jednotky B.Transakcie s výrobkami 1.Produkcia 2.Medzispotreba 3.Tvorba hrubého kapitálu C.Distribučné transakcie a iné toky 1.Všeobecné pravidlá 2.Pridaná hodnota

3.Spotreba fixného kapitálu 4.Dotácie 5.Dane 6.Odmeny zamestnancov 7.Čistý prevádzkový zisk 8.Úroky, nájomné



9.Príjmy z poľnohospodárskeho podnikania: všeobecné pravidlá výpočtu D.Krátky pohľad na vykonávanie 1.Úvod 2.Vymedzenie regionálneho poľnohospodárstva 3.Zisťovanie poľnohospodárskej produkcie 4.Neoddeliteľné nepoľnohospodárske druhotné činnosti 5.Medzispotreba“. 2. V bode 1.27 sa tretia zarážka nahrádza takto: „– podľa konvencie nesmú zahŕňať produkciu THFK nepoľnohospodárskych výrobkov (ako napríklad budovy alebo stroje) na vlastný účet. Táto výroba na vlastné konečné použitie sa pokladá za oddeliteľnú činnosť a zaznamenáva sa ako výroba identifikovateľnej miestnej KAU. Ubytovacie služby, ktoré sú k dispozícii zamestnancom ako odmena v naturáliách, sa musia zaznamenávať podobným spôsobom (zaznamenávajú sa na účte tvorby dôchodkov ako odmena v naturáliách),“. 3. Bod 2.006 sa nahrádza takto: „2.006 V EÚP by sa ceny mali zaznamenávať buď zaokrúhlené na najbližšie celé číslo, alebo upravené na jedno alebo dve desatinné miesta, v závislosti od štatistickej spoľahlivosti dostupných údajov o cenách. Na zostavenie EÚP sú potrebné príslušné cenové informácie o vstupoch a produkcii.“

4. V bode 2.108 sa písmeno g) nahrádza takto: „g) odmena za služby obsiahnutá v hrubom poistnom poistenia uzavretého na krytie podniku pred rizikami, ako sú strata hospodárskych zvierat, škody spôsobené ľadovcom, mrazom, ohňom a víchricami atď. Zvyšok, t. j. čisté poistné, je tou zložkou zaplateného hrubého poistného, ktorú majú poisťovne na likvidáciu škôd. Presné členenie hrubého poistného na dve zložky je možné urobiť iba za národné hospodárstvo ako celok, ako sa to robí v prípade národných účtov. Rozdelenie komponentu služby medzi výrobné odvetvia sa vo všeobecnosti robí pomocou vhodných špecifikačných kľúčov v spojení so zostavovaním tabuliek vstupov a výstupov. Preto pri vypĺňaní tejto položky v EÚP by mal byť uvedený odkaz na národné účty (kvôli zaznamenávaniu dotácií týkajúcich sa poisťovacích služieb porovnaj 3.063., poznámka pod čiarou 1). 5. V bode 2.136 sa tretia zarážka nahrádza takto: „– zmeny v klasifikácii alebo štruktúre fixných aktív: napr. zmeny ekonomického účelu poľnohospodárskej pôdy, mliekového dobytka určeného na výrobu mäsa (porovnaj 2.149, poznámka pod čiarou č. 1) alebo poľnohospodárskych budov, ktoré boli upravené na súkromné alebo iné ekonomické použitie.“ 6. Dopĺňa sa táto kapitola VII Regionálne úhrnné účty pre poľnohospodárstvo: „VII. REGIONÁLNE ÚHRNNÉ ÚČTY PRE POĽNOHOSPODÁRSTVO A. VŠEOBECNÉ ZÁSADY 1. Úvod 7.01. Regionálne účty zohrávajú dôležitú úlohu pri formulovaní, vykonávaní a hodnotení regionálnych politík. Objektívne, spoľahlivé, konzistentné, relevantné a harmonizované regionálne štatistické ukazovatele poskytujú pevný základ pre politiky zamerané na znižovanie ekonomických a sociálnych rozdielov medzi európskymi regiónmi. 7.02. Regionálne úhrnné účty pre poľnohospodárstvo (REÚP) sú prispôsobením úhrnných účtov pre poľnohospodárstvo (EÚP) na regionálnu úroveň. 7.03. Regionálne úhrnné účty pre poľnohospodárstvo zahŕňajú rovnaký súbor účtov ako EÚP, ale koncepčné problémy a problémy s meraním vedú k súboru účtov pre regióny, ktorých rozsah a podrobnosti sú obmedzenejšie ako EÚP na národnej úrovni. 7.04. Ako regionálne účty sú REÚP zostavované na základe priamo získaných regionálnych údajov a celoštátnych údajov, ktoré sú regionálne rozčlenené na základe odhadov. Nedostatok úplných, aktuálnych a spoľahlivých regionálnych informácií si vyžaduje robiť pri zostavovaní regionálnych účtov odhady. To znamená, že niektoré regionálne rozdiely nie sú nutne zohľadnené v regionálnych účtoch (ESA 2010, 13.08). 2. Ekonomika regiónu, územie regiónu 7.05. Akékoľvek zostavenie regionálnych účtov, či už odkazujú na odvetvia alebo inštitucionálne sektory, si vyžaduje prísne vymedzenie ekonomiky regiónu a územia regiónu. Teoreticky sa odvetvie poľnohospodárstva v regióne vzťahuje na jednotky (poľnohospodárske podniky) zapojené do poľnohospodárskych činností (porovnaj 1.60. až 1.66.) na území regiónu. 7.06. Ekonomika regiónu krajiny je súčasťou celej ekonomiky tejto krajiny. Celá ekonomika je členená podľa inštitucionálnych jednotiek a sektorov. Pozostáva zo všetkých inštitucionálnych jednotiek, ktoré majú centrum hlavného ekonomického záujmu na ekonomickom území krajiny. Ekonomické územie nie je úplne totožné s geografickým územím (porovnaj 7.08). Ekonomické územie krajiny je rozdelené na regionálne územia a na mimoregionálne územie (ESA 2010, 13.09). 7.07. Územie regiónu pozostáva z tej časti ekonomického územia krajiny, ktorá je priamo priradené k regiónu, ako sa vymedzuje v ESA 2010. Voľné zóny vrátane colných skladov a tovární pod colnou kontrolou sú priradené k regiónom, v ktorých sa nachádzajú. 7.08. Toto členenie územia však nie je úplne v súlade s pojmom národného ekonomického územia, ktorý sa uplatňuje pri národných účtoch. Mimoregionálne územie tvoria tie časti ekonomického územia krajiny, ktoré nemôžu byť priamo priradené k jedinému regiónu a ktoré sú vylúčené z REÚP, t. j.:

a) národný vzdušný priestor, teritoriálne vody a kontinentálny šelf ležiaci v medzinárodných vodách, na ktoré má krajina výhradné právo; b) teritoriálne enklávy (t. j. geografické územia, ktoré sa nachádzajú v zahraničí a ktoré na základe medzinárodných zmlúv alebo medzištátnych dohôd používajú orgány verejnej správy krajiny (veľvyslanectvá, konzuláty, vojenské základne, vedecké základne atď.); c) ložiská ropy, zemného plynu atď. v medzinárodných vodách, mimo kontinentálneho šelfu krajiny, prevádzkované rezidentskými jednotkami. 7.09. Nomenklatúra územných jednotiek pre štatistické účely (NUTS) () poskytuje jediné jednotné členenie ekonomického územia pre Európsku úniu. Na vnútroštátne účely sa môžu regionálne účty zostavovať aj na podrobnejšej regionálnej úrovni (ESA 2010, 13.12). 3. Základná jednotka pri zostavovaní regionálnych úhrnných účtov pre poľnohospodárstvo 7.10. Jednotky používané pre regionálne účty podľa odvetví sú miestne činnostné jednotky (miestne KAU). Miestna KAU je pozorovateľnou formou výrobnej jednotky. 7.11. Štatistický prístup (odvetvie) „si vystačí“ s pozorovateľnou jednotkou, aj keď to znamená odchýlenie od jedinej činnosti. Rovnako ako v prípade SNA 2008 sa aj v prípade ESA 2010 uprednostňuje štatistický prístup a pri zostavovaní národných účtov podľa odvetví odporúča miestna KAU. Definujú teda rovnakú jednotku pre odvetvia bez ohľadu na to, či sa sledujú na regionálnej alebo národnej úrovni. 7.12. Rovnako ako v EÚP sa aj v prípade REÚP ako základná jednotka pre odvetvie poľnohospodárstva používa poľnohospodársky podnik – „prispôsobený“ podľa určitých konvencií na dosiahnutie súladu s príslušnými cieľmi. Pre túto voľbu existujú dva rozhodujúce dôvody. Na jednej strane je jednotka „poľnohospodársky podnik“ miestnou činnostnou jednotkou pre poľnohospodárstvo (porovnaj 1.09. až 1.17.), ktorá je definovaná ako tá časť činnostnej jednotky (KAU), ktorá sa vzťahuje na miestnu úroveň. Miestna KAU je tiež najvhodnejšou jednotkou pre odvetvie poľnohospodárstva, aj keď zahŕňa nepoľnohospodárske druhotné činnosti, ktoré nemožno vykazovať oddelene od poľnohospodárskych činností (porovnaj 1.15. a 1.16, 1.25. až 1.32.). 7.13. Používanie poľnohospodárskeho podniku ako základnej jednotky znamená zahrnutie nepoľnohospodárskych druhotných činností týchto podnikov do regionálnych účtov pre poľnohospodárstvo (porovnaj 7.12.). Keďže účelom EÚP je hodnotiť, opisovať a analyzovať tvorbu dôchodkov z poľnohospodárskej ekonomickej činnosti, sú jednotky, pre ktoré poľnohospodárska činnosť predstavuje výlučne činnosť vo voľnom čase (napr. domáce záhradky a súkromná živočíšna výroba), vylúčené. Naproti tomu sú do EÚP zahrnuté jednotky, ktoré sa zaoberajú samozásobiteľským hospodárením (porovnaj 1.24). 7.14. Poľnohospodársky podnik je referenčnou jednotkou pre štatistické zisťovania týkajúce sa poľnohospodárstva, či už na národnej alebo regionálnej úrovni. Výhodou je, že hodnotenie produkcie z hľadiska množstva môže byť založené priamo na štatistických systémoch na meranie plôch, výnosov, veľkosti stád atď. Výber poľnohospodárskeho podniku takisto umožňuje lepšiu konzistentnosť účtovníctva. 4. Metódy zostavovania REÚP 7.15. Európsky systém účtov (ESA 2010, 13.24 až 13.32) navrhuje dve metódy, ktoré sa uplatňujú buď na odvetvia, alebo na inštitucionálne sektory: metódu zdola nahor a metódu zhora nadol. Prvá spočíva v zbere údajov na úrovni jednotiek (miestne KAU, inštitucionálne jednotky) a potom v ich sčítaní, aby sa získala regionálna hodnota za rôzne agregáty. Metóda zhora nadol rekonštruuje regionálne hodnoty rozčlenením celoštátnej hodnoty pomocou ukazovateľa, ktorý čo najpresnejšie reflektuje regionálnu distribúciu príslušnej premennej. Tieto dve metódy sa môžu kombinovať rôznymi spôsobmi, kombináciami, ktoré ESA označuje ako „kombináciu metód zdola nahor a zhora nadol“. Uprednostňujú sa metódy zdola nahor, hoci sa uznáva, že v mnohých prípadoch sa v skutočnosti používa kombinácia metód zdola nahor a zhora nadol. 5. Pojmy sídla a územia 7.16. Ekonomické transakcie podnikov a domácností môžu prekračovať regionálne hranice. Podniky môžu pôsobiť aj vo viac ako jednom regióne, a to buď na stálych pracoviskách, alebo dočasne, napr. veľké poľnohospodárske podniky môžu vykonávať prácu v rôznych regiónoch. Preto je potrebná jasná zásada, ktorá by pomohla členským štátom konzistentne priraďovať túto medziregionálnu činnosť určitému regiónu. 7.17. Regionálne účty odvetví sú založené na kritériu sídla výrobnej jednotky. Každé odvetvie na regionálnej úrovni zahŕňa skupinu miestnych KAU s rovnakou alebo podobnou hlavnou ekonomickou činnosťou, ktoré majú centrum svojho ekonomického záujmu na tomto území regiónu. Toto centrum záujmu sa často spája s konkrétnym dlhodobým umiestnením v regióne, ako sú inštitucionálne jednotky, ku ktorým miestne KAU patria. 7.18. Regionálne účty však majú niekoľko osobitných čŕt. Pri niektorých činnostiach nie je vždy jednoduché definovať región ako špecifickú oblasť. Vzťah medzi umiestnením ústredia a fyzickým umiestnením podniku môže spôsobiť problém, keďže faktory poľnohospodárskej výroby môže riadiť ústredie, ktoré sa nachádza v inom regióne. V prípade REÚP je dôležité rozdeliť tieto dva subjekty, a preto musí byť podnik priradený k regiónu, v ktorom sa nachádzajú jeho výrobné faktory, a nie regiónu, v ktorom sa nachádza jeho ústredie. Na jedno ústredie preto môže pripadať niekoľko jednotiek v zmysle REÚP – toľko jednotiek, v koľkých regiónoch mimo regiónu ústredia majú miestne KAU sídlo. 7.19. Alternatívny pojem, ktorý sa vo všeobecnosti neuplatňuje v národných a regionálnych účtoch, by bol striktne územný. Z tohto pojmu vyplýva, že činnosti sa priraďujú k územiu, na ktorom sa skutočne vykonávajú, bez ohľadu na sídlo jednotiek zapojených do činnosti.

7.20. Hoci má prístup zohľadňujúci sídlo prednosť pri regionálnom rozdelení transakcií rezidentských jednotiek, ESA 2010 poskytuje určitý obmedzený priestor na uplatňovanie územného prístupu (ESA 2010, 13.21). Dochádza k tomu vtedy, keď sú fiktívne jednotky vytvorené pre pozemky a budovy v regióne alebo krajine, v ktorej sa pôda alebo budovy nachádzajú. 7.21. V hypotetickom prípade, keď jednotky sídliace v regióne vykonávajú činnosti len na svojom území regiónu, a pojem sídla zhoduje s pojmom územia. Týka sa to aj regionálneho rozdelenia založeného na fiktívnych jednotkách vytvorených pre pozemky a budovy a pre podniky nezapísané v obchodnom registri v iných krajinách alebo v regiónoch, ktoré sa líšia od regiónu sídla vlastníka. 6. Odvetvie poľnohospodárstva a charakteristické jednotky 7.22. Odvetvie pozostáva zo všetkých miestnych činnostných jednotiek, ktoré vykonávajú rovnakú alebo podobnú ekonomickú činnosť (porovnaj 1.59.). Odvetvie poľnohospodárstva, ako je opísané v EÚP, zodpovedá v zásade divízii 01 v NACE Revision 2 s rozdielmi uvedenými v bodoch 1.62 až 1.66. Rozsah pôsobnosti REÚP je vymedzený na základe zoznamu charakteristických činností vypracovaného pre EÚP. Existujú určité rozdiely medzi odvetvím poľnohospodárstva v EÚP, a teda aj v REÚP, a odvetvím stanoveným pre ústredný rámec národných účtov (porovnaj 1.93.). B. TRANSAKCIE S VÝROBKAMI 7.23. Oceňovanie poľnohospodárskej produkcie obsahuje niekoľko špecifických problémov. Najdôležitejšie súvisia so sezónnymi výrobkami, živočíšnou výrobou a s načasovaním záznamov do účtov. V metodike EÚP sa uvádzajú presné pravidlá, ktorými sa upravuje, ako by sa mali zohľadniť účinky skladovania sezónnych výrobkov, ako by sa mala merať produkcia hospodárskych zvierat a ako sa musia zaznamenávať ešte výrobky, ktorých výroba ešte nie je dokončená. Tieto zásady sa pri zostavovaní REÚP musia dodržiavať. To však nevylučuje určité úpravy na regionálnej úrovni, napríklad v prípade živočíšnej výroby. Treba zdôrazniť, že celková hodnota regionálneho ocenenia musí byť totožná s oceneniami EÚP. 1. Produkcia a) Zisťovanie produkcie 7.24. V REÚP predstavuje produkcia regiónu všetky výrobky patriace do rozsahu pôsobnosti EÚP, ktoré počas účtovného obdobia v tomto regióne vyrobili všetky jednotky odvetvia poľnohospodárstva bez ohľadu na to, či sú určené na uvedenie na trh mimo odvetvia, na predaj iným poľnohospodárskym podnikom alebo v určitých prípadoch na použitie v tom istom poľnohospodárskom podniku. Preto: a) akýkoľvek poľnohospodársky výrobok opúšťajúci podnik v regióne by sa mal zaznamenávať ako súčasť produkcie regiónu bez ohľadu na miesto určenia alebo jednotku, ktorá ho kupuje; b) niektoré poľnohospodárske výrobky používané ako medzispotreba tým istým podnikom by sa mali zahrnúť do produkcie regiónu (porovnaj 2.056.). 7.25. Výrobný proces týkajúci sa hospodárskych zvierat vo všeobecnosti trvá niekoľko rokov. Pri oceňovaní hospodárskych zvierat sa musí rozlišovať medzi zvieratami klasifikovanými ako fixné aktíva (plemenné a ťažné zvieratá, dojnice atď.) a zvieratami klasifikovanými ako zásoby (zvieratá určené hlavne na mäso). S cieľom vyhnúť sa dvojitému započítaniu sa transakcie zahŕňajúce presun zvierat medzi poľnohospodárskymi podnikmi (ktoré sa považujú za „kladné“ predaje v prípade podnikov predávajúcich hospodárske zvieratá a „záporné“ predaje v prípade nakupujúcich podnikov) riešia tak, ako je uvedené ďalej. a) Transakcie medzi podnikmi v tom istom regióne, ktoré sa týkajú zvierat klasifikovaných ako fixné aktíva, sa navzájom rušia, s výnimkou prevodu nákladov na vlastníctvo (). Neuvádzajú sa ako predaje poľnohospodárskych podnikov, a preto nie sú zahrnuté do produkcie príslušného regiónu. b) Zvieratá klasifikované ako zásoby, ktoré sú predmetom transakcie medzi regiónmi, sa považujú za kladné predaje (spolu s vývozom) pre región pôvodu a zvieratá kúpené z iných regiónov za záporné predaje (spolu s dovozom) (). c) Ak sa náklady na prevod vlastníctva (doprava, obchodné marže atď.) týkajú obchodu so zvieratami klasifikovanými ako zásoby, odpočítajú sa od produkcie. K tomu dochádza automaticky, keď ide o nákupy z poľnohospodárskych podnikov v iných regiónoch, keďže náklady sú súčasťou „záporných“ predajov, zatiaľ čo pri obchodovaní so zvieratami medzi podnikmi v tom istom regióne sa musí vykonať úprava predajov, a teda aj produkcie. b) Oceňovanie produkcie 7.26. Výrobok by sa mal oceňovať v základných cenách (porovnaj 2.082.), t. j. vrátane subvencií na produkty mínus dane z produktov. Táto metóda výpočtu znamená, že dane a subvencie na produkty sa musia rozčleniť podľa regiónov. 2. Medzispotreba a) Definícia 7.27. Medzispotreba pozostáva z tovarov (iných ako fixných aktív) a trhových služieb spotrebovaných počas výrobného procesu na výrobu iných tovarov (porovnaj 2.097. až 2.109.).

7.28. Pri zostavovaní REÚP medzispotreba zahŕňa: a) poľnohospodárske výrobky nakúpené na spotrebu počas výrobného procesu od iných podnikov (či už v tom istom regióne alebo v inom regióne); b) určité výrobky používané ako vnútrojednotková spotreba a uvádzané ako produkcia (porovnaj 2.054. až 2.058. a 7.24.). 7.29. Osobitný prípad nepriamo meraných služieb finančného sprostredkovania (FISIM) sa v regionálnych účtoch posudzuje rovnako ako v národných účtoch. Ak je odhad stavu úverov a vkladov k dispozícii podľa regiónov, možno použiť metódu zdola nahor. Odhady stavov úverov a vkladov však zvyčajne nie sú k dispozícii podľa regiónov. V takom prípade sa rozdelenie FISIM do odvetvia používateľov vykoná podľa druhej najlepšej metódy: ako rozdeľovacie ukazovatele sa používa hrubá regionálna produkcia alebo hrubá pridaná hodnota podľa odvetví (ESA 2010, 13.40). b) Oceňovanie medzispotreby 7.30. Všetky výrobky a služby používané na medzispotrebu by sa mali oceňovať nadobúdacou cenou (bez odpočítateľnej DPH) (porovnaj 2.110. až 2.114.). 3. Tvorba hrubého kapitálu 7.31. Tvorba hrubého kapitálu pre poľnohospodárstvo sa rozdeľuje na: a) tvorbu hrubého fixného kapitálu; b) zmenu stavu zásob. a) Tvorba hrubého fixného kapitálu (THFK) 7.32. V poľnohospodárstve dochádza k tvorbe fixného kapitálu vždy, keď držiteľ nadobudne alebo produkuje fixné aktíva, ktoré sú určené na použitie počas obdobia dlhšieho ako 1 rok ako prostriedok výroby v procese poľnohospodárskej výroby. Kritérium rozdeľovania pre zaznamenávanie THFK sa vzťahuje na odvetvia používateľov, a nie na odvetvie, do ktorého patrí právny vlastník. 7.33. Fixné aktíva, ktoré vlastní multiregionálna jednotka, sa alokujú do tých miestnych KAU, kde sa používajú. Fixné aktíva nadobudnuté prostredníctvom operatívneho lízingu sa zaznamenávajú v regióne vlastníka aktív a fixné aktíva nadobudnuté na základe finančného lízingu sa zaznamenávajú v regióne používateľa (ESA 2010, 13.33). 7.34. Nové aktíva zahrnuté do fixného kapitálu sa uvádzajú brutto, t. j. bez odpočítania spotreby fixného kapitálu. Okrem toho sa pri týchto aktívach vypočítava aj spotreba fixného kapitálu. Tvorba čistého kapitálu sa získava odpočítaním spotreby fixných aktív od tvorby hrubého kapitálu. 7.35. Výrobné jednotky si môžu navzájom predať existujúce aktíva, napr. použité stroje. Keď sa aktíva presúvajú medzi odvetviami a regiónmi, celková platená cena by sa mala zahrnúť do THFK v jednom odvetví alebo regióne a prijatá cena by sa mala odpočítať od THFK v inom odvetví alebo regióne. Transakčné náklady vlastníctva aktív, ako sú právne poplatky za predaje pozemkov a existujúcich budov nadobúdateľ započítava ako dodatočnú THFK, aj keď niektoré náklady hradí predávajúci. 7.36. THFK pre plemenné a ťažné zvieratá regiónu zodpovedá rozdielu medzi nákupmi mimo regiónu (vrátane dovozu) a predajmi do iných regiónov (vrátane vývozu), pričom sa zohľadňujú náklady na prevod vlastníctva z predajov v rámci regiónu. Keď sa agregujú všetky regióny, je dôležité zabezpečiť, aby sa medziregionálne toky navzájom zrušili (okrem nákladov na prevod vlastníctva) tak, aby súčet všetkých regionálnych THFK bol rovnaký ako THFK národných poľnohospodárskych účtov. Ak sa fixný kapitál skladá z hospodárskych zvierat, ako sú ťažné a plemenné zvieratá, alebo z dojníc, musia sa oceniť (keď sa použije metóda zdola nahor) v súlade s touto konvenciou: predaje zvierat do poľnohospodárskych podnikov v iných regiónoch predstavuje zápornú THFK, zatiaľ čo nákupy z iných regiónov predstavuje pozitívnu THFK. b) Zmeny stavu zásob 7.37. Zásoby zahŕňajú všetky aktíva, ktoré nie sú súčasťou fixného kapitálu a ktorý majú v danom momente v dočasnej držbe výrobné jednotky. Rozlišujú sa dva druhy zásob: vstupné a výstupné zásoby (porovnaj 2.171). 7.38. V prípade zvierat klasifikovaných ako zásoby, obchod, ktorý sa berie do úvahy pri výpočte zmien stavu zásob, zahŕňa predaje do iných regiónov a nákupy z nich, ako aj dovoz a vývoz. C. DISTRIBUČNÉ TRANSAKCIE A INÉ TOKY

7.39. Praktické ťažkosti pri získavaní spoľahlivých regionálnych informácií o distribučných transakciách v určitých prípadoch, najmä keď jednotky vykonávajú činnosti vo viac ako jednom regióne alebo keď región nie je vždy jasne vymedzenou oblasťou, v ktorej sa vykonávajú určité činnosti, vysvetľujú, prečo ESA pokrýva regionálne účty odvetvia poľnohospodárstva len v súvislosti s niekoľkými agregátmi: pridaná hodnota, dotácie, dane, odmeny zamestnancov, nájomné a ostatné dôchodky, úroky a THFK. 1. Všeobecné pravidlá 7.40. Distribučné transakcie sa zaznamenávajú na akruálnej báze t. j. v čase, keď ekonomická hodnota, splatná suma alebo pohľadávka vznikne, je transformovaná alebo zrušená alebo zanikne, a nie vtedy, keď sa skutočne uskutoční platba. Táto zásada zaznamenávania (založená na právach a povinnostiach) sa uplatňuje na všetky toky bez ohľadu na to, či sú to peňažné toky alebo či k nim dochádza medzi jednotkami alebo v jednej jednotke. 7.41. Ak však nie je možné presne určiť dátum nadobudnutia pohľadávky (dlhu), môže sa použiť dátum platby alebo iná prijateľná aproximácia akruálneho základu (porovnaj 3.007). 2. Pridaná hodnota a) Všeobecné pravidlá 7.42. Pridaná hodnota je výsledkom výrobnej činnosti ekonomiky alebo jedného z jej odvetví počas daného obdobia a je bilančnou položkou účtu produkcie. Ide o rozdiel medzi hodnotou produkcie a hodnotou medzispotreby. Je kľúčovou položkou pri zisťovaní produktivity ekonomiky alebo odvetvia (porovnaj 3.013) alebo regiónu či odvetvia v rámci regiónu. b) Oceňovanie pridanej hodnoty 7.43. Pridaná hodnota sa môže uviesť brutto (hrubá pridaná hodnota v základných cenách) alebo netto (čistá pridaná hodnota v základných cenách), t. j. pred odpočítaním alebo po odpočítaní spotreby fixného kapitálu. V súlade s metódou oceňovania produkcie (základná cena) a medzispotreby (nákupné ceny) sa čistá pridaná hodnota meria základnými cenami (porovnaj 3.013). 7.44. Použitie základných cien znamená, že dane z výrobkov a dotácie na výrobky sa musia priradiť k špecifickým tovarom a službám, ktoré sa potom musia rozdeliť medzi regióny. 7.45. Odpočítaním iných daní z výroby od pridanej hodnoty v základných cenách a pripočítaním iných dotácií na výrobu sa získa pridaná hodnota pri nákladoch výrobných faktorov. Čistá pridaná hodnota pri faktoroch výrobných nákladov predstavuje príjem výrobných faktorov (porovnaj 3.014). 3. Spotreba fixného kapitálu 7.46. V rámci REÚP sa tovary a služby, ktoré tvoria fixný kapitál podniku (ako sú porasty s opakovanými výnosmi plodín, stroje a budovy, významné zlepšenia pôdy, softvér, náklady na prevod vlastníctva neprodukovaných aktív atď.) ako spôsob výroby vo výrobnom procese opotrebúvajú a zastarávajú. Takéto opotrebovanie a zastarávanie sa meria ako spotreba fixného kapitálu. Podobne ako v prípade EÚP by sa spotreba fixného kapitálu nemala počítať v prípade hospodárskych zvierat. 4. Dotácie 7.47. REÚP uplatňujú rovnaké pravidlá ako EÚP: toky, ktoré sú v EÚP klasifikované ako prevádzkové dotácie, sa rovnakým spôsobom klasifikujú v REÚP, podobne je to v prípade tokov vo forme kapitálových transferov. 5. Dane 7.48. REÚP uplatňujú rovnaké pravidlá ako EÚP: rôzne druhy daní sa v REÚP klasifikujú rovnakým spôsobom ako v EÚP. 6. Odmeny zamestnancov 7.49. V prípade výrobcov sa odmeny zamestnancov alokujú do tých miestnych KAU, v ktorých sú ľudia zamestnaní. Keď tieto údaje nie sú dostupné, odmeny zamestnancov sa alokujú podľa druhej najlepšej metódy založenej na odpracovaných hodinách. Ak nie sú dostupné údaje o odmenách zamestnancov ani o odpracovaných hodinách, použije sa údaj o počte zamestnancov podľa miestnej KAU (porovnaj ESA 2010, 13.42). 7. Čistý prevádzkový zisk

7.50. Čistý prevádzkový zisk sa získa z čistej pridanej hodnoty v základných cenách odpočítaním odmien zamestnancov a iných daní z výroby a pripočítaním ostatných dotácií na výrobu. 8. Úroky, nájomné 7.51. REÚP uplatňujú rovnaké pravidlá ako EÚP: toky, ktoré sú klasifikované ako úroky, nájomné v EÚP, sa klasifikujú rovnakým spôsobom aj v REÚP. 9. Príjmy z poľnohospodárskeho podnikania: všeobecné pravidlá výpočtu 7.52. Priamo splatný príjem z majetku vyplývajúci z poľnohospodárskych činností a nepoľnohospodárskych druhotných činností, t. j. úroky zaplatené z pôžičiek prijatých v súvislosti s týmito činnosťami vrátane nákupu poľnohospodárskej pôdy a nájomné platené vlastníkom pôdy, sa odpočítajú od prevádzkového zisku (porovnaj 3.070 až 3.087). D. KRÁTKY POHĽAD NA VYKONÁVANIE 1. Úvod 7.53. Táto časť sa zameriava na zdôraznenie niektorých aspektov metodiky, najmä výberu poľnohospodárskeho podniku a zisťovania produkcie. 7.54. Poľnohospodársky podnik je referenčnou jednotkou pre štatistické zisťovania o poľnohospodárstve na národnej a nižšej úrovni. To je hlavnou výhodou pre REÚP, pretože to znamená, že oceňovanie objemov produkcie môže byť založené priamo na štatistických systémoch na meranie plôch, výnosov, veľkosti stáda atď. Výber podniku má aj tú výhodu, že umožňuje konzistentnejšie účtovníctvo. Produkcia a náklady sa v skutočnosti týkajú rovnakých súborov jednotiek, aj keď sa metódy extrapolácie v jednotlivých zdrojoch líšia. Napokon výber podniku spolu s pojmami charakteristických činností a jednotiek zabraňuje tomu, aby sa museli vykonať úpravy, ktoré by mohli byť sporné, ako by to mohlo byť v prípade domácich záhradiek a nekomerčného chovu hospodárskych zvierat. Táto konvencia uľahčuje porovnávanie medzi krajinami. Prepojenie so štatistickými údajmi vo fyzických množstvách, ktoré sú kľúčové pre poľnohospodárstvo a zaručujú, že merania účtovných položiek budú konzistentné, pretože úpravy alebo „mimoštatistické“ opravy sú takto obmedzené, zjavne zjednodušuje a zlepšuje výpočty. Tieto aspekty sú tiež v súlade s cieľom uprednostniť v REÚP prístup zdola nahor. 2. Vymedzenie regionálneho poľnohospodárstva 7.55. Pre každý región sa odvetvie poľnohospodárstva skladá zo všetkých podnikov, ktorých výrobné faktory sa nachádzajú v danom regióne. Táto zásada, ktorá je v súlade s pojmom sídla výrobných jednotiek, môže spôsobovať niekoľko problémov: poľnohospodárska štatistika zvyčajne vymedzuje umiestnenie podnikov podľa ich ústredia, a nie priamo podľa umiestnenia výrobných faktorov. Tieto dve umiestnenia nie sú vždy rovnaké a tento jav bude v pravdepodobne vyskytovať častejšie, keďže podniky sa rozširujú. Pri zostavovaní REÚP by sa preto niektoré podniky mali preklasifikovať medzi regiónmi a v niektorých prípadoch dokonca rozdeliť. V praxi to bude pravdepodobne ťažké, pričom v takom prípade môže byť vhodnejšie zachovať pre podniky rovnaké umiestnenie ako v štatistických zisťovaniach. Tento návrh však závisí od dvoch podmienok: po prvé, spôsob vymedzenia umiestnenia musí byť rovnaký pre všetky regióny krajiny a po druhé, všetky účtovné položky sa musia oceňovať zo zdrojov, ktoré používajú rovnaké pravidlá na vymedzenie umiestnenia podnikov. 3. Zisťovanie poľnohospodárskej produkcie 7.56. Poľnohospodárska produkcia zahŕňa určité plodiny, ktoré ten istý podnik opätovne používa vo forme medzispotreby; týka sa to najmä výrobkov určených na krmivá pre zvieratá. Najmä v prípade plodín pestovaných na ornej pôde sa môže regionálna produkcia často určovať na základe množstiev zozbieraných v každom regióne, ktoré sa potom oceňujú prostredníctvom cien. V tomto prípade sa oceňuje celá produkcia bez ohľadu na to, či je určená na uvádzanie na trh mimo odvetvia, predaj iným poľnohospodárskym podnikom alebo použitie tým istým podnikom. Produkcia každého regiónu sa teda získava priamo v súlade s pojmom prijatým v EÚP a REÚP. Ceny, ktorými sa oceňuje produkcia tvoriaca vnútrojednotkovú spotrebu, môžu byť založené aj na regionálnych údajoch zodpovedajúcich cenám, za ktoré sa produkcia predáva. Nedostatok regionálnych údajov o cenách však predstavuje všeobecný problém, pokiaľ ide o oceňovanie produkcie, a to (regionálnej) produkcie, ktorá sa predáva, ako aj produkcie, ktorá tvorí vnútrojednotkovú spotrebu. Oceňovanie výrobkov REÚP tvoriacich vnútrojednotkovú spotrebu tak spôsobuje rovnaké ťažkosti ako oceňovanie výrobkov, ktoré sa uvádzajú na trh. Inak je to samozrejme v prípade, že množstvá nemožno oceniť na regionálnej úrovni. Vtedy je metóda zhora nadol, ktorá je založená na oceneniach na národnej úrovni, vo všeobecnosti jedinou metódou, ktorú možno použiť (). 7.57. Pokiaľ ide o zvieratá, či už sú klasifikované ako zásoby alebo ako fixný kapitál, mali by sa zohľadniť tieto body: ·oceňovanie zmien stavu zásob a zmien THFK týkajúcich sa zvierat na regionálnej úrovni, pretože tieto dva toky sú v skutočnosti zložkami nepriamej metódy výpočtu produkcie, ·oceňovanie obchodu so zvieratami medzi regiónmi, pretože tento obchod je tiež súčasťou nepriamej metódy výpočtu produkcie, ·členenie dovozných a vývozných tokov týkajúcich sa zvierat podľa regiónov, ·primerané zaobchádzanie s nákladmi na prevod vlastníctva, ·metóda úpravy REÚP podľa EÚP. 7.58. V niektorých prípadoch môže byť nepriama metóda výpočtu živočíšnej produkcie na regionálnej úrovni príliš náročná. V takýchto prípadoch je lepšie vypočítať produkciu na základe modelu s použitím fyzických údajov a potom upraviť hodnoty podľa hodnôt v EÚP.

4. Neoddeliteľné nepoľnohospodárske druhotné činnosti 7.59. Existujú rôzne spôsoby začlenenia neoddeliteľných nepoľnohospodárskych druhotných činností do REÚP, v závislosti od druhu činnosti. Niektoré z týchto druhotných činností sú na regionálnej úrovni skutočne veľmi koncentrované – napríklad spracovanie poľnohospodárskych výrobkov. V tomto prípade sa pri oceňovaní produkcie množstiev aj cien môžu využiť miestne štatistické údaje. V prípade tejto produkcie sú hodnoty v EÚP de facto rovnaké ako hodnoty uvedené v REÚP. Iné prípady však môžu byť zložitejšie. Napríklad v prípade niektorých činností nemusí existovať žiadny regionálny zdroj, najmä ak sa od začiatku nekoncentrujú v konkrétnych regiónoch. V prípade iných činností sa regionálne údaje poskytujú prostredníctvom štatistických zisťovaní alebo informácií o mikroekonomických účtoch [napríklad informačná sieť poľnohospodárskeho účtovníctva (FADN)], ale neexistuje žiadna záruka, že sú reprezentatívne za daný región. Okrem toho údaje môžu byť staré a k dispozícii nie sú žiadne zdroje na spoľahlivú aktualizáciu. A napokon, na regionálnej úrovni iba niekedy existujú kvalitatívne ukazovatele. Vo všetkých týchto prípadoch sú hodnoty EÚP východiskovým bodom pre REÚP a často sa musia používať metódy zhora nadol. 5. Medzispotreba 7.60. Medzispotreba v REÚP zahŕňa poľnohospodárske výrobky používané podnikmi bez ohľadu na to, či sa s nimi obchoduje priamo medzi majiteľmi v tom istom regióne alebo v rôznych regiónoch alebo prostredníctvom sprostredkovateľov, ktorí sa môžu, ale nemusia stať vlastníkmi výrobkov pred ich ďalším predajom atď. Okrem toho sa niektoré poľnohospodárske výrobky vnútrojednotkovej spotreby zaznamenávajú ako medzispotreba, najmä určité plodiny používané ako krmivá pre zvieratá. Ako medzispotreba sa nezaznamenávajú nákupy zvierat (ani tých dovezených). 7.61. Prvá metóda výpočtu medzispotreby poľnohospodárskych výrobkov na regionálnej úrovni spočíva vo výpočte rozdielu medzi produkciou REÚP a tou časťou produkcie, ktorá má opustiť odvetvie, za každý výrobok (). Nie je to však úplne presné vyjadrenie medzispotreby poľnohospodárskych výrobkov v každom regióne, pretože zatiaľ čo poľnohospodárske výrobky určené na medzispotrebu zo strany poľnohospodárskych podnikov v iných regiónoch zahrnuté sú, poľnohospodárske výrobky, ktoré pochádzajú z podnikov v iných regiónoch, zahrnuté nie sú. Medzispotreba sa preto musí upraviť v súlade s hodnotami v EÚP. 7.62. Možná je aj iná metóda výpočtu, s použitím FADN ako zdroja informácií. Tento zdroj umožňuje oceniť medzispotrebu poľnohospodárskych výrobkov bez ohľadu na to, či pochádzajú z predajov ostatných podnikov alebo z iných zdrojov, napríklad z dovozu. Informačná sieť poľnohospodárskeho účtovníctva však nepokrýva presne rovnakým spôsobom výrobky, ktoré používa ako medzispotrebu ten istý podnik, a preto sú potrebné korekcie. Podobne sa preto medzispotreba musí upraviť v súlade s hodnotami v EÚP.“ PRÍLOHA II Príloha II sa nahrádza takto: „PRÍLOHA II PROGRAM PRENOSU ÚDAJOV Za každú z položiek produkcie (položky 01 až 18 vrátane podpoložiek) sa musí zasielať hodnota v základných cenách, ako aj jej zložky (hodnota vo výrobných cenách, dotácie na výrobky a dane z výrobkov). Údaje za účet produkcie a pre tvorbu hrubého fixného kapitálu (THFK) sa musia zasielať v bežných cenách aj v cenách predchádzajúceho roka. Všetky hodnoty by sa mali vyjadrovať v miliónoch jednotiek národnej meny. Spotreba práce by mala byť vyjadrený v 1 000 ročných pracovných jednotkách (RPJ). Údaje za regionálne účty pre poľnohospodárstvo sa musia zasielať len v bežných cenách.

1. Účet produkcie Prenos údajov za referenčný rok n a b c d Položka Zoznam premenných november rok n

(odhady EÚP) marec rok n + 1

(odhady EÚP) september

rok n + 1

(definitívne údaje EÚP) jún

rok n + +2

(REÚP) 01 OBILNINY (vrátane osív) X X X X 01.1 Pšenica a špaldová pšenica X X X X 01.1/1 Pšenica letná a špaldová — — X X 01.1/2 Pšenica tvrdá — — X X 01.2 Raž a súraž X X X X 01.3 Jačmeň X X X X 01.4 Ovos a jarné zmesi obilnín X X X X 01.5 Kukurica na zrno X X X X 01.6 Ryža X X X X 01.7 Ostatné obilniny X X X X 02 PRIEMYSELNÉ PLODINY X X X X 02.1 Olejnaté semená a olejnaté plody (vrátane osív) X X X X 02.1/1 Osivo repky a okrúhlice — — X X 02.1/2 Slnečnica — — X X 02.1/3 Sója — — X X 02.1/4 Ostatné olejnaté plodiny — — X X 02.2 Bielkovinové plodiny (vrátane osív) X X X X 02.3 Surový tabak X X X X 02.4 Cukrová repa X X X X 02.5 Ostatné priemyselné plodiny X X X X 02.5/1 Priadne rastliny — — X — 02.5/2 Chmeľ — — X — 02.5/3 Ostatné priemyselné plodiny: iné — — X — 03 KRMOVINY X X X X 03.1 Kŕmna kukurica — — X X 03.2 Kŕmne okopaniny (vrátane kŕmnej repy) — — X X 03.3 Ostatné kŕmne rastliny — — X X 04 ZELENINA A ZÁHRADNÍCKE PRODUKTY X X X X 04.1 Čerstvá zelenina X X X X 04.1/1 Karfiol — — X — 04.1/2 Rajčiaky — — X — 04.1/3 Ostatná čerstvá zelenina — — X — 04.2 Rastliny a kvety X X X X 04.2/1 Škôlkarské výpestky — — X — 04.2/2 Okrasné rastliny a kvety (vrátane vianočných stromčekov) — — X — 04.2/3 Porasty — — X — 05 ZEMIAKY (vrátane osív) X X X X 06 OVOCIE X X X X 06.1 Čerstvé ovocie X X X X 06.1/1 Stolové jablká — — X — 06.1/2 Stolové hrušky — — X — 06.1/3 Broskyne — — X — 06.1/4 Ostatné čerstvé ovocie — — X — 06.2 Citrusové plody X X X X 06.2/1 Sladké pomaranče — — X — 06.2/2 Mandarínky — — X — 06.2/3 Citróny — — X — 06.2/4 Ostatné citrusové plody — — X — 06.3 Tropické ovocie X X X X 06.4 Hrozno X X X X 06.4/1 Stolové hrozno — — X — 06.4/2 Ostatné hrozno — — X — 06.5 Olivy X X X X 06.5/1 Stolové olivy — — X — 06.5/2 Ostatné olivy — — X — 07 VÍNO X X X X 07.1 Stolové víno — — X — 07.2 Akostné víno — — X — 08 OLIVOVÝ OLEJ X X X X 09 OSTATNÉ RASTLINNÉ VÝROBKY X X X X 09.1 Rastlinné materiály používané hlavne na pletenie — — X — 09.2 Osivá — — X — 09.3 Ostatné rastlinné výrobky: iné — — X —



10 PRODUKCIA PLODÍN (01 AŽ 09) X X X X 11 ZVIERATÁ X X X X 11.1 Dobytok X X X X 11.2 Ošípané X X X X 11.3 Kone X X X X 11.4 Ovce a kozy X X X X 11.5 Hydina X X X X 11.6 Ostatné zvieratá X X X X 12 VÝROBKY ŽIVOČÍŠNEHO PÔVODU X X X X 12.1 Mlieko X X X X 12.2 Vajcia X X X X 12.3 OSTATNÉ VÝROBKY ŽIVOČÍŠNEHO PÔVODU X X X X 12.3/1 Surová vlna — — X — 12.3/2 Zámotky priadky morušovej — — X — 12.3/3 Ostatné výrobky živočíšneho pôvodu: iné — — X — 13 PRODUKCIA ZVIERAT (11+12) X X X X 14 PRODUKCIA POĽNOHOSPODÁRSKYCH VÝROBKOV (10+13) X X X X 15 PRODUKCIA POĽNOHOSPODÁRSKYCH SLUŽIEB X X X X 15.1 POĽNOHOSPODÁRSKE SLUŽBY — — X — 15.2 PRENÁJOM KVÓT MLIEKA — — X — 16 POĽNOHOSPODÁRSKA PRODUKCIA (14+15) X X X X 17 NEPOĽNOHOSPODÁRSKE DRUHOTNÉ ČINNOSTI (NEODDELITEĽNÉ) X X X X 17.1 SPRACOVANIE POĽNOHOSPODÁRSKYCH VÝROBKOV X X X X 17.2 OSTATNÉ NEODDELITEĽNÉ DRUHOTNÉ ČINNOSTI (TOVARY A SLUŽBY) X X X X 18 PRODUKCIA ODVETVIA POĽNOHOSPODÁRSTVA (16+17) X X X X



19 CELKOVÁ MEDZISPOTREBA X X X X 19.01 ZÁSOBY OSÍV A SADÍV X X X X 19.02 ENERGETIKA; MAZIVÁ X X X X 19.02/1 – elektrina — — X — 19.02/2 – plyn — — X — 19.02/3 – ostatné palivá a pohonné hmoty — — X — 19.02/4 – ostatné — — X — 19.03 HNOJIVÁ A ZÚRODŇUJÚCE LÁTKY X X X X 19.04 PRÍPRAVKY NA OCHRANU RASTLÍN A PESTICÍDY X X X X 19.05 VETERINÁRNE VÝDAVKY X X X X 19.06 KRMIVÁ PRE ZVIERATÁ X X X X 19.06/1 – krmivá dodávané inými poľnohospodárskymi podnikmi X X X X 19.06/2 – krmivá nakupované mimo odvetvia poľnohospodárstva X X X X 19.06/3 – krmivá vyrobené a spotrebované v tom istom podniku X X X X 19.07 ÚDRŽBA MATERIÁLOV X X X X 19.08 ÚDRŽBA BUDOV X X X X 19.09 POĽNOHOSPODÁRSKE SLUŽBY X X X X 19.10 NEPRIAMO MERANÉ SLUŽBY FINANČNÉHO SPROSTREDKOVANIA (FISIM) X X X X 19.11 INÉ TOVARY A SLUŽBY X X X X 20 HRUBÁ PRIDANÁ HODNOTA V ZÁKLADNÝCH CENÁCH (18-19) X X X X 21 SPOTREBA FIXNÉHO KAPITÁLU X X X X 21.1 VYBAVENIE — — X — 21.2 BUDOVY — — X — 21.3 PORASTY — — X — 21.4 OSTATNÉ — — X — 22 ČISTÁ PRIDANÁ HODNOTA V ZÁKLADNÝCH CENÁCH (20-21) X X X X

2. Účet tvorby dôchodkov Prenos údajov za referenčný rok n a b c d Položka Zoznam premenných november rok n

(odhady EÚP) marec

rok n + 1

(odhady EÚP) september

rok n + 1

(definitívne údaje EÚP) jún

rok n+2

(REÚP) 23 ODMENY ZAMESTNANCOV X X X X 24 OSTATNÉ DANE Z VÝROBY X X X X 25 OSTATNÉ DOTÁCIE NA VÝROBU X X X X 26 FAKTOR DÔCHODKOV (22 – 24 + 25) X X X X 27 PREVÁDZKOVÝ ZISK/ZMIEŠANÝ PRÍJEM (22 – 23 – 24 + 25) X X X X 3. Podnikateľský príjmový účet Prenos údajov za referenčný rok n a b c d Položka Zoznam premenných november rok n

(odhady EÚP) marec

rok n + 1

(odhady EÚP) september

rok n + 1

(definitívne údaje EÚP) jún

rok n+2

(REÚP) 28 NÁJOMNÉ A INÉ POPLATKY Z PRENÁJMU NEHNUTEĽNOSTÍ X X X X 29 PLATENÉ ÚROKY X X X X 30 PRIJATÉ ÚROKY X X X X 31 PODNIKATEĽSKÝ PRÍJEM (27 – 28 – 29 + 30) X X X X