[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 12.8.2010 KOM(2010) 429 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o uplatňovaní nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 z 26. októbra 2005 o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú do Spoločenstva alebo vystupujú zo Spoločenstva, podľa článku 10 tohto nariadenia SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o uplatňovaní nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 z 26. októbra 2005 o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú do Spoločenstva alebo vystupujú zo Spoločenstva, podľa článku 10 tohto nariadenia ÚVOD Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 z 26. októbra 2005 o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú do Spoločenstva alebo vystupujú zo Spoločenstva[1] (ďalej len „nariadenie o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti“) nadobudlo účinnosť 15. decembra 2005. V článku 10 nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sa Komisii ukladá povinnosť predložiť Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonávaní tohto nariadenia 4 roky po tom, ako nadobudlo účinnosť. Nariadenie o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti je uplatniteľné od 15. júna 2007 a vzhľadom na toto krátke obdobie uplatňovania sa členské štáty, ako aj Komisia zameriavajú na vytváranie primeraných štruktúr a vytváranie adekvátnych postupov, ktorými sa umožní harmonizované vykonávanie predmetného nariadenia. Komisia na začiatku posúdenia vykonávania nariadenia v júli 2008 zaslala členským štátom dotazníky. Z ich odpovedí v týchto dotazníkoch[2] a následných diskusií na niekoľkých stretnutiach s členskými štátmi v rámci „pracovnej skupiny pre kontrolu peňažných prostriedkov v hotovosti“ Komisia získala dostatok materiálu na to, aby vypracovala túto správu. VšEOBECNÉ INFORMÁCIE Súvislosti Právne predpisy Európskej únie (EÚ) Právny rámec EÚ na boj proti praniu špinavých peňazí tvorí smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu[3], v znení zmien a doplnení smerníc 2007/64/ES, 2008/20/ES a 2009/110/ES, a nariadenie Európskeho Parlamentu a Rady (ES) č. 1781/2006 z 15. novembra 2006 o údajoch o príkazcovi, ktoré sprevádzajú prevody finančných prostriedkov[4]. Rovnako dôležité sú aj rozhodnutie Rady 2000/642/JHA upravujúce spoluprácu pri výmene informácií medzi finančnými informačnými jednotkami členských štátov a rámcové rozhodnutie Rady 2001/500/JHA o praní špinavých peňazí, identifikácii, vyhľadávaní, zmrazení, zaistení a konfiškácii prostriedkov a príjmov z trestnej činnosti. Tento rámec dopĺňa stratégia EÚ financovania boja proti terorizmu, ktorá je zameraná na opatrenia na zlepšenie výsledkov v boji proti financovaniu terorizmu. V smernici 2005/60/ES, ktorá nahradila smernicu 1991/308/EHS je obsiahnutý mechanizmus EÚ na prevenciu prania špinavých peňazí pomocou monitorovania transakcií, ktoré vykonávajú úverové a finančné inštitúcie a osoby určitých druhov profesií. Existencia rizika, že tento mechanizmus by sa dal obísť pohybom peňažných prostriedkov v hotovosti na nezákonné účely alebo financovanie terorizmu, viedla k potrebe doplniť toto opatrenie požiadavkou kontrolovať peňažné prostriedky v hotovosti, ktoré sa na územie EÚ dovážajú/sa z neho vyvážajú. Na tento účel sa prijalo nariadenie o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti a jeho cieľom je zosúladiť v podmienkach jednotného trhu a v hospodárskej a menovej únie základnú zásadu voľného pohybu tovaru, osôb, služieb a kapitálu s prevenciou prania špinavých peňazí a financovania terorizmu. Medzinárodné aspekty Významným partnerom v zaisťovaní účinnosti nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti je Finančná akčná skupina (FATF) a k nej pridružený regionálny orgán Moneyval. Tento medzivládny orgán, zriadený na samite G7 v Paríži v roku 1989, podporuje vládne politiky proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu. Na tento účel vydáva odporúčania a usmernenia a kontroluje plnenie svojich odporúčaní pomocou systému vzájomného hodnotenia, so zámerom vyvíjať konštantný tlak na svojich členov, aby zaručili účinné opatrenia proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu. Mimoriadne odporúčanie IX o kuriéroch hotovosti, ktoré vydala FATF, sa v EÚ transponuje v rámci nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov. Diskusie o postupoch uvedených v mimoriadnom odporúčaní IX a správy o hodnotení a pokroku, ktoré vypracovali hodnotitelia FATF, v mnohých prípadoch urýchlili ďalšie zlepšenie kontrol peňažných prostriedkov v hotovosti v členských štátoch. FATF nedávno uznala EÚ ako nadnárodnú jurisdikciu na uplatňovanie mimoriadneho odporúčania IX o kuriéroch hotovosti. Toto uznanie prináša aj povinnosť dodržiavať osobitné kritériá, ako napríklad primeranú výmenu relevantných informácií na nadnárodnej úrovni a porovnateľnú odbornú prípravu, zhromažďovanie údajov, presadzovanie a presné zameriavanie programov vypracovaných a uplatňovaných na nadnárodnej úrovni. Kľúčové prvky nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti Ohlasovacia povinnosť V nariadení o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sa ustanovuje jednotný prístup EÚ ku kontrolám peňažných prostriedkov v hotovosti na základe systému povinného ohlásenia súm peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré majú hodnotu 10 000 EUR a viac, pri vstupe na územie EÚ alebo výstupe z neho. Cestujúci musia určenému príslušnému orgánu poskytnúť informácie o deklarantovi, majiteľovi a príjemcovi peňažných prostriedkov v hotovosti uvedených v ohlásení, a rovnako uviesť presnú sumu, povahu, pôvod, plánované využitie a spôsob prepravy týchto peňažných prostriedkov. V nariadení o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sa neurčuje ani metóda (t.j. ústne, písomne, elektronicky) ani formát tohto ohlásenia. Určenie právomoci príslušných orgánov Vnútroštátne príslušné orgány musia mať právomoc kontrolovať fyzické osoby, ich batožinu a ich dopravné prostriedky na to, aby mohli zaručiť dodržiavanie ohlasovacej povinnosti. V prípade jej nedodržania možno peňažné prostriedky v hotovosti zhabať a uplatnia sa sankcie. Zaznamenávanie a spracúvanie informácií V nariadení o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sa členským štátom ukladá povinnosť zaznamenávať a spracúvať všetky informácie, ktoré získajú z ohlásení a/alebo svojich kontrol a sprístupniť tieto informácie vnútroštátnej finančnej spravodajskej jednotke (FIU) toho členského štátu, na ktorého území cestujúci vstupuje do EÚ alebo ju opúšťa. Výmena informácií Ak existujú dôvody domnievať sa, že sumy hotovosti súvisia s nelegálnou činnosťou zahŕňajúcou presuny peňažných prostriedkov v hotovosti, môžu sa o tejto skutočnosti poskytnúť informácie orgánom v ostatných členských štátoch a Komisii sa postúpia vtedy, ak by mohlo dôjsť k nepriaznivému vplyvu na finančné záujmy EÚ. Podľa rámca platných dohôd o vzájomnej administratívnej pomoci možno informácie získané na základe nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti takisto postúpiť tretej krajine pod podmienkou, že sa dodržia príslušné vnútroštátne ustanovenia a ustanovenia EÚ o poskytovaní osobných údajov tretím krajinám. Otázky dôvernosti informácií Všetky informácie získané na základe nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sú dôverné. So všetkými osobnými údajmi sa musí zaobchádzať v súlade s príslušnými ustanoveniami o ochrane údajov. V prípade potreby sa uplatnia pravidlá utajovania informácií, aby sa zaručila bezpečnosť údajov. Kontrola pohybu peňažných prostriedkov v hotovosti na území Európskej únie Nariadenie o kontrole peňažných prostriedkov platí bez toho, aby ním boli dotknuté vnútroštátne opatrenia na kontrolu pohybu peňažných prostriedkov v hotovosti na území Európskej únie. Takéto vnútroštátne opatrenia však musia byť v súlade s článkom 65 Zmluvy o fungovaní EÚ, v ktorom sa členským štátom udeľuje právo určiť postupy nahlasovania pohybu kapitálu na účely administratívnych alebo štatistických informácií alebo prijímať opatrenia, ktoré sú opodstatnené na základe verejnej politiky alebo verejnej bezpečnosti verejnosti, za predpokladu, že dané uplatňované opatrenia a postupy nepredstavujú prostriedok svojvoľnej diskriminácie alebo skrytého obmedzovania voľného pohybu kapitálu. Takéto vnútroeurópske kontroly hotovosti na hraniciach s inými členskými štátmi uplatňujú tieto členské štáty[5]: BE, BG, CY, DE, DK, ES, FR, IT, MT, PL a PT. Na tento účel využívajú povinný systém nahlasovania hotovosti s hraničnou hodnotou 10 000 EUR (s výnimkou PT, kde je nahlasovanie hotovosti nepovinné, ak sa nevykonáva kontrola dotknutej fyzickej osoby). AT neobmedzuje kontroly hotovosti len na hranice, ale vykonáva ich na celom svojom území. ES zaviedlo podobné vnútroštátne kontroly ako AT, ale len v prípade súm s minimálnou hodnotou 100 000 EUR. UK nezaviedlo rutinné vnútroeurópske kontroly hotovosti, ale úradníci na území UK vykonávajú (náhodné) kontroly cestujúcich a ich batožiny zamerané na prenášanú hotovosť. IE má podobný postup ako UK, pričom hraničná hodnota hotovosti je 6 438 EUR. CZ, EE, EL, FI, HU, LV, LT, LU, NL, RO, SL, SK a SE neuplatňujú žiadne vnútroeurópske kontroly hotovosti. UPLATňOVANIE NARIADENIA O KONTROLE PEňAžNÝCH PROSTRIEDKOV V HOTOVOSTI Súvislosti Príslušné orgány V nariadení o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sa nešpecifikuje, ktorý orgán by členský štát mal vymenovať ako príslušný orgán. V praxi 23 členských štátov udelilo právomoci zodpovedného orgánu colným orgánom. DK a EE vymenovali daňové a colné orgány. Ďalšie dva členské štáty - PL a UK - vymenovali colnú a pohraničnú stráž. Ďalším prejavom rozdielov medzi členskými štátmi je široká škála iných zainteresovaných orgánov: federálna (kriminálna) polícia, FIU, Agentúra pre ochranu proti terorizmu, pohraničná stráž, regionálne vlády, pokladnica, oddelenia na boj proti podvodom alebo vyšetrovacie služby a súdne orgány. Najčastejším partnerom pri presadzovaní kontrol hotovosti sú policajné orgány a FIU. V šestnástich členských štátoch je táto spolupráca medzi orgánmi upravená prostredníctvom písomných dohôd o spolupráci. Tretina členských štátov zriadila spravodajské bunky alebo pracovné skupiny medzi príslušnými orgánmi. Vymedzenie pojmu peňažné prostriedky v hotovosti Vymedzenie pojmu peňažné prostriedky v hotovosti v nariadení o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sa prevzalo zo minimálneho odporúčania IX, ako ho používa FATF, a vzťahuje sa na obchodovateľné nástroje na doručiteľa alebo menu. Členské štáty doteraz nehlásili žiadne výrazné problémy s uplatňovaním tohto vymedzenia. Zlato, vzácne kovy ani drahokamy nie sú v tomto vymedzení zahrnuté. Niekoľko členských štátov oznámilo, že uplatňujú vnútroštátne ustanovenia podobné povinnosti ohlasovať hotovosť aj v prípade zlata a/alebo vzácnych kovov a drahokamov (BG, DE, AT (na území AT), CY, CZ a PL). Vo vymedzení pojmu hotovosť nie sú zahrnuté ani viacúčelové karty fungujúce ako elektronická peňaženka. Jeden členský štát (DE) oznámil, že uplatňuje vnútroštátne ustanovenia o povinnosti nahlasovať elektronické peňažné prostriedky. Ohlasovacia povinnosť Všetky fyzické osoby, ktoré vstupujú na územie EÚ alebo ho opúšťajú, sú zo zákona povinné nahlásiť akúkoľvek sumu s hodnotou 10 000 EUR a viac, ktorú so sebou prenášajú, príslušným orgánom členského štátu, cez ktorý na územie EÚ vstupujú alebo ho opúšťajú, t. j. na prvom mieste vstupu do EÚ a poslednom mieste výstupu z EÚ. Zvyšovanie informovanosti o ohlasovacej povinnosti Na úrovni EÚ, ako aj na vnútroštátnej úrovni sa spustili informačné kampane, ktoré sa neprestajne aktualizujú a ktorých cieľom je zabezpečiť informovanosť cestujúcich o ohlasovacej povinnosti. Na úrovni EÚ sa vyrobili a distribuovali plagáty (10 000 kusov v 22 jazykoch), viacjazyčné brožúry (401 520 kusov vytlačených v roku 2007 s revidovaným novým nákladom 1 000 000 kusov v júli 2009), reklamné články v magazínoch leteckých spoločností (10 veľkých leteckých spoločností v septembri 2009), webové stránky (v roku 2007, upravená verzia v auguste 2009) a animovaný klip (v roku 2007, upravená verzia z novembri 2009, v 7 jazykoch). Podobné propagačné materiály, ako plagáty, webové stránky, informačné balíky zainteresovaným stranám alebo tlačové správy o prípadoch zhabania peňažných prostriedkov, sa vypracovali na vnútroštátnej úrovni. Všeobecne prevláda dojem, že informačné kampane o kontrolách hotovosti výraznou mierou prispeli k zvýšeniu informovanosti cestujúcich o ohlasovacej povinnosti, hoci len 4 členské štáty monitorovali výsledky týchto kampaní a v žiadnom prípade sa na meranie efektívnosti či účinnosti týchto kampaní nepoužili nástroje monitorovania. V nariadení o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sa výslovne neuvádza povinnosť rozbehnúť informačné kampane, ale takmer všetky členské štáty konštatovali potrebu takéhoto kroku. Sedemnásť členských štátov oznámilo, že ich informačná kampaň o kontrole hotovosti prebieha neustále, aby sa zabezpečilo trvalé zvyšovanie informovanosti. Niekoľko členských štátov považuje za potrebné včleniť povinnosť zvyšovať informovanosť o kontrolách hotovosti do nariadenia, pretože by sa tým zjednodušili kontakty s predstaviteľmi letísk v otázke viditeľného umiestnenia informačných materiálov. Miesto, kde treba hotovosť ohlásiť V nariadení o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sa vyžaduje, aby fyzické osoby nahlasovali hotovosť príslušným orgánom členského štátu, cez ktorý na územie EÚ vstupujú alebo v ktorom ho opúšťajú. Táto požiadavka pre členské štáty vo všeobecnosti nepredstavuje žiadny problém. Tranzit V prípade cestujúcich leteckou dopravou na účely tranzitu sa povinnosť ohlásiť hotovosť na prvom mieste vstupu na územie EÚ alebo poslednom mieste výstupu z neho dodržiava ťažko z dôvodu rozdielov v tranzitovej infraštruktúre na letiskách. V tranzitných zónach existuje len málo možností na ohlásenie hotovosti, alebo sa navzájom veľmi líšia, a medzi dvoma letmi na to nie je dostatok času. Pre príslušné orgány členského štátu je takisto náročné zabezpečiť harmonizované kontroly tranzitných cestujúcich. Nedostatok času, nedostatok vhodných zariadení na kontrolu z dôvodu rozdielov v tranzitovej infraštruktúre na letiskách a oddelená preprava príručnej batožiny a odovzdanej batožiny tvoria prekážku pri týchto kontrolách. Osobitná projektová skupina odborníkov na kontroly hotovosti sa zaoberala touto otázkou, pričom dospela k záveru, že podľa všetkého je potrebná revízia článku 3 nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti, aby sa mohli zladiť kontroly hotovosti s kontrolami batožiny cestujúcich ustanovenými v článkoch 192 až 194 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva[6]. Metódy ohlásenia hotovosti V nariadení o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sa umožňuje poskytnúť údaje potrebné pri ohlásení hotovosti písomne, ústne alebo elektronicky. Väčšina členských štátov si zvolila písomné vyhlásenia. Iba DK, AT a ES povolili ústne vyhlásenia, ktoré colné orgány potom prepíšu do písomného dokladu. AT (len v prípade profesionálnych kuriérov hotovosti), ES a PL povolili aj ohlasovanie elektronickou formou. V druhom štvrťroku 2009 sa 90 % ohlásení hotovosti vykonalo písomne, 9,7 % elektronicky a 0,3 % ústne. Všetky členské štáty zostavili formuláre, v ktorých sa musia uviesť všetky minimálne údaje vyžadované podľa článku 3 ods. 2 nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti. Zo skúseností z počiatočnej fázy vykonávania nariadenia je jasné, že spoločným formulárom na ohlásenie hotovosti by sa výrazným spôsobom zlepšila (elektronická) výmena informácií o ohláseniach hotovosti. Okrem toho by tak medzinárodní cestujúci mohli lepšie pochopiť, čo sa od nich očakáva, čím by sa prispelo k lepšiemu dodržiavaniu požiadaviek. Na tento účel sa vypracoval spoločný ohlasovací formulár (Common Declaration Form - CDF). V súčasnosti ho využíva už šestnásť členských štátov: AT, CY, DK, EE, EL, FI, HU, IE, LU, MT, NL, PL, PT, RO, SE a SI. Iné členské štáty zvažujú zavedenie CDF v budúcnosti (BG, DE, LV, SK) alebo už používajú formuláre, ktoré sa na CDF veľmi podobajú: ES, FR, LT. Takmer vo všetkých členských štátoch sa prijímajú a dajú vyplniť ohlásenia v tých úradných jazykoch danej krajiny, v ktorých ich treba predložiť, a takisto v angličtine. Niektoré členské štáty prijímajú a umožňujú vyplniť formulár ohlásenia hotovosti aj v ďalších najviac používaných jazykoch EÚ. Štatistiky ohlásení hotovosti V nariadení o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti nie je žiadna výslovná požiadavka poskytovať štatistiky. Napriek tomu členské štáty dospeli k dohode, že Komisii[7] budú zasielať svoje štatistiky predložených ohlásení hotovosti a výsledkov získaných z kontrol. Nesprávne ohlásenia hotovosti alebo zistenia z kontrol sa v štatistikách uvádzajú ako „záznamy“ (podrobnosti v 3.4.2). V prílohe 1 sa uvádzajú štatistiky ohlásení hotovosti a záznamov získaných vo všetkých členských štátoch v období od 15. júna 2007 do 30. júna 2009. Členské štáty za toto obdobie prijali 178 351 ohlásení hotovosti, ktoré zodpovedali celkovej sume 79 922 miliónov EUR. Počet ohlásení hotovosti podaných pri vstupe bol 101 824, pri výstupe 76 527. V prílohe 2 je grafický prehľad správ členských štátov podávali správy o počte podaných ohlásení hotovosti a sú z neho zrejmé podstatné rozdiely. Za vykazované obdobie DE prijalo 25 %, IT 22,5 % a FR 13 % celkového počtu ohlásení hotovosti, za nimi nasleduje ES (9 %), LT (4,5 %), PL (4 %), UK (3,5 %) a BG (3 %). Tieto štatistiky treba ďalej monitorovať, aby sa zlepšilo harmonizované vykonávanie kontrol hotovosti v členských štátoch. V prílohe 3 je znázornený rapídny nárast počtu ohlásení hotovosti v členských štátoch až do konca roka 2008 (z 13 196 ohlásení v 3. štvrťroku 2007 na 28 210 ohlásení v poslednom štvrťroku 2008). V 2. štvrťroku 2009 počet ohlásení klesol na 27 236. Rovnaký trend možno pozorovať aj v prílohe 4 v prípade sumy v ekvivalente EUR, na ktorú sa tieto ohlásenia hotovosti vzťahovali (5 432 miliónov EUR 3. štvrťroku 2007, 13 051 miliónov EUR v poslednom štvrťroku 2008, 9 496 miliónov EUR v 2. štvrťroku 2009). Je veľmi pravdepodobné, že počet ohlásení hotovosti a suma eur, na ktorú sa vzťahovali, nasledovali všeobecné oslabenie hospodárskej činnosti v roku 2009 súvisiace s bankovou krízou. V druhom štvrťroku 2009 sa vyše 63 % ohlásení hotovosti predložilo na letiskách, 30 % na cestných hraničných priechodoch, 5 % v prístavoch a 2 % na železničných hraničných priechodoch. 86,2 % ohlásení hotovosti podali súkromní kuriéri hotovosti, 13,8 % profesionálni kuriéri hotovosti. Informácie o splnomocnení vnútroštátnych orgánov vykonávať kontrolu Kontrolná právomoc v členských štátoch Kontroly v členských štátoch sú zamerané na predložené ohlásenia, cestujúcich, batožinu a dopravné prostriedky. Všetky členské štáty oznámili, že vykonávajú fyzické kontroly. Takmer všetky členské štáty využívajú skenovacie zariadenia. Štyri členské štáty využívajú pri kontrole hotovosti vycvičených služobných psov. Na zabezpečenie efektívnych a účinných kontrol je mimoriadne dôležitá primeraná stratégia riadenia rizík. Dvanásť členských štátov má osobitnú vnútroštátnu stratégiu týkajúcu sa kontrol hotovosti. Iné členské štáty postupujú pri kontrolách hotovosti v hlavných miestach vstupu a výstupu podľa kritérií hodnotenia rizika. Sedemnásť členských štátov pri kontrolách hotovosti vytvára rizikové profily a osemnásť členských štátov využíva varovania spravodajských služieb, pričom takéto varovania prijímajú a/alebo vydávajú. Štyri členské štáty organizujú vnútroštátne spoločné presne zacielené akcie s inými príslušnými orgánmi. Výsledky kontrol Záznamy urobené v členských štátoch (príloha 1) sa týkajú 13 019 prípadov a zodpovedajú sume 1 632 miliónov EUR. Väčšinu záznamov vykonali tieto členské štáty: DE (40 %), FR (20 %), IT (12 %), UK (10 %), NL (6 %), PT (4 %), ES (4 %). Tieto výrazné rozdiely sú zaznamenané v grafickom prehľade počtu záznamov v prílohe 5. Viaceré členské štáty oznámili len malý počet záznamov, alebo neoznámili žiadne. V niektorých prípadoch ide však viac o to, že členské štáty nemôžu centrálne zhromažďovať údaje, ako o skutočný nedostatok vykonaných kontrol (pozri informácie v bode 3.4.2). Iné členské štáty nahlásili veľmi vysoký počet záznamov v porovnaní s počtom spontánne predložených ohlásení hotovosti (pozri prílohu 6). Pozorným monitorovaním výsledkov kontrol sa umožní zistenie a riešenie možných rozdielov v koncepciách kontroly v členských štátoch, čím sa zas umožnia prípadné úpravy, aby sa zaručila úplná harmonizácia koncepcií kontroly v členských štátoch. Počet záznamov konštantne narastal z 552 prípadov v 3. štvrťroku 2007 na 2 300 záznamov v 2. štvrťroku 2009 (pozri prílohu 7). Zodpovedajúce sumy v EUR (podrobne znázornené v prílohe 8), na ktoré sa tieto záznamy vzťahovali, boli za sledované obdobie pomerne nemenné, s výnimkou záznamov v poslednom štvrťroku 2008 z dôvodu zistenia neohláseného obchodovateľného nástroja na doručiteľa s vysokou hodnotou v Nemecku (33 miliónov EUR v treťom štvrťroku 2007, 1 149 miliónov EUR v poslednom štvrťroku 2008, 72,5 miliónov EUR v druhom štvrťroku 2009). Informácie o ukladaní a spracúvaní údajov Registrácia a spracovanie ohlásení hotovosti Všetky členské štáty informovali, že registrujú informácie o ohláseniach hotovosti. Štrnásť členských štátov má na tento účel automatickú centrálnu databázu. Vo väčšine prípadov ide o samostatnú databázu na centrálnej úrovni, pričom určité vnútroštátne FIU k nej niekedy majú priamy prístup (v dvoch členských štátoch je centrálna databáza vo FIU). Vo väčšine prípadov nemôžu v súčasnosti uložené informácie priamo získať iné príslušné orgány, ako napr. vnútroštátne FIU. Členské štáty, ktoré automaticky neukladajú ohlásenia hotovosti, najčastejšie uvádzali, že využívajú súbory v programe Excel alebo miestne databázy. Registrácia a spracovanie nedobrovoľných ohlásení hotovosti a informácií získaných vo forme výsledkov z kontrol Dvadsaťpäť členských štátov oznámilo, že registrujú a spracúvajú informácie získané z vykonaných kontrol hotovosti. Jeden členský štát uviedol, že tento druh informácií neuchováva, hoci v článku 5 nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sa členským štátom táto povinnosť výslovne ukladá. Dvanásť členských štátov registruje tieto informácie v automatickej centrálnej databáze. Ostatné členské štáty informácie uchovávajú v databázach v miestnych colných kontrolných staniciach. Jeden členský štát uviedol, že registruje len zistené nezrovnalosti a iný členský štát registruje iba výsledky podrobných kontrol. Registrácia a spracovanie informácií o zhabanej hotovosti Postupy zhabania hotovosti nie sú povinné, pretože z článku 4 nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti vyplýva, že hotovosť sa MÔŽE zhabať na základe administratívneho rozhodnutia. Dvadsaťtri členských štátov uviedlo, že registrujú a spracúvajú informácie o zhabanej hotovosti. SE a FR uviedli, že tento druh informácií neuchovávajú. PL a BE neposkytli informácie o tejto otázke. Pätnásť členských štátov (AT, BG, CY, DE, EE, ES, FI, IE, IT, LV, LT, NL, PT, SL a UK) registruje zhabanú hotovosť v centrálnej databáze. Sedem členských štátov (DK, EL, LU, HU, RO, SK a SE) má databázy v miestnych colných staniciach a CZ postupuje tieto informácie priamo vnútroštátnej FIU. Členské štáty v súčasnosti Komisii neposkytujú štatistiky o zhabanej hotovosti. V blízkej budúcnosti sa im prostredníctvom nového modulu colného informačného systému (CIS) OLAFu umožní uvádzať všetky informácie o prípadoch zhabania hotovosti. Informácie sprístupnené finančným spravodajským jednotkám Dvadsaťjeden členských štátov automaticky sprístupňuje všetky informácie o ohláseniach hotovosti svojim vnútroštátnym FIU. Len FI, IT a UK oznámili, že tieto informácie sprístupňujú na požiadanie, a CY a HU poskytujú vnútroštátnej FIU iba informácie o podozrivých prípadoch. Informácie sa FIU poskytujú poštou, vo forme oficiálnych listov alebo prostredníctvom priameho prístupu k databáze ohlásení hotovosti. Pravidelnosť v poskytovaní týchto informácií je rozličná – od bezprostredného prenosu prostredníctvom priameho prístupu k databázam, cez každodenné, týždenné až mesačné alebo maximálne trojmesačné alebo štvrťročné poskytovanie informácií (dva členské štáty). Niektoré členské štáty majú rýchlejšie postupy informovania vnútroštátnych FIU pre prípady, keď sa informácie týkajú zistenia podozrivého pohybu hotovosti. Väčšina členských štátov (AT, BG, CY, CZ, DE, DK, EE, EL, FI, HU, IE, IT, LU, MT, NL, RO, SK, SL, SE a UK) oznámila, že sprístupňujú vnútroštátnym FIU informácie o podozrivých ohláseniach hotovosti (žiadne informácie od BE, FR, PL a PT). Niekoľko členských štátov (LV, DE, IT) informácie vnútroštátnym FIU sprístupňujú prostredníctvom priameho prístupu vnútroštátnej FIU k databázam všetkých informácií o ohláseniach hotovosti. ES a NL vo vnútroštátnej FIU už vedú centrálnu databázu informácií o peňažných prostriedkoch v hotovosti. Pre rozdiely v organizácii FIU a vo vzťahoch s inými príslušnými orgánmi medzi jednotlivými krajinami je komplikované navrhnúť lepšie harmonizované postupy výmeny informácií medzi colnými orgánmi a FIU. „Smurfing“ Šestnásť členských štátov nahlásilo, že používajú osobitné kontroly pohybu súm hotovosti nižších ako je hraničná hodnota 10 000 EUR vtedy, keď existujú náznaky nelegálnej činnosti spojenej s pohybom hotovosti, ktorá sa bežne označuje pojmom „smurfing“. Táto možnosť je ustanovená v článku 5 ods. 2 nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti. Väčšina členských štátov takisto sprístupňuje tieto informácie vnútroštátnym FIU. Výmena informácií medzi členskými štátmi navzájom a výmena informácií s Komisiou Keďže neexistuje výbor, ktorý by Komisii mohol pomôcť pri riadení nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti, Komisia vytvorila so všetkými členskými štátmi stálu pracovnú skupinu, ktorá sa schádza trikrát do roka. Táto pracovná skupina sa financuje z rámcového programu Customs 2013, z ktorého sa financujú činnosti v oblasti spolupráce medzi členskými štátmi a Komisiou. Pracovná skupina sa zameriava na zlepšenie výmeny informácií, harmonizáciu postupov, určovanie najlepších postupov a vytváranie vhodného prostredia pre orgány členských štátov na výmenu názorov na vykonávanie nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti. Na tento účel sa vypracovala aj príručka s usmerneniami týkajúcimi sa kontrol peňažných prostriedkov v hotovosti, ktorú pracovná skupina nedávno prijala. Členské štáty a Komisia by mohli profitovať z komitologického postupu, aby sa zabezpečil vyšší stupeň harmonizácie. Okrem toho sa vytvorila aj osobitná virtuálna záujmová skupina v zabezpečenom extranetovom nástroji, pomocou ktorej si verejné správy vymieňajú a spoločne využívajú informácie a podieľajú sa na diskusných fórach. Obsahuje aj údaje o centrálnych kontaktných miestach v členských štátoch a o nepretržite pracujúcich kontaktných miestach, pomocou ktorých si príslušné orgány môžu rýchlo vymieňať informácie. Za aktualizovanie týchto informácií sú zodpovedné členské štáty. Výmena informácií medzi členskými štátmi Členské štáty si informácie o kontrolách hotovosti vymieňajú rozmanitými spôsobmi, okrem iného aj pomocou informačného systému na boj proti podvodom (AFIS) OLAFu, zriadeného nariadením Rady (ES) č. 515/97 z 13. marca 1997 o vzájomnej pomoci medzi správnymi orgánmi členských štátov a o spolupráci medzi správnymi orgánmi členských štátov a Komisiou pri zabezpečovaní riadneho uplatňovania predpisov o colných a poľnohospodárskych záležitostiach[8]. Ako ďalší nástroj na výmenu informácií o rizikách slúži elektronický systém informácií o rizikách (RIF) zriadený v rámci colného systému Spoločenstva pre riadenie rizík nariadením Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva[9]. Medzi uvedenými spôsobmi figurujú aj priame kontakty medzi colnými orgánmi prostredníctvom centrálneho kontaktného miesta pre kontroly hotovosti, spravodajských oddelení, kontaktných miest pre presadzovanie práva, alebo siete vyšetrovateľov daňovej kriminality a osobitné IT aplikácie Europolu. V súvislosti s pracovnou skupinou Rady pre colnú spoluprácu členské štáty pravidelne organizujú spoločné cielené akcie. Počas francúzskeho predsedníctva sa zorganizovala spoločná colná operácia zameraná na kontroly hotovosti v prípade kuriérov hotovosti pod názvom „Athena“. Výmena informácií s Komisiou Všetky členské štáty Komisii štvrťročne poskytujú štatistiky o vykonávaní nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti. Tieto štatistiky sa spracúvajú a dávajú k dispozícii všetkým členským štátom. Členské štáty prostredníctvom systému AFIS postupujú Komisii informácie o prípadoch, v ktorých existujú náznaky, že sumy hotovosti pochádzajú z trestnej alebo inej nelegálnej činnosti, ktorá má nepriaznivý vplyv na finančné záujmy EÚ. Pomocou modulu CIS, ktorý je súčasťou systému AFIS, budú členské štáty môcť uviesť aj informácie o zhabaných, zaistených alebo skonfiškovaných peňažných prostriedkoch v hotovosti. Do identifikačnej databázy colných spisov (FIDE) systému AFIS treba zaznamenať informácie týkajúce sa vyšetrovaní colných orgánov presadzovania práva. Umožní sa tak overovať, či konanie osôb (alebo podnikov) bolo predmetom kriminálneho vyšetrovania v jednom z členských štátov. Vo FIDE je zaznamenaných niekoľko prípadov, pričom modul CIS ešte nie je v prevádzke. Štatistiky o výmene informácií V prípadoch, keď existujú náznaky, že ohlásená alebo zistená hotovosť je spojená s akoukoľvek nelegálnou činnosťou súvisiacou s pohybom hotovosti, členské štáty si môžu vymieňať informácie podľa článku 6 nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti. Členské štáty oznámili niekoľko prípadov, zároveň však poukázali na skutočnosť, že je náročné ich kvantifikovať, pretože informácie si väčšinou vymieňajú ad hoc pomocou priamych kontaktov medzi pracovníkmi orgánov presadzovania práva, o ktorých centrálne útvary nedostávajú informácie. Komisia zdôrazňuje dôležitosť primeranej výmeny informácií a s členskými štátmi vytvorila projektovú skupinu, ktorej úlohou je zlepšiť výmenu informácií. Výmena informácií s tretími krajinami V nariadení o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sa neustanovuje povinnosť výmeny informácií s tretími krajinami. Členské štáty na ňu využívajú medzinárodné dohody o vzájomnej pomoci, bilaterálne dohody, priame kontakty s centrálnymi kontaktnými miestami tretích krajín, sieť presadzovania práva v oblasti colníctva a sieť vyšetrovateľov daňovej kriminality. Okrem toho uviedli aj výmenu informácií prostredníctvom vnútroštátnych FIU. Komisia poskytla všeobecné informácie o fungujúcich systémoch v rámci FATF. EÚ si v apríli 2008 vymenila najlepšie postupy a skúsenosti so Spojenými štátmi na osobitnom stretnutí EÚ/US pracovnej skupiny pre kontroly hotovosti v rámci programu Customs 2013. Otázky dôvernosti/ochrany údajov/bezpečnosti Vo všetkých členských štátoch sa uplatňujú tieto právne predpisy: smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov[10] a rozhodnutie Komisie z 29. novembra 2001 (2001/844/ES, ESUO, EURATOM). V tomto rozhodnutí sa stanovujú pravidlá utajovania informácií s cieľom zabezpečiť bezpečnosť informácií[11]. Všeobecné ustanovenia o dôvernosti/ustanovenia o služobnom tajomstve Väčšina členských štátov (AT, BG, CY, CZ, DE, EL, ES, FI, FR, EE, HU, IE, IT, LV, MT, PL, RO, SE, SL a UK) oznámila, že pri výmene údajov o kontrole hotovosti uplatňuje osobitné opatrenia na ochranu údajov. O BE, LU a PT nie sú k dispozícii žiadne informácie. V skutočnosti takmer všetky členské štáty uplatňujú všeobecné opatrenia na ochranu osobných údajov. Len veľmi málo členských štátov navyše nahlásilo opatrenia na utajenie údajov v záujme zaručenia bezpečnosti informácií. Štyri členské štáty (DK, LT, NL a SK) uviedli, že všeobecné opatrenia na ochranu údajov, bezpečnosť údajov a opatrenia na rešpektovanie dôvernosti sa vzťahujú aj na údaje z kontrol hotovosti. Možno konštatovať, že väčšina členských štátov zaisťuje pri informáciách o kontrolách hotovosti všeobecné minimum dôvernosti alebo ochrany osobných údajov. Len málo členských štátov prijalo pri kontrolách hotovosti osobitné opatrenia na ochranu zahrnutých osobných údajov alebo určité informácie z kontrol hotovosti utajujú, aby zaručili ich bezpečnosť. Sankcie Všetky členské štáty zaviedli požiadavky, podľa ktorých sa v prípade nesplnenia ohlasovacej povinnosti ukladajú sankcie. Sankcie väčšiny členských štátov možno považovať za primerané, odrádzajúce a účinné, s výnimkou niekoľkých členských štátov, v ktorých sa suma administratívnej sankcie zdá byť príliš malá na to, aby pôsobila odrádzajúco. Komisia dotknuté členské štáty požiadala, aby túto situáciu čo najrýchlejšie napravili. Osemnásť členských štátov môže uplatňovať aj iné sankcie ako prísne administratívne sankcie, ako sa ustanovuje v článku 9 nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti. Tieto sankcie zahŕňajú zhabanie alebo zadržanie hotovosti v prípade podozrenia z nelegálnej činnosti, (vyššie) pokuty, väzbu alebo konfiškáciu hotovosti. Členské štáty nie sú povinné zasielať Komisii štatistiky o uložených sankciách. Napriek tomu z dostupných ad hoc informácií vyplýva, že vo väčšine členských štátov skutočne došlo k uloženiu sankcií. ZÁVER Na základe informácií, ktoré poskytli členské štáty, sa dá konštatovať, že vykonávanie nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti je v súčasnosti vo všeobecnosti uspokojivé. Členské štáty zabezpečili príslušné orgány, ktorých úlohou je zaistiť, aby cestujúci spĺňali svoju ohlasovaciu povinnosť, aby sa náležite spracúvali ohlásenia hotovosti a vykonávali kontroly cestujúcich, batožiny a dopravných prostriedkov. Vytvorili aj sankčný systém a/alebo systém zadržania hotovosti pre prípady nesplnenia povinnosti ohlásiť peňažné prostriedky v hotovosti. Podnikli kroky potrebné na zabezpečenie toho, aby sa informácie získané zo systému ohlasovania hotovosti dali k dispozícii vnútroštátnym FIU. V prípade potreby si vymieňajú informácie s inými členskými štátmi, Komisiou a tretími krajinami, pričom dodržiavajú normy dôvernosti a ochrany údajov. Vzhľadom na rozdiely medzi členskými štátmi, pokiaľ ide o získané ohlásenia hotovosti a vykonané kontroly, je potrebné dôkladné monitorovanie členských štátov, aby sa viac harmonizovalo vykonávanie nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti v členských štátoch. V prípade potreby sa bude vyžadovať, aby členské štáty prijali nápravné opatrenia. V niekoľkých členských štátoch sa zistili nedostatky pri zaznamenávaní, spracúvaní a sprístupňovaní informácií z kontrol a zavádzaní vnútroštátnych sankcií. Komisia vykonáva kroky potrebné na to, aby zabezpečila, aby sa právne predpisy EÚ o kontrolách hotovosti náležite uplatňovali vo všetkých členských štátoch. ODPORÚčANIA Zo skúseností získaných z praktického vykonávania nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti sa dá usúdiť, že podrobná revízia nariadenia NIE JE nutná. Ukázalo sa však, že by sa mohlo zvážiť niekoľko úprav regulačného rámca kontrol hotovosti: zrevidovať článok 3 nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti tak, aby sa ošetrili praktické ťažkosti, ktoré členské štáty majú pri kontrole tranzitných cestujúcich, zaviesť spoločný formulár EÚ na ohlásenie hotovosti na základe spoločného ohlasovacieho formulára, ktorý v súčasnosti používa väčšina členských štátov, čím by sa umožnila ďalšia harmonizácia získaných údajov, zvýšenie informovanosti cestujúcich a možné využitie počítačovej techniky, zahrnúť povinnosť Komisii (štvrťročne) oznamovať štatistiky zostavené v členských štátoch s cieľom zabezpečiť monitorovanie účinnosti nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti. Tieto požiadavky na oznamovanie v súčasnosti vychádzajú z dobrovoľných dohôd, zahrnúť požiadavku zvyšovať informovanosť o povinnosti ohlasovať hotovosť. V súčasnosti sa všetky informačné akcie vykonávajú na základe dobrovoľnosti, ustanoviť komitologický postup, aby sa zinštitucionalizovali diskusie s členskými štátmi o riadení nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti; naplánovať vykonávacie nariadenie Komisie vzhľadom na technické prvky, ako je formát spoločného ohlasovacieho formulára alebo obsah požiadaviek podávania správ. Väčšia harmonizácia by sa dala dosiahnuť už výmenou najlepších postupov a zlepšením harmonizácie postupov prostredníctvom nezáväzných predpisov, ako sú usmernenia alebo technické dohody medzi členskými štátmi prostredníctvom pracovnej skupiny pre kontroly hotovosti. Na dosiahnutie úplnej harmonizácie kontrol hotovosti pri vstupe na územie EÚ a pri jeho opúšťaní by bola nutná zmena a doplnenie nariadenia o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti. PRÍLOHA 1: Zhrnutie štatistík ohlásení hotovosti a záznamov hotovosti- všetky členské štáty -K3 2007 – K2 2009 [pic] IT, PL a GR neposkytli údaje o kontrolách hotovosti v období K3 a K4 2007.BE neposkytlo údaje za K3 2007. PRÍLOHA 2: Počet ohlásení hotovosti– všetky členské štáty -K3 2007 až K2 2009 [pic] IT, PL a GR neposkytli údaje o kontrolách hotovosti v období K3 a K4 2007.BE neposkytlo údaje za K3 2007. PRÍLOHA 3: Trendy vývoja počtu ohlásení hotovosti– celkovo–K3 2007 až K2 2009 [pic] IT, PL a GR neposkytli údaje o kontrolách hotovosti v období K3 a K4 2007.BE neposkytlo údaje za K3 2007. PRÍLOHA 4: Trendy vývoja ohlásení hotovosti v ekvivalente EUR– celkovo –K3 2007 až K2 2009 [pic] IT, PL a GR neposkytli údaje o kontrolách hotovosti v období K3 a K4 2007.BE neposkytlo údaje za K3 2007. PRÍLOHA 5: Počet záznamov hotovosti– všetky členské štáty –K3 2007 až K2 2009 [pic] IT, PL a GR neposkytli údaje o kontrolách hotovosti v období K3 a K4 2007.BE neposkytlo údaje za K3 2007. PRÍLOHA 6: Pomer medzi záznamami hotovosti a celkovým počtom ohlásení hotovosti– všetky členské štáty –K3 2007 až K2 2009 [pic] IT, PL a GR neposkytli údaje o kontrolách hotovosti v období K3 a K4 2007.BE neposkytlo údaje za K3 2007. PRÍLOHA 7: Trend vývoja počtu záznamov hotovosti– celkovo –K3 2007 – K2 2009 [pic] IT, PL a GR neposkytli údaje o kontrolách hotovosti v období K3 a K4 2007.BE neposkytlo údaje za K3 2007. PRÍLOHA 8: Trendy vývoja záznamov hotovosti v ekvivalente EUR– celkovo –K3 2007 – K2 2009 [pic] IT, PL a GR neposkytli údaje o kontrolách hotovosti v období K3 a K4 2007.BE neposkytlo údaje za K3 2007. [1] Ú. v. EÚ L 309, 25.11.2005, s. 9 – 12. [2] Všetky členské štáty zaslali svoje odpovede do 25. februára 2009, s výnimkou Belgicka, ktoré svoje odpovede neposkytlo. Informácie v tejto správe preto vychádzajú z informácií, ktoré poskytlo 26 členských štátov. V štatistických údajoch o peňažných prostriedkoch v hotovosti sú zahrnuté všetky členské štáty. [3] Ú. v. EÚ L 309, 25.11.2005, s. 15 – 36. [4] Ú. v. EÚ L 345, 8.12.2006, s. 1 – 9. [5] Informácie o vnútroeurópskych kontrolách hotovosti v tejto správe neovplyvňujú žiadne stanovisko Komisie vzhľadom na zlučiteľnosť týchto vnútroštátnych opatrení s článkom 65 Zmluvy o fungovaní EÚ. [6] Ú. v. ES L 253, 11.10.1993, s. 1 – 766. [7] V tejto dohode sa ustanovilo, že členské štáty zasielajú štatistiky o hotovosti, ktoré nezahŕňajú údaje týkajúce sa vnútroeurópskych nahlasovaní hotovosti a kontrol. [8] Ú. v. ES L 82, 22.3.1997, s. 1 - 16. [9] Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1 - 50. [10] Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31 - 39. [11] Ú. v. ES L 317, 3.12.2001, s. 1.