Stratégia energetickej únie vo svojom akčnom pláne obsahuje niekoľko opatrení zameraných na zvýšenie energetickej bezpečnosti EÚ. Tento návrh by sa preto mal vnímať v kontexte iných iniciatív vrátane revízie nariadenia o bezpečnosti dodávok plynu. Rozhodnutie o MVD úzko súvisí s nariadením o bezpečnosti dodávok plynu, ale rozsah pôsobnosti mechanizmu výmeny informácií, ktorý sa ním stanovuje, je širší. V rozhodnutí o MVD sa MVD vymedzuje ako „právne záväzná dohoda medzi jedným alebo viacerými členskými štátmi a tretími krajinami, ktorá má vplyv na prevádzku alebo fungovanie vnútorného trhu s energiou alebo na bezpečnosť dodávky energie v Únii“. Rozhodnutie o MVD sa teda uplatňuje na všetky MVD o dodávkach a infraštruktúre súvisiace s energetickými komoditami, najmä plynom, ropou a elektrinou. Vylúčené sú len MVD o záležitostiach, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti Zmluvy o Euratome. Pre také MVD sa v článku 103 Zmluvy o Euratome stanovuje osobitný postup ex ante.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Podobne sa v posúdení vplyvu dospieva k záveru, že možnosť vypracúvať povinné vzorové doložky by mohla pomôcť členským štátom vyhnúť sa nezlučiteľnosti s právom Únie, ale že celý rad situácií a obchodných modelov v rozsahu pôsobnosti rozhodnutia o MVD neumožňuje vypracovať vzorové doložky, ktoré by boli dostatočne presné na zabezpečenie právnej istoty a ktoré by nahradili hĺbkové hodnotenie ex ante konečného návrhu znenia. Okrem toho v závislosti od situácie a vyjednávacej sily tretej krajiny by sa členským štátom nemuselo podariť do MVD zahrnúť konkrétne vzorové doložky.

Na dosiahnutie týchto cieľov sa navrhuje v podstate kombinácia nepovinných vzorových doložiek a hodnotenie MVD ex ante ešte pred podpisom. Ako sa objasňuje v posúdení vplyvu revízie rozhodnutia o MVD, zachovanie súčasného systému by nebolo efektívne. Ani jedna z MVD, ktoré Komisia označila za problematické, zatiaľ totiž nebola ukončená.

Pridaná hodnota EÚ: Postupná integrácia energetickej infraštruktúry a trhov, spoločné využívanie externých dodávateľov, potreba zabezpečiť solidaritu v časoch krízy – to sú všetko dôvody, prečo by sa kľúčové politické rozhodnutia v oblasti energetiky nemali prijímať výlučne na vnútroštátnej úrovni bez účasti susedných krajín a EÚ. Rozhodnutie o MVD stojí na pomedzí vonkajšieho rozmeru (keďže upravuje dohody s tretími krajinami) a vnútorného trhu (keďže nevyhovujúce ustanovenia, ako napríklad doložky o mieste určenia, majú negatívny vplyv na voľný pohyb energetických výrobkov v rámci vnútorného trhu). Preto tento návrh predstavuje jasnú pridanú hodnotu z hľadiska posilnenia spolupráce a transparentnosti na úrovni EÚ.

Prečo EÚ musí zakročiť: Právnym základom revízie rozhodnutia o MVD je článok 194 ZFEÚ. Rozhodnutie o MVD bolo prijaté v roku 2012 na tomto základe, pričom sa dodržala zásada subsidiarity. Zavedením povinnosti, aby Komisia vykonávala kontrolu ex ante, by sa rozhodnutie o MVD zmenilo. Táto zmena by znamenala presun úloh z členských štátov na EÚ. Ako už bolo vysvetlené, skúsenosti ukazujú, že posúdenie členskými štátmi nie je dostačujúce a vyhovujúce na zabezpečenie súladu MVD s právom Únie a vytvára právnu neistotu. Zapojenie Komisie ex ante by predstavovalo podstatnú pridanú hodnotu pri riešení problémov (najmä konfliktov medzi povinnosťami členských štátov podľa medzinárodného zmluvného práva a podľa práva EÚ).

Všetci respondenti zdôraznili význam MVD pre bezpečnosť dodávok energie a riadne fungovanie vnútorného trhu s energiou. Pokiaľ ide o potrebu posilniť systém zriadený v rozhodnutí o MVD a spôsob, akým by sa to najlepšie dalo dosiahnuť, názory sa rozchádzali.

Vo všeobecnosti tieto správy dospeli k záveru, že postupy stanovené v súčasnom rozhodnutí o MVD nie sú úplne vyhovujúce, pričom hlavným procedurálnym problémom je to, že podľa súčasného systému, ktorý bol výsledkom zložitých medziinštitucionálnych rokovaní, keď sa rozhodnutie prijímalo v roku 2012, sa kontrola zlučiteľnosti vykonáva ex post.

Rovnako sa zistilo, že celkovo sú náklady spojené s platným rozhodnutím o MVD odôvodnené jeho prínosmi, keďže je zárukou fungovania vnútorného trhu s energiou a prispieva k bezpečnosti dodávok. Rozhodnutie o MVD by však mohlo byť účinnejšie, keby sa kontrola zlučiteľnosti, ktorú stanovuje, vykonávala ex ante (a nie ex post ako v súčasnosti). Tým by sa značne zvýšila právna istota a predišlo by sa vzniku nákladov pre členské štáty a Komisiu.

Pokiaľ ide o účinnosť rozhodnutia o MVD, v týchto správach sa dospelo k záveru, že jeho súčasné ustanovenia (najmä kontrola zlučiteľnosti vykonávaná ex post) neviedli k transformácii existujúcich nevyhovujúcich MVD na vyhovujúce a nemali ani priamy vplyv na rokovania členských štátov s tretími krajinami. Komisii dobrovoľne nebol predložený žiadny návrh MVD na kontrolu ex ante. Preto sa rozhodnutie o MVD v súčasnej podobe nepovažuje za účinné.

Komisia môže uskutočniť posúdenie predložených nezáväzných nástrojov ex post a informovať členský štát, ak usúdi, že opatrenia vykonávajúce nezáväzný nástroj by mohli byť v rozpore s právom Únie,

povinnosť Komisie do deviatich mesiacov od oznámenia vykonať posúdenie existujúcich medzivládnych dohôd alebo zmien ex post a informovať členské štáty v prípade pochybností nad ich zlučiteľnosťou s právom Únie.

povinnosť Komisie do šiestich týždňov vykonať posúdenie návrhu medzivládnej dohody alebo zmeny ex ante a informovať členský štát o prípadných pochybnostiach nad zlučiteľnosťou s právom Únie, predovšetkým s právnymi predpismi v oblasti vnútorného trhu s energiou a s právom hospodárskej súťaže,

povinnosť členských štátov oznámiť Komisii návrh medzivládnej dohody alebo zmeny spolu so všetkými sprievodnými dokumentmi, len čo sa pri rokovaniach zmluvné strany dohodnú na všetkých hlavných prvkoch, aby ich Komisia mohla posúdiť ex ante,

(9)Komisia by mala posúdiť zlučiteľnosť medzivládnych dohôd, ktoré nadobudli platnosť alebo sa predbežne vykonávajú pred nadobudnutím účinnosti tohto rozhodnutia, s právom Únie a náležite informovať členské štáty. V prípade nezlučiteľnosti by členské štáty mali prijať všetky kroky potrebné na nájdenie vhodného riešenia s cieľom odstrániť zistenú nezlučiteľnosť.

(8)V zmysle stratégie energetickej únie transparentnosť minulých i budúcich medzivládnych dohôd je aj naďalej mimoriadne dôležitá. Preto by členské štáty mali stále predkladať Komisii všetky existujúce a budúce medzivládne dohody bez ohľadu na to, či už nadobudli platnosť alebo či sa predbežne vykonávajú v zmysle článku 25 Viedenského dohovoru o zmluvnom práve, ako aj nové medzivládne dohody.

(7)S cieľom zabezpečiť súlad s právom Únie by členské štáty mali oznámiť návrh medzivládnej dohody Komisii pred tým, než sa pre zmluvné strany stane právne záväznou (ex ante). V duchu spolupráce by Komisia mala podporovať členské štáty pri identifikácii problémov so súladom návrhu medzivládnej dohody alebo jej zmeny. Daný členský štát by tak bol lepšie pripravený na uzavretie dohody v súlade s právom Únie. Komisia by mala mať dostatočný čas na takéto posúdenie, aby sa zabezpečila čo najväčšia právna istota a zároveň zabránilo zbytočným prieťahom. Aby členské štáty mohli plne využiť podporu Komisie, nemali by uzavrieť medzivládnu dohodu pred tým, než ich Komisia informuje o výsledkoch svojho posúdenia. Mali by prijať všetky kroky potrebné na nájdenie vhodného riešenia s cieľom odstrániť zistenú nezlučiteľnosť.

(6)Komisia by počas rokovaní mala môcť poskytovať usmernenia, ako predísť nezlučiteľnosti s právom Únie. Konkrétne by spolu s členskými štátmi mohla vypracúvať nepovinné vzorové doložky alebo usmernenia. Mala by mať možnosť upriamiť pozornosť na ciele energetickej politiky Únie a zásadu solidarity medzi členskými štátmi a politické pozície Únie prijaté v záveroch Rady alebo Európskej rady.

(5)S cieľom predísť akémukoľvek nesúladu s právom Únie a posilniť transparentnosť by členské štáty mali čo najskôr informovať Komisiu, že zamýšľajú začať rokovania o nových medzivládnych dohodách alebo zmenách existujúcich medzivládnych dohôd. Komisia by mala byť pravidelne informovaná o pokroku pri rokovaniach. Členské štáty by mali mať možnosť pozvať Komisiu, aby sa zúčastnila na rokovaniach ako pozorovateľ.

(4)Rozhodnutie 994/2012/EÚ sa však ukázalo neúčinné pri zabezpečovaní súladu medzivládnych dohôd s právom Únie. Toto rozhodnutie sa opieralo najmä o posudzovanie medzivládnych dohôd Komisiou po tom, ako ich členské štáty uzavreli s tretími krajinami. Skúsenosti získané pri vykonávaní rozhodnutia 994/2012/EÚ ukázali, že takéto posúdenie ex post naplno nevyužíva potenciál, ktorý by viedol k zabezpečeniu súladu medzivládnych dohôd s právom Únie. Medzivládne dohody totiž často neobsahujú nijaké vhodné doložky o ukončení alebo úprave, ktoré by umožnili členským štátom v primeranej lehote zosúladiť medzivládnu dohodu s právom Únie. Signatári si už okrem toho stanovili pozície, takže vzniká politický tlak ponechať všetky aspekty dohody nezmenené.

(1)Riadne fungovanie vnútorného trhu s energiou si vyžaduje, aby energia dovážaná do Únie v plnej miere podliehala pravidlám upravujúcim vnútorný trh s energiou. Vnútorný trh s energiou, ktorý nefunguje tak, ako má, stavia Úniu do zraniteľnej a znevýhodnenej pozície z hľadiska bezpečnosti dodávok energie a ohrozuje potenciálny prínos pre európskych spotrebiteľov a priemysel.

(10)Toto rozhodnutie by sa malo vzťahovať len na medzivládne dohody, ktoré majú vplyv na vnútorný trh s energiou alebo na bezpečnosť dodávok energie v Únii. V prípade pochybností by sa členský štát mal poradiť s Komisiou. Dohody, ktoré už nie sú v platnosti alebo sa už nevykonávajú, nemajú v zásade vplyv na vnútorný trh s energiou ani na bezpečnosť dodávok energie v Únii, a preto by sa na ne toto rozhodnutie nemalo vzťahovať.

(11)Členské štáty nadväzujú vzťahy s tretími krajinami nielen uzatváraním medzivládnych dohôd, ale aj vo forme nezáväzných nástrojov. Hoci aj nie sú právne záväzné, môžu sa použiť na vypracovanie podrobného rámca energetickej infraštruktúry a zásobovania energiou. V tejto súvislosti právne nezáväzné nástroje môžu mať podobný vplyv na vnútorný trh s energiou ako medzivládne dohody, keďže ich vykonávanie môže viesť k porušeniu práva Únie. Členské štáty by na zabezpečenie väčšej transparentnosti všetkých opatrení uplatňovaných členskými štátmi, ktoré by mohli mať vplyv na vnútorný trh s energiou a energetickú bezpečnosť, mali predložiť Komisii ex post aj príslušné nezáväzné nástroje. Komisia by mala posúdiť predložené nezáväzné nástroje a v prípade potreby členský štát náležite informovať.

(12)Toto rozhodnutie by sa nemalo vzťahovať na medzivládne dohody ani nezáväzné nástroje, ktoré treba oznámiť Komisii v celom rozsahu na základe iných aktov Únie, alebo preto, že sa týkajú otázok, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu.

(13)Toto rozhodnutie by nemalo vytvárať záväzky pri uzatváraní dohôd medzi podnikmi. To by však nemalo brániť členským štátom dobrovoľne oznamovať Komisii takéto obchodné dohody, na ktoré sa výslovne odkazuje v medzinárodných dohodách alebo nezáväzných nástrojoch.

(14)Komisia by mala získané informácie sprístupniť všetkým ostatným členským štátom v zabezpečenej elektronickej podobe. Mala by rešpektovať žiadosti členských štátov, aby sa s poskytnutými informáciami zaobchádzalo ako s dôvernými. Žiadosťami o dôverné zaobchádzanie by sa však nemal obmedziť prístup samotnej Komisie k dôverným informáciám, keďže na posúdenia potrebuje komplexné informácie. Mala by zodpovedať za zabezpečenie uplatňovania doložky o dôvernom charaktere. Žiadosťami o dôverné zaobchádzanie by nemalo byť dotknuté právo na prístup k dokumentom stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001.

(15)Ak členský štát považuje medzivládnu dohodu za dôvernú, mal by Komisii poskytnúť jej zhrnutie, ktoré by sa mohlo sprístupniť iným členským štátom.

(16)Neustálou výmenou informácií o medzivládnych dohodách na úrovni Únie by sa malo umožniť vypracovanie najlepších postupov. Komisia by mala na základe týchto najlepších postupov – prípadne v spolupráci s Európskou službou pre vonkajšiu činnosť, pokiaľ ide o vonkajšie politiky Únie – vypracovať nepovinné vzorové doložky, ktoré by sa mohli používať v medzivládnych dohodách medzi členskými štátmi a tretími krajinami. Cieľom používania takýchto vzorových doložiek by malo byť predchádzanie konfliktom medzivládnych dohôd s právom Únie, najmä v súvislosti s pravidlami vnútorného trhu s energiou a právnymi predpismi týkajúcimi sa hospodárskej súťaže, ako aj konfliktom s medzinárodnými dohodami uzavretými Úniou. Ich používanie by malo byť nepovinné a malo by sa dať prispôsobiť ich obsah konkrétnym situáciám.

(17)Lepšie vzájomné vedomosti o existujúcich a nových medzivládnych dohodách a nezáväzných nástrojoch by mali umožniť lepšiu koordináciu v otázkach energetiky medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a Komisiou. Táto zlepšená koordinácia by mala umožniť členským štátom, aby v plnej miere využívali politický a hospodársky vplyv Únie, a Komisii, aby mohla navrhovať riešenia problémov identifikovaných v oblasti medzivládnych dohôd.

(18)Komisia by mala uľahčovať a podporovať koordináciu medzi členskými štátmi s cieľom posilniť celkovú strategickú úlohu Únie vďaka silnému a efektívnemu koordinovanému prístupu k producentským, tranzitným a spotrebiteľským krajinám.

(19)Keďže cieľ tohto rozhodnutia, a to výmenu informácií o medzivládnych dohodách a nezáväzných nástrojoch v oblasti energetiky medzi členskými štátmi a Komisiou, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu účinkov tohto rozhodnutia, ktoré sa uplatňuje vo všetkých členských štátoch, ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii prijať opatrenia. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v uvedenom článku toto rozhodnutie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa,

(20)Ustanoveniami tohto rozhodnutia by nemalo byť dotknuté uplatňovanie pravidiel Únie v oblasti porušovania právnych noriem, štátnej pomoci a hospodárskej súťaže. Komisia má teda právo začať konanie o nesplnení povinnosti v súlade s článkom 258 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), ak sa domnieva, že členský štát si nesplnil povinnosti vyplývajúce zo ZFEÚ.

(21)V roku 2020 by Komisia mala posúdiť, či je toto rozhodnutie dostatočným a efektívnym nástrojom pri zabezpečovaní súladu medzivládnych dohôd s právom Únie a či sú členské štáty dostatočne skoordinované, pokiaľ ide o medzivládne dohody v oblasti energetiky.

(22)Rozhodnutie č. 994/2012/EÚ by sa malo zrušiť,

PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:

Článok 1

Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti

1.Týmto rozhodnutím sa stanovuje mechanizmus výmeny informácií medzi členskými štátmi a Komisiou, pokiaľ ide o medzivládne dohody a nezáväzné nástroje v oblasti energetiky, ako sú vymedzené v článku 2, s cieľom optimalizovať fungovanie vnútorného trhu s energiou.

2.Toto rozhodnutie sa nevzťahuje na medzivládne dohody a nezáväzné nástroje, ktoré sú už v celom svojom rozsahu predmetom iných osobitných oznamovacích postupov podľa práva Únie.

Článok 2

Vymedzenie pojmov