Oznámenie Komisie - Zhrnutie činností Komisie vykonaných v roku 2007 pri uplatňovaní hlavy II kapitol 3 až 10 Zmluvy o Euratome /* KOM/2008/0417 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 3.7.2008 KOM(2008) 417 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE Zhrnutie činností Komisie vykonaných v roku 2007 pri uplatňovaní hlavy II kapitol 3 až 10 Zmluvy o Euratome 1. ÚVOD V tomto oznámení sa opisujú činnosti vykonávané najmä Generálnym riaditeľstvom pre energetiku a dopravu (ďalej len „GR TREN“) v rámci úloh Komisie podľa Zmluvy o Euratome (ďalej len „Zmluva“). GR TREN je zodpovedné za uplatňovanie väčšiny ustanovení hlavy II Zmluvy o Euratome, kapitoly 3 až 10, ktoré sa vzťahujú na jadrovú bezpečnosť, investovanie, spoločné podniky, bezpečnostné záruky a vonkajšie vzťahy. Toto oznámenie zahŕňa aj prehľad činností Agentúry Euratomu pre zásobovanie (ďalej len „ESA“)[1]. Činnosti týkajúce sa výskumu a politiky výskumu, za ktoré zodpovedajú GR RTD[2] a JRC[3], sú obsiahnuté v ich príslušných správach[4]. Zodpovednosť za prípravu a vykonávanie nového nástroja pre spoluprácu v oblasti jadrovej bezpečnosti majú GR RELEX[5] a GR AIDCO[6]. Nástroj pre predvstupovú pomoc (IPA) spravuje GR ELARG[7], kým úvery Euratomu spravuje GR ECFIN[8]. Nad prácou dvoch laboratórií na mieste (v La Hague a Sellafielde) v závodoch na regeneráciu paliva má dozor JRC a financuje ju GR TREN. 2. VÝVOJ V OBLASTI POLITIKY A PRÁVNYCH PREDPISOV 2.1. Jadrová politika 2.1.1. 50 rokov Zmluvy o Euratome Šesť zakladajúcich štátov podpísalo v marci 1957 Zmluvu o Euratome s cieľom minimalizovať energetickú závislosť Európy a prispieť k jej hospodárskemu rastu, technologickému rozvoju a lepšej životnej úrovni. Pri príležitosti pripomenutia si jej 50. výročia Komisia prijala oznámenie[9], v ktorom ponúka prehľad základných aspektov vykonávania tejto zmluvy v minulom polstoročí, a vydala pamätnú publikáciu[10]. V oznámení sa konštatuje, že Zmluva o Euratome zostáva nenahraditeľným právnym rámcom pre EÚ a jej občanov. 2.1.2. Energetická politika a Jadrový názorný program (PINC) V kontexte rastúceho záujmu o jadrovú energetiku na celosvetovej úrovni a v Európe Komisia vo svojom oznámení o „energetickej politike pre Európu“[11] a v súvisiacom oznámení o „jadrovom názornom programe“[12] vyzdvihla príspevok jadrovej energetiky k obmedzeniu emisií CO2. Na jarnom zasadnutí Európskej rady sa venovala pozornosť prínosu jadrovej energetiky k rozptýleniu rastúcich obáv o bezpečnosť dodávok energie a zníženiu množstva emisií oxidu uhličitého. V jadrovom názornom programe, na základe článku 40 Zmluvy, sa preskúmali investície do odvetvia jadrovej energetiky realizované členskými štátmi od minulého jadrového názorného programu z roku 1997, ako aj dôsledky politiky upustenia od jadrovej energetiky prijaté niektorými krajinami. Boli zdôraznené otázky spoločenskej prijateľnosti jadrovej energetiky, pokiaľ ide o bezpečnosť a ochranu jadrových zariadení, nakladanie s odpadom a vyraďovanie jadrových zariadení z prevádzky. Európsky hospodársky a sociálny výbor aj Európsky parlament prijali k dokumentu stanovisko[13]. V dokumentoch „Energetická politika pre Európu“ a „Jadrový názorný program“ (PINC) sa navrhuje zlepšiť rámec pre jadrovú energetiku v Európe najmä prostredníctvom vytvorenia skupiny na vysokej úrovni pre jadrovú bezpečnosť a nakladanie s odpadom a Európskeho fóra pre jadrovú energetiku. Medzi ďalšie návrhy patrí zriadenie technologických platforiem, ale to je mimo oblasť pôsobnosti tohto oznámenia. GR RTD však nedávno uviedlo do činnosti technologickú platformu pre udržateľnú jadrovú energiu (SNET-TP)[14], ktorej cieľom je okrem iného podporiť a posilniť európsku spoluprácu v oblasti výskumu a vývoja. Popritom a v kontexte dosiahnutia cieľov na zníženie emisií skleníkových plynov do roku 2020 stanovených v priebehu jarného zasadania Európskej rady v roku 2007, ako aj vízie pre rok 2050, pokiaľ ide o hospodárstvo s nízkymi emisiami oxidov uhlíka, sa v novembri 2007 prijal Európsky strategický plán pre energetické technológie (plán SET)[15]. Navrhuje sa s v ňom všeobecný rámec politiky na zlepšenie výskumu a inovácií a v nakoniec uvedenie všetkých energetických technológií s nízkymi emisiami oxidov uhlíka na trh. V tomto pláne sa jednoznačne uznáva úloha jadrového štiepenia (a syntézy) ako jednej z týchto technológií. 2.1.3. Európska skupina na vysokej úrovni pre jadrovú bezpečnosť a nakladanie s odpadom Komisia zriadila skupinu na vysokej úrovni (HLG – High Level Group)[16] zloženú z vedúcich pracovníkov regulačných orgánov a úradníkov zaoberajúcich sa jadrovou bezpečnosťou. Vytvorenie tejto skupiny podporila v jari 2007 Európska rada a získalo podporu inštitúcií EÚ. Cieľom skupiny je vypracovávať spoločné prístupy v oblasti jadrovej bezpečnosti a nakladania s odpadom, rýchlo identifikovať problémy v oblasti bezpečnosti, ktoré sa majú prednostne riešiť, a odporúčať opatrenia, ktoré sa majú prijať na úrovni EÚ. Skutočnosť, že na vysokej úrovni sú zastúpené členské štáty s jadrovou energetikou aj ostatné členské štáty, by mala uľahčiť porozumenie v rámci celej EÚ. HLG sa po prvýkrát zišla v októbri 2007. Boli zriadené tri podskupiny so zameraním na 1. zlepšenie dohôd o jadrovej bezpečnosti; 2. zlepšenie opatrení v oblasti vyraďovania zariadení z prevádzky, nakladania s rádioaktívnym odpadom a vyhoreným palivom; 3. zlepšenie opatrení v oblasti transparentnosti. Na zaistenie transparentnosti bola vytvorená webová lokalita[17]. 2.1.4. Európske fórum pre jadrovú energetiku (fórum) V súlade so závermi jarného zasadnutia Európskej rady zriadila Komisia fórum na uľahčenie dialógu medzi rôznymi zúčastnenými stranami (vlády členských štátov EÚ, poslanci Európskeho parlamentu, odvetvie jadrovej energetiky, priemyselní spotrebitelia energie a občianska spoločnosť) o príležitostiach a rizikách spojených s jadrovou energetikou. Zasadnutia fóra sa budú organizovať striedavo v Bratislave a Prahe. Úvodné zasadnutie fóra sa konalo v novembri v Bratislave za účasti predsedov vlád hostiteľských krajín, niekoľkých ministrov a poslancov Európskeho parlamentu, ako aj ostatných kľúčových aktérov v oblasti jadrovej energetiky[18]. Boli vytvorené tri pracovné skupiny pre oblasti príležitostí, rizík a transparentnosti. 2.2. Legislatívne návrhy Komisie 2.2.1. Dozor a kontrola pri preprave rádioaktívneho odpadu a vyhoreného jadrového paliva Potom, čo Rada prijala smernicu o dozore a kontrole pri preprave rádioaktívneho odpadu a vyhoreného jadrového paliva[19], bol zriadený poradný výbor, ktorý pomáha Komisii tak, že poskytuje stanoviská k predlohe štandardného dokumentu, ktorý sa má používať pri každej preprave v rámci pôsobnosti smernice, ku kritériám, ktorými sa členským štátom umožní vyhodnotiť, či sú splnené požiadavky pre vývoz rádioaktívneho odpadu a vyhoreného paliva, a k odporúčaniam pre bezpečný a účinný systém odovzdávania dokumentov a informácií. Výbor vyjadril súhlasné stanovisko k predlohe štandardného dokumentu, ktorý by Komisia mala prijať na začiatku roku 2008[20]. 2.2.2. Vyraďovanie jadrovej elektrárne Bohunice z prevádzky Rada prijala nariadenie o vykonávaní programu na pomoc Slovensku pri vyraďovaní jadrovej elektrárne z prevádzky[21] vo výške 423 miliónov EUR. Týmto nariadením sa poskytuje právny základ pre program pomoci Európskej únie pri vyraďovaní jadrových zariadení z prevádzky vzťahujúci sa na roky na roky 2007 – 2013 a vyžaduje sa vytvorenie riadiaceho výboru na pomoc Komisii. Tento výbor (Výbor podporného programu na vyraďovanie jadrových zariadení z prevádzky) po prvýkrát zasadal v júni 2007. 3. CELKOVÝ VÝVOJ V OBLASTI JADROVEJ ENERGETIKY V RÁMCI EÚ 3.1. Vykonávanie právnych predpisov – porušenia predpisov Až na jednu výnimku (Česká republika) sa všetky postupy týkajúce sa nových štátov, ktoré nepristúpili k trojstrannej dohode INFCIRC 193[22], ako to vyžadujú ich akty o pristúpení do EÚ, uzavreli z dôvodu súladu s predpismi. S prevádzkovateľmi zariadenia v Sellafielde pokračovali rokovania o náprave nedostatkov predstavujúcich dôvod na varovanie[23] vydané Komisiou podľa článku 83 Zmluvy (prevádzkovateľ jadrového zariadenia si dostatočne nesplnil svoje povinnosti). Ďalej sa v prípade smernice Komisie podľa článku 82[24] Zmluvy monitoroval pokrok, pokiaľ ide o iné zariadenie na tom istom mieste. Dňa 18. júla Európsky súdny dvor[25] rozhodol, že Spojené kráľovstvo si nesplnilo svoje povinnosti podľa článku 53 smernice 96/29/Euratom z 13. mája 1996 (základné bezpečnostné normy). Komisia vyzvala Spojené kráľovstvo, aby uviedlo prehľad legislatívnych opatrení plánovaných na nápravu situácie. 3.2. Notifikácia o jadrovej elektrárni Belene Dňa 27. februára bulharský investor predložil, v zmysle požiadavky podľa článku 41 Zmluvy, notifikáciu týkajúcu sa výstavby novej jadrovej elektrárne. Po analýze a rozsiahlych diskusiách s investorom Komisia 7. decembra konštatovala, že všetky hľadiská tejto investície sú v súlade s cieľmi Zmluvy. 3.3. Vyraďovanie z prevádzky, nakladanie s odpadom a jeho preprava 3.3.1. Vyraďovanie z prevádzky Komisia spolu s Európskou bankou pre obnovu a rozvoj a Národnou agentúrou v Litve pokračovala v monitorovaní vykonávania programov týkajúcich sa Ignaliny a Bohuníc. Od januára 2007 je GR TREN zodpovedné za vykonávanie pomoci a nadväzujúcich krokov Spoločenstva pri programe vyraďovania bulharskej jadrovej elektrárne Kozloduj z prevádzky. V roku 2007 sa vyčlenilo celkovo 113 miliónov EUR na program pre Ignalinu, 56,72 miliónov EUR na program pre Bohunice a 74,28 miliónov EUR na program pre Kozloduj. Ako sa predpokladá v protokoloch k Zmluve o pristúpení, Komisia prijala vykonávacie predpisy týkajúce sa pokračovania pomoci v rokoch 2007 – 2013[26]. Komisia uverejnila svoju druhú správu[27] o využívaní finančných zdrojov určených na vyraďovanie jadrových zariadení z prevádzky a na zaobchádzanie s vyhoreným palivom a rádioaktívnym odpadom. V správe sa praktické skúsenosti prevádzkovateľov z EÚ a členských štátov, týkajúce sa financovania jadrových zariadení, porovnávajú s postupmi uvedenými v odporúčaní Komisie[28]. Kým prvá správa[29] bola obmedzená na jadrové reaktory, druhá správa sa vzťahovala na všetky jadrové zariadenia, a to s dôrazom na tie jadrové zariadenia, ktoré sú najrizikovejšie v prípade, že by sa financovanie vyraďovania z prevádzky riešilo neprimerane. V správe sa uvádzajú príklady osvedčených postupov v krajinách, kde je zásada „znečisťovateľ platí“ zakotvená vo vnútroštátnych právnych predpisoch a kde fondy majú dobré výsledky, pokiaľ ide o poskytnutie primeraných zdrojov v prípade potreby. Napriek osobitným vnútroštátnym právnym predpisom však existujú predpoklady na pokrok v niekoľkých aspektoch primeranosti finančných prostriedkov, ich správe a využívaní, konkrétne prostredníctvom podrobného monitorovania a podávania správ na vnútroštátnej úrovni, ako aj na úrovni EÚ. Komisia sa týmito otázkami bude s pomocou poradnej skupiny zastupujúcej členské štáty zaoberať v nadväznosti na uverejnenie odporúčania. 3.3.2. Nakladanie s rádioaktívnym odpadom Pokiaľ ide o udržateľné dlhodobé nakladanie s vysoko rádioaktívnym odpadom a vyhoreným palivom, stav stále nie je uspokojivý. Komisia preto naďalej podnecuje členské štáty, aby rozvíjali dlhodobé programy nakladania s odpadom, kde budú uvedené presné míľniky pre všetky kategórie odpadu, najmä vysoko aktívneho odpadu a odpadu s dlhým polčasom rozpadu. Počas zasadnutia fóra (pozri bod 2.1.4) sa takisto zdôraznilo, že pri hľadaní dlhodobých riešení nakladania s odpadom je potrebné urobiť pokrok. Jeho pracovné skupiny pre oblasti riadenie rizika a transparentnosť sa budú touto otázkou zaoberať a predložia odporúčanie. 3.3.3. Preprava rádioaktívneho materiálu Súčasný regulačný systém EÚ poskytuje verejnosti primeranú bezpečnosť a ochranu zdravia, pokiaľ ide o prepravu rádioaktívnych materiálov (TRAM - Transport of Radioactive Materials). V správe stálej pracovnej skupiny pre TRAM[30] sa však zdôrazňujú niektoré slabé miesta, najmä možné oneskorenie pri cezhraničnej preprave alebo odmietnutie prepravy. Pracuje sa na posúdení vplyvu potrebnom na rozhodnutie o najvhodnejšom regulačnom opatrení na dokončenie trhu s prepravou jadrového materiálu, o zaistení dostupnosti životzachraňujúcich rádioizotopov na lekárske účely a o zlepšení informovanosti a transparentnosti pri činnostiach týkajúcich sa cezhraničnej prepravy jadrového materiálu. 3.4. Bezpečnostné záruky v jadrovej oblasti 3.4.1. Inšpekcie bezpečnostných záruk V pracovnom dokumente „Implementácia bezpečnostných záruk podľa Zmluvy o Euratome“ (Implementing Euratom Treaty Safeguards)[31] Komisia predložila Rade svoj revidovaný prístup k implementácii bezpečnostných záruk v jadrovej oblasti v rámci EÚ. Predložený rámec bol vytvorený na základe konkrétnych orientačných dokumentov vypracovaných a predstavených na tematických stretnutiach so zúčastnenými stranami. Na týchto stretnutiach bola poskytnutá predloha odporúčania o prevádzkovateľovom systéme kontroly nakladania s jadrovým materiálom a o systéme jeho evidencie, a keď sa odporúčanie prijme, poskytne príslušné kritériá pre budúce audity. Komisia vyjadrila spokojnosť so skutočnosťou, že na území členských štátov sa jadrové materiály nepoužívali odlišne od ich zamýšľaného použitia v zmysle deklarovanom používateľmi a že sa dodržali medzinárodné záväzky týkajúce sa bezpečnostných záruk prijaté Euratomom. 3.4.2. Dodatkové protokoly (DP) Komisia pripravila správy obsahujúce informácie o jadrových materiáloch, pokiaľ ide o EÚ-15, Estónsko, Slovensko a Poľsko, a predložila ich MAAE[32]. Na overovacích činnostiach MAAE (komplementárne prístupy) sa zúčastnili inšpektori Komisie. 3.4.3. Evidencia jadrového materiálu a dohody Údaje o evidencii na základe prijatých správ o evidencii, ktoré sa pravidelne predkladali MAAE, vrátane správ pre nové členské štáty, ktoré pristúpili k Dohode Euratomu o bezpečnostných zárukách. Dokončil sa postup pre pristúpenie Poľska, Malty, Maďarska a Litvy k dohode o bezpečnostných zárukách a k jej dodatkovým protokolom[33]. Dokončuje sa aj postup pre Cyprus. 3.5. Ochrana pred žiarením 3.5.1. Činnosti na základe článkov 31, 35 a 37 Zmluvy V úzkej spolupráci so skupinou vedeckých odborníkov (ďalej len „skupina odborníkov“)[34] sa začala práca na revízii a prepracovaní základných bezpečnostných noriem (BSS) Euratomu. Táto revízia bola založená na predlohe odporúčaní[35] Medzinárodnej komisie pre radiačnú ochranu (ICRP). Skupina odborníkov sa stretla dvakrát za účasti MAAE, ICRP a Agentúry pre jadrovú energiu (NEA) ako pozorovateľov. Pracovné skupiny zaoberajúce sa témami prirodzené zdroje, lekárstvo, výnimky a uvoľňovanie a postupný prístup k regulatívnej kontrole v značnej miere dokončili svoju prácu na kľúčových otázkach, ktoré treba vyriešiť v rámci revízie základných bezpečnostných noriem. Útvary Komisie vykonali sedem overovacích misií podľa článku 35 Zmluvy[36] v Bulharsku, Nemecku, Írsku, Fínsku, Luxembursku, Rumunsku a Španielsku. Účelom bolo poskytnúť nezávislé posúdenie primeranosti monitorovacích zariadení, ich inštalácie a použitia na: - kvapalné a vzduchom sa šíriace rádioaktívne výpuste z jadrových zariadení do okolitého prostredia; - úrovne rádioaktivity okolitého prostredia (vzťahujúce sa na jadrové zariadenie a v celoštátnom meradle). Všetky overovania sa začali predbežným auditom činností, ktoré súvisia s monitorovaním a inšpekciami vykonávanými príslušnými vnútroštátnymi orgánmi, a auditom platného právneho rámca. Komisia poskytla prehľad všetkých overovaní podľa článku 35 vykonaných od roku 1990[37] a pre európskych občanov, dotknuté vnútroštátne orgány a samotnú Komisiu vypracovala rozbor pridanej hodnoty týchto overovaní. Podľa článku 37[38] bolo prijatých dvanásť stanovísk Komisie k plánom na likvidáciu rádioaktívneho odpadu predloženým členskými štátmi. 3.5.2. Pripravenosť na mimoriadne situácie K mimoriadnym radiačným situáciám vyžadujúcim aktiváciu systému ECURIE[39] nedošlo. Každoročné cvičenie pre prípad mimoriadnych radiačných situácií sa konalo v Írsku. Do cvičenia sa zapojili všetky členské štáty a niekoľko útvarov Komisie pre mimoriadne situácie. Chorvátsko sa do systému ECURIE zapojilo v septembri 2007. Takisto sa nadviazali styky s Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko s cieľom pripraviť jej pristúpenie. Zemepisné pokrytie systémov EURDEP[40] týkajúcich sa výmeny údajov na monitorovanie radiácie bolo rozšírené na Turecko a Chorvátsko. 3.5.3. Potraviny Komisia predložila návrhy [41] na kodifikáciu právnych predpisov prijatých po Černobyle, ktoré sa týkajú podmienok dovozu poľnohospodárskych produktov, a právnych predpisov, ktorými sa ustanovujú najvyššie prípustné úrovne rádioaktívnej kontaminácie potravín a krmív v prípade budúcej jadrovej havárie. Výsledky štúdie, ktorými Komisia aktualizovala informačnú základňu, pokiaľ ide o potenciálnu rádioaktívnu kontamináciu konkrétnych potravín pochádzajúcich z tretích krajín, boli predložené výboru podľa článku 7 nariadenia Rady 737/90/EHS. Zo štúdie vyplynulo, že v prípade viacerých poľnohospodárskych produktov sa kontroly kontaminácie rádioaktívnym céziom vykonávané na hraniciach EÚ budú musieť aj naďalej vykonávať najmenej 20 rokov. 3.5.4. Uznesenie o podniku v Thule Komisia v nadväznosti na nelegislatívne uznesenie[42] Európskeho parlamentu skúma možnosť navrhnúť požiadavky na ochranu pred radiáciou v situáciách súvisiacich s akýmkoľvek zdrojom emisie alebo kontaminácie. Zlučiteľnosť takýchto ustanovení s ustálenou judikatúrou treba dôkladnejšie posúdiť so zreteľom na judikatúru Súdneho dvora, ktorá z pôsobnosti právnych predpisov Euratomu[43] vylučuje použitie jadrovej energie na vojenské účely. 3.6. Dodávka jadrového paliva a jadrových materiálov Dohoda o znení nových stanov ESA sa v Rade dosiahla po konzultácii s Európskym parlamentom. ESA svoje postupy na vykonávanie zmlúv o obohacovaní zmenila v súlade s rozsudkom Európskeho súdneho dvora v spojených veciach C-123/04 a C-124/04. ESA takisto začala pripravovať predlohu svojich pravidiel, ktorými sa určuje spôsob vyvažovania dopytu a ponuky rúd, zdrojových materiálov a osobitných štiepnych materiálov. Diverzifikácia zdrojov dodávok bude aj naďalej dôležitá. Kanada, Austrália a Rusko zostávajú najväčšími dodávateľmi uránu do EÚ. Rusko však znovu získalo vedúce postavenie ako dodávateľ jadrových materiálov pre reaktory typu VVER. 3.7. Nešírenie jadrových zbraní a multilaterálny prístup k palivovému cyklu Počet krajín, ktoré prejavili záujem o rozvoj mierového využitia jadrovej energie, významne stúpol a medzinárodné spoločenstvo predložilo rôzne návrhy na riešenie otázok týkajúcich sa tých častí jadrového palivového cyklu, ktoré sú najcitlivejšie, pokiaľ ide o šírenie jadrových zbraní – t. j. obohacovanie uránu a regenerácia – a to poskytnutím záruk dodávok paliva krajinám, ktoré sa dobrovoľne vzdajú svojich aktivít týkajúcich sa jadrového cyklu. MAAE a niekoľko členských štátov EÚ pokračovali v práci na týchto návrhoch, pričom Komisia starostlivo sledovala ich vývoj Komisia trvá na tom, že v prípadoch, keď sú krajiny alebo spoločnosti EÚ zapojené do medzinárodného mechanizmu dodávok paliva, musia sa zohľadniť práva a záväzky vyplývajúce zo Zmluvy. Hospodárska súťaž a normálne fungovanie trhu s jadrovým palivom by sa uvedenými iniciatívami nemali narušiť. 4. MEDZINÁRODNÁ SPOLUPRÁCA 4.1. Rozšírenie Na základe záverov Európskej rady [44] Komisia naďalej zdôrazňuje význam vysokej úrovne jadrovej bezpečnosti v súvislosti s rozšírením EÚ. Komisia trvá na tom, že je potrebné, aby kandidátske a potenciálne kandidátske krajiny zladili svoje právne predpisy a vykonávali acquis Euratomu, vrátane medzinárodných zmlúv v oblasti jadrovej bezpečnosti, ku ktorým Spoločenstvo pristúpilo. Osobitná pozornosť sa naďalej musí venovať Chorvátsku v súvislosti s plnením jeho záväzku o vytvorení fondu na vyradenie jadrovej elektrárne, o ktorú sa delí so Slovinskom, z prevádzky. Komisia takisto monitorovala pokrok Bývalej juhoslovanskej republiky Macedónsko, Turecka a potenciálnych kandidátskych krajín[45] v oblasti vykonávania acquis EÚ. V príslušných pravidelných správach[46] sa zdôrazňuje potreba zlepšiť jadrovú bezpečnosť a ochranu pred žiarením. 4.2. Nový nástroj pre spoluprácu v oblasti jadrovej bezpečnosti (INSC) V rámci nového INSC [47] sa bude v rokoch 2007-2013 podporovať vysoká úroveň jadrovej bezpečnosti. Týmto novým nástrojom sa budú financovať opatrenia v tretích krajinách (už sa to neobmedzí na SNŠ, ako to bolo v prípade programu TACIS, ktorý sa skončil v roku 2006). Spôsoby rozšírenia pomoci poskytovanej SNŠ na ďalšie zemepisné oblasti, ako sa ustanovuje v nástroji, budú závisieť od politických smerov a priorít, o ktorých sa rozhodne v súlade so spôsobmi obsiahnutými v programe. Nové programy budú obsahovať postupné skončenie „technickej pomoci“ (ktorá zahŕňa dodávky materiálneho vybavenia) a prechod k väčšej spolupráci pri plánovaní a vykonávaní. Prijímajúce krajiny budú musieť na seba prevziať aktívnejšiu úlohu pri vymedzovaní, správe a vykonávaní činností. Projekty budú vypracované tak, aby sa dosiahli presne stanovené ciele a vykonávateľ projektu sa bude snažiť hľadať spôsoby spolufinancovania, pričom dôležitú úlohu bude zohrávať koordinácia s ostatnými nástrojmi Spoločenstva, ako je napríklad rámcový program Euratomu v oblasti výskumu a odbornej prípravy. Pomoc bude koordinovaná s ostatnými nástrojmi, ako sú napríklad nástroj európskeho susedstva a partnerstva (ENPI) a nástroj predvstupovej pomoci (IPA). 4.3. Dohody s tretími krajinami Komisia začala v súvislosti s možným zjednodušením a prepracovaním dvojstrannej dohody o spolupráci pri mierovom využívaní jadrovej energie[48], ktorá bola podpísaná v roku 1959 a viackrát zmenená a doplnená, viesť rozhovory na technickej úrovni s Kanadou. V súčasnosti prebiehajú medzi Euratomom a Ruskou federáciou technické rokovania o možnej dohode v oblasti obchodu s jadrovými materiálmi. 4.4. Medzinárodné dohovory 4.4.1. Dohovor o fyzickej ochrane jadrových materiálov a jadrových zariadení (CPPNM) Na základe schválenia Rady[49] a rozhodnutia Komisie[50] o pristúpení Spoločenstva Euratom k Dohovoru o fyzickej ochrane jadrových materiálov a jadrových zariadení sa začali uskutočňovať potrebné kroky na pristúpenie. 4.4.2. Dohovor o jadrovej bezpečnosti (CNS) Správu Spoločenstva Euratom pre 4. kontrolné zasadanie zmluvných strán Dohovoru o jadrovej bezpečnosti, ktoré sa uskutočnilo v apríli 2008, Komisia[51] prijala a bola predložená sekretariátu MAAE na odborné posúdenie ostatnými zmluvnými stranami na 4. kontrolnom zasadaní. 4.4.3. Parížsky dohovor o zodpovednosti tretích strán v oblasti jadrovej energetiky Začala sa práca na posudzovaní vplyvu možného pristúpenia Euratomu k Parížskemu dohovoru. Po vypracovaní podmienok bol na vykonanie štúdie vybratý zmluvný dodávateľ. Správa sa očakáva v roku 2008. 4.5. Spolupráca s MAAE Začali sa prípravné práce na politickom vyhlásení na podporu posilnenej spolupráce medzi Euratomom a MAAE. Na tento účel bolo 7. mája 2008 podpísané spoločné vyhlásenie Európskej komisie a MAAE o posilnení spolupráce v oblasti využitia jadrovej energie na mierové účely a rozvoj. Komisia spravuje „systém Spoločenstva pre evidenciu a kontrolu“ v súlade s dohodami o overovaní bezpečnostných záruk uzavretými s MAAE, podľa ktorých MAAE vykonáva svoje inšpekcie súbežne s Komisiou. MAAE úspešne splnila ciele svojho overovania pre EÚ. Diskusie na vysokej úrovni s MAAE týkajúce sa dohôd o overovaní záruk bezpečnosti viedli na operatívnej úrovni k významnému pokroku v rozvoji spoločného režimu overovania záruk bezpečnosti. Rade bol predložený na informáciu pracovný dokument útvarov Komisie[52] o podieľaní sa Euratomu na „Základných zásadách bezpečnosti“[53]. [1] Výročná správa dostupná na požiadanie alebo na adrese: http://ec.europa.eu/euratom/anreport_en.html [2] GR RTD: Výskum [3] JRC: Spoločné výskumné centrum. [4] RTD: http://ec.europa.eu/research/reports/2007/index_en.html JRC: http://ec.europa.eu/dgs/jrc/index.cfm?id=2530&lang=en [5] GR RELEX: Vonkajšie vzťahy [6] GR AIDCO: Európska pomoc a spolupráca. [7] GR ELARG: Rozšírenie. [8] GR ECFIN: Hospodárske a finančné záležitosti. [9] 50 rokov Zmluvy o Euratome, KOM(2007) 124 v konečnom znení z 20.3.2007. [10] „Euratom – 50 rokov jadrovej energie slúžiacej Európe“. Možno o ňu požiadať Úrad Komisie pre vydávanie publikácií [11] KOM(2007) 1 z 10.1.2007. [12] KOM(2007) 565 zo 4.10.2007. [13] TEN/283 - CESE 990/2007 z 12.7.2007 a správa ITRE A6-0348/2007 z 26.9.2007 [14] www.snetp.eu [15] KOM(2007) 723 z 22.11.2007. [16] Rozhodnutie Komisie 2007/530/Euratom zo 17.7.2007 (Ú. v. ES L 195/44, z 27.7.2007, s. 44). [17] http://circa.europa.eu/Public/irc/tren/nuclear_safety_and_waste/home [18] http://ec.europa.eu/energy/nuclear/forum/bratislava_prague/index_en.htm [19] Smernica Rady č. 2006/117/Euratom, z 20.11.2006; Ú. v. EÚ L 337/21, 5.12.2006. [20] KOM(2008) 793 v konečnom znení z 5.3.2008. [21] Nariadenie Rady (Euratom) č. 549/2007 zo 14.5.2007; Ú. v. EÚ L 131, 23.5.2007. [22] Informačný obežník 193, Dohoda medzi Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu, jeho členskými štátmi, ktoré nevlastnia jadrové zbrane, a Medzinárodnou agentúrou pre atómovú energiu pri uplatňovaní článku III ods. 1 a 4 Zmluvy o nešírení jadrových zbraní z roku 1977 v znení doplnenom o dodatkový protokol k tejto dohode. [23] Rozhodnutie Komisie 2006/626/Euratom z 15. februára 2006. [24] Komisia má podľa článku 82 právo prijať smernicu, ktorou sa dotknutému členskému štátu uloží, aby prijal opatrenia potrebné na odstránenie porušenia pravidiel. Ak sa nedosiahne súlad s touto smernicou, vec sa môže predložiť Súdnemu dvoru. [25] Vec C-155/06 [26] K(2007)5538 [27] KOM(2007) 794 v konečnom znení, 12.12.2007. Pracovný dokument útvarov Komisie SEK(2007)1654 z 12.12.2007. [28] Ú. v. EÚ L 330 z 28.11.2006, s. 31. [29] KOM(2004) 719 v konečnom znení z 26.10.2004: Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu a Rade, Správa o využívaní finančných zdrojov určených na vyraďovanie jadrových elektrární z prevádzky [30] KOM(2006) 102 z 8.3.2006. [31] SEK(2007) 293 (EÚ vyhradené). [32] Medzinárodná agentúra pre atómovú energiu. [33] Dátum pristúpenia: Poľsko 1.3.2007, Malta a Maďarsko 1.7.2007, Litva 1.1.2008. [34] Článok 31 Zmluvy [35] ICRP, publikácia 103, december 2007. [36] Článkom 35 sa požaduje, aby každý členský štát zriadil zariadenia potrebné na neustále monitorovanie úrovne rádioaktivity v ovzduší, vode a pôde a na zaistenie kontroly dodržiavania základných bezpečnostných noriem. [37] KOM(2007) 847 v konečnom znení z 20.12.2007. [38] Článkom 37 sa od Komisie vyžaduje, aby (po konzultácii so skupinou odborníkov) predložila svoje stanovisko ku všetkým údajom, ktoré jej poslali členské štáty v súvislosti s ich plánmi na likvidáciu jadrového odpadu, ak by vykonávanie týchto plánov mohlo mať za následok rádioaktívnu kontamináciu iných členských štátov. [39] Systém včasnej výmeny informácií v prípade mimoriadnej radiačnej situácie. [40] Európska platforma výmeny údajov o radiácii [41] KOM(2007) 291 v konečnom znení zo 4.6.2007 a KOM(2007) 302 v konečnom znení z 5.6.2007. [42] Uznesenie 2006/2012(INI) z 10.5.2007. [43] Rozsudok Súdneho dvora z 12.4.2005, Komisia proti Spojenému kráľovstvu, vec C-61/03, ESD 2005, s. I-2477, potvrdený Súdnym dvorom 9.3.2006, Komisia proti Spojenému kráľovstvu, vec C-65/04, ESD 2006, s. I-2239. [44] Závery Európskej rady z decembra 1998, Viedeň, bod 67. Závery Európskej rady z decembra 1999, Helsinki, bod 7. [45] Albánsko, Bosna a Hercegovina, Čierna Hora, Srbsko a Kosovo (podľa rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1244). [46] KOM(2007) 663 v konečnom znení, 7.11.2007. [47] Nariadenie Rady (EURATOM) č. 300/2007 z 19.2.2007. [48] Ú. v. ES č. 59 z 24.11.59, s. 1165-1180. [49] Rozhodnutie Rady 2007/513/ES z 10.7.2007 (Ú. v. EÚ L 190, 21.7.2007, s. 12). [50] K(2007) 6385 z 19.12.2007. [51] KOM(2007) 4492 v konečnom znení z 1.10. 2007. [52] SEK(2007) 1443 z 23.10.2007. [53] Safety Fundamentals č. SF-1, IAEA, Viedeň 2006.