DÔVODOVÁ SPRÁVA

1.KONTEXT ODPORÚČANIA

V globalizovanom svete, v ktorom závažná trestná činnosť a terorizmus majú v čoraz väčšej miere nadnárodný a rôznorodý charakter, by orgány presadzovania práva mali byť plne vybavené na účely spolupráce s externými partnermi s cieľom zaistiť bezpečnosť svojich občanov. Z tohto dôvodu by Europol mal mať možnosť vymieňať si osobné údaje s orgánmi presadzovania práva v tretích krajinách v rozsahu potrebnom na plnenie svojich úloh.

Od nadobudnutia účinnosti nariadenia 2016/794 dňa 1. mája 2017 a podľa zmluvy je Komisia zodpovedná za vedenie rokovaní v mene Únie s tretími krajinami o medzinárodných dohodách o výmene osobných údajov s Europolom. Europol môže pre potreby vykonávania svojich úloh nadviazať a udržiavať spoluprácu s externými partnermi na základe pracovných a administratívnych dohôd, ktoré samy osebe nemôžu predstavovať právny základ na výmenu osobných údajov.

Pri zohľadnení politickej stratégie, ako je vytýčená v Európskom programe v oblasti bezpečnosti, v záveroch Rady a v globálnej stratégii, operačných potrieb orgánov presadzovania práva v celej EÚ a potenciálnych prínosov užšej spolupráce v tejto oblasti sa Komisia domnieva, že treba v krátkom čase začať rokovania s ôsmimi krajinami, ako sa uvádza v 11. správe o pokroku pri budovaní účinnej a skutočnej bezpečnostnej únie.

Komisia uskutočnila svoje posúdenie prioritných krajín, pri ktorom zohľadnila operačné potreby Europolu. V Stratégii Europolu na roky 2016 – 2020 sa určuje oblasť Stredozemia ako priorita pre posilnené partnerstvá. Vo vonkajšej stratégii Europolu na roky 2017 – 2020 sa takisto zdôrazňuje potreba užšej spolupráce medzi Europolom a krajinami Blízkeho východu a severnej Afriky (MENA) v dôsledku súčasných teroristických hrozieb a výziev súvisiacich s migráciou.

Europol neuzavrel dohodu so žiadnou krajinou v tomto regióne.

Toto odporúčanie sa osobitne týka rokovaní s Marokom, hoci spoluprácu s ktoroukoľvek krajinou Blízkeho východu a severnej Afriky treba vnímať v kontexte regiónu ako celku. Súčasná nestabilita v regióne, a najmä situácia v Sýrii, predstavuje pre EÚ významnú dlhodobú bezpečnostnú hrozbu, ktorú je potrebné naliehavo riešiť. Toto sa týka tak účinného boja proti terorizmu a súvisiacej organizovanej trestnej činnosti, ako aj výziev súvisiacich s migráciou, ako je napomáhanie neregulárnej migrácii a obchodovanie s ľuďmi. Spolupráca s miestnymi orgánmi presadzovania práva je na riešenie týchto výziev nevyhnutná.

EÚ, vychádzajúc z technických rozhovorov, ktorých cieľom bolo určiť spoločné opatrenia na zlepšenie výmeny informácií a spoločné operačné opatrenia na presadzovanie práva proti nedovolenému obchodovaniu s palnými zbraňami, už schválila s Marokom zoznam opatrení na zlepšenie spolupráce medzi príslušnými orgánmi presadzovania práva, zabezpečenie pomoci pri budovaní kapacít v príslušných regionálnych a/alebo dvojstranných programoch a rozvoj operačných opatrení na základe spoločne dohodnutého rámca. Nezahŕňa to však prenos osobných údajov.

Politický kontext

Historické partnerstvo medzi EÚ a Marockým kráľovstvom vychádza z viacerých politických a hospodárskych dohôd. Rok 2000, kedy nadobudla platnosť euro-stredomorská dohoda o pridružení, bol míľnikom vo vzťahoch medzi EÚ a Marokom. Od roku 2008 má Maroko rozšírený status v rámci európskej susedskej politiky. Jeden z cieľov sa týka posilňovania dialógu a spolupráce v oblastiach politiky a bezpečnosti.

Politické vzťahy s Marokom vrátane rozhovorov o bezpečnosti a boji proti terorizmu boli pozastavené v súvislosti s rozsudkom Všeobecného súdu z decembra 2015. V nadväznosti na odvolanie podané na Súdny dvor sa však uskutočnilo niekoľko politických rokovaní, ktoré sa zameriavali predovšetkým na otázku, ako vyriešiť právne dôsledky rozsudku týkajúceho sa dvojstranných vzťahov medzi EÚ a Marokom. Maroko neformálne naznačilo, že bezpečnostnej spolupráci s EÚ prikladá veľký význam. Maroko bolo prvou krajinou Blízkeho východu a severnej Afriky, ktorej sa ponúkol dialóg o boji proti terorizmu, a prípravy do polovice roku 2015, kedy bolo rozhodnuté o jeho odložení, značne pokročili.

Maroko si v oblasti boja proti terorizmu vybudovalo úzku dvojstrannú spoluprácu s členskými štátmi EÚ vrátane Španielska a Francúzska a pravidelne rozkladá teroristické siete. Maroko je spolupredsedom Globálneho fóra pre boj proti terorizmu (GCTF) a členom globálnej koalície proti Dá’iš. Nachádza sa tam jedno z regionálnych CBRN centier excelentnosti financovaných EÚ.

Operačné potreby

Z údajov uvedených v hodnotení hrozieb závažnej a organizovanej trestnej činnosti (SOCTA) 2017 a v správe EÚ o situácii a trendoch v oblasti terorizmu (TE-SAT) 2017, z uvedených diskusií, ako aj – okrem iného – z poznatkov interného experta Europolu vyplýva, že spolupráca s Marokom je potrebná najmä na riešenie týchto javov trestnej činnosti:

Terorizmus predstavuje vážnu hrozbu pre Maroko a EÚ, ktoré boli terčom teroristických útokov. Okrem vernejšieho obrazu hrozieb a identifikácie nových trendov je na riešenie fenoménu zahraničných teroristických bojovníkov (vrátane podozrivých osôb s dvojitým občianstvom alebo oprávneným pobytom v EÚ a v Maroku) a účinné odhaľovanie, prevenciu a stíhanie cestovania na účely terorizmu, teroristického zneužívania internetu, financovania terorizmu, ako aj prepojenia s organizovanou trestnou činnosťou, potrebná užšia spolupráca zahŕňajúca výmenu osobných údajov.

Obchodovanie s palnými zbraňami: Pretrvávajúca nestabilita v regióne severnej Afriky a Blízkeho východu, najmä konflikty v Líbyi, značne zvýšili nedovolené obchodovania s palnými zbraňami v tomto regióne. Vytvára to hrozbu pre bezpečnosť v krátkodobom aj dlhodobom horizonte. Maroko je kľúčovým partnerom, pokiaľ ide o úsilie spomaliť pohyb nedovolených palných zbraní do susediacich krajín a predchádzať pašovaniu do EÚ prostredníctvom kontajnerových lodí, trajektov a malých člnov plaviacich sa cez Stredozemné more.

Výzvy súvisiace s migráciou: Maroko zostáva dôležitým partnerom EÚ, pokiaľ ide o rozvoj spolupráce v oblasti prevencie neregulárnej migrácie, pričom toky migrantov smerujúce do EÚ v poslednom období vzrástli. Maroko je jednou z krajín pôvodu neregulárnej migrácie, ale tiež významnou trasou, ktorú si volia aj štátni príslušníci krajín subsaharskej Afriky. V správe európskej pohraničnej a pobrežnej stráže o analýze rizík z roku 2017 sa za významné riziká označilo falšovanie dokladov a prevádzačstvo migrantov.

Obchodovanie s drogami: Blízky východ a severná Afrika (MENA) sú hlavným zdrojom, tranzitným bodom a spotrebiteľom nelegálnych drog. Stabilná základňa zákazníkov na severe, sahelská prevádzačská trasa na juhu a heroínová trasa prechádzajúca z východu na západ spôsobujú, že región na jednej strane ovplyvňuje užívanie nelegálnych látok a ich produkciu a na druhej strane je touto skutočnosťou negatívne ovplyvňovaný. Maroko je hlavným producentom konope a kľúčovou zdrojovou krajinou, pokiaľ ide o výrobky z konope, ktoré vstupujú na trh EÚ. Problémom je aj výroba syntetických drog na základe liekov.