SK Úradný vestník Európskej únie C 157/12

Uverejnenie žiadosti podľa článku 50 ods. 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny

2013/C 157/05

Týmto uverejnením sa poskytuje právo vzniesť námietku proti žiadosti podľa článku 51 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 (1).

JEDNOTNÝ DOKUMENT

NARIADENIE RADY (ES) č. 510/2006

o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (2)

„SLOVENSKI MED“

ES č.: SL-PGI-0005-0801-10.03.2010

CHZO ( X ) CHOP ( )

1. Názov

„Slovenski med“

2. Členský štát alebo tretia krajina

Slovinsko

3. Opis poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny

3.1. Druh výrobku

Trieda 1.4. Iné výrobky živočíšneho pôvodu (vajcia, med, rôzne mliečne výrobky okrem masla atď.)

3.2. Opis výrobku, na ktorý sa vzťahuje názov uvedený v bode 1

„Slovenski med“ sa vyrába v Slovinskej republike. Pod názvom „Slovenski med“ sa smú predávať tieto výrobky:

— agátový med,

— lipový med,

— gaštanový med,

— jedľový med,

— smrekový med,

— kvetový med alebo nektárový med,

— lesný med alebo medovicový med.

Organoleptické vlastnosti výrobku „Slovenski med“:

Agátový med sa vyrába najmä z nektáru agátu bieleho (Robinia pseudoacacia), v slovinčine nazývaného aj „nepravý agát“. Je takmer bezfarebný až slamový. Má veľmi ľahkú, nevýraznú vôňu s nádychom agátového kvetu. Chuť je stredne až veľmi sladká a stredne až veľmi trvácna. Aróma pretrváva krátko až stredne dlho. Aróma často pripomína panenský plást, čerstvý vosk, agátové kvety, kvety plodonosných rastlín, ovocie ako napríklad jablko, hrušku, prípadne vanilku, krémové bonbóny, čerstvé maslo alebo čerstvú slamu. Iba zriedkavo kryštalizuje.

Lipový med sa vyrába z nektáru alebo medovice najmä z lipy veľkolistej alebo malolistej (Tilia platyphyllos, Tilia cordata). Je svetložltý až svetlojantárový so zeleným nádychom. Vonia po lipovom kvete, má stredne až silno prenikavý, svieži, mentolový nádych. Má miernu až silnú mentolovú príchuť. Aróma je veľmi charakteristická, svieža. Pripomína mentol, čerstvé vlašské orechy, bylinky a varené lipové kvety a má jemný, stredne až veľmi trvácny kvetinový nádych.

Gaštanový med sa vyrába hlavne z nektáru alebo medovice z gaštanu jedlého (Castanea sativa). Je tmavohnedý alebo jantárový s červeným nádychom. Má veľmi intenzívnu vôňu i chuť. Vyznačuje sa mierne až veľmi intenzívnou horkou chuťou. Má veľmi charakteristickú, ostrú a príkru arómu, ktorá pripomína spálený cukor, cukrový sirup, dym, bylinky a palinu, a výnimočne trvácnu, horkastú chuť. Iba zriedkavo kryštalizuje.

Jedľový med sa vyrába hlavne z medovice z jedle bielej (Abies alba). Je tmavosivo-hnedý so zeleným odleskom. Vôňa je stredne až veľmi intenzívna. Pripomína sušené mlieko a živicu. Má pomerne trvácnu chuť, ako aj vôňu, ktorá je veľmi charakteristická. Aróma pripomína sušené mlieko, karamel, spálený cukor, živicu, čerstvé drevo ihličnatých stromov, sirup zo smrekových výhonkov, dym, čierny čaj s mliekom a bylinkové cukríky. Zvyčajne kryštalizuje pomaly.

Smrekový med sa vyrába hlavne z medovice zo smreku obyčajného (Picea abies). Je oranžovohnedý až červenohnedý s lesklým povrchom. Obvykle je priezračný. Je veľmi vláčny a lepí sa na jazyk a podnebie. Vôňa je stredne trvácna, chuť vytrváva krátko až stredne dlho. Aróma je stredne trvácna. Aróma pripomína sirup zo smrekových výhonkov, živicu, bylinkové cukríky, bylinkový čaj, praženú kávu, sušené ovocie a kávové cukríky.

Kvetový med alebo nektárový med sa vyrába hlavne z nektáru z viacerých rastlín a preto je veľmi rozmanitý. Má slamovožltú až hnedú farbu. Vôňa je stredne až veľmi trvácna, rovnako ako chuť. Má silnú, sladkastú dochuť. Aróma je čerstvá, ovocná, kvetinová a pretrváva stredne až veľmi dlho. Pripomína kvety, čerstvé ovocie, kompót, varené ovocie, karamelové a mliečne bonbóny, hnedý cukor, karamel, melasu. Kryštalizuje rýchlo.

Lesný alebo medovicový med sa vyrába hlavne z medovice z viacerých rastlín. Je svetlohnedý až tmavohnedý s červeným alebo zeleným nádychom. Vôňa je krátko až stredne a chuť stredne až veľmi trvácna. Stredne až veľmi trvácna je aj aróma, ktorá pripomína živicu, vlašské orechy, lieskové oriešky, bylinky, palinu, karamel, melasu, bylinkové cukríky, sušené ovocie, sušené hrušky.

Fyzikálno-chemické vlastnosti výrobku „Slovenski med“

Druh medu Parameter Agátový Lipový Gaštanový Jedľový Smrekový Kvetový Lesný Obsah vody < 18,6 % < 18,6 % < 18,6 % < 18,6 % < 18,6 % < 18,6 % < 18,6 % Obsah HMF < 15 mg/kg < 15 mg/kg < 15 mg/kg < 15 mg/kg < 15 mg/kg < 15 mg/kg < 15 mg/kg Elektrická vodivosť ≤ 0,3 mS/cm 0,5 – 1,3 mS/cm ≥ 0,9 mS/cm > 0,8 mS/cm ≥ 0,9 mS/cm ≤ 0,8 mS/cm ≥ 0,8 mS/cm pH 3,5 – 4,6 4,1 – 6,1 4,7 – 6,2 4,7 – 5,8 4,3 – 5,6 3,8 – 5,3 4,3 – 5,6 Obsah sacharózy < 10 g/100 g < 5 g/100 g < 5 g/100 g < 5 g/100 g < 5 g/100 g < 5 g/100 g < 5 g/100 g





Obsah peľu vo výrobku „Slovenski med“

Druh medu Peľ Agátový Lipový Gaštanový Jedľový Smrekový Kvetový Lesný Podiel rôznych špecifických druhov peľu > 7 % peľu agátu bieleho (Robinia pseudoacacia – „nepravý agát“) > 1 % peľu lipy (Tilia sp.) > 86 % peľu gaštana jedlého (Castanea sativa) — — často obsahuje peľ ovocných stromov, Castanea sativa, Acer sp., Trifolium repens a rastlín čeľade astrovitých (Asteraceae). —

3.3. Suroviny

—

3.4. Krmivo

Včely sa nekŕmia bezprostredne pred znáškou alebo počas znášky. Počas zimného obdobia sa včely kŕmia iba cukrom alebo medom.

3.5. Špecifické kroky výroby, ktoré sa musia uskutočniť v označenej zemepisnej oblasti

Všetky etapy výroby výrobku „Slovenski med“ sa musia uskutočniť vo vymedzenej zemepisnej oblasti. „Slovenski med“ sa vyrába v stacionárnych úľoch alebo s pomocou prenosných úľov, ktoré sa prenášajú v rámci zemepisnej oblasti, a získava sa odstreďovaním. Včelárstvo sa riadi zásadami osvedčených včelárskych postupov (Usmernenia o správnej hygienickej praxi vo včelárstve, založené na zásadách systému HACCP). Na upokojenie včiel sa nesmú používať chemické repelenty, lebo hrozí riziko prenosu chemických rezíduí do medu. Med sa nesmie vytláčať z plodových plástov. Zbiera sa med, ktorý obsahuje menej než 18,6 % vody. Vytočený med sa cedí a niekoľko dní po točení sa ešte odstreďuje. Na cedenie sa požívajú sitká, ktoré neodstraňujú peľ. Sušenie medu je zakázané. Kryštalizovaný med sa skvapalňuje zahrievaním, ale teplota nesmie prekročiť 40 °C, aby nedošlo k poškodeniu zložiek citlivých na teplo (enzýmy, hormóny). Skvapalňovanie medu pomocou mikrovlnného ohrevu nie je povolené, keďže mikrovlny ničia biologicky aktívne zložky.

3.6. Špecifické pravidlá krájania, strúhania, balenia atď.

„Slovenski med“ sa môže plniť do fliaš a baliť len v rámci vymedzenej zemepisnej oblasti. Iba tak možno zachovať vysokú kvalitu medu a zabrániť zmenám jeho fyzikálno-chemických a organoleptických vlastností, ku ktorým by mohlo dôjsť pri dlhšej preprave. Len čo sa med naplní do fliaš, poklop a nádoba sa prelepia jednou etiketou tak, aby sa nádoba nedala otvoriť bez porušenia etikety.

3.7. Špecifické pravidlá označovania

„Slovenski med“, ktorý spĺňa požiadavky špecifikácie, musí byť označený chráneným názvom, slovami „chránené zemepisné označenie“, druhom medu a šaržou.

4. Stručné vymedzenie zemepisnej oblasti

Oblasť, kde sa vyrába „Slovenski med“, zodpovedá územiu Slovinskej republiky.

5. Súvislosť so zemepisnou oblasťou

5.1. Špecifickosť zemepisnej oblasti

Slovinsko sa nachádza v strednej Európe, kde sa stretávajú štyri veľké európske geografické celky – Alpy, Panónska panva, Dináre a Stredozemie. Vzhľadom na geologickú rozmanitosť, členitosť terénu a skutočnosť, že Slovinsko sa nachádza na rozmedzí štyroch biogeografických regiónov, sa krajina vyznačuje veľmi rozmanitou flórou a faunou, čo vedie aj k veľkej škále druhov medu. Keďže podnebie má substredozemné, kontinentálne i vysokohorské prvky a terén zahŕňa nížiny i pohoria, v rôznych častiach Slovinska sa niektoré rastliny spásajú v rôznych obdobiach. Spomínané črty sa odzrkadľujú v rozmanitosti slovinskej flóry.

Gaštan jedlý (Castanea sativa Mill.) rastie vo všetkých teplejších hornatých oblastiach Slovinska. Rastie na území celej krajiny, a to vo veľkých sadoch alebo samostatne. Často sa nachádza na poliach, v sadoch, vo viniciach a pri domoch. Vyskytuje sa až do nadmorskej výšky okolo 800 m. Okrem dreva a plodov gaštan poskytuje aj veľmi dôležitý zdroj potravy pre včely. Kvitne v júni a júli, a to zvyčajne počas troch týždňov. Včely si peľ z gaštanov znášajú do úľa a v neskoršom období, keď je potravy nedostatok, je vítanou obživou.

Kraňská včela medonosná (Apis mellifera carnica), ktorá je v Slovinsku autochtónnym druhom, sa v priebehu tisícov rokov prispôsobila podnebným a kŕmnym podmienkam špecifickým pre Slovinsko. Slovinsko ako jediný členský štát EÚ v zmluve o pristúpení vyhlásil, že v záujme zachovania pôvodného genetického materiálu kraňskej včely medonosnej a so zreteľom na potrebu ochrany tejto autochtónnej populácie medonosných včiel bude aj naďalej uplatňovať všetky vhodné opatrenia potrebné na zachovanie tohto autochtónneho druhu včiel na území Slovinska.

Bližšie poznatky o dejinách slovinského včelárstva máme od 18. storočia. V tomto období slovinskému včelárstvu udávali smer predovšetkým traja významní muži – Anton Janša, Peter Pavel Glavar a Janez Anton Scopoli. Anton Janša (1734 – 1773) je známy ako priekopník moderného včelárstva. Napísal dve dôležité knihy v nemčine: Razprava o rojenju čebel (Rozprava o rojení včiel, 1771) a Popolni nauk o čebelarstvu (Úplná náuka o včelárstve, 1775). Bol prvým učiteľom včelárstva na väčšine rakúskeho územia s cisárskym poverením. Vo viedenskej včelárskej škole navyše predstavil techniku prepravy včiel na pastviny, čo umožnilo získavať väčšie množstvo medu. Peter Pavel Glavar (1721 – 1784) ako prvý zistil, že mladá panenská matka sa nepári iba s jedným trúdom, ale s viacerými, a Janez Anton Scopoli (1723 – 1788) ako prvý tento poznatok sprostredkoval svetu včelárstva. V roku 1763 do svojej rozsiahlej knihy Entomologia Carniolica, ktorú napísal v latinčine a vydal vo Viedni, zahrnul aj stať o včelách spolu s nákresom.

Neskôr Anton Žnideršič (1874 – 1947) prepojil skúsenosti zahraničných odborníkov na včelárstvo a profesionálov z praxe, najmä Alberttiho, Gerstunga a Preussa, s vlastnými skúsenosťami, aby vyvinul takzvaný úľ Alberttiho-Žnideršiča, ktorý dodnes používa prevažná väčšina slovinských včelárov.

V Slovinsku tradícia prepravy včiel pretrvala až do súčasnosti. Včelári, ktorí prepravujú včely na pastviny, zvyčajne získavajú viac medu, a ich produkcia je teda aj rozmanitejšia.

Slovinskí včelári sa začali združovať zavčasu. Už v roku 1781 bolo v obci Rodine v oblasti Žirovnica založené prvé včelárske bratstvo, ktoré bolo predchodcom ďalších včelárskych združení. V roku 1898 bolo v Ľubľane založené Slovinské ústredné združenie včelárov pre Kraňsko (Kranjsko), Štajersko (Štajersko), Korutánsko (Koroško) a Prímorie (Primorsko), ktoré hneď začalo vydávať vlastný časopis Slovenski čebelar. Ten vychádza dodnes.

Úlohou združení vždy bolo vzdelávať včelárov a zavádzať osvedčené včelárske postupy, keďže včelári v záujme zachovania osobitných vlastností výrobku „Slovenski med“ musia dodržiavať osobitné výrobné procesy. Slovinskí včelári tak nadobudli potrebné osobitné znalosti a prax, vďaka čomu si „Slovenski med“ udržiava takú vysokú kvalitu.

5.2. Špecifickosť výrobku

Špecifickosť výrobku „Slovenski med“ spočíva v peľovom spektre, ktoré odráža charakteristickú flóru v oblasti jeho výroby a zahŕňa peľ gaštana jedlého (Castanea sativa), ktorý je prítomný vo väčšine vzoriek výrobku „Slovenski med“. Práve na základe týchto vlastností sa „Slovenski med“ líši od iných medov vyrábaných mimo Slovinska.

Vyše polovica vzoriek výrobku „Slovenski med“ obsahuje aj peľový prášok ďateliny plazivej (Trifolium repens), javora (Acer sp.), skorocelu (Plantago sp.), jaseňa (Fraxinus ornus), vŕby (Salix sp.), lipy (Tilia sp.), tráv (Poaceae), túžobníka (Filipendula sp.) a rastlín z čeľade astrovité (Asteraceae) a zelerovité (Apiaceae).

Špecifickosť výrobku „Slovenski med“ spočíva aj v nízkom obsahu vody a HMF. „Slovenski med“ obsahuje menej než 18,6 % vody a vyznačuje sa obsahom HMF nižším než 15 mg/kg, v čom tkvie jeho jedinečnosť. Tieto dva kvalitatívne parametre dokázateľne odlišujú „Slovenski med“ od iných medov vyrábaných v Slovinskej republike.

Slovinsko je krajinou pôvodu kraňských včiel a jednou zo špecifických čŕt výrobku „Slovenski med“ je skutočnosť, že všetok pochádza z oblasti, v ktorej včelári chovajú výlučne kraňské včely.

5.3. Príčinná súvislosť medzi zemepisnou oblasťou a akosťou alebo typickou vlastnosťou výrobku (CHOP), alebo špecifickou akosťou, povesťou alebo inou typickou vlastnosťou výrobku (CHZO)

Slovinsko je krajinou s bohatou tradíciou chovu včiel a výroby mimoriadne kvalitného medu, ako vyplýva z bodu 5.1. Úspech slovinského včelárstva sa vždy zakladal na dobrej znalosti včiel a dômyselných včelárskych technikách. Prispeli k nemu aj miestne pastviny, ktoré za svoju pestrosť vďačia rozmanitosti slovinského rastlinstva. Dlhoročné skúsenosti s chovom včiel a výrobou medu sa dedia z generácie na generáciu.

Keďže gaštan jedlý (Castanea sativa) je v Slovinsku taký rozšírený, jeho peľ sa nachádza vo väčšine vzoriek výrobku „Slovenski med“. Aby včelári využili rôzne pastviny v Slovinsku, prepravujú včely po celej krajine, čím sa ešte zvyšuje pravdepodobnosť výskytu gaštanového peľu v mede.

Kraňská včela (Apis mellifera carnica), ktorú pomenoval v roku 1879 August Pollmann, sa tisícročia prispôsobovala typickým slovinským klimatickým a kŕmnym podmienkam. Kraňská včela je slovinská autochtónna včela a je chránená podľa zákona o živočíšnej výrobe (Úradný vestník Slovinskej republiky č. 18/02), v ktorom sa v článku 68 kraňská včela vymedzuje ako autochtónny druh a v článku 70 stanovuje osobitná ochrana autochtónnych druhov. Keďže kraňská včela má vynikajúce vlastnosti a dobre sa prispôsobila miernym klimatickým podmienkam, vždy bola žiadaným obchodným artiklom. Zatiaľ čo v iných krajinách sa okrem kraňských včiel vyskytujú aj iné druhy, len v Slovinsku je kraňská včela jediným druhom, ktorý sa môže chovať na výrobu medu.

K špecifickým vlastnostiam výrobku „Slovenski med“ prispievajú aj rôzne obmedzenia pri jeho výrobe. Medzi zručnosti včelárov patrí aj schopnosť posúdiť vhodný čas na odstredenie medu, keďže na základe praxe a skúseností prenášaných z generácie na generáciu včelári odstreďujú med s obsahom vody nižším než 18,6 %.

Spotrebitelia si vždy veľmi cenili med vyrábaný v Slovinsku, pretože ide o mimoriadne kvalitnú potravinu známeho pôvodu. Práve v snahe ponúknuť spotrebiteľom kvalitný med slovinskí včelári v roku 1999 zaviedli kontrolovanú výrobu medu. To si vyžaduje veľkú odbornosť včelárov, keďže sú veľmi dôležitým článkom v procese výroby medu a dodržiavania jeho kvality. Používaním nesprávnych postupov by totiž kvalita medu mohla utrpieť.

„Slovenski med“ si dobrú povesť a uznanie udržiava aj účasťou na rôznych medzinárodných a národných kongresoch, výstavách, veľtrhoch, medových festivaloch či detských bazároch. Objavuje sa v televíznych a rozhlasových reláciách, ale aj v rôznych článkoch. V minulosti sa zúčastnil napríklad na kongrese Ruralia Gorizia, ktorý v roku 2002 v Taliansku zorganizovali tri krajiny (Slovinsko, Taliansko a Rakúsko), ďalej na najväčšom medzinárodnom včelárskom podujatí Apimondia (Ľubľana, 2003), na medzinárodnom kongrese o medovicovom mede v Chanii (Kréta, 2009) a na fóre Apimedica & Apiquality (Slovinsko, 2010).

O mimoriadnej kvalite výrobku „Slovenski med“, ktorá dosahuje svetovú úroveň, svedčia rôzne ocenenia a medaily z rôznych svetových, medzinárodných a národných súťaží – napríklad dve medaily a mnohé prvenstvá na svetovej súťaži kvality medu Apimedica & Apiquality. „Slovenski med“ nedávno získal ocenenie aj na medzinárodnej súťaži medu z ekologickej výroby BiolMiel 2011 v Taliansku, kde agátový a lesný med získali zlaté medaily a gaštanový med sa spomedzi stosedemdesiatich vzoriek umiestnil na štvrtej priečke.

Odkaz na uverejnenie špecifikácie

[Článok 5 ods. 7 nariadenia (ES) č. 510/2006 (3)]

http://www.mko.gov.si/fileadmin/mko.gov.si/pageuploads/podrocja/Varna_in_kakovostna_hrana_in_krma/zasciteni_kmetijski_pridelki/Specifikacije/SLOVENSKI_MED.pdf

(1) Ú. v. EÚ L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) Ú. v. EÚ L 93, 31.3.2006, s. 12. Nahradené nariadením (EÚ) č. 1151/2012.

(3) Porovnaj poznámku pod čiarou 2.