Správa Komisie rozpočtovému orgánu o zárukách krytých všeobecným rozpočtom - Stav k 30. júnu 2009 SEK(2010)479 /* KOM/2010/0188 v konečnom znení */





043 [pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 30.4.2010 KOM(2010)188 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE rozpočtovému orgánu o zárukách krytých všeobecným rozpočtomStav k 30. júnu 2009 SEK(2010)479 OBSAH 1. Úvod a druhy krytých operácií 3 2. Udalosti po poslednej správe z 31. decembra 2008 4 2.1. Podpora platobnej bilancie pre členské štáty, ktoré nie sú členmi eurozóny 4 2.2. Makrofinančná pomoc 4 2.3. Záruka v rozpočte EÚ na vonkajšie financovanie EIB 4 3. Údaje o rizikách krytých rozpočtom 4 3.1. Vymedzenie rizika 4 3.2. Riziko spojené s členskými štátmi 6 3.3. Riziko spojené s tretími krajinami 7 3.4. Globálne riziko kryté rozpočtom 8 3.5. Vývoj rizika 8 4. Neplnenie, aktivácia záruk a nedoplatkov rozpočtu 10 4.1. Platby z hotovostných zdrojov 10 4.2. Platby z rozpočtu 10 4.3. Aktivácia Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia 10 5. Garančný fond pre vonkajšie opatrenia 11 5.1. Spätne získané prostriedky 11 5.2. Aktíva 11 5.3. Cieľová suma 11 6. Hodnotenie rizík: hospodárska a finančná situácia tretích krajín s najvyššou mierou vystavenia riziku 11 6.1. Ciele 11 6.2. Metódy posudzovania rizika 11 1. ÚVOD A DRUHY KRYTÝCH OPERÁCIÍ Táto správa sa predkladá na základe článku 130 finančného nariadenia, podľa ktorého je Komisia povinná predkladať Európskemu parlamentu a Rade dvakrát ročne správy o rozpočtových zárukách a súvisiacich rizikách [1]. Túto správu dopĺňa pracovný dokument útvarov Komisie obsahujúci súbor podrobných tabuliek a vysvetliviek (ďalej len „PDÚK“)[2]. Riziká kryté rozpočtom Európskej únie (ďalej len „rozpočet“) vyplývajú z rôznych operácií poskytovania pôžičiek a záruk, ktoré možno rozdeliť do dvoch kategórií: - pôžičky, ktoré poskytuje Európska únia na makroekonomické ciele, t. j. pôžičky makrofinančnej pomoci[3] (ďalej len „MFA“) tretím krajinám a v spojení s inštitúciami z Bretton Woods a pôžičky na podporu platobnej bilancie (ďalej len „PB“) členských štátov, ktoré nie sú členmi eurozóny a čelia ťažkostiam s platobnou bilanciou; a - pôžičky na mikroekonomické ciele, t. j. pôžičky Euratomu a najmä financovanie operácií v tretích krajinách Európskou investičnou bankou („EIB“) („vonkajšie financovanie EIB“)[4]. Na posledne menované sa vzťahuje záruka EÚ[5]. Na vonkajšie financovanie EIB, pôžičky Euratomu a pôžičky MFA od roku 1994 sa poskytuje krytie z Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia (ďalej „fond“)[6], kým pôžičky v súvislosti s PB kryje priamo rozpočet. Fond je určený pre prípady neplnenia pôžičiek a na záruky za pôžičky poskytnuté tretím krajinám alebo na projekty v tretích krajinách a bol založený: na poskytnutie „likvidnej rezervy“ s cieľom predísť žiadostiam na krytie z rozpočtu v každom prípade neplnenia alebo neskorej platby za pôžičku, na ktorú bola poskytnutá záruka; a na vytvorenie nástroja rozpočtovej disciplíny prostredníctvom ustanovenia finančného rámca na vypracovanie politiky EÚ pre oblasť záruk za pôžičky Komisie a EIB tretím krajinám[7]. - V dôsledku zmeny a doplnenia[8] nariadenia o Garančnom fonde v roku 2004 sa záruka fondu ďalej nevzťahuje na tretie krajiny, ak sa tieto stanú členskými krajinami a riziko sa prenáša z fondu priamo na rozpočet. Rezervy fondu sa tvoria z rozpočtu a musia sa udržiavať na určitej percentuálnej úrovni nesplatenej sumy pôžičiek a záruk za pôžičky poskytnutých fondom. Táto percentuálna úroveň, známa ako cieľová miera, v súčasnosti predstavuje 9 %. V prípade nedostatku zdrojov vo fonde sa budú tieto prostriedky žiadať z rozpočtu. V roku 2007 sa zmenou a doplnením[9] nariadenia Rady zriadil nový mechanizmus tvorby rezerv fondu. Tento mechanizmus funguje prostredníctvom ročných prevodov z rozpočtu a zahŕňa vyrovnávací mechanizmus na zmiernenie vplyvu požiadaviek na čerpanie z fondu (pozri tiež oddiel 5.3). V rámci externého hodnotenia sa v súčasnosti posudzuje fungovanie fondu, vrátane cieľovej miery, ako súčasť strednodobého hodnotenia. 2. UDALOSTI PO POSLEDNEJ SPRÁVE Z 31. DECEMBRA 2008 2.1. Podpora platobnej bilancie pre členské štáty, ktoré nie sú členmi eurozóny Z kvantitatívneho hľadiska počas prvej polovice roku 2009 bolo najdôležitejšou udalosťou vyplatenie dvoch pôžičiek na podporou PB pre členské štáty, ktoré nie sú členmi eurozóny, v následnosti na finančnú krízu. Prvá tranža pôžičky na podporu PB poskytnutej Lotyšsku vo výške 1 miliarda EUR bola vyplatená vo februári 2009. Druhá tranža pôžičky na podporu PB poskytnutej Maďarsku vo výške 2 miliardy EUR bola vyplatená v marci 2009 (pozri oddiel 3.5). Tieto pôžičky boli refinancované prostredníctvom emisie referenčných dlhopisov ES metódou „back-to-back“ a nie sú kryté fondom. 2.2. Makrofinančná pomoc V prvej polovici roka 2009 bola vyplatená prvá platba vo výške 25 miliónov EUR z pôžičky MFA Libanonu vo výške 50 miliónov EUR. Pôžička bola refinancovaná prostredníctvom súkromného umiestnenia pôžičky metódou „back-to-back“. 2.3. Záruka v rozpočte EÚ na vonkajšie financovanie EIB Pokiaľ sa jedná o finančné operácie EIB, celkovú sumu 8 611 miliónov EUR podpísala EIB v rámci rozhodnutia o mandáte na vonkajšie financovanie k dátumu 30. júna 2009. Ohľadne objemu platieb bola v prvej polovici roku 2009 podpísaná celková suma 2 576 miliónov EUR, pričom z tejto sumy sa do 30. júna 2009 vyplatilo 260 miliónov EUR. 3. ÚDAJE O RIZIKÁCH KRYTÝCH ROZPOčTOM 3.1. Vymedzenie rizika Riziko, ktoré znáša rozpočet, vyplýva z nesplateného kapitálu a úrokov v súvislosti so zaručenými operáciami. Operácie sa v prípade neplnenia pokryjú z fondu, ak sa týkajú tretích krajín (61 % celkovej nesplatenej sumy garantovanej k 30. júnu 2009), a priamo z rozpočtu, ak sa týkajú členských štátov (pôžičky na podporu PB a pôžičky na alebo v prospech projektov v členských štátoch predstavujú zvyšných 39 % celkovej nesplatenej garantovanej sumy). Veľká časť garantovaných pôžičiek, ktoré sa týkajú členských štátov, je výsledkom nedávnych kôl rozširovania[10] a aktivácie nástroja strednodobej finančnej pomoci EÚ pre členské štáty, ktoré neprijali euro (nástroj PB). Na účely tejto správy sa používajú dve metódy hodnotenia rizík, ktoré znáša rozpočet (či už priamo alebo nepriamo cez fond): - Metóda výpočtu celkovej sumy nesplateného kapitálu pre príslušné operácie v stanovený dátum vrátane vzniknutého úroku. Táto metodológia umožňuje určiť celkovú mieru rizika znášaného rozpočtom k určenému dátumu pre všetky budúce platobné záväzky nezávisle od toho, kedy v budúcnosti sú platby splatné a či sú kryté fondom. - Rozpočtový prístup vymedzený ako „ročné riziko znášané rozpočtom“ je založený na výpočte maximálnej sumy, ktorú by musela EÚ zaplatiť v danom rozpočtovom roku za predpokladu neplnenia všetkých zaručených pôžičiek[11]. Tabuľka 1: Celkové nesplatené sumy pokryté k 30. júnu 2009 v miliónoch EUR | Nesplatený kapitál | Vzniknutý úrok | Spolu | % | Členské štáty* | MFA | 115 | 1 | 116 | < 1 % | Euratom | 431 | 3 | 434 | 2 % | PB | 5 000 | 64 | 5 064 | 21 % | EIB | 3 659 | 33 | 3 692 | 16 % | Medzisúčet členské štáty | 9 205 | 101 | 9 306 | 39 % | Tretie krajiny** | MFA | 536 | 4 | 540 | 2 % | Euratom | 50 | 0 | 50 | < 1 % | EIB | 13 659 | 122 | 13 781 | 58 % | Medzisúčet tretie krajiny | 14 245 | 126 | 14 371 | 61 % | Spolu | 23 450 | 227 | 23 677 | 100 % | * Toto riziko priamo pokrýva rozpočet. ** Toto riziko pokrýva fond. | V tabuľkách A1, A2, A3 a A4 v PDÚK sú podrobnejšie informácie o týchto nesplatených sumách, najmä pokiaľ ide o stropy, vyplatené sumy alebo záručné sadzby. V porovnaní so situáciou k 31. decembru 2008 sa celková nesplatená suma kapitálu a úrokov krytých rozpočtom zvýšila o 2 950 miliónov EUR na 23 677 miliónov EUR. 3.2. Riziko spojené s členskými štátmi Súčasné riziká členských štátov vyplývajú z pôžičiek udelených pred pristúpením a z aktivácie nástroja PB. V druhom polroku 2009 bude rozpočet znášať maximálne riziko súvisiace s členskými štátmi vo výške 482,7 milióna EUR (predstavujúce sumy splatné počas tohto obdobia a za predpokladu, že neplnenie pôžičiek sa nezrýchľuje). V tabuľke 2 sa uvádza, že Rumunsko a Maďarsko sa medzi členskými štátmi nachádzajú na prvom, resp. druhom mieste, pokiaľ ide o ich nesplatenú sumu. Tabuľka 2: Poradie členských štátov podľa ich rizikovej angažovanosti v súvislosti s maximálnym rizikom znášaným rozpočtom v druhom polroku 2009 (v miliónoch EUR) | Poradie | Krajina | Maximálne riziko (mil. EUR, zaokrúhlené) | podiel celkového maximálneho rizika | 1 | Rumunsko | 152,4 | 31,6 % | 2 | Maďarsko | 122,5 | 25,4 % | 3 | Bulharsko | 68,3 | 14,1 % | 4 | Česká republika | 42,3 | 8,8 % | 5 | Poľsko | 41,7 | 8,7 % | 6 | Slovenská republika | 30,5 | 6,3 % | 7 | Slovinsko | 12,4 | 2,6 % | 8 | Cyprus | 4,8 | 1,0 % | 9 | Lotyšsko | 3,6 | 0,7 % | 10 | Litva | 3,2 | 0,6 % | 11 | Estónsko | 0,5 | 0,1 % | 12 | Malta | 0,3 | 0,0 % | Spolu | 482,7 | 100,0 % | Riziko pre členské štáty sa týka pôžičiek EIB, MFA a Euratom poskytnutých pred dvomi rozšíreniami a pôžičiek poskytnutých v rámci nástroja PB. 3.3. Riziko spojené s tretími krajinami V druhom polroku 2009 bude fond znášať maximálne riziko súvisiace s tretími krajinami vo výške 594 miliónov EUR (predstavujúce sumy splatné počas tohto obdobia a za predpokladu, že neplnenie pôžičiek sa nezrýchľuje). Nižšie sa uvádza desať krajín s najväčšou celkovou nesplatenou sumou. Predstavujú 76,1 % rizika, ktoré fond znáša počas druhého polroku 2009. Analýza a komentáre k hospodárskej situácii týchto krajín sa uvádzajú v PDÚK. Tabuľka 3: Poradie desiatich najdôležitejších tretích krajín podľa ich rizikovej angažovanosti v súvislosti s maximálnym rizikom znášaným fondom v druhom polroku 2009 (v miliónoch EUR) | Poradie | Krajina | Maximálne riziko (mil. EUR, zaokrúhlené) | podiel celkového maximálneho rizika | 1 | Turecko | 156,5 | 20,0 % | 2 | Egypt | 92,7 | 11,9 % | 3 | Maroko | 70,5 | 9,0 % | 4 | Tunisko | 69,0 | 8,8 % | 5 | Libanon | 58,1 | 7,4 % | 6 | Južná Afrika | 43,9 | 5,6 % | 7 | Srbsko | 34,2 | 4,4 % | 8 | Gruzínsko | 24,2 | 3,1 % | 9 | Jordánsko | 22,9 | 2,9 % | 10 | Mexiko | 22,0 | 2,8 % | Spolu za všetkých 10 krajín | 594,0 | 76,1 % | Fond pokrýva zaručené pôžičky 45 krajín, ktorých splatnosť siaha až do roku 2038. Podrobné údaje za každú krajinu sú uvedené v tabuľke A2 v PDÚK. 3.4. Globálne riziko kryté rozpočtom Rozpočtom sa bude v druhom polroku 2009 celkovo pokrývať suma 1 263 miliónov EUR, ktorá predstavuje sumy splatné v priebehu tohto obdobia, z čoho 38 % sú sumy splatné členskými štátmi (pozri tabuľku A2 v PDÚK). 3.5. Vývoj rizika - Nástroj platobnej bilancie Intenzita medzinárodnej krízy mala vplyv na niektoré členské štáty, ktoré ešte neprijali euro. Aktivácia nástroja strednodobej finančnej pomoci EÚ (nástroj platobnej bilancie) v decembri 2008 dala niektorým členským štátom možnosť opätovne získať dôveru investorov prostredníctvom použitia finančnej pomoci EÚ. Zvýšený počet oprávnených členských štátov v dôsledku nedávneho rozšírenia si vyžiadal zvýšenie nástroja PB v decembri 2008[12] z 12 miliárd EUR na 25 miliárd EUR v reakcii na možné potreby. V máji 2009[13] sa rozhodlo o ďalšom zvýšení celkového stropu nástroja PB na 50 miliárd EUR s cieľom umožniť EÚ naďalej rýchlo reagovať na možné ďalšie požiadavky o pomoc na podporu PB. Riziko vo vzťahu k členským štátom sa preto počas prvého polroka 2009 naďalej zvyšovalo v dôsledku vyplatenia tranží v rámci nástroja PB v celkovej výške 3 miliardy EUR. Počas druhého polroka sa plánuje vyplatenie dvoch ďalších tranží v celkovej výške 4,2 miliardy EUR. Pôžička na podporu PB Lotyšsku sa poskytla začiatkom roka 2009[14] až do výšky 3,1 miliardy EUR. Prvá tranža vo výške 1 miliardy EUR sa vyplatila 25. februára 2009. Dodatočná tranža vo výške 1,2 miliardy EUR sa vyplatila 27. júla 2009. Druhá tranža vo výške 2 miliardy EUR sa vyplatila Maďarsku 26. marca 2009 v rámci pôžičky na podporu PB poskytnutej v roku 2008. Dodatočná tranža vo výške 1,5 miliardy EUR sa vyplatila 6. júla 2009. Rumunsku sa 6. mája 2009 poskytla pôžička vo výške 5 miliárd EUR. Pôžička sa vyplatí v roku 2009 a 2010 v niekoľkých tranžiach. Prvá tranža vo výške 1,5 miliardy EUR sa vyplatila 27. júla 2009. - Pôžičky v rámci makrofinančnej pomoci Pôžičky MFA tretím krajinám boli predmetom individuálnych rozhodnutí Rady[15] a od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy sú predmetom rozhodovania Rady a Parlamentu. Finančnú pomoc poskytnutú na základe rozhodnutia Rady 2007/860/ES z 10. decembra 2007 o poskytnutí makrofinančnej pomoci Libanonu tvoria pôžičky vo výške 50 miliónov EUR a granty vo výške do 30 miliónov EUR. Platba prvej tranže pôžičky (25 miliónov EUR) sa uskutočnila na začiatku júna 2009 a uvoľnenie druhej tranže je plánované na začiatok roka 2010. - Pôžičky Euratomu Pôžičky Euratomu členským štátom alebo niektorým oprávneným nečlenským krajinám (Ruská federácia, Arménsko, Ukrajina) sú ohraničené stropom vo výške 4 miliardy EUR, z čoho sa už použilo asi 85 %. Zostávajúca suma predstavuje asi 600 miliónov EUR. V prvom polroku 2009 neboli v rámci nástroja Euratom uskutočnené žiadne platby. Vyplatenie tretej (a poslednej) tranže v rámci úverovej dohody súvisiacej s projektom K2R4 na Ukrajine (10,3 milióna USD)sa uskutočnilo 12. októbra 2009. - Úvery od EIB Platnosť predchádzajúceho všeobecného mandátu EIB sa skončila 31. júla 2007. K tomuto dátumu boli podpísané zmluvy, ktoré predstavujú 98 % celkového stropu v rámci tohto mandátu (20 060 miliónov EUR – pozri tabuľku A5 v PDÚK). K 30. júnu 2009 ostávalo v rámci tohto mandátu vyplatiť celkovú sumu 4 794 miliónov EUR, ktoré sa však môžu vyplatiť so zárukou EÚ do 10 rokov od skončenia mandátu, keď prestáva platiť záruka EÚ na akékoľvek nevyplatené sumy. Najdôležitejšou položkou, ktorá bude mať v budúcnosti vplyv na rozpočtové riziko, je záruka EÚ poskytnutá EIB v rámci mandátu na vonkajšie financovanie. Mandát na vonkajšie financovanie v súčasnosti podlieha strednodobému hodnoteniu a rozhodnutie o zostávajúcej časti súčasného finančného výhľadu na roky 2007 – 2013, ktorým sa nahradí súčasné rozhodnutie, musia Rada a Parlament prijať do 31. októbra 2011. Záruka EÚ je obmedzená na 65 % celkovej výšky vyplatených úverov a záruk poskytnutých v rámci finančných operácií EIB, mínus uhradené sumy a plus všetky súvisiace sumy, s maximálnym stropom 27 800 miliónov EUR[16]. V rámci tohto mandátu bola k 30. júnu 2009 podpísaná celková suma 8 611 miliónov EUR, z ktorej k tomuto dátumu zostalo nevyplatených 7 449 miliónov EUR (pozri tabuľku A6 v PDÚK). 4. NEPLNENIE, AKTIVÁCIA ZÁRUK A NEDOPLATKOV ROZPOčTU 4.1. Platby z hotovostných zdrojov Komisia čerpá z vlastných hotovostných zdrojov, aby sa predišlo oneskoreniu a následným nákladom na splácanie jej pôžičkových operácií v prípade, že dlžník mešká so splátkami EÚ[17]. 4.2. Platby z rozpočtu V rámci rozpočtového článku 01 04 01 „Záruky Európskeho spoločenstva za pôžičky“ sa nepožadovali žiadne rozpočtové prostriedky, keďže sa v prvom polroku 2009 nezaznamenalo žiadne neplnenie. 4.3. Aktivácia Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia V prípade, že sa príjemca pôžičky pre tretie krajiny poskytnutej alebo zaručenej EÚ oneskorí s platbou, garančný fond sa vyzve, aby kryl nesplatenú splátku v lehote troch mesiacov od dátumu splatnosti platby[18]. Počas prvého polroku 2009 nebola fondu adresovaná žiadna výzva. 5. GARANčNÝ FOND PRE VONKAJšIE OPATRENIA 5.1. Spätne získané prostriedky K 30. júnu 2009 fond neevidoval žiadne nedoplatky, ktoré sa majú získať späť. 5.2. Aktíva K 30. júnu 2009 predstavovali čisté aktíva[19] fondu sumu 1 205 807 618 EUR. 5.3. Cieľová suma Fond musí dosiahnuť vhodnú úroveň (cieľovú sumu) stanovenú na 9 % celkových nesplatených kapitálových záväzkov vyplývajúcich z každej operácie, plus vzniknutý úrok. Pomer medzi zdrojmi fondu (1 205 807 618 EUR) a splatnými kapitálovými záväzkami[20] (14 375 441 140 EUR) v zmysle nariadenia o fonde sa mierne zlepšil z 8,34 % k 31. decembru 2008 na 8,39 % k 30. júnu 2009. Ku koncu roka 2008 boli zdroje fondu nižšie než cieľová suma. Podľa pravidiel tvorby rezerv, ktoré Rada prijala v roku 2007[21], sa vytvorená rezerva vo výške 93 810 000 milióna EUR vložila do predbežného návrhu rozpočtu na rok 2010. Táto suma bola fondu vyplatená z rozpočtu 10. februára 2010. 6. HODNOTENIE RIZÍK: HOSPODÁRSKA A FINANčNÁ SITUÁCIA TRETÍCH KRAJÍN S NAJVYššOU MIEROU VYSTAVENIA RIZIKU 6.1. Ciele V predchádzajúcich oddieloch tejto správy sú poskytnuté informácie o kvantitatívnych aspektoch rizika, ktoré znáša rozpočet v súvislosti s tretími krajinami. Mala by sa však posúdiť aj kvalita rizík, ktoré závisia od druhu operácie a bonity dlžníkov (pozri oddiel 3.3 vyššie). 6.2. Metódy posudzovania rizika Posudzovanie rizík v tejto správe vychádza z informácií o hospodárskej a finančnej situácii, ratingoch a iných známych skutočnostiach krajín, ktoré dostali zaručené pôžičky. Toto posúdenie nezahŕňa odhady očakávaných strát a spätne získaných prostriedkov, na ktoré sa prirodzeným spôsobom viaže vysoká miera neistoty. V ukazovateľoch rizikovosti krajín zahrnutých do tabuliek v PDÚK sa uvádza vývoj rizika platobnej neschopnosti. Táto analýza sa v oddiele 2 PDÚK uvádza pre krajiny, ktoré predstavujú v roku 2009 pre rozpočet najvyššiu mieru úverového rizika, a pre krajiny, ktoré sú priamo vystavené riziku v súvislosti s rozpočtom Spoločenstva (pôžičky MFA a Euratomu). [1] KOM(2009) 398 a SEK(2009) 1063 tvoria predchádzajúcu správu o zárukách krytých rozpočtom k 31. decembru 2008. [2] SEK(2010) 479. [3] MFA môže mať aj podobu grantov tretím krajinám. Viac informácií o MFA možno nájsť v správach Komisie KOM(2009) 514 a SEK(2009) 1279. [4] Čísla týkajúce sa mandátov EIB sa uvádzajú v tabuľke A1 a odkazy na právne základy sa uvádzajú v tabuľke A4 v PDÚK. [5] Najaktuálnejšie ustanovené na obdobie od 1. februára 2007 do 31. októbra 2011 rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 633/2009/ES z 13. júla 2009 (Ú. v. EÚ L 190, 22.7.2009, s. 1) („rozhodnutie o mandáte EIB na poskytovanie vonkajších úverov“) , ktorým sa nahrádza rozhodnutie Rady 2006/1016/ES z 19. decembra 2006. [6] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 z 25. mája 2009, ktorým sa zriaďuje Garančný fond pre vonkajšie opatrenia (kodifikované znenie), „nariadenie o Garančnom fonde“ (Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 10). [7] Podrobná správa o fungovaní Fondu sa nachádza v dokumente KOM(2006) 695 a príslušnom pracovnom dokumente útvarov Komisie [SEK(2006) 1460]. [8] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2273/2004 (Ú. v. EÚ L 396, 31.12.2004, s. 28). [9] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 89/2007 z 30. januára 2007 (Ú. v. EÚ L 22, 31.1.2007, s. 1.) [10] Podľa tretieho odseku článku 1 nariadenia o fonde, ak sa krajina stane členským štátom, rizikovosť pôžičiek sa prenáša z fondu na rozpočet. [11] Na účely tohto výpočtu sa predpokladá, že neplnenie pôžičiek sa nezrýchľuje, to znamená, že sa zohľadňujú len splatné splátky (pozri tiež oddiel 1 PDÚK). [12] Nariadenie Rady (ES) č. 1360/2008 z 2. decembra 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 332/2002, ktorým sa zavádza systém strednodobej finančnej pomoci pre platobné bilancie členských štátov. [13] Nariadenie Rady (ES) č. 431/2009 z 18. mája 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 332/2002, ktorým sa zavádza systém strednodobej finančnej pomoci pre platobné bilancie členských štátov. [14] Rozhodnutie Rady 2009/290/ES z 20. januára 2009. [15] Po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy bude spolurozhodovací postup riadnym legislatívnym postupom. [16] Táto suma sa skladá zo základného stropu v pevne stanovenej maximálnej výške 25 800 miliónov EUR a voliteľného mandátu vo výške 2 000 miliónov EUR. O aktivácii voliteľného mandátu môže rozhodnúť Rada a Európsky parlament v rámci strednodobého hodnotenia. [17] Pozri článok 12 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov EÚ. [18] Podrobnejšie informácie sa nachádzajú v oddiele 1.4.3 v PDÚK. [19] Celkové aktíva fondu mínus vzniknuté záväzky (poplatky EIB a poplatky za audit). [20] Vrátane vzniknutých úrokov. [21] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 89/2007 z 30. januára 2007 (Ú. v. EÚ L 22, 31.1.2007, s. 1).