Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru — Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov — Stratégia EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030 — Prinavrátenie prírody do našich životov

[COM(2020) 380 final]

(2020/C 429/33)

Spravodajca: Antonello PEZZINI (IT – I) Pomocný spravodajca: Lutz RIBBE (DE – III)

Konzultácia Európska komisia, 17. 6. 2020 Právny základ článok 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Rozhodnutie predsedníctva 21. 1. 2020 Príslušná sekcia sekcia pre poľnohospodárstvo, rozvoj vidieka a životné prostredie Prijaté v sekcii 31. 8. 2020 Prijaté v pléne 18. 9. 2020 Plenárne zasadnutie č. 554 Výsledok hlasovania (za/proti/zdržalo sa) 209/5/4

1. Závery a odporúčania

1.1 EHSV víta úsilie Európskej komisie o vypracovanie stratégie v oblasti biodiverzity do roku 2030 ako jednej z ciest k realizácii európskej zelenej dohody a globálneho rámca pre biodiverzitu navrhnutého v Dohovore o biologickej diverzite.

1.1.1 Zároveň vyjadruje poľutovanie nad tým, že sa nezohľadnili opakované odporúčania Európskeho dvora audítorov týkajúce sa včasnejšieho uplatňovania politiky v oblasti biodiverzity.

1.2 Podľa EHSV je stratégia v oblasti biodiverzity cestou, ktorou treba ísť, aby sa európska biodiverzita stala stredobodom obnovy po pandémii COVID-19 v prospech ľudí, klímy a planéty.

1.3 V EÚ je potrebné výrazne zväčšiť úsilie o ochranu existujúcich prírodných zdrojov prostredníctvom neustálej osvetovej činnosti a komunikácie so spoločnosťou, a najmä s mladými ľuďmi, pričom by sa mali zdôrazniť pozitívne aspekty ochranných opatrení.

1.4 EHSV sa domnieva, že na dosiahnutie tohto cieľa je potrebné po dohode s Európskou komisiou zväčšiť rozlohu chránených oblastí, a to najmä prísne chránených oblastí, pričom treba čo najviac zabrániť negatívnemu vplyvu na poľné a lesné hospodárstvo, aj keď to v žiadnom prípade nestačí na zastavenie poklesu biodiverzity.

1.5 Z tohto dôvodu sa podľa EHSV musí výrazne zväčšiť úsilie o obnovu biotopov a boj proti úbytku druhov, ku ktorému dochádza najmä z dôvodu nedostatočného vykonávania právneho rámca a nedostatočného financovania potrebných opatrení.

1.6 Podľa EHSV je potrebné zdôrazniť význam ekologického prepojenia a so zreteľom na to vytvoriť transeurópsku sieť ochrany prírody, a tak napraviť metodologický nedostatok v smernici o biotopoch.

1.7 EHSV uznáva, že realizácia cieľov obnovy si vyžaduje nové právne záväzné ciele a primerané a nezávislé financovanie. Treba však podporovať aj dobrovoľné opatrenia.

1.8 EHSV vyjadruje poľutovanie nad tým, že v novom finančnom pláne na roky 2021 až 2027 nie je zmienka o úplnom, účinnom a koherentnom začleňovaní biodiverzity, a je presvedčený, že ide o znepokojujúci náznak opätovných výrazných rozdielov medzi slovami a skutkami. Vyplýva to aj z rôznych správ Európskeho dvora audítorov uverejnených v uplynulých dvoch rokoch o otázke nezlučiteľnosti politík v oblasti poľnohospodárstva, klímy a biodiverzity.

1.9 EHSV zdôrazňuje, že ochrana biodiverzity nesmie pre poľnohospodárov a vlastníkov lesov predstavovať záťaž z hospodárskeho hľadiska. Poskytovanie tohto „verejného statku a verejných hodnôt“ sa pre poľnohospodárov musí skôr stať zaujímavou príjmovou príležitosťou. Domnieva sa, že v novom pláne hospodárskej obnovy by sa mohol klásť konkrétny dôraz na túto otázku pomocou investícií do personálu a vybavenia zameraných na ochranu v rámci tejto stratégie.

1.10 EHSV sa domnieva, že je nevyhnutné, aby časť chránených oblastí podliehala prísnej ochrane (s bezzásahovou správou). Len vtedy môžu prebiehať čisto prírodné (a nie riadené) procesy.

1.11 EHSV poznamenáva, že cieľ 10 % prioritných oblastí v poľnohospodárstve nie je zohľadnený v návrhu reformy druhého piliera spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP), o ktorom sa v súčasnosti diskutuje a v ktorom sa uvádza iba „minimálne percento“ bez uvedenia konkrétneho čísla. Výbor odporúča, aby každý cieľ, o ktorom sa rozhodne, bol realistický a spoločný.

1.12 EHSV s potešením víta posilnenie zelenej infraštruktúry a vyzýva Komisiu a členské štáty, aby v tejto súvislosti vypracovali a uplatňovali koherentnú stratégiu.

1.13 Pre EÚ by mali transeurópske siete zelenej infraštruktúry TEN-G byť investičnou prioritou a mala by poskytnúť na ich realizáciu primerané financovanie s konkrétnym zameraním.

1.14 EHSV žiada Komisiu, aby vypracovala dôslednú a komplexnú stratégiu pre lesy a lesné hospodárstvo.

2. Kontext

2.1 Stratégia v oblasti biodiverzity, ktorá sa chápe ako rozmanitosť života na Zemi vrátane ekosystémov, spoločenstiev, druhov a genetických zdrojov, je nevyhnutným predpokladom udržateľného blahobytu a ľudského blahobytu. Sama o sebe predstavuje zdroj a poskytuje spoločnosti širokú škálu základných ekosystémových služieb, od dodávok potravín a sladkej vody, až po opeľovanie a prevenciu pred povodňami. Okrem čisto materiálnych hľadísk existujú aj eticko-morálne dôvody na ochranu biodiverzity.

2.2 Základom činnosti EÚ v oblasti biodiverzity je niekoľko článkov ZFEÚ: — článok 4 ods. 2 písm. e), ktorým sa stanovuje spoločná právomoc EÚ v oblasti životného prostredia, — článok 11, ktorým sa začleňujú požiadavky spojené s ochranou životného prostredia, — článok 191, ktorým sa upravujú opatrenia EÚ v oblasti životného prostredia. Okrem toho je EÚ signatárom Dohovoru OSN o biologickej diverzite podpísaného v Riu de Janeiro v roku 1992 (1).

2.3 Pokiaľ ide o sekundárne právo, EÚ prijala rôzne právne predpisy na ochranu prirodzených biotopov a ohrozených druhov a hospodárenie s nimi, ako aj na pomoc pri integrácii biodiverzity do politík a opatrení EÚ.

2.4 Natura 2000 , systém chránených území rozšírený v celej EÚ, zriadený smernicou o biotopoch osobitné chránené územia zriadené smernicou o vtákoch ( 3 ), rámcovou smernica o morskej stratégii ( 4 ) a nariadením o inváznych nepôvodných druhoch ( 5 ). Mimoriadny význam má sústava, systém chránených území rozšírený v celej EÚ, zriadený ( 2 ) , ktorý zahŕňa ajzriadené

2.5 Napriek existujúcim právnym nástrojom a mnohým politickým prísľubom zastaviť stratu biodiverzity je však biodiverzita vážne ohrozená. — Stratégia EÚ v oblasti biodiverzity bola predložená už v roku 1998 a najvyšší predstavitelia štátov a vlád EÚ sa v roku 2001 v rámci göteborskej stratégie zaviazali zastaviť do roku 2010 pokles biodiverzity, ktorý už v tom čase nabral v Európe dramatický spád, a obnoviť, v tej istej lehote, biotopy a prírodné systémy. — V roku 2006 Komisia predstavila akčný plán pre biodiverzitu obsahujúci 160 opatrení na dosiahnutie cieľa stanoveného na rok 2010 (6). Tento cieľ však nebol splnený a to bolo a je spôsobené tým, že medzi ambíciami a realitou sú zjavné rozdiely, ktoré EHSV opakovane kritizoval v mnohých stanoviskách. — V máji 2011 EÚ po Dohovore o biologickej diverzite, ktorý zdôrazňuje potrebu čoraz lepšie rozvíjať informovanosť verejnosti o prínose ochrany biodiverzity (článok 13), predstavila ďalšiu stratégiu v oblasti biodiverzity, ktorá zahŕňala veľmi podobné opatrenia ako predchádzajúce stratégie a rôzne environmentálne akčné programy EÚ, ktoré boli medzičasom prijaté. Očakávalo sa, že táto stratégia zastaví stratu biodiverzity a zhoršovanie ekosystémových služieb v Európskej únii do nového termínu do roku 2020. — V roku 2017 Európska komisia prijala akčný plán na podporu členských štátov pri ochrane druhov a biotopov: 15 opatrení, ktoré sa mali vykonať do roku 2019 s cieľom implementovať smernice o ochrane prírody.

2.6 Vo všetkých programoch EÚ v oblasti biodiverzity sa vždy stanovili veľmi ambiciózne ciele, ktoré EHSV vždy podporoval. Výsledky sú však príliš skromné. Dôsledky: takmer štvrtina voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín v Európe je v súčasnosti vystavená riziku vyhynutia, dochádza k prudkému poklesu stavov hmyzu a opeľovačov a podmienky ekosystémov sa väčšinou zhoršili do tej miery, že už nie sú v schopné plne poskytovať svoje cenné služby. Takéto degradačné situácie sa v krajinách EÚ premietajú do veľkých sociálno-ekonomických strát.

2.7 Ešte viac sa prehĺbilo päť hlavných príčin straty biodiverzity: zmeny vo využívaní pôdy a mora, nadmerné využívanie prírodných zdrojov, znečistenie, zmena klímy a zavádzanie a šírenie inváznych nepôvodných druhov, čím sa v rozsiahlej miere zmaril čiastočne pozitívny vplyv opatrení prijatých na obmedzenie problému.

2.8 EÚ nesie veľkú zodpovednosť, najmä prostredníctvom svojej poľnohospodárskej politiky a rybárskej politiky, v rámci ktorých vymedzuje strategický rámec a sprístupňuje miliardy eur. Hoci sa už viac ako 20 rokov neprestajne zdôrazňuje a uznáva, že tieto odvetvia je potrebné reformovať, doteraz sa takmer nič nerobilo. V tejto súvislosti EHSV upozorňuje na rôzne správy Európskeho dvora audítorov, ktorých časť bola vydaná len nedávno ( 7 ) , a poznamenáva, že v príslušných dokumentoch Európskej komisie, Rady a Európskeho parlamentu zostávajú žiaľ takmer úplne nepovšimnuté.

2.9 V správe Medzivládnej vedecko-politickej platformy pre biodiverzitu a ekosystémové služby (IPBES) z roku 2019 sa uvádza zrýchlené vymieranie druhov a celosvetové zhoršenie zdravia ekosystémov. V správe sa takisto objasňuje, že stratu biodiverzity nemožno zmenšiť ani zastaviť bez zásadných a štrukturálnych zmien v spoločnosti. Autori správy očakávajú, že potrebná transformácia narazí na silný odpor tých, ktorí profitujú zo súčasného stavu. Vo verejnom záujme je však možné a potrebné zmeniť túto situáciu ( 8 ) . Prieskum Eurobarometra, ktorý sa uskutočnil v členských štátoch EÚ v decembri 2018 (s viac ako 27 000 respondentmi), naznačil, že informovanosť občanov EÚ o význame a dôležitosti biodiverzity sa zvyšuje.

2.10 Výrazný odkaz na ochranu biodiverzity by bolo vhodné zahrnúť aj do Územnej agendy EÚ, na ktorú sa odkazuje i v programe nemeckého predsedníctva ( 9 )

3. Stratégia EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030

3.1 Európska stratégia v oblasti biodiverzity do roku 2030 do značnej miery sleduje ciele predchádzajúcich stratégií.

3.2 Táto stratégia je založená na odporúčaniach Rady, podľa ktorých EÚ a členské štáty musia ísť príkladom a zintenzívniť úsilie zamerané na boj proti strate biodiverzity a na obnovu ekosystémov. V decembri 2019 Rada poskytla strategické usmernenia pre biodiverzitu do roku 2030 v súlade so zelenou dohodou. Rada zdôraznila naliehavosť prijatia opatrení na zastavenie straty biodiverzity na všetkých úrovniach na celom svete a zaviazala sa: — integrovať biodiverzitu do všetkých príslušných politík EÚ, najmä do novej SPP, — odstrániť dotácie škodlivé pre biodiverzitu, — zlepšiť preskúmanie vykonávania a vykazovania politík, opatrení a záväzkov v oblasti prírodného prostredia a biodiverzity, — dosiahnuť úplné, účinné a koherentné začleňovanie biodiverzity do prípravy a vykonávania viacročného finančného rámca EÚ (VFR) na roky 2021 – 2027, — urýchliť prechod na bezpečné, obehové a klimaticky neutrálne hospodárstvo efektívne využívajúce zdroje, ktoré chráni a obnovuje biodiverzitu a ekosystémové služby, — zabezpečiť súlad národných a medzinárodných finančných tokov s globálnym rámcom pre biodiverzitu, najmä vo verejnom obstarávaní.

3.3 EHSV mal pri viacerých príležitostiach možnosť pripomienkovať politiku v oblasti biodiverzity ( 10 ) a znovu pripomína, že chýba politická vôľa a nie právny základ. To, o čom Rada rozhodla v decembri 2019 a čo sa čiastočne odráža v stratégii, nie je nové a opäť hrozí, že sa nezavedie do praxe.

3.4 Nová stratégia EÚ v oblasti biodiverzity nie je zameraná len na ochranu a obnovu prírody v Európe, ale rieši aj problematiku ekosystémových služieb, a to rozhodnejšie ako v predchádzajúcich stratégiách. Je tiež oveľa jasnejšia, pokiaľ ide o ciele obnovy stratených biotopov a vytyčuje smer pre ciele EÚ v oblasti biodiverzity pre konferenciu COP 15, rozhodujúcu konferenciu zmluvných strán v oblasti biodiverzity, ktorá by sa mala uskutočniť v roku 2021.

3.5 V stratégii v oblasti biodiverzity do roku 2030 sa pre ucelenú sústavu chránených území stanovujú tri ciele: — zákonom chrániť minimálne 30 % pevninských a 30 % morských oblastí EÚ a integrovať ekologické koridory do skutočnej transeurópskej siete prírody, — podriadiť prísnej ochrane jednu tretinu uvedených oblastí, t. j. 10 % pevninských a 10 % morských oblastí EÚ, — účinne spravovať všetky chránené územia s definovaním jasných cieľov a opatrení ochrany a náležite ich monitorovať.

3.6 Na obnovu degradovaných a krehkých ekosystémov (pre ktoré ešte neplatí účinný právny rámec) a zníženie tlaku na biodiverzitu sa plánujú mnohé opatrenia okrem iného s cieľom: — vypracovať návrh nového právneho rámca pre obnovu prírody, — do roku 2030 obnoviť významné oblasti degradovaných ekosystémov a ekosystémov bohatých na uhlík, zabrániť zhoršeniu trendov alebo stavu ochrany biotopov a rastlinných a živočíšnych druhov a zabezpečiť, že aspoň 30 % z nich dosiahne priaznivý stav ochrany alebo aspoň preukáže pozitívny trend, — zastaviť a zvrátiť úbytok vtáctva a hmyzu žijúcich na poľnohospodárskej pôde, najmä opeľovačov, — znížiť používanie chemických pesticídov a z nich vyplývajúce riziko o 50 % a používanie rizikovejších pesticídov o 50 %, — vyčleniť aspoň 10 % poľnohospodárskej plochy za „oblasti ekologického záujmu“, ktoré budú mať krajinné prvky s vysokým stupňom biodiverzity, — obhospodarovať aspoň 25 % poľnohospodárskej pôdy v súlade so zásadami ekologického poľnohospodárstva a výrazne rozšíriť využívanie agroekologických postupov, — pri plnom rešpektovaní ekologických zásad vysadiť aspoň tri miliardy stromov a chrániť zostávajúce klimaxové lesy a pralesy, — dosiahnuť výrazný pokrok pri sanácii kontaminovanej pôdy, — obnoviť 25 000 km voľne tečúcich riek, — znížiť o 50 % počet druhov ohrozených inváznymi nepôvodnými druhmi, ktoré sú uvedené v červenom zozname; znížiť únik živín obsiahnutých v hnojivách aspoň o 50 % a používanie hnojív aspoň o 20 %, — vybaviť mestá s počtom obyvateľov 20 000 a viac ambicióznym plánom mestského rozvoja zelených oblastí, — prestať používať chemické pesticídy v citlivých priestoroch, ako sú napríklad mestské zelené oblasti EÚ, — podstatne znížiť negatívne vplyvy rybolovu a ťažobnej činnosti na morské dno, citlivé druhy a biotopy, aby sa obnovil dobrý environmentálny stav, — zabrániť vedľajším úlovkom chránených druhov alebo znížiť vedľajšie úlovky chránených druhov na takú úroveň, ktorá umožní úplné zotavenie ich populácie a neohrozí ich stav ochrany.

3.7 Na dosiahnutie týchto cieľov je potrebné okrem iného vykonať tieto opatrenia: — vytvoriť podmienky na dôkladnú zmenu tým, že sa začne nový proces zameraný na zlepšenie riadenia biodiverzity a zabezpečenie toho, aby členské štáty začlenili záväzky uvedené v stratégii do svojich celoštátnych politík, — zvýšiť úsilie o vykonávanie a presadzovanie environmentálnych právnych predpisov EÚ, — uvoľniť 20 miliárd EUR ročne pre oblasť biodiverzity prostredníctvom rôznych zdrojov vrátane finančných prostriedkov EÚ a štátneho a súkromného financovania, pričom treba v obchodných postupoch zohľadniť faktory týkajúce sa prírodného kapitálu a biodiverzity, — dosiahnuť, aby EÚ zastávala popredné miesto vo svete pri riešení globálnej krízy biodiverzity, a to mobilizovaním všetkých nástrojov vonkajšej činnosti a medzinárodných partnerstiev na vytvorenie nového ambiciózneho globálneho rámca OSN pre biodiverzitu, — posilniť civilnú ochranu prostredníctvom vytvorenia politiky EÚ na zlepšenie možností okamžitej reakcie v prípade lesných požiarov v celej Európe, — zriadiť regionálne tímov hasičského zboru v jednotlivých členských štátoch s cieľom zvýšiť flexibilitu činností v prípade lesných požiarov, — uľahčiť odbornú prípravu občianskej spoločnosti vo všetkých členských štátoch, využitím regionálnych základní a vytvorením malých tímov, ktoré umožnia rýchlo zareagovať.

3.8 Aby sa dali dosiahnuť tieto potrebné a zásadné zmeny, Komisia zamýšľa vytvoriť nový európsky rámec riadenia v oblasti biodiverzity. Na tento účel sa zavedie mechanizmus monitorovania a preskúmania na základe súboru jasných zosúladených ukazovateľov. V roku 2023 sa zváži, či je potrebný právne záväzný prístup k riadeniu.

3.9 Európska komisia stavia do centra svojej stratégie vykonávanie a presadzovanie environmentálnych právnych predpisov EÚ. Na jednej strane sa očakáva zintenzívnenie spolupráce s členskými štátmi a s európskymi sieťami, inšpektormi, policajnými silami a prokurátormi a na druhej strane posilnenie úlohy občianskej spoločnosti.

3.10 Predložený dokument je stratégiou EÚ, ale Komisia zdôrazňuje, že aj na bilaterálnej a multilaterálnej úrovni sa bude venovať väčšia pozornosť ochrane biodiverzity, a dodáva, že EÚ je pripravená na 15. konferencii zmluvných strán Dohovoru o biologickej diverzite prevziať vedúcu úlohu v koalícii, ktorá má veľké ambície v oblasti biodiverzity.

3.11 Akčný plán pre novú stratégiu na rok 2030 stanovuje približne štyridsať opatrení, ktoré sa majú prijať v priebehu nasledujúcich štyroch rokov, ako sa uvádza v orientačnom harmonograme pripojenom k návrhu novej stratégie.

4. Všeobecné pripomienky

4.1 EHSV víta úsilie Komisie o vypracovanie stratégie v oblasti biodiverzity do roku 2030 ako jednej z ciest k realizácii európskej zelenej dohody a globálneho rámca pre biodiverzitu navrhnutého v Dohovore o biologickej diverzite.

4.2 Nebývalá strata biodiverzity a šírenie ničivých pandémií vysielajú jasný signál: je čas prehodnotiť náš vzťah k prírode. Podľa EHSV je stratégia v oblasti biodiverzity cestou, ktorou treba ísť, aby sa európska biodiverzita stala stredobodom obnovy po pandémii COVID-19 v prospech ľudí, klímy a planéty. Strata biodiverzity a klimatická kríza vzájomne súvisia a vzájomne sa ovplyvňujú. Dôsledná ochrana a obnova lesov, pôd a mokradí a rozvoj zelene v mestách sú dôležité aj na dosiahnutie zmiernenia zmeny klímy do roku 2030.

4.3 V stratégii v oblasti biodiverzity sa potvrdzujú tieto súvislosti: v EÚ sa musí výrazne zväčšiť úsilie o ochranu existujúcich prírodných zdrojov, a preto je potrebné a) rozšíriť chránené územia, najmä prísne chránené územia. To však v žiadnom prípade nestačí na zastavenie poklesu biodiverzity (nielen z hľadiska počtu druhov, ale predovšetkým ani z hľadiska prežívania jednotlivých populácií, v ktorých dochádza k dramatickému zníženiu, čoho dôkazom je úhyn hmyzu na veľkých územiach). Preto je potrebné b) vynaložiť značné úsilie aj na obnovu biotopov. EHSV výslovne podporuje obidva ciele.

4.4 EHSV súhlasí s názorom Komisie, že úbytok chránených druhov a biotopov je spôsobený najmä nedostatočným vykonávaním právneho rámca a nedostatočným financovaním. Existujúci právny rámec (najmä smernice o vtákoch a biotopoch) sa zameriava na ohrozené druhy a biotopy, ale ochrana biodiverzity ide omnoho ďalej, o čom svedčí skutočnosť, že tieto smernice sa netýkajú hmyzu ani opeľovačov, a rovnako sa netýkajú „ekosystémových služieb“ ani „zelenej infraštruktúry“.

4.5 EHSV preto podporuje návrhy Komisie posúdiť zavádzanie ďalších právnych nástrojov, ak členské štáty v nadchádzajúcich rokoch urýchlene nesplnia nové ciele. Zdôrazňuje tiež, že by sa mala uznávať a podnecovať kvalita ochrany a osvedčené postupy na úrovni členských štátov, napríklad dobrovoľné ochranné opatrenia.

4.6 EHSV konštatuje, že okrem už uvedených činiteľov existujú ďalšie činitele, ktoré sú dôvodom tohto úbytku, vrátane ľudského správania.

4.7 EHSV súhlasí s analýzou Komisie, že pretrvávajúci dramatický pokles biodiverzity si vyžaduje výrazne rozšíriť sieť chránených území. Konkrétne doteraz nikdy nebola venovaná potrebná pozornosť ochrane prírodných procesov. Nový cieľ vytvoriť 10 % prísne chránených území to zmení. Tieto opatrenia by mali pozitívny vplyv na klímu, ochranu opeľovačov a hmyzu, ako aj zlepšenie zadržiavania vody na území. Požiadavkou vytvoriť transeurópsku sieť ochrany prírody sa Komisia snaží napraviť metodologické nedostatky smernice o biotopoch a oprávnene zdôrazňuje význam ekologického prepojenia. Tým sa tiež vracia k otázke zelenej infraštruktúry, ktorá sa, žiaľ, po oznámení COM(2013) 249 final nesledovala s potrebným odhodlaním.

4.8 EHSV uznáva, že realizácia cieľov obnovy si vyžaduje nové právne záväzné ciele. Stratégia v oblasti biodiverzity do roku 2020 obsahuje záväzok obnoviť 15 % degradovaných ekosystémov. Dosiahnutie tohto cieľa bolo úplne nedostatočné, najmä vzhľadom na to, že nemá právne záväzný charakter.

4.9 EHSV víta skutočnosť, že stratégia sa jasnejšie zaoberá otázkou finančných potrieb. Už dávno je známe, že chýbajú dostatočné finančné prostriedky: doteraz sa pokrylo iba 20 % potrieb chránených území vrátane potrieb sústavy Natura 2000 ( 11 ) a finančné odhady EHSV boli vždy oveľa vyššie ako odhady Komisie.

4.10 Výbor sa takisto jasne vyjadril v prospech samostatnej finančnej položky oddelenej od rozpočtu na poľnohospodárstvo, ako to uviedol aj Európsky dvor audítorov.

4.11 Dvor audítorov vo svojom stanovisku uviedol, že podiel výdavkov na biodiverzitu zahrnutých v SPP nie je jasný. Podľa Komisie sa na ochranu biodiverzity vynaložilo približne 8 % rozpočtu EÚ (86 miliárd EUR v rokoch 2014 – 2020). Dvor audítorov kritizuje skutočnosť, že napriek tomu nemožno zmerať pozitívne účinky.

4.12 Dôvodom je aj skutočnosť, že programy 2. piliera, ktoré sú osobitne účinné pre biodiverzitu, sú v mnohých členských štátoch nielen nedostatočne financované, ale pre poľnohospodárov sú takisto zväčša neatraktívne konfigurované. EHSV už roky podporuje aj riešenia, ktoré napríklad uľahčujú poľnohospodárom prijímanie opatrení na podporu biodiverzity okrem iného vrátane dostatočného stimulu. EHSV zdôrazňuje, že ochrana biodiverzity, ktorú treba požadovať aj od poľnohospodárov a vlastníkov lesov, nesmie pre nich predstavovať záťaž z hospodárskeho hľadiska. Poskytovanie tohto „verejného statku“ sa pre poľnohospodárov musí stať skôr zaujímavou príjmovou príležitosťou.

4.13 Komisia sa zmieňuje o požiadavke 20 miliárd EUR ročne. Jedným z rozhodujúcich nedostatkov stratégie v oblasti biodiverzity je skutočnosť, že sa neupresňuje ako sa táto suma vo výške 20 miliárd EUR vypočítala, ani ako by sa táto požiadavka mala pokryť.

4.14 V novom viacročnom finančnom rámci sa s touto sumou nepočíta. Je to prekvapujúce, keďže Rada v decembri 2019 vyzvala na úplné, účinné a koherentné začleňovanie biodiverzity do prípravy a vykonávania VFR na roky 2021 – 2027 (pozri bod 3.2). EHSV v každom prípade nenachádza zmienku o tejto veci a je presvedčený, že ide o znepokojujúci náznak toho, že medzi slovami a skutkami sú opäť výrazné rozdiely.

4.15 EHSV kritizuje skutočnosť, že v rámci tejto stratégie v oblasti biodiverzity Komisia opäť raz nepostupuje podľa odporúčaní Rady z decembra 2019 o finančnej podpore opatrení na ochranu biodiverzity a že sa nenavrhujú účinné opatrenia na ukončenie všetkých dotácií škodlivých pre biodiverzitu. Ani v súvislosti so žiadosťou Rady o zlepšenie preskúmania vykonávania politík, opatrení a záväzkov v oblasti ochrany prírody a zachovania biodiverzity, ako aj ich vykazovania, Komisia ešte nenavrhla primerané nástroje.

4.16 EHSV súhlasí s názorom Komisie, že postupy udržateľnej správy predstavujú pre väčšinu chránených území vhodné riešenie na zachovanie alebo podporu vysokých hodnôt biodiverzity. Domnieva sa však, že je nevyhnutné, aby časť chránených území podliehala prísnej ochrane, ktorá je rovnocenná s bezzásahovou správou. Iba tak sa dajú prírodné procesy účinne chrániť.

4.17 EHSV preto víta skutočnosť, že sa musí výrazne zvýšiť percentuálny podiel prísne chránených území, a zdôrazňuje, že ochrana prírodných procesov je nevyhnutná na ochranu biodiverzity, najmä v časoch dramatickej zmeny klímy. Osobitne oceňuje skutočnosť, že sa mimoriadny význam prisudzuje prísnej ochrane klimaxových lesov a pralesov (s bezzásahovou správou). EHSV však zdôrazňuje, že bez výraznej finančnej kompenzácie bude ťažké účinne chrániť najmä klimaxové lesy a pralesy v súkromnom vlastníctve. EHSV v tejto súvislosti zdôrazňuje chvályhodnú činnosť environmentálnych mimovládnych organizácií, ktoré pôsobia ako strážcovia životného prostredia, ako aj opakované zásahy hasičských zborov zapojených do ochrany území s často významnými aspektmi z hľadiska biodiverzity. Pokiaľ ide o klimaxové lesy a pralesy vo vlastníctve štátu, EHSV vyzýva Komisiu, aby vydala odporúčanie týkajúce sa zastavenia ťažobnej činnosti. Súčasné spory o ochranu lesov v rôznych členských štátoch EÚ poukazujú na to, že existuje značný ekonomický tlak aj na územia vo vlastníctve štátu.

4.18 EHSV zdôrazňuje, že spoločná poľnohospodárska politika sa musí prispôsobiť strategickým cieľom v oblasti biodiverzity ( 12 ) , európskemu klimatickému predpisu, stratégii „od výrobcu k spotrebiteľovi“ a cieľom európskej zelenej dohody.

4.19 EHSV vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že v poslednom navrhovanom viacročnom finančnom rámci, ani v Pláne obnovy pre Európu sa nepredpokladajú žiadne ďalšie výdavky na ochranu biodiverzity.

4.20 EHSV považuje za dôležité mať dôslednú a komplexnú stratégiu pre lesy a lesné hospodárstvo. Je to mimoriadne potrebné najmä preto, lebo EÚ nemá spoločnú politiku v oblasti lesného hospodárstva založenú na právnych predpisoch.

4.21 EHSV poznamenáva, že cieľ 10 % prioritných oblastí v poľnohospodárstve nie je zohľadnený v návrhu reformy druhého piliera spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP), o ktorom sa v súčasnosti diskutuje a v ktorom sa uvádza iba „minimálne percento“ bez uvedenia konkrétneho čísla. Je mimoriadne negatívnym signálom, že na jednej strane Európska komisia túto požiadavku uznáva, ale na druhej strane ju v súbežnom procese reforiem nezohľadňuje.

4.22 EHSV s potešením víta posilnenie zelenej infraštruktúry a vyzýva Komisiu a členské štáty, aby v tejto súvislosti vypracovali a uplatňovali koherentnú stratégiu. Pre EÚ by mali transeurópske siete zelenej infraštruktúry TEN-G byť investičnou prioritou a mala by poskytnúť na ich realizáciu primerané financovanie s konkrétnym zameraním.

4.23 Okrem právne záväzných cieľov obnovy sa oznamuje nová regulačná iniciatíva na rozšírenie chránených lokalít, ak členské štáty nesplnia požiadavky a odporúčania Komisie. EHSV pokladá takéto regulačné opatrenia za nevyhnutné, ak členské štáty radikálne nezmenia svoj prístup k ochrane biodiverzity. Legislatívna iniciatíva oznámená na rok 2024 by preto mala viesť k vypracovaniu ďalekosiahlej smernice o biodiverzite, ktorá by sa zaoberala aj ďalšími nedostatkami uvedenými v tomto stanovisku a mala by byť sprevádzaná posúdením vplyvu, čo by umožnilo lepšie posúdiť obchodné aspekty.

V Bruseli 18. septembra 2020 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Luca JAHIER

(1) Dohovor o biologickej diverzite.

(2) Smernica Rady 92/43/ES (Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7).

(3) Smernica Rady 79/409/EHS o vtákoch (Ú. v. ES L 103, 25.4.1979, s. 1) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES (Ú. v. EÚ L 20, 26.1.2010, s. 7).

(4) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES (Ú. v. EÚ L 164, 25.6.2008, s. 19).

(5) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1143/2014 (Ú. v. EÚ L 317, 4.11.2014, s. 35).

(6) COM(2006) 216 final.

(7) Napríklad stanovisko č. 7/2018 k návrhom Komisie týkajúcim sa nariadení o spoločnej poľnohospodárskej politike v období po roku 2020 (Ú. v. EÚ C 41, 1.2.2019, s. 1) a osobitnú správu č. 13/2020 Biodiverzita poľnohospodárskej pôdy: príspevok SPP nezastavil pokles

(8) IPBES, Summary for policymakers of the global assessment report on biodiversity and ecosystem services [Zhrnutie celosvetovej hodnotiacej správy o biodiverzite a ekosystémových službách], 2018.

(9) Leipzig Charter and the Urban Agenda for the EU [Lipská charta a mestská agenda EÚ].

(10) Ú. v. EÚ C 195, 18.8.2006, s. 96; Ú. v. EÚ C 97, 28.4.2007, s. 6; Ú. v. EÚ C 161, 13.7.2007, s. 48; Ú. v. EÚ C 317, 23.12.2009, s. 75; Ú. v. EÚ C 306, 16.12.2009, s. 42; Ú. v. EÚ C 48, 15.2.2011, s. 150; Ú. v. EÚ C 24, 28.1.2012, s. 111; Ú. v. EÚ C 67, 6.3.2014, s. 153; Ú. v. EÚ C 487, 28.12.2016, s. 14; Ú. v. EÚ C 129, 11.4.2018, s. 90; Ú. v. EÚ C 62, 15.2.2019, s. 226 a Ú. v. EÚ C 47, 11.2.2020, s. 87.

(11) Pozri KOM(2010) 548 v konečnom znení, s. 13.

(12) V novembri 2018 Európsky dvor audítorov prísne kritizoval návrhy komisára Hogana na poľnohospodársku reformu po roku 2020, keďže podľa tejto inštitúcie neboli v súlade s environmentálnymi cieľmi.