SK Úradný vestník Európskej únie C 48/160

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému: Návrh nariadenia Rady (Euratom) stanovujúceho najvyššie povolené hodnoty rádioaktivity v potravinách a krmivách, spôsobenej jadrovou haváriou alebo iným prípadom rádiologického núdzového stavu (prepracované znenie)

KOM(2010) 184 v konečnom znení – 2010/0098 (CNS)

2011/C 48/28

Spravodajkyňa: pani Pirkko RAUNEMAA

Komisia sa 27. apríla 2010 rozhodla podľa článku 31 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Návrh nariadenia Rady (Euratom) stanovujúce najvyššie povolené hodnoty rádioaktivity v potravinách a krmivách, spôsobenej jadrovou haváriou alebo iným prípadom rádiologického núdzového stavu (prepracované znenie)“

KOM(2010) 184 v konečnom znení – 2010/0098 (CNS).

Odborná sekcia pre poľnohospodárstvo, rozvoj vidieka a životné prostredie poverená prípravnými prácami prijala svoje stanovisko 31. augusta 2010.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 465. plenárnom zasadnutí 15. a 16. septembra 2010 (schôdza z 15. septembra 2010) prijal 127 hlasmi za, pričom 1 člen hlasoval proti a 1 sa hlasovania zdržal, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 Rádioaktívny spad je takmer vždy cezhraničný. Jeho následkom je dlhodobé pôsobenie rádioaktívnych látok, ktoré sa rozptýlili na veľké vzdialenosti a majú účinky na rozsiahlom území. Pri jadrovej havárii teda čelíme potenciálnej katastrofe s medzinárodným rozmerom.

1.2 Potrebné sú skutočne jasné a aktuálne právne predpisy, ktoré môžu inštitúcie EÚ a členské štáty v prípade rádioaktívneho spadu ľahko uplatňovať. Z tohto dôvodu je zmena právnych predpisov vhodná i nevyhnutná.

1.3 Po černobyľskej jadrovej havárii v roku 1986 Spoločenstvo vypracovalo normy stanovujúce povolené hodnoty kontaminácie potravín a krmív po jadrovej havárii (1), a takisto vytvorilo predpoklady na včasnú výmenu informácií v prípade rádiologického núdzového stavu (2). Platnosť povolených hodnôt naposledy skúmala skupina odborníkov v roku 1995 podľa článku 31 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu. Preto by sa povolené hodnoty mali znovu preskúmať.

1.4 EÚ vytvorila účinný a medzinárodne uznávaný orgán na vyhodnocovanie rizík, ktorým je Európsky úrad pre bezpečnosť potravín [nariadenie (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002]. Tento úrad by mal byť poverený aj zdravotným vyhodnocovaním rádioaktívnych rezíduí v potravinách a krmivách a Komisia by mala preskúmať jestvujúce pravidlá.

1.5 Aby sa pri potravinách a krmivách zabezpečila vysoká úroveň kontroly hodnôt žiarenia, mali by národné orgány dohľadu nad potravinami dostať také zákonné právomoci, aby mohli popri národných agentúrach pôsobiacich v oblasti ochrany pred žiarením dohliadať na najvyššie povolené hodnoty a kontrolovať dovoz potravín a krmív pri prekročení povolených hodnôt bez toho, aby museli dostať potvrdenie od orgánu zodpovedného za sledovanie žiarenia.

1.6 Komisia by sa takisto v rámci noriem a usmernení podľa potravinového kódexu mala snažiť zabezpečiť, aby sa pri stanovovaní medzinárodných pravidiel zohľadňoval rádioaktívny spad a jeho účinky na potraviny a krmivá a aby sa určilo, ktoré inštitúcie budú mať v Európskej únii prvotnú zodpovednosť za pohraničnú kontrolu dovozov a vývozov v prípade havárie.

1.7 Keďže voda tvorí jednu z hlavných zložiek potravín a krmív, mala by byť zahrnutá aj do príloh nariadenia. Okrem toho by ustanovenia mali platiť pre všetky druhy pitnej vody, nielen pre vodu v potravinách a krmivách.

1.8 Ak dôjde k havárii, je dôležité snažiť sa ovplyvňovať správanie obyvateľov a nabádať ich k výberu potravín a nápojov, ktoré sú bezpečné alebo menej nebezpečné. Štátne orgány a odvetvové organizácie nesú zodpovednosť za poskytovanie poradenstva a zvyšovanie povedomia.

2. Úvod

2.1 Kontext

2.1.1 Po havárii v jadrovej elektrárni v Černobyle 26. apríla 1986 do atmosféry unikli značné množstvá rádioaktívnych látok, ktoré zamorili potraviny a krmivá v niekoľkých európskych krajinách v miere významnej zo zdravotného hľadiska.

2.1.2 Po prvýkrát boli na úrovni Spoločenstva prijaté opatrenia na riešenie tohto druhu jadrovej havárie, ktorá spôsobila dlhodobý únik rádioaktívnych zložiek, ktoré sa rozptýlili na veľké vzdialenosti a mali potenciálne účinky na rozsiahlom území.

2.1.3 Výbor v minulosti iba jedenkrát vyslovil svoj názor na problematiku rádioaktívnej kontaminácie potravín a krmív po jadrovej havárii alebo akejkoľvek inej rádiologickej udalosti (3). Toto stanovisko však predstavovalo iba úvodný názor, keďže Komisia ešte stále mala navrhnúť maximálne dovolené úrovne rádioaktivity. Súčasné konzultácie sú preto pre výbor príležitosťou vyjadriť aktuálnejšie stanovisko k tejto téme.

2.2 Právny rámec

2.2.1 Nariadením Rady (Euratom) č. 3954/87 z 22. decembra 1987 sa stanovili najvyššie povolené hodnoty rádioaktívnej kontaminácie potravín a krmív po jadrovej havárii alebo po akejkoľvek inej rádiologickej udalosti. V priebehu rokov bolo nariadenie podstatne doplnené a zmenené (4). Pri druhej zmene a druhom doplnení nariadenia boli v samostatných prílohách stanovené najvyššie povolené „referenčné“ hodnoty.

2.2.2 Ak bude Komisia informovaná o havárii alebo inej rádiologickej udalosti pri ktorej najvyššie povolené hodnoty budú pravdepodobne dosiahnuté alebo už boli dosiahnuté, Komisia prijme nariadenie na použitie týchto najvyšších povolených hodnôt. Doba platnosti takéhoto nariadenia musí byť čo najkratšia a nesmie presiahnuť tri mesiace.

2.2.3 Po konzultácii so skupinou odborníkov podľa článku 31 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu predloží Komisia Rade návrh nariadenia na úpravu alebo potvrdenie ustanovení prvého nariadenia do jedného mesiaca od jeho prijatia. Obdobie platnosti druhého nariadenia je takisto obmedzené. Dlhodobo, teda po jadrovej havárii alebo rádiologickej udalosti by sa na účely kontroly potravín alebo krmív uvádzaných na trh mohli použiť iné právne nástroje alebo iný právny základ.

2.2.4 Najvyššie povolené hodnoty stanovené v prílohách nariadenia sa môžu upraviť alebo doplniť na základe odborného posudku v súlade článkom 31 zmluvy. Platnosť stanovených najvyšších povolených hodnôt preskúmala naposledy v roku 1995 skupina odborníkov podľa článku 31 a v súlade s ustanoveniami smernice Rady (Euratom) č. 96/29, ktorá vyžaduje od členských štátov, aby stanovili intervenčné úrovne v prípade havárií (5).

2.2.5 Pokiaľ ide o dovozy, EÚ prijala opatrenia, ktorými sa zabezpečí, že určité poľnohospodárske výrobky budú do EÚ dovážané na základe spoločných opatrení, ktoré ochránia zdravie obyvateľstva, pričom sa zachová jednotný charakter trhu a vyhneme sa výkyvom na trhu.

2.2.6 V prípade rádiologickej udalosti sú členské štáty povinné vymieňať si informácie prostredníctvom systému Ecurie (6). Systém od členských štátov vyžaduje, aby Komisiu a ostatné členské štáty, ktoré sú postihnuté alebo by mohli byť postihnuté, upozornili a informovali vždy, keď sa členský štát rozhodne urobiť rozsiahle opatrenia na ochranu obyvateľstva v prípade rádiologickej udalosti. Informácia musí obsahovať údaj o charaktere a čase udalosti, jej presnú lokalizáciu a charakter zariadenia alebo činnosti, pri ktorej k nej došlo, príčiny, predpokladaný vývoj, vykonané alebo plánované ochranné opatrenia, a takisto hodnoty rádioaktivity namerané štátnymi pracoviskami, ktoré monitorujú potraviny, krmivá, pitnú vodu a životné prostredie.

2.3 Dokument Komisie

2.3.1 Komisia iniciovala kodifikáciu nariadenia Rady (Euratom) č. 3954/87 a jej zmien a doplnení.

2.3.2 V priebehu legislatívneho procesu sa však zistilo, že ustanovenie v návrhu kodifikovaného znenia stanovovalo výhradu týkajúcu sa vykonávacích právomocí Rady, ktorá nebola podložená v odôvodneniach nariadenia Rady (Euratom) č. 3954/87.

2.3.3 Keďže vloženie takéhoto odôvodnenia by predstavovalo podstatnú zmenu a teda by presiahlo rámec kodifikácie, považovalo sa za vhodné premeniť kodifikáciu na prepracovanie, aby bolo možné zapracovať toto potrebné doplnenie.

2.3.4 Doplnené odôvodnenie č. 15 v úvode návrhu sa týka možnosti, aby namiesto Komisie mohla Rada bezprostredne prijať vo veľmi krátkej lehote vhodné opatrenia, ktorými sa začnú uplatňovať vopred stanovené najvyššie povolené hodnoty rádioaktívnej kontaminácie.

3. Hodnotenie

3.1 Skutočne sú potrebné jasné a aktuálne právne predpisy, ktoré môžu inštitúcie EÚ a členské štáty ľahko uplatňovať v prípade rádioaktívneho spadu. Z tohto dôvodu je zmena právnych predpisov vhodná i nevyhnutná. Pravdepodobnosť havárií v jadrových elektrárňach a rádioaktívneho spadu by sa v EÚ takisto mohla zvyšovať, okrem iného kvôli starnutiu jestvujúcich jadrových elektrární, výstavbe početných nových elektrární a kvôli riziku iných neočakávaných havárií.

3.2 Rádioaktívny spad sa takmer vždy šíri na veľkom území a jeho intenzita nemusí nevyhnutne významne poklesnúť pri prenose rádioaktívnych čiastočiek na veľké vzdialenosti. Ide teda o potenciálne medzinárodnú zdravotnú a ekologickú katastrofu.

3.3 Na rozdiel od roku 1986 EÚ má teraz účinný a medzinárodne uznávaný orgán na vyhodnocovanie rizík, ktorým je Európsky úrad pre bezpečnosť potravín [nariadenie (ES) č. 178/2002]. Rádioaktívne rezíduá v potravinách a krmivách sú porovnateľné s iným látkami kontaminujúcimi potraviny, preto by sa dalo očakávať, že úrad bol poverený aj úlohou zdravotne vyhodnocovať takéto rezíduá. Vo svojom návrhu sa však Komisia bez akýchkoľvek úvah alebo zdôvodnenia pridržiava jestvujúcich, niekedy aj desaťročia starých pravidiel.

3.4 Ak dôjde k havárii, je dôležité snažiť sa ovplyvňovať správanie obyvateľov a nabádať ich k výberu potravín a nápojov, ktoré sú bezpečné alebo menej nebezpečné. Okrem toho musia poľnohospodári v každom prípade poznať hodnoty rádioaktívnej kontaminácie krmív a vedieť o kŕmení zvierat počas krízovej situácie. Štátne orgány a odvetvové organizácie tu zohrávajú hlavnú úlohu pri poskytovaní poradenstva a zvyšovaní povedomia.

3.5 Rozhodujúce je, aby sa ustanovenia upravujúce problematiku rádioaktívneho spadu a úrovní rádioaktivity teraz prepracovali tak, aby sa zjednodušilo a ozrejmilo ich uplatňovanie na úrovni EÚ a členských štátov.

3.6 Najvyššie povolené hodnoty rádioaktivity musia byť prispôsobené potrebám osobitne ohrozených skupín obyvateľstva: pri potravinách pre deti musia platiť prísnejšie hodnoty, než pri potravinách pre ostatné obyvateľstvo.

3.7 Rádioaktívne látky sa môžu dostať do povrchových vôd v súvislosti s jadrovými skúškami a využívaním jadrovej energie alebo používaním rádioaktívnych látok v zdravotníctve, priemysle a výskume. Aj keď sú ich množstvá za normálnych okolností zanedbateľné, situácia sa môže zmeniť v prípade radiačnej havárie. Keďže voda tvorí jednu z hlavných zložiek potravín a krmív, nemala by byť vyňatá z príloh nariadenia.

V Bruseli 15. septembra 2010 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI

(1) Nariadenie Rady (Euratom) č. 3954/87 z 22. decembra 1987 v zmenenom a doplnenom znení.

(2) Rozhodnutie Rady (Euratom) č. 87/600 zo 14. decembra 1987.

(3) CESE 480/1987, Ú. v. ES C 180, 8.7.1987, s. 20 – 25.

(4) Nariadenie Komisie (Euratom) č. 944/89 a nariadenie Komisie (Euratom) č. 770/90.

(5) Článok 50 ods. 2 smernice Rady (Euratom) č. 96/29 z 13. mája 1996, ktorá stanovuje základné normy bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov a obyvateľstva pred nebezpečenstvami vznikajúcimi v dôsledku ionizujúceho žiarenia.

(6) Pozri poznámku č. 2 vyššie.