1.

vyzýva Radu, aby zohľadnila nasledujúce odporúčania: a) víta dohodu o partnerstve a spolupráci (DPS), ktorá je prvá svojho druhu medzi EÚ a krajinami ASEAN; domnieva sa, že svedčí o rýchlo rastúcom význame väzieb medzi EÚ a Indonéziou a očakáva otvorenie novej éry bilaterálnych vzťahov vychádzajúcich zo spoločných zásad ako sú demokracia, právny štát a ľudské práva, rovnosť, vzájomný rešpekt a vzájomný prospech; b) poukazuje na 15-ročný proces demokratickej, politickej, spoločenskej a hospodárskej transformácie Indonézie po 33 rokoch autoritatívneho vojenského režimu; poznamenáva, že v Indonézii rýchlo napreduje urbanizácia, má rýchlo rastúcu strednú triedu (kde patrí viac ako 70 miliónov osôb), rozsiahle prírodné zdroje, najväčšie hospodárstvo v juhovýchodnej Ázii (s rastom HDP o viac ako 6 % za posledné dva roky), pričom polovica celosvetového obchodu prechádza jej severnou námornou hranicou, a má čoraz väčšie diplomatické zastúpenie na regionálnych a globálnych fórach, ako sú OSN, WTO, MOV, G20, ako aj ASEAN, ktorého zakladateľom a najväčším členom je Indonézia, a uznáva dôležitú úlohu Indonézie v širšom regióne; c) oceňuje pokrok, ktorý sa Indonézii podarilo dosiahnuť v oblasti rozvoja demokratického riadenia, a jej odhodlanie zachovať demokraciu, ktoré odráža jej pluralitná spoločnosť, o čom svedčia slobodné a spravodlivé voľby, sloboda médií, aktivita občianskej spoločnosti, ekonomická odolnosť a zníženie chudoby, oblasť vzdelávania a iné ukazovatele miléniových rozvojových cieľov, upevňovanie dobrých vzťahov so susediacimi krajinami a pri presadzovaní demokracie a ľudských práv; poznamenáva však, že ešte stále pretrvávajú vážne nedostatky v oblasti právneho štátu a ochrany ľudských práv, konkrétne pokiaľ ide o zabezpečenie zodpovednosti osôb, ktoré porušujú ľudské práva vrátane vojenských práv a osôb porušujúcich práva menšín, ako sú práva členov náboženských, etnických, rodových skupín a skupín lesbičiek, homosexuálov, bisexuálov, transrodových osôb a intersexuálov, vrátane výziev, ktoré sa týkajú boja proti korupcii; zdôrazňuje, že tieto problémy je možné riešiť prostredníctvom medzinárodnej spolupráce, konkrétne v rámci DPS; d) poukazuje na rýchlo sa rozvíjajúce vzťahy medzi EÚ a Indonéziou v oblasti obchodu a ďalších hospodárskych oblastí, pokiaľ ide o podnikateľské príležitosti v hospodárstve, ktoré lákajú rastúci počet zahraničných a domácich investícií; navrhuje, že na otvorenie plného hospodárskeho potenciálu Indonézie a podporu udržateľného rastu, vytváranie pracovných miest a zníženie chudoby tak v členských štátoch EÚ, ako aj v Indonézii, je potrebná lepšia infraštruktúra a prepojenie, ako aj lepší regulačný rámec, ktoré by sa mali dosiahnuť prostredníctvom spolupráce v súlade s ustanoveniami DPS týkajúcej sa obchodu a investícií, zdaňovania a ciel, dialógu o hospodárskej politike, životného prostredia, priemyselnej politiky a MSP, ako aj dopravy; e) zdôrazňuje, že cieľom DPS je okrem existujúcich mechanizmov spolupráce a spolupráce pri riešení globálnych výziev väčšmi upevniť vzťahy medzi EÚ a Indonéziou, pričom je potrebné vychádzať zo spoločných zásad rovnosti, vzájomného rešpektu, vzájomného prospechu, demokracie, aktívnej účasti občianskej spoločnosti, právneho štátu, dobrej správy vecí verejných a ochrany ľudských práv a to prostredníctvom rozvoja politickej a hospodárskej spolupráce v oblasti obchodu, investícií, priemyselnej politiky a MSP, životného prostredia, zmeny klímy, energetiky, vedy a technológie, práv duševného vlastníctva, cestovného ruchu, vzdelávania a kultúry, migrácie, ako aj boja proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu, obchodovaniu s drogami, korupcii, organizovanej trestnej činnosti a obchodovaniu s ľuďmi; f) domnieva sa, že vzťah medzi EÚ a Indonéziou by sa mal uznať za strategický, a že by sa pravidelne mali konať samity, na ktorých by sa prehodnotil bilaterálny a globálny rozvoj; odporúča, aby v Indonézii pravidelne prebiehali návštevy na vysokej úrovni, konkrétne zo strany predsedu Európskej komisie, vysokého predstaviteľa/podpredsedu a členov Európskeho parlamentu, a aby sa obojstranne zjednodušilo vydávanie víz a prístup medzinárodných organizácií občianskej spoločnosti s cieľom zintenzívniť kontakty medzi ľuďmi a výmeny v rámci občianskej spoločnosti; v tejto súvislosti víta zriadenie Spoločného výboru podľa článku 41 DPS, ktorý má zasadať minimálne každé dva roky striedavo v Indonézii a v Bruseli; g) vyzýva EÚ a Indonéziu, aby plne využili DPS v záujme dosiahnutia dlhodobého geostrategického prínosu pri riešení globálnych bezpečnostných výziev na bilaterálnych, regionálnych a globálnych multilaterálnych fórach, ako sú riešenie problematiky zmeny klímy a šírenie zbraní hromadného ničenia, boj proti terorizmu, korupcia, organizovaná trestná činnosť, obchodovanie s drogami, pranie špinavých peňazí a financovanie terorizmu, spolupráca v oblasti ochrany údajov a napredovanie spolupráce v ostatných oblastiach spolupráce, ktoré nie sú výslovne uvedené v DPS, napríklad pripravenosť a reakcia na katastrofy, riešenie konfliktov, ručné a ľahké zbrane a námorná bezpečnosť vrátane pirátstva; h) víta skutočnosť, že Indonézia v roku 2006 ratifikovala Medzinárodný pakt o občianskych a politických právach a Medzinárodný pakt o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach, ako aj jej nedávnu ratifikáciu rôznych nástrojov OSN v oblasti ľudských práv týkajúcich sa migrujúcich pracovníkov, osôb so zdravotným postihnutím, detí v ozbrojených konfliktoch a predaja detí, detskej prostitúcie a detskej pornografie; očakáva dosiahnutie potrebného súladu s týmito nástrojmi prostredníctvom inštitucionálnych a právnych reforiem; i) veľmi oceňuje dosiahnutie mierovej dohody a hospodárskeho rozvoja v provincii Aceh za posledných 8 rokov a dúfa, že bude možné dosiahnuť ďalší pokrok v záujme odstránenia chudoby tejto provincie a jej obyvateľov; j) vyzdvihuje úsilie indonézskych orgánov v boji proti korupcii, vrátane práce, ktorú vykonala komisia pre odstránenie korupcie; je však znepokojený tým, že korupcia aj naďalej ostáva vážnym problémom a hlavnou prekážkou rozvoja, aj napriek tomu, že Indonézia v roku 2006 ratifikovala Dohovor Organizácie spojených národov proti korupcii, a preto naliehavo žiada, aby sa podnikli ďalšie kroky podľa článku 35 DPS na zdieľanie najlepších postupov v boji proti korupcii, vrátane vymáhania majetku ukrytého v členských štátoch EÚ alebo iných jurisdikciách, a proti hospodárskej a finančnej trestnej činnosti; k) vyzýva členské štáty EÚ, aby rozšírili vzájomnú právnu pomoc v oblasti boja proti korupcii a spolupracovali s Indonéziou pri zamietaní útočiska osobám zapleteným do korupcie a osobám porušujúcim ľudské práva; l) berie na vedomie význam indonézskeho zákona č. 34/2004 a ministerského nariadenia č. 22 z roku 2009, v ktorých sa stanovuje povinné prevzatie vojenských podnikov a hospodárskych činností indonézskou vládou; zdôrazňuje, že dodržiavanie tohto zákona a nariadenia má zásadný vplyv na demokratickú zodpovednosť v boji proti korupcii a v boji za ochranu ľudských práv; m) vyjadruje pochvalu Indonézii za jej úlohu pri riadení fóra pre ľudské práva na Bali na regionálnej úrovni; je však znepokojený nad nesúladom zákona č. 8/1985 a nového zákona o masových organizáciách 17/2013 (ktorým sa ruší predchádzajúci zákon o združovaní 8/1985) týkajúceho sa občianskych organizácií („Ormas Bill“), ktorého stanoveným cieľom je síce zabezpečenie tolerancie a predchádzanie násiliu voči skupinám spoločnosti, avšak pri ňom hrozí, že ak nebude upravený tak, aby zodpovedal medzinárodným normám v oblasti ľudských práv, bude vytvárať zbytočné a v niektorých prípadoch až zaťažujúce administratívne, právne a finančné obmedzenia činnosti mimovládnych organizácií, čím výrazne obmedzí možnosti občianskej spoločnosti sa v Indonézii angažovať, a tiež slobodu združovania, prejavu, zhromažďovania a myslenia, svedomia a náboženského vyznania; v tejto súvislosti sa domnieva, že každoročný dialóg medzi EÚ a Indonéziou o ľudských právach je vhodnou platformou na riešenie takýchto problémov; n) zdôrazňuje, že vnútroštátne a zahraničné podniky so sídlom v Indonézii musia vykonávať svoju činnosť v súlade so zásadami sociálnej zodpovednosti podnikov; víta nariadenie vlády č. 47/2012 o sociálnej a environmentálnej zodpovednosti spoločností s ručením obmedzeným, ktoré sa spravidla vzťahuje na indonézske spoločnosti, poskytuje stimuly a stanovuje sankcie: napriek tomu zdôrazňuje, že z hľadiska uplatňovania hlavných zásad OSN v oblasti podnikania a ľudských práv je potrebné budovanie kapacít; vyzýva EÚ, aby v rámci DPS poskytla potrebnú technickú pomoc, a vyzýva Indonéziu, aby vypracovala vlastný vnútroštátny plán vykonávania hlavných zásad OSN; oceňuje, že Indonézia bola v novembri 2012 miestom medzinárodného zasadnutia, ktoré viedla komisia na odstránenie korupcie spolu s UNDP a UNODC, ktoré diskutovali o zásadách pre protikorupčné orgány; o) s poľutovaním konštatuje, že stále väčší dôraz na islamské učenie v systéme verejného vzdelávania na úkor dôrazu na náboženskú, etnickú a kultúrnu pluralitu a diverziu, ktoré sú zakotvené v motte Indonézie „Bhineka Tunggal Ika“ (Jednota v rozmanitosti), ako aj rozšírené vnímanie nedostatku politickej rozhodnosti orgánov pri riešení náboženského extrémizmu sú vnímané ako jedna z príčin nárastu počtu incidentov zahŕňajúcich sektárske násilie a diskrimináciu osôb patriacich k náboženským a etnickým menšinám; je aj naďalej znepokojený prejavmi diskriminácie, obťažovania alebo násilia na ľuďoch patriacich k etnickým menšinám, ženách a lesbičkách, homosexuáloch, bisexuáloch, transsexuáloch a intersexuáloch, ktorí sú niekedy prenasledovaní na základe rôznych predpisov a nariadení týkajúcich sa pornografie, rúhania alebo aktivít náboženských menšín; p) vyjadruje znepokojenie nad násilím páchaným voči náboženským menšinám, ktoré sa prejavuje v podobe útokov proti nasledovníkom Ahmadíja a šiitským moslimom a zatvárania kostolov v niektorých častiach krajiny, ako aj nad diskriminačnými predpismi a postupmi štátu voči osobám, ktoré nepatria do jednej zo šiestich uznávaných náboženstiev v kontexte registrovania civilných sobášov a dokladov o narodení, alebo vydávania občianskych preukazov; vyzýva indonézske orgány, aby zabezpečili praktické uplatňovanie slodoby náboženského vyznania zakotvené v Ústave, a aby aj naďalej presadzovali náboženskú toleranciu; v tejto súvislosti je presvedčený, že každoročný dialóg medzi EÚ a Indonéziou o ľudských právach, ako aj článok 39 DPS o modernizácii štátnej a verejnej správy, je vhodnou platformou na riešenie takýchto problémov; q) pripomína, že zrušenie trestu smrti je hlavným cieľom politiky Únie v oblasti ľudských práv; vyzýva indonézske orgány, aby zvážili zrušenie trestu smrti, alebo aspoň vyhlásenie moratória na jeho uplatňovanie; v tejto súvislosti sa domnieva, že každoročný dialóg medzi EÚ a Indonéziou o ľudských právach je platformou na riešenie takýchto problémov; okrem toho vyzýva EÚ, aby sa užšie spolupracovala s občianskou spoločnosťou v Indonézii v súvislosti s presadzovaním ľudských práv, právneho štátu a boja proti korupcii a aby sa zasadzovala za zrušenie trestu smrti; r) je aj naďalej vážne znepokojený mučením a ostatným porušovaním ľudských práv civilného obyvateľstva v Papue a Západnej Papue, kde bolo podľa odhadov za posledných 50 rokov zabitých viac ako stotisíc ľudí; víta nedávne oznámenie guvernéra Papuy otvoriť Papuu po prvýkrát za posledné roky zahraničným novinárom a MVO; vyzýva EÚ, aby poskytla pomoc indonézskym orgánom, ako to už urobila v prípade provincie Aceh, pri vypracúvaní komplexného prístupu k zlepšeniu situácie v Papue; je naďalej znepokojený stretmi medzi bezpečnostnými zložkami a skupinami za nezávislosť, a znepokojujúcimi správami o porušovaní ľudských práv bezpečnostnými zložkami, ako aj nedostatočným pokrokom v oblasti vzdelávania, zdravotnej starostlivosti a pracovných príležitostí, schopnosťou uplatňovať slobodu názoru a zhromažďovania, ktoré sú pre obyvateľov Papuy také dôležité, ako aj nedostatočnou ochranou životného prostredia, prírodných zdrojov a ich kultúrnej identity; vyzýva indonézske orgány, aby nezávislým pozorovateľom EÚ zabezpečili voľný prístup do tejto oblasti; s) oceňuje úsilie indonézskej vlády, ktorá v krajine umožnila pôsobenie UNHCR a ktorá pomáha pri riešení problematiky uchádzačov o azyl a utečencov; poukazuje na význam verejného politického prejavu s cieľom zvýšiť podporu spoločnosti pre žiadateľov o azyl a utečencov; okrem toho navrhuje, aby Indonézia a EÚ v plnej miere vykonávali článok 34 DPS, pokiaľ ide o spoluprácu v otázkach migrácie vrátane legálnej a nelegálnej migrácie, pašovania osôb a obchodovania s ľuďmi; t) žiada, aby EÚ a Indonézia úzko spolupracovali podľa článku 4 DPS o zákonnej spolupráci s cieľom dokončiť ratifikáciu Dohovoru OSN o predchádzaní a trestaní zločinu genocídy z roku 1948 a Rímskeho štatútu Medzinárodného trestného súdu zo strany Indonézie; u) víta pokračovanie dialógu o ľudských právach medzi EÚ a Indonéziou, ktorý sa začal v roku 2010, a podporuje väčšiu účasť a prínos občianskej spoločnosti v rámci tohto dialógu a pri realizácii Národného akčného plánu pre ľudské práva; v) víta nariadenia z roku 2006, 2008 a 2010 zakazujúce mrzačenie ženských pohlavných orgánov; uznáva úsilia indonézskych orgánov vrátane ratifikácie Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien a Dohovoru OSN o právach dieťaťa, ako aj prácu národnej komisie pre boj proti násiliu na ženách (Komnas Perempuan) a miestnej občianskej spoločnosti v oblasti šírenia informácií o hrozbách mrzačenia ženských pohlavných orgánov; poznamenáva, že aj napriek tomuto úsiliu a prijatiu rezolúcie OSN zakazujúcej mrzačenie ženských pohlavných orgánov, sa táto tradícia v niektorých častiach Indonézie ešte stále praktizuje; v tejto súvislosti odporúča, aby EÚ a Indonézia úzko spolupracovali podľa článku 31 DPS o zdraví a aby využili dialóg o ľudských právach na výmenu osvedčených postupov zameraných na zrušenie mrzačenia ženských pohlavných orgánov a minimalizovanie zdravotných rizík mladých dievčat a žien, ktoré takéto praktiky podstúpili; vyzýva Indonéziu, aby znásobila svoje úsilie o ukončenie tejto závažnej formy rodového násilia na dievčatách a ženách, ktoré je hrubým porušovaním ich ľudských práv; w) oceňuje pokrok, ktorý Indonézia dosiahla prostredníctvom svojho Národného akčného plánu na odstránenie najhorších foriem detskej práce, a jeho právneho rámca na boj proti vykorisťovaniu detí; x) uznáva dôležitú úlohu pracovných hnutí v dialógoch a rokovaniach s vládou a ostatnými zúčastnenými stranami v záujme presadzovania pracovných podmienok a práv sociálneho zabezpečenia v Indonézii; odporúča, aby sa nádejná spolupráca podľa ustanovení DPS v oblasti dodržiavania ľudských práv a nediskriminácie zaoberala aj otázkami, ktoré sa týkajú rodovej rovnosti na pracovisku a odstraňovania rodových rozdielov; zdôrazňuje najmä význam konkrétneho opatrenia, ktorým sa zabezpečí komplexné uplatňovanie medzinárodných pracovných noriem, keďže pracujúce ženy sú stále predmetom vykorisťovania a diskriminácie vo forme nadmernej pracovnej záťaže, nedostatočných miezd a zneužívania zo strany manažmentu; y) zdôrazňuje, že vývoz z EÚ do Indonézie sa za posledných šesť rokov zdvojnásobil, pričom za rok 2012 dosiahol hodnotu 9,6 miliárd EUR; poznamenáva, že bilaterálny obchod dosiahol hodnotu iba 25 miliárd EUR, v dôsledku čoho patrí Indonézii spomedzi obchodných partnerov EÚ 29. priečka a iba štvrtá priečka spomedzi obchodných partnerov EÚ v tomto regióne, a to napriek skutočnosti, že Indonézia predstavuje 40 % HDP združenia ASEAN a obyvateľstva; konštatuje však, že investície EÚ v Indonézii sú na vzostupe, pričom im z hľadiska priamych zahraničných investícií patrí po Singapure druhé miesto, a že 1 000 spoločností EÚ investovalo viac ako 1 000 miliárd EUR a zamestnáva 1,1 milióna indonézskych občanov; z) vyzýva Indonéziu a EÚ, aby okrem spolupráce stanovenej v rámci DPS zvážili začatie rokovaní o dohode o voľnom obchode s cieľom postupne odstrániť hlavné obchodné prekážky, vrátane zintenzívnenia konzultácií o súlade s pravidlami WTO, podpory používania medzinárodných noriem o technických prekážkach obchodu, zlepšenia ochrany práv duševného vlastníctva, zvýšenia transparentnosti obchodných predpisov a rozvoja colnej spolupráce a presadzovania nediskriminačného investičného režimu, a tým väčšmi zvýšiť mieru obchodovania s tovarom, investícií, služieb a obstarávania; aa) vyzdvihuje Indonéziu za jej snahu o partnerskú spoluprácu s EÚ s cieľom odstrániť nezákonné obchodovanie s drevom a výrobkami z dreva; berie na vedomie podpísanie dobrovoľnej dohody o partnerstve v oblasti vynútiteľnosti práva, správy a obchodu v lesnom hospodárstve (FLEGT-VPA) medzi EÚ a Indonéziou v septembri 2013; poznamenáva, že vývoz výrobkov z dreva z Indonézie do EÚ vzrástol v prvom štvrťroku 2013 o 114 %; víta vydanie licencií FLEGT, ktoré osvedčujú zákonnosť pôvodu dreva a výrobkov z dreva pre dovoz dreva a výrobkov z neho pochádzajúceho z Indonézie do EÚ potom, ako sa obe strany zhodnú, že indonézsky systém overovania zákonnosti pôvodu dreva (TLAS) je dostatočne rozsiahly; a očakáva, že prostredníctvom pravidelného spoločného hodnotenia sa posúdi schopnosť príslušných subjektov uplatňovať systém FLEGT-VPA; ab) uznáva kľúčovú úlohu Indonézie a EÚ pri riešení zmeny klímy vzhľadom na ich geopolitický a hospodársky význam, územný rozsah a počet obyvateľstva; víta čoraz významnejšiu úlohu Indonézie v rámci medzinárodných rokovaní o zmene klímy, chváli ambiciózne plány Indonézie oznámené v roku 2009, medzi ktoré patrí zníženie rastu emisií a žiadosť o medzinárodnú podporu s cieľom pomôcť tejto krajine dosiahnuť ešte väčšie zníženie; konštatuje, že odlesňovanie a zmena využívania pôdy sú hlavnými príčinami emisií skleníkových plynov v Indonézii, pričom sa očakáva, že rastúci energetický sektor prevezme lesné hospodárstvo do roku 2027; preto vyzýva zmluvné strany DPS, aby bezodkladne zaviedli inštitucionalizovaný mechanizmus bilaterálnej spolupráce podľa článku 23 DPS o energetike, ktorý by mohol byť založený na príklade útvaru Spojeného kráľovstva pre zmenu klímy (UKCCU) v Indonézii, ktorý bol založený v roku 2011 s cieľom diverzifikovať dodávky energie prostredníctvom rozvoja nových a obnoviteľných foriem energie a ich prenosných infraštruktúr potrebných na prívod obnoviteľnej energie do centier dopytu, a na dosiahnutie racionálneho využívania energie v záujme boja proti zmene klímy a podpory udržateľného rozvoja; ac) vyjadruje vážne znepokojenie nad vplyvom rastúceho dopytu po palmovom oleji na odlesňovanie v Indonézii, ktorá je najväčším výrobcom a spotrebiteľom palmového oleja na svete; víta moratórium na výrub nových lesov, o ktorom vláda rozhodla v roku 2011, ale vyzýva na prijatie opatrení na odstránenie mnohých nedostatkov, ktoré doteraz výrazne znižovali jeho účinky; ad) víta dohodu o leteckej doprave medzi EÚ a Indonéziou podpísanú v roku 2011, ktorá odstraňuje obmedzenia týkajúce sa štátnej príslušnosti v dvojstranných leteckých službách a je krokom vpred k posilneniu celkovej spolupráce medzi EÚ a Indonéziou; odporúča prijať ďalšie kroky v zmysle článku 34 DPS o doprave, najmä zaviesť intenzívny dialóg v oblasti námornej a pozemnej dopravy s cieľom zlepšenia infraštruktúry na indonézskom súostroví, ako aj opatrenia v záujme komplexného uplatnenia medzinárodných noriem v oblasti bezpečnosti dopravy, ochrany a prevencie znečisťovania; ae) vyjadruje znepokojenie nad každoročným výskytom lesných požiarov, ktoré sú do veľkej miery dôsledkom činnosti plantáží na výrobu palmového oleja, spoločností vykonávajúcich výrub a poľnohospodárov, ktorí čistia pôdu určenú na výsadbu, ktoré však zhoršujú globálne otepľovanie a ich dôsledkom je to, že Indonézia je jedným z najväčších znečisťovateľov skleníkovými plynmi; víta prísľub indonézskej vlády, že začiatkom nasledujúceho roka ratifikuje dohodu ASEAN o cezhraničnom znečisťovaní a vyzýva orgány, aby naliehavo prijali ďalšie účinné preventívne opatrenia; af) konštatuje, že cestovný ruch je jedným z najdôležitejších odvetví indonézskeho hospodárstva; v tejto súvislosti zdôrazňuje, že článok 17 DPS poskytuje mimoriadnu príležitosť na výmenu informácií a stanovenie osvedčených postupov v záujme maximalizácie potenciálu prírodného a kultúrneho dedičstva v Indonézii a zmiernenia negatívnych vplyvov, napríklad znečisťovania alebo poškodzovania morských ekosystémov, s cieľom rozvinúť udržateľné modely cestovného ruchu a zvýšiť jeho pozitívny prínos pri zohľadnení záujmov miestnych spoločenstiev; ag) konštatuje, že výmeny osôb medzi Indonéziou a EÚ sa uskutočňujú prostredníctvom programu Erasmus Mundus II, ktorý v rokoch 2008 – 2010 poskytol 200 štipendií; uznáva, že Európska komisia plánuje kurzy a semináre, ktoré majú indonézskym MSP pomôcť lepšie porozumieť medzinárodným normám a požiadavkám týkajúcim sa kvality a rozšíriť ich znalosti o tejto problematike; naliehavo však vyzýva na zintenzívnenie výmen študentov a akademických pracovníkov a zavedenie pravidelných vzdelávacích programov podľa článku 25 DPS o kultúre a vzdelávaní, rovnako ako na výmenu osvedčených postupov a odborných znalostí v oblasti cestovného ruchu, podnikania a jazykov; vyzýva okrem toho v tejto súvislosti Indonéziu a EÚ, aby sa zamysleli nad možnosťou začať rokovania o opatreniach na uvoľnenie vízového režimu s cieľom zjednodušiť výmeny osôb; ah) poznamenáva, že EÚ poskytla Indonézii v období 2007 až 2013 približne 400 miliónov EUR prostredníctvom rozvojovej pomoci; uznáva, že po dosiahnutí štatútu krajiny s nízkymi a strednými príjmami už Indonézia od roku 2014 nebude mať nárok na viacročný indikatívny program (MIP), avšak bude aj naďalej využívať systém všeobecných colných preferencií EÚ; vyzýva preto Indonéziu, aby pokračovala vo vykonávaní politík, ktoré mali predtým prioritu a boli financované viacročnými indikatívnymi programami, napríklad politík, ktoré sa týkajú vzdelávania, obchodu a investícií, presadzovania práva a spravodlivosti, všeobecného budovania kapacít a zmeny klímy; vyjadruje presvedčenie, že bilaterálna spolupráca v rámci DPS spolu s financovaním z Európskej investičnej banky (EIB) a akékoľvek budúce dohody o hospodárskom partnerstve budú zohrávať nezastupiteľnú úlohu pri podpore týchto priorít v Indonézii; ai) navrhuje, aby Indonézia a EÚ vymedzili oblasti spolupráce podľa ustanovení DPS v záujme lepšieho vykonávania a riadenia hospodárskeho hlavného plánu Indonézie (MP3EI) prostredníctvom výmeny know-how a osvedčených postupov pre verejno-súkromné partnerstvá, a aby v rámci záväzkov Indonézie a niektorých členských štátov EÚ v skupine G20 úzko spolupracovali na riešení problematiky presunu ziskov a daňových únikov a zavedení automatickej výmeny daňových informácií; aj) vyzýva EÚ, aby v rámci DPS podporila snahu Indonézie o modernizáciu verejnej správy, najmä budovaním kapacít pri navrhovaní a vykonávaní politík a posilňovaním súdnictva a inštitúcií na presadzovanie práva; ak) žiada, aby EÚ a Indonézia spolupracovali pri vykonávaní Dohovoru o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín (CITES) a aby chránili a udržateľným spôsobom spravovali prírodné zdroje a biodiverzitu, najmä lesné a morské zdroje a zdroje rybolovu; vyjadruje znepokojenie nad zvýšenou mierou odlesňovania zo strany súkromného sektora v prospech plantáží na produkciu kaučuku a palmového oleja, na úkor monokultúr; al) víta ratifikáciu dohovoru OSN o morskom práve Indonéziou a vyzýva EÚ, aby poskytla pomoc v oblasti inštitucionálnych a iných reforiem, ktoré sú potrebné na zabezpečenie dodržiavania tohto dohovoru a zvýšenie námornej bezpečnosti v regióne; am) víta DPS, ktorá svedčí o rastúcom význame väzieb medzi EÚ a Indonéziou a otvára novú éru bilaterálnych vzťahov posilňovaním politickej, hospodárskej a odvetvovej spolupráce v mnohých oblastiach politiky, uľahčovaním tokov tovaru a investícií a výmen osôb, a to aj v rámci iniciatív EÚ – ASEAN, ako aj zintenzívňovaním spolupráce medzi Indonéziou a EÚ v oblasti reakcie na globálne výzvy, nad rámec existujúcej spolupráce v kontexte ostatných medzinárodných organizácií, v ktorých EÚ aj Indonézia zohrávajú čoraz dôležitejšiu úlohu; zdôrazňuje, že bilaterálna a multilaterálna spolupráca môže podporiť vyriešenie konfliktov na regionálnej a globálnej úrovni a zlepšiť účinnosť vymáhania majetku a boja proti terorizmu, pirátstvu, organizovanej trestnej činnosti, praniu špinavých peňazí a daňovým rajom; víta preto skutočnosť, že všetky členské štáty ratifikovali DPS, ktorá bola podpísaná už v roku 2009;