SK    SK SK 
SK    SK  EURÓPSKA KOMISIA 
Brusel, 9.11.2010 
KOM(2010) 642 v kone čnom znení 
  
OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU 
HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU, VÝBORU REGIÓNOV 
A EURÓPSKEJ INVESTI ČNEJ BANKE 
Závery z piatej správy o hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti: budúcnos ť 
politiky súdržnosti 
{SEK(2010) 1348 v kone čnom znení} 
 
SK 2   SK OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU 
HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU, VÝBORU REGIÓNOV 
A EURÓPSKEJ INVESTI ČNEJ BANKE 
Závery z piatej správy o hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti: budúcnos ť 
politiky súdržnosti 
1. Ú VOD 
Európa čelí náročnej úlohe. Musí sa dosta ť z hlbokej krízy a zníži ť nezamestnanos ť a 
chudobu, pri čom musí prejs ť na nízkouhlíkové hospodárstvo. Táto náro čná úloha si vyžaduje 
rýchle opatrenia v mnohých oblastiach, preto Európska rada prijala stratégiu Európa 20201. 
Ak má Európa uspie ť, svoju úlohu budú musie ť zohrať všetky úrovne – európska, 
vnútroštátna, regionálna a miestna úrove ň. Politika súdržnosti by mala v tomto náro čnom 
období aj na ďalej zohráva ť zásadnú úlohu, aby zabezpe čila inteligentný, udržate ľný a 
inkluzívny rast a sú časne podporovala harmonický rozvoj Únie a jej regiónov 
prostredníctvom znižovani a regionálnych rozdielov. 
Politika súdržnosti významne prispieva k šíreni u rastu a prosperity v celej Únii a zárove ň 
znižuje hospodárske, sociálne a územné rozdie ly. Z piatej správy o hospodárskej, sociálnej a 
územnej súdržnosti vyplýva, že pomocou tejt o politiky sa vytvorili nové pracovné miesta, 
zvýšil sa ľudský kapitál, vybudovala sa kritická infraštr uktúra a zlepšila sa  ochrana životného 
prostredia, najmä v menej rozvinutých regi ónoch. Bez politiky súdržnosti by rozdiely boli 
nepochybne vä čšie. Trvalé sociálne ú činky krízy, dopyt po inováciách vyplývajúci z rastúcich 
globálnych výziev a potreba čo najviac využi ť každé euro z verej ných výdavkov si však 
vyžadujú ambicióznu reformu politiky. 
Ako je uvedené v preskúmaní rozpo čtu EÚ2, pokrok je treba dosiahnu ť najmä v týchto 
kľúčových oblastiach: sústredi ť prostriedky na úlohy a ciele v rámci stratégie Európa 2020, 
zaviazať členské štáty, aby uskuto čnili reformy potrebné pre ú činné fungovanie politiky, a 
zlepšiť účinnosť politiky so zvýšeným dôrazom na výs ledky. Výslovné prepojenie politiky 
súdržnosti so stratégiou Európa 2020 poskytuje skuto čnú príležitos ť: naďalej pomáha ť 
chudobnejším regiónom EÚ, aby dohna li svoje oneskorenie, umožni ť koordináciu politík EÚ 
a rozvinú ť politiku súdržnosti i z h ľadiska kvality na poprednú hybnú silu rastu celej EÚ, a 
pritom rieši ť spoločenské problémy, ako je starnutie obyvate ľstva a zmena klímy. 
S týmito závermi Komisia otvára verejnú konzultáciu o budúcnosti politiky súdržnosti. 
Vychádza sa zo série otázok k hlavným myšlienkam týkajúcim sa jej reformy. 
Ďalšie časti sa zaoberajú tým,  ako politiku zefektívni ť a zlepšiť jej vplyv tak, aby sa zvýšila 
európska pridaná hodnota ( časť 2), ako ďalej posilni ť riadenie politiky ( časť 3), ako 
zefektívni ť a zjednoduši ť systém čerpania prostriedkov ( časť 4) a ako by mala vyzera ť 
architektúra politiky ( časť 5). 
                                                 
1 „Európa 2020: stratégia na zabezpe čenie inteligentného, udržate ľného a inkluzívneho rastu“ – 
KOM(2010) 2020, 3.3.2010. 
2 „Preskúmanie rozpo čtu EÚ“ – KOM(2010) 700, 19.10.2010. 
SK 3   SK 2. Z VÝŠENIE EURÓPSKEJ PRIDANEJ HODNOTY POLITIKY SÚDRŽNOSTI  
Pridaná hodnota politiky súdrž nosti je opakovane predmetom diskusií medzi zákonodarcami, 
akademickými pracovníkmi a zainteresovanými stranami. Niektorí tvrdia, že politika súdržnosti je s prioritami EÚ prepojená len vo ľne, že prostriedky rozptýli na rôznorodé oblasti 
politík a že jej vplyv býva často ťažko merate ľný. Hoci sa v správe ukazuje, že politika 
súdržnosti prispieva k hospodárskemu a so ciálnemu rozvoju regiónov a k blahobytu ľudí, 
Komisia berie tieto kritiky ve ľmi vážne. 
Cieľom ďalších reforiem politiky súdržnosti by popri znižovaní byrokracie a zjednodušení 
každodenného riadenia politiky malo preto by ť, pri zachovaní jej celkového cie ľa, orientova ť 
ju na výsledky a prija ť reformy potrebné na ich dosiahnutie. 
2.1. Posilnenie strategického plánovania 
Politika súdržnosti už bola podstatne zo súladená s Lisabonskou  stratégiou, najmä 
prostredníctvom vy členenia finan čných prostriedkov. Toto zosúla denie však nie je dostato čné 
vzhľadom k rozdielom v riadení oboch strategi ckých procesov. Preto sa pre zosúladenie 
politiky súdržnosti so stratégiou Európa 2020 dá v budúcnosti urobi ť viac. To vyžaduje 
predovšetkým jasné usmernenia na európskej úrovni a strategickejší prístup k rokovaciemu 
procesu a jeho následným krokom.  
V preskúmaní rozpo čtu EÚ sa pre politiku súdržnosti na črtol nový strategický prístup 
plánovania, ktorého cie ľom je v záujme užšej integrácie politík EÚ splni ť stratégiu Európa 
2020 a integrované usmernenia. Tento prístup by obsahoval:  
– spoločný strategický rámec  (common strategic framework – CSF) prijatý Komisiou, v 
ktorom sú ciele a úlohy stratégie Európa 2020 premietnuté do investi čných priorít. Rámec 
by zahŕňal Kohézny fond, Európsky fond regionáln eho rozvoja, Európsky sociálny fond, 
Európsky po ľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka
 a Európsky fond pre rybné 
hospodárstvo,  
– zmluvu o rozvojovom a investi čnom partnerstve , ktorá by na základe spolo čného 
strategického rámca stanovovala pr iority pre investície, pride ľovanie vnútroštátnych a 
európskych prostriedkov na prioritné obl asti a programy, dohodnuté podmienky a ciele, 
ktoré sa majú dosiahnu ť. Táto zmluva by sa týkala politiky súdržnosti. S cie ľom podpory 
hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti  koherentným a integrovaným spôsobom by 
mohlo by ť užitočné rozšíri ť jej rozsah pôsobnosti na ďalšie z politík a nástrojov 
financovania EÚ. Zmluva bude výsledkom rokovaní medzi členskými štátmi a Komisiou o 
rozvojovej stratégii obsiahnutej v ich národnýc h programoch reforiem. Opisovala by tiež 
koordináciu využívania prostriedkov EÚ na vnútroštátnej úrovni; ako aj  
– operačné programy (OP), ktoré by boli rovnako ako v sú časnosti hlavným riadiacim 
nástrojom a previedli by strategi cké dokumenty do konkrétnych investi čných priorít 
s jasnými a merate ľnými cieľmi – čo by malo prispie ť k dosiahnutiu vnútroštátnych cie ľov 
stanovených v rámci stratégie Európa 2020.  
Načasovanie výročných správ sledujúcich pokrok pri plnení cie ľov by bolo zosúladené s 
cyklom riadenia stratégie Európa 2020. Na tomto základe by pravidelné politické diskusie  v 
príslušných útvaroch Rady a výboroch Európs keho parlamentu zvýšili transparentnos ť, 
zodpovednos ť a hodnotenie ú činkov politiky súdržnosti.  
SK 4   SK Tri návrhy v rámci preskúmania rozpo čtu EÚ majú osobitný vplyv na politiku súdržnosti: 
sústredenie finan čných prostriedkov, systém podmienok a stimulov a zameranie sa na 
výsledky. 
2.2. Zvýšenie tematickej koncentrácie 
V ex-post  hodnotení politiky súdržnos ti sa dospelo k záveru, že na vytvorenie kritického 
množstva a na dosiahnutie hmatate ľného dosahu je potrebná vä čšia koncentrácia 
prostriedkov. 
V budúcnosti bude pret o potrebné zabezpe čiť, aby členské štáty a regióny sústredili 
európske a vnútroštátne prostriedky  na malý po čet priorít reagujúcich na konkrétne 
problémy, ktorým čelia. To by sa mohlo dosiahnu ť tým, že do pravidiel politiky súdržnosti by 
sa zaviedol zoznam tematických priorít súvisiac ich s prioritami, integrovanými usmerneniami 
a hlavnými iniciatívami v rámci stratégie Európa 2020.  
V závislosti od príslušného objemu finan čných prostriedkov EÚ by sa krajiny a regióny 
museli zamera ť sa na viac či menej priorít. Preto by členské štáty a regióny dostávajúce menej 
finančných prostriedkov bol i povinné prideli ť celú dostupnú finan čnú dotáciu na dve alebo tri 
priority, zatia ľ čo tí, ktorí dostávajú vä čšiu finančnú podporu, by si mohli vybra ť viacero 
priorít. Niektoré pr iority by boli povinné.  
Tematická koncentrácia by ale nemala bráni ť členským štátom a regiónom v experimentovaní 
a financovaní inova čných projektov. Ta kisto sa môže zváži ť vyčlenenie výdavkov pre 
konkrétne cie ľové skupiny alebo na experimentálne  prístupy (napr. miestny rozvoj), 
pravdepodobne vo forme globálnych grantov.  
2.3. Posilnenie výkonu cez podmienky a stimuly  
Finančná a hospodárska kríza už prinútila Komi siu, aby navrhla opatrenia na zlepšenie 
hospodárskeho riadenia Únie3. Zdravé makroekonomick é politiky, priaznivé 
mikroekonomické prostredie a silné inštituci onálne rámce sú nutnými predpokladmi pre 
vytváranie pracovných miest, podporu ra stu, obmedzenie sociálneho vylú čenia a dosiahnutie 
štrukturálnych zmien.  
O politike súdržnosti to platí ešte viac, pretože jej ú činnosť do značnej miery závisí na 
ekonomickom prostredí, v ktorom  pôsobí. Je preto možné posilni ť väzby medzi politikou 
súdržnosti a rámcom hospodárskej politiky Únie. 
Po prvé by sa na podporu nového systému riad enia hospodárstva zaviedli nové ustanovenia o 
podmienkach, ktoré by vytvorili stimuly pre reformy. Členské štáty by boli povinné zavies ť 
reformy potrebné na zabezpe čenie účinného využívania finan čných prostriedkov v oblastiach 
priamo súvisiacich s politikou súdržnosti, napríklad v rámci politiky ochrany životného 
prostredia, politík flexiistoty, vzde lávania alebo výskumu a inovácií.  
Pre každú tematickú prioritu by sa v rámci spolo čného strategického rámca stanovili hlavné 
zásady, pod ľa ktorých by sa riadili interven cie. Tieto zásady musia ponecha ť priestor pre 
adaptáciu na vnútroštátny a regi onálny kontext. Ich hlavným cie ľom by bolo pomôc ť 
                                                 
3 „Prehlbovanie koordinácie hospodárskej politiky pre stabilitu, rast a pracovné miesta – nástroje silnejšej 
správy ekonomických záležitostí EÚ“ –  KOM(2010) 367. 
SK 5   SK krajinám a regiónom pri riešení probl émov, ktoré sa v minulosti ukázali by ť obzvlášť 
dôležitými pre vykonávanie poli tiky. Tieto zásady by mohli by ť spojené napríklad s 
transpozíciou konkrétnych právnych predpisov EÚ, s financovaním strategických projektov 
EÚ alebo administratívnou, hodnotiacou a inštitucionálnou kapacitou.  
Na základe toho by sa v závislosti na inštitu cionálnom kontexte a v koordinácii so všetkými 
príslušnými politikami EÚ na za čiatku programového cyklu v programových dokumentoch 
(t. j. v zmluve o rozvojovom a investi čnom partnerstve  a v operačných programoch) s každým 
členským štátom a/alebo regiónom dohodli šp ecifické záväzné podmienky v oblastiach 
priamo súvisiacich s politikou súdržnosti. Ich splnenie by mohlo by ť podmienkou vyplatenia 
prostriedkov na súdržnos ť buď na začiatku programového obdobia, alebo po čas preskúmania, 
v rámci ktorého by Komisia skúmala pokrok v plnení dohodnutých reforiem. 
Dosiahnutie inštitucionálnej reformy je nevy hnutné pre upevnenie štr ukturálnych zmien, 
podporu rastu a zamestnanosti a zníženie sociálneho vylú čenia, najmä znížením regulácie a 
administratívnej zá ťaže pre podniky alebo zlepšením verejn ých služieb. Tieto by boli tak ako 
doteraz doplnené v rámci politiky súdržnosti  o podporu na rozvoj administratívnych a 
inštitucionálnych kapacít a ú činného systému riadenia. Táto pomoc by mala by ť prístupná pre 
každý členský štát a región.  
Po druhé doteraz boli finan čné stimuly a sankcie súvisiace s Paktom stability a rastu 
obmedzené na Kohézny fond. Komisia navrhuje rozšíri ť ho na zvyšok rozpo čtu EÚ ako 
doplnkový činiteľ, ktorým by sa zabezpe čilo dodržiavanie základných makroekonomických 
podmienok v rámci nápravnej časti paktu. V prípade nedodrži avania pravidiel Paktu by sa 
mali vytvori ť stimuly pozastavením alebo zrušením časti súčasných alebo budúcich 
prostriedkov z rozpo čtu EÚ bez toho, aby to ovplyvnilo kone čných príjemcov finan čných 
prostriedkov EÚ. Zrušené pros triedky by zostali v rozpo čte EÚ. 
Naďalej v súvislosti so širším hospodárs kym riadením EÚ by sa malo reformova ť overenie  
zásady doplnkovosti  prostredníctvom jeho za členenia do procesu hospodárskeho doh ľadu 
EÚ s použitím ukazovate ľov už uvedených v Pakte stability a konvergen čných programoch, 
ktoré členské štáty predkladaj ú každý rok Komisii.  
Spolufinancovanie  je jedným zo základných princípov politiky súdržnosti, ktorý zabezpe čuje 
zodpovednos ť za jej vykonávanie v praxi. Je ho výška by sa mala preskúma ť a prípadne aj 
diferencova ť, aby lepšie odrážala úrove ň vývoja, pridanú hodnotu EÚ, druhy opatrení a 
príjemcov. 
Napokon treba preskúma ť aj ostatné nástroje, ktoré by mohli ďalej posilni ť účinnosť politiky 
súdržnosti. Napríklad by mohla by ť stanovená výkonnostná rezerva  na úrovni EÚ na 
podporu pokroku smerom k cie ľom stratégie Európa 2020 a s úvisiacich vnútroštátnych cie ľov 
a úloh: v rámci priebežného hodnotenia by sa vy členila a pridelila ur čitá vymedzená časť 
rozpočtu politiky súdržnosti členským štátom a regiónom, ktorýc h programy prispeli najviac - 
v porovnaní s ich východiskovým stavom – k úlohám a cie ľom stratégie 2020. Taktiež pod ľa 
skúseností získaných v sú časnosti sa ukazuje, že Komisia potrebuje nejaké prostriedky na 
priamu podporu experimentovania a budovania sietí  podobne ako v prípade inova čných 
činností z predchádzajúcich programových období. 
SK 6   SK 2.4. Zlepšenie hodnotenia, výkonnosti a výsledkov 
Vysokokvalitné a lepšie fungujúce syst émy monitorovania a hodnotenia sú ve ľmi dôležité pre 
posun smerom k viac strategickému a na výsledky orientovanému prístupu k politike 
súdržnosti. Takýto posun by podporilo vykonanie mnohých zmien. 
Po prvé, východiskovým bodom pre pr ístup orientovaný na výsledky je ex-ante stanovenie 
jasných a merateľných cie ľov a ukazovate ľov výsledkov . Ukazovatele musia by ť 
jednoznačne interpretovate ľné, štatisticky overené, musia skuto čne reagova ť na intervencie 
v rámci politiky a by ť s nimi priamo prepojené, a sú časne musia by ť okamžite zozbierané a 
zverejnené. Okrem nieko ľkých kľúčových, pre každý fond špecifických, ukazovate ľov pre 
všetky opera čné programy v rámci stratégie Európa 2020 by mali by ť ukazovatele a ciele 
dohodnuté po čas rokovaní o programových dokumentoch. Okrem toho by v časné a úplné 
podanie presných informácií o ukazovate ľoch a o pokroku smerom k dohodnutým cie ľom 
hralo hlavnú úlohu pri výro čných správach.  
Po druhé by sa ex-ante  hodnotenia  mali zamera ť na zlepšenie navrhov ania programov tak, 
aby nástroje a stimuly na dosiahnutie úloh a cie ľov mohli by ť monitorované a hodnotené v 
priebehu realizácie.  
Po tretie by sa pri hodnotení mali ove ľa viac využíva ť prísne metódy, ktoré sú v súlade s 
medzinárodnými štandardmi, vrátane hodnotenia vplyvu . Kedyko ľvek je to možné, 
hodnotenie vplyvu by malo by ť navrhnuté v ranom štádiu, aby sa zabezpe čil zber a zasielanie 
vhodných údajov. Okrem toho plány pre prebiehajúce hodnotenie  každého programu by sa 
mali stať povinnos ťou, pretože u ľahčujú transparentnos ť na úrovni EÚ, podporujú stratégie 
hodnotenia a zlepšujú celkovú kvalit u hodnotení. Hodnotenia by mohli by ť naplánované aj 
keď by bolo Komisiou potvrdené ur čité množstvo finan čných prostriedkov.  
Napokon by členské štáty s cie ľom poskytnú ť komplexné sumarizujúce hodnotenie plnenia 
programu mohli pripravi ť správu so súhrnnými výsledkami priebežných hodnotení, ktoré 
vykonajú v priebehu programového obdobia. 
2.5. Podpora využívania nových finan čných nástrojov 
Preskúmanie rozpo čtu EÚ poskytuje silné argumenty pr e zvýšenie pákového efektu rozpo čtu 
EÚ. V programovom období 2007 – 2013 boli vyvinut é nové formy financ ovania investícií, 
ktoré sa odklonili od tradi čného financovania založeného na gr antoch smerom k inovatívnym 
spôsobom kombinovania grantov a pôži čiek. Komisia by chcela, aby členské štáty a regióny v 
budúcnosti viac využívali takéto nástroje. 
Tieto finan čné nástroje pomáhajú vytvori ť revolvingové formy financovania, čím sa stávajú 
udržateľnejšími z dlhodobého h ľadiska. Toto je tiež jeden zo spôsobov, ako Európe v čase 
recesie pomôc ť zvýšiť prostriedky na investovanie. Otvá ra to nové trhy pre rôzne formy 
partnerstva verejných a súkrom ných subjektov a prináša odbornos ť medzinárodných 
finančných inštitúcií. 
Na zlepšenie nástrojov finan čného inžinierstva v rámci po litiky súdržnosti by sa mohol 
preskúma ť rad opatrení: 
– zabezpečenie väčšej prehľadnosti a diferenciácie pravidiel , ktorými sa riadi 
financovanie založené na grantoch, a pravidlami , ktorými sa riadia návratné formy pomoci 
v rámci regula čného rámca, najmä pokia ľ ide o oprávnenos ť výdavkov a auditov, 
SK 7   SK – poskytovanie všeobecnej finan čnej podpory pre podniky , predovšetkým 
prostredníctvom nástrojov finan čného inžinierstva a využitie grantov na spolufinancovanie 
cielených schém pomoci (inovácie, i nvestície do životného prostredia, at ď.) 
– rozšírenie pôsobnosti a rozsahu nástrojov finan čného inžinierstva : čo sa týka 
pôsobnosti, zahrnutie nových činností (napr. udržate ľnej mestskej dopravy, výskumu a 
vývoja, energetiky, miestneho rozvoja,  celoživotného vzdelávania alebo činností na 
podporu mobility, zmeny klímy a životné ho prostredia, IKT a širokopásmového 
pripojenia), čo sa týka rozsahu, kombinácia úrokovýc h dotácií s úverovým kapitálom alebo 
inými formami návratného financovania. 
• Ako by sa mohli stratégia Európa 2020 a politika súdržnosti navzájom priblíži ť na 
európskej, vnútroštát nej a nižšej úrovni? 
• Mal by rozsah zmluvy o rozvojovom a investi čnom partnerstve ís ť nad rámec politiky 
súdržnosti, a ak áno, o čo by sa mal rozšíri ť?  
• Ako dosiahnu ť silnejšie tematické zameranie na priority stratégie Európa 2020?  
• Ako by mohli podmienky, stimuly a riaden ie orientované na výsledky urobi ť politiku 
súdržnosti ú činnejšou?  
• Ako by mohla by ť politika súdržnosti viac orientovaná na výsledky? Ktoré priority by mali 
byť povinné? 
3. P OSILNENIE RIADENIA  
3.1. Predstavenie tretej dimenzie: územná súdržnos ť 
V Lisabonskej zmluve sa k cie ľom hospodárskej a sociálnej súdržnosti pridala územnú 
súdržnosť. V dôsledku toho je nutné zaobera ť sa týmto cie ľom v rámci nových programov, s 
osobitným dôrazom na úlohu miest, funk čných zemepisných oblastí, oblastí, ktoré čelia 
mimoriadnym zemepisným alebo demografickým problémom a na makror egionálne stratégie. 
Mestské oblasti môžu by ť motorom rastu a centrami tvor ivosti a inovácií. Vyššia úrove ň rastu 
a nové pracovné miesta sa môžu vytvori ť za predpokladu, že sa podarí zhromaždi ť kritické 
množstvo aktérov zložené z firiem, univerzít a výskumných pracovníkov. Mestské problémy, 
či už súvisiace s zhoršovaním životného prostredia alebo sociálnym vylú čením, vyžadujú 
konkrétne riešenie a priame zapojenie na úrov ni danej vlády. Preto by sa mala vypracova ť 
ambiciózna mestská agenda , v rámci ktorej by boli jasnejšie ur čené finančné prostriedky na 
riešenie otázok rozvoja miest a mestské orgá ny by hrali výraznejši u úlohu pri navrhovaní a 
vykonávaní stratégie rozvoja miest. Opatreni a pre mestá, s tým súvisiace prostriedky a 
dotknuté mestá by mali by ť jasne ozna čené v programových dokumentoch. 
V budúcnosti treba preskúma ť jeden aspekt a to, či by regula čná architektúra politiky 
súdržnosti mala umožni ť väčšiu pružnos ť pri úprave opera čných programov, aby lepšie 
odrážali povahu a geografiu vývojových pr ocesov. Programy by potom mohli by ť 
konštruované a riadené nielen na vnútroštátnej a regionálnej úrovni, ale tiež napríklad na 
úrovni skupín miest alebo povodí riek či pobrežných oblastí. 
Zo správy vyplýva, že v niektorých prípadoch by geografické alebo demografické črty 
mohli zosilni ť problémy rozvoja. To platí najmä pre najod ľahlejšie regióny, ale aj 
najsevernejšie regióny s ve ľmi nízkou hustotou obyvate ľstva a ostrovné, pohrani čné a horské 
SK 8   SK regióny, ako je výslovne uznané v Lisa bonskej zmluve. Bude potrebné vytvori ť cielené 
ustanovenia, ktoré by odrážali tieto špecifiká bez zbyto čnej multiplikácie nástrojov a 
programov. Územná súdržnos ť tiež znamená rieši ť väzby mesto – vidiek z h ľadiska prístupu 
k cenovo dostupnej a kvalitnej infraštruktúre  a službám a problémy v regiónoch s vysokou 
koncentráciou sociálne marginalizovaných komunít. 
Nakoniec by sa malo na ďalej pracova ť na nových makroregionálnych stratégiách  
založených na dôkladnom preskúmaní existu júcich stratégií a dostupnosti prostriedkov. 
Makroregionálne st ratégie by mali by ť široko zamerané integrované nástroje zamerané na 
kľúčové úlohy a podporené zosilnen ým nadnárodným prvkom, aj ke ď veľká časť finančných 
prostriedkov by mala pochádza ť z vnútroštátnych a regionálnych programov 
spolufinancovaných z politiky súdržnosti a ďalších vnútroštátnych prostriedkov. 
3.2. Posilnenie partnerstva 
Účinné vykonávanie stratégie Európa 2020 si  vyžaduje systém riadenia, ktorý zah ŕňa aktérov 
v členských štátoch, ktorí dokážu zmeny uskuto čniť, a navzájom prepája správu na európskej, 
vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni.  
V záujme plnej mobilizácie všetkých zú častnených by sa malo posilni ť zastúpenie lokálnych 
a regionálnych zainteresovaných st rán, sociálnych partnerov a ob čianskej spolo čnosti rovnako 
v politickom dialógu ako aj pri vykonávaní politiky súdržnosti. S prihliadnutím na to by sa mala zachova ť podpora dialógu medzi verejnými a súkrom nými subjektmi, vrátane sociálno-
ekonomických partnerov a mimovládnych organizácií. 
V tejto súvislosti by mala by ť v rámci politiky súdr žnosti posilnená úloha koncepcie 
miestneho rozvoja , napríklad prostredníctvom podpory aktívneho za členenia, posilnenie 
posilnenia sociálnej inovácie, rozvoja inova čných stratégií alebo navrhovania programov 
obnovy znevýhodnených oblastí. Tie by mali by ť úzko koordinované s podobnými akciami 
podporovanými v rámci rozvoja vidieka a námornej politiky. 
• Ako môže politika súdržnosti v procese rozv oja a vzniku makroreg ionálnych stratégií 
lepšie zoh ľadniť kľúčovú úlohu mestských oblastí a území s osobitnými geografickými 
črtami? 
• Ako je možné zlepši ť princíp partnerstva a zapojen ie miestnych a regionálnych 
zainteresovaných strán, so ciálnych partnerov a ob čianskej spolo čnosti?  
4. Z EFEKTÍVNENIE A ZJEDNODUCHŠENIE SYSTÉMU ČERPANIA PROSTRIEDKOV  
Hoci je ešte príliš skoro na kone čné závery o ú činnosti systému čerpania prostriedkov v rámci 
politiky súdržnosti v období 2007 – 2013, členské štáty majú námietky proti príliš častým a 
drastickým zmenám pravidiel, ktoré by mohli bráni ť vykonávaniu. Napriek tomu je potrebné 
preskúma ť množstvo cielených zmien. 
SK 9   SK 4.1. Finan čné riadenie 
So zreteľom na nedávny návrh na revíziu finan čného nariadenia4 orgán zodpovedný za 
riadenie programov politiky súdržnosti by každý rok predstavil vyhlásenie o hospodárení spolu s ro čnou účtovnou závierkou a stanoviskom nezávislého audítora. To by posilnilo líniu 
zodpovednosti za výdavky spolufinancované z rozpo čtu EÚ v príslušnom rozpo čtovom roku.  
Na základe ro čného vyhlásenia o hospodárení Komisia navrhuje zavies ť pravidelné 
schvaľovanie ú čtovnej závierky pre polit iku súdržnosti. Tým by sa posilnil proces 
vierohodnosti a tiež umožnilo pravidelné čiastočné ukončenie programov.  
Komisia musí zváži ť, či by možnos ť nepreplatenia výdavkov vnútro štátnym orgánom viazaná 
na vyplatenie príslušného prís pevku EÚ príjemcom urýchlila platby grantov ich príjemcom a 
zvýšila motiváciu k silnej vnútroštátnej kontrole. 
Komisia takisto pri výpl ate príspevku EÚ na opera čné programy alebo časti programov 
preskúma možnos ť zavedenia prvkov založených na výstu poch alebo výsledkoch, v závislosti 
od typu činnosti. 
Napokon by sa mali ďalej podporova ť zjednodušené spôsoby náhrad, ako je napríklad 
štandardná stupnica jednotkových nákladov a paušálne platby na  granty na roky 2007 – 2013 
a tým zvyšova ť ich vplyv. To by bol ďalší spôsob prechodu na pr ístup viac orientovaný na 
výsledky. 
4.2. Zníženie administratívnej zá ťaže 
Všeobecný prístup pre obdobie 2007 – 2013, pod ľa ktorého sú pravidlá oprávnenosti 
stanovené na vnútroštátnej úrovni, by sa mal zachova ť. Mali by sa však prija ť spoločné 
pravidlá týkajúce sa k ľúčových bodov, ako režijné náklady t ýkajúce sa rôznych fondov EÚ. 
Zosúladenie pravidiel pre oprávnenos ť výdavkov v rôznych oblastiach politiky, finan čných 
nástrojov a prostriedkov by zjednodušilo vyu žívanie prostriedkov zo strany príjemcov a 
hospodárenie s finan čnými prostriedkami zo strany vnútroštátnych orgánov, čím by sa znížilo 
riziko vzniku chýb a zárove ň
 by sa v prípade potreby odzrkadle nia špecifík politiky, nástroja a 
príjemcov umožnila diferenciácia. 
V súlade so zásadou proporcionality by bolo tiež užito čné preskúma ť, ako by mohli by ť 
kontrolné opatrenia viac rentab ilné a založené na rizikách, aby sa tak zlepšila ich ú činnosť a 
efektivita a zárove ň zabezpečilo primerané krytie zdedených rizík za rozumnú cenu v súlade 
so zásadou správneho finan čného riadenia. 
4.3. Finan čná disciplína 
Pravidlo zrušenia viazanosti má zabezpe čiť, že projekty sa vykonajú v rozumnom časovom 
rámci a podpori ť finančnú disciplínu. Môže to však naruši ť správanie členských štátov a 
regiónov tým, že sa príliš ve ľa pozornosti sústredí na rýchle využívanie prostriedkov a menej 
na ich účinné využívanie. Okrem toho použitie prav idla zrušenia viazanosti komplikuje rad 
výnimiek. Je potrebné snaži ť sa o dôkladnú rovnováhu medzi zabezpe čením kvality investícií 
                                                 
4 „Návrh nariadenia Európskeho  Parlamentu a Rady o rozpo čtových pravidlách, ktoré sa vz ťahujú 
na všeobecný rozpo čet Európskej Únie (prepracované znenie) – KOM(2010) 260. 
SK 10   SK a ich hladkým a rýchlym vykonávaní m. Jednou z možností by bolo použi ť na všetky 
programy pravidlo N+2 vynímajúce prvý rok a odstráni ť výnimky a odchýlky. 
4.4. Finan čná kontrola 
Pokiaľ ide o systémy riadenia a kontro ly, je potrebné nielen zaru čiť väčšiu vierohodnos ť, ale 
aj dosiahnu ť väčšiu angažovanos ť týkajúcu sa kontroly kvality na strane členských štátov. To 
by umožnilo Európskemu parlamentu, Komisii a členským štátom, aby sa viac zamerali na 
výsledky a vplyvy tejto politiky.  
Prvý návrh spo číva v preskúmaní postupu ex-ante  hodnotenia systémov so zrete ľom na 
skúsenosti získané z ex-ante  hodnotenia súladu programov na roky 2007 – 2013, aby sa 
predišlo problémom v systémoch riadenia a kontroly. Postup by mal by ť zjednodušený, 
zároveň si ale ponecha ť svoje výhody. To možno dosiahnu ť zameraním hodnotenia na hlavný 
zodpovedný riadiaci orgán prostredníctvom akredita čného procesu a preskúmania ú časti 
Komisie v tomto procese.  
Druhý návrh spo číva v posilnení vierohodnosti sústrede ním zodpovednosti. Akreditovaný 
subjekt by prevzal výlu čnú zodpovednos ť za riadne riadenie a kontrolu opera čného programu.  
• Ako sa môže proces auditu zjednoduši ť a ako sa môžu audity členských štátov a Komisie 
lepšie integrova ť pri zachovaní vysokej úrovne vi erohodnosti spolufinancovaných 
výdavkov? 
• Ako by mohlo uplatnenie princí pu proporcionality zmierni ť administratívnu zá ťaž pokiaľ 
ide o riadenie a kontrolu?  Mali by pre programy ú zemnej spolupráce existova ť osobitné 
zjednodušujúce opatrenia?  
• Ako sa dá pri stanovovaní pr avidiel oprávnenosti dosiahnu ť správna rovnováha medzi 
spoločnými pravidlami pre všetky fondy a zoh ľadnením špecifík fondov? 
• Ako sa dá zabezpe čiť finančná disciplína a zárove ň poskytova ť dostatočná flexibilita pri 
návrhu a realizácii komplexných programov a projektov? 
5. A RCHITEKTÚRA POLITIKY SÚDRŽNOSTI  
Cieľom politiky súdržnosti je podporova ť harmonický rozvoj Únie a jej regiónov pomocou 
znižovania regionálnych rozdielov ( článok 174 Zmluvy o ES). Ďalej podporuje rastový model 
stratégie Európa 2020 vrátane potreby reagova ť na spolo čenské výzvy a výzvy v oblasti 
zamestnanosti, ktorým čelia všetky členské štáty a regióny. Politika podporuje tento vývoj s 
jasnou investi čnou stratégiou v každom regióne zlepšovaním konkurencieschopnosti, 
zvyšovaním zamestnanosti, zlepšovaním sociálneho za členenia a ochranou a zlepšovaním 
životného prostredia. Systém viacúrov ňového riadenia poli tiky napomáha zvidite ľneniu EÚ v 
očiach jej ob čanov. 
Všetky regióny a členské štáty by mali by ť oprávnené čerpať z finančných zdrojov politiky 
súdržnosti a schopné integrovaným spôsobom prispôsobi ť stratégie svojim špecifickým 
prednostiam a nedostatkom. 
Podpora regiónov by sa, rovnako ako v sú časnosti, odlišovala na základe ich úrovne 
hospodárskeho rozvoja (meraného v HDP na obyvate ľa), čím by sa jasne rozlíšilo medzi 
SK 11   SK „menej“ a „viac“ rozvinutými regiónmi. V súvislosti so zmiernením prechodu medzi týmito 
dvoma kategóriami a zabezpe čením spravodlivejšieho zaobc hádzania s regiónmi s podobnou 
úrovňou hospodárskeho rozvoja sa núka otázka, či by jednoduchší systém s novou medzi 
kategóriou regiónov mohol nahradi ť súčasný systém postupného vyra ďovania a postupného 
zaraďovania. Táto kategória by tiež zah ŕňala regióny, ktoré sú v sú časnosti oprávnené na 
financovanie v rámci cie ľa „konvergencie“, ale ktorých HDP je pod ľa najnovších štatistík 
vyššie než 75 % priemeru Únie.  
Súčasne v súlade s preskúmaním rozpo čtu EÚ je potrebné zváži ť budúcu architektúru politiky 
súdržnosti, opätovné zameranie//zmenu zamerania ESF na zabezpe čenie úloh a cie ľov pre rok 
2020 a spôsob ako dosiahnu ť väčšieho zvidite ľnenia a predvídate ľného objemu finan čných 
prostriedkov. Takisto je dôležité skúma ť, ako by fond mohol lepšie slúži ť európskej stratégii 
zamestnanosti a prispie ť ku komplexnej európskej iniciatíve v oblasti zamestnanosti, ktorá sa 
požaduje v preskúmaní rozpo čtu EÚ. 
Politika sa bude aj na ďalej zameriava ť na vykonávanie integrovaných usmernení pre 
hospodársku politiku a politiku zamestnanosti. 
Kohézny fond budú na ďalej využíva ť členské štáty, ktorých HND na obyvate ľa je nižší ako 
90 % priemeru Únie. 
V neposlednom rade bude politika súdržnosti aj na ďalej podporova ť územný rozmer 
spolupráce (cezhrani čný, nadnárodný a medzireg ionálny). To by zah ŕňalo revíziu a 
zjednodušenie sú časného režimu cezhrani čnej spolupráce, vrátane nástrojov predvstupovej 
pomoci IPA, nástrojov európskeho susedstva a partnerstva ENPI a Európskeho rozvojového 
fondu ERF v rámci cezhrani čnej spolupráce na vonkajších hraniciach EÚ a tiež sú časných 
praktík v nadnárodných operáciách podpor ovaných z prostriedkov Európskeho fondu 
regionálneho rozvoja EFRR a Európskeho sociálneho fondu ESF. 
• Ako zabezpe čiť, aby architektúra politiky súdr žnosti brala do úvahy špecifickos ť každého 
fondu, a najmä potrebu zabezpe čiť väčšiu vidite ľnosť a predvídate ľnosť objemu 
finančných prostriedkov ESF a jeho zameranie na zabezpe čenie cieľov na rok 2020? 
• Ako by mohla by ť navrhnutá nová medzikategória regiónov, aby zah ŕňala regióny, ktoré 
neskončili proces dobiehania oneskorenia?  
6. ĎALŠIE KROKY  
V piatej správe o súdržnosti sa uvádzajú niektoré z k ľúčových myšlienok Komisie o reforme 
politiky súdržnosti v nadväznosti na dlhú diskusiu, ktorá sa za čala štvrtou správou o 
súdržnosti v roku 2007. Tiet o budú v najbližších nieko ľkých mesiacoch doladené a 
konsolidované. 
Komisia vyzýva všetky zainteresované stra ny, aby odpovedali na otázky uvedené v tomto 
oznámení. Pripomienky možno umiestni ť až do 31. januára 2011 na:  
http://ec.europa.eu/regional _policy/consultation/index_en.htm  
SK 12   SK Pri príprave legislatívnych ná vrhov, ktoré budú predložené ihne ď po prijatí nového 
viacročného finan čného rámca v roku 2011, sa bude bra ť patričný ohľad na prijaté odpovede. 
Piate Fórum o súdržnos ti, ktoré sa bude kona ť v Bruseli 31. januára  a 1. februára 2011, 
poskytne dobrú príležitos ť na diskusiu o týchto myšlienkach.