[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 24.3.2011 KOM(2011) 128 v konečnom znení ZELENÁ KNIHA o online hazardných hrách na vnútornom trhu SEK(2011) 321 v konečnom znení OBSAH ZELENÁ KNIHA o online hazardných hrách na vnútornom trhu 3 1. Regulácia online hazardných hier v EÚ: Najnovší vývoj a aktuálne úlohy z hľadiska vnútorného trhu 6 1.1. Účel konzultácií 6 1.2. Online hazardné hry v EÚ: súčasný stav 6 2. Hlavné politické otázky v rámci tejto konzultácie 6 2.1. Vymedzenie a organizácia služieb v oblasti online hazardných hier 6 2.2. Súvisiace služby, ktoré poskytujú a/alebo využívajú poskytovatelia služieb v oblasti online hazardných hier 6 2.3. Ciele verejného záujmu 6 2.3.1. Ochrana spotrebiteľa 6 2.3.2. Verejný poriadok 6 2.3.3. Financovanie dobročinnosti a aktivít vo verejnom záujme, ako aj podujatí, na ktoré sa uzatvárajú online športové stávky 6 2.4. Presadzovanie predpisov a súvisiace otázky 6 ZELENÁ KNIHA o online hazardných hrách na vnútornom trhu Účelom tejto zelenej knihy je otvoriť rozsiahlu verejnú konzultáciu o všetkých príslušných výzvach verejnej politiky a prípadných otázkach týkajúcich sa vnútorného trhu vyplývajúcich z rýchleho vývoja zákonom povolených, ako aj nepovolených ponúk online hazardných hier, ktorých cieľom sú občania na území EÚ. Vo všeobecnosti existujú v súčasnosti dva modely vnútroštátneho regulačného rámca uplatňovaného v oblasti hazardných hier, a to jeden založený na licencovaných prevádzkovateľoch poskytujúcich služby na základe prísne regulovaného rámca a druhý založený na prísne kontrolovanom monopole (ktorého vlastníkom je štát alebo iný subjekt). Tieto dva modely dokázali v rámci vnútorného trhu koexistovať, pričom však v minulosti boli relatívne obmedzené možnosti predávať služby v oblasti hazardných hier aj cezhranične. Trh s online hazardnými hrami je najrýchlejšie rastúcim segmentom celého trhu s hazardnými hrami, ktorého ročné príjmy v roku 2008 presiahli 6,16 miliardy EUR[1]. Monopolom sa často dovoľovalo vykonávať online činnosti a niektoré členské štáty[2] s monopolnými režimami si postupne zvolili otvorenie svojich trhov s online hazardnými hrami a stávkami. Je dôležité uviesť, že uzatváranie športových stávok v porovnaní s inými formami hazardných hier podlieha v rámci určitých vnútroštátnych regulačných režimov relatívne voľnejším podmienkam udeľovania licencie. Rozvoj internetu a zvýšená ponuka služieb v oblasti online hazardných hier celkovo sťažili koexistenciu jednotlivých vnútroštátnych regulačných modelov. Problémy spôsobené koexistenciou odlišných regulačných modelov sú znázornené mnohými súdnymi rozhodnutiami o predbežnej otázke v tejto oblasti, ako aj vytváraním značných tzv. „šedých“[3] a nelegálnych online trhov vo všetkých členských štátoch. Presadzovanie vnútroštátnych pravidiel naráža na mnohé úskalia, pričom sa do popredia dostáva otázka potenciálnej potreby zintenzívnenia administratívnej spolupráce príslušných vnútroštátnych orgánov alebo prijatia opatrení iného druhu. Okrem toho sa viac ako 85 % zo 14 823 aktívnych webových stránok s hazardnými hrami v Európe prevádzkovalo bez akejkoľvek licencie[4]. Vzhľadom na evidentný cezhraničný vplyv tohto rozvoja služieb v oblasti online hazardných hier týkajúci sa jeho legálnej, ako aj nelegálnej roviny, ako aj jeho súvislosť s mnohými otázkami, na ktoré sa už vzťahujú právne predpisy EÚ, má Komisia v úmysle podrobne sa zaoberať viacerými otázkami súvisiacimi s vplyvom rastu tejto aktivity v online hazardných hrách a s možnou verejnopolitickou reakciou na tento rast, aby získala úplný prehľad o existujúcej situácii, uľahčila výmenu najlepších postupov medzi členskými štátmi a zistila, či odlišné vnútroštátne regulačné modely v oblasti hazardných hier môžu aj naďalej súbežne existovať a či by bolo potrebné prijať v EÚ na tento účel špecifické opatrenia. Táto konzultácia je aj reakciou na viaceré závery predsedníctva (2008 – 2010) a na uznesenie Európskeho parlamentu o bezúhonnosti hazardných hier na internete (2009). Komisia otvára túto konzultáciu s nezaujatým postojom, keď vopred nerozhodla o záveroch, ktoré by sa mali následne prijať, týkajúcich sa potreby vykonať opatrenia, prípadne formy takýchto opatrení a úrovne, na ktorej by sa tieto opatrenia mali vykonať. Jej hlavným účelom je zhromaždiť fakty, posúdiť možné prínosy a straty a zozbierať stanoviská všetkých zainteresovaných strán k tomuto javu, ktorý má mnoho rozmerov. Pripomienky sa môžu predkladať ku všetkým alebo iba niektorým aspektom tohto dokumentu. Na konci každého oddielu sú uvedené špecifické otázky. Konzultácia a otázky uvedené v tomto dokumente sa v dôsledku rozsiahlej cezhraničnej ponuky takýchto služieb zameriavajú v prvom rade na online hazardné hry a na otázky spojené s voľným pohybom služieb (článok 56 ZFEÚ). Aj keď táto konzultácia nie je zameraná na slobodu usadiť sa (článok 49 ZFEÚ), viaceré otázky však môžu priamo súvisieť aj s ďalšími službami v oblasti hazardných hier (ponúkanými vo fyzicky existujúcich, tzv. kamenných, zariadeniach). Vzhľadom na to, že v tejto oblasti neexistuje harmonizácia, Komisia by takisto chcela zdôrazniť, že v súlade so zásadou subsidiarity každý členský štát musí podľa vlastného hodnotového rebríčka rozhodnúť, čo je potrebné v týchto oblastiach urobiť, aby sa zabezpečila ochrana predmetných záujmov. Pracovný dokument útvarov Komisie patriaci k tejto zelenej knihe nájdete na webovej stránke Komisie: http://ec.europa.eu/internal_market/services/gambling_en.htm Tento pracovný dokument útvarov Komisie poskytuje dotknutým stranám dodatočné informácie týkajúce sa zainteresovaných strán a ich záujmov, veľkosti trhu s online hazardnými hrami, sekundárnych právnych predpisov, judikatúry a oznamovania vnútroštátnych právnych predpisov na základe smernice 98/34/ES, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov. Členské štáty, Európsky parlament a Európsky hospodársky a sociálny výbor a všetky ostatné zainteresované strany sú vyzvané, aby sa vyjadrili k všetkým návrhom uvedeným v tejto zelenej knihe. Príspevky je potrebné zaslať na jednu z týchto adries, aby boli doručené Komisii najneskôr 31. júla 2011 : markt-gambling@ec.europa.eu European Commission DG Internal Market and Services [J-59 08/061] Rue de la Loi 200 B-1049 Brussels Príspevky budú uverejnené na internete. Je dôležité si prečítať špecifické vyhlásenie o ochrane súkromných údajov priložené k tejto zelenej knihe[5], kde sú uvedené informácie o spôsobe, akým sa bude zaobchádzať s vašimi osobnými údajmi a s príspevkami. Komisia žiada organizácie, ktoré chcú v súvislosti s verejnými konzultáciami zaslať svoje pripomienky, aby Komisii a širokej verejnosti poskytli informácie o tom, koho a čo zastupujú. Ak sa organizácia rozhodne, že tieto informácie neposkytne, Komisia v súlade so svojou stanovenou politikou zaradí takýto príspevok medzi príspevky jednotlivcov. (Konzultačné normy, pozri KOM(2002) 704 a oznámenie o opatreniach nadväzujúcich na Európsku iniciatívu za transparentnosť, pozri KOM(2007) 127 z 21. marca 2007.) Komisia okrem toho plánuje usporiadať konzultácie s vnútroštátnymi orgánmi a cielené stretnutia so zúčastnenými stranami a semináre s účasťou odborníkov. V nadväznosti na túto zelenú knihu a na základe záverov z výsledkov tejto konzultácie Komisia zváži ďalšie kroky, ktoré treba vykonať. 1. REGULÁCIA ONLINE HAZARDNÝCH HIER V EÚ: NAJNOVšÍ VÝVOJ A AKTUÁLNE ÚLOHY Z HľADISKA VNÚTORNÉHO TRHU 1.1. Účel konzultácií Touto zelenou knihou sa otvára verejná konzultácia o regulácii služieb v oblasti online hazardných hier na vnútornom trhu. Jej cieľom je zhromaždiť názory všetkých zúčastnených strán a lepšie tak pochopiť špecifické problémy vyplývajúce z vývoja legálnych, ako aj „nedovolených“ ponúk online služieb v oblasti hazardných hier, ktoré sa zameriavajú na spotrebiteľov na území EÚ. Cieľom konzultácie je získať informácie o existencii a rozsahu rizík ohrozujúcich spoločnosť a verejný poriadok a súvisiacich s touto činnosťou. Usiluje sa takisto zhromaždiť príspevky týkajúce sa regulačných a technických prostriedkov, ktoré členské štáty využívajú alebo by mohli využívať na zaistenie ochrany spotrebiteľa, ochrany verejného poriadku alebo ďalších verejných záujmov, a o ich účinnosti z hľadiska potreby primeranej, systematickej a súdržnej realizácie svojej politiky v oblasti online hazardných hier. Konzultácia by mala pomôcť zistiť, či súčasné pravidlá vzťahujúce sa na online služby v oblasti hazardných hier na úrovni EÚ stačia na zabezpečenie súbežnej existencie vnútroštátnych systémov, a určiť, či by rozsiahlejšia spolupráca na úrovni EÚ mohla členským štátom pomôcť dosiahnuť ciele ich politiky v oblasti hazardných hier efektívnejším spôsobom. V EÚ sa online služby v oblasti hazardných hier v súčasnosti bežne ponúkajú a využívajú a hospodársky význam tohto sektora rastie. Online ponuka je najrýchlejšie rastúcim segmentom trhu s hazardnými hrami, ktorý v roku 2008 predstavoval 7,5 % ročných príjmov celého trhu s hazardnými hrami, a očakáva sa, že jeho veľkosť sa do roku 2013 zdvojnásobí. Regulačné rámce jednotlivých členských štátov sa od seba zároveň značne líšia. Zatiaľ čo niektoré členské štáty obmedzujú, či dokonca zakazujú ponuky niektorých hazardných hier, trhy v ostatných členských štátoch sú otvorenejšie. Vzhľadom na rozvoj služieb v oblasti online hazardných hier sa v mnohých členských štátoch prehodnocovali alebo sa práve prehodnocujú právne predpisy v tejto oblasti. Výsledkom nástupu internetu a rýchleho rozvoja možností hrať online hazardné hry v kombinácii so značne odlišnými právnymi predpismi jednotlivých členských štátov bolo nielen zvýšenie legálnej ponuky služieb v oblasti hazardných hier v niektorých členských štátoch, ale aj vznik rozsiahleho nedovoleného cezhraničného trhu. Tento trh pozostáva z čierneho trhu (s nelicencovaným tajným uzatváraním stávok a hraním hier, a to vrátane z tretích krajín) a z tzv. „šedého“ trhu (prevádzkovatelia EÚ, ktorým bola náležite udelená licencia v jednom členskom štáte alebo vo viacerých členských štátoch, propagujúci a poskytujúci služby v oblasti hazardných hier občanom v iných členských štátoch bez toho, aby im tieto členské štáty na to udelili špecifické povolenie). Tento nedovolený cezhraničný trh je aj naďalej prístupný spotrebiteľom, a to buď v dôsledku jeho faktického tolerovania, alebo chýbajúceho účinného presadzovania právnych predpisov, a existuje popri vnútroštátnych ponukách, ktoré môžu využívať spotrebitelia v závislosti od právnej situácie v členských štátoch, kde sa nachádzajú. Členské štáty diskutovali od júla 2008 v rámci pracovnej skupiny pre právo usadiť sa a slobodu poskytovať služby o veciach spoločného záujmu týkajúcich sa sektora hazardných hier. Predsedníctva, ktoré na seba nadväzovali, požadovali aktívnu účasť Európskej komisie a obšírne konzultácie. Francúzske predsedníctvo v roku 2008[6] navrhlo, aby Komisia podľa možností čo najskôr zvážila možnosť predložiť návrhy ďalšieho postupu. Švédske predsedníctvo podporilo Európsku komisiu v tom, aby sa zaoberala touto témou s cieľom riešiť zodpovednosť v oblasti hazardných hier[7] a španielske predsedníctvo vyzvalo Komisiu, aby začala konzultácie s dotknutými stranami a členskými štátmi týkajúce sa opatrení na úrovni EÚ v tejto oblasti[8]. Členské štáty pod belgickým predsedníctvom len nedávno schválili závery Rady, v ktorých uvítali rozsiahlu konzultáciu Európskej komisie o online hazardných hrách na vnútornom trhu, ktorej výsledky umožnia dôkladnú diskusiu o otázkach súvisiacich osobitne so službami v oblasti online hazardných hier. Tieto závery prijaté 10. decembra 2010[9] sa týkali aj spolupráce regulačných orgánov a uvádza sa v nich, že informačný systém o vnútornom trhu by mohol byť užitočným nástrojom na uľahčenie tejto administratívnej spolupráce. Táto zelená kniha je aj odpoveďou na uznesenie Európskeho parlamentu prijaté 10. marca 2009, v ktorom je Komisia vyzvaná, aby v úzkej spolupráci s národnými vládami preštudovala ekonomické a neekonomické účinky poskytovania cezhraničných služieb v oblasti hazardných hier, a to pokiaľ ide o celý rad otázok[10]. Podľa právnych predpisov EÚ spadajú služby týkajúce sa hazardných hier, ako potvrdil Súdny dvor EÚ, pod článok 56 ZFEÚ, a vzťahujú sa na ne teda pravidlá o poskytovaní služieb. Prevádzkovatelia, ktorým bolo udelené povolenie v jednom členskom štáte, môžu na základe týchto pravidiel poskytovať svoje služby spotrebiteľom v iných členských štátoch, pokiaľ tieto štáty nestanovia obmedzenia z prevažujúcich dôvodov verejného záujmu, akými sú ochrana spotrebiteľa alebo všeobecná potreba zachovať verejný poriadok. Politika členských štátov týkajúca sa online hazardných hier musí byť vo všeobecnosti primeraná a realizovaná jednotne a systematicky. Okrem toho takéto obmedzenia musia byť v súlade so sekundárnymi právnymi predpismi EÚ. Aj keď sa na služby v oblasti hazardných hier nevzťahuje špecifické nariadenie na úrovni EÚ pre tento sektor a sú vylúčené z horizontálnych právnych aktov, akými je smernica o službách (2006/123/ES) alebo smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES), vzťahujú sa na ne viaceré pravidlá sekundárnych právnych predpisov EÚ[11]. Vzhľadom na súčasný vývoj sa dá očakávať, že obmedzenia online hazardných hier jednotlivých členských štátov sa budú navzájom aj naďalej značne odlišovať, čoho výsledkom bude, že to, čo sa v jednom členskom štáte považuje alebo bude považovať za legálnu ponuku, bude na území druhého členského štátu ďalej pokladané za „nezákonné“ (pretože to nebolo implicitne alebo explicitne povolené). Z toho vyplýva, že na zabezpečenie dosiahnutia cieľov politiky členských štátov v oblasti hazardných hier bude s prihliadnutím na uvedené právne podmienky nevyhnutné účinne presadzovať právne predpisy. Cieľom Komisie je prispieť prostredníctvom tejto konzultácie a za aktívnej účasti členských štátov, Rady a Európskeho parlamentu k vzniku právneho rámca v členských štátoch, ktorý všetkým zúčastneným stranám poskytne vyššiu právnu istotu. Konzultácia by mala zahŕňať všetky príslušné ciele verejného záujmu, ktorých sa takáto činnosť dotýka, a umožniť, aby sa stanovili optimálne spôsoby ich zosúladenia so zásadami vnútorného trhu. Komisia bude na konci tohto procesu a so zreteľom na doručené reakcie informovať o tom, čo sa javí byť ďalším najvhodnejším krokom. 1.2. Online hazardné hry v EÚ: súčasný stav Hlavné črty sektora online hazardných hier v EÚ Ročné príjmy sektora služieb v oblasti hazardných hier sa na základe hrubého príjmu z hazardných hier (t. j. stávok po odpočítaní výhier, ale vrátane prémií) v roku 2008 odhadovali na 75,9 miliardy EUR (v 27 štátoch EÚ[12]), čo dokazuje hospodársky význam tohto sektora. Príjmy online služieb v oblasti hazardných hier boli o 6,16 miliardy EUR, t. j. o 7,5%, vyššie ako celkové príjmy trhu s hazardnými hrami. Tento online trh je najrýchlejšie rastúci segment a v roku 2008 sa očakávalo, že za päť rokov sa zdvojnásobí[13]. Online služby v oblasti hazardných hier sa poskytujú troma hlavnými spôsobmi: prostredníctvom internetu, aplikácií pre mobilné telefóny a TV cez internet (IPTV). 2003 | 2008 | 2012 | Plánované zvýšenie | Internet | 4,8 mld. EUR | 5,9 mld. EUR | 7,32 EUR | 152,5 % | Mobilné telefóny/iné | 0,78 mld. EUR | neudáva sa | 3,51 EUR | 450,0 % | TV cez internet (IPTV )[14] | 0,32 mld. EUR | neudáva sa | 1,33 EUR | 415,6 % | Obrázok č. 1. Plánované zvýšenie v troch hlavných kategóriách hrania hazardných hier na diaľku[15]. Vnútroštátne úrovne dopytu po týchto online službách sú v závislosti od viacerých faktorov v rámci Únie rozdielne. V súvislosti s tým neprekvapuje, že Spojené kráľovstvo vzhľadom na to, že jeho trh s elektronickým obchodom je dvakrát väčší než priemer členských štátov[16], v súčasnosti predstavuje najväčší trh. Je však zaujímavé, že niektoré z najväčších trhov boli v roku 2008 v členských štátoch, ktoré sa vyznačujú reštriktívnym regulačným modelom, t. j. Francúzsko, Nemecko, Švédsko a Taliansko. [pic]Obrázok č. 2. Päť najväčších vnútroštátnych trhov s online hazardnými hrami v EÚ v roku 2008 (HPzHH v mld. EUR)[17] V súčasnosti sa najviac ponúk hazardných hier nachádza na internete, ale vysoká miera rastu sa očakáva po zavedení nových aplikácií pre mobilné telefóny. V ponuke je päť hlavných kategórií služieb v oblasti hazardných hier (pozri obrázok č. 3). [pic] Obrázok č. 3. Rozdelenie hrubých príjmov z hazardných hier podľa druhu služby v oblasti online hazardných hier (EÚ-27 v roku 2008)[18]. Široké spektrum zainteresovaných strán má záujem o poskytovanie alebo propagáciu služieb v oblasti online hazardných hier alebo je nimi dotknuté. Patria medzi ne občania, prevádzkovatelia, médiá, sprostredkovatelia, organizátori športových podujatí, kluby a združenia, dobročinné spolky a ďalší príjemcovia[19]. Pokiaľ ide o občanov, trh s hazardnými hrami (online a offline) je jedným z 50 trhov, ktoré sú predmetom monitorovacieho prieskumu spotrebiteľského trhu. Tento trh sa nachádza na 29. mieste z 50 preskúmavaných trhov. „Porovnateľnosť“ v rámci tohto trhu hodnotia spotrebitelia relatívne vysoko, „spoľahlivosť“ získala priemerné hodnotenie a „problematickosť“ je hodnotená oveľa nižšie ako priemer. Celkové hodnotenie, či tento produkt splnil očakávania spotrebiteľov, je relatívne nízke, ale to sa možno dá vzhľadom na povahu produktu očakávať[20]. Otázky: ( 1) Sú vám v súvislosti s trhom s online hazardnými hrami v EÚ známe nejaké dostupné údaje alebo štúdie ktoré by mohli prispieť k tvorbe politiky na úrovni EÚ, ako aj na vnútroštátnej úrovni? Ak áno, zahŕňajú tieto údaje alebo štúdie aj licencovaných prevádzkovateľov mimo EÚ, ktorí sú činní na trhu EÚ? (2) Sú vám známe nejaké dostupné údaje alebo štúdie týkajúce sa povahy alebo rozsahu čierneho trhu so službami v oblasti online hazardných hier? (prevádzkovatelia bez licencie) (3) Aké sú vaše prípadné skúsenosti s prevádzkovateľmi online hazardných hier so sídlom v EÚ licencovanými v jednom alebo viacerých členských štátoch poskytujúcimi a propagujúcimi svoje služby v iných členských štátoch EÚ? Aký máte názor na ich vplyv na zodpovedajúce trhy a ich spotrebiteľov? ( 4) Aké sú vaše prípadné skúsenosti s licencovanými prevádzkovateľmi online hazardných hier so sídlom mimo EÚ poskytujúcimi a propagujúcimi svoje služby v členských štátoch EÚ? Aký máte názor na ich vplyv na trh EÚ a na spotrebiteľov? Online hazardné hry z hľadiska pravidiel zmluvy Situácia v oblasti regulácie online hazardných hier sa vyznačuje tým, že Komisia v roku 2006 po jednomyseľnej žiadosti Rady a Európskeho parlamentu v prvom čítaní vyňala služby v oblasti hazardných hier z rozsahu pôsobnosti svojho upraveného návrhu smernice o službách[21]. V dôsledku nedostatku politickej vôle zvážiť prijatie sekundárnych právnych predpisov v tomto sektore sa pozornosť zamerala na uplatňovanie primárneho práva. Výsledkom mnohých sťažností predložených Komisii na údajné porušovanie zmluvy boli viaceré konania vo veci porušenia právnych predpisov[22] týkajúce sa cezhraničných obmedzení poskytovania takýchto služieb. Keďže Súdny dvor Európskej únie už vypracoval a stanovil viaceré základné zásady, značný podiel členských štátov, proti ktorým viedla Komisia súdne konanie vo veci porušenia právnych predpisov, začal reformovať právne predpisy o hazardných hrách a Komisii bolo oznámených viac ako 150 návrhov zákonov a iných právnych predpisov[23]. Štúdia z roku 2006[24], prostredníctvom ktorej Komisia preskúmala rozličné právne predpisy prijaté v súvislosti so službami v oblasti online a offline hazardných hier[25] a ich vplyv na hladké fungovanie vnútorného trhu s týmito a pridruženými službami, poskytla obraz veľmi roztriešteného vnútorného trhu, v rámci ktorého členské štáty často prijímali obmedzenia v súvislosti s cezhraničnými službami v oblasti hazardných hier. Výklad vnútroštátnych pravidiel nebol vždy jednoznačný a v štúdii sa uvádza 600 prípadov, ktoré riešia vnútroštátne súdy, čo dokazuje veľkú právnu neistotu vplývajúcu na trh EÚ s takýmito službami[26]. Zmluva o fungovaní Európskej Únie (ZFEÚ) Článok 56 ZFEÚ zakazuje obmedzenia slobody poskytovať služby príjemcom v iných členských štátoch. Vo veci Schindler [27] Súdny dvor Európskej únie prvýkrát potvrdil, že poskytovanie a využívanie cezhraničných ponúk hazardných hier je hospodárska činnosť, ktorá spadá do pôsobnosti zmluvy. Okrem toho súd vo veci Gambelli [28] rozhodol, že sa to vzťahuje aj na služby ponúkané elektronickými prostriedkami a že vnútroštátne právne predpisy, ktoré zakazujú prevádzkovateľom so sídlom v členskom štáte ponúkať služby v oblasti online hazardných hier spotrebiteľom v inom členskom štáte alebo ktoré bránia príjemcom slobodne prijímať alebo využívať služby, ktoré ponúka dodávateľ usadený v inom členskom štáte, predstavujú obmedzenie slobody poskytovať služby. Obmedzenia sú prípustné iba v prípade, keď ide o mimoriadne opatrenia výslovne ustanovené v článkoch 51 a 52 ZFEÚ, alebo ak sú v súlade s judikatúrou Súdneho dvora opodstatnené z prevažujúcich dôvodov verejného záujmu. Súdny dvor uznal určité prevažujúce dôvody verejného záujmu, napr. ciele ochrany spotrebiteľa a predchádzanie podvodom a nabádaniu na mrhanie peniazmi pri hrách, ako aj všeobecnú potrebu zachovať verejný poriadok. Zníženie príjmov z daní však nepatrí medzi dôvody uvedené v článku 52 ZFEÚ a nepredstavuje prevažujúci verejný záujem. Všetky uznané spoločenské otázky môžu slúžiť na zdôvodnenie potreby vnútroštátnych orgánov mať dostatočný priestor na rozhodovanie podľa vlastného uváženia o tom, čo považujú za potrebné na ochranu spotrebiteľa, a na zachovanie verejného poriadku z hľadiska druhu poskytovania služieb v tejto oblasti[29]. Podľa judikatúry musí takéto poskytovanie služieb a cezhraničné obmedzenia, ktoré môžu byť výsledkom regulačného prístupu, viesť k skutočnému obmedzeniu príležitostí na hranie hazardných hier a musia sa uplatňovať jednotne a systematicky na všetky ponuky služieb v tejto oblasti[30]. Pokiaľ orgány členského štátu nabádajú a povzbudzujú spotrebiteľov, aby sa zúčastnili lotérií, hazardných hier, uzatvárania stávok, aby mal z toho finančné výhody štát, orgány tohto štátu sa nemôžu odvolávať na zachovanie verejného poriadku v súvislosti s potrebou obmedziť príležitosti na uzatváranie stávok, aby tým odôvodnili obmedzenia[31]. Obmedzenia sa musia uplatňovať bez diskriminácie a musia byť primerané, t. j. musia byť vhodné na dosiahnutie cieľa, ktorý sledujú, a nesmú presahovať rámec toho, čo je na jeho dosiahnutie nevyhnutné. Postup udeľovania licencie viaže dodržiavanie zásad rovnakého zaobchádzania a nediskriminácie a z nich vyplývajúcej povinnosti transparentnosti[32]. Pre túto konzultáciu má osobitný význam stanovisko Súdneho dvora o tom, že služby v oblasti hazardných hier ponúkané prostredníctvom internetu majú viaceré špecifické črty, ktoré členským štátom umožňujú prijímať opatrenia na obmedzenie poskytovania alebo na inú reguláciu takýchto služieb v záujme potláčania závislosti od hrania hazardných hier a v záujme ochrany spotrebiteľov proti rizikám podvodov a trestných činov. Ide o tieto osobitosti: (1) Orgány členského štátu, v ktorom je prevádzkovateľ usadený, sa v sektore online hazardných hier stretávajú so špecifickými problémami pri posudzovaní profesionálnych kvalít a bezúhonnosti prevádzkovateľov. Tieto ťažkosti opodstatňujú názor členského štátu, že samotný fakt, že prevádzkovateľ zákonne ponúka služby v oblasti online hazardných hier v inom členskom štáte, v ktorom je usadený a v ktorom v zásade spĺňa zákonné podmienky a podlieha kontrole jeho orgánov, nemožno považovať za dostatočný na zaručenie toho, že jeho spotrebitelia budú chránení pred rizikami podvodov a trestných činov[33]. (2) V dôsledku neexistencie priameho kontaktu medzi spotrebiteľom a prevádzkovateľom online hazardných hier môžu v porovnaní s tradičným trhom s hazardnými hrami vznikať odlišné a závažnejšie riziká podvodov, ktorých sa prevádzkovatelia dopúšťajú voči spotrebiteľom[34] a (3) veľmi jednoduchá a nepretržitá prístupnosť k službám v oblasti online hazardných hier a potenciálne veľký objem a vysoký výskyt takýchto medzinárodných ponúk v prostredí, ktoré sa vyznačuje izolovanosťou hráča, anonymitou a neexistenciou spoločenskej kontroly sú faktormi, ktoré by mohli viesť k závislosti od hazardných hier a k iným nepriaznivým následkom (Súdny dvor takisto uvádza, že internet sa môže ukázať byť zdrojom rizík rôzneho druhu, a že v porovnaní s tradičnými trhmi s takýmito hrami by bolo potrebné vniesť väčší poriadok do oblasti ochrany spotrebiteľa, najmä pokiaľ ide o mladých ľudí a osoby so sklonom k hraniu hazardných hier, alebo u ktorých je pravdepodobné, že sa v nich tento sklon vyvinie)[35]. Judikatúra Súdneho dvora vychádza v prvom rade zo žiadostí o rozhodnutia o prejudiciálnej otázke predložených vnútroštátnymi súdmi. Komisia však zároveň začala celý rad konaní vo veci porušenia právnych predpisov proti členským štátom, aby na základe judikatúry Súdneho dvora overila primeranosť obmedzení uplatňovaných v členských štátoch. Na základe reforiem v členských štátoch Komisia niektoré z týchto prípadov[36] už uzavrela. Okrem toho Európska komisia začala na základe pravidiel poskytovania štátnej pomoci EÚ (články 107 a 108 EÚ) konanie vo veci formálneho zisťovania, aby zistila, či sú nižšie dane pre online kasína v porovnaní s tradičnými kasínami v Dánsku v súlade s pravidlami zmluvy[37]. Sekundárne právne predpisy EÚ vzťahujúce sa na online hazardné hry Pokiaľ ide o európske sekundárne právne predpisy, na služby v oblasti hazardných hier sa nevzťahujú špecifické pravidlá na úrovni EÚ pre tento sektor, ale napriek tomu sa na ne vzťahujú viaceré právne akty[38]: Z nich treba uviesť[39]: smernica o audiovizuálnych mediálnych službách[40], smernica o nekalých obchodných praktikách[41], smernica o predaji na diaľku[42], smernica o predchádzaní praniu špinavých peňazí[43], smernica o ochrane osobných údajov[44], smernica o súkromí a elektronickej komunikácii[45] a smernica o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty[46]. V ostatných prípadoch boli služby v oblasti hazardných hier výslovne vylúčené z rozsahu pôsobnosti právnych predpisov EÚ. Takýmto prípadom sú smernica o elektronickom obchode[47] a smernica o službách[48]. Otázky: ( 5) Ktoré sú podľa vášho názoru prípadné právne a/alebo praktické problémy vyplývajúce z judikatúry vnútroštátnych súdov a Súdneho dvora Európskej únie v oblasti online hazardných hier? Konkrétne, sú pri takýchto službách na vašom vnútroštátnom trhu a/alebo na trhu EÚ problémy s právnou istotou? (6) Domnievate sa, že existujúce vnútroštátne sekundárne právne predpisy a sekundárne právne predpisy EÚ vzťahujúce sa na služby v oblasti online hazardných hier regulujú tieto služby primerane? Konkrétne, domnievate sa, že medzi cieľmi verejnej politiky členských štátov v tejto oblasti na jednej strane a prijatými vnútroštátnymi opatreniami a/alebo skutočným správaním verejných alebo súkromných prevádzkovateľov poskytujúcich služby v oblasti online hazardných hier na strane druhej je zaistená súdržnosť/jednotnosť? 2. HLAVNÉ POLITICKÉ OTÁZKY V RÁMCI TEJTO KONZULTÁCIE Nasledujúce oddiely tejto zelenej knihy sa venujú hlavným otázkam spojeným s účinnou a spravodlivou reguláciou služieb v oblasti online hazardných hier. Zoznam týchto otázok nemusí byť vyčerpávajúci a možno ho rozdeliť do štyroch hlavných kategórií: koncepčné/organizačné, spoločenské, verejný poriadok a ekonomické/verejnoprospešné. Všetky ďalej uvedené úvahy a otázky týkajúce sa organizácie alebo regulácie sektora online hazardných hier nijako nezasahujú do rozsiahlych možností členských štátov samostatne rozhodovať o vlastnom spôsobe regulácie tejto činnosti vrátane využívania príjmov z hazardných hier. Napríklad diskusia o otázkach, akou je udeľovanie licencií, nevychádza z predpokladu, že členské štáty sú podľa práva povinné povoliť online hazardné hry alebo otvoriť svoje trhy súkromným prevádzkovateľom. Členské štáty si môžu určiť svoj prístup k tomuto sektoru v rámci zásad ustanovených judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie. 2.1. Vymedzenie a organizácia služieb v oblasti online hazardných hier Vymedzenia pojmu Pojem „hazardné hry“ sa vzťahuje na veľké množstvo rôznych služieb v oblasti hazardných hier. Patrí medzi ne poskytovanie online služieb v oblasti uzatvárania športových stávok (vrátane dostihov), kasínových hier, uzatvárania stávok na rozptyl, hier ponúkaných médiami, propagačných hier, hazardných hier poskytovaných uznanými dobročinnými a neziskovými organizáciami alebo v ich prospech a lotérií. Internet (a iné interaktívne technologické platformy, napr. obchod s využitím mobilného telefónu (m-obchod)[49] alebo TV cez internet – IPTV ) sa využíva na a) poskytovanie služieb v oblasti hazardných hier spotrebiteľom, b) umožnenie spotrebiteľom uzatvárať stávky alebo hrať hazardné hry medzi sebou (napr. výmena stávok alebo online poker) alebo na c) distribúciu (napr. na online nákup žrebov). Vymedzenie pojmu hazardné hry, ktoré sa už dlhý čas používa v sekundárnych právnych predpisoch EÚ, je to, ktoré slúžilo na vylúčenie takýchto služieb zo smernice o elektronickom obchode: „hráčske činnosti ... zahŕňajú stávky v peňažnej hodnote pri hazardných hrách, vrátane lotérií a sazkových transakcií.“ V neskorších textoch, ako napríklad v smernici o službách a najnovšie v smernici o audiovizuálnych mediálnych službách, sa používa trochu iná definícia: „hazardné hry s vkladmi predstavujúcimi peňažnú sumu vrátane lotérií, stávok a iných foriem stávkových služieb“[50]. Pojem „kasíno“ sa v smernici o praní špinavých peňazí nevymedzuje. Komisia s výhradou výsledku tejto konzultácie zatiaľ zastáva názor, že by sa malo zachovať širšie vymedzenie pojmu hazardné hry použité v smernici o elektronickom obchode a že by sa malo skombinovať s vymedzením pojmu služieb informačnej spoločnosti uvedeným v smernici 98/34/ES tak, aby sa rozsah tejto konzultácie dal vymedziť týmto spoločným vymedzením pojmu služieb v oblasti online hazardných hier: Služby v oblasti online hazardných hier sú všetky služby zahŕňajúce stávky v peňažnej hodnote pri hazardných hrách vrátane lotérií a stávkových transakcií poskytovaných na diaľku elektronickými prostriedkami a na základe individuálnej žiadosti[51] príjemcu služieb. Otázky: ( 7) Čím sa uvedené vymedzenie pojmu služieb v oblasti online hazardných hier líši od vymedzení tohto pojmu na vnútroštátnej úrovni? ( 8) Považujú sa služby v oblasti hazardných hier, ktoré ponúkajú médiá, na vnútroštátnej úrovni za hazardné hry? Rozlišuje sa medzi propagačnými a hazardnými hrami? (9) Sú cezhraničné služby v oblasti online hazardných hier ponúkané na vnútroštátnej úrovni v priestoroch určených na hazardné hry, ktorým na to bola udelená licencia (napr. v kasínach, herniach alebo stávkových kanceláriách)? Usadenie a udeľovanie licencie službám v oblasti online hazardných hier Podľa judikatúry Súdneho dvora podľa článku 49 ZFEÚ je pojem „usadenie“ veľmi široký a umožňuje príslušníkovi EÚ stabilne a nepretržite sa podieľať na hospodárskom živote členského štátu iného ako štátu, odkiaľ pochádza, a dosahovať zisk na jeho trhu a prispievať tak k hospodárskemu a sociálnemu vzájomnému prelínaniu v rámci Spoločenstva[52]. Na to, aby sa ustanovenia týkajúce sa slobody usadiť mohli uplatňovať, je všeobecne potrebné mať zaistenú trvalú prevádzku v hostiteľskom členskom štáte[53]. Takouto trvalou prevádzkou by mohla byť napríklad kancelária, v ktorej by sa sledoval šport s cieľom uzatvárať stávky s pevne určenou pravdepodobnosťou, alebo obchodná kancelária s cieľom propagovať cezhraničné služby v oblasti hazardných hier alebo poskytovať podporu miestnemu zákazníkovi. Podľa smernice o elektronickom obchode[54] sa sídlo spoločnosti ponúkajúcej služby informačnej spoločnosti nachádza tam, kde vykonáva svoju hospodársku činnosť. Preto nejde o miesto, kde sa nachádza technológia podporujúca jej webovú lokalitu, ani o miesto, na ktorom je táto webová lokalita prístupná. V prípadoch, keď je zložité určiť, z ktorého z viacerých miest sa služba poskytuje, by rozhodujúcim faktorom malo byť miesto, kde sa nachádza ústredie činnosti spoločnosti vzťahujúce sa na túto konkrétnu službu. Keďže spoločnosť môže používať jeden alebo viac serverov alebo infraštruktúru založenú na „výpočtovom mračne“[55] a keďže ich môže striedať a meniť ich umiestnenie vo veľmi krátkom čase, server nemožno považovať za bezpečnú linku na určenie miesta usadenia spoločnosti v súvislosti s touto konkrétnou online službou. Vo vnútroštátnych právnych predpisoch sú niekedy stanovené množstvové obmedzenia týkajúce sa počtu licencií, ktoré možno udeliť na poskytovanie služieb v oblasti online hazardných hier, alebo sa v nich dokonca všetky na ich území zakazujú. (napr. zákaz alebo zákonný alebo faktický monopol na jednu alebo viaceré kategórie služieb v oblasti hazardných hier). Iné členské štáty nestanovujú obmedzenia počtu licencií, ktoré môžu udeliť – licencia sa udeľuje každému online prevádzkovateľovi, ktorý spĺňa viaceré podmienky ustanovené zákonmi a inými právnymi predpismi. Licencie môžu mať obmedzený čas platnosti alebo môžu byť udelené na čas neurčitý. Najväčší počet prevádzkovateľov online hazardných hier, ktorým bola udelená licencia, možno v rámci EÚ nájsť na Malte (približne 500 licencií v roku 2009). Súčasný stav regulácie v členských štátoch je taký, že sa od prevádzkovateľov môže vyžadovať, aby pri ponúkaní toho istého druhu služby v oblasti online hazardných hier (napr. športových stávok) v rôznych členských štátoch žiadali o licenciu v každom z týchto členských štátov. V niektorých členských štátoch sa uznávajú licencie udelené v iných členských štátoch, o ktorých boli informované (biela listina), a ich licencovaní poskytovatelia môžu ponúkať svoje služby v oblasti online hazardných hier na svojich územiach bez toho, aby potrebovali ďalšiu licenciu. Iné štáty môžu pri vydávaní svojich licencií týmto prevádzkovateľom takéto licencie zohľadniť, uplatňujú však režimy udelenia dvojitej licencie, pričom každý prevádzkovateľ, bez ohľadu na to, či vykonáva svoju činnosť v inom členskom štáte, musí mať licenciu na poskytovanie služieb na ich území, a predtým, ako ich môže ponúkať. Otázka: ( 10) Aké sú hlavné výhody/ťažkosti súvisiace so spoločným uplatňovaním rôznych vnútroštátnych systémov a postupov udeľovania licencií na služby v oblasti online hazardných hier v EÚ? 2.2. Súvisiace služby, ktoré poskytujú a/alebo využívajú poskytovatelia služieb v oblasti online hazardných hier Viaceré služby vrátane marketingových a platobných služieb využívajú prevádzkovatelia hazardných hier na podnecovanie alebo uľahčovanie hrania hazardných hier online. Na niektoré z týchto služieb sa vzťahujú sekundárne právne predpisy. Propagácia online hazardných hier – komerčné oznámenia Poskytovatelia online služby využívajú komerčné oznamy na propagáciu svojich služieb, súvisiacich produktov a imidžu, určenú konečným spotrebiteľom a/alebo distribútorom. Komisia považuje za najčastejšie tieto komerčné oznamy: (1) televízna reklama; (2) reklama v tlači; (3) online komerčné oznamy; (4) propagácia predaja; (5) priamy marketing (patrí sem zasielanie pošty na konkrétnu adresu, v prvom rade emailov a sms správ zaregistrovaným zákazníkom, napr. formou viacnásobného osobného kontaktovania) a (6) sponzorské dohody. Komisia si uvedomuje, že v mnohých členských štátoch existujú obmedzenia takýchto komerčných oznamov siahajúce od ich zákazu až po požiadavky na obsah reklám služieb v oblasti online hazardných hier v médiách. Komisia by uvítala pripomienky týkajúce sa takýchto obmedzení (body 1 a 2), svoju konzultáciu by však chcela sústrediť na určité formy komerčných oznamov (body 3 – 6). - Online komerčné oznamy Online nápisy a automatické otváranie dialógových okien na webových stránkach, ktoré nie sú venované hazardným hrám, predstavujú dve formy reklamy na internete, ktorých účelom je presmerovať osobu na webové stránky služieb v oblasti online hazardných hier. Preto sa objavujú na webových stránkach služieb informačnej spoločnosti, ktoré nie sú venované hazardným hrám. Nespadajú do rozsahu pôsobnosti smernice o elektronickom obchode, spadajú však do rozsahu pôsobnosti smernice o nekalých obchodných praktikách, a keďže využívanie online komerčných oznamov zahŕňa zhromažďovanie a spracovanie osobných údajov, spadajú do rozsahu pôsobnosti smernice o ochrane osobných údajov 95/46/ES a smernice o ochrane súkromia v sektore elektronických komunikácií 2002/58/ES. - Propagácia predaja K propagácii predaja patria všetky formy zliav, reklamné ponuky, darčeky zadarmo, propagačné súťaže a propagačné hry. Sú kľúčovým mnohoúčelovým nástrojom, ktorý sa dá prispôsobiť na rozličné okolnosti: uvádzanie inovačných produktov na trh; podpora vernosti zákazníka; podpora krátkodobých súťažných akcií; alebo rýchla reakcia na straty z predaja. Jedným z najbežnejších druhov propagácie predaja je využívanie a informovanie o bonusoch za registráciu a vklad, t. j. keď sa pri otvorení účtu hráča vyplatí určitá suma peňazí alebo sa k vkladu už zaregistrovaného zákazníka pripočíta dodatočná suma peňazí. Na propagáciu predaja služieb v oblasti online hazardných hier sa vzťahuje smernica o nekalých obchodných praktikách, ako aj smernica o ochrane osobných údajov a smernica o ochrane súkromia v sektore elektronických komunikácií 2002/58/ES. - Priamy marketing Všetci prevádzkovatelia online hazardných hier využívajú stratégie priameho marketingu (prostredníctvom mailu, telefónu, internetu a priamych reakcií), pretože spoločnosti ich považujú za základný nástroj na oslovenie zákazníkov, ich informovanie a udržanie, ako aj poskytovanie popredajných služieb zákazníkovi. Vzťahujú sa na ne smernica o predaji na diaľku, smernica o nekalých obchodných praktikách, smernica o ochrane osobných údajov 95/46/ES a smernica o ochrane súkromia v sektore elektronických komunikácií 2002/58/ES. Takýto priamy marketing môže zahŕňať marketing medzi hráčmi navzájom a môže sa kombinovať s propagáciou predaja. - Sponzorstvo Sponzorstvo znamená akúkoľvek obchodnú dohodu, na základe ktorej sponzor poskytuje finančné prostriedky alebo inú podporu, z ktorých majú prospech tak on, ako aj sponzorovaná strana, s cieľom vytvoriť spojenie medzi imidžom, značkou, tovarom alebo službou sponzora a predmetom sponzorovania výmenou za práva propagovať toto spojenie a/alebo za poskytnutie určitých dohodnutých priamych alebo nepriamych výhod[56]. Sponzorstvo je ústredným prvkom marketingových kombinácií poskytovateľov služieb v oblasti online hazardných hier, či už ide o štátne lotérie, alebo o komerčných prevádzkovateľov. Otázka: ( 11) Ako sú komerčné oznamy týkajúce sa služieb (online) hazardných hier vzhľadom na uvedené kategórie regulované na vnútroštátnej úrovni? Existujú špecifické problémy pri takýchto cezhraničných komerčných oznamoch? - Online platobné služby, vyplácanie výhier a zisťovanie totožnosti zákazníka Keďže zatiaľ nie sú k dispozícii naozaj efektívne mikroplatobné služby, prevádzkovatelia online hazardných hier od svojich zákazníkov skôr, než začnú hrať, zvyčajne požadujú vklad na svoj osobný hrací účet. Peniaze možno vkladať pomocou kreditných kariet, elektronických peňaženiek, bankových prevodov, predplatených kariet alebo platbou v hotovosti. Spôsoby platby | Plánovaný podiel[57] | Kreditné karty (vrátane Maestro) | 64 – 65 % | Elektronické peňaženky | 12 – 14 % | Bankové prevody | 11 – 13 % | Predplatené karty | 9 – 11 % | Dodatočné obmedzenia spravidla stanovujú prevádzkovatelia online hazardných hier, napr. výšky vkladu a vyberania súm z hráčskeho účtu. Obmedzenia výberu súm siahajú od pevných hraníc až po požiadavku na hráča, aby sa v prípade výberu väčších súm z hráčskeho účtu osobne skontaktoval s bankou. Niektorí prevádzkovatelia vyžadujú, aby sa peniaze vkladali a vyberali tým istým spôsobom (ide o tzv. „uzavretý“ systém). Za služby v oblasti hazardných hier, ktoré sa ponúkajú prostredníctvom mobilných telefónov alebo IPTV, sa budú platiť aj poplatky, ktoré sa premietnu do faktúr za poskytnutie telefonických služieb. Otázky: ( 12) Existujú špecifické vnútroštátne právne predpisy vzťahujúce sa na platobné systémy pre služby v oblasti online hazardných hier? Ako ich hodnotíte? ( 13) Sú hráčske účty z hľadiska presadzovania právnych predpisov a ochrany hráčov nevyhnutnou požiadavkou? Zistenie totožnosti zákazníka je potrebná predovšetkým na ochranu neplnoletých osôb, predchádzanie podvodom, spoznanie svojho zákazníka a predchádzanie praniu špinavých peňazí. Zistenie totožnosti zákazníka môže na vnútornom trhu viesť k špecifickým problémom, keď sa poskytovateľ služby a zákazník nachádzajú na rozdielnych miestach, ako aj v dôsledku v súčasnosti chýbajúceho vzájomného uznávania elektronického zisťovania totožnosti a jej overovania v rámci EÚ[58]. Tzv. kamenné podniky, ktoré ponúkajú hazardné hry, môžu na rozdiel od toho pri vstupe do herne vyžadovať preukaz totožnosti a priamo kontrolovať hráčov. V súčasnosti poskytovatelia služieb v oblasti online hazardných hier zisťujú totožnosť zákazníkov na základe: - predchádzajúceho zistenia totožnosti, ktoré vykonal poskytovateľ platobnej služby, pretože na uskutočnenie väčšiny platieb musí mať zákazník bankový účet; - vlastných kontrol informácií a dokumentov, ktoré musí potenciálny zákazník poskytnúť a - kontrol vykonávaných poskytovateľmi overovacích služieb, pokiaľ rešpektujú povinností vyplývajúce z právnych predpisov EÚ o ochrane osobných údajov. Z testovacích nákupov (mystery shopping) licencovaných prevádzkovateľov vyplýva, že existuje len veľmi málo slabých miest, ktoré by mohli neplnoletým osobám umožniť hrať hazardné hry a vyberať svoje výhry[59]. Overenie veku sa vykonáva predtým, než nový zákazník môže začať hrať. Dodatočné overovanie veku pri vyplácaní výhier sa navrhovalo ako ďalší prvok na odradenie neplnoletých a mladistvých osôb od registrácie. Otázka: (14) Aké sú existujúce vnútroštátne pravidlá postupy týkajúce sa overovania zákazníka, ako sa uplatňujú na služby v oblasti online hazardných hier a sú v súlade s pravidlami ochrany osobných údajov? Ako ich hodnotíte? Existujú špecifické problémy súvisiace s overovaním zákazníka v cezhraničnom meradle? 2.3. Ciele verejného záujmu Komisia plne rešpektuje zásadu subsidiarity a uznáva, že členské štáty môžu samostatne rozhodovať o tom, ako chrániť legitímne ciele verejného záujmu v súlade so zmluvou. Tento oddiel sa zmeriava na tri ciele verejného záujmu, ktoré by mohli v rozličnej miere platiť pre členské štáty z hľadiska ich vnútroštátnych politík v oblasti online hazardných hier: ochrana spotrebiteľov (2.3.1); verejný poriadok (2.3.2) a financovanie činností, ktoré sú týmito štátmi vymedzené ako činnosti vo verejnom záujme (2.3.3). 2.3.1. Ochrana spotrebiteľa Z dostupných dôkazov, ktoré má v tejto fáze Komisia k dispozícii, vyplýva, že väčšina hráčov nemá problém s potlačením návyku hrať hazardné hry. Tí, ktorí takýto problém majú, však musia niesť plnú zodpovednosť za sociálne náklady, ktoré z toho vyplývajú pre hráča, jeho rodinu a celú spoločnosť. Všetci hazardní hráči potrebujú ochranu pred podvodnými službami. Z tohto dôvodu sa regulačné orgány usilujú o to, aby všetky ponúkané hry boli kontrolované, poctivé (t. j., aby zariadenia na náhodný výber čísiel boli v súlade s technickými normami a s pravidlami každej hry) a aby neboli protizákonné. Najdôležitejšia je pri tom transparentnosť. Problémové hranie hazardných hier Obmedzovanie ponuky služieb v oblasti online hazardných hier sa často zdôvodňuje potrebou chrániť hráčov a predchádzať problémovému hraniu hazardných hier. Problémové hranie hazardných hier sa často definuje ako nutkanie hrať aj napriek škodlivým nepriaznivým následkom alebo uvedomeniu si nutnosti skončiť. Na posúdenie rozsahu problémového hrania hazardných hier medzi obyvateľmi danej krajiny sa vykonávajú komplexné prieskumy tzv. štúdie prevalencie. Najčastejšie používanými skríningovými nástrojmi na identifikáciu hráčov s problémovým prístupom k hazardným hrám sú DSM-IV[60] a SOGS[61]. V závislosti od odpovedí hráča na uvedené otázky sa určí, či ide o hráča s problémovým prístupom k hazardným hrám (SOGS), potenciálneho patologického hráča hazardných hier (DSM-IV) alebo pravdepodobného patologického hráča hazardných hier (SOGS a DSM-IV), ktorí sa uvádzajú aj ako osoby závislé od hrania hazardných hier (pozri ďalej v texte). Komisia vie o celonárodných štúdiách prevalencie problémového hrania hazardných hier v ôsmich členských štátoch[62] a v ďalších siedmich[63] sa realizovali štúdie s obmedzeným rozsahom (buď regionálne, alebo vo vzťahu ku špecifickým vekovým skupinám, väčšinou mladistvým). Úroveň výskytu problémového hrania hazardných hier v ôsmich členských štátoch, ktoré realizovali celonárodné štúdie, je v rozpätí od 0,5 % celej populácie v Spojenom kráľovstve až po 6,5 % v Estónsku[64]. Pokiaľ ide o prevalenciu problémového hrania online hazardných hier v EÚ, iba štyri členské štáty[65] poskytujú celonárodné štatistiky, ďalšie tri[66] poskytujú niektoré čiastočné informácie (prieskumy s obmedzeným rozsahom vykonané u určitej vekovej skupiny alebo vzťahujúce sa iba na určitý druh online hier). Z týchto štúdií vyplýva, že hlavnými faktormi, ktoré majú vplyv na problémové hranie hazardných hier, sú: (1) Frekvencia hrania. Čím je čas medzi hrou a možnosťou uzatvoriť stávku kratší, tým väčšie je riziko. (2) Interval vyplácania výhry . Čas medzi uzavretím stávky a výsledkom. Čím je kratší, tým väčšie je riziko. (3) Dostupnosť a sociálne prostredie. (4) Snaha získať stratenú sumu naspäť alebo pocit z blízkosti výhry . Čím je vyššia výhra a pravdepodobnosť víťazstva, tým je sebaklam o tom, že prehraté stávky možno vyhrať naspäť, väčší, a tak sa riziko zvyšuje (súvisí to aj so „vzrušením“ alebo so „snovým efektom“). (5) Zdanlivé zručnosti a „pocit aktívnej účasti“. Možnosť stať sa účastníkom deja hazardnej hry a používať vlastné zručnosti odhadovať šance na výhru je dôkazom uvažovania v zmysle „tesne vedľa“ („near-miss“ psychology). Tým pocit hráča, že hru má pod kontrolou, silnie, a tak sa riziko zvyšuje. Vzťahuje sa to aj na rozdielne výšky stávok. Treba uviesť, že tento efekt môže byť väčší, ak sa za charakteristický znak danej hry považuje skôr niektorý prvok zručnosti ako len čistá náhoda. (6) Komerčné oznamy, ktoré by mohli aktivovať zraniteľné skupiny. V tejto súvislosti môžu rôzne druhy hier alebo stávok predstavovať rozličné riziká pre hráčov. Napríklad hracie automaty s rýchlym vyplatením výhry, stieracie žreby a kasínové hry sa v tejto súvislosti často pokladajú za najproblematickejšie. Lotérie opakujúce sa každý týždeň sa považujú za menej riskantné (hoci majú uvedený faktor 4) než lotérie uskutočňované v kratších intervaloch (z dôvodu faktorov 1 a 2). Uzatváranie športových stávok a poker sú viac vystavené riziku uvedenému v bode 5. Stávky na práve prebiehajúce, tzv. „živé“, športové udalosti sú okrem toho vystavené riziku uvedenému v bode 1. Otázka: ( 15) Máte dôkazy o tom, že uvedené faktory sú spojené s rozvojom problémového hrania hazardných hier alebo nadmerného využívania služieb v oblasti hazardných hier a/alebo že sú ich ústredným prvkom? (Ak je to možné, zoraďte ich podľa dôležitosti) Doteraz sa členské štáty pokúšali obmedziť nadmerné „problémové hranie hazardných hier“ nástrojmi, ktoré sa využívali pre všetky hazardné hry, t. j. (1) veková hranica, (2) sebaobmedzenie (finančné a časové) a sebavylúčenie z hazardných hier, (3) informácie/varovania/autotesty (uplatňujú sa omnoho jednoduchšie online než offline), (4) zákaz úveru, (5) kontroly skutočného stavu, (6) povinnosť online prevádzkovateľa preveriť zákazníka, (7) obmedzenie určitých foriem hier alebo stávok, ktoré sa pokladajú za najrizikovejšie (napr. kasínové hry alebo obmedzenie športových stávok iba na konečné výsledky) a (8) inak (napr. obmedzenie komerčných oznamov – obmedzenie využívania určitých médií, propagácií predaja a bonusov za registráciu ( sign-up bonuses ) alebo ponuky bezplatných skúšobných hier). Otázka: ( 16) Máte dôkazy o tom, že uvedené nástroje sú rozhodujúce a/alebo účinné pri predchádzaní problémovému hraniu hazardných hier súvisiacemu so službami v oblasti online hazardných hier, alebo pri jeho obmedzovaní? (Ak je to možné, zoraďte ich podľa dôležitosti.) Závislosť od hrania hazardných hier V prípade, že sú také informácie k dispozícii, je miera pravdepodobnej závislosti od hrania hazardných hier 0,3 % až 3,1 % celej populácie[67]. Patologické hranie hazardných hier (návykové) považovali niektorí odborníci za poruchu kontroly impulzov[68] a preto ho neuvádzali ako závislosť. Prostredníctvom najnovších štúdií sa zistili podobnosti medzi závislosťou od hrania hazardných hier a drogovou závislosťou[69]. Ako sa uvádza v oddiele 3.1, nástroje skríningu problémového hrania hazardných hier použité v rámci prieskumov umožňujú určiť jednotlivcov, ktorí majú závažné problémy so svojím hráčskym správaním. Na návykový potenciál online hazardných hier existujú protichodné názory. Aj keď hranie hazardných hier na diaľku spĺňa kritériá dostupnosti a prístupnosti, čím sa časté hranie stáva jednoduchšie než v prípade fyzicky existujúcich herní, je zložité spájať hranie hazardných hier na diaľku priamo s pravdepodobnosťou závislosti na nich. Prevádzkovatelia online hazardných hier majú v porovnaní s offline hracími formátmi dômyselnejšie možnosti sledovania transakcií jednotlivých hráčov. V protiklade k štúdiám prevalencie umožňujú údaje pochádzajúce z online hazardných hier skúmať skutočné správanie hráčov. Zo štúdie správania pri online hazardných hrách, ktorú vykonal útvar pre závislosť inštitút Cambridge Health Alliance, pridružený vzdelávací inštitút Harvard Medical School[70], založenej na dlhodobej analýze hracích aktivít jednotlivcov z náhodnej vzorky takmer 50 000 hráčov z 80 krajín v online kasínach a takmer rovnakej vzorky účastníkov online športových stávok vyplynulo, že 99 % zákazníkov online športových stávok neprejavilo nijaké neobvyklé správanie pri hre v porovnaní s 95 % v prípade hráčov v online kasínach[71]. V správe vypracovanej pre švédske predsedníctvo v roku 2009[72] sa uvádza, že aj napriek tomu, že z niektorých výskumov vyplýva pozitívne prepojenie medzi dostupnosťou a závislosťou od hrania hazardných hier, empirické údaje, ktoré sú k dispozícii, to nie vždy potvrdzujú. Z porovnania (pokiaľ bolo možné) výsledkov štúdií prevalencie, ktoré boli vykonané pred 7 až 10 rokmi (keď boli online hazardné hry menej populárne), s výsledkami novších štúdií vyplýva, že miera prevalencie závislosti od hrania hazardných hier sa nezmenila[73]. Aj na základe britského prieskumu prevalencie hazardných hier, ktorú vykonala komisia pre hazardné hry v roku 2007 sa zistilo, že miera závislosti od online hazardných hier v Spojenom kráľovstve je nižšia ako v prípade niektorých druhov hier mimo internetu a že závislosť sa javila viac v súvislosti s novšími a teda „atraktívnejšími“ druhmi hier, či už online alebo mimo internetu[74]. Komisia konštatuje, že väčšina webových stránok online hazardných hier z EÚ, ktorým v nej bola udelená licencia, obsahuje hypertextové odkazy na linky pomoci alebo organizácie, ktoré sa venujú problémovým hráčom hazardných hier. Aj napriek tomu, že 15 členských štátov realizovalo celoštátne alebo regionálne štúdie prevalencie, je k dispozícii málo informácií o príslušných politických reakciách na tieto štúdie (napr. začiatok vzdelávacích kampaní alebo vyčlenenie dodatočných zdrojov na prevenciu a liečenie) alebo o tom, do akej miery majú problémoví hráči hazardných hier prístup k liečbe[75]. Otázky: ( 17) Máte dôkazy o (napr. štúdie, štatistické údaje) týkajúce sa rozsahu problémového hrania hazardných hier na vnútroštátnej úrovni alebo na úrovni EÚ? ( 18) Existujú uznané štúdie alebo dôkazy o tom, že online hazardné hry sú pre jednotlivcov, ktorí sú náchylní na patologické hráčske správanie, škodlivejšie alebo menej škodlivé než iné formy hazardných hier? ( 19) Existujú dôkazy, z ktorých by sa dalo usúdiť, ktoré formy online hazardných hier (druhy hier) sú v tejto súvislosti najproblematickejšie? ( 20) Čo sa robí na vnútroštátnej úrovni, aby sa predišlo problémovému hraniu hazardných hier? (napr. aby sa zaistilo jeho včasné odhalenie)? (21) Je na vnútroštátnej úrovni dostupná liečba závislosti od hrania hazardných hier? Ak áno, akou mierou prispievajú prevádzkovatelia online hazardných hier k financovaniu takýchto preventívnych opatrení a k liečbe? ( 22) Aká je úroveň riadneho preverenia zákazníka požadovaná vnútroštátnymi právnymi predpismi v tejto oblasti? (napr. zaznamenávanie správania online hráčov s cieľom určiť, či ide o pravdepodobného patologického hráča) Ochrana neplnoletých osôb a iných zraniteľných skupín Úlohou regulačných rámcov vo všetkých členských štátoch je rôznymi spôsobmi chrániť neplnoleté osoby, t. j. deti a mladistvých, proti rizikám hazardných hier vo všeobecnosti[76]. Prostredníctvom zákonov alebo v podmienkach udelenia licencie je možné stanoviť vekové hranice a prevádzkovatelia (vrátane maloobchodníkov/držiteľov koncesie) sú povinní overovať vek hráčov. Veková hranica v jednotlivých členských štátoch môže byť pri každej službe v oblasti hazardných hier odlišná. Otázky: ( 23) Myslíte si, že vekové hranice prístupu k službám v oblasti online hazardných hier vo vašom alebo niektorom inom členskom štáte sú dostatočné na dosiahnutie vytýčeného cieľa? ( 24) Vyžadujú sa online kontroly veku a ako sa dajú vzájomne porovnať s priamym zisťovaním totožnosti? Prístup neplnoletých osôb k platobným systémom Systémy spracovávania platieb môžu byť efektívnym prostriedkom na zabránenie prístupu neplnoletým osobám k službám v oblasti online hazardných hier. Aj keď si osoby mladšie ako 18 rokov môžu otvárať účty v bankách, môžu tak robiť obmedzene. Treba predložiť celý rad dokumentov a osobných dokladov a zvyčajne sa spolu s neplnoletým majiteľom účtu musí do banky osobne dostaviť rodič alebo zákonný zástupca (rodičovský dohľad). Mladí ľudia nie sú za normálnych okolností právne zodpovední za svoje dlhy, takže je nepravdepodobné, že budú môcť prečerpať svoj bankový účet, a žiadosti o vydanie kreditnej karty osôb mladších ako 18 rokov sa zamietajú. Banka alebo poskytovateľ finančnej služby v dôsledku toho preverí mimoriadne dôkladne vek predtým, než dovolí mladému hráčovi otvoriť si hráčsky účet u online prevádzkovateľa. Vklady do stávky však možno platiť a budú sa čoraz viac platiť prostredníctvom mobilného telefónu (položka sa uvedie na faktúre), napr. sms správami alebo telefonátom na číslo so zvýšenou sadzbou, a v týchto prípadoch by mohlo byť pre neplnoleté osoby jednoduchšie sa dostať k hraniu hazardných hier. - Neplnoleté osoby a marketing v oblasti online hier Keďže orgány (a prevádzkovatelia) členských štátov sa usilujú zabrániť neplnoletým osobám prístup k službám v oblasti online hazardných hier, pokúšajú sa aj o ovládnutie marketingu a propagácie takýchto služieb. K príkladom obmedzení patria pravidlá, na základe ktorých propagácia takýchto služieb nesmie: - byť zacielená na osoby mladšie než je daným štátom stanovená veková hranica na účasť; - byť vysielaná (v televízii alebo rozhlase) alebo sprostredkovávaná počas programov osobitne určených pre mladých ľudí na hlavných vysielacích kanáloch, alebo v určitom čase pred začiatkom takýchto programov alebo po ich skončení; - zahrnúť alebo zobraziť osobu, ktorá sa zdá, že je vo veku mladšom než je štátom stanovená veková hranica na účasť; - iným spôsobom vplývať na deti alebo mladých ľudí, napr. nesmie sa spájať s kultúrou mládeže alebo nesmie ju vykonávať známa osobnosť (napr. tričká s reklamou prevádzkovateľa online hazardných hier) alebo - byť umiestnená blízko oblastí, kde sa často nachádzajú deti (napr. na bilbordoch pri školách). Otázka: ( 25) Ako sú komerčné oznamy týkajúce sa služieb v oblasti hazardných hier regulované na vnútroštátnej úrovni alebo na úrovni EÚ v záujme ochrany neplnoletých osôb? (napr. obmedzenia týkajúce sa propagačných hier vo forme kasínových hier, športového sponzorstva, podpory predaja - napr. tričká, počítačové hry atď. - a využívania online sociálnych sietí alebo zdieľania videonahrávok na účely marketingu) - Iné zraniteľné typy hráčov Iní hráči môžu byť zraniteľní v dôsledku ich: - finančnej situácie ; hráči s nízkym príjmom; - neskúsenosti ; najmä mladé dospelé osoby (vo veku 18 – 21 rokov) a/alebo osoby, ktoré si neuvedomujú riziká súvisiace s problémovým hraním hazardných hier; - predchádzajúcej závislosti od chemickej látky alebo návyku na ňu alebo správaním (využívanie offline služieb v oblasti hazardných hier); - ľahkého prístupu k hazardným hrám ; obchodní zástupcovia alebo zamestnanci poskytovateľov alebo dodávateľov služby v oblasti hazardných hier a - iného častého kontaktu s hazardnými hrami a/alebo silného spojenia s predmetmi stávok ; mohlo by sa to týkať osôb zamestnaných v sektore dostihov, atlétov (amatérskych a profesionálnych), trénerov, rozhodcov, maklérov atď. Otázka: ( 26) Ktorými vnútroštátnymi regulačnými ustanoveniami vzťahujúcimi sa na podmienky udeľovania licencií a komerčné oznamy týkajúce sa služieb v oblasti online hazardných hier sa zohľadňujú tieto riziká a chránia zraniteľní spotrebitelia? Ako ich hodnotíte? 2.3.2. Verejný poriadok Predchádzanie podvodom Cieľom všetkých členských štátov je predísť podvodom a nepoctivým hrám. Cieľom vnútroštátnych právnych predpisov je ochrana spotrebiteľov (pred podvodmi a trestnou činnosťou prevádzkovateľov), prevádzkovateľov (pred podvodmi hráčov alebo hráčskych syndikátov) a organizátorov podujatí. Ako príklad možno uviesť: nedovolené používanie kreditných kariet, ktoré sa môže spájať aj s „krádežou identity“ a „dohodami o výsledkoch zápasov (podujatí)“, keď sa jednotlivec alebo skupina osôb (spravidla ide o organizovaný zločin) pokúšajú ovplyvniť výsledok podujatia (napr. športového alebo kartovej hry)[77]. K podvodom dochádza aj vtedy, keď sa spolčí skupina hráčov proti jednému hráčovi (napr. manipulácie na pokrových stoloch). Komisia určila tieto tri druhy podvodov, o ktorých by chcela viesť konzultáciu: - Hráčom nie je vyplatená výhra. Medzi typické príklady patria „lotériové podvody“, keď sa nezákonný prevádzkovateľ, ktorý nemá licenciu, obráti na spotrebiteľov so žiadosťou o zaplatenie určitej peňažnej sumy (manipulačného poplatku) alebo uvedenie osobných údajov (o bankovom účte), aby im mohol vyplatiť výhru. Takéto podvodné spamy obsahujú často nesprávne odkazy na povolenia udelené európskymi orgánmi v oblasti hazardných hier[78]. - Krádež identity a otázky ochrany osobných údajov. Sem patrí nedovolené používanie osobných údajov o inej osobe s cieľom privlastniť si jej totožnosť a tak získať prístup k zdrojom alebo k úveru a k iným výhodám v mene tejto osoby. - Ovplyvňovanie výsledku zmanipulovaním softvéru danej hry alebo podplatením osôb, ktoré sú usporiadateľmi danej hry alebo podujatia. Otázky: ( 27) Sú vám známe štúdie a/alebo štatistické údaje týkajúce sa podvodov a online hazardných hier? ( 28) Existujú pravidlá kontroly, štandardizácie a certifikácie hracích zariadení, generátorov náhodného výberu alebo iného softvéru vo vašom členskom štáte? ( 29) Aké sú podľa vás najlepšie postupy predchádzania rôznym druhom podvodu (prevádzkovateľov voči hráčom, hráčov voči prevádzkovateľom a medzi hráčmi) a podpory spracovávania sťažností? ( 30) Pokiaľ ide o športové stávky a manipuláciu s výsledkami – aké právne úpravy, ktoré sa vzťahujú na prevádzkovateľov online hazardných hier a osoby organizujúce športové podujatia/hry, boli prijaté v záujme riešenia týchto otázok na vnútroštátnej úrovni, najmä na zabránenie konfliktu záujmov? Poznáte nejaké dostupné údaje alebo štúdie týkajúce sa rozsahu tohto problému? ( 31) Ktoré otázky by sa mali podľa vás riešiť v prvom rade? ( 32) Aké sú riziká, že prevádzkovateľ (online) športových stávok, ktorý uzavrel dohodu o sponzorstve so športovým klubom alebo združením, sa bude snažiť priamo alebo nepriamo ovplyvňovať výsledok športového podujatia vo svoj prospech? Predchádzanie praniu špinavých peňazí Dva extrémne druhy „prania špinavých peňazí“ sú na jednej strane zložité nadnárodné operácie, ktorých cieľom je zakryť kriminálny pôvod veľkých zločinov tak, aby ľudia a majetok pôsobili zákonným dojmom, a na druhej strane všetka činnosť, pomocou ktorej sa zatajujú, ukrývajú alebo využívajú zisky z akejkoľvek trestnej činnosti bez ohľadu na ich výšku (pranie samotnými páchateľmi – niekedy prostredníctvom výdavkov – ako aj trestné činy podporovania hráčskej závislosti) Pokiaľ ide o techniku prania špinavých peňazí, existuje iba veľmi málo informácií alebo dôkazov o tom, že prevádzkovatelia online hazardných hier v Európe, ktorí majú licenciu, perú špinavé peniaze. Problém sa však zjavne týka protizákonných prevádzkovateľov. Komisia považuje na takýto účel za potenciálne využiteľné tieto postupy: - Podniky ponúkajúce online hazardné hry by mohli previesť výhry alebo nevyužité finančné prostriedky na účet iný než je účet, z ktorého bola uzavretá pôvodná stávka. - Mohli by hráčovi umožniť, aby si zaregistroval viaceré účty u toho istého prevádzkovateľa. - Hry, pri ktorých hráči hrajú medzi sebou ( peer-to-peer - P2P), ako napr. elektronický poker, kde transfery súm ako výsledok úmyselnej prehry prebiehajú medzi elektronickými, ako aj skutočnými hráčmi s relatívne nízkymi nákladmi pre hráčov. Takéto hry by mohli umožňovať online „chip dumping“ (úmyselné znehodnotenie žetónov). Napríklad, hráč vloží peniaze pomocou ukradnutej kreditnej karty a potom tieto žetóny dobrovoľne prehrá v prospech svojho pomocníka alebo iného účtu, ktorý si vytvoril. Tieto činnosti sa dajú odhaliť vzhľadom na ich jednoduché princípy – hráči uzatvárajú stávky na veľmi zlé karty (s predpokladom, že prehrajú v prospech svojho spoluhráča)[79]. - Používanie elektronickej hotovosti ako možnosti platby alebo podobných prostriedkov platby, akými sú napr. karty s uloženou hodnotou[80] (problémy spôsobujú karty s vysokými limitmi, bez monitorovania po nákupe a nedostatočnou kontrolou založenou na poznaní svojho zákazníka). Sem môžu patriť aj platby prostredníctvom mobilných telefónov, ktoré nepodliehajú primeranej kontrole založenej na poznaní svojho zákazníka ( know-your-customer – KYC ). Otázky: ( 33) Ktoré konkrétne prípady dokazujú možnosti využitia online hazardných hier na pranie špinavých peňazí? ( 34) Ktoré systémy mikroplatieb si vyžadujú osobitnú regulačnú kontrolu ich používania pri službách v oblasti online hazardných hier? Tretia smernica o praní špinavých peňazí[81] sa vzťahuje na finančný sektor, ako aj na iné oblasti vrátane kasín (tzv. kamenných a online). Osobitným problémom pri presadzovaní ustanovení tejto smernice v rámci služieb v oblasti online hazardných hier je, že príslušné webové stránky často ponúkajú veľa iných (nie kasínových) služieb v oblasti hazardných hier a prevádzkovateľovi mohla byť udelená licencia vo viac ako jednej jurisdikcii. Popri týchto všeobecných zásadách Komisia zohľadňuje aj to, že prevádzkovatelia online hazardných hier, ktorí majú licenciu, a vnútroštátne regulačné orgány zaviedli rad prevádzkových postupov na boj proti praniu špinavých peňazí. Patrí k nim: - Riadne preverenie zákazníka – Hrať môžu iba zaregistrovaní hráči, ktorí majú založený účet u držiteľa licencie. Formuláre žiadostí musia byť vyplnené tak, aby obsahovali informácie 1) o tom, že hráč je starší než zákonom stanovená veková hranica na hranie hazardných hier, 2) o totožnosti hráča, 3) o mieste trvalého pobytu hráča a 4) platnú emailovú adresu hráča. Proces riadneho preverenia hráča môže zahŕňať analýzu rýchlosti (vklad/obchody), analýzu geografického rizika, zvláštne správanie hráča, odhaľovanie väzieb medzi hráčmi a politiku boja proti počítačovej kriminalite. V každom prípade musí hráč súhlasiť s poskytnutím príslušných osobných údajov, aby sa mohol založiť jeho účet. - Kontroly platieb – Hráčovi by mala byť vyplatená každá výhra (vyplatením sumy na účet) rovnakým spôsobom ako bol pôvodne uskutočnený vklad (a na účet, z ktorého boli vložené peniaze). Prevádzkovatelia musia takisto zabezpečiť, aby mali kontrolu nad číslami kreditných kariet a osobnými údajmi hráčov, ktoré uložili do svojich systémov. Okrem toho priame platby medzi zákazníkmi sú zakázané. - Prevádzkové kontroly – Prevádzkovatelia používajú zoznamy na overenie veku a zoznamy bánk na zistenie totožnosti teroristov a politicky exponovaných osôb (PEP), t. j. databázu World Check[82] a kontrolný zoznam ESSA (European Sports Security Association)[83]. Prevádzkovatelia vedú aj štatistiky transakčného správania, ktoré musia byť v súlade s pravidlami ochrany osobných údajov EÚ, aby boli schopní odhaliť podozrivú činnosť. Ak sú limity stávok vysoké, prevádzkovatelia musia uplatňovať prísnejšie požiadavky na preverenie totožnosti. Prevádzkovatelia musia takisto predkladať FIU (útvarom vnútroštátnej finančnej spravodajskej služby) správy o podozrivých aktivitách (SAR). Otázky: ( 35) Máte skúsenosti s najlepšími postupmi odhaľovania a prevencie prania špinavých peňazí a/alebo máte informácie o nich? ( 36) Existujú dôkazy o tom, že riziko prania špinavých peňazí prostredníctvom online hazardných hier je obzvlášť vysoké v súvislosti s takýmito operáciami na webových stránkach sociálnych sietí? Zabraňovanie iným druhom kriminality Medzi iné druhy kriminality, ktoré môžu mať súvislosť s online hazardnými hrami, patrí: - Poskytovanie služieb v oblasti hazardných hier nezákonnými prevádzkovateľmi (napr. zločineckými organizáciami alebo jednotlivými osobami). Vo francúzskej správe o počítačovej kriminalite a hazardných hrách sa odhaduje, že tisíc webových stránok s hazardnými hrami prevádzkujú priamo zločinecké skupiny[84]. - Nepovolené online hry ponúkané prevádzkovateľmi, ktorí majú licenciu. - Daňové úniky (v prípadoch, keď je užívateľ povinný platiť daň za výhry, t. j. k daňovým únikom môže dochádzať predovšetkým v súvislosti s výhrami z off-shore činností). Existujú aj viaceré kriminálne aktivity, ktoré sa týkajú mnohých služieb v oblasti hazardných hier, nielen online hazardných hier, napr. i) dohody o výsledkoch zápasov alebo manipulácie na pokrových stoloch (ako už bolo uvedené), ii) úžerníctvo a iii) kriminálna činnosť, ktorej cieľom je financovať využívanie služieb v oblasti hazardných hier (napr. krádeže) a iv) financovanie terorizmu. Otázka: ( 37) Existujú vnútroštátne požiadavky na transparentnosť online hazardných hier? Vzťahujú sa na cezhraničné poskytovanie služieb v oblasti online hazardných hier a presadzujú sa tieto pravidlá podľa vášho názoru účinne? 2.3.3. Financovanie dobročinnosti a aktivít vo verejnom záujme, ako aj podujatí, na ktoré sa uzatvárajú online športové stávky Obmedzenia služieb v oblasti hazardných hier sú na vnútroštátnej úrovni niekedy odôvodnené politickými dôvodmi, akým je financovanie dobročinnosti alebo aktivít vo verejnom záujme. Napriek tomu, že systémy zavedené na tento účel by mali byť v súlade s platnými pravidlami poskytovania štátnej pomoci, je potrebné uviesť, že podľa Súdneho dvora financovanie takejto sociálnej činnosti nesmie byť hlavným dôvodom reštriktívnej politiky, ale iba vedľajším priaznivým účinkom[85]. Cieľom takýchto obmedzení je pomôcť financovaniu „aktivít vo verejnom záujme“, z ktorých môže mať prospech celá spoločnosť. Konkrétnejšie možno uviesť, že aktivity vo verejnom záujme, na ktoré sa v členských štátoch priamo vzťahuje takýto spôsob financovania, sú umenie, kultúra, šport[86], mládežnícke/vzdelávacie programy a charitatívna činnosť. Systémy rozdeľovania príjmov Financovanie aktivít vo verejnom záujme príjmami z hazardných hier sa organizuje rôznymi spôsobmi. Organizácia alebo spoločnosť, ktorá je zodpovedná za aktivity vo verejnom záujme: (1) dostane licenciu[87] na poskytovanie služieb v oblasti online hazardných hier s cieľom podporovať dobrý účel, ktorý uznal príslušný orgán vydávajúci licencie (napr. národný olympijský výbor, vnútroštátny orgán organizujúci dostihy, združenie nevidiacich atď.); (2) dostáva finančné prostriedky priamo od štátneho prevádzkovateľa hazardnej hry (napr. zo štátnej lotérie) podľa sadzby stanovenej v licencii alebo v právnych predpisoch, ktorými sa tento prevádzkovateľ riadi; (3) dostáva finančné prostriedky nepriamo od štátneho prevádzkovateľa hazardnej hry zo štátneho rozpočtu, do ktorého tento štátny prevádzkovateľ prispel; (4) dostáva finančné prostriedky od jedného alebo viacerých prevádzkovateľov hazardných hier a výška finančného príspevku: a) je stanovená licenciou alebo právnym predpisom alebo b) sa zakladá na dobrovoľných príspevkoch prevádzkovateľov; (5) dostáva ekonomickú náhradu za využívanie podujatia, ktoré organizuje a na ktoré sa uzatvárajú stávky, a to aj vtedy, keď sa organizácia alebo spoločnosť nepodieľa na organizovaní činnosti súvisiacej s danou hazardnou hrou; (6) dostáva finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu, do ktorého prispeli štátni, ako aj komerční prevádzkovatelia hazardných hier. Otázky: ( 38) Existujú ďalšie systémy získavania príjmov z hazardných hier na financovanie aktivít vo verejnom záujme na vnútroštátnej úrovni alebo na úrovni EÚ? ( 39) Existuje osobitný mechanizmus, napríklad fond, na rozdeľovanie príjmov zo štátnych a komerčných služieb v oblasti online hazardných hier v prospech spoločnosti? ( 40) Vracajú sa finančné prostriedky alebo sa opätovne prerozdeľujú na účely predchádzania alebo liečby závislosti od hrania hazardných hier? Komisia by sa chcela zamerať ďalej na tieto dve otázky: Možná existencia zásady vrátenia finančných prostriedkov organizátorom podujatí Domáce a zahraničné športové podujatia využívajú online prevádzkovatelia na ponúkanie atraktívnych služieb v oblasti hazardných hier svojim potenciálnym zákazníkom. Tieto podujatia môžu mať z takejto činnosti v oblasti hazardných hier takú výhodu, že sa prostredníctvom nich zvýši záujem verejnosti o ne a prípadne sa zvýši aj mediálny záujem o tieto podujatia. Panuje všeobecná zhoda v tom, že športové podujatia, od ktorých hazardné hry závisia, by mali dostávať spravodlivý podiel z ich príjmov. - Konkrétne pri dostihoch vyžadujú niektoré členské štáty od organizácie alebo danej spoločnosti licenciu výhradne pre dostihové stávky s cieľom zabezpečiť, aby sa obrat z dostihových stávok po odpočítaní výhier, sprostredkovateľských poplatkov a prevádzkových výdavkov dostal do jazdeckého športu, šľachtenia a chovu koní. Zatiaľ čo vnútroštátne štruktúry sú rozdielne, podpora dostihového sektora a sektora koní sa v niektorých krajinách môže značne zvýšiť na viac než 8 % celkového obratu stávok. Špecifickým znakom dostihov je, že v porovnaní s inými druhmi športov priťahujú v prvom rade hazardných hráčov. Ich životaschopnosť bude teda viac ako pri iných športových podujatiach závisieť od dostatočného podielu príjmov z hazardných hier vložených do tejto činnosti. Okrem toho tradícia jazdeckého športu, šľachtenia a chovu koní, ktoré sú všetky podporované prostredníctvom rozdeľovania príjmov z hazardných hier, zohráva a bude ďalej zohrávať významnú úlohu v rámci hospodárstva vidieckych oblastí a preto by sa mohla spájať s politickými cieľmi v oblasti regionálneho rozvoja a územnej súdržnosti. - Príjmy iných druhov športov sú rôznorodejšie, či už v dôsledku väčšej atraktívnosti pre verejnosť a/alebo toho, že sa nedajú tak často získať na služby v oblasti hazardných hier. Napriek tomu sa členské štáty zaoberali otázkou, či by organizátori (športové organizácie, tímy atď.) športových súťaží mali mať možnosť získavať dodatočný príjem z využívania ich imidžu alebo podujatí poskytovateľmi služieb v oblasti hazardných hier, keď sa ponúkajú v súvislosti s organizovanou športovou súťažou. Vzhľadom na to, že bez využívania ich podujatí by služby v oblasti hazardných hier nemohli existovať, mal by sa týmto podujatiam poskytovať spravodlivý podiel na príjme z ich využívania. Niektorí štátni prevádzkovatelia služieb uzatvárania športových stávok na profesionálne športy preto musia poskytovať časť príjmov na podporu amatérskeho športu a tak pomáhať aktivitám vo verejnom záujme na podporu účasti na športových aktivitách vo všeobecnosti. Komisia zadala vypracovanie štúdie EÚ o financovaní amatérskeho športu, ktorá by mala ukázať skutočný význam rozličných zdrojov financovania pre tento druh športu, vrátane príjmov z organizovania služieb v oblasti hazardných hier[88]. Napokon športové podujatia, na ktoré možno uzatvárať stávky, môžu byť v dôsledku kriminálnej činnosti vystavené väčšiemu riziku ovplyvňovania výsledkov. V jednom štáte (Francúzsko) sa pre služby v oblasti hazardných hier zaviedlo nevýhradné právo týkajúce sa uzatvárania športových stávok, na základe ktorého musia prispievať na investície organizátorov športových súťaží v prvom rade z dôvodu zabezpečenia bezúhonnosti. Otázky: ( 41) Aké sú podiely príjmov z online uzatvárania športových stávok, ktoré sú presmerované späť do športov na vnútroštátnej úrovni ? ( 42) Majú všetky športové disciplíny prospech z práv na využívanie online hazardných hier podobne ako v prípade dostihov? Ak áno, využívajú sa tieto práva? ( 43) Existujú práva na využívanie online hazardných hier, ktoré sa týkajú výlučne zabezpečenia bezúhonnosti? Riziko „parazitovania“ poskytovaním služieb v oblasti online hazardných hier Členské štáty budú vzhľadom na svoje rozdielne národné kultúrne a historické tradície využívať rôzne systémy a sadzby rozdeľovania príjmov z hazardných hier. Napríklad členské štáty, ktoré nemajú tradíciu dostihov alebo chovu koní, zjavne nebudú potrebovať zavádzať systém rozdeľovania príjmu na tento účel. Podobne si niektoré členské štáty zvolia radšej financovanie určitých aktivít vo verejnom záujme výhradne z fiškálnych príjmov, zatiaľ čo iné by mohli chcieť na rovnaký účel takisto využívať rozdeľovanie príjmov z hazardných hier. Z toho vyplýva, že poskytovanie služieb týkajúcich sa podujatí konajúcich sa v iných členských štátoch alebo rozhodnutia hazardných hráčov z jedného členského štátu uzatvárať stávky prostredníctvom služieb poskytovaných z iného členského štátu budú priamo vplývať na efektívnosť vnútroštátnych systémov rozdeľovania príjmov z hazardných hier. Najmä v prípade, keď hazardným hráčom pôjde výlučne o čo najvyššie zisky. Presnejšie povedané, tento problém „parazitovania“ sa neobmedzuje iba na cezhraničné služby v oblasti online hazardných hier, pretože hazardní hráči môžu vždy fyzicky prekročiť hranice, aby sa dostali k takýmto službám, ale služby v oblasti online hazardných hier sa v praktickom uplatňovaní líšia, pretože túto pravdepodobnosť značne zvyšujú. Tento účinok sa môže zmierniť, prípadne sa môže úplne vyvážiť tým, že niektorí hazardní hráči využívajú určité služby z dôvodu ich prepojenia s financovaním aktivít vo verejnom záujme. Je to preto, že prepojenie s aktivitami vo verejnom záujme zmierňuje sociálnu stigmu hazardných hier alebo môže byť dokonca primárnou motiváciou využiť takéto služby. Napríklad vzhľadom na veľmi nízke šance na výhru pri určitých druhoch služieb v oblasti hazardných hier (napr. lotérie charitatívnych organizácií s nízkou výhrou) sa možno domnievať, že mnohí hráči takýchto hier uzatvárajú stávky radšej prostredníctvom nich než prostredníctvom iných druhov služieb v oblasti hazardných hier ponúkajúcich vyššie šance na výhru v prvom rade preto, lebo táto stávka bude použitá na legitímne aktivity vo verejnom záujme. Takýto druh hazardných hráčov môžu dokonca upútať ponuky takýchto služieb v oblasti online hazardných hier pochádzajúce z iných členských štátov, ktoré sú v porovnaní s ponukami služieb v oblasti online hazardných hier v ich štáte užšie priamo späté s aktivitami vo verejnom záujme, ktoré by chceli podporiť. Otázky: ( 44) Existujú dôkazy, z ktorých by vyplývalo, že uvedené cezhraničné riziko „parazitovania“ v rámci služieb v oblasti online hazardných hier by mohlo znižovať príjmy určené na vnútroštátne aktivity vo verejnom záujme, ktoré sú závislé od rozdelenia príjmov z hazardných hier? ( 45) Existujú požiadavky na transparentnosť, ktoré by hazardným hráčom umožňovali dozvedieť sa, či poskytovatelia služieb v oblasti hazardných hier odvádzajú časť príjmov na aktivity vo verejnom záujme a v akej výške? 2.4. Presadzovanie predpisov a súvisiace otázky Spotrebitelia môžu mať prístup k nedovolenému cezhraničnému trhu v dôsledku jeho faktického tolerovania, alebo neúčinného presadzovania predpisov. Účinné presadzovanie predpisov bude pre členské štáty nevyhnutné na zabezpečenie dosiahnutia cieľov vo verejnom záujme, na ktoré sa zameriava ich vnútroštátna politika v oblasti hazardných hier. Orgány zodpovedné za oblasť hazardných hier v členských štátoch Na udeľovanie licencií, reguláciu a dohľad nad online hazardnými hrami sa používajú rôzne druhy organizačných štruktúr. Nezávislosť a právomoci týchto štruktúr sú rozdielne. Takisto môžu byť rôzne formy služieb v oblasti online hazardných hier v rámci členských štátov regulované alebo pod dohľadom rôznych orgánov (napr. propagačné hry, hry v médiách a uzatváranie stávok na rozptyl)[89]. Činnosti orgánov zodpovedných za oblasť hazardných hier môžu zahŕňať široké spektrum oblastí vrátane: - vydávania, pozastavovania platnosti a odoberania licencií; - funkcií kontroly a dohľadu vrátane administratívnych a finančných kontrol, kontrol na mieste, technických inšpekcií (napr. zariadení a softvéru) a online monitorovania činnosti; - presadzovania predpisov – začínania konaní, podávania žaloby a stíhania vrátane porušenia predpisov v súvislosti s a) poskytovaním nezákonných/nepovolených služieb v oblasti hazardných hier a b) komerčnými oznamami týkajúcimi sa služieb v oblasti hazardných hier alebo ich prevádzkovateľov (zákonných, ako aj nezákonných/nepovolených služieb v oblasti hazardných hier); - poskytovania poradenstva, informácií alebo podpory vláde, hráčom (verejnosti) a/alebo prevádzkovateľom. Otázky: ( 46) Existuje vo vašom členskom štáte regulačný orgán, aký je jeho štatút, aké sú jeho kompetencie a okruh pôsobnosti v rámci služieb v oblasti online hazardných hier vymedzených v tejto zelenej knihe? ( 47) Existuje štátny register prevádzkovateľov služieb v oblasti online hazardných hier? Ak áno, je verejne prístupný? Kto zodpovedá za jeho aktualizáciu? Administratívna spolupráca Administratívna spolupráca medzi regulačnými orgánmi EHP sa v súčasnosti zakladá na spolupráci ad hoc medzi obmedzeným počtom členských štátov. Regulačné orgány z celej Európy majú osobitné fórum, na ktorom sa stretajú, vymieňajú si názory a diskutujú o politike v oblasti hazardných hier (GREF[90]). Medzi oblasti možnej administratívnej spolupráce patrí vzájomné informovanie o: - držiteľoch licencie (vrátane licenčných podmienok, odbornosti zamestnancov a bezúhonnosti prevádzkovateľov); - prevádzkovateľoch bez licencie a s podvodným úmyslom (spoločné čierne zoznamy); - technických otázkach, napr. štátnych normách, testovaní a certifikácii; - osvedčených postupoch (vrátane verejných kampaní proti kriminalite alebo problémovému hraniu hazardných hier a nákladov a účinkov takýchto kampaní). Otázka: ( 48) Aké formy cezhraničnej administratívnej spolupráce v tejto oblasti poznáte a na aké otázky sa zameriavajú? Posilnená spolupráca s ostatnými zainteresovanými stranami Orgány zodpovedné za oblasť hazardných hier v členských štátoch by mohli takisto spolupracovať so zainteresovanými stranami z oblasti športu jednotlivých členských štátov, ako aj na európskej úrovni na príprave: - vzdelávacích programov alebo kampaní pre športovcov (amatérov a profesionálov), trénerov, rozhodcov, osôb zamestnaných v odvetví dostihov alebo verejných/súkromných prevádzkovateľov online hazardných hier atď. a/alebo - systémov včasného varovania na presadzovanie predpisov s cieľom zabrániť dohadovaniu výsledkov zápasov. Otázka: ( 49) Poznáte takúto spoluprácu, vzdelávacie programy alebo systémy včasného varovania, ktorých cieľom je posilniť bezúhonnosť v športe a/alebo zvýšiť informovanosť ostatných zainteresovaných strán? Blokovanie platieb a režimy zodpovednosti poskytovateľov služieb informačnej spoločnosti Poskytovatelia platobných a komunikačných služieb (telekomunikační operátori, televízne kanály a služby informačnej spoločnosti) umožňujú hranie online hazardných hier. Aby sa obmedzilo poskytovanie „nepovolených“ a cezhraničných služieb v oblasti online hazardných hier, na takýchto poskytovateľov sprostredkovateľských služieb sa vzťahujú tieto metódy: - Filtrovanie prostredníctvom systému názvov internetových domén (Domain Name System – DNS). Úlohou filtrovacieho mechanizmu DNS je zabezpečiť, aby potenciálni zákazníci nemohli hrať hazardné hry na nepovolených webových lokalitách alebo aby nemohli byť presmerovaní na základe vopred stanoveného zoznamu internetových adries (názvov domén), napr. z domény „(.)com“ na lokalitu podliehajúcu platnej vnútroštátnej jurisdikcii[91]. - Blokovanie internetového protokolu (IP). Každé zariadenie pripojené na verejný internet má pridelené jedinečné číslo známe ako IP adresa, ktorá obsahuje hostiteľské meno. Blokovanie IP zabraňuje spojeniu servera/webovej lokality s jednou alebo viacerými IP adresami. - Blokovanie platieb sa môže zakladať na „kóde kategórie obchodníka“ (Merchant Category Code – MCC)[92]. Zákaz spracovania platieb spojených s určitým kódom však môže zablokovať zákonné obchodné transakcie, ktoré nepredstavujú platby v súvislosti so stávkami a výhrami. Účinnosť blokovacích systémov závisí od vopred stanoveného a aktualizovaného zoznamu položiek na zablokovanie, ako aj od efektívnych softvérových systémov. Otázky: ( 50) Využívajú sa niektoré z uvedených metód alebo iné technické prostriedky na vnútroštátnej úrovni na obmedzenie prístupu k službám v oblasti online hazardných hier alebo na obmedzenie platobných služieb? Viete o nejakých cezhraničných iniciatívach, ktorých cieľom je presadzovanie takýchto metód? Ako hodnotíte ich účinnosť v oblasti online hazardných hier? ( 51) Aký je Váš názor na relatívny prínos uvedených metód, ako aj akýchkoľvek iných technických prostriedkov k obmedzovaniu prístupu k službám alebo platobným službám v oblasti hazardných hier? [1] O online hazardných hrách sú k dispozícii iba obmedzené údaje. Tieto čísla, ktoré poskytla štúdia spoločnosti H2 Gambling Capital, sú odhady vychádzajúce v prvom rade z verejných informácií, ktoré poskytli regulačné orgány, monopoly a spoločnosti. Na dôvernom základe boli poskytnuté aj ďalšie usmernenia a údaje (čísla z roku 2008). V rámci štúdie H2 Gambling Capital sa posudzovali aj členské štáty, o ktorých poskytovateľoch služieb nie sú dostupné nijaké primárne informácie. Podrobnejšie informácie o týchto číslach nájdete na webovej stránke: http://ec.europa.eu/internal_market/services/gambling_en.htm. [2] Komisia si uvedomuje, že určité online služby v oblasti hazardných hier sú vo viacerých členských štátoch regulované na regionálnej úrovni. Z dôvodu zjednodušenia sa však táto zelená kniha odvoláva iba na pojem „členské štáty“ alebo pojem „vnútroštátny“. [3] Pojem „šedý“ trh sa v kontexte práva EÚ často používa na opis skutkového alebo právneho stavu (okrem iného, keď ide napríklad o paralelné dovozy tovaru). Na účel tejto konzultácie sa tento pojem používa na označenie trhov, ktoré tvoria prevádzkovatelia, ktorým bola náležite udelená licencia v jednom členskom štáte alebo vo viacerých členských štátoch, poskytujúci služby v oblasti online hazardných hier v inom členskom štáte bez toho, aby im na to bolo udelené povolenie na základe príslušných vnútroštátnych právnych predpisov. Pojem nelegálne alebo čierne trhy sa naopak používa na označenie trhov, na ktorých sa prevádzkovatelia bez licencie snažia poskytovať online služby v oblasti hazardných hier. [4] Cyber-criminality in Online Gaming, White Paper (Biela kniha o počítačovej kriminalite v oblasti online hazardných hier) CERT-LEXSI (Laboratoire d'Expertise en Securite Informatique), júl 2006. http://www.lexsi.com/telecharger/gambling_cybercrime_2006.pdf. [5] […] [6] Správa predsedníctva o súčasnom stave z 1. decembra 2008 (referenčný dokument 16022/08). [7] Správa predsedníctva o súčasnom stave z 3. decembra 2009 (referenčný dokument 16571/09). [8] Správa predsedníctva o súčasnom stave z 25. mája 2010 (referenčný dokument 9495/10). [9] Závery o rámci pre hazardné a stávkové hry v členských štátoch Európskej únie prijaté na 3057. zasadnutí Rady pre konkurencieschopnosť v Bruseli 10. decembra 2010. Dokument Rady 16884/10 . [10] Uznesenie bolo prijaté v nadväznosti na správu poslankyne Schaldemoseovej. Pozri uznesenie Európskeho parlamentu z 10. marca 2009 o bezúhonnosti hazardných hier na internete [2008/2215(INI)]; P6-2009-0097. Medzi tieto otázky patria reklama a propagácia a neplnoleté osoby (bod 29), podvody a trestná činnosť (bod 30) a bezúhonnosť, spoločenská zodpovednosť, ochrana spotrebiteľov a otázky týkajúce sa zdanenia (bod 31). [11] Pozri oddiel 1.2: pododdiel „Sekundárne právne predpisy EÚ vzťahujúce sa na online hazardné hry“. [12] H2 Gambling Capital (čísla z roku 2008). [13] EGBA a H2 Gambling Capital, 2009. [14] Televízne vysielanie cez internetový protokol (Internet Protocol Television). [15] Štúdia SICL, strana 1407, http://ec.europa.eu/internal_market/services/gambling_en.htm. [16] Pozri správu o dohľade nad obchodno-distribučným trhom z 5. júla 2010 – KOM(2010) 355. [17] H2 Gambling Capital. [18] H2 Gambling Capital. [19] Viac informácií o zainteresovaných stranách a ich záujmoch nájdete v pracovnom dokumente útvarov Komisie. [20] Špecifické výsledky týkajúce sa tohto trhu v konkrétnych krajinách (interaktívne prehľady), celkovú správu (hazardné hry sa nachádzajú na strane 243), tabuľky atď. nájdete na tejto webovej stránke: http://ec.europa.eu/consumers/strategy/cons_satisfaction_en.htm. [21] KOM(2006) 160, 4.4.2006. Článok 2 ods. 2 písm. h) smernice o službách v súčasnosti výslovne vylučuje činnosti týkajúce sa hazardných hier. [22] Komisia začala 4. apríla 2006 prešetrovať obmedzenia týkajúce sa služieb v oblasti športových stávok vo viacerých členských štátoch (IP/06/436). Európsky ombudsman po sťažnosti, ktorú mu predložil Európsky parlament, kritizoval Komisiu za to, že nespracováva tieto sťažnosti dostatočne rýchlo. (Vec č .: 289/2005). [23] Na základe smernice 98/34/ES, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (Ú. v. ES L 204, 21.7.1998, s. 37), zmenenej a doplnenej smernicou 98/48/ES (Ú. v. ES L 217, 5.8.1998, s. 18), bolo Komisii v rokoch 2005 až 2010 doručených 151 oznámení v súvislosti s hazardnými hrami. Pozri aj: http://ec.europa.eu/enterprise/tris/index_en.htm. [24] Štúdia o službách v oblasti hazardných hier na vnútornom trhu EÚ, ktorú vypracoval Švajčiarsky inštitút pre porovnávacie právo. Pozri http://ec.europa.eu/internal_market/services/gambling_en.htm. [25] 1) lotérie, 2) uzatváranie stávok; 3) hazardné hry v kasínach; 4) hranie hazardných hier na hracích automatoch umiestnených mimo licencovaných kasín; 5) bingo; 6) hazardné hry ponúkané v médiách; 7) služby v oblasti propagácie predaja, ktoré tvoria propagačné hry s výhrami nad 100 000 EUR alebo na ktorých je účasť podmienená nákupom tovaru; 8) služby v oblasti hazardných hier poskytované uznanými dobročinnými a neziskovými organizáciami alebo v ich prospech. [26] 587 prípadov, z ktorých väčšinu riešili nemecké súdy. [27] Vec C-275/92, Zb. 1994, s. I-01039. [28] Vec C-243/01, Zb. 2003, s I-13031. [29] Vec C-275/92, Zb. 1994, s. I-01039; vec C-124/97 Zb. 1999, s I-06067; vec C-67/98, Zb. 1999, s I-07289. [30] Vec C-67/98, Zb. 1999, s I-07289; Vec C-243/01, Zb. 2003, s I-13031. [31] Vec C-243/01, Zb. 2003, s I-13031. [32] Vec C-203/08, Zb. [0000], s I-0000. [33] Vec C-42/07, Zb. [2009] s. I-7633, ods. 69, pozri aj oddiel 2.4 (presadzovanie právnych predpisov a otázku 48. [34] Uvedená vec C-42/07, ods. 70, pokiaľ ide o priamu identifikáciu zákazníka a overenie jeho veku, pozri. Pozri otázky 16 a 24. [35] Vec C-46/08, Zb. [0000], s I-0000, ods. 103. Pokiaľ ide o faktory súvisiace s problémovým hraním hazardných hier, pozri otázky 17 a 19. [36] Pozri IP/10/504 (Taliansko) a IP/10/1597 (Francúzsko). Komisia uzavrela aj prípad Rakúska (bez IP). [37] Vec C35/2010 – DA – Daň z hazardných hier poskytovaných on-line podľa dánskeho zákona o dani z hazardných hier (Ú. v. EÚ C 22, 22.1.2011) a IP/19/1711. Pozri aj pracovný dokument útvarov Komisie oddiel 2.3. [38] Pozri oddiel 2.1 pracovného dokumentu útvarov Komisie. [39] Ucelenejší zoznam sekundárnych právnych predpisov EÚ nájdete v pracovnom dokumente útvarov Komisie. [40] Ú. v. EÚ L 95, 15.4.2010, s. 1. [41] Ú. v. EÚ L 149, 11.6.2005, s. 22. [42] Ú. v. ES L 144, 4.6.1997, s. 19. [43] Ú. v. EÚ L 309, 25.11.2005, s. 15. [44] Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31. [45] Ú. v. ES L 201, 31.7.2002, s. 37. [46] Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1. [47] Ú. v. ES L 178, 17.7.2000, s. 1. [48] Ú. v. EÚ L 376, 27.12.2006, s. 36. [49] Obchod s využitím mobilného telefónu sa uskutočňuje prostredníctvom mobilného prístupu k počítačovým sieťam pomocou elektronického zariadenia (napríklad pomocou mobilného telefónu). [50] V návrhu nariadenia o podpore predaja na vnútornom trhu, KOM(2001) 546, Komisia rozlišuje medzi hazardnými hrami a hrami, pri ktorých sa využíva šikovnosť. Toto bolo potrebné z dôvodu rôznych vymedzení pojmu „hazardný“ v jednotlivých členských štátoch. Takéto rozdiely sa môžu vysvetliť rôznymi vnútroštátnymi právnymi predpismi týkajúcimi sa uzatvárania stávok alebo pokru. [51] „Na diaľku“ a „na základe individuálnej žiadosti“ znamená priamu online žiadosť príjemcu podanú prevádzkovateľovi online hazardných hier bez využitia akýchkoľvek sprostredkovateľov, akými sú zamestnanci obchodu pracujúci na mieste predaja. Transakcie na diaľku uskutočnené prostredníctvom siete fyzických osôb konajúcich ako sprostredkovatelia s využitím elektronických prostriedkov do uvedenej definície nepatria. [52] Vec C-55/94, Zb. 1995, s. I-4165. [53] Vec C-386/04, Zb. 2006, s. I-8203. [54] Smernica o elektronickom obchode, uvedená v poznámke pod čiarou 47, odôvodnenie 19. [55] Výpočtové mračno je platforma alebo infraštruktúra, ktorá umožňuje riadené a pružné vykonávanie kódov (služieb, aplikácií atď.). [56] Medzinárodný kódex sponzorstva ICC (2003) http://www.iccwbo.org/policy/marketing/id926/index.html. [57] Odhady Európskej komisie vychádzajúce z informácií, ktoré poskytli prevádzkovatelia, akceptujúci vklady od zákazníkov, ktorí sú rezidentmi v inom členskom štáte (február 2010). [58] Pozri aj oznámenie Digitálna agenda pre Európu – KOM(2010) 245, 19.5.2010. [59] Komisia Spojeného kráľovstva pre hazardné hry realizuje priebežný program testovacích nákupov na webových lokalitách s hazardnými hrami ako súčasť svojej činnosti kontroly dodržiavania predpisov, pozri www.gamblingcommission.gov.uk/. [60] Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (Príručka pre diagnózu a štatistiku mentálnych porúch), 4. vydanie týkajúce sa patologického hrania hazardných hier, American Psychiatric Association, 1994. Vydanie 5. vydania Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (Príručky pre diagnózu a štatistiku mentálnych porúch) (DSM-V) sa plánuje na máj 2013. [61] The South Oaks Gambling Screen (test South Oaks Gambling Screen) Lesieur & Blume, 1987. Oba nástroje (DSM a SOGS) existujú aj vo verzii pre mladistvých: DSM-IV-J (juvenile), DSM-IV-MR-J (multiple response-juvenile) a SOGS-RA (revised for adolescents). [62] BE, DK, EE, FI, DE, NL, SE a UK [63] ES, HU, IT, LT, RO a SK [64] M. Griffiths , Problem gambling in Europe (Problémové hranie hazardných hier v Európe): An overview (Prehľad), Appex Communications, April 2009. [65] BE, EE, NL a UK [66] FI, DE a MT [67] Údaje zo 7 členských štátov, M. Griffiths, Problem gambling in Europe (Problémové hranie hazardných hier v Európe): An overview (Prehľad), Appex Communications, apríl 2009. [68] Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (Príručka pre diagnózu a štatistiku mentálnych porúch), 4. vydanie, American Psychiatric Association, 1994. [69] Draft of the Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (Návrh príručky pre diagnózu a štatistiku mentálnych porúch), 5. vydanie, American Psychiatric Association, vydanie plánované v roku 2013. [70] Štúdia bola vykonaná v rámci partnerstva v oblasti výskumu so spoločnosťou Bwin, ktorá sprístupnila databázu svojich zákazníkov. [71] LaBrie, LaPlante, Nelson, Schaffer, Assessing the Playing Field: A prospective Longitudinal Study of Internet Sports Gambling behaviour (with Schumann,) Journal of Gambling Studies , 2008; Inside the virtual casino: A prospective longitudinal study of Internet casino gambling (with Kaplan), European Journal of Public Health, 2008 a Population trends in Internet sports gambling (with Schumann), Computers in Human Behaviour, 2008 [72] Svenska Spel, The cost of gambling. An analysis of the socio-economic costs resulting from problem gambling in Sweden. Rada EÚ. DS 406/09. Brusel, 2009. [73] Napríklad: Fínsko a Spojené kráľovstvo. [74] Addiction rates among past year gamblers (Miera závislosti hazardných hráčov za minulý rok). British Gambling Prevalence Survey(Britský prieskum prevalencie hrania hazardných hier) 2007 , National Centre for Social Research, september 2007. [75] Iba 4 členské štáty (AT, EE, FI a Spojené kráľovstvo) poskytli Komisii informácie týkajúce sa problémového hrania hazardných hier v súvislosti s uvedenou štúdiou Komisie „Štúdia o službách v oblasti hazardných hier na vnútornom trhu EÚ“, kapitola 9.9, s. 1453. [76] Vek plnoletosti je vo všetkých členských štátoch s výnimkou Rakúska 18 rokov (v Rakúsku 19 rokov). [77] Napr. zločinecké organizácie so sídlom v Číne alebo Chorvátsku sa podieľali na manipulovaní výsledkov v BE, DE a FI. [78] Nemalo by sa to považovať za súvis s neskorou výplatou výhier, keď licencovaný prevádzkovateľ zadržuje výhry z dôvodu povinnej starostlivosti bez toho, aby hráča informoval o príčinách svojho konania. V takýchto prípadoch musí prevádzkovateľ vysvetliť dôvod zadržania platby. Najčastejším vysvetlením takéhoto oneskorenia sú dodatočné kontroly totožnosti zákazníka. [79] Miestnosti, kde sa hrá online poker, takéto podvody poznajú a pokúšajú sa odhaliť páchateľov predtým, než sa schváli vyplatenie výhry. [80] Karta s uloženou hodnotou znamená, že peňažná hodnota na karte nie je na externom účte, a odlišuje sa tak od predplatenej karty, keď podobne ako v prípade úverových kariet sú peniaze uložené na účet vydavateľa tejto karty. [81] Uvedená v oddiele 1.2. [82] http://www.world-check.com/politically-exposed-person-pep-compliance/ [83] http://www.eu-ssa.org/Home/tabid/36/Default.aspx [84] Francúzsky inštitút (CERT-LEXI) analyzoval 70 miliónov webových stránok v roku 2005 a našiel 14 823 webových stránok s ponukou online hazardných hier. Iba 2005 webových stránok na to malo licenciu. [85] Napr. vec C-67/98 (Zenatti) ods. 36 – 37 a vec C-316/07 (Markus Stoß) ods. 104. Pozri aj rozsudok Súdu EZVO vo veci 3/06 (Ladbrokes) ods. 63. [86] Pozri aj oznámenie Komisie s názvom Rozvíjanie európskeho rozmeru v športe – KOM(2011) 12, v ktorom sa uvádza potreba zohľadniť udržateľné financovanie športu pri riešení otázky poskytovania služieb v oblasti hazardných hier na vnútornom trhu (strana 9). [87] Organizáciám alebo spoločnostiam zodpovedným za dobročinnosť alebo aktivity vo verejnom záujme sa môže do rôznej miery dovoliť uzatvárať dohody so súkromnými prevádzkovateľmi platforiem na hazardné hry a propagátormi služieb v oblasti hazardných hier (ktoré úplne alebo čiastočne vykonávajú prevádzku a dostávajú za to ekonomickú náhradu). [88] KOM(2011) 12, s. 9. [89] Rozličné orgány na vnútroštátnej úrovni, ktoré vykonávajú regulačné úlohy: i) ministerstvo bez špecializovaného útvaru; ii) špecializovaný útvar ministerstva; iii) ministerský úrad mimo ministerstva; iv) agentúra/inšpektorát pod kontrolou ministerstva a v) nezávislý regulačný orgán uznaný štátom. [90] http://www.gref.net/index.htm [91] Z talianskych skúseností vyplýva, že každý týždeň prebehnú milióny presmerovaní. [92] MCC používaný pre hazardné hry je 7995.