SPOLOČNÁ POZÍCIA (ES) č. 17/2008

prijatá Radou 6. júna 2008

na účely prijatia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/…/ES z …, ktorou sa ustanovujú základné zásady upravujúce vyšetrovanie nehôd v sektore námornej dopravy a ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 1999/35/ES a 2002/59/ES

(Text s významom pre EHP)

(2008/C 184 E/03)

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 80 ods. 2,

so zreteľom na návrh Komisie,

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),

so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),

konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (3),

keďže:

V námornej doprave v Európe by sa mala udržiavať vysoká všeobecná úroveň bezpečnosti a všetko úsilie by sa malo vynakladať na zníženie počtu námorných nehôd a mimoriadnych udalostí.

Mal by sa zohľadniť Kódex o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí pripojený k rezolúcii zhromaždenia IMO A.849(20) z 27. novembra 1997 (ďalej len „Kódex IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí“), ktorý stanovuje uplatňovanie spoločného prístupu k bezpečnostnému vyšetrovaniu námorných nehôd a mimoriadnych udalostí a spoluprácu medzi štátmi pri zisťovaní faktorov prispievajúcich k vzniku námorných nehôd a mimoriadnych udalostí. Zohľadniť by sa mala aj rezolúcia zhromaždenia IMO A.861(20) z 27. novembra 1997 a rezolúcia MSC.163(78) Výboru pre námornú bezpečnosť zo 17. mája 2004, ktoré poskytujú vymedzenie pojmu „zariadenia na zaznamenávanie údajov o plavbe“.

Členské štáty by v súlade so svojimi právnymi predpismi týkajúcimi sa právomocí orgánov zodpovedných za súdne vyšetrovanie a prípadne v spolupráci s týmito orgánmi mali zabezpečiť, aby sa orgánom zodpovedným za technické vyšetrovanie umožnilo vykonanie úloh za najlepších možných podmienok.

Členské štáty by mali urobiť všetko pre to, aby neúčtovali poplatky za pomoc požadovanú v rámci bezpečnostného vyšetrovania s účasťou dvoch alebo viacerých členských štátov. Ak sa od členského štátu, ktorý sa na bezpečnostnom vyšetrovanií nezúčastňuje, žiada pomoc, členské štáty sa dohodnú na úhrade vzniknutých nákladov.

Údaje poskytované zariadením na zaznamenávanie údajov o plavbe, ako aj ostatnými elektronickými prístrojmi sa môžu použiť spätne po námornej nehode alebo mimoriadnej udalosti na vyšetrenie jej príčin, ako aj preventívne na získanie skúseností o okolnostiach, ktoré by mohli viesť k takýmto udalostiam. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby sa tieto údaje, ak sú k dispozícii, riadne využívali na oba účely.

Keďže cieľ tejto smernice, a to zlepšiť námornú bezpečnosť v Spoločenstve a tak znížiť riziko budúcich námorných nehôd, nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu jeho rozsahu alebo účinkov navrhovanej činnosti ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

PRIJALI TÚTO SMERNICU:

Článok 1

Predmet úpravy

1. Účelom tejto smernice je zlepšiť námornú bezpečnosť a predchádzať znečisteniu z lodí, a tak znížiť riziko budúcich námorných nehôd:

2. Vyšetrovania podľa tejto smernice sa nezaoberajú určovaním zodpovednosti alebo pripisovaním viny. Členské štáty však zabezpečia, že vyšetrovací orgán alebo subjekt (ďalej len „vyšetrovací orgán“) neupúšťa od podrobného podávania správ o príčinách nehody alebo mimoriadnej udalosti, pretože zo záverov možno odvodiť vinu alebo zodpovednosť.

Článok 2

Rozsah pôsobnosti

1. Táto smernica sa vzťahuje na námorné nehody a mimoriadne udalosti, ktoré:

2. Táto smernica sa nevzťahuje na námorné nehody a mimoriadne udalosti, ktoré sa týkajú len:

Článok 3

Vymedzenie pojmov

Na účely tejto smernice:

Článok 4

Postavenie bezpečnostného vyšetrovania

1. Členské štáty v súlade s ich právnymi poriadkami vymedzia právne postavenie bezpečnostného vyšetrovania takým spôsobom, aby sa takéto vyšetrovania vykonávali čo najúčinnejšie a najrýchlejšie.

Členské štáty zabezpečia v súlade so svojimi právnymi predpismi a prípadne v spolupráci s orgánmi zodpovednými za súdne vyšetrovanie, aby bezpečnostné vyšetrovanie:

2. Medzi pravidlá, ktoré majú členské štáty vytvoriť, patria v súlade s rámcom stálej spolupráce uvedeným v článku 10 ustanovenia na umožnenie:

Článok 5

Povinnosť vyšetrovať

1. Každý členský štát zabezpečí, aby vyšetrovací orgán uvedený v článku 8 vykonal bezpečnostné vyšetrovanie po veľmi vážnych námorných nehodách:

2. Vyšetrovací orgán navyše rozhodne o tom, či sa vykoná, alebo nevykoná bezpečnostné vyšetrovanie akejkoľvek ďalšej námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti.

Vyšetrovací orgán vo svojom rozhodnutí zohľadní závažnosť nehody alebo mimoriadnej udalosti, druh plavidla, a/alebo nákladu a možnosť, že závery bezpečnostného vyšetrovania povedú k predchádzaniu budúcim nehodám a mimoriadnym udalostiam.

3. Rozsah a praktické opatrenia výkonu bezpečnostného vyšetrovania určí vyšetrovací orgán vedúceho vyšetrovacieho členského štátu v spolupráci s rovnocennými orgánmi ostatných štátov s podstatným záujmom, a to spôsobom, ktorý podľa neho najviac napomáha dosiahnutiu cieľa tejto smernice a s cieľom zabrániť budúcim nehodám a mimoriadnym udalostiam.

4. Bezpečnostné vyšetrovanie sa riadi zásadami spoločnej metodiky vyšetrovania námorných nehôd a mimoriadnych udalostí vypracovanými podľa článku 2 písm. e) nariadenia (ES) č. 1406/2002. Komisia prijme alebo upraví túto metodiku na účely tejto smernice.

Uvedené opatrenie zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice okrem iného jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 18 ods. 3.

Komisia a členské štáty vypracujú usmernenia o procesoch a najlepších postupoch v oblasti bezpečnostného vyšetrovania, ktoré sa majú používať pri vykonávaní spoločnej metodiky. Tieto usmernenia sa pravidelne aktualizujú, aby sa zohľadnili skúsenosti získané pri vedení bezpečnostných vyšetrovaní.

5. Bezpečnostné vyšetrovanie sa začne čo najskôr po námornej nehode alebo mimoriadnej udalosti.

Článok 6

Oznamovacia povinnosť

Členský štát v rámci svojho vnútroštátneho právneho systému vyžaduje, aby zodpovedné orgány a/alebo dotknuté strany bez meškania oznamovali jeho vyšetrovaciemu orgánu výskyt všetkých nehôd a mimoriadnych udalostí patriacich do rozsahu pôsobnosti tejto smernice.

Článok 7

Vedenie bezpečnostných vyšetrovaniach a účasť na nich

1. Členské štáty sa vyhnú vykonávaniu súbežných bezpečnostných vyšetrovaní tej istej námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti. Neprijmú žiadne opatrenie, ktoré by mohlo neprimerane zamedziť, pozastaviť alebo oneskoriť priebeh bezpečnostného vyšetrovania patriaceho do rozsahu pôsobnosti tejto smernice.

V prípade bezpečnostných vyšetrovaní s účasťou dvoch alebo viacerých členských štátov dotknuté členské štáty spolupracujú s cieľom rýchlo sa dohodnúť, ktorý z nich bude vyšetrovanie viesť. Vynaložia všetko úsilie na to, aby sa dohodli na vyšetrovacích postupoch. V rámci tejto dohody majú iné štáty s podstatným záujmom rovnaké práva a prístup k svedkom a dôkazom ako členské štáty, ktoré bezpečnostné vyšetrovanie vykonávajú. Rovnako majú právo na zohľadnenie ich názoru zo strany vedúceho vyšetrujúceho členského štátu.

2. Bez ohľadu na odsek 1 každý členský štát zostáva zodpovedný za bezpečnostné vyšetrovanie a koordináciu s ostatnými členskými štátmi s podstatným záujmom až dovtedy, kým sa vzájomne nedohodnú, ktorý z nich má viesť vyšetrovanie.

3. Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti podľa tejto smernice a medzinárodného práva, môže členský štát v jednotlivých prípadoch delegovať na iný členský štát úlohu viesť bezpečnostné vyšetrovanie alebo osobitné úlohy na vykonanie takéhoto vyšetrovania.

4. Ak je na námornej nehode alebo mimoriadnej udalosti zúčastnená loď ro-ro alebo osobné vysokorýchlostné plavidlo, postup bezpečnostného vyšetrovania začne ten členský štát, v ktorého teritoriálnych vodách a vnútorných vodách tak, ako ich definuje UNCLOS, sa nehoda alebo mimoriadna udalosť stala, alebo, ak sa stala v iných vodách, posledný členský štát, ktorý táto loď alebo plavidlo navštívila. Tento štát zostáva zodpovedný za bezpečnostné vyšetrovanie a koordináciu s ostatnými členskými štátmi s podstatným záujmom až dovtedy, kým sa vzájomne nedohodne, ktorý z nich má viesť vyšetrovanie.

Článok 8

Vyšetrovacie orgány

1. Členské štáty zabezpečia, aby zodpovednosť za výkon bezpečnostných vyšetrovaní mal nestranný stály vyšetrovací orgán a vyšetrovatelia s vhodnou kvalifikáciou, kvalifikovaní v záležitostiach týkajúcich sa námorných nehôd a mimoriadnych udalostí.

Aby vyšetrovací orgán vykonával bezpečnostné vyšetrovanie nezávisle, je nezávislý, pokiaľ ide o jeho organizáciu, právnu štruktúru a prijímanie rozhodnutí, od všetkých strán, ktorých záujmy by mohli byť v konflikte s jemu zverenými úlohami.

Vnútrozemské členské štáty, ktoré nemajú ani lode, ani plavidlá, ktoré sa plavia pod ich vlajkou, určia nezávislý ústredný bod spolupráce pri vyšetrovaní podľa článku 5 ods. 1 písm. c).

2. Vyšetrovací orgán zabezpečí, aby jednotliví vyšetrovatelia mali pracovné znalosti a praktické skúsenosti v tých oblastiach, ktoré patria k ich obvyklým vyšetrovacím povinnostiam. Vyšetrovací orgán ďalej podľa potreby zabezpečí rýchly prístup k príslušným znalostiam.

3. Činnosti zverené vyšetrovaciemu orgánu sa môžu rozšíriť na zhromažďovanie a analýzu údajov týkajúcich sa námornej bezpečnosti, najmä na účely prevencie, ak tieto činnosti nemajú vplyv na jeho nezávislosť, ani z nich nevyplýva zodpovednosť za regulačné, administratívne alebo normalizačné záležitosti.

4. Členské štáty konajúce v rámci svojich právnych poriadkov a prípadne v spolupráci s orgánmi zodpovednými za súdne vyšetrovanie zabezpečia, aby vyšetrovatelia ich vyšetrovacieho orgánu alebo akéhokoľvek iného vyšetrovacieho orgánu, na ktorý delegovali úlohu bezpečnostného vyšetrovania, boli oprávnení:

5. Vyšetrovaciemu orgánu sa umožní bezodkladne reagovať, bez ohľadu na to kedy dostane oznámenie o nehode, a získať dostatočné zdroje na nezávislý výkon svojich funkcií. Jeho vyšetrovateľom sa poskytne postavenie, ktoré im dá potrebné záruky nezávislosti.

6. Vyšetrovací orgán môže spájať svoje úlohy podľa tejto smernice s prácou na vyšetrovaní iných udalostí ako námorné nehody za podmienky, že toto vyšetrovanie neohrozí jeho nezávislosť.

Článok 9

Dôverný charakter

Členské štáty konajúce v rámci svojich právnych poriadkov zabezpečia, aby sa nasledujúce záznamy nesprístupnili na iné účely ako bezpečnostné vyšetrovanie, ak príslušný orgán v tom štáte nerozhodne, že záujem o ich sprístupnenie prevýši nepriaznivý domáci a medzinárodný vplyv, ktorý môže takéto sprístupnenie mať na toto bezpečnostné vyšetrovanie alebo na akékoľvek budúce vyšetrovanie:

Článok 10

Rámec stálej spolupráce

1. Členské štáty zriadia v úzkej spolupráci s Komisiou rámec stálej spolupráce, ktorý ich príslušným vyšetrovacím orgánom umožní navzájom spolupracovať v rozsahu potrebnom na dosiahnutie cieľa tejto smernice.

2. O procedurálnych pravidlách rámca stálej spolupráce a požadovaných organizačných úpravách sa rozhodne v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 18 ods. 2.

3. V rámci stálej spolupráce sa vyšetrovacie orgány členských štátov dohodnú najmä na najlepších formách spolupráce s cieľom:

Článok 11

Náklady

1. V prípadoch bezpečnostného vyšetrovania s účasťou dvoch alebo viacerých členských štátov sú príslušné činnosti bezplatné.

2. Ak sa žiada pomoc členského štátu, ktorý sa na bezpečnostnom vyšetrovaní nezúčastňuje, členské štáty sa dohodnú na úhrade vzniknutých nákladov.

Článok 12

Spolupráca s tretími krajinami s podstatným záujmom

1. Členské štáty v najväčšej možnej miere spolupracujú pri bezpečnostnom vyšetrovaní s inými tretími krajinami s podstatným záujmom.

2. Tretím krajinám s podstatným záujmom sa na základe vzájomnej dohody umožní pripojiť sa v ktorejkoľvek etape vyšetrovania k bezpečnostnému vyšetrovaniu vedenému členským štátom podľa tejto smernice.

3. Spolupráca členského štátu pri bezpečnostnom vyšetrovaní vykonávanom treťou krajinou s podstatným záujmom nemá vplyv na povinnosť výkonu bezpečnostných vyšetrovaní podľa tejto smernice, ani na povinnosť podávania správ. Ak bezpečnostné vyšetrovanie vedie tretia krajina s podstatným záujmom s účasťou jedného alebo viacerých členských štátov, členské štáty môžu rozhodnúť o nevykonaní súbežného bezpečnostného vyšetrovania za predpokladu, že bezpečnostné vyšetrovanie vedené treťou krajinou sa vykonáva v súlade s Kódexom IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí.

Článok 13

Uchovávanie dôkazov

Členské štáty prijmú opatrenia na zabezpečenie toho, aby strany, ktoré sú účastníkmi nehôd a mimoriadnych udalostí patriacich do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, vynaložili maximálne úsilie na:

Článok 14

Správy z nehody

1. Po ukončení bezpečnostného vyšetrovania vykonanom podľa tejto smernice sa uverejní správa predložená vo formáte vymedzenom príslušným vyšetrovacím orgánom a v súlade s príslušnými oddielmi prílohy I.

Vyšetrovacie orgány môžu rozhodnúť o tom, že z bezpečnostného vyšetrovania, ktoré sa netýka veľmi vážnej námornej nehody a u ktorého nie je možnosť, že závery povedú k predchádzaniu nehodám a mimoriadnym udalostiam v budúcnosti, sa vypracuje zjednodušená správa, ktorá sa uverejní.

2. Vyšetrovacie orgány vynaložia všetko úsilie na sprístupnenie správ uvedených v odseku 1 verejnosti do 12 mesiacov od dátumu nehody. Ak nie je možné vypracovať záverečnú správu v tejto lehote, do 12 mesiacov od dátumu nehody sa uverejní predbežná správa.

3. Vyšetrovací orgán vedúceho vyšetrujúceho členského štátu zašle kópiu záverečnej, zjednodušenej alebo predbežnej správy Komisii. Zohľadní prípadné pripomienky Komisie k záverečným správam na účely zlepšenia redakčnej kvality spôsobom, ktorý najviac napomôže dosiahnutiu cieľa tejto smernice.

Článok 15

Bezpečnostné odporúčania

1. Členské štáty zabezpečia, aby adresáti riadne zohľadnili bezpečnostné odporúčania vyšetrovacích orgánov a aby sa v náležitých prípadoch na ich základe prijali opatrenia v súlade s právom Spoločenstva a medzinárodným právom.

2. Vyšetrovací orgán alebo Komisia predložia podľa potreby bezpečnostné odporúčania na základe analýzy abstraktných údajov.

3. Bezpečnostné odporúčanie za žiadnych okolností neurčuje zodpovednosť ani nepripisuje vinu za nehodu.

Článok 16

Systém skorého varovania

Ak vyšetrovací orgán členského štátu bez toho, aby bolo dotknuté jeho právo na vydanie skorého varovania, dospeje v ktorejkoľvek etape bezpečnostného vyšetrovania k názoru, že je na úrovni Spoločenstva potrebné prijať naliehavé opatrenie na zabránenie rizika nových nehôd, urýchlene informuje Komisiu o potrebe vydania skorého varovania.

Ak je to potrebné, Komisia vydá varovné oznámenie na upozornenie zodpovedných orgánov vo všetkých ostatných členských štátoch, lodného priemyslu a akejkoľvek ďalšej príslušnej strany.

Článok 17

Európska databáza pre námorné nehody

1. Údaje o námorných nehodách a mimoriadnych udalostiach sa uchovávajú a analyzujú prostredníctvom európskej elektronickej databázy zriadenej Komisiou, ktorá je známa ako Európska informačná platforma o námorných nehodách (EMCIP).

2. Členské štáty oznámia Komisii oprávnené orgány, ktoré budú mať prístup k databáze.

3. Vyšetrovacie orgány členských štátov informujú Komisiu o námorných nehodách a mimoriadnych udalostiach v súlade s formátom v prílohe II. Poskytujú Komisii aj údaje vyplývajúce z bezpečnostného vyšetrovania v súlade so schémou databázy EMCIP.

4. Komisia a členské štáty vytvoria schému databázy a metódu oznamovania údajov v primeranej dobe.

Článok 18

Výbor

1. Komisii pomáha výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovania z lodí (COSS) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (10).

2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.

Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je dva mesiace.

3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.

Článok 19

Právomoci na vykonávanie zmien a doplnení

Komisia môže aktualizovať vymedzenia pojmov v tejto smernici a odkazy na akty Spoločenstva a nástroje IMO s cieľom zosúladiť ich s opatreniami Spoločenstva alebo IMO, ktoré nadobudli účinnosť za dodržania obmedzení tejto smernice.

Uvedené opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice okrem iného jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 18 ods. 3.

Komisia môže podľa toho istého postupu meniť a dopĺňať aj prílohy.

Podľa článku 5 nariadenia (ES) č. 2099/2002 možno zmeny a doplnenia Kódexu IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí IMO vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice.

Článok 20

Ďalšie opatrenia

Nič v tejto smernici nebráni členskému štátu prijať v súvislosti s námornou bezpečnosťou ďalšie opatrenia, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, ak neporušujú túto smernicu ani nemajú negatívny vplyv na dosiahnutie jej cieľa.

Článok 21

Sankcie

Členské štáty ustanovia pravidlá pre ukladanie uplatniteľných sankcií za porušenie vnútroštátnych ustanovení prijatých na základe tejto smernice a prijmú všetky potrebné opatrenia, aby zabezpečili ich vykonávanie. Ustanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odradzujúce.

Článok 22

Zmeny a doplnenia súčasných aktov

1. Článok 12 smernice 1999/35/ES sa vypúšťa.

2. Článok 11 smernice 2002/59/ES sa vypúšťa.

Článok 23

Transpozícia

1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do … (11).

Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.

2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.

Článok 24

Nadobudnutie účinnosti

Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

Článok 25

Adresáti

Táto smernica je určená členským štátom.

(1) Ú. v. EÚ C 318, 23.12.2006, s. 195.

(2) Ú. v. EÚ C 229, 22.9.2006, s. 38.

(3) Stanovisko Európskeho parlamentu z 25. apríla 2007 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku), spoločná pozícia Rady z 6. júna 2008 a pozícia Európskeho parlamentu z … (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku).

(4) Ú. v. EÚ C 104 E, 30.4.2004, s. 730.

(5) Ú. v. ES L 138, 1.6.1999, s. 1. Smernica zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/84/ES (Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 53).

(6) Ú. v. ES L 208, 5.8.2002, s. 10.

(7) Ú. v. ES L 208, 5.8.2002, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1891/2006 (Ú. v. EÚ L 394, 30.12.2006, s. 1).

(8) Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutie zmenené a doplnené rozhodnutím 2006/512/ES (Ú. v. EÚ L 200, 22.7.2006, s. 11).

(9) Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.

(10) Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 93/2007 (Ú. v. EÚ L 22, 31.1.2007, s. 12).

(11) 24 mesiacov od nadobudnutia účinnosti tejto smernice.

(Správa by sa nemala odvolávať na svedecké dôkazy, ani by nemala dávať do spojitosti kohokoľvek, kto je uvedený v správe, s osobou, ktorá poskytla dôkazy počas bezpečnostného vyšetrovania.)

ODÔVODNENÉ STANOVISKO RADY

I. ÚVOD

V rámci spolurozhodovacieho postupu (článok 251 ZES) Rada 7. júna 2007 dosiahla politickú dohodu o návrhu smernice, ktorou sa ustanovujú základné zásady upravujúce vyšetrovanie nehôd v sektore námornej dopravy a ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 1999/35/ES a 2002/59/ES (1). Rada prijala svoju spoločnú pozíciu 6. júna 2008 po jej revízii právnikmi lingvistami.

Rada vo svojom stanovisku zohľadnila stanovisko Európskeho parlamentu v prvom čítaní 25. apríla 2007 (2), ako aj stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru (3) a Výboru regiónov (4). Okrem toho Rada v rámci preskúmania návrhu smernice zvážila aj štúdiu o vplyve, ktorú vypracovala Komisia.

Cieľom tohto návrhu smernice je zlepšiť bezpečnosť stanovením jasných pravidiel pre celé Spoločenstvo v oblasti nezávislého technického vyšetrovania, ktoré sa má viesť po námorných nehodách a mimoriadnych udalostiach. Cieľom tohto technického vyšetrovania nie je určenie občianskoprávnej alebo trestnoprávnej zodpovednosti, ale zistenie okolností a príčin námorných nehôd alebo mimoriadnych udalosti s cieľom vziať si z nich čo najväčšie ponaučenie. Návrh sa vypracoval v súlade s pravidlami medzinárodného námorného práva a v súlade s definíciami a odporúčaniami uvedenými v Kódexe IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí.

II. ANALÝZA SPOLOČNEJ POZÍCIE

Rada súhlasí s cieľom a s väčšinou hlavných prvkov návrhu Komisie, ktorými sa vytvára primeraný mechanizmus na zabezpečenie toho, aby sa z nehôd a mimoriadnych udalostí získavali vhodné skúsenosti na zabránenie ďalším nehodám. Vzhľadom na prístup Rady však bolo potrebné znenie upraviť, a to najmä preto, aby sa vyšetrovaciemu orgánu zabezpečila nezávislosť a diskrečná právomoc.

Pri skúmaní návrhu smernice považovali orgány Rady za najdôležitejšie nasledujúce body, ktoré premietli do spoločnej pozície Rady.

Rada zastáva názor, že členské štáty, a obzvlášť ich vyšetrovacie orgány, by si v súlade s povahou právneho aktu mali zachovať určitú pružnosť a diskrečnú právomoc v súvislosti s vedením bezpečnostného vyšetrovania. Na rozdiel od pôvodného návrhu, ktorým sa ustanovovalo povinné bezpečnostné vyšetrovanie v prípade každej veľmi vážnej a vážnej námornej nehody a mimoriadnej udalosti, znením, na ktorom sa dohodla Rada, sa povinnosť viesť bezpečnostné vyšetrovanie obmedzuje na veľmi vážne námorné nehody alebo mimoriadne udalosti, pričom sa od vyšetrovacieho orgánu vyžaduje, aby vo všetkých ostatných prípadoch námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti rozhodol, či sa bezpečnostné vyšetrovanie má viesť alebo nie, pričom sa berie do úvahy predovšetkým závažnosť nehody alebo mimoriadnej udalosti a možné ponaučenie. Podľa Rady ďalej nie je potrebné rozlišovať núdzové varovania ako špecifickú kategóriu mimoriadnych udalostí, ktorá si vyžaduje bezpečnostné vyšetrovanie.

Na základe príkladu zo sektora železničnej dopravy (5) Rada okrem toho považuje za vhodné zdôrazniť, že vyšetrovací orgán musí byť nezávislý, pokiaľ ide o jeho organizáciu, právnu štruktúru a prijímanie rozhodnutí, od všetkých strán, ktorých záujmy by mohli byť v konflikte s jemu zverenými úlohami, aby mohol vykonávať objektívne bezpečnostné vyšetrovanie. Malo by byť zrejmé, že každý členský štát v súlade so svojou administratívnou organizáciou zriaďuje vyšetrovací orgán ako verejnú štruktúru s čo najväčšou autonómiou v zmysle vnútorného fungovania. Medzi touto štruktúrou a väčším subjektom, ako je ministerstvo alebo správa, môže existovať prepojenie, musia ju avšak upravovať ustanovenia zaručujúce jej nezávislosť, a to najmä od iných správnych orgánov, ktoré by sa mohli zaujímať o akúkoľvek námornú nehodu. Členské štáty, ktoré nemajú ani lode, ani plavidlá, ktoré sa plavia pod ich vlajkou, určia z dôvodu proporcionality nezávislý ústredný bod na účely spolupráce pri bezpečnostnom vyšetrovaní, na ktorom majú tieto členské štáty podstatný záujem.

V súlade s požiadavkami na bezpečnostné vyšetrovanie v sektore leteckej a železničnej dopravy, ktoré sú ustanovené v práve Spoločenstva, Rada súhlasí s Európskym parlamentom, že bezpečnostné vyšetrovanie musí byť odlíšené od vyšetrovania trestných činov alebo iných postupov, ktorých cieľom je určiť zodpovednosť a mieru zavinenia. V znení spoločnej pozície sa uvádza, že jediným cieľom vyšetrovania vedeného podľa tejto smernice je určenie príčiny nehody. V súlade s Kódexom IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí sa v znení zároveň uvádza, že vyšetrovací orgán by mal na tento účel odovzdať správu s úplnými informáciami, pretože tieto závery by mohli umožniť vyvodenie zavinenia alebo zodpovednosti. V prípade, že vo vnútroštátnom práve nie je bezpečnostné vyšetrovanie jasne oddelené od vyšetrovania trestných činov alebo iných druhov administratívneho vyšetrovania, členské štáty musia prostredníctvom zadefinovania právneho štatútu bezpečnostného vyšetrovania zabezpečiť, aby sa bezpečnostné vyšetrovanie mohlo viesť čo najefektívnejšie a najrýchlejšie a aby nebolo neprimerane zamedzené ani pozastavené inými vyšetrovaniami.

Pokiaľ ide o rozsah pôsobnosti smernice, Rada do svojej spoločnej pozície zahŕňa malé rybárske plavidlá s dĺžkou viac ako 15 metrov, a nie len plavidlá s dĺžkou viac ako 24 metrov, ako je to v pôvodnom návrhu. Urobila tak z dôvodu konzistentnosti so spoločnou pozíciou Rady k návrhu smernice Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2002/59/ES, ktorou sa zriaďuje monitorovací a informačný systém Spoločenstva pre lodnú dopravu. Podľa tohto návrhu smernice musia byť tieto plavidlá vybavené systémom automatickej identifikácie na účely zlepšenia možností ich monitorovania a zvýšenia ich bezpečnosti pri plavbe v obmedzenom priestore. Mala by sa na ne preto vzťahovať aj smernica o vyšetrovaní nehôd.

Pokiaľ ide o metodiku vyšetrovania námorných nehôd a mimoriadnych udalostí, Rada považuje za vhodné ustanoviť väčšiu pružnosť a vytvára priestor pre nepretržitú výmenu skúseností. V porovnaní s pôvodným návrhom majú členské štáty väčšiu voľnosť konania pri vykonávaní zásad spoločnej metodiky vytvorenej s pomocou Európskej námornej bezpečnostnej agentúry a prijatej v súlade s regulačným postupom s kontrolou. Komisia a členské štáty zároveň vypracujú na základe skúseností, ktoré získali pri vedení bezpečnostného vyšetrovania, usmernenia o procesoch a najlepších postupoch, ktoré sa majú používať pri vykonávaní spoločnej metodiky.

III. POZMEŇUJÚCE A DOPLŇUJÚCE NÁVRHY

Rada pri prijímaní spoločnej pozície zobrala na vedomie stanovisko Európskeho parlamentu z prvého čítania návrhu. V spoločnej pozícií sa čiastočne alebo v zásade zohľadnili tieto prvky stanoviska EP: pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 3, 9, 10, 11, 22 a 23.

Viaceré ďalšie pozmeňujúce a doplňujúce návrhy však neboli pre Radu akceptovateľné. Pokiaľ ide o pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 2 a 19, Rada je presvedčená, že spoločná metodika by sa nemala zaoberať zisteniami bezpečnostného vyšetrovania, ale skôr zamerať na procedurálne aspekty. Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 5 a 8 nie sú podľa Rady zlučiteľné s jej prístupom k zásade rozlišovania medzi vyšetrovaním trestného činu a technickým vyšetrovaním. Rada nemohla akceptovať pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 7 a 20, pretože je presvedčená, že nie je vhodné špecifikovať v tejto smernici právomoci Európskej námornej bezpečnostnej agentúry. Pozmeňujúcimi a doplňujúcimi návrhmi 12 a 13 by sa obmedzili pracovné metódy vyšetrovacieho orgánu alebo sú príliš preskriptívne. Rada nemohla akceptovať pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 14 a 26, pretože za najdôležitejšiu považuje zásadu nestrannosti vyšetrovacieho orgánu a zastáva názor, že každý členský štát má zriadiť tento orgán v súlade so svojou vlastnou správnou štruktúrou. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 16 nie je zlučiteľný s potrebou rešpektovať vnútroštátne právo.

Rada zamietla súbor ďalších pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov (4, 6, 15, 17, 18 a 24) buď preto, lebo neboli úplne jasné, alebo sa nezhodovali so zámerom Rady vytvoriť stručný text.

IV. ZÁVER

Rada sa domnieva, že znenie jej spoločnej pozície je primerané a vyvážené. Súhlasí so zámerom Európskeho parlamentu vytvoriť rámec, ktorý by zabezpečoval rýchle bezpečnostné vyšetrenie námorných nehôd a mimoriadnych udalostí. V spoločnej pozícií sú zahrnuté niektoré pozmeňujúce a doplňujúce návrhy EP, ktoré prijal v prvom čítaní.

Rada opätovne potvrdzuje svoje odhodlanie začať rokovania s Európskym parlamentom o tomto znení s cieľom čo najskôr dosiahnuť dohodu.

(1) Komisia zaslala svoj návrh 13. februára 2006.

(2) Dokument 8724/07 CODEC 389 MAR 28 ENV 206 (ešte neuverejnený v úradnom vestníku).

(3) Dokument CESE 1177/2006 z 13. septembra 2006 (Ú. v. EÚ C 318, 23.12.2006, s. 195 – 201).

(4) Dokument CdR 43/2006 z 15. júna 2006 (Ú. v. EÚ C 229, 22.9.2006, s. 38).

(5) Článok 21 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/49/ES z 29. apríla 2004 o bezpečnosti železníc Spoločenstva a o zmene a doplnení smernice Rady 95/18/ES o udeľovaní licencií železničným podnikom a smernice 2001/14/ES o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii (Smernica o bezpečnosti železníc) (Ú. v. EÚ L 164, 30.4.2004).