P9_TA(2020)0320

Posilnenie slobody médií: ochrana novinárov v Európe, nenávistné prejavy, dezinformácie a úloha platforiem

Uznesenie Európskeho parlamentu z 25. novembra 2020 o posilnení slobody médií: ochrana novinárov v Európe, nenávistné prejavy, dezinformácie a úloha platforiem (2020/2009(INI))

(2021/C 425/05)

Európsky parlament,

— so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii (ďalej len „Zmluva o EÚ“) a na Zmluvu o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“),

— so zreteľom na Chartu základných práv Európskej únie,

— so zreteľom na Európsky dohovor o ľudských právach (ďalej len „EDĽP“),

— so zreteľom na judikatúru Súdneho dvora Európskej únie a Európskeho súdu pre ľudské práva,

— so zreteľom na Všeobecnú deklaráciu ľudských práv, Medzinárodný pakt o občianskych a politických právach, Dohovor OSN proti korupcii a Dohovor UNESCO o ochrane a podpore rozmanitosti kultúrnych prejavov,

— so zreteľom na príslušné rezolúcie Valného zhromaždenia OSN, Rady OSN pre ľudské práva a na správy osobitného spravodajcu OSN pre podporu a ochranu práva na slobodu presvedčenia a prejavu, najmä na správu z 23. apríla 2020 s názvom Pandémia a sloboda presvedčenia a prejavu,

— so zreteľom na spoločné vyhlásenie osobitného spravodajcu OSN pre slobodu názoru a prejavu, predstaviteľa Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe (OBSE) pre slobodu médií, osobitného spravodajcu Organizácie amerických štátov (OAS) pre slobodu prejavu a osobitného spravodajcu Africkej komisie pre ľudské práva a práva národov (ACHPR) pre slobodu prejavu a prístup k informáciám z 3. marca 2017 o slobode prejavu a o falošných správach, dezinformáciách a propagande,

— so zreteľom na akčný plán OSN týkajúci sa bezpečnosti novinárov a otázky beztrestnosti,

— so zreteľom na všeobecnú pripomienku č. 34 Výboru OSN pre ľudské práva k článku 19 Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach („Sloboda presvedčenia a prejavu“),

— so zreteľom na Agendu 2030 pre udržateľný rozvoj a na záväzky v nej stanovené, ktoré okrem iného na podporu mierových a inkluzívnych spoločností v záujme udržateľného rozvoja, a to aj zabezpečením prístupu verejnosti k informáciám a ochranou základných slobôd,

— so zreteľom na prácu, ktorú vykonala Rada Európy na podporu ochrany a bezpečnosti novinárov, vrátane odporúčania Výboru ministrov CM/Rec (2018)1 pre členské štáty o pluralite médií a transparentnosti vlastníctva médií a vyhlásenia Výboru ministrov o finančnej udržateľnosti kvalitnej žurnalistiky v digitálnom veku, odporúčania Výboru ministrov CM/Rec(2016)4 pre členské štáty o ochrane žurnalistiky a bezpečnosti novinárov a iných mediálnych subjektov a jeho výročnej správy za rok 2020 s názvom Ruky preč od slobody tlače: Útoky na médiá v Európe sa nesmú stať novým bežným javom,

— so zreteľom na rezolúciu č. 2300 Parlamentného zhromaždenia Rady Európy z 1. októbra 2019 o zlepšení ochrany informátorov v celej Európe,

— so zreteľom na spoločné oznámenie Komisie a vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku z 10. júna 2020 s názvom Boj proti dezinformáciám o ochorení COVID-19 – Aké sú fakty (JOIN(2020)0008),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 29. januára 2020 obsahujúce pracovný program Komisie na rok 2020 (COM(2020)0027),

— so zreteľom na oznámenie Komisie zo 17. júla 2019 s názvom Posilnenie právneho štátu v Únii: Koncepcia pre prijatie opatrení (COM(2019)0343),

— so zreteľom na stratégiu Komisie pre rodovú rovnosť Komisie na roky 2020 – 2025,

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 26. apríla 2018 s názvom Boj proti dezinformáciám na internete: európsky prístup (COM(2018)0236),

— so zreteľom na kódex postupov Komisie na boj proti dezinformáciám na internete schválený 26. septembra 2018,

— so zreteľom na odporúčanie Komisie z 1. marca 2018 o opatreniach na účinný boj proti nezákonnému obsahu na internete (C(2018)1177),

— so zreteľom na akčný plán Komisie proti dezinformáciám z 5. decembra 2018,

— so zreteľom na kódex správania Komisie pre boj proti nezákonným nenávistným prejavom online, ktorý bol naštartovaný v máji 2016, a na jeho štvrté kolo hodnotenia, ktorého výsledkom je dokument s názvom Prehľad – 4. kolo monitorovania kódexu správania,

— so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1937 z 23. októbra 2019 o ochrane osôb, ktoré nahlasujú porušenia práva Únie (1),

— so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ z 10. marca 2010 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb (smernica o audiovizuálnych mediálnych službách) (2) a na smernicu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1808 zo 14. novembra 2018, ktorou sa mení smernica 2010/13/EÚ (3),

— so zreteľom na správu skupiny európskych regulačných orgánov pre audiovizuálne mediálne služby z roku 2020 s názvom Dezinformácie: Posúdenie vykonávania kódexu postupov (Disinformation: Assessment of the implementation of the Code of Practice),

— so zreteľom na závery Rady z 25. mája 2020 o mediálnej gramotnosti v neustále sa meniacom svete,

— so zreteľom na závery Rady zo 14. novembra 2018 o posilnení európskeho obsahu v digitálnom hospodárstve, v ktorých sa uznáva relevantnosť obsahu vytvoreného médiami, „ako aj ostatnými kultúrnymi a tvorivými odvetviami“, ako „základných pilierov európskeho sociálneho a hospodárskeho rozvoja“,

— so zreteľom na rámcové rozhodnutie Rady 2008/913/SVV z 28. novembra 2008 o boji proti niektorým formám a prejavom rasizmu a xenofóbie prostredníctvom trestného práva (4),

— so zreteľom na usmernenia EÚ v oblasti ľudských práv týkajúcich sa slobody prejavu online a offline prijaté 12. mája 2014, ktorými sa uznáva umelecká sloboda ako neoddeliteľná súčasť slobody prejavu popri slobode médií,

— so zreteľom na aktualizáciu osobitnej správy Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) z 24. apríla 2020 s názvom Krátke posúdenie naratívov a dezinformácií v súvislosti s ochorením COVID-19/pandémia koronavírusu (Short Assessment of Narratives and Disinformation around the COVID-19/Coronavirus Pandemic),

— so zreteľom na prácu Agentúry EÚ pre základné práva (FRA),

— so zreteľom na zistenia svetového indexu slobody tlače, ktorý uverejnila organizácia Reportéri bez hraníc, a na zistenia monitorovania plurality médií Centra Európskeho univerzitného inštitútu pre pluralitu a slobodu médií,

— so zreteľom na svoje uznesenie zo 17. apríla 2020 o koordinovanom postupe EÚ v boji proti pandémii COVID-19 a jej dôsledkom (5),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 9. januára 2020 o prebiehajúcich vypočutiach podľa článku 7 ods. 1 Zmluvy o EÚ, ktoré sa týkajú Poľska a Maďarska (6),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 18. decembra 2019 o verejnej diskriminácii a nenávistných prejavoch proti LGBTI osobám vrátane zón bez LGBTI (7),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 18. decembra 2019 o dodržiavaní zásad právneho štátu na Malte v nadväznosti na nedávne odhalenia týkajúce sa vraždy Daphne Caruany Galiziovej (8),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 28. novembra 2019 o pristúpení EÚ k Istanbulskému dohovoru a ďalších opatreniach na boj proti rodovo motivovanému násiliu (9),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 10. októbra 2019 o zahraničnom zasahovaní do volieb a dezinformáciách vo vnútroštátnych a európskych demokratických procesoch (10),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 19. septembra 2019 o dôležitosti európskeho historického povedomia pre budúcnosť Európy (11),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 28. marca 2019 o situácii v oblasti právneho štátu a boja proti korupcii v EÚ, konkrétne na Malte a na Slovensku (12),

— so zreteľom na svoje uznesenie zo 16. januára 2019 o situácii v oblasti základných práv v Európskej únii v roku 2017 (13),

— so zreteľom na svoje uznesenie zo 17. apríla 2018 o rodovej rovnosti v mediálnom sektore v EÚ (14),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 11. septembra 2018 o opatreniach na predchádzanie šikanovaniu a sexuálnemu obťažovaniu na pracovisku, vo verejných priestoroch a v politickom živote v EÚ a boji proti týmto javom (15),

— so zreteľom na svoje uznesenie zo 14. novembra 2018 o potrebe komplexného mechanizmu EÚ na ochranu demokracie, právneho štátu a základných práv (16),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 25. októbra 2018 o využívaní údajov používateľov Facebooku spoločnosťou Cambridge Analytica a dosahu na ochranu údajov (17),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 3. mája 2018 o pluralite médií a slobode médií v Európskej únii (18),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 19. apríla 2018 o ochrane investigatívnych novinárov v Európe: prípad slovenského novinára Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej (19),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 12. decembra 2017 o občianstve EÚ za rok 2017: Posilnenie práv občanov v Únii demokratickej zmeny (20),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 3. októbra 2017 o boji proti počítačovej kriminalite (21),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 15. júna 2017 o online platformách a jednotnom digitálnom trhu (22),

— so zreteľom na svoje uznesenie zo 14. marca 2017 o vplyve veľkých dát na základné práva: súkromie, ochrana údajov, nediskriminácia, bezpečnosť a presadzovanie práva (23),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 15. novembra 2017 o právnom štáte na Malte (24),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 25. októbra 2016 s odporúčaniami pre Komisiu o zriadení mechanizmu EÚ pre demokraciu, právny štát a základné práva (25),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 23. októbra 2013 o organizovanej trestnej činnosti, korupcii a praní špinavých peňazí: odporúčania týkajúce sa opatrení a iniciatív, ktoré sa majú vykonať (26),

— so zreteľom na štúdiu tematickej sekcie Európskeho parlamentu pre práva občanov a ústavné veci z 28. februára 2019 s názvom Dezinformácie a propaganda – vplyv na fungovanie právneho štátu v EÚ a jej členských štátoch,

— so zreteľom na článok 54 rokovacieho poriadku,

— so zreteľom na stanovisko Výboru pre kultúru a vzdelávanie,

— so zreteľom na správu Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci (A9-0205/2020),

A. keďže sloboda, pluralita a nezávislosť médií a bezpečnosť novinárov sú kľúčovými prvkami práva na slobodu prejavu a práva na informácie a majú zásadný význam z hľadiska demokratického fungovania EÚ a jej členských štátov; keďže kľúčové demokratické úlohy médií zahŕňajú posilnenie transparentnosti a demokratickej zodpovednosti; keďže médiá zohrávajú v demokratickej spoločnosti zásadnú úlohu tým, že pôsobia ako verejní strážcovia, pričom pomáhajú občanov informovať a posilňovať ich postavenie prehlbovaním ich chápania súčasného politického a sociálneho prostredia a podporou ich uvedomelej účasti na demokratickom živote;

B. keďže kríza zdôraznila zásadnú úlohu, ktorú novinári zohrávajú pri poskytovaní spoľahlivých a overených informácií občanom; keďže preto treba vynaložiť väčšie úsilie o zabezpečenie bezpečných a vhodných pracovných podmienok pre novinárov; keďže investigatívnej žurnalistike by sa mala venovať osobitná pozornosť v kontexte boja proti korupcii a nesprávnemu úradnému postupu v EÚ;

C. keďže niektoré členské štáty obmedzujú slobodu médií hospodárskymi prostriedkami, ako je deformovaná verejná reklama medzi médiami, ktorá mení hospodársku súťaž, a priamo ovládajú verejné médiá s cieľom ovplyvniť redakčné rozhodnutia, a tým zabezpečiť lojalitu vláde; keďže verejné orgány by mali prijať právny a regulačný rámec, ktorý podporuje rozvoj slobodných, nezávislých a pluralitných médií;

D. keďže všetky členské štáty musia dodržiavať hodnoty zakotvené v článku 2 Zmluvy o EÚ;

E. keďže ovládnutie médií, nedostatočná transparentnosť inštitúcií, nenávistné prejavy a dezinformácie sa čoraz viac zneužívajú na politické účely ako nástroje na zintenzívnenie sociálnej polarizácie; keďže boj proti týmto javom nie je relevantný len v oblasti ľudských práv, ale je aj základným faktorom z hľadiska obrany právneho štátu a demokracie v EÚ;

F. keďže podľa svetového indexu slobody tlače z roku 2020 pandémia COVID-19 zvýraznila a prehĺbila mnohé ďalšie krízy, ktoré ohrozujú právo na slobodne poskytované, nezávislé, rôznorodé a spoľahlivé informácie; keďže index odhalil výrazné rozdiely medzi jednotlivými členskými štátmi, pričom niektoré z nich sa umiestnili na najvyšších miestach v celosvetovom rebríčku, zatiaľ čo iné sa nachádzajú na spodných miestach, čoho výsledkom je rozdiel viac ako 100 miest medzi členskými štátmi s najlepšími a najhoršími výsledkami; keďže viacero členských štátov kleslo v medzinárodných rebríčkoch slobody tlače;

G. keďže sloboda médií sa v uplynulých rokoch zhoršila a hoci výskyt ochorenia COVID-19 toto zhoršovanie situácie ešte prehĺbil, zároveň upriamil pozornosť na význam médií a právo na prístup k spoľahlivým informáciám;

H. keďže podľa správy inštitútu Reuters Institute Digital News z roku 2019 priemerná úroveň dôvery v správy vo všeobecnosti (na celom svete) poklesla o 2 percentuálne body na 42 % v porovnaní s rokom 2018 a menej ako polovica respondentov (49 %) uviedla, že dôverujú informačným médiám, ktoré sami používajú; keďže dôvera v spravodajské informácie prostredníctvom vyhľadávania (33 %) a sociálnych médií (23 %) zostáva stabilná, ale mimoriadne nízka;

I. keďže transparentnosť vlastníctva médií je absolútnou podmienkou na zabezpečenie plurality médií a nezávislej žurnalistiky;

J. keďže novinári a iné mediálne subjekty aj naďalej čelia násiliu, vyhrážkam, obťažovaniu, nátlaku, (auto)cenzúre, verejnému hanobeniu a dokonca aj vražde v EÚ ako dôsledku vykonávania svojej práce na ochranu verejného záujmu; keďže v posledných rokoch sa prejavila rastúca tendencia zastrašovania zameraná na umlčanie novinárov, ktorá si vyžaduje naliehavý zásah na podporu kľúčovej úlohy nezávislých médií pri zabezpečovaní zásad právneho štátu; keďže vraždy Daphne Caruany Galiziovej a Jána Kuciaka sú dva hlboko tragické príklady toho, do akej miery sú investigatívni novinári terčmi útokov za odhaľovanie korupcie a ochranu demokracie a právneho štátu;

K. keďže medzi spôsoby ohrozovania slobody médií patrí obťažovanie a útoky zamerané na novinárov, nerešpektovanie ich právnej ochrany a ovládnutie médií a politicky motivované opatrenia v mediálnom sektore;

L. keďže novinárky musia čelia rodovo špecifickým formám násilia, ako je sexuálne obťažovanie a obťažovanie na internete; keďže viac ako 70 % žien pracujúcich v médiách zažilo viac ako jeden druh obťažovania, hrozby alebo útokov na internete; keďže 52 % žien zažilo tieto druhy trestných činov len za minulý rok; keďže obťažovanie a zneužívanie na internete sú často vysoko sexualizované a nie sú založené na obsahu práce obetí, ale na ich fyzických znakoch, kultúrnom pozadí alebo súkromnom živote; keďže tieto hrozby vedú novinárky k autocenzúre a majú odstrašujúci účinok, pokiaľ ide o slobodu tlače a slobodu prejavu; keďže pri výskume sa neustále nachádzajú dôkazy o tom, že ženy sú v mediálnom sektore v menšine, najmä na kreatívnych pozíciách, a sú vážne nedostatočne zastúpené na vysokých úrovniach rozhodovania (27);

M. keďže v niekoľkých členských štátoch sú strategické súdne konania proti účasti verejnosti nepretržitou praxou používanou na zastrašovanie novinárov s cieľom zastaviť vyšetrovanie korupcie a ďalších záležitostí verejného záujmu;

N. keďže nielenže dochádza k násiliu, zastrašovaniu a obťažovaniu novinárov, ale taktiež trestné stíhanie páchateľov týchto trestných činov je nedostatočné, pričom beztrestnosť má odstrašujúce účinky; keďže OBSE uvádza, že prevláda beztrestnosť, lebo napríklad v členských štátoch tejto organizácie je vyriešených menej ako 15 % vrážd novinárov;

O. keďže treba ďalej posilňovať a účinne chrániť právo novinárov na podávanie správ a vyšetrovanie;

P. keďže posilnenie slobody médií si vyžaduje dôveryhodné a podrobné informácie o rozsahu a povahe výziev, ktorým médiá čelia v členských štátoch a EÚ ako celku, a to aj o prípadoch porušenia zásad nezávislých médií a porušení základných práv novinárov;

Q. keďže umelecká sloboda je neoddeliteľnou súčasťou základného práva na slobodu prejavu a je nevyhnutná pre kultúrnu rozmanitosť Európy a zdravie demokracie; keďže útoky na umeleckú slobodu sa šíria, ale zostávajú neviditeľné;

R. keďže celosvetová kríza v súvislosti s ochorením COVID-19 má ničivý sociálny a hospodársky vplyv na mediálny sektor; keďže médiá nahlasujú značné straty svojich príjmov z reklamy; keďže tisíce pracovníkov médií už stratili zamestnanie alebo im hrozí dočasná alebo trvalá strata zamestnania; keďže to má mimoriadne silný vplyv na novinárov a pracovníkov médií na voľnej nohe, ktorých počet sa zvyšuje v celej EÚ a ktorí už tvoria významnú časť všetkých novinárov a pracovníkov médií v Európe; keďže to predstavuje vážne riziko ďalšieho posilnenia koncentrácie informácií v rukách hŕstky aktérov a zabránenia šíreniu slobodných a nezávislých informácií; keďže finančná udržateľnosť zamestnania a finančná nezávislosť sú kľúčovou súčasťou slobody tlače;

S. keďže príjmy z digitálnej reklamy často prinášajú výhody subjektom z krajín mimo EÚ a príjmy európskych médií prudko klesajú, čo ohrozuje budúcnosť tradičných mediálnych spoločností financovaných z reklamy, ako sú komerčné televízne kanály, noviny a časopisy;

T. keďže v niektorých členských štátoch sa štátna pomoc médiám neposkytovala transparentne, čo vážne ohrozuje ich nezávislosť a dôveryhodnosť;

U. keďže obchodný model platforiem sociálnych médií, založený na reklamách s mikrozameraním, zohráva úlohu pri šírení a posilňovaní nenávistných prejavov podnecujúcich k diskriminácii a násiliu a pri podpore radikalizácie vedúcej k násilnému extrémizmu, a to aj šírením nezákonného obsahu; keďže boj proti všetkým formám neznášanlivosti je neoddeliteľnou súčasťou ochrany ľudských práv, ako sa uvádza v judikatúre Európskeho súdu pre ľudské práva;

V. keďže pandémia COVID-19 viedla k stigmatizácii, a to aj prostredníctvom médií, niektorých obzvlášť zraniteľných jednotlivcov, čo podporilo polarizáciu európskej spoločnosti a šírenie nenávistných prejavov;

W. keďže fenomén kybernetického násilia (vrátane nenávistných prejavov online, kybernetického prenasledovania, obťažovania na internete) je čoraz rozšírenejší; keďže ženy, ktoré majú verejnú funkciu, okrem iného političky, novinárky a aktivistky bojujúce za práva žien a sexuálnych menšín, sa stávajú hlavným cieľom kybernetického šikanovania a násilia na internete;

X. keďže smernica o audiovizuálnych mediálnych službách ukladá orgánom v každom členskom štáte povinnosť zabezpečiť, aby audiovizuálne mediálne služby a platformy na zdieľanie videí prijali opatrenia na ochranu širokej verejnosti pred programami, videami vytvorenými používateľmi a audiovizuálnymi komerčnými oznamami obsahujúcimi podnecovanie k násiliu alebo nenávisti voči skupine osôb alebo členovi skupiny na základe ktoréhokoľvek z dôvodov uvedených v článku 21 Charty základných práv EÚ; keďže smernica o audiovizuálnych mediálnych službách ukladá členským štátom povinnosť zabezpečiť nezávislosť regulačných orgánov v oblasti médií;

Y. keďže šírenie zavádzajúcich informácií a dezinformácií, ako aj neprimerané opatrenia na ich riešenie na digitálnych platformách predstavujú hrozbu pre slobodu informácií, demokratickú diskusiu a nezávislosť médií a posilnilo potrebu kvalitných tradičných médií; keďže analýza údajov a algoritmy majú čoraz väčší vplyv na informácie sprístupnené občanom;

Z. keďže masové šírenie správ pochádzajúcich z rôznych ťažko overiteľných zdrojov pri stále rastúcej úlohe sociálnych platforiem a platforiem na prenos správ má negatívny vplyv na základné práva občanov EÚ; keďže pandémia COVID-19 urýchlila vplyv dezinformácií online, niekedy s vážnymi dôsledkami na verejné zdravie, a ešte viac zvýraznila potrebu zaručiť slobodné a nezávislé informácie s cieľom chrániť základné práva občanov; keďže chýbajúca koordinovaná stratégia komunikácia na európskej úrovni viedla k vlne dezinformácií týkajúcich sa pandémie, najmä na sociálnych platformách a platformách na prenos správ;

AA. keďže dezinformácie a zavádzanie v súvislosti s ochorením COVID-19 môžu vyvolať paniku a sociálny konflikt a treba sa nimi zaoberať; keďže opatrenia na boj proti dezinformáciám a zavádzaniu nemožno použiť ako zámienku na zavedenie neprimeraných obmedzení slobody tlače, oslabovanie plurality médií a ohrozovanie bezpečnosti novinárov; keďže podľa správ sa v členských štátoch a susedných regiónoch sa uskutočňujú skoordinované kampane propagujúce nepravdivé zdravotné informácie a dezinformácie o EÚ a jej partneroch; keďže Komisia riešila tento jav vo svojom nedávnom spoločnom oznámení o boji proti dezinformáciám o ochorení COVID-19; keďže niektoré vlády využili núdzové právne predpisy a hoci budú niektoré obmedzenia len dočasnej povahy, pri iných existuje riziko, že sa predĺžia na dlhý čas po skončení zdravotnej krízy; keďže pluralita informačných zdrojov, zodpovednosť a transparentnosť inštitúcií sú hlavnou obrannou prekážkou proti dezinformáciám;

AB. keďže skutočne nezávislé, primerane financované verejnoprávne médiá pôsobiace naprieč rôznymi platformami sú kľúčom k fungovaniu demokracie v EÚ;

Sloboda médií, pluralita médií a ochrana novinárov v Európe

1. opakuje, že je naďalej hlboko znepokojený stavom slobody médií v EÚ v súvislosti s tým, že v niektorých členských štátoch stále dochádza k zneužívaniu práce novinárov a pracovníkov médií a k útokom na nich v dôsledku ich práce, ako aj v súvislosti s čoraz častejším verejným znevažovaním a oslabovaním tejto profesie, čo obzvlášť silno postihuje miestnu, investigatívnu a cezhraničnú žurnalistiku; zdôrazňuje, že v súlade s odporúčaním Rady Európy o pluralite médií a transparentnosti vlastníctva médií zo 7. marca 2018 majú členské štáty pozitívnu povinnosť podporovať prostredie prajúce slobode prejavu, offline a online, v ktorom si každý môže uplatniť právo na slobodu prejavu, a vyzýva členské štáty, aby v plnej miere podporili a schválili uvedené odporúčanie;

2. je hlboko otrasený vraždou Daphne Caruany Galiziovej na Malte a Jána Kuciaka a jeho snúbenice Martiny Kušnírovej na Slovensku z dôvodu ich investigatívnej práce odhaľujúcej korupciu a iné trestné činy a opätovne zdôrazňuje význam nezávislého vyšetrovania s cieľom postaviť pred súd páchateľov a osnovateľov týchto trestných činov; vyzýva vnútroštátne orgány presadzovania práva, aby v tejto súvislosti plne spolupracovali s Europolom a inými príslušnými medzinárodnými organizáciami;

3. vyjadruje poľutovanie, že novinári a pracovníci médií často pracujú v neistých podmienkach, čo oslabuje ich schopnosť adekvátne pracovať, a tým sa obmedzuje sloboda médií; zdôrazňuje, že primerané pracovné podmienky pre novinárov a pracovníkov médií majú zásadný význam pri podpore vysokokvalitnej žurnalistiky; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby presadzovali udržateľné opatrenia zamerané na financovanie a podporu vysokokvalitnej a nezávislej žurnalistiky;

4. pripomína zásadnú úlohu, ktorú zohrala investigatívna žurnalistika v boji proti organizovanej trestnej činnosti zhromažďovaním a prepájaním príslušných informácií, čím sa odhaľujú zločinecké siete a nezákonné činnosti; zdôrazňuje, že tieto činnosti ich vystavujú zvýšenému osobnému riziku;

5. zdôrazňuje kľúčovú úlohu, ktorú zohrávajú investigatívni novinári, berúc vládnucu moc na zodpovednosť a plniac úlohu strážcov demokracie a právneho štátu;

6. dôrazne opakuje svoju výzvu Komisii, aby pristupovala k pokusom vlád členských štátov o poškodenie slobody a plurality médií ako k závažnému a systematickému zneužívaniu právomocí v rozpore so základnými hodnotami EÚ zakotvenými v článku 2 Zmluvy o EÚ; víta preto zámer Komisie zahrnúť do jej výročnej správy o situácii v oblasti právneho štátu v EÚ osobitnú kapitolu o monitorovaní slobody a plurality médií; v tejto súvislosti navrhuje prístup zdola nahor, ktorý prihliada na hlasy jednotlivcov a ich rozmanitosť, aby sa zaručilo skutočné zohľadnenie výziev, pred ktorými stoja novinári a mediálny sektor; okrem toho žiada, aby sa do tejto kapitoly zahrnuli odporúčania pre jednotlivé krajiny a účinné reakcie, ako aj posúdenie transparentnosti vlastníctva a úroveň zásahov vlády a súkromných subjektov v členských štátoch EÚ; nabáda Komisiu, aby aktívne spolupracovala s Radou Európy, vymieňala si najlepšie postupy a zabezpečila, aby sa prijaté opatrenia navzájom dopĺňali; naliehavo vyzýva Komisiu a členské štáty, aby rozvíjali a udržiavali dôveryhodný rámec na ochranu slobody médií a plurality médií; vyzýva Komisiu, aby sa zamerala na zavedenie noriem a referenčných hodnôt týkajúcich sa slobody médií na úrovni Únie, ako aj stimulov na väčšiu konvergenciu medzi členskými štátmi; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby plne podporovali a posilňovali už vyvinuté nástroje na presadzovanie a ochranu práv a slobôd zakotvených v článku 11 Charty základných práv EÚ a v článku 10 EDĽP, ako je Monitorovanie plurality médií a platforma Rady Európy na ochranu žurnalistiky a bezpečnosti novinárov, a aby urýchlene reagovali na možné hrozby a porušovanie týchto práv a slobôd; naliehavo vyzýva Komisiu, aby zohľadnila vplyv núdzových opatrení prijatých v roku 2020 v súvislosti s ochorením COVID-19 v oblasti slobody tlače, inštitucionálnej transparentnosti, zodpovednosti, plurality médií a bezpečnosti novinárov, a to aj prostredníctvom prehľadu útokov na novinárov v celej EÚ a reakcií členských štátov v tejto súvislosti; pripomína opakovanú výzvu Európskeho parlamentu na vytvorenie stáleho, nezávislého a komplexného mechanizmu týkajúceho sa demokracie, právneho štátu a základných práv v EÚ; domnieva sa, že v mechanizme EÚ týkajúcom sa demokracie, právneho štátu a základných práv musí byť zakotvená sloboda médií vrátane umeleckej slobody ako základný pilier demokratického systému; v tejto súvislosti vyzýva Komisiu, aby zhromažďovala informácie a štatistiky o slobode a pluralite médií vo všetkých členských štátoch;

7. zdôrazňuje nenahraditeľnú úlohu verejnoprávnych médií a zdôrazňuje, že je nevyhnutné zabezpečiť a zachovať ich nezávislosť od politických zásahov; okrem toho zdôrazňuje potrebu zabezpečiť finančnú nezávislosť súkromných účastníkov trhu a podmienky na udržateľnosť ich činností, aby sa zabránilo ovládnutiu médií; pripomína v súvislosti s tým výzvu Európskeho parlamentu na predloženie ambiciózneho akčného plánu EÚ pre médiá; odsudzuje pokusy vlád niektorých členských štátov umlčať kritické a nezávislé médiá a oslabiť slobodu a pluralitu médií; varuje pred pokusmi takéto médiá nepriamo utlmiť prostredníctvom finančnej záštity a odsudzuje najmä pokusy o kontrolu verejnoprávnych médií; vyjadruje poľutovanie nad tým, že v niektorých členských štátoch sa verejnoprávne vysielanie stalo príkladom provládnej propagandy, ktorá často vylučuje opozíciu a menšinové skupiny zo spoločnosti alebo ich prezentuje v hanlivom kontexte a v niektorých prípadoch dokonca podnecuje k násiliu; zdôrazňuje, že v niektorých členských štátoch, najmä vo vidieckych oblastiach, je prístup k informáciám obmedzený na verejnú propagandu a jazykové bariéry obmedzujú prístup k medzinárodným správam; pripomína, že prístup k informáciám a vysokokvalitnej žurnalistike má z hľadiska demokracie mimoriadny význam; zdôrazňuje, že v niektorých členských štátoch nie je v prípade médií povinná analýza obsahu, ktorá by poskytovala porovnateľné verejné údaje o vyváženej prítomnosti provládnych a opozičných hlasov v televízii a rozhlase, najmä počas volebných kampaní;

8. upozorňuje na odporúčania uvedené v uznesení PZ RE č. 2255 z 23. januára 2019, v ktorých sa členské štáty vyzývajú, aby zaručili redakčnú nezávislosť, ako aj dostatočné a stabilné financovanie verejnoprávnych médií; zdôrazňuje, že na vnútroštátnych, regionálnych a miestnych médiách a najmä verejnoprávnych médiách spočíva veľká zodpovednosť slúžiť verejnému záujmu a náležite odzrkadľovať kultúrnu, jazykovú, sociálnu a politickú rozmanitosť našich spoločností; zdôrazňuje, že úloha verejnoprávnych médií ako dôveryhodných poskytovateľov, ktorí slúžia všeobecnému verejnému záujmu, by sa posilnila primeraným a udržateľným financovaním bez politického zasahovania v členských štátoch; vyzýva preto členské štáty, aby využívali modely financovania, v rámci ktorých sú verejnoprávne médiá financované zo zdrojov nezávislých od politického rozhodovania; zdôrazňuje naliehajú potrebu chrániť nezávislé orgány a zabezpečiť silnú nezávislú kontrolu médií v súvislosti s neprimeranými zásahmi štátu a komerčných subjektov a pokusmi o ovplyvňovanie redakčných politík; vyzýva Komisiu, aby predložila právny rámec na kontrolu operácií poskytovateľov verejnoprávnych médií vrátane toho, či spĺňajú kritériá prudenciálneho riadenia a financovania na základe úloh a či ich služby spĺňajú očakávania týkajúce sa spravodlivej a etickej žurnalistiky založenej na faktoch;

9. odsudzuje nedostatok vyváženej politickej diskusie medzi médiami v určitých členských štátoch a to, že v praxi dochádza k politicky motivovanému obmedzovaniu informácií, ako je zamietanie prístupu k údajom vo verejnom záujme, používanie taktiky zdržiavania, neodôvodnené zúženie rozsahu požadovaných informácií, vykázanie novinárov z verejných priestorov vrátane parlamentov, obmedzenie príležitostí novinárov na rozhovory s politikmi a členmi vlády a vyhýbanie sa poskytovaniu rozhovorov médiám nepatriacich do skupiny, ktorá je ústretovej voči vláde, a to aj médiám s významným celoštátnym dosahom; zdôrazňuje, že verejné orgány musia zabezpečiť transparentnosť, pokiaľ ide o ich činnosti, čím prispievajú k posilneniu dôvery verejnosti, keďže voľný tok informácií pomáha chrániť život a zdravie a uľahčuje a podporuje sociálnu, hospodársku a politickú diskusiu a rozhodovanie; vyzýva členské štáty na zabezpečenie toho, aby novinári a médiá mali zmysluplný prístup k parlamentným rozpravám, poslancom parlamentov a vysokopostaveným vládnym úradníkom, k údajom verejného záujmu a verejným podujatiam a tlačovým konferenciám, najmä k vládnym konferenciám, keďže nedostatok takéhoto prístupu vážne obmedzuje koncepciu slobody médií;

10. opätovne vyjadruje znepokojenie nad tým, že na vnútroštátnej úrovni v EÚ neexistuje dostatok osobitných právnych alebo politických rámcov na ochranu novinárov a pracovníkov médií pred násilím, hrozbami a zastrašovaním; vyzýva verejné osobnosti a zástupcov orgánov, aby sa zdržali očierňovania novinárov, pretože to oslabuje dôveru v médiá v celej spoločnosti; zdôrazňuje dôležitú úlohu novinárov pri informovaní o protestoch a demonštráciách a požaduje ich ochranu, aby mohli plniť svoju úlohu bez strachu; žiada členské štáty, aby orgánom presadzovania práva zodpovedným za ochranu novinárov poskytli osobitné programy odbornej prípravy; vyzýva členské štáty a Komisiu, aby zabezpečili – v právnych poriadkoch a praxi – účinnú ochranu a bezpečnosť novinárov a iných mediálnych subjektov, ako aj ich zdrojov, a to aj v cezhraničnom kontexte; v tejto súvislosti je pevne presvedčený, že členské štáty by mali zakázať využívanie súkromných vyšetrovateľov ako formu zastrašovania na účely získavania informácií o odbornej spôsobilosti novinárov alebo o ich zdrojoch;

11. je hlboko znepokojený rastúcimi politickými útokmi na médiá a vyjadruje poľutovanie nad nedostatočnou ochranou novinárskych zdrojov; pripomína povinnosť členských štátov vykonávať rýchle, nestranné a účinné vyšetrovanie útokov, ako sú hrozby, zabíjanie, obťažovanie, zastrašovanie a zlé zaobchádzanie, páchaných proti novinárom a naliehavo vyzýva členské štáty, aby zintenzívnili úsilie o ukončenie hrozieb a útokov proti novinárom a pracovníkom médií, zabezpečili vyvodenie zodpovednosti a zaručili, že obete a ich rodiny budú mať prístup k vhodným právnym prostriedkom nápravy; vyzýva Komisiu a členské štáty na zabezpečenie toho, aby boli mechanizmy podávania správ prístupné; vyzýva na vykonávanie usmernení EÚ v oblasti ľudských práv týkajúcich sa slobody prejavu online a offline, v ktorých sa zdôrazňuje, že EÚ prijme všetky primerané kroky na zabezpečenie ochrany novinárov, a to z hľadiska preventívnych opatrení, ako aj naliehaním na účinné vyšetrovanie v prípade porušovania predpisov; zdôrazňuje, že novinárky sú obzvlášť zraniteľné voči obťažovaniu a zastrašovaniu, a preto by mali podliehať dodatočným zárukám; vyjadruje hlboké znepokojenie nad nárastom počtu útokov na novinárky a pracovníčky médií; opakuje svoju výzvu adresovanú členským štátom, aby pri zvažovaní opatrení na riešenie bezpečnosti novinárov zaujali prístup zohľadňujúci rodový aspekt;

12. vyzýva členské štáty, aby plne vykonávali odporúčanie Rady Európy o ochrane žurnalistiky a bezpečnosti novinárov a iných mediálnych subjektov a aby do svojich vnútroštátnych právnych predpisov čo najskôr transponovali smernicu (EÚ) 2019/1937 o ochrane osôb, ktoré nahlasujú porušenia práva Únie, ktorej cieľom je stanoviť minimálne spoločné normy, aby bola zaručená vysoká miera ochrany oznamovateľov; zdôrazňuje, že oznamovanie protispoločenskej činnosti má zásadný význam z hľadiska investigatívnej žurnalistiky a slobody tlače;

13. odsudzuje využívanie strategickej žaloby proti verejnej účasti s cieľom umlčať a zastrašiť investigatívnych novinárov a médiá a vytvárať atmosféru strachu v súvislosti s ich informovaním o určitých témach; dôrazne opakuje svoju výzvu Komisii, aby predložila komplexný návrh legislatívneho aktu zameraného na zavedenie minimálnych noriem proti praktikám využívania strategickej žaloby proti verejnej účasti v celej EÚ;

14. pripomína záverečné odporúčania Osobitného výboru pre organizovanú trestnú činnosť, korupciu a pranie špinavých peňazí (CRIM) obsiahnuté v jeho uznesení z 23. októbra 2013 o organizovanej trestnej činnosti, korupcii a praní špinavých peňazí, podľa ktorých zákony o poškodzovaní dobrého mena a krivom obvinení odrádzajú od možného nahlásenia prípadov korupcie; znovu opakuje svoju výzvu všetkým členským štátom, aby v rámci svojich právnych poriadkov dekriminalizovali nactiutŕhanie alebo ohováranie v príslušných zákonoch aspoň v prípadoch, ktoré sa týkajú obvinení z organizovanej trestnej činnosti, korupcie a prania špinavých peňazí v členských štátoch a v zahraničí;

15. vyzýva Komisiu, aby vytvorila núdzovú linku EÚ ako mechanizmus rýchlej reakcie pre novinárov žiadajúcich o ochranu a aby zabezpečila, že sa ich situácii bude venovať primeraná pozornosť;

16. zdôrazňuje, že nadmerná koncentrácia vlastníctva v odvetví tvorby obsahu a odvetví jeho šírenia môže ohroziť prístup občanov k určitému obsahu; zdôrazňuje, že pluralita médií, ktorá závisí od existencie rôznorodých vlastníkov médií a rozmanitosti obsahu, ako aj od nezávislej žurnalistiky, je kľúčom k boju proti šíreniu dezinformácií a zabezpečeniu toho, aby boli občania EÚ dobre informovaní; pripomína, že podľa Monitorovania plurality médií v roku 2020 zostáva koncentrácia vlastníctva médií jedným z najvýznamnejších rizík pre pluralitu médií a je vnímaná tak, že vytvára prekážky pre rozmanitosť informácií; vyzýva členské štáty, aby prijali a vykonávali regulačné rámce vlastníctva médií s cieľom zabrániť horizontálnej koncentrácii vlastníctva v mediálnom sektore a aby zabezpečili transparentnosť a zverejňovanie informácií ľahko dostupných občanom o vlastníctve, zdrojoch financovania a riadení médií; vyzýva Komisiu, aby monitorovala uplatňovanie existujúcich nástrojov EÚ zameraných na koncentráciu vlastníctva a nelegálnu štátnu pomoc na úrovni členských štátov s cieľom zvýšiť rozmanitosť v mediálnom prostredí; odsudzuje každý pokus o monopolizáciu vlastníctva médií v členských štátoch alebo o politické zasahovanie do riadenia médií; naliehavo vyzýva Komisiu a členské štáty, aby konali rýchlo a rozhodne s cieľom zvýšiť transparentnosť vlastníctva médií a finančných zdrojov používaných vlastníkmi médií; vyzýva Komisiu na posilnenie úsilia s cieľom zabezpečiť, aby médiá aktívne uverejňovali informácie o svojich vlastníckych štruktúrach vrátane ich konečných užívateľov výhod a aby boli zavedené jasné pravidlá s cieľom predchádzať potenciálnym konfliktom záujmov vyplývajúcim zo štruktúr vlastníctva médií, a to s osobitným dôrazom na zabránenie politickému zasahovaniu; odsudzuje nadmerné zasahovanie vlád do plurality médií prostredníctvom verejnej reklamy; vyzýva Komisiu, aby starostlivo sledovala využívanie finančných prostriedkov EÚ vyčlenených na podporu slobodných a nezávislých médií s cieľom nasmerovať zdroje tým, ktorí ich potrebujú; v tejto súvislosti zdôrazňuje, že finančné prostriedky EÚ nemožno vyčleniť na štátom kontrolované médiá a médiá, ktoré šíria politickú propagandu;

17. vyjadruje poľutovanie nad tým, že v niektorých členských štátoch sa regulačné orgány pre médiá dostali pod vplyv vlády a sú zaujaté voči médiám, ktoré sú k vláde kritické;

18. je znepokojený pokusmi o využitie pandémie COVID-19 na potrestanie nezávislých a kritických médií a zavedenie obmedzení, pokiaľ ide o prístup médií k vládnym rozhodnutiam a opatreniam a o ich kontrolu, na potlačenie alebo zmiernenie mechanizmov inštitucionálnej transparentnosti tým, že sa prijímajú mimoriadne opatrenia a bránia riadnej a informovanej diskusii o týchto krokoch; zdôrazňuje úlohu žurnalistiky a voľného toku informácií, ktoré sú nevyhnutné pre úsilie EÚ o obmedzenie pandémie COVID-19; poukazuje na to, že aj žurnalistika zohráva v naliehavej situácii v oblasti verejného zdravia kľúčovú úlohu; vyzýva Komisiu, aby komplexne monitorovala takéto postupy národných vlád a výsledky zahrnula do svojich nadchádzajúcich výročných správ o právnom štáte;

19. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby urýchlene zaviedli balíky na prekonanie núdzových situácií na úrovni EÚ a na vnútroštátnej úrovni s cieľom chrániť pracovné miesta a živobytie novinárov a pracovníkov médií, podporovať podniky a financovať verejnoprávne médiá prostredníctvom plánu na oživenie hospodárstva po COVID-19, a to pri plnom dodržiavaní pravidiel hospodárskej súťaže EÚ; zdôrazňuje, že počas krízy spôsobenej ochorením COVID-19 niektoré médiá a najmä miestne mediálne platformy odhadli straty až na úrovni 80 % ( 28 ) svojich príjmov v dôsledku zníženia množstva reklamy; zdôrazňuje, že európski občania v situácii, keď čelia pandémii, potrebujú profesionálnych, ekonomicky zabezpečených a nezávislých novinárov; v tejto súvislosti opakuje svoju požiadavku vytvoriť v rámci budúceho VFR stály európsky fond pre novinárov (2021 – 2027), v prepracovanej verzii v dôsledku krízy spôsobenej ochorením COVID-19, ktorý by poskytoval priamu finančnú podporu nezávislým novinárom a médiám, pracovníkom na voľnej nohe a samostatne zárobkovo činným pracovníkom médií; zdôrazňuje, že financovanie by mali riadiť nezávislé organizácie, aby sa zabránilo akémukoľvek zasahovaniu do redakčného rozhodovania, a že podpora by sa mala poskytovať len tým verejným a komerčným médiám, ktoré sú skutočne nezávislé a nepodliehajú vláde alebo akémukoľvek inému zasahovaniu; pripomína, že osobitná pozornosť by sa mala venovať aj nezávislým, najmä miestnym, startupom v mediálnej oblasti v členských štátoch, v ktorých sa za uplynulé roky zhoršila sloboda médií, výrazne sa zvýšila koncentrácia vlastníctva médií a verejnoprávne médiá sú ohrozené politickým vplyvom;

20. opakuje v tejto súvislosti svoju výzvu, aby sa predložil ambiciózny akčný plán EÚ v oblasti médií s cieľom podporiť rozvoj dynamického a pluralistického mediálneho prostredia;

21. požaduje prijatie ambiciózneho VFR so zvýšenými rozpočtovými prostriedkami na podporu médií a nezávislej žurnalistiky, najmä investigatívnej žurnalistiky; zdôrazňuje význam inovácií v oblasti žurnalistiky a spravodajských médií, ktoré by sa mohli podporovať finančnými prostriedkami EÚ; so znepokojením berie na vedomie rozpočtové škrty plánované v programoch Kreatívna Európa, Spravodlivosť a Práva a hodnoty v revidovanom návrhu rozpočtu, ktorý predložila Komisia;

22. rozhodne víta pridelenie finančných prostriedkov EÚ, ktoré umožní začatie nových projektov, ako je celoeurópsky mechanizmus rýchlej reakcie na porušovanie slobody tlače a médií a cezhraničný fond investigatívnej žurnalistiky, aby sa posilnila sloboda a pluralita médií;

23. zdôrazňuje, že médiá zohrávajú dôležitú úlohu pri podpore rodovej rovnosti a nediskriminácie; naliehavo vyzýva Komisiu a členské štáty, aby podnikli aktívne kroky na podporu rodovej rovnosti v mediálnom sektore, aby viac žien mohlo zastávať kreatívne a rozhodovacie pozície, vďaka čomu by médiá prispievali k znižovaniu rodových stereotypov;

Nenávistné prejavy

24. odsudzuje všetky druhy trestných činov z nenávisti, nenávistné prejavy a neopodstatnené obvinenia či obvinenia sformulované v zlej viere ( 29 ) , a to offline aj online, ku ktorým dochádza v EÚ a inde a ktoré sú motivované diskrimináciou na základe akéhokoľvek dôvodu, ako je napríklad pohlavie, rasa, farba pleti, etnický alebo sociálny pôvod, genetické vlastnosti, jazyk, náboženstvo alebo viera, politické alebo iné zmýšľanie, príslušnosť k národnostnej menšine, majetok, narodenie, zdravotné postihnutie, vek alebo sexuálna orientácia; vyjadruje znepokojenie nad trestnými činmi z nenávisti a trestnými činmi súvisiacimi s podnecovaním k diskriminácii alebo násiliu, ktoré boli spáchané počas pandémie COVID-19, čo viedlo k stigmatizácii niektorých obzvlášť zraniteľných osôb;

25. vyjadruje poľutovanie nad zvyšujúcou sa mierou nenávistných prejavov, ktoré vlády a politické strany v celej EÚ používajú v politickej komunikácii; vyzýva členské štáty, aby kategoricky odsúdili a potrestali trestné činy z nenávisti, nenávistné prejavy a hľadanie obetného baránka politikmi a verejnými činiteľmi na všetkých úrovniach a vo všetkých druhoch médií, keďže tieto javy priamo normalizujú a posilňujú nenávisť a násilie v spoločnosti, a aby sa zdržali diskriminačnej a podnecujúcej rétoriky vo vládnej komunikácii, pretože to škodí spoločnosti; zdôrazňuje, že sankcie by mali byť vždy v súlade s medzinárodnými normami slobody prejavu; okrem toho vyzýva členské štáty, aby v medziach stanovených zákonom zaručili a podporovali slobodu prejavu vrátane umeleckej slobody, ktorá je nevyhnutná pre vitalitu demokratickej diskusie; pripomína, že sloboda prejavu sa nevzťahuje na rasistické a xenofóbne prejavy;

26. opätovne vyzýva členské štáty na vykonávanie a presadzovanie ďalších opatrení, ktorými sa predíde nenávistným prejavom a trestným činom páchaným z nenávisti, s cieľom zakročiť tak proti šíreniu nenávistných prejavov a násilia offline a online a súčasne zabezpečiť aj to, že sa pri presadzovaní práva budú uplatňovať účinné postupy zaznamenávania trestných činov z nenávisti na základe zásad schválených skupinou EÚ na vysokej úrovni pre boj proti rasizmu, xenofóbii a iným formám neznášanlivosti;

27. zdôrazňuje, že online nenávistné prejavy sa v posledných rokoch ešte viac rozšírili, keďže jednotlivci a rušiví aktéri využívajú právomoc online platforiem šíriť nenávistné informácie; zdôrazňuje, že sa tým poškodzuje kolektívny verejný záujem, pretože škodlivý obsah narúša zdvorilú a úprimnú verejnú diskusiu a ohrozuje verejnú bezpečnosť, lebo nenávistné prejavy online môžu podnecovať násilie v reálnom svete;

28. poukazuje na to, že by sa mal posilniť právny rámec na boj proti nenávistným prejavom a diskriminácii; opakuje svoju výzvu, aby sa na tento účel odblokovali rokovania o horizontálnej antidiskriminačnej smernici;

29. opätovne vyzýva Komisiu a členské štáty, aby prijali opatrenia na zvýšenie bezpečnosti žien vo verejných priestoroch a na internete, riešili nové formy rodovo motivovaného násilia, ako je kybernetické prenasledovanie a obťažovanie na internete, a zaviedli komplexné mechanizmy na pomoc obetiam takéhoto násilia;

30. opakuje svoju výzvu Komisii a Rade, aby aktivovali tzv. premosťovaciu doložku zakotvenú v článku 83 ods. 1 ZFEÚ s cieľom začleniť násilie páchané na ženách a dievčatách a iné formy rodovo motivovaného násilia (vrátane kybernetického násilia) do zoznamu trestných činov uznaných v EÚ;

31. berie na vedomie kódex správania pre boj proti nezákonným nenávistným prejavom online podporovaný Komisiou a jeho piate kolo hodnotenia, v rámci ktorého sa konštatovalo, že spoločnosti v oblasti informačných technológií odstraňujú v priemere 71 % nezákonných nenávistných prejavov, ktoré im boli oznámené; pripomína, že novinári a organizácie občianskej spoločnosti by mali byť zahrnutí do hodnotení a preskúmaní kódexu správania a že spoločnosti v oblasti informačných technológií, ktoré sa zúčastňujú na kódexe správania, len skúmajú žiadosti o odstránenie na základe svojich zmluvných podmienok a komunitných usmernení; zdôrazňuje, že súkromným spoločnostiam sa ponecháva široký priestor na voľnú úvahu s cieľom určiť, čo je nezákonné; nabáda všetky spoločnosti, ktoré prevádzkujú platformy sociálnych médií, aby sa zúčastňovali na kódexe správania;

32. poukazuje na to, že členské štáty musia všetkými primeranými prostriedkami zabezpečiť, aby médiá vrátane internetových a sociálnych médií, ako aj reklamy neobsahovali žiadne podnecovanie k násiliu alebo nenávisti voči akejkoľvek osobe alebo skupine osôb, ktoré môže mať priamy vplyv na účasť týchto jednotlivcov v občianskej spoločnosti; opakuje svoju výzvu Komisii, členským štátom a spoločnostiam prevádzkujúcim sociálne médiá, aby v spolupráci s príslušnými organizáciami občianskej spoločnosti bojovali proti šíreniu rasizmu, xenofóbie, LGBTI-fóbie a náboženskej nenávisti na internete; vyzýva členské štáty a Komisiu, aby zhromažďovali spoľahlivejšie údaje o rozsahu nenávistných prejavov a trestných činov z nenávisti;

33. vyjadruje znepokojenie nad tým, že obete nenahlasujú trestné činy z nenávisti pre nedostatočné záruky a neschopnosť orgánov riadne vyšetriť trestné činy z nenávisti a ukončiť beztrestnosť takýchto činov v členských štátoch; vyzýva členské štáty, aby vypracovali a šírili nástroje a mechanizmy nahlasovania trestných činov z nenávisti a nenávistných prejavov a aby zabezpečili, že sa všetky prípady údajných trestných činov z nenávisti alebo nenávistných prejavov účinne vyšetria, budú stíhať a súdiť;

Dezinformácie a úloha platforiem

34. poznamenáva, že nová digitálna technológia a sociálne médiá sú faktory, ktoré prispievajú k problému šírenia dezinformácií a zahraničného zasahovania, a viedli k tomu, že online platformy zohrávajú vplyvnú úlohu pri zverejňovaní, šírení a podpore spravodajstva a iného mediálneho obsahu; opakuje, že je znepokojený potenciálnymi hrozbami, ktoré dezinformácie predstavujú pre slobodu informácií, slobodu prejavu, demokratickú diskusiu, nezávislosť médií a verejné zdravie; zdôrazňuje, že opatrenia na boj proti dezinformáciám by sa mali zamerať na podporu plurality názorov podporou kvalitnej žurnalistiky a poskytovaním spoľahlivých informácií založených na faktoch a overených informácií, ako aj na rozvoj mediálnej gramotnosti a že všetky takéto opatrenia musia poskytovať záruky pre slobodu informácií a slobodu prejavu;

35. požaduje väčšiu spoluprácu medzi online platformami a orgánmi presadzovania práva s cieľom účinne riešiť šírenie správ a správ podnecujúcich k nenávisti alebo násiliu; zdôrazňuje, že je dôležité urýchlene odstrániť nezákonný obsah s cieľom obmedziť jeho nekontrolované šírenie; poznamenáva však, že online platformy sa nemôžu a nesmú stať súkromnými orgánmi vykonávajúcimi cenzúru a že odstránenie nezákonného obsahu online platformami musí podliehať zárukám vrátane kontroly súdnymi orgánmi členských štátov s cieľom chrániť slobodu prejavu vrátane umeleckej slobody, právo na slobodné a nezávislé informácie a základné práva občanov vo všeobecnosti; pripomína, že online platformy sú súčasťou internetovej verejnej sféry, v ktorej prebieha verejná diskusia; vyzýva Komisiu, aby zabezpečila záruky, že sa na platformách budú dodržiavať základné práva a sloboda slova;

36. pripomína, že politické profilovanie, dezinformácie a manipulácia s informáciami často využívajú politické strany a súkromné alebo verejné subjekty, a opakuje znepokojenie nad tým, že v rámci príprav na všetky hlavné celoštátne voľby a voľby do EÚ sa neustále objavujú dôkazy o zasahovaní, s náznakom zahraničného vplyvu, pričom veľká časť týchto zásahov zvýhodňuje protiúnijných a populistických kandidátov, ktorí polarizujú a anulujú ideologický pluralizmus a zameriavajú sa na konkrétne menšiny a zraniteľné skupiny; poukazuje na to, že boj proti zasahovaniu tretích strán v budúcnosti bude základným faktorom pri presadzovaní európskych hodnôt a demokracie; v súvislosti s núdzovou situáciou spôsobenou ochorením COVID-19 zdôrazňuje, že dezinformácie a mediálne správy s nádychom senzácie týkajúce sa pandémie využívali aj extrémne pravicové a populistické skupiny a politici na útoky na menšinové skupiny a posilnenie protiimigračnej rétoriky, čo viedlo k zvýšenému výskytu prípadov rasistických a xenofóbnych nenávistných prejavov, ako aj k diskriminácii;

37. poukazuje na to, že rôzne formy zavádzania a dezinformácií, ako aj iné formy manipulácie s informáciami týkajúce sa okrem iného pandémie COVID-19 naďalej pôsobia v celom svete, často sa zameriavajú na najzraniteľnejšie komunity a majú potenciálne škodlivé dôsledky pre verejnú bezpečnosť, zdravie a účinné krízové riadenie; domnieva sa, že cieľom takýchto dezinformačných kampaní je oslabiť demokratický proces a dôveru občanov v demokratické inštitúcie členských štátov; víta spoločné oznámenie z 10. júna 2020 o boji proti dezinformáciám súvisiacim s ochorením COVID-19; pripomína, že všetky opatrenia na boj proti dezinformáciám vrátane tých, ktoré boli prijaté v súvislosti s núdzovou situáciou spôsobenou ochorením COVID-19, musia byť nevyhnutné, primerané, transparentné, dočasné a podliehať pravidelnému dohľadu s cieľom vyhnúť sa akémukoľvek posunu vedúcemu k verejnému monopolu alebo ku koncentrácii informačných zdrojov a za žiadnych okolností nesmú novinárom a mediálnym subjektom zabraňovať vykonávať ich prácu alebo viesť k nenáležitému odstráneniu obsahu alebo blokovaniu prístupu k takémuto obsahu na internete; vyjadruje poľutovanie nad tým, že niektoré online platformy odstraňujú alebo cenzurujú obsah vrátane novinárskeho obsahu, ktorý súvisí s pandémiou COVID-19, na základe netransparentných podmienok, čo zbytočne obmedzuje slobodu prejavu; zdôrazňuje, že použitie takýchto opatrení môže viesť k zabráneniu alebo obmedzeniu prístupu k dôležitým informáciám o verejnom zdraví; zdôrazňuje, že akékoľvek pokusy o kriminalizáciu informácií týkajúcich sa pandémie môžu spôsobiť nedôveru v inštitucionálne informácie, oddialiť prístup k spoľahlivým informáciám a mať odrádzajúci účinok na slobodu prejavu;

38. odsudzuje existenciu konšpiračných teórií a dezinformačných kampaní financovaných z verejných zdrojov zameraných na diskreditáciu EÚ a zavádzanie verejnosti, pokiaľ ide o jej ciele a činnosti; vyzýva Komisiu, aby otvorene odsúdila a odhaľovala lži a dezinformácie šírené akýmikoľvek štátnymi orgánmi o EÚ a uverejnila a distribuovala faktickú odpoveď s cieľom informovať občanov;

39. víta iniciatívu Komisie predložiť európsky akčný plán pre demokraciu, ktorého cieľom je bojovať proti dezinformáciám a prispôsobiť sa vyvíjajúcim sa hrozbám a manipuláciám, ako aj podporovať slobodné a nezávislé médiá; v tejto súvislosti zdôrazňuje, že ochrana slobody prejavu vrátane slobodných, nezávislých a finančne životaschopných médií, umeleckej slobody, obsahu základných práv a demokratickej diskusie spolu s bojom proti nenávistným prejavom a dezinformáciám predstavuje základný faktor z hľadiska ochrany právneho štátu a demokracie v EÚ; so znepokojením konštatuje, že podľa štúdie Globálneho dezinformačného indexu (GDI) dostávajú webové sídla šíriace dezinformácie v EÚ každoročne viac ako 70 miliónov EUR ako príjem plynúci z reklamy; zdôrazňuje potenciálne negatívny vplyv obchodných modelov založených na mikrocielenej reklame; potvrdzuje, že vo všeobecnom nariadení o ochrane údajov ( 30 ) sa stanovuje právo jednotlivcov nepodliehať všadeprítomnému online sledovaniu na webových sídlach a v aplikáciách; vyzýva Komisiu, aby sa v tomto ohľade ďalej zaoberala digitálnymi platformami a zintenzívnila úsilie zamerané na presadzovanie zákazu takýchto praktík, na boj proti strategickému a automatizovanému zvyšovaniu dosahu dezinformácií používaním botov a falošných profilov online a na zvýšenie transparentnosti, pokiaľ ide o financovanie a distribúciu reklamy online; okrem toho vyzýva všetky online platformy, aby zabezpečili, že algoritmy, o ktoré sa opierajú ich funkcie vyhľadávania, nebudú primárne založené na reklame; žiada vytvorenie skupiny expertov pre digitálne a základné práva zloženej z viacerých zainteresovaných strán, ktorá by zahŕňala nezávislé médiá a MVO pôsobiace v oblasti digitálnych a ľudských práv, s cieľom pomôcť Komisii a inštitúciám EÚ vo všeobecnosti;

40. víta spustenie projektu Európskeho strediska pre monitorovanie digitálnych médií (EDMO), ktorý zvýši dostupné vedecké poznatky o dezinformáciách online, podporí rozvoj trhu služieb EÚ v oblasti overovania informácií a podporí vytvorenie cezhraničnej a multidisciplinárnej komunity zloženej z overovateľov faktov a akademických výskumných pracovníkov, ktorí spolupracujú so zainteresovanými stranami, s cieľom identifikovať, analyzovať a odhaľovať potenciálne dezinformačné hrozby, napríklad pokiaľ ide o ochorenie COVID-19;

41. pripomína Komisii a členským štátom, ako aj súkromnému sektoru, najmä online platformám a občianskej spoločnosti ako celku, potrebu spoločných opatrení, pokiaľ ide o boj proti dezinformáciám; zdôrazňuje, že online platformy by mali zohrávať kľúčovú úlohu pri odhaľovaní dezinformácií a boji proti nim; uznáva sľubný a potrebný, ale stále nedostatočný vplyv dobrovoľných opatrení, ktoré prijali niektorí poskytovatelia služieb a platformy na boj proti dezinformáciám, nezákonnému obsahu a zahraničnému zasahovaniu do volebných procesov v EÚ; zdôrazňuje však, že online platformy v súčasnosti stále nenesú primeranú zodpovednosť za boj proti týmto bezprostredným hrozbám;

42. zdôrazňuje, že účinnosť opatrení, ktoré online platformy uplatňujú na riešenie dezinformácií, možno posúdiť len vtedy, keď sa vykonávajú úplne transparentne a pri zabezpečení výmeny relevantných údajov; nalieha preto na Komisiu, aby posúdila všetky možné opatrenia s cieľom uložiť online platformám povinnosť účinne, transparentne a zodpovedne riešiť šírenie dezinformácií a zodpovedajúco si vymieňať relevantné údaje; vyzýva Komisiu, aby zvážila zavedenie sankcií v prípade online platforiem, ktoré tak nepostupujú; očakáva, že sa to náležite zohľadní v európskom akčnom pláne pre demokraciu a v akte o digitálnych službách;

43. zdôrazňuje v tejto súvislosti, že odstránenie online obsahu, ak neexistuje súdny príkaz určujúci jeho nezákonnú povahu, má silný vplyv na slobodu prejavu a právo na informácie; vyzýva na pravidelné posudzovanie vplyvu dobrovoľných opatrení prijímaných poskytovateľmi služieb a platformami na boj proti dezinformáciám; trvá na povinnosti členských štátov rešpektovať, chrániť a zaručiť základné práva a požaduje posúdenie všetkých dostupných možností na ochranu a presadzovanie práva na informácie a účasť; vyzýva Komisiu, aby v tejto súvislosti navrhla pravidlá EÚ týkajúce sa online platforiem zamerané aj na boj proti vládnym praktikám, ktoré zbytočne obmedzujú slobodu prejavu; zdôrazňuje, že používanie automatizovaných nástrojov na moderovanie obsahu môže ohroziť slobodu prejavu a právo na informácie a že digitálna politika a stratégia EÚ musia zabezpečiť primerané prostriedky nápravy a záruky v plnom súlade s príslušnými ustanoveniami Charty základných práv EÚ a EDĽP;

44. domnieva sa, že Kódex postupov EÚ v oblasti dezinformácií by sa mohol posilniť zlepšením monitorovania existujúcich záväzkov, transparentným a rozčleneným poskytovaním informácií a údajov prostredníctvom online platforiem a rozšírením takýchto záväzkov; domnieva sa, že koregulačný prístup, ktorý neustále odráža súčasný vývoj v digitálnej sfére, by mohol byť cestou vpred;

45. nabáda spoločnosti prevádzkujúce sociálne médiá a online platformy, aby preskúmali možnosti sprístupnenia nástrojov, ktoré používateľom umožnia nahlásiť a označovať potenciálne dezinformácie, s cieľom uľahčiť rýchlu nápravu a umožniť preskúmanie nezávislými a nestrannými organizáciami tretích strán, ktoré sa zaoberajú kontrolou faktov, a zároveň zabrániť zneužívaniu takýchto nástrojov; zdôrazňuje, že online platformy by mali spolupracovať s členskými štátmi a inštitúciami EÚ s cieľom uľahčiť posudzovanie dezinformácií a zahraničného zasahovania, ako aj identifikáciu ich pôvodcov;

Mediálna gramotnosť

46. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zintenzívnili svoje úsilie o posilnenie politík v oblasti vzdelávania, ktoré podporujú mediálnu a informačnú gramotnosť, umožňujú občanom kriticky myslieť a pomáhajú im identifikovať dezinformácie; zdôrazňuje v tejto súvislosti, že rešpektovanie redakčnej nezávislosti v rámci centrálnych a miestnych médií a rozvoj projektov mediálnej gramotnosti sú základnými prvkami pri budovaní odolnosti, zvyšovaní povedomia a posilňovaní vzdelávania v účinnom boji proti propagande, dezinformáciám a manipulácii; domnieva sa, že na zlepšenie odolnosti spoločnosti voči takýmto hrozbám v digitálnom priestore sú veľmi dôležité vzdelávacie programy zamerané na mediálnu gramotnosť a nepretržité úsilie v tejto oblasti vo všetkých vekových skupinách; v tejto súvislosti vyzýva Komisiu, aby úzko spolupracovala s členskými štátmi a organizáciami občianskej spoločnosti na vypracovaní učebných osnov zameraných na informačnú, mediálnu a dátovú gramotnosť; zdôrazňuje, že mediálna gramotnosť je pre občanov čoraz dôležitejšou a kritickejšou zručnosťou; pripomína, že na oslovenie širšieho publika a čo najviac vekových skupín je dôležité rozšíriť iniciatívy v oblasti mediálnej gramotnosti prostredníctvom platforiem sociálnych médií vrátane účinných stratégií mediálnej gramotnosti pre staršie osoby a najzraniteľnejšie skupiny; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby presadzovali aj programy a politiky zamerané na podporu mediálnej a spravodajskej gramotnosti v prípade novinárov a mediálnych subjektov a na rozvoj kritického a uvedomelého ocenenia využívania IKT, ako sú napríklad kampane na zvyšovanie informovanosti o právach a možných rizikách v digitálnej sfére; zdôrazňuje potrebu vypracovať komplexnú stratégiu EÚ v oblasti mediálnej gramotnosti a vyzýva Komisiu, aby zintenzívnila úsilie v tomto smere; zdôrazňuje kľúčovú úlohu organizácií občianskej spoločnosti pri podpore mediálnej gramotnosti a pri poskytovaní pomoci s cieľom zabrániť šíreniu nenávistných prejavov; pripomína, že programy, v prípade ktorých sa uznalo, že uplatňujú účinné stratégie na boj proti trestným činom z nenávisti a nenávistným prejavom, sú zamerané na spoluprácu, komunikáciu, riešenie konfliktov, riešenie problémov, mediáciu a informovanosť o predsudkoch;

47. nabáda Komisiu, aby zintenzívnila úsilie o zvýšenie objemu finančných prostriedkov EÚ určených na programy zamerané na mediálnu gramotnosť a aktívne sa zapájala do propagovania spoľahlivých a overených informácií založených na faktoch zlepšením kanálov distribúcie médií s cieľom zlepšiť prístup k takýmto informáciám; vyzýva členské štáty, aby plne vykonávali ustanovenia revidovanej smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, v ktorých sa od nich požaduje, aby podporovali a rozvíjali zručnosti v oblasti mediálnej gramotnosti;

48. nabáda Komisiu, aby poskytla podporu na doplnenie vzdelávacích programov vo všetkých členských štátoch nielen v oblasti mediálnej gramotnosti, ale aj v rámci širšej občianskej výchovy vrátane vzdelávania zameraného na demokratické hodnoty a ľudské práva, a to s cieľom zvýšiť citlivosť na dezinformácie a propagandu;

49. zdôrazňuje, že miestne a komunitné mediálne organizácie sú štruktúrami, ktoré majú kľúčový význam pre podporu, produkciu a šírenie informácií a faktov týkajúcich sa miestnych a menšinových umeleckých a kultúrnych podujatí; považuje ich za dôležitý nástroj na zachovanie plurality médií a multikultúrneho prostredia v Európe; domnieva sa, že komunitné médiá by mali byť zapojené ako zainteresované strany aj do programov EÚ, ktoré sú zamerané na podporu žurnalistiky a mediálnej gramotnosti, a vyzýva členské štáty, aby týmto médiám poskytli primeranú podporu a tým zabezpečili, že budú vykonávať svoje vzdelávacie a kultúrne úlohy;

50. vyzýva inštitúcie EÚ, aby v prípade závažných verejných núdzových situácií, ako je pandémia, zabezpečili posilnenú a aktívnu komunikáciu vo všetkých úradných jazykoch, aby sa občanom EÚ zaručil prístup k presným, užívateľsky ústretovým a overeným informáciám;

o

o o

51. poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii a vládam a parlamentom členských štátov.

(1) Ú. v. EÚ L 305, 26.11.2019, s. 17.

(2) Ú. v. EÚ L 95, 15.4.2010, s. 1.

(3) Ú. v. EÚ L 303, 28.11.2018, s. 69.

(4) Ú. v. EÚ L 328, 6.12.2008, s. 55.

(5) Prijaté texty, P9_TA(2020)0054.

(6) Prijaté texty, P9_TA(2020)0014.

(7) Prijaté texty, P9_TA(2019)0101.

(8) Prijaté texty, P9_TA(2019)0103.

(9) Prijaté texty, P9_TA(2019)0080.

(10) Prijaté texty, P9_TA(2019)0031.

(11) Prijaté texty, P9_TA(2019)0021.

(12) Prijaté texty, P8_TA(2019)0328.

(13) Prijaté texty, P8_TA(2019)0032.

(14) Ú. v. EÚ C 390, 18.11.2019, s. 19.

(15) Ú. v. EÚ C 433, 23.12.2019, s. 31.

(16) Ú. v. EÚ C 238, 6.7.2018, s. 57.

(17) Ú. v. EÚ C 324, 27.9.2019, s. 392.

(18) Ú. v. EÚ C 41, 6.2.2020, s. 64.

(19) Ú. v. EÚ C 390, 18.11.2019, s. 111.

(20) Ú. v. EÚ C 369, 11.10.2018, s. 11.

(21) Ú. v. EÚ C 346, 27.9.2018, s. 29.

(22) Ú. v. EÚ C 331, 18.9.2018, s. 135.

(23) Ú. v. EÚ C 263, 25.7.2018, s. 82.

(24) Ú. v. EÚ C 356, 4.10.2018, s. 5.

(25) Ú. v. EÚ C 215, 19.6.2018, s. 162.

(26) Ú. v. EÚ C 208, 10.6.2016, s. 89.

(27) International Women’s Media Foundation, Globálna správa o postavení žien v spravodajských médiách (Global Report on the Status of Women in the News Media), 2011.

(28) Pozri The Economist, „Novinárske odvetvie dostáva výprask“ (The newspaper industry are a battering), 18. apríla 2020, a News Media Europe, „COVID-19 a spravodajské média: novinárčina vždy niečo stojí“ (COVID-19 and the news media: journalism always comes at a cost), 24. marca 2020.

(29) Rozsudok Európskeho súdu pre ľudské práva z 23. apríla 1992, žiadosť č. 11798/85, bod 46.

(30) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (Ú. v. EÚ L 119, 4.5.2016, s. 1).