Sedem členských štátov EÚ patrí medzi členov Lisabonskej únie, a teda prijali ochranu názvov tretích krajín. S cieľom poskytnúť im prostriedky na plnenie svojich medzinárodných záväzkov prijatých pred pristúpením Únie k Lisabonskej únii by sa malo zaviesť prechodné opatrenie, ktoré by malo mať účinky iba na vnútroštátnej úrovni a nemalo by mať nijaký vplyv na obchod v rámci Únie ani na medzinárodný obchod.

Presadzovanie označení pôvodu a zemepisných označení s pôvodom v tretích zmluvných stranách a zapísaných v medzinárodnom registri zo strany Únie musí byť v súlade s kapitolou III Ženevského aktu. V článku 14 Ženevského aktu sa od každej zmluvnej strany vyžaduje najmä to, aby sprístupnila účinné právne prostriedky nápravy na ochranu zapísaných označení pôvodu a zapísaných zemepisných označení a aby zabezpečila, že súdne konania na zabezpečenie ich ochrany môžu byť podané orgánom verejnej moci alebo ktoroukoľvek zainteresovanou stranou, či už fyzickou, alebo právnickou osobou, verejným alebo súkromným subjektom, a to v závislosti od jeho právneho systému a praxe. Koexistencia predchádzajúcich ochranných známok a označení pôvodu alebo zemepisných označení zapísaných v medzinárodnom registri, ktorým je zaručená ochrana alebo ktoré sa používajú v Únii, by mala byť možná, ak podmienky stanovené v článku 15 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 sú splnené mutatis mutandis.

V tejto súvislosti by Únia po tom, keď sa stane zmluvnou stranou Ženevského aktu, mala predložiť zoznam zemepisných označení EÚ z registrov EÚ pre zemepisné označenia (podľa dohody s členskými štátmi EÚ) na ochranu podľa Lisabonského systému. Tento zoznam by sa mal vytvoriť v úzkej spolupráci s členskými štátmi na základe tejto ustálenej praxe a metodiky, ktorá sa používa pri niektorých dvojstranných medzinárodných dohodách o zemepisných označeniach, ktoré EÚ uzatvorila (s prihliadnutím na hodnotu produkcie a vývoznú hodnotu, ochranu podľa iných dohôd, ako aj súčasné alebo potenciálne zneužitie v dotknutých tretích krajinách, a rovnováhu medzi členskými štátmi), pri zohľadnení rozsahu zemepisných označení zapísaných členskými tretími krajinami Lisabonskej dohody. Po pristúpení Únie k Lisabonskej únii bude možné podať žiadosti o medzinárodný zápis dodatočných chránených a zapísaných zemepisných označení v Únii na podnet Komisie alebo na žiadosť členského štátu alebo zainteresovanej skupiny výrobcov.

Únia má výlučnú právomoc na uzatvorenie Ženevského aktu Lisabonskej dohody. Vyplýva to z rozsudku Súdneho dvora Európskej únie z 25. októbra 2017 vo veci C-389/15, Komisia/Rada, v ktorom sa objasnilo, že návrh revidovanej Lisabonskej dohody, t. j. Ženevský akt, je určený hlavne na uľahčenie alebo úpravu obchodovania medzi Úniou a tretími štátmi, a jednak, že je spôsobilý mať priamy a bezprostredný účinok na toto obchodovanie, v dôsledku čoho jeho vyjednávanie patrí do výlučnej právomoci, ktorú v oblasti spoločnej obchodnej politiky upravenej v článku 207 ods. 1 ZFEÚ Únii priznáva článok 3 ods. 1 ZFEÚ.

Podľa článku 5 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ) sa zásada subsidiarity neuplatňuje na oblasti výlučnej právomoci EÚ.

•Proporcionalita

Navrhované opatrenia nepresahujú rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa, ktorým je umožniť Únii, aby sa zapojila do Lisabonskej únie spôsobom, ktorým sa zabezpečí účinná ochrana zemepisných označení EÚ.

•Výber nástroja

Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady je vhodným právnym nástrojom na vykonávanie členstva Európskej únie v Lisabonskej únii, keďže sa ním zabezpečujú legislatívne výsady obidvoch inštitúcií.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

•Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov

Neuplatňuje sa.

•Konzultácie so zainteresovanými stranami

Plán pristúpenia EÚ k Ženevskému aktu Lisabonskej dohody o ochrane označení pôvodu a zemepisných označení bol zverejnený 21. decembra 2017 s termínom zaslania pripomienok zainteresovaných strán do 18. januára 2018. V stanovenej lehote bolo doručených osem pripomienok. Všetky okrem jednej boli v podstate pozitívne, pokiaľ ide o túto iniciatívu, a podporujú pristúpenie EÚ. V troch pripomienkach bol vyjadrený názor, že EÚ by mala pokročiť v diskusii o uznávaní a ochrane nepoľnohospodárskych zemepisných označení. Dve pripomienky boli proti užšiemu zoznamu, keďže všetky zemepisné označenia Únie by mali byť oprávnené na ochranu podľa Ženevského aktu.

•Získavanie a využívanie expertízy

V štúdii z októbra 2012, ktorú vykonala spoločnosť AND International s názvom „Hodnota produkcie poľnohospodárskych výrobkov a potravín, vín, aromatizovaných vín a liehovín chránených zemepisným označením (ZO)“ (http://ec.europa.eu/agriculture/external-studies/value-gi_en), sa zistilo niekoľko prínosov politiky zemepisných označení EÚ pre spotrebiteľov (zabezpečenie kvality), výrobcov (otvorenosť systému pre všetkých výrobcov dodržiavajúcich požiadavky na kvalitu; spravodlivá hospodárska súťaž; cenová prirážka; účinná ochrana), spoločnosť ako celok (napojenie hodnotných výrobkov na vidiecke oblasti; zachovávanie tradícií; opätovné prepojenie výrobcov a spotrebiteľov) a životné prostredie (prepojenie tradičných výrobkov s krajinou a poľnohospodárskymi systémami). Pri posúdení hospodárskych údajov o každom z 2 768 zemepisných označení zapísaných v EÚ27 od roku 2005 do roku 2010 sa v štúdii zistilo najmä to, že priemerná cena výrobku so zemepisným označením je 2,23 násobku ceny porovnateľného výrobku bez zemepisného označenia. Predajná hodnota zemepisných označení EÚ (vo všetkých odvetviach) bola 54,3 miliardy EUR v roku 2010 (5,7 % celkového objemu potravín a nápojov EÚ); odhadovaná vývozná hodnota zemepisných označení v EÚ je 11,5 miliardy EUR (15 % vývozu potravinárskeho alebo nápojového priemyslu EÚ).

•Posúdenie vplyvu

Požiadavky na lepšiu právnu reguláciu tejto iniciatívy nezahŕňajú posúdenie vplyvu, plán vykonávania či verejnú konzultáciu.

V usmerneniach o lepšej právnej regulácii sa objasnilo, že posúdenie vplyvu by sa malo uskutočniť len vtedy, keď je to užitočné, pričom je to potrebné posúdiť v závislosti od konkrétneho prípadu. V zásade nie je posúdenie vplyvu potrebné, ak má Komisia k dispozícii len obmedzenú alebo žiadnu možnosť výberu. V uvedenom prípade je to práve tak, keďže pristúpenie k Ženevskému aktu Lisabonskej dohody je opodstatnené vzhľadom na výlučnú právomoc Únie v záležitostiach, na ktoré sa vzťahuje Ženevský akt, a keďže tento krok by predstavoval aj logický záver po vykonaní preskúmania Lisabonského systému, do ktorého sa EÚ zapojila. Opatrenia navrhované v tomto návrhu nariadenia sú potrebné s cieľom zabezpečiť primerané uplatňovanie Ženevského aktu zo strany Európskej únie.

V prípade členstva EÚ to bude viesť k celému radu výhod. Zabezpečilo by sa tak, že súčasné a budúce zemepisné označenia zapísané na úrovni EÚ, ale nezapísané siedmimi členskými štátmi EÚ v Lisabonskej únii, by sa mohli stať oprávnenými na ochranu v rámci Lisabonského systému. Zemepisné označenia EÚ by v zásade mohli získať rýchlu, neobmedzenú ochranu na vysokej úrovni vo všetkých súčasných a budúcich zmluvných stranách Ženevského aktu. Zriadeným multilaterálnym registrom by sa zvýšilo dobré meno európskych zemepisných označení vzhľadom na široký zemepisný rozsah ochrany podľa Ženevského aktu. Očakáva sa, že zlepšenou medzinárodnou ochranou zemepisných označení vyplývajúcou z pristúpenia EÚ sa upevnia a potenciálne rozšíria pozitívne vplyvy ochrany zemepisných označení na inkluzívny rast a zamestnanosť s vysokou pridanou hodnotou produkcie v poľnohospodárstve, na obchod a investičné toky, konkurencieschopnosť podnikov, najmä MSP, na fungovanie vnútorného trhu a hospodársku súťaž, ako aj na ochranu práv duševného vlastníctva. Duševné vlastníctvo poľnohospodárov a výrobcov potravín, pokiaľ ide o ich výrobky chránené zemepisným označením, je vystavené vykorisťovaniu a strate, a to najmä na svetových trhoch. Pristúpenie EÚ k Lisabonskému systému by pomohlo vidieckym zainteresovaným stranám chrániť na globálnej úrovni to, čo je cenné na miestnej úrovni, čím by sa vyvážil obvyklý trend globalizácie smerom k jednotným komoditným normám a tlaku na znižovanie cien poľnohospodárskych výrobkov. V súčasnej politickej a hospodárskej neistote by to vidieckym spoločenstvám poskytlo viditeľný dôkaz, že EÚ koná s cieľom brániť a chrániť ich záujmy po celom svete. Keďže Ženevský akt je v zásade rovnocenný s právnymi predpismi EÚ o ochrane zemepisných označení pre poľnohospodárske výrobky, neočakáva sa, že si bude pristúpenie EÚ vyžadovať značné úpravy týchto právnych predpisov.

Z administratívneho hľadiska sa v Ženevskom akte stanovuje jednotný súbor pravidiel na získanie ochrany vo všetkých členských štátoch, a teda aj jednoduchší a účinnejší mechanizmus v porovnaní so súčasnou praxou EÚ pri riešení rôznych miestnych postupov prostredníctvom bilaterálnych dohôd. Z hľadiska obchodnej politiky sa tým preukáže zodpovedná vedúca úloha EÚ pri podpore multilateralizmu. Pristúpením EÚ sa nepredpokladá vytvorenie dodatočných nákladov či záťaže pre hospodárske subjekty EÚ alebo členské štáty EÚ, ktoré chcú mať zemepisné označenia chránené v rámci Lisabonského systému, v porovnaní so súčasným stavom. Naopak sa očakáva, že to povedie k zníženiu týchto administratívnych nákladov a záťaže.

Pre podniky nebude mať pristúpenie EÚ za následok nijaké dodatočné úpravy, dodržiavanie súladu či transakčné náklady alebo iné administratívne zaťaženie, ako sú potenciálne individuálne poplatky za preskúmanie, ktoré sa môžu v rámci Lisabonskej dohody uplatňovať, ale ktoré budú znížené o úspory vyplývajúce z medzinárodného postupu.

Ženevský akt umožňuje pristúpenie EÚ spolu s jej členskými štátmi. Vzhľadom na jednotný a výlučný charakter systému ochrany zemepisných označení EÚ pre poľnohospodárske výrobky by však akékoľvek označenie pôvodu alebo zemepisné označenie, ktoré predložilo sedem členských štátov EÚ v Lisabonskom systéme (v súčasnosti okolo 800) a ktoré sú oprávnené na ochranu podľa právnych predpisov EÚ, už nemali byť chránené vnútroštátnymi právnymi predpismi, ale výlučne prostredníctvom právnych predpisov EÚ. Rovnako to bude, aj pokiaľ ide o ochranu zemepisných označení s pôvodom v tretích členských štátoch Lisabonského systému a predložených týmito tretími členskými štátmi. V dôsledku toho bude mať pristúpenie EÚ za následok menšie administratívne zaťaženie, pokiaľ ide o účasť členských štátov EÚ na Lisabonskom systéme.