–lepšie zohľadniť názor Komisie zahŕňajúci obavy, pokiaľ ide o nevyhnutnosť alebo primeranosť kontroly hraníc, a zaviesť konzultačný postup, do ktorého by bola zapojená Komisia, členské štáty a, ako sa v súčasnosti navrhuje, príslušné agentúry; potreba spolupráce so susednými členskými štátmi, ktoré sú zasiahnuté plánovanou kontrolou hraníc, bude lepšie pokrytá v rámci konzultačného postupu.

V posledných dvoch rokoch sa však preukázalo, že pravidlá a postup na predĺženie dočasnej kontroly vnútorných hraníc nie sú dostatočne prispôsobené na riešenie zvýšeného ohrozenia verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti. Súčasné pravidlá takisto nepodporujú využívanie alternatívnych opatrení na zmiernenie vážnych hrozieb. Okrem toho je potrebné zabezpečiť, aby členský štát, ktorý má v úmysle obnoviť alebo predĺžiť kontrolu hraníc, spolupracoval so susednými členskými štátmi. Zároveň je potrebné, aby právny rámec lepšie odrážal povinnosť členských štátov posúdiť, a to v značnom predstihu pred prijatím rozhodnutia o obnovení kontroly vnútorných hraníc, či a akým spôsobom by disponibilné alternatívne opatrenia mohli riešiť zistené ohrozenie. Tento postup je v súlade s odporúčaním Komisie z 12. mája 2017 o primeraných policajných kontrolách a policajnej spolupráci v schengenskom priestore, v ktorej boli, okrem iného, členské štáty vyzvané, aby v prípade závažného ohrozenia vnútornej bezpečnosti alebo verejného poriadku uprednostnili primerané policajné kontroly pred dočasným obnovením kontroly vnútorných hraníc.

Cieľ, ktorým je vymedzenie rozsahu, obdobia trvania a postupu pre výnimočné predĺženie dočasnej kontroly na osobitnom úseku či osobitných úsekoch vnútornej hranice, berúc pritom do úvahy zodpovednosti členských štátov s ohľadom na verejný poriadok a vnútornú bezpečnosť, ako aj potrebu obmedziť kontrolu vnútorných hraníc na to, čo je nevyhnutne potrebné, aby sa zachoval priestor bez kontroly na vnútorných hraniciach, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, no možno ho lepšie dosiahnuť na úrovni Únie. Únia preto môže prijať navrhované opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity.

Na zmiernenie tohto rizika sa navrhuje, aby sa popri existujúcej možnosti Komisie kedykoľvek vyjadriť svoje obavy týkajúce sa nevyhnutnosti alebo primeranosti kontroly hraníc (jej obnovenia alebo predĺženia) mala odteraz Komisia povinnosť vydať stanovisko vždy, keď sa kontrola hraníc vykonáva dlhšie ako šesť mesiacov. Konzultačný postup obsahuje ďalšiu záruku, pretože by odteraz mal zahŕňať aj príslušné agentúry. Navrhované znenie týkajúce sa konzultačného postupu, ktorý by riadila Komisia, objasňuje, že treba náležite zohľadniť členské štáty zasiahnuté takouto kontrolou.

Podľa článku 26 Kódexu schengenských hraníc, ktorý sa naďalej uplatňuje, by každé rozhodnutie o dočasnom obnovení alebo predĺžení kontroly vnútorných hraníc malo zohľadňovať predovšetkým pravdepodobný dosah takéhoto opatrenia na voľný pohyb osôb v priestore bez kontroly vnútorných hraníc. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že smernica 2004/38/ES neobsahuje právo byť oslobodený od bezpečnostných kontrol pri prekračovaní hranice, na ktorých sa vykonávajú kontroly v súlade s Kódexom schengenských hraníc. Úprava maximálnej doby trvania kontroly vnútorných hraníc teda sama osebe nepredstavuje negatívne ovplyvnenie slobody pohybu. Iba zneužitie takejto možností by mohlo ovplyvniť slobodu pohybu.

Článok 29 Kódexu schengenských hraníc bude aj naďalej poskytovať iba jednu možnosť na predĺženie kontroly vnútorných hraníc, a to v prípade závažných nedostatkov v riadení vonkajších hraníc zo strany členského štátu preukázaných v schengenskom hodnotení. Táto možnosť bola nedávno posilnená príslušnými ustanoveniami nariadenia o európskej pohraničnej a pobrežnej stráži, kde absencia prijatia náležitých opatrení zo strany členského štátu v nadväznosti na negatívny výsledok posúdenia zraniteľnosti alebo absencia žiadosti od členského štátu o dostatočnú podporu z Európskej agentúry pre pohraničnú a pobrežnú stráž na účely reakcie na osobitný a neúmerný tlak na jeho vonkajšie hranice, ktorý ohrozuje fungovanie schengenského priestoru, by mohli odôvodňovať dočasné obnovenie kontroly vnútorných hraníc (článok 19 ods. 10 nariadenia o európskej pohraničnej a pobrežnej stráži).

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

2. V návrhu sa tiež zavádza možnosť výnimočne predĺžiť kontrolu vnútorných hraníc, ak to isté ohrozenie pretrváva dlhšie ako jeden rok, ale iba vtedy, ak závažné ohrozenie verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti, ktorým sa odôvodnilo predĺženie kontroly hraníc, je dostatočne konkrétne a rieši sa prijatím primeraných výnimočných opatrení na vnútroštátnej úrovni – konkrétne zavedením výnimočnému stavu. Aby sa zaistila výnimočná povaha týchto ďalších predĺžení, konkrétna možnosť ísť nad rámec všeobecných lehôt uvedených v Kódexe schengenských hraníc by si vyžadovala stanovisko Komisie s následným odporúčaním Rady, kde sa prípadne uvedú podmienky spolupráce medzi príslušnými členskými štátmi, a išlo by o prvú podmienku každého predĺženia. Odporúčanie sa môže týkať doby v trvaní najviac šesť mesiacov, ktorá by sa mohla predĺžiť najviac trikrát – vždy na maximálne šesť mesiacov podľa toho istého postupu.

Okrem toho akékoľvek obnovenie alebo predĺženie kontroly hraníc bude podliehať posúdeniu rizík, v ktorom by sa posúdila očakávaná dĺžka ohrozenia, dotknuté úseky hranice a disponibilné opatrenia a vysvetlilo by sa, prečo sa vybrané opatrenie považuje za najvhodnejšie na riešenie zisteného ohrozenia. Po šiestich mesiacoch vykonávania kontroly hraníc by sa v rámci posúdenia rizík mala prezentovať aj analýza toho, ako predchádzajúce predĺženie(-a) prispelo(-i) k zmierneniu zisteného ohrozenia.

Očakáva, že táto lehota sa uplatní v prípade, že ohrozenia verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti nemožno riešiť v horizonte niekoľkých mesiacov. Táto možnosť by nemala mať vplyv na priemernú dĺžku trvania obnovenia kontroly hraníc na základe najčastejších dôvodov súvisiacich vo všeobecnosti so športovými podujatiami alebo významnými politickými udalosťami. Treba pripomenúť, že v rámci týchto limitov stanovených v Kódexe schengenských hraníc je rozhodnutie o skutočnom trvaní dočasného obnovenia kontroly hraníc na základe článku 25 alebo článku 28 Kódexu schengenských hraníc v kompetencii členského štátu. Keďže rozsah a trvanie dočasného obnovenia kontroly vnútorných hraníc by nemali prekračovať rámec toho, čo je nevyhnutne potrebné ako reakcia na závažné ohrozenie, Komisia môže dohliadať na skutočnú dĺžku trvania tejto kontroly a môže v tejto súvislosti vydať stanovisko. Komisia je povinná vydať stanovisko v prípade obáv týkajúcich sa nevyhnutnosti alebo primeranosti obnovenia kontroly hraníc, alebo ak sa kontrola vnútorných hraníc vykonáva dlhšie ako šesť mesiacov.

·V odsekoch 3 a 4 sa stanovuje postup, ktorý sa má dodržiavať. Podľa neho môže takéto mimoriadne predĺženie odporučiť Rada pri zohľadnení stanoviska Komisie (ktoré je povinná vydať, vzhľadom na zmeny v článku 27 ods. 4 uvedené vyššie, a ako sa uvádza v článku 27a odseku 3). Predĺženie možno odporučiť trikrát – vždy na maximálne šesť mesiacov a na základe toho istého postupu. Vzhľadom na skutočnosť, že potreba ďalšieho predĺženia kontroly vnútorných hraníc nad rámec jedného roka bude pravdepodobne motivovaná dôvodmi, ktoré sa dotýkajú vnútroštátnych výkonných právomocí a právomocí v oblasti presadzovania práva, a mala by byť podporená primeranými výnimočnými opatreniami na vnútroštátnej úrovni, navrhuje sa, aby odporúčanie Rady nezáviselo od návrhu Komisie, pretože by tak vzhľadom na okolnosti vzniklo riziko, že sa opiera o veľmi obmedzené informácie. Stanovisko Komisie by však Rada mala náležite zohľadniť. V súlade s predchádzajúcimi ustanoveniami, v ktorých sa vyžaduje väčšie zapojenie susedných členských štátov, sa tiež navrhuje, aby Rada vo svojom odporúčaní prípadne určila podmienky spolupráce medzi dotknutými členskými štátmi.

·V odseku 1, v ktorom sa vymedzujú prvky plánovaného obnovenia kontroly hraníc (ktoré sú na základe článku 25 ods. 3 uplatniteľné aj na predĺženia) sa dopĺňa nové písmeno aa), v ktorom sa zavádza nová povinnosť pre členské štáty vypracovať a zdieľať posúdenie rizík. V tomto posúdení rizík by sa mala posúdiť očakávaná dĺžka ohrozenia a dotknuté úseky hranice, a malo by sa v nich preukázať, že kontrola hraníc je opatrením predstavujúcim poslednú možnosť. Malo by poskytovať aj podrobné informácie o koordinácii so susednými členskými štátmi zapojenými do takejto dočasnej kontroly vnútorných hraníc. Aby sa zabezpečila kvalita týchto údajov, Komisia je povinná zapojiť príslušnú agentúru podľa toho, na akom ohrození je plánované obnovenie alebo predĺženie kontroly hraníc založené (t. j. Európsku agentúru pre pohraničnú a pobrežnú stráž alebo Europol). Tento nový prvok sa dopĺňa na zdôraznenie toho, že kontrola hraníc je opatrením predstavujúcim poslednú možnosť, pokiaľ ide o riešenie závažného ohrozenia verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti, ktoré by sa malo používať len vtedy, ak sa iné opatrenia považujú za nedostatočné na dosiahnutie rovnakých výsledkov. Tento cieľ je podporený konkrétnou povinnosťou uloženou členským štátom, ktoré pri kontrole hraníc prekračujú rámec šiestich mesiacov, aby retrospektívne preukázali, že obnovenie kontroly hraníc prispelo k riešeniu zisteného ohrozenia. Zmenené ustanovenie tiež zdôrazňuje potrebu koordinácie so susednými členskými štátmi zasiahnutými plánovanou kontrolou hraníc. V tejto súvislosti sa v písmene e) dopĺňa text objasňujúci, že koordinácia so susednými členskými štátmi by sa mala uskutočniť pred prijatím rozhodnutia o obnovení alebo predĺžení kontroly vnútorných hraníc. Okrem toho sa posledná veta tohto odseku upravuje tak, aby sa zdôraznilo, že spolupráci so susednými členskými štátmi bude Komisia venovať osobitnú pozornosť a môže si o nej vyžiadať viac informácií.

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2 písm. e),

so zreteľom na návrh Európskej komisie,

po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1)V priestore, kde sa osoby môžu voľne pohybovať, by malo obnovenie kontroly vnútorných hraníc ostať výnimočným opatrením. O obnovení kontroly vnútorných hraníc by sa malo rozhodnúť len ako o opatrení predstavujúcom poslednú možnosť, ktoré sa bude uplatňovať počas obmedzeného obdobia a len do tej miery, v akej je kontrola nevyhnutná a primeraná vzhľadom na zistené závažné ohrozenie verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti.

(2)Zistené závažné ohrozenie možno riešiť prostredníctvom rôznych opatrení v závislosti od jeho povahy a rozsahu. Členské štáty majú k dispozícii aj policajné právomoci, ako sa uvádza v článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/399 z 9. marca 2016, ktorým sa ustanovuje kódex Únie o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), ktoré pri splnení určitých podmienok možno aplikovať v pohraničných oblastiach. V odporúčaní Komisie o primeraných policajných kontrolách a policajnej spolupráci v schengenskom priestore sa na tento účel pre členské štáty stanovujú usmernenia.

(3)V súlade s ustanoveniami hlavy III kapitoly II Kódexu schengenských hraníc možno ako opatrenie predstavujúce poslednú možnosť dočasne obnoviť kontrolu vnútorných hraníc v prípade závažného ohrozenia verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti, a to na obmedzenú dobu najviac šiestich mesiacov v prípade predvídateľných udalostí (článok 25) a na obmedzenú dobu najviac dvoch mesiacov v prípadoch vyžadujúcich si neodkladné opatrenia (článok 28). Tieto časové rámce sa ukázali ako postačujúce na riešenie závažných hrozieb súvisiacich s najčastejšími predvídateľnými udalosťami, ako sú medzinárodné športové podujatia alebo významné politické udalosti.

(4)Zo skúseností však vyplýva, že niektoré závažné ohrozenia verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti, ako sú cezhraničné teroristické hrozby alebo osobitné prípady sekundárnych pohybov neregulárnych migrantov v rámci Únie, ktoré odôvodnili obnovenie kontroly hraníc, môžu pretrvávať aj po uplynutí uvedených dôb. Preto je potrebné a odôvodnené prispôsobiť dĺžku trvania dočasného obnovenia kontroly hraníc súčasným potrebám a zároveň zabezpečiť, aby toto opatrenie nebolo zneužívané a zostalo výnimkou, ktorá sa bude používať len ako posledná možnosť. Na tento účel by sa všeobecná lehota uplatniteľná podľa článku 25 Kódexu schengenských hraníc mala predĺžiť na jeden rok.

(5)Aby sa zabezpečilo, že tieto kontroly vnútorných hraníc zostanú výnimočným opatrením, členské štáty by mali predložiť posúdenie rizík týkajúce sa plánovaného obnovenia alebo predĺženia kontroly hraníc. V posúdení rizík by sa malo posúdiť najmä to, ako dlho môže zistené ohrozenie pretrvávať, a ktoré úseky vnútornej hranice sú dotknuté, a zároveň by sa v ňom malo preukázať, že predĺženie kontroly hraníc je opatrením predstavujúcim poslednú možnosť, a vysvetliť, ako môže kontrola hraníc pomôcť pri riešení zisteného ohrozenia. Ak kontrola vnútorných hraníc trvá dlhšie ako šesť mesiacov, v posúdení rizík by sa mala aj retrospektívne preukázať účinnosť obnovenia kontroly hraníc pri riešení zisteného ohrozenia a podrobne vysvetliť, ako bol každý susedný členský štát zasiahnutý takýmto predĺžením kontrol konzultovaný a zapojený do stanovenia najmenej zaťažujúcich operačných opatrení.

(6)Veľmi dôležitá bude kvalita posúdenia rizík predloženého členskými štátmi, aby bolo možné posúdiť nevyhnutnosť a primeranosť plánovaného obnovenia alebo predĺženia kontroly hraníc. Európska agentúra pre pohraničnú a pobrežnú stráž a Europol by mali byť zapojení do tohto posudzovania.

(7)Právomoc Komisie vydať stanovisko podľa článku 27 ods. 4 Kódexu schengenských hraníc by sa mala upraviť s cieľom zohľadniť nové povinnosti členských štátov týkajúce sa posúdenia rizík vrátane spolupráce s dotknutými členskými štátmi. Ak sa kontrola vnútorných hraníc vykonáva dlhšie ako šesť mesiacov, Komisia by mala byť povinná vydať stanovisko. Aj konzultačný postup stanovený v článku 27 ods. 5 Kódexu schengenských hraníc by sa mal zmeniť tak, aby odrážal úlohu agentúr (Európskej agentúry pre pohraničnú a pobrežnú stráž a Europolu) a zameriaval sa na praktické vykonávanie rôznych aspektov spolupráce medzi členskými štátmi vrátane prípadnej koordinácie rôznych opatrení na oboch stranách hranice.

(8)S cieľom zabezpečiť, aby sa revidované pravidlá lepšie prispôsobili výzvam súvisiacim s pretrvávajúcim závažným ohrozením verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti, mala by sa stanoviť možnosť predĺžiť kontrolu vnútorných hraníc na viac ako jeden rok. V záujme riešenia zisteného ohrozenia by sa okrem predĺženia kontroly mali na danom území zaviesť aj primerané výnimočné opatrenia na vnútroštátnej úrovni, ako je napríklad vyhlásenie výnimočného stavu. V žiadnom prípade by takáto možnosť nemala viesť k ďalšiemu predĺženiu dočasnej kontroly vnútorných hraníc v trvaní dlhšom ako dva roky.

(9)Mal by sa zmeniť odkaz na článok 29 uvedený v článku 25 ods. 4 s cieľom objasniť vzťah medzi dobami uplatniteľnými podľa článku 29 a článku 25 Kódexu schengenských hraníc.

(10)Možnosť vykonávať dočasnú kontrolu vnútorných hraníc v reakcii na konkrétne ohrozenie verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti, ktoré pretrváva dlhšie ako jeden rok, by mala podliehať osobitnému postupu.

(11)Na tento účel by Komisia mala vydať stanovisko týkajúce sa nevyhnutnosti a primeranosti takéhoto predĺženia a prípadne o spolupráci so susednými členskými štátmi.

(12)Vzhľadom na povahu takýchto opatrení, ktoré sa dotýkajú vnútroštátnych výkonných právomocí a právomocí v oblasti presadzovania práva, pokiaľ ide o závažné ohrozenie verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti, by sa vykonávacie právomoci na prijímanie odporúčaní podľa tohto osobitného postupu mali výnimočne zveriť Rade.

(13)Rada pri zohľadnení stanoviska Komisie môže odporučiť takéto mimoriadne ďalšie predĺženie a prípadne stanoviť podmienky spolupráce medzi dotknutými členskými štátmi s cieľom zabezpečiť, že pôjde o výnimočné opatrenie, ktoré bude prijaté len na také dlhé obdobie, aké je potrebné a odôvodnené, a ktoré je v súlade s opatreniami prijatými na vnútroštátnej úrovni na danom území na účely riešenia toho istého konkrétneho ohrozenia verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti. Odporúčanie Rady by malo byť podmienkou pre akékoľvek ďalšie predĺženie po uplynutí jedného roku, a teda by malo mať rovnakú povahu, akú má odporúčanie už stanovené v článku 29.

(14)Keďže cieľom tohto nariadenia, teda umožniť vo výnimočných prípadoch predĺženie obnovenia kontroly hraníc na konkrétnom úseku či konkrétnych úsekoch vnútorných hraníc na dobu potrebnú na to, aby členský štát primerane reagoval na pretrvávajúce ohrozenie cezhraničného charakteru, je doplniť súčasné pravidlá o dočasnom obnovení kontroly vnútorných hraníc, nie je ho možné dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov; je potrebné vykonať zmenu spoločných pravidiel zavedených na úrovni Únie. Únia teda môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v uvedenom článku toto nariadenie neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týchto cieľov.