EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli30. 3. 2022 COM(2022) 141 final OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Stratégia EÚ v oblasti udržateľných a obehových textílií



1.Úvod Textíliami je popretkávaný každodenný život nás všetkých. Používame ich vo forme odevov, bytového textilu a nábytkových tkanín a nachádzame ich aj v takých výrobkoch, ako sú zdravotnícke pomôcky, ochranné prostriedky, budovy či vozidlá. Vďaka textíliám nadobúdajú výrobky určité funkcie a vlastnosti, no k ich výberu sa pristupuje aj v záujme estetickosti a pohodlia. Výroba a spotreba textilných výrobkov naďalej stúpa a rovnako rastie aj ich vplyv na klímu, spotrebu vody a energie a na životné prostredie. Celosvetová výroba textílií sa v rokoch 2000 až 2015 takmer zdvojnásobila a očakáva sa, že spotreba odevov a obuvi sa do roku 2030 zvýši o 63 %, a to zo súčasných 62 miliónov ton na 102 miliónov ton v roku 2030. Spotreba textílií, z ktorých väčšina sa dováža, v súčasnosti predstavuje v EÚ priemerne štvrtý najvyšší negatívny vplyv na životné prostredie a zmenu klímy a tretí najvyšší negatívny vplyv na využívanie vody a pôdy vzhľadom na globálny kontext životného cyklu. Každoročne sa v EÚ vyhodí 5,8 milióna ton textilu, teda približne 11 kg na osobu, pričom sa vo svete každú sekundu uloží na skládke odpadu alebo spáli náklad kamiónu s textilom. Keďže odevy tvoria najväčší podiel spotreby textilu v EÚ (81 %), k neudržateľným modelom nadprodukcie a nadmernej spotreby najviac prispievajú trendy čoraz kratšieho používania šatstva pred jeho vyhodením. Takéto trendy sa stali známymi ako „rýchla móda“ lákajúca zákazníkov na ďalší nákup odevov s horšou kvalitou a nižšou cenou, ktoré sa rýchlo vyrábajú v reakcii na najnovšie trendy. Hoci v rokoch 1996 až 2018 sa ceny odevov v EÚ znížili o vyše 30 % vzhľadom na infláciu, priemerné výdavky domácností na odevy vzrástli, čo naznačuje, že takéto neudržateľné modely občanom neumožňujú naplno využívať príležitosti na úspory nákladov. Okrem toho rastúci dopyt po textíliách podnecuje neefektívne využívanie neobnoviteľných zdrojov vrátane výroby syntetických vlákien z fosílnych palív. Tieto negatívne vplyvy majú korene v lineárnom modeli, ktorý charakterizujú nízke miery používania, opätovného používania, opráv a recyklácie vlákien textílií a v ktorom sa pri koncepcii a výrobe odevov často za priority nepovažuje kvalita, trvanlivosť a recyklovateľnosť. K environmentálnym dosahom tohto odvetvia ďalej prispieva uvoľňovanie mikroplastov zo syntetických textílií a obuvi počas všetkých fáz ich životnosti. Zložitý a rozmanitý globálny hodnotový reťazec textilného odvetvia čelí aj sociálnym výzvam, ku ktorým čiastočne dochádza vplyvom tlakov na minimalizovanie výrobných nákladov s cieľom uspokojiť dopyt spotrebiteľov po cenovo dostupných výrobkoch. Zdrojom vážnych obáv je detská práca v odevnom priemysle. Keďže väčšiu časť nekvalifikovanej pracovnej sily v textilnom priemysle s nízkymi príjmami tvoria ženy, zlepšenie udržateľnosti dodávateľského reťazca má aj dôležitý rozmer rodovej rovnosti. Zvýšením záujmu o environmentálnu udržateľnosť sa EÚ usiluje posilňovať globálne hodnotové reťazce, a tak prispievať k celosvetovému naplneniu cieľov v oblasti udržateľného rozvoja. Textilný a odevný priemysel v EÚ je hospodársky významný a v obehovom hospodárstve môže zohrávať významnú úlohu. Zahŕňa viac ako 160 000 podnikov a zamestnáva 1,5 milióna ľudí, pričom v roku 2019 dosiahol obrat 162 miliárd EUR. Pandémia ochorenia COVID-19 mala na toto odvetvie negatívny dosah. V porovnaní s rokom 2019 sa v roku 2020 obrat EÚ znížil o 9,2 % v prípade textílií a o 18,1 % v prípade odevov. V textilnom ekosystéme sa počas pandémie zároveň preukázala dômyselnosť a duchaplnosť riešení, vďaka ktorým sa v tomto odvetví podarilo v rekordnom čase upraviť výrobné linky a dodávať rúška a iné ochranné prostriedky, ktoré boli veľmi potrebné, ale v dostatočnom množstve neboli k dispozícii. Nevyprovokovaná a neodôvodnená ruská vojenská agresia na Ukrajine a jej dôsledky z hľadiska zvýšených cien energií, bezpečnosti dodávok surovín a vplyvov na segmenty vývozu v textilnom ekosystéme sú len ďalšou pripomienkou zraniteľnosti globálnych dodávateľských reťazcov. Textilný ekosystém EÚ sa musí zotaviť zo série náhlych poklesov dopytu, prerušení hodnotových reťazcov a rastu cien za posledné dva roky, ktoré podnikom priniesli značné výzvy, pokiaľ ide o ich každodennú prevádzku, ako aj dlhodobé prežitie, pričom musí odolávať nielen silnej celosvetovej konkurencii, ale aj budúcim otrasom. Tento ekosystém, ktorý je tvorený predovšetkým malými a strednými podnikmi (ďalej len „MSP“), musí posilniť svoju odolnosť, najmä pokiaľ ide o dodávky energie a surovín, preniknúť na nové trhy v oblasti udržateľnejších výrobkov a zvýšiť svoju atraktívnosť pre talentovanú a kvalifikovanú pracovnú silu. Európa vždy bola a mala by ostať domovom pre inovačné značky, kreativitu, know-how a kvalitné textilné výrobky. Tieto výzvy a príležitosti si vyžadujú systematickejšie riešenia v súlade s ambíciou Európskej zelenej dohody dosiahnuť rast, ktorý bude udržateľný, klimaticky neutrálny, energeticky účinný a zdrojovo efektívny, rešpektujúci prírodu a založený na čistom a obehovom hospodárstve. V akčnom pláne EÚ pre obehové hospodárstvo z roku 2020 a v aktualizácii priemyselnej stratégie z roku 2021 sa textilné odvetvie identifikuje ako kľúčový hodnotový reťazec výrobkov, ktorý sa vyznačuje naliehavou potrebou a silným potenciálom vzhľadom na prechod na udržateľnú a obehovú výrobu, spotrebu a obchodné modely. Podniky, spotrebitelia a verejné orgány v EÚ sa už zameriavajú na zvyšovanie udržateľnosti a obehovosti tohto odvetvia, ale tento prechod je pomalý a environmentálna a klimatická stopa odvetvia zostáva vysoká. EÚ, ktorá vo svojom úsilí vychádza z už vykonanej práce, zabezpečuje zelenú a digitálnu transformáciu, rieši sociálne výzvy a zabezpečuje dodržiavanie požiadaviek na udržateľnosť, sa môže stať celosvetovým priekopníkom v kontexte udržateľných a obehových hodnotových reťazcov textilného odvetvia, nových technologických riešení a inovačných obchodných modelov. Vďaka tomu by bolo možné znížiť environmentálnu stopu textílií počas ich celého životného cyklu, zvýšiť odolnosť a konkurencieschopnosť odvetvia, zlepšiť pracovné podmienky podľa medzinárodných pracovných noriem a zaistiť, aby sa hodnota textílií v hospodárstve zachovala čo najdlhšie, čím sa zníži závislosť od prvotných surovín. Cieľom tejto stratégie v oblasti udržateľných a obehových textílií je vytvoriť ucelený rámec a víziu týkajúcu sa transformácie textilného priemyslu, čím sa zabezpečí, aby sa textilné výrobky uvádzané na trh EÚ do roku 2030 vyznačovali dlhou životnosťou a recyklovateľnosťou, aby boli do veľkej miery vyrobené z recyklovaných vlákien, aby neobsahovali nebezpečné látky a aby sa pri ich výrobe prihliadalo na sociálne práva a životné prostredie. Spotrebitelia tak budú mať dlhšie úžitok z vysokokvalitných, cenovo dostupných textilných výrobkov, „rýchla móda“ vyjde z módy a hospodársky ziskové služby opätovného použitia a opráv sa stanú široko dostupnými. V konkurenčnom, odolnom a inovačnom textilnom priemysle výrobcovia preberajú zodpovednosť za svoje výrobky v rámci hodnotového reťazca, a to aj potom, keď sa stanú odpadom. Obehový textilný ekosystém prosperuje vďaka dostatočným kapacitám slúžiacim na inovačné recyklovanie vlákien, pričom spaľovanie a skládkovanie textílií je obmedzené na minimum. 2.Nový model pre Európu: kľúčové opatrenia v oblasti udržateľných a obehových textílií 2.1.Zavedenie povinných požiadaviek na ekodizajn Najúčinnejším spôsobom, ako výrazne znížiť vplyv textilných výrobkov na klímu a životné prostredie, je predĺženie ich životnosti. Na tento účel zohráva kľúčovú úlohu koncepčné riešenie výrobku. Nedostatky kvality, ktoré sa týkajú napr. stálofarebnosti, odolnosti materiálu voči trhaniu alebo kvality zipsov a švov, patria k hlavným dôvodom, prečo spotrebitelia textílie vyhadzujú. Vďaka vyššej trvanlivosti výrobkov budú môcť spotrebitelia nosiť odevy dlhšie, čím sa zároveň podporia obehové obchodné modely, ako je opätovné použitie, prenajímanie a opravy či služby spätného zberu, ako aj maloobchodný predaj použitého tovaru, a to spôsobom, ktorý pre občanov vytvára príležitosti na úspory nákladov. K ďalším aspektom koncepčného riešenia, ktoré ovplyvňujú environmentálne vlastnosti textílií, patrí ich materiálové zloženie vrátane použitých vlákien a ich spájania alebo prítomnosť látok vzbudzujúcich obavy, ktoré brzdia recyklovanie textilného odpadu, z ktorého sa menej ako 1 % globálne používa ako vstupný materiál pre nové oblečenie. 25 až 40 % všetkých použitých tkanín v závodoch predstavuje buď zvyšky, alebo sa stáva odpadom. Okolo 20 % použitých textílií, ktoré boli v Európe predmetom triedeného zberu, sa recykluje na výrobky nižšej hodnoty (tzv. downcycling) slúžiace na použitie ako priemyselné utierky či na iné použitia, pričom zvyšok sa nevyužije. Hoci je potrebné ďalej rozvíjať triediace a moderné recyklačné technológie, prvým krokom riešenia technických výziev je zlepšenie koncepčného riešenia výrobkov. Napríklad vlákna sa často miešajú s inými (napr. polyesterové vlákna s bavlnenými), čo sťažuje recykláciu z dôvodu nízkej dostupnosti technológií na triedenie textilného odpadu podľa vlákien. Okrem toho elastan, ktorý sa často pridáva na zlepšenie funkcií tkanín, môže pôsobiť ako kontaminant v takmer všetkých technológiách recyklácie textilných vlákien, čo ovplyvňuje ekonomickú realizovateľnosť a environmentálne náklady recyklačného procesu. Miešanie rôznych typov polyesteru môže v prípade termomechanickej recyklácie takisto nepriaznivo ovplyvniť spracovanie textilného odpadu a kvalitu recyklačného výstupu.

Dobrovoľné systémy vypracované Komisiou, ako sú kritériá udeľovania environmentálnej značky EÚ textilným výrobkom a kritériá EÚ pre zelené verejné obstarávanie textilných výrobkov a služieb, už obsahujú požiadavky týkajúce sa environmentálnych aspektov textilných výrobkov. Zahŕňajú napríklad podrobné kritériá výrobkov s dobrou kvalitou a trvanlivosťou, obmedzenia nebezpečných látok, ako aj požiadavky na environmentálne udržateľné získavanie zdrojov textilných vlákien. V spolupráci so zástupcami textilného priemyslu práve prebiehajú analýzy týkajúce sa environmentálnej stopy odevných a obuvníckych výrobkov, ktoré sa majú dokončiť do roku 2024. Komisia na základe týchto poznatkov a v súlade s nariadením o ekodizajne udržateľných výrobkov (v závislosti od jeho schválenia spoluzákonodarcami a od súvisiaceho posúdenia vplyvu) vypracuje záväzné požiadavky na ekodizajn konkrétnych výrobkov s cieľom zlepšiť vlastnosti textílií z hľadiska ich trvanlivosti, opätovnej použiteľnosti, opraviteľnosti, recyklovateľnosti vlákien a povinného obsahu recyklovaných vlákien, minimalizovať a sledovať prítomnosť látok vzbudzujúcich obavy a znížiť nepriaznivé vplyvy na klímu a životné prostredie. Osobitná pozornosť sa pri tom bude venovať nákladovej efektívnosti a primeranosti opatrení, ako aj cenovej dostupnosti textílií. Komisia v rámci požiadaviek a s prihliadnutím na posúdenie vplyvu na účely vymedzenia rozsahu pôsobnosti zavedie povinné kritériá zeleného verejného obstarávania, ktorých rozsah bude vymedzený na základe posúdenia vplyvu, ako aj požiadavky týkajúce sa stimulov členských štátov týkajúce sa textilných výrobkov. Komisia bude priorizovať výrobky s najvyšším potenciálom a vplyvom z hľadiska environmentálnej udržateľnosti. Z úvodného posúdenia Komisie vyplýva, že by k týmto výrobkom mali patriť napríklad osobný a bytový textil, koberce a matrace. Konečný zoznam bude definovaný na základe konzultácie na účely prijatia prvého pracovného programu v kontexte nariadenia o ekodizajne pre udržateľné výrobky, ktorá sa má začať do konca roka 2022. Prítomnosť nebezpečných látok používaných v textilných výrobkoch uvedených na trh EÚ, z ktorých asi 60 sa považuje za karcinogénne, mutagénne alebo toxické pre reprodukciu, je zdrojom obáv, ktoré Komisia rieši v rámci nariadenia REACH. Okrem toho Komisia vypracovaním kritérií týkajúcich sa chemikálií a materiálov, ktoré sú z hľadiska ich koncepcie bezpečné a udržateľné, bude podporovať priemysel v tom, aby čo najviac nahrádzal a inak minimalizoval látky vzbudzujúce obavy v textilných výrobkoch uvádzaných na trh EÚ, ako sa oznamuje v stratégii Chemikálie – stratégia udržateľnosti. Toto je v súlade s opatreniami na zvýšenie ochrany pracovníkov vystavených nebezpečným látkam, ako sa vymedzuje v strategickom rámci EÚ v oblasti ochrany zdravia a bezpečnosti pri práci na obdobie 2021 – 2027. Snaha o dosiahnutie ambície nulového znečistenia pri výrobe textílií sprevádza aj revíziu smernice o priemyselných emisiách a prebiehajúcu revíziu referenčného dokumentu (BREF) o najlepších dostupných technikách (BAT) v textilnom priemysle. 2.2.Zastavenie ničenia nepredaných alebo vrátených textílií Ničenie nepredaného alebo vráteného tovaru vrátane odevov je plytvanie hodnotami a zdrojmi. V záujme odradenia od tejto praxe Komisia navrhuje v rámci nariadenia o ekodizajne udržateľných výrobkov povinnosť transparentnosti, v súvislosti s ktorou sa od veľkých spoločností bude vyžadovať, aby zverejňovali počet výrobkov, ktoré vyhodili a zničili, a to vrátane textílií, ako aj údaje o ich ďalšom spracovaní, pokiaľ ide o prípravu na opätovné použitie, recyklovanie, spaľovanie alebo skládkovanie. Za podmienky, že Komisia získa splnomocnenie v kontexte navrhovaného nariadenia a s ním súvisiaceho posúdenia vplyvu, zavedie aj zákazy ničenia nepredaných výrobkov vrátane nepredaných alebo vrátených textílií (podľa náležitého prípadu). Digitálne nástroje okrem toho menia spôsob koncepčného riešenia, výroby a vykonávania opráv odevov na celom svete, umožňujú nové spôsoby interakcie medzi maloobchodníkmi a spotrebiteľmi, čím sa zabezpečuje dynamickejšia reakcia na potreby spotrebiteľov. Komisia v spolupráci s priemyslom posúdi, a to predovšetkým v kontexte spôsobu transformácie textilného ekosystému, ako by mohli vznikajúce technológie, napr. digitálne presné technológie, znížiť vysoký percentuálny podiel vrátených odevov zakúpených online, podporiť zákazkovú výrobu a takto zlepšiť efektívnosť priemyselných procesov a znížiť uhlíkovú stopu elektronického obchodu. 2.3.Riešenie znečistenia mikroplastmi Znečistenie mikroplastmi je rozšíreným problémom, ktorému čelí príroda vrátane morského prostredia, ako aj zdrojom vážnych a rastúcich obáv. Jedným z hlavných zdrojov nezámerného uvoľňovania mikroplastov sú textílie vyrobené zo syntetických vlákien. Odhaduje sa, že asi 60 % vlákien použitých v odevoch sú syntetické, prevažne polyesterové vlákna, a toto množstvo rastie. Keďže najväčšie množstvo mikroplastov sa uvoľňuje počas prvých piatich až desiatich praní, veľký vplyv na znečisťovanie mikroplastmi má „rýchla móda“, ktorá je spojená s čoraz častejším využívaním syntetických vlákien na báze fosílnych palív. Len v odpadových vodách z automatických práčok sa každoročne uvoľní až 40 000 ton syntetických vlákien. Komisia plánuje riešiť problémy súvisiace s jednotlivými fázami životnosti, v ktorých sa syntetické vlákna uvoľňujú do životného prostredia, súborom opatrení na prevenciu tohto uvoľňovania a jeho znižovanie, a to predovšetkým prostredníctvom záväzných požiadaviek na koncepciu textilných výrobkov, ktoré sa majú zaviesť v rámci nariadenia o ekodizajne pre udržateľné výrobky, ako aj v rámci nadchádzajúcej iniciatívy Komisie zameranej na riešenie nezámerného uvoľňovania mikroplastov do životného prostredia, ktorá má byť predstavená v druhej polovici roka 2022. Okrem koncepčného riešenia výrobku budú opatrenia zamerané na výrobné procesy, predpieranie v priemyselných výrobných závodoch, označovanie a podporovanie inovačných materiálov. K ďalším možnostiam patria filtre automatických práčok, ktoré dokážu zachytiť až 80 % objemu mikroplastov uvoľnených v dôsledku prania, vývoj jemných pracích prostriedkov, návody na ošetrovanie a pranie, spracovanie textilných výrobkov, ktoré sa na konci svojej životnosti stanú odpadom, a právne predpisy pre lepšiu úpravu odpadových vôd a čistiarenského kalu. Komisia zohľadní prebiehajúce normalizačné práce týkajúce sa zavedenia skúšobných metód na meranie uvoľňovania mikroplastov pri praní syntetických textílií, ako aj technologické a technické kapacity priemyselného odvetvia. 2.4.Zavedenie požiadaviek na informácie a digitálny pas výrobku Jasné, štruktúrované a prístupné informácie o vlastnostiach výrobkov súvisiacich s ich environmentálnou udržateľnosťou umožňujú podnikom a spotrebiteľom lepšie sa rozhodovať a zlepšujú komunikáciu medzi aktérmi pôsobiacimi v hodnotových reťazcoch vrátane výrobcov a recyklovateľov, napr. v súvislosti s látkami vzbudzujúcimi obavy, opravami či so zložením vlákien. Takéto informácie podporujú aj zviditeľnenie a dôveryhodnosť udržateľných podnikov a výrobkov. Komisia preto ako súčasť opatrení v rámci nového nariadenia o ekodizajne pre udržateľné výrobky zavedie digitálny pas pre textílie založený na povinných požiadavkach na informácie o obehovosti a iných kľúčových environmentálnych aspektoch. S cieľom zabezpečiť súlad s týmto novým právnym predpisom Komisia preskúma aj nariadenie o označovaní textílií, v ktorom sa vyžaduje, aby boli textílie predávané na trhu EÚ označené etiketou s jasnou identifikáciou zloženia vlákien a s uvedením akýchkoľvek netextilných častí živočíšneho pôvodu. Komisia v rámci tohto preskúmania a s prihliadnutím na posúdenie vplyvu zavedie povinné zverejňovanie iných druhov informácií, napr. parametrov týkajúcich sa udržateľnosti a obehovosti, veľkosti výrobkov, a podľa vhodnosti aj informácií o krajine, v ktorej sa uskutočňujú výrobné procesy („vyrobené v/na“). V súvislosti s uvedenými návrhmi Komisia zváži aj možnosť zavedenia digitálnej značky. 2.5.Tvrdenia o ekologickosti v záujme skutočne udržateľných textílií Spotrebitelia, ktorí sú ochotní kupovať udržateľnejšie výrobky, sú od ich kúpy často odradení nespoľahlivosťou tvrdení. Z nedávneho prieskumu tvrdení o udržateľnosti v textilnom, odevnom a obuvníckom odvetví vyplynulo, že 39 % z nich mohlo byť nepravdivých alebo klamlivých. Ľudia môžu takisto prestať nakupovať výrobky, ktoré sú menej udržateľné, než si myslia, keďže sa tieto tvrdenia týkajú určitých vlastností textilných výrobkov, ktoré v skutočnosti neprinášajú významné environmentálne benefity. Iniciatíva týkajúca sa posilnenia postavenia spotrebiteľov v rámci zelenej transformácie, na základe ktorej Komisia navrhuje zmeniť smernicu o nekalých obchodných praktikách a smernicu o právach spotrebiteľov 2011/83/EÚ, bude viesť k novým požiadavkám, ktoré sú vysoko relevantné pre textilné výrobky. Novými pravidlami EÚ sa zabezpečí, aby spotrebitelia dostali na mieste predaja informácie o obchodnej záruke trvanlivosti, ako aj informácie relevantné na účely opravy vrátane skóre opraviteľnosti vždy, keď sú takéto informácie k dispozícii. Všeobecné environmentálne tvrdenia, ako napríklad „zelené“, „ekologické“ či „priaznivé pre životné prostredie“, budú dovolené, len ak budú podporené uznanou excelentnosťou environmentálnych vlastností a ich základ bude predstavovať predovšetkým environmentálna značka EÚ, environmentálne značky typu I alebo ustanovenia konkrétnych právnych predpisov relevantných pre dané tvrdenie. Dobrovoľné značky udržateľnosti vzťahujúce sa na environmentálne alebo sociálne aspekty sa musia opierať o overenie treťou stranou alebo musia byť zavedené verejnými orgánmi. Navyše budú existovať podmienky pre tvrdenia o ekologickosti v súvislosti s budúcimi environmentálnymi vlastnosťami, napr. „do roku 2030 klimaticky neutrálne“, a pre porovnávanie s inými výrobkami.

Na doplnenie týchto ustanovení konkrétnejšími požiadavkami Komisia pokračuje aj v práci týkajúcej sa stanovenia minimálnych kritérií pre všetky druhy environmentálnych tvrdení v súvislosti s iniciatívou zameranou na ekologické tvrdenia, ktorá sa má predstaviť v druhej polovici roka 2022. Používanie metód environmentálnej stopy sa považuje za spôsob doloženia a komunikovania environmentálnych tvrdení v záujme preukázania súladu so všeobecnejšími pravidlami ochrany spotrebiteľa. V tejto súvislosti sa zohľadnia prebiehajúce práce v oblasti environmentálnej stopy odevných a obuvníckych výrobkov. Komisia zároveň preskúma kritériá týkajúce sa environmentálnej značky EÚ pre textilné výrobky a obuv s cieľom podporiť ich uplatňovanie výrobcami a ponúknuť spotrebiteľom ľahko rozpoznateľný a spoľahlivý spôsob výberu ekologických textilných výrobkov. Osobitným zdrojom rastúcich obáv je presnosť ekologických tvrdení o použití recyklovaných plastových polymérov v odevoch, ak tieto polyméry nepochádzajú z recyklovaných vlákien, ale konkrétne z triedených PET fliaš. Okrem toho, že z takejto praxe vyplýva riziko uvedenia spotrebiteľov do omylu, tieto postupy nie sú v súlade s obehovým modelom týkajúcim sa PET fliaš, ktoré je vhodné zaradiť do uzavretého recyklačného cyklu pre materiály prichádzajúce do styku s potravinami, pričom sa na ne vzťahuje povinnosť rozšírenej zodpovednosti výrobcu vrátane poplatkov, s ambíciou splniť ciele stanovené v pravidlách EÚ týkajúcich sa jednorazových plastových výrobkov a obalov. Tieto tvrdenia čelia ďalším výzvam vzhľadom na úlohu, ktoré syntetické vlákna zohrávajú v kontexte znečisťovania mikroplastmi. Komisia bude preto v záujme presnosti takýchto ekologických tvrdení a relevantnosti informácií, ktoré sa poskytujú podnikom a spotrebiteľom, ďalej podporovať recykláciu plastových polymérov a ich trhov a súčasne venovať osobitnú pozornosť tejto otázke v súvislosti s nadchádzajúcimi iniciatívami, ako je iniciatíva zameraná na ekologické tvrdenia, preskúmanie kritérií týkajúcich sa environmentálnej značky EÚ pre textílie a obuv či vypracovanie záväzných požiadaviek na ekodizajn konkrétnych výrobkov. Komisia takisto podnecuje podniky, aby priorizovali svoje snahy o recykláciu vlákien a aby v záujme riešenia tejto dôležitej výzvy týkajúcej sa uzatvorenia cyklu v prípade textilných výrobkov radšej poskytovali tvrdenia o dosiahnutých výsledkoch. 2.6.Rozšírená zodpovednosť výrobcov a podpora opätovného používania a recyklácie textilného odpadu Existuje značný potenciál na obmedzenie textilného odpadu a zabezpečenie, aby tento odpad predstavoval ďalšiu hodnotu, a to prostredníctvom podpory jeho prípravy na opätovné použitie a recykláciu. Každý rok sa v EÚ v rámci triedeného zberu vyzbiera od spotrebiteľov až 2,1 milióna ton odevov a bytového textilu na recyklovanie alebo predaj na globálnych trhoch s tovarom na opätovné použitie, čo predstavuje približne 38 % textílií uvedených na trh EÚ. V prípade zvyšných 62 % textílií sa predpokladá ich vyhodenie v zmiešaných tokoch odpadu. V záujme prerušenia väzieb medzi vznikom textilného odpadu a rastom daného odvetvia je nevyhnutné zabezpečiť, aby výrobcovia niesli zodpovednosť za odpad, ktorý vzniká v súvislosti s ich výrobkami. Požiadavky na rozšírenú zodpovednosť výrobcov sa ukázali ako účinné pri zlepšovaní triedeného zberu odpadu a následnom nakladaní s ním v súlade s hierarchiou odpadového hospodárstva. Rozšírená zodpovednosť výrobcov môže stimulovať koncepčné riešenie výrobkov, ktoré podporuje obehovosť počas celého životného cyklu materiálu a zohľadňuje fázu konca životnosti výrobku. Viacero členských štátov EÚ už zvážilo alebo zvažuje zavedenie požiadaviek týkajúcich sa rozšírenej zodpovednosti výrobcov v prípade textílií vzhľadom na povinnosť vyplývajúcu z právnych predpisov EÚ o odpade s cieľom zaviesť do 1. januára 2025 triedený zber textilného odpadu. V tejto súvislosti Komisia v rámci nadchádzajúcej revízie rámcovej smernice o odpade v roku 2023 navrhne harmonizované pravidlá EÚ týkajúce sa rozšírenej zodpovednosti výrobcov v prípade textilných výrobkov s ekomoduláciou poplatkov. Hlavným cieľom bude vytvoriť hospodárstvo zamerané na zber, triedenie, opätovné použitie, prípravu na opätovné použitie a recykláciu, ako aj stimuly pre výrobcov a značky s cieľom zaistiť, aby koncepčný návrh ich výrobkov zodpovedal zásadám obehovosti. Na tento účel a s prihliadnutím na posúdenie vplyvu Komisia navrhne, aby sa značný podiel príspevkov do systémov rozšírenej zodpovednosti výrobcu vyhradil na opatrenia zamerané na predchádzanie vzniku odpadu a prípravu na opätovné použitie. Komisia takisto zváži požiadavku, aby sa textilný odpad z domácností a podobný odpad, ktorý je predmetom triedeného zberu, pripravil na opätovné použitie ako nevyhnutný prvý krok, vďaka čomu sa zintenzívni príprava na činnosti v oblasti použitia, opätovného použitia a opráv a znížia objemy odpadu, ktoré sú určené na tie druhy spracovania, ktoré sú v hierarchii odpadového hospodárstva na nižšom stupni. Komisia bude dôsledne monitorovať vývoj v súvislosti so vznikom textilného odpadu, jeho zložením a spracovaním. Komisia takisto začala v rámci revízie právnych predpisov EÚ o odpade, ktorá sa očakáva v roku 2024, realizovať špecializovanú štúdiu so zámerom navrhnúť povinné ciele týkajúce sa prípravy textilného odpadu na jeho opätovné použitie a recyklovanie.. 3.Priadza stmeľujúca priemysel zajtrajška: vytvorenie vhodných podmienok 3.1.Naštartovanie spôsobu transformácie textilného ekosystému budúcnosti Aktualizáciou priemyselnej stratégie EÚ sa zdôrazňuje potreba ďalej urýchľovať zelenú a digitálnu transformáciu a zvyšovať odolnosť priemyselných ekosystémov EÚ. Na tento účel Komisia navrhuje spolutvorbu spôsobov transformácie. Sú to dôležité nástroje spolupráce pre transformáciu priemyselných ekosystémov. Útvary Komisie spolu s touto stratégiou uverejnia scenáre pre spolutvorbu spôsobu transformácie textilného ekosystému. Proces spolutvorby so zainteresovanými stranami sa začne v druhom štvrťroku 2022. Výsledkom tohto procesu by do konca roka 2022 mala byť dohodnutá vízia ekosystému a konkrétnych záväzkov. Môžu medzi ne patriť záväzky týkajúce sa obehovosti a obehových obchodných modelov, opatrení na posilnenie udržateľnej konkurencieschopnosti, digitalizácie a odolnosti a identifikovania špecifických investícií potrebných pre dvojakú transformáciu. Po vytýčení predmetného spôsobu transformácie bude možné monitorovať pokrok pri dosahovaní dvojakej transformácie a prekonávaní rozdielov v investíciách a inováciách, čím sa zároveň posilní konkurencieschopnosť v rámci textilného ekosystému. Tento nástroj spolupráce môže slúžiť ako diskusné fórum v očakávaní opatrení v kontexte nariadenia o ekodizajne pre udržateľné výrobky vrátane digitálneho pasu výrobku. 3.2.Zvrátenie nadprodukcie a nadmernej spotreby odevov: vytlačenie „rýchlej módy“ z módy Povinnými požiadavkami na koncepčné riešenie udržateľných a obehových textílií, ktoré sa zavedú v kontexte nariadenia o ekodizajne udržateľných výrobkov, sa predĺži životnosť odevov. Tieto požiadavky sa spolu s novými pravidlami týkajúcimi sa rozšírenej zodpovednosti výrobcu podľa rámcovej smernice o odpade stanú odrazovým mostíkom pre nové chápanie atraktívnych alternatív k rýchlo sa meniacim módnym trendom. Podniky by sa mali stať zástancami tejto zmeny myslenia. Platí dôrazné odporúčanie, aby si tie subjekty, ktoré v posledných dvoch desaťročiach pri budovaní svojich obchodných modelov ťažili z toho, že na trh s čoraz väčšou intenzitou prinášali viac a viac módnych línií a mikrokolekcií, osvojili zásady obehovosti a obehové obchodné modely, znížili počet kolekcií za rok, prevzali zodpovednosť a konali tak, aby minimalizovali svoju uhlíkovú a environmentálnu stopu. Zmena nákupných zvyklostí spotrebiteľov bude náročná, pokiaľ podniky neposkytnú nové obehové obchodné modely, ako sú modely „produkt ako služba“, služby spätného zberu či služby súvisiace s predajom použitého šatstva a opravou textilu. Hoci tieto nové modely stále predstavujú špecifický segment trhu, ukázalo sa, že predlžujú životnosť textilných výrobkov a sú nákladovo efektívnou a cenovo dostupnou alternatívou „rýchlej módy“. Keďže „rýchla móda“ je spojená s čoraz častejším využívaním syntetických vlákien na báze fosílnych palív, prechodom na udržateľnejšie obchodné modely sa zníži tak závislosť výrobcov odevov od fosílnych palív, ako aj ich vplyv na zmenu klímy a znečisťovanie mikroplastmi.

Ako už bolo uvedené, v súvislosti s predmetným spôsobom transformácie bude Komisia viesť dialóg so zainteresovanými stranami s cieľom uľahčiť rozširovanie zdrojovo efektívnych výrobných procesov, opätovného používania, opráv a iných nových obehových obchodných modelov v textilnom odvetví. Obzvlášť dôležitá je podpora sociálnych podnikov aktívne pôsobiacich v odvetví opätovného použitia, keďže majú značný potenciál vytvárať miestne, ekologické a inkluzívne podniky a pracovné miesta v EÚ. Sociálny podnik vytvára v priemere 20 až 35 pracovných miest na 1 000 ton zozbieraných textílií s cieľom ich opätovného použitia . Odvetvie však čelí mnohým výzvam, aby bolo konkurencieschopným a stalo sa hlavným aktérom v textilnom odvetví. Na podporu rozširovania odvetvia opätovného použitia, budovania kapacít a ďalšieho osvojovania si zásad obehovosti sú potrebné viaceré opatrenia. Spôsob transformácie v oblasti lokálnej a sociálnej ekonomiky ponúka príležitosť diskutovať o nich so zainteresovanými stranami. Okrem toho Komisia v rámci nedávno prijatého akčného plánu EÚ pre sociálne hospodárstvo prijme usmernenia o tom, ako podporovať využívanie opatrení a partnerstvá v oblasti obehového hospodárstva medzi sociálnymi podnikmi a ďalšími aktérmi vrátane hlavných podnikov. Budú sa v nich skúmať najmä príležitosti, ktoré vyplývajú z opätovného použitia a opravy textílií. Dôležitú úlohu zohrávajú aj členské štáty. Okrem opatrení na podporu odvetvia opätovného použitia a opráv, a to aj ako súčasti sociálneho hospodárstva, môžu byť mimoriadne užitočným nástrojom daňové opatrenia v súlade s pravidlami štátnej pomoci a WTO. Komisia odporúča členským štátom, aby prijali priaznivé daňové opatrenia pre odvetvie opätovného použitia a opráv. Komisia vypracuje usmernenia k podpore obehových obchodných modelov prostredníctvom investovania, financovania a iných stimulov, ktorých súčasť budú tvoriť príležitosti na vytvorenie obehovej hodnoty a pracovných miest v textilnom ekosystéme. V záujme urýchlenia zmeny modelov spotreby a výroby bude Komisia podporovať túto transformáciu sprevádzanú sloganom #ReFashionNow, pričom v centre pozornosti bude kvalita, trvanlivosť, dlhšie používanie, oprava a opätovné použitie. V rámci európskej platformy pre obehové hospodárstvo Komisia zmobilizuje návrhárov, výrobcov, maloobchodných predajcov, inzerentov a občanov podieľajúcich sa na zmene definície módy. Dobrým štartom pre konkrétne opatrenia #ReFashionNow budú aj ďalšie iniciatívy EÚ, najmä Európsky Bauhaus, prísľub udržateľnej spotreby, ako aj Európsky rok mládeže. 3.3.Zabezpečenie spravodlivej hospodárskej súťaže a dodržiavania predpisov v rámci dobre fungujúceho vnútorného trhu V právnych predpisoch EÚ týkajúcich sa dohľadu nad trhom sú uvedené pravidlá, ktorými sa zabezpečuje, aby príslušné vnútroštátne orgány mohli presadzovať právne predpisy EÚ týkajúce sa výrobkov uvádzaných na trh EÚ bez ohľadu na ich pôvod. Výzvy globálneho trhu a čoraz zložitejšie dodávateľské reťazce, ako aj nárast množstva výrobkov predávaných online v rámci EÚ si vyžadujú prísnejšie opatrenia na presadzovanie práva, aby sa zaistila bezpečnosť spotrebiteľov a riadne fungujúci vnútorný trh. Preto je nevyhnutné umožniť štruktúrovanú koordináciu a spoluprácu medzi vnútroštátnymi orgánmi presadzovania práva a zefektívniť postupy dohľadu nad trhom. Novovytvorená sieť EÚ pre súlad výrobkov bude koordinovať a podporovať cezhraničné postupy dohľadu nad trhom v EÚ v prioritných oblastiach, ktoré navrhnú príslušné orgány, a bude zabezpečovať medziodvetvovú koordináciu medzi rôznymi skupinami pre administratívnu spoluprácu, medzi ktoré patrí napríklad takáto skupina pre označovanie chemikálií a textílií. Komisia poskytne podporu prostredníctvom spoločných iniciatív a projektov v záujme zintenzívnenia spolupráce medzi všetkými príslušnými aktérmi, najmä medzi colnými orgánmi a orgánmi trhového dohľadu, priemyslom a skúšobnými laboratóriami v textilnom ekosystéme, prostredníctvom budovania kapacít v rámci programu pre jednotný trh, vďaka čomu sa zaistí využívanie digitálnych nástrojov pre dohľad nad trhom a stanovia jednotné podmienky a frekvencia kontrol určitých výrobkov. Komisia v rámci boja proti porušovaniu práv duševného vlastníctva vytvorí do roku 2023 súbor nástrojov EÚ proti falšovaniu výrobkov, v ktorom stanoví zásady spoločných opatrení, spolupráce a výmeny informácií medzi nositeľmi práv, online aj offline sprostredkovateľmi a orgánmi presadzovania práva, ako sú colné orgány, policajné orgány a orgány dohľadu nad trhom. 3.4.Podpora výskumu, inovácií a investovania Úspešnosť zelenej a digitálnej transformácie a odolnosť v kontexte globálnych hodnotových reťazcov závisí od schopnosti textilného ekosystému od základov zmeniť svoje fungovanie. Zlepšenie výskumu a inovácií a podpora investícií v danom odvetví sú nevyhnutné na využitie jeho potenciálu zabezpečiť udržateľný rast a miestnu zamestnanosť a mali by byť prioritou na únijnej, vnútroštátnej i regionálnej úrovni. Iniciatívou Nový európsky Bauhaus sa premieta Európska zelená dohoda do konkrétnych iniciatív, ktoré propagujú udržateľný životný štýl vrátane módy. Komisia bude v rámci tohto programu a v duchu hesla #ReFashionNow podporovať projekty, ktoré zvyšujú udržateľnosť módnych odevov a zároveň spĺňajú nároky na estetickosť a inkluzívnosť. Komisia pracuje aj na spoločnom priemyselnom technologickom pláne pre obehovosť, ktorého cieľom je zefektívniť priemyselný výskum a inovácie vrátane recyklácie textílií. Podporuje ho nedávno zverejnená štúdia o účinnosti súčasných kapacít na recykláciu textilného odpadu, v ktorej sa zdôrazňuje potreba ďalej ich inovovať, a tak ich posilniť. Verejno-súkromné partnerstvá budú definovať budúce výskumné iniciatívy a zaistia vedúce postavenie a excelentnosť tohto ekosystému. Napríklad partnerstvo Made in Europe bude presadzovať digitálnu, konkurencieschopnú, ekologickú, sociálne udržateľnú a odolnú výrobu a používanie textílií. Podpora sa zameriava aj na zníženie závislosti priemyslu od fosílnych palív vďaka bioinovačným riešeniam v textilnom odvetví, a to prostredníctvom spoločného podniku pre európske obehové hospodárstvo využívajúce biomateriály, ktorého cieľom je okrem iného podporovať vývoj nových druhov textilných vlákien. Európske partnerstvo Process4Planet sa zameriava na podporovanie obehovosti a rozsiahlej dekarbonizácie európskych spracovateľských odvetví vrátane textilného priemyslu, a to vývojom a zavádzaním potrebných inovácií prostredníctvom iniciatív, napr. Hubs for Circularity (H4C) (Centrá pre obehovosť). Okrem pokračujúceho financovania prostredníctvom existujúcich programov, akým je Európsky inovačný a technologický inštitút (EIT), sa vyhlásia osobitné výzvy v rámci programu Horizont Európa s cieľom zabezpečiť ďalší rozvoj technológií a procesov, ktoré slúžia na rozšírenie opráv, zlepšenie zberu a triedenia, rozšírenie kapacít priemyslu EÚ na recyklovanie textílií a na zvýšenie miery recyklácie vlákien a využívania recyklovaných vlákien. Dôležitá bude aj sociálna inovácia, najmä v záujme podpory podnikov, ktoré sa sústreďujú na oblasť opätovného mu používania. Komisia bude v rámci programu LIFE spolufinancovať projekty zamerané na technologickú inováciu obehových obchodných modelov v oblasti módy a podporovať využívanie partnerstiev v rámci sociálneho a obehového hospodárstva. Pre textilný ekosystém môžu byť prínosné aj príležitosti, ktoré ponúka Európsky fond regionálneho rozvoja, ktorý podporuje transformáciu v regiónoch a sprístupňuje financovanie výskumu a inovácií, digitalizácie, konkurencieschopnosti MSP, rozvoja zručností, digitálnej pripojiteľnosti, obehového dizajnu výrobkov a súvisiacich výrobných procesov. Komisia bude podnecovať podniky pôsobiace v textilnom ekosystéme, aby sa zúčastňovali na iniciatívach zameraných na rozvoj dátového priestoru v kontexte Európskej zelenej dohody a dátového priestoru v kontexte výroby s cieľom zabezpečiť, aby si podniky mohli vzájomne jednoduchšie vymieňať údaje a opätovne ich využívať. Širšiu podporu digitálnych inovácií poskytuje sieť európskych centier digitálnych inovácií, ktorá bude slúžiť na rozvoj digitálnych infraštruktúr potrebných na testovanie nových digitálnych technológií a na pomoc pracovnej sile v predmetnom odvetví lepšie chápať príležitosti, ktoré vyplývajú z digitalizácie a aktualizácie ich technologických odborných poznatkov. Členské štáty zároveň zohrávajú kľúčovú úlohu pri poskytovaní podpory určenej na účely výskumu, inovácií a investícií, a to aj využitím úverov a grantov z mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti. Napríklad Portugalsko už ohlásilo svoje plány na podporu investícií zameraných na modernizáciu a rozvoj vnútroštátneho obehového biopriemyslu s cieľom zvýšiť mieru využitia biomateriálov v textíliách. Francúzsko plánuje rozvíjať inovácie v rôznych oblastiach vrátane recyklácie a opätovného začlenenia recyklovaných materiálov, pričom textílie sú identifikované medzi piatimi prioritnými materiálmi. Taliansko zvažuje zriadiť recyklačné centrá na zber, triedenie a spracovanie textilného odpadu. Okrem toho môžu podporu tomuto ekosystému poskytnúť mnohé prvky zamerané na inováciu a digitalizáciu, ktoré sa uvádzajú uvedené vo vnútroštátnych plánoch (napr. nákupy digitálnych zariadení). Nevyhnutná je mobilizácia súkromných investícií do udržateľných textílií. Vzhľadom na výsledky práce odborníkov pôsobiacich v rámci platformy pre udržateľné financovanie Komisia zvažuje, že popri kritériách týkajúcich sa znečisťovania v dôsledku konečnej úpravy textílií prijme aj technické skríningové kritériá, ktoré budú okrem iného slúžiť na identifikovanie významných prínosov k obehovému hospodárstvu pri výrobe odevov podľa nariadenia o taxonómii EÚ pre udržateľné investície. 3.5.Rozvoj zručností potrebných pre zelenú a digitálnu transformáciu Textilný ekosystém si vyžaduje vysokokvalifikovanú pracovnú silu, ktorá by dokázala využiť potenciál pracovných príležitostí, ktoré prináša digitálna a zelená transformácia, keďže len 13 % pracovnej sily spĺňa vysoké kvalifikačné predpoklady . Odvetvie zápasí s ťažkosťami v úsilí prilákať kvalifikované mladé talenty, pričom MSP pôsobiace v textilnom ekosystéme brzdí nedostatok kvalifikovaných zamestnancov. 55 % európskych podnikov hlásilo ťažkosti pri obsadzovaní voľných miest v oblasti IKT a 40 % podnikov má nedostatky v zelených zručnostiach. Mimoriadne dôležité sú oblasti ako ekodizajn, vývoj vlákien, inovačná výroba, opravy a opätovné použitie textílií. Na nadobudnutie potrebných zručností je potrebné počiatočné, ako aj kontinuálne odborné vzdelávanie a príprava vrátane učňovskej prípravy. V rámci Paktu EÚ o zručnostiach Komisia podporila zavedenie širokých partnerstiev v oblasti zručností pre textilný ekosystém s cieľom podnecovať zvyšovanie úrovne zručností, získavanie nových (rekvalifikačných) zručností a nadobúdanie a prenos zelených a digitálnych zručností vrátane poznatkov o posudzovaní životného cyklu a posudzovaní hodnotového reťazca. V súlade s novým programom v oblasti zručností pre Európu, Digitálnym kompasom 2030 a cieľmi sociálneho samitu v Porte sa v Pakte o zručnostiach pre textilný ekosystém spustenom 16. decembra 2021 stanovujú záväzky dosiahnuť špecifické kľúčové ukazovatele výkonnosti s cieľom vytvoriť miestne partnerstvá medzi priemyslom, verejnými orgánmi a poskytovateľmi vzdelávania. Medzi dohodnuté opatrenia patrí každoročné zvýšenie diverzifikácie vo vedení podniku o 5 %, a to predovšetkým prístup žien k vyšším pozíciám, podpora pre 10 000 MSP v ich snahách o digitalizáciu, navrhnutie 20 nových vzdelávacích procesov a nástrojov reagujúcich na zelené a digitálne zručnosti, zvýšenie ponuky učňovskej prípravy v danom odvetví o 20 % a iné záväzky týkajúce sa zvyšovania úrovne zručností pracovníkov či ich rekvalifikácie v nadchádzajúcich rokoch.