SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE POKROK PRI DOSAHOVANÍ KJÓTSKYCH CIEĽOV (požadovaná podľa článku 5 rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 280/2004/ES z 11. februára 2004 o mechanizme sledovania emisií skleníkových plynov v Spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu) /* COM/2012/0626 final */





OBSAH 1........... Zhrnutie.......................................................................................................................... 4 2........... Skutočný pokrok v období rokov 1990 - 2010............................................................... 7 2.1........ Trendy vývoja emisií skleníkových plynov v členských štátoch......................................... 7 2.2........ Intenzita a emisie skleníkových plynov na obyvateľa v roku 2010..................................... 8 2.3........ Emisie skleníkových plynov v roku 2010 v porovnaní s rokom 2009.............................. 10 2.4........ Vývoj v oblasti emisií v hlavných odvetviach hospodárstva............................................. 10 3........... Predpokladaný pokrok pri dosahovaní cieľa podľa Kjótskeho protokolu...................... 11 3.1........ Prognózy emisií skleníkových plynov............................................................................. 11 3.1.1..... EÚ-27.......................................................................................................................... 11 3.1.2..... EÚ-15.......................................................................................................................... 11 3.1.3..... EÚ-12.......................................................................................................................... 12 3.2........ Stav vykonávania politiky Únie v oblasti zmeny klímy..................................................... 13 3.3........ Realizácia systému EÚ na obchodovanie s emisiami (EU ETS)....................................... 13 3.3.1..... Druhé obdobie obchodovania (2008 – 2012)................................................................ 13 3.3.2..... Využívanie spoločného plnenia a mechanizmu čistého rozvoja prevádzkovateľmi............ 13 3.4........ Predpokladané využívanie kjótskych mechanizmov vládami v rámci Únie....................... 13 3.5........ Predpokladané využívanie zachytávačov uhlíka.............................................................. 13 4........... Plnenie cieľa na rok 2020............................................................................................. 13 4.1........ Cieľ znížiť množstvo emisií skleníkových plynov v Únii do roku 2020............................. 13 4.2........ Politiky, ktoré prispievajú k plneniu cieľov..................................................................... 13 4.3........ Predpokladaný odstup od dosiahnutia cieľov................................................................. 13 5........... Adaptácia na zmenu klímy............................................................................................. 13 6........... Situácia v kandidátskych krajinách Únie........................................................................ 13 1. Zhrnutie Na dobrej ceste k dosiahnutiu kjótskeho cieľa na obdobie rokov 2008 – 2012 V roku 20101 bolo celkové množstvo emisií skleníkových plynov v EÚ-27 bez zahrnutia emisií a absorpcie z využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva (LULUCF) v porovnaní s úrovňami v roku 1990 o 15 % nižšie. V porovnaní s rokom 2009 sa množstvo emisií zvýšilo o 2,4 %. Tým sa sčasti kompenzuje značné zníženie emisií skleníkových plynov v roku 2009 v dôsledku hospodárskej recesie (– 7,3 %). Bez ohľadu na výnimočný pokles v roku 2009 emisie skleníkových plynov v roku 2010 vo všeobecnosti pokračujú v klesajúcom trende, ktorý možno pozorovať od roku 2004. Navyše podľa predbežných údajov za rok 20112 sa množstvo emisií skleníkových plynov znížilo v roku 2011 v porovnaní s rokom 2010 v EÚ-15 o 3,6% a EÚ-27 o 2,5 %. Z týchto odhadov vyplýva, že množstvo emisií v EÚ-15 je o 14 % nižšie než vo východiskovom roku. Množstvo emisií v EÚ-27 v roku 2011 bolo približne o 18 % nižšie ako v roku 1990. Zmena HDP v rokoch 1990 – 2011 bola v EÚ-15 na úrovni 43 % a v EÚ-27 na úrovni 48 % a v období rokov 2010 až 2011 na úrovni približne 1,5 %. Hoci hospodárstvo zaznamenalo značný rast, množstvo emisií v EÚ-27 a EÚ-15 sa znižovalo, čo naznačuje, že od roku 1990 dochádza k stabilnému oddeľovaniu zvyšovania emisií skleníkových plynov od hospodárskeho rastu. Štáty EÚ-15 sa v rámci Kjótskeho protokolu dohodli na znížení množstva svojich emisií skleníkových plynov v období rokov 2008 až 2012 o 8 % v porovnaní s východiskovým rokom. Na základe najnovších dostupných údajov z emisných zoznamov z roku 20101 bolo celkové množstvo emisií skleníkových plynov v štátoch EÚ-15 o 11 % nižšie ako hodnoty z východiskového roku, pričom tieto údaje nezahŕňajú emisie vzniknuté v dôsledku LULUCF. Vo všeobecnosti z prognóz3 celkového množstva emisií skleníkových plynov uvedených na obrázku č. 1 vyplýva, že EÚ-15 je na dobrej ceste k dosiahnutiu svojho kjótskeho cieľa. Z odhadu vyplýva, že cieľ bude pravdepodobne prekročený. Obrázok č. 1: Skutočné a predpokladané emisie (MtCO2-ekv.) v EÚ-15 Poznámka: Šípky vychádzajú z priemerných hodnôt v období rokov 2008 – 2012, a preto nezodpovedajú presne hodnotám predpokladaného množstva emisií na rok 2010. Zdroj: Európska komisia, EEA Podľa prognóz emisií skleníkových plynov predložených v roku 2011 a aktualizovaných v roku 2012 je šesť členských štátov EÚ-15 (Fínsko, Francúzsko, Grécko, Nemecko, Spojené kráľovstvo, Švédsko) na dobrej ceste k dosiahnutiu svojich individuálnych cieľov znížiť emisie skleníkových plynov na vnútroštátnej úrovni, ako znázorňuje obrázok č. 5. S prihliadnutím na plánované použitie flexibilných mechanizmov Kjótskeho protokolu, nevyužitých kvót z rezervy pre nových účastníkov EU ETS a zachytávačov uhlíka, ako aj dodatočných politických opatrení má pri dosahovaní vlastných cieľov ťažkosti len jeden členský štát (Taliansko). Vo väčšine dvanástich členských štátov, ktoré vstúpili do Únie od roku 2004, sa v rokoch 2009 až 2012 predpokladá mierny nárast emisií. V prípade deviatich z nich, ktoré majú stanovený cieľ Kjótskeho protokolu, sa však predpokladá, že iba prostredníctvom súčasných politík a opatrení dosiahnu alebo prekročia svoje záväzky. Predpokladá sa, že Slovinsko splní svoj cieľ, keď všetky prijaté a plánované opatrenia vrátane nákupu kjótskych kreditov prinesú očakávané výsledky. Nové opatrenia na dosiahnutie ambiciózneho cieľa stratégie Európa 2020 Klimaticko-energetický balík4 prijatý v roku 2009 je integrovaným a ambicióznym balíkom politík a opatrení na boj proti zmene klímy do roku 2020 a neskôr. Predstavuje jeden z piatich z hlavných cieľov stratégie Európa 2020 pre zamestnanosť a hospodársky rast. Od roku 2013 sa celkové úsilie Únie o zníženie emisií skleníkových plynov do roku 2020 o 20 %5 v porovnaní s rokom 1990 rozdelí medzi odvetvia v rámci EU ETS a odvetvia mimo tohto systému. Údaje o skleníkových plynoch uvedené v predchádzajúcom oddiele sa vzťahujú na rozsah pôsobnosti prvého obdobia záväzkov v rámci Kjótskeho protokolu a nemožno ich použiť priamo na posúdenie pokroku pri plnení interného záväzku Únie do roku 2020 z dôvodu jeho širšieho odvetvového pokrytia. Prípravy na plnenie záväzku zníženia emisií skleníkových plynov do roku 2020 sú takmer dokončené. Pokiaľ ide o EU ETS, od poslednej správy o pokroku z októbra 2011 sa pri príprave na realizáciu fázy 3 (roky 2013 – 2020) dosiahol značný pokrok, okrem iného aj v súvislosti s aukčnými platformami, jednotným registrom Únie a prijatím harmonizovaných pravidiel monitorovania, nahlasovania, akreditácie a overovania. Pokiaľ ide o rozhodnutie o spoločnom úsilí, ktorým sa regulujú emisie skleníkových plynov v odvetviach mimo EU ETS stanovením záväzných ročných cieľov v oblasti emisií skleníkových plynov pre každý členský štát, pokračuje sa v práci na vykonávacích opatreniach, najmä v súvislosti s určovaním absolútnych cieľových hodnôt pre členské štáty a so systémom plnenia záväzkov, ktorý bude zavedený na monitorovanie každoročnej činnosti členských štátov a na pomoc pri prijímaní potrebných nápravných opatrení členskými štátmi v prípade, že nesplnia svoje ciele. Cieľ zníženia množstva emisií skleníkových plynov o 20 % je zakotvený v stratégii Európa 2020 pre zamestnanosť a inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast, ktorú prijala Európska rada v júni 2010. Cieľ zníženia emisií je jedným z piatich hlavných cieľov. Existujúce a plánované opatrenia v oblasti zmierňovania zmeny klímy podľa ročného prieskumu rastu, ktorý vypracovala Komisia za rok 2011, zatiaľ nepostačujú na dosiahnutie hlavných cieľov stanovených na rok 2020. Mnohé členské štáty musia vyvinúť dodatočné úsilie, aby splnili svoje povinnosti vyplývajúce z rozhodnutia o spoločnom úsilí. Obrázok č. 2 znázorňuje potrebu intenzívnych snáh o zníženie rozdielu emisií medzi scenárom bez zmien na rok 2020 (– 20 %) a cieľmi Únie na rok 2020 (– 30 %). Emisie EÚ-27 (vrátane emisií z medzinárodnej leteckej dopravy) boli v roku 2011 o 16 % nižšie než v roku 1990. Scenár bez zmien založený na modeli PRIMES/GAINS zahŕňa politiky Únie a vnútroštátne politiky vykonané od polovice roka 2009 a vzťahuje sa na emisie zahrnuté do rozsahu pôsobnosti klimaticko-energetického balíka. Scenár bez zmien by v rokoch 1990 až 2020 viedol k zníženiu emisií približne o 15 %. Podľa najnovších dostupných prognóz emisií skleníkových plynov, ktoré zahŕňajú vykonanie klimaticko-energetického balíka, by EÚ ako celok splnila svoj cieľ na rok 2020 (podrobné informácie pozri v obrázku č. 6). Možno však očakávať, že prostredníctvom už uplatňovaných politík si svoje záväzky na rok 2020 splní iba 13 členských štátov, a ďalších 8 členských štátov svoje ciele dosiahne, keď ich dodatočné politiky a opatrenia prinesú očakávané výsledky. Zvyšných šesť členských štátov musí v záujme svojich cieľov navrhnúť dodatočné politiky a/alebo využiť pružné prvky stanovené v klimaticko-energetickom balíku. Obrázok č. 2: Skutočné a predpokladané emisie (MtCO2-ekv.) v EÚ-27 Poznámka: Prognózy PRIMES/GAINS3 použité na predpokladané zmeny emisií v období rokov 2010 – 2020. Zdroj: Európska komisia, EEA 2. Skutočný pokrok v období rokov 1990 - 2010 2.1. Trendy vývoja emisií skleníkových plynov v členských štátoch Celkovému vývoju v oblasti emisií skleníkových plynov v EÚ dominujú dvaja najväčší producenti emisií, Nemecko a Spojené kráľovstvo, ktorí produkujú asi jednu tretinu celkových emisií skleníkových plynov v EÚ-27. Tieto dva členské štáty dosiahli v porovnaní s rokom 1990 celkové zníženie množstva emisií skleníkových plynov o 483 miliónov ton CO2-ekv. Hlavnými dôvodmi priaznivého vývoja v Nemecku boli zvýšená efektívnosť elektrární a teplární a hospodárska modernizácia piatich nových spolkových krajín po znovuzjednotení Nemecka. Zníženie emisií skleníkových plynov v Spojenom kráľovstve bolo predovšetkým výsledkom liberalizácie trhov s energiou, následného prechodu pri používaní palív od ropy a uhlia k zemnému plynu vo výrobe elektrickej energie a opatrení na zníženie emisií N2O pri výrobe kyseliny adipovej. Francúzsko a Taliansko boli tretím a štvrtým najväčším producentom emisií v roku 2010, pričom podiel Francúzska na celkovom množstve emisií v EÚ-27 dosahoval 11,1 % a Talianska 10,6 %. Emisie vo Francúzsku boli v roku 2010 o 6,6 % nižšie než v roku 1990. Vo Francúzsku sa dosiahlo výrazné zníženie emisií N2O pri výrobe kyseliny adipovej, ale v období rokov 1990 až 2010 výrazne vzrástlo množstvo emisií CO2 z cestnej dopravy a emisií HFC zo spotreby halogenovaných uhľovodíkov. Emisie skleníkových plynov v Taliansku boli v roku 2010 o 3,5 % nižšie než v roku 1990. Emisie od roku 1990 vzrástli najmä v dôsledku cestnej dopravy, výroby elektrickej energie a tepla a rafinácie benzínu, ale od roku 2008 celkové množstvo emisií skleníkových plynov v Taliansku značne pokleslo (o 7,2 %). Poľsko a Španielsko sú piatym a šiestym najväčším producentom emisií v EÚ-27, pričom podiel Poľska na celkovom množstve emisií skleníkových plynov v EÚ-27 v roku 2010 dosahoval 8,5 % a Španielska 7,5 %. V Poľsku sa v období rokov 1990 až 2010 množstvo emisií skleníkových plynov znížilo o 12,4 % (o 29,8 % od východiskového roka, ktorým je v prípade Poľska rok 1988). Hlavnými faktormi, ktoré prispeli k zníženiu emisií v Poľsku — podobne ako v iných nových členských štátoch — boli pokles energeticky neefektívneho ťažkého priemyslu a celková modernizácia hospodárstva koncom 80. a začiatkom 90. rokov 20. storočia. Výraznou výnimkou bola doprava (najmä cestná doprava), v prípade ktorej množstvo emisií vzrástlo. V období rokov 1990 až 2010 sa množstvo emisií v Španielsku zvýšilo o 25,8 % (o 22,8 % od východiskového roku). K tomuto nárastu došlo najmä v dôsledku zvýšenia množstva emisií z cestnej dopravy, výroby elektrickej energie a tepla a spracovateľského priemyslu. V roku 2010 bolo v šiestich členských štátoch množstvo emisií skleníkových plynov vyššie než vo východiskovom roku (väčšinou rok 1990), zatiaľ čo v zostávajúcich 19 členských štátoch boli množstvá emisií nižšie než vo východiskovom roku. Percentuálne zmeny množstva emisií skleníkových plynov sa v období od východiskového roku do roku 2010 pohybujú od – 56 % (Rumunsko) do + 23 % (Španielsko). Na Cyprus a Maltu sa záväzky týkajúce sa znižovania množstva emisií v rámci Kjótskeho protokolu nevzťahujú. V roku 2010 bolo množstvo emisií v týchto dvoch členských štátoch vyššie ako v roku 1990. 2.2. Intenzita a emisie skleníkových plynov na obyvateľa v roku 2010 S poklesom množstva emisií v EÚ-27 aj EÚ-15 došlo zároveň k výraznému rastu hospodárstva. Obrázok č. 3 naznačuje, že od roku 1990 dochádza k stabilnému oddeľovaniu zvyšovania emisií skleníkových plynov od hospodárskeho rastu. Obrázok č. 3: Vývoj HDP, emisií skleníkových plynov a intenzity emisií (t. j. pomer emisie skleníkových plynov k HDP) – index (1990 = 100) Zdroj: EEA, GR ECFIN (databáza Ameco), Eurostat V rokoch 1990 až 2010 vzrástol HDP v EÚ-27 o 46 %, zatiaľ čo množstvo emisií pokleslo o 15 % a v EÚ-15 sa HDP zvýšil o 41% a množstvo emisií skleníkových plynov sa znížilo o 11 %. V rokoch 2009 až 2010 sa HDP zvýšilo o 2 % a emisie o 2,4 %. Intenzita emisií sa preto takisto zvýšila. Možno však pozorovať, že intenzita emisií v roku 2010 bola nižšia než v roku 2008. V rokoch 1990 až 2010 sa intenzita skleníkových plynov znížila vo všetkých členských štátoch. Najväčšie zníženie bolo zaznamenané v Estónsku (– 75 %), na Slovensku (– 72 %), v Rumunsku (– 63 %), v Litve (– 62 %) a v Bulharsku (– 62 %). Najmenej sa situácia zmenila v Portugalsku (– 18 %), na Cypre (– 18 %), v Taliansku (–21 %), Španielsku (– 22 %) a na Malte (– 23 %). V roku 2010 boli v EÚ-27 emisie na obyvateľa na úrovni 9,2 t CO2-ekv. Množstvo emisií na obyvateľa sa znížilo o 2,4 t CO2-ekv., čo zodpovedá zníženiu o 21 % v porovnaní s rokom 1990. Z množstva emisií skleníkových plynov na obyvateľa v roku 2010 však aj naďalej vyplýva, že medzi členskými štátmi existujú značné rozdiely od 5,4 (Lotyšsko) do 24,1 (Luxembursko) t CO2-ekv. na obyvateľa. Do značnej miery sú spôsobené energetickou náročnosťou a energetickým mixom jednotlivých krajín. Trendy vývoja v oblasti množstva emisií na obyvateľa sa medzi jednotlivými členskými štátmi takisto značne odlišujú. Od roku 1990 sa emisie na obyvateľa najviac znížili v členských štátoch strednej a východnej Európy, Luxembursku, Spojenom kráľovstve, Nemecku, Dánsku, Švédsku, Francúzsku a Belgicku. Od roku 1990 sa emisie na obyvateľa zvýšili v šiestich členských štátoch. Emisie na obyvateľa v týchto členských štátoch sú však nižšie než priemer Únie s výnimkou Grécka a Cypru (pozri aj obrázok č. 2 pracovného dokumentu útvarov Komisie). 2.3. Emisie skleníkových plynov v roku 2010 v porovnaní s rokom 2009 Emisie skleníkových plynov v Európe sa v roku 2010 zvýšili (+ 2,4 %) v dôsledku oživenia hospodárskeho rastu (potom, čo sa emisie skleníkových plynov v Európe v roku 2009 prudko znížili o 7,3 % najmä z dôvodu hospodárskej recesie) a miernejšej zimy, než je zvyčajné. Spomedzi priemyselných odvetví najväčší kombinovaný nárast pochádzal zo spracovateľského priemyslu a výstavby (vrátane emisií z procesov výroby železa a ocele) a z výroby tepla a elektrickej energie pre verejnosť. Zdá sa, že po výraznom poklese priemyselnej aktivity v roku 2009 jej opätovný nárast v roku 2010 viedol k prudkému zvýšeniu konečnej spotreby energie a emisií z týchto odvetví. Odvetvie, ktoré malo na zvýšení emisií v EÚ v roku 2010 najväčší podiel, bolo však „odvetvie bytových a komerčných budov“, ktoré vo všeobecnosti nepatrí do rozsahu EU ETS. Hlavným dôvodom zvýšenia emisií o 43 miliónov ton bola chladná zima v roku 2010, ktorá viedla k zvýšeniu dopytu po vykurovaní, najmä zo strany domácností. Vďaka pokračujúcemu výraznému zvyšovaniu miery využívania energie z obnoviteľných zdrojov a zdokonalenej uhlíkovej náročnosti fosílnych palív, ktorá sa opiera o výraznú spotrebu zemného plynu, sa zabránilo väčšiemu nárastu emisií skleníkových plynov. Za približne 56 % z celkového nárastu emisií skleníkových plynov v EÚ boli zodpovedné Nemecko (+ 3 %), Poľsko (+ 5 %) a Spojené kráľovstvo (+ 3 %). V percentuálnom vyjadrení bol rast emisií najvyšší v Estónsku (+ 25 %), vo Fínsku (+ 13 %), Švédsku (+ 11 %) a v Lotyšsku (+ 10 %). Na druhej strane Španielsko, Grécko, Portugalsko, Rumunsko, Cyprus a Írsko emisie skleníkových plynov v roku 2010 aj naďalej znižovali. Nárast emisií v roku 2010 spôsobilo čiastočne oživenie hospodárstva a prekonanie recesie z roku 2009 v mnohých európskych krajinách, ktorá sama osebe viedla k značnému zníženiu emisií v rokoch 2008 a 2009 vo všetkých členských štátoch. Konečný dopyt energie v roku 2010 narástol o 3,7 %, a predbehol tak zvýšenie hospodárskej produkcie (2,0 %). 2.4. Vývoj v oblasti emisií v hlavných odvetviach hospodárstva Z obrázku č. 4 vyplýva, že najdôležitejšími odvetviami sú dodávky a spotreba energie vrátane dopravy, ktoré sa podieľali 78 % na celkovom množstve emisií Únie v roku 2010. Z celkového množstva emisií skleníkových plynov pripadá na oblasť poľnohospodárstva 10 %, na priemyselné procesy 7 % a na oblasť odpadov 3 %. Od roku 1990 sa zníženia množstiev emisií v oblasti energetiky, poľnohospodárstva, priemyselných procesov a odpadov čiastočne vyrovnávali ich značným nárastom v odvetví dopravy (podrobné informácie pozri aj v pracovnom dokumente útvarov Komisie). Celkové množstvo emisií z dopravy však od roku 2007 takisto klesalo. Obrázok č. 4: Zmena v množstve emisií skleníkových plynov v EÚ-27 podľa jednotlivých odvetví a podiel odvetví na celkovom množstve emisií skleníkových plynov Zdroj: vnútroštátne emisné zoznamy z roku 2012 3. Predpokladaný pokrok pri dosahovaní cieľa podľa Kjótskeho protokolu 3.1. Prognózy emisií skleníkových plynov 3.1.1. EÚ-27 Predpokladá sa, že v období záväzkov v rámci Kjótskeho protokolu bude celkové množstvo emisií skleníkových plynov v EÚ-27 približne o 18,2 % nižšie než vo východiskovom roku. Tento odhad vychádza z prognóz členských štátov3 a zohľadňuje existujúce politiky a opatrenia. Predpokladaný pokles bude ešte väčší, ak sa zohľadní účinok kreditov, ktoré získajú vlády prostredníctvom kjótskych mechanizmov, ako aj účinok zachytávačov uhlíka a dodatočných opatrení (podrobné informácie pozri v tabuľkách 7a a 7b v pracovnom dokumente útvarov Komisie). 3.1.2. EÚ-15 Na základe celkových prognóz týkajúcich sa všetkých sektorov sa odhaduje, že počas obdobia záväzkov v rámci Kjótskeho protokolu bude celkové množstvo emisií skleníkových plynov v EÚ-15 pravdepodobne o 11,3 % nižšie než vo východiskovom roku. Ak sa zohľadní 1) využívanie kjótskych mechanizmov vládami, čo by malo priniesť dodatočné zníženie množstva emisií o 1,8 %, a 2) celková absorpcia zachytávačmi uhlíka v EÚ-15 v dôsledku činností podľa článku 3 ods. 3 a 4 Kjótskeho protokolu zodpovedajúca zníženiu o 1,4 %, predpokladá sa, že EÚ-15 zníži množstvo svojich emisií ešte viac. Ak sa zohľadní aj obchod s kvótami a kreditmi za znižovanie emisií v rámci EU ETS, predpokladané celkové zníženie množstva emisií skleníkových plynov by v porovnaní s hodnotami z východiskového roku mohlo dosiahnuť v období záväzkov v rámci Kjótskeho protokolu až 12,6 %. Obrázok č. 5 znázorňuje rozdiely medzi predpokladanými emisiami z odvetví mimo ETS a príslušnými cieľmi dotknutých odvetví v jednotlivých členských štátoch. Z tejto analýzy vyplýva, že existujúce politiky a opatrenia by pre EÚ-15 mohli postačovať na splnenie jej časti kolektívneho cieľa podľa Kjótskeho protokolu pre odvetvia mimo ETS. Svoje individuálne záväzky v rámci dohody o spoločnom plnení záväzkov podľa Kjótskeho protokolu však bude musieť splniť všetkých 15 členských štátov. Podľa predložených informácií hrozí, že cieľ nesplnia dva členské štáty. 3.1.3. EÚ-12 Predpokladá sa, že celkové množstvo emisií na základe existujúcich vnútroštátnych politík a opatrení v 12 členských štátoch, ktoré vstúpili do Únie od roku 2004, bude veľmi podobné ako v roku 2010 a v období záväzkov v rámci Kjótskeho protokolu bude približne o 37,9 % nižšie než vo východiskovom roku. Slovinsko je jediný členský štát z EÚ-12, ktorý má v úmysle investovať do kjótskych mechanizmov. Bulharsko, Česká republika, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Poľsko, Rumunsko, Slovensko a Slovinsko majú v úmysle zohľadniť zachytávače uhlíka. Bulharsko, Česká republika, Estónsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Poľsko, Rumunsko a Slovensko plánujú predať časť svojich nepoužitých jednotiek prideleného množstva (AAU). Obrázok č. 5: Relatívne rozdiely medzi prognózami množstva emisií skleníkových plynov v odvetviach mimo ETS v období záväzkov a príslušnými cieľmi v období rokov 2008 až 2012 vychádzajúcimi z prognóz týkajúcich sa skleníkových plynov a z využívania kjótskych mechanizmov a zachytávačov uhlíka. Negatívne hodnoty naznačujú prekročenie plnenia a pozitívne hodnoty neplnenie v percentách emisií vo východiskovom roku. Poznámka: V prípade Írska sa na plnenie cieľa v odvetviach mimo ETS zohľadnilo použitie nevyužitých kvót z rezervy pre nových účastníkov v rámci ETS. Zdroj: EEA, Európska komisia 3.2. Stav vykonávania politiky Únie v oblasti zmeny klímy Európsky program pre zmenu klímy Na základe posúdenia politík a opatrení členských štátov v rámci EÚ-27 sa určilo osem spoločných a koordinovaných politík a opatrení, pri ktorých sa predpokladá, že prinesú výrazné úspory emisií skleníkových plynov v Únii. Najvýraznejšie úspory možno očakávať prostredníctvom revidovanej smernice o EU ETS (2003/87/ES) a smernice o energii z obnoviteľných zdrojov energie (2009/28/ES), ktorá podporuje výrobu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie. V odvetví dopravy majú veľký význam právne predpisy o kvalite paliva a znižovanie emisií CO2 z automobilov. Navyše dopyt po energii sa zníži prostredníctvom vykonávania smerníc o energetickej hospodárnosti budov, požiadavkách na ekodizajn, zdaňovaní energie a podpore kogenerácie (kombinovanej výroby tepla a elektrickej energie). Napokon sa predpokladá, že využívanie flexibilných mechanizmov Kjótskeho protokolu by malo viesť k značným úsporám množstva emisií skleníkových plynov. Okrem týchto ôsmich kľúčových politík a opatrení sa určilo ďalších päť spoločných a koordinovaných politík a opatrení, od ktorých sa takisto očakáva, že prinesú výrazné úspory v rámci Únie. Ide o týchto päť politík: smernica o skládkach odpadov (99/31/ES), požiadavky na energetickú účinnosť nových teplovodných kotlov, smernica o označovaní spotrebičov (2010/30/EÚ), smernica o priemyselných emisiách (2010/75/EÚ) a program „Motor Challenge“, ktorého cieľom je zvýšiť energetickú účinnosť priemyselných elektrických motorov. V správe Komisie o uplatňovaní, účinkoch a primeranosti nariadenia (ES) č. 842/2006 sa konštatuje, že týmto nariadením sa už dosiahlo určité zníženie množstva emisií fluórovaných skleníkových plynov v porovnaní so scenárom neprijatia tohto nariadenia41. Spolu so smernicou o mobilných klimatizačných zariadeniach (2006/40/ES) má uvedené nariadenie potenciál dosiahnuť značné zníženie predpokladaného množstva emisií do roku 2020 a neskôr. Osem najdôležitejších politík predstavuje 92 % celkových očakávaných úspor pripisovaných spoločným a koordinovaným politikám a opatreniam v EÚ-27. Zdôrazňuje sa tak význam týchto kľúčových politík v rámci pomoci členským štátom pri plnení ich záväzkov v oblasti znižovania emisií. Najnovší vývoj Od prijatia klimaticko-energetického balíka sa pracuje na vykonávacích opatreniach. Do konca roku 2012 treba prijať približne dvadsať nových právnych aktov a dokumentov na zabezpečenie riadneho fungovania revidovaného EU ETS, ako aj na prípravu podmienok na plnenie cieľov jednotlivých členských štátov v oblasti emisií skleníkových plynov v odvetviach mimo ETS. Revidovanou smernicou o EU ETS sa centralizujú operácie EU ETS do jednotného registra Európskej únie a zároveň sa zlepšuje jeho bezpečnosť. Tento nový register prevádzkuje Komisia a nahrádza všetky registre EU ETS, ktoré predtým prevádzkovali členské štáty. Nariadenie, ktorým sa zriaďuje register Únie, prijala Komisia v novembri 2011. Register Únie sa úspešne aktivoval v plnom rozsahu (vrátane presunu viac než 30 000 účtov EU ETS z vnútroštátnych registrov) v júni 2012. Komisia druhýkrát zmenila a doplnila zoznam odvetví, ktoré sa považujú za odvetvia vystavené vysokému riziku úniku uhlíka. Do zoznamu doplnila odvetvie minerálnej vlny. Komisia v súčasnosti posudzuje súlad plánov členských štátov na vykonanie rozhodnutia Komisie o bezplatnom prideľovaní kvót priemyselným odvetviam s predpismi. Od roku 2012 sú emisie z leteckej dopravy obmedzené v rámci EU ETS maximálnym stropom. Ide o zmenu, ktorá sama osebe zvyšuje emisné pokrytie približne o 10 %. Do realizácie tejto zmeny sa už investovalo značné úsilie, okrem iného aj v súvislosti s monitorovaním a uľahčovaním plnenia záväzkov, ako aj v súvislosti s vypracúvaním a prípadnou koordináciou opatrení týkajúcich sa presadzovania. Nariadenie o obchodovaní formou aukcie je v súčasnosti predmetom preskúmania, najmä pokiaľ ide o časový harmonogram aukcií, s cieľom zabezpečiť riadne fungovanie trhu a odstrániť nerovnováhu medzi dopytom a ponukou, ktorú spôsobil prechod na fázu 3 a ktorú prehĺbila existencia nadbytku kvót v dôsledku hospodárskej krízy. V tomto kontexte Komisia predložila aj návrh rozhodnutia s cieľom objasniť ustanovenia smernice o EU ETS v súvislosti so svojimi vlastnými právomocami prispôsobiť načasovanie aukcií s emisnými kvótami za takýchto výnimočných okolností. Európska komisia povolila žiadosti siedmich členských štátov, ktoré pre svoje odvetvia elektrickej energie žiadali o prechodné bezplatné pridelenie kvót po roku 2012. Tieto rozhodnutia boli prijaté v rámci prísneho uplatňovania ustanovení smernice, ktoré za určitých podmienok umožňujú výnimky s čoraz menším rozsahom a časovo obmedzené výnimky zo všeobecného pravidla obchodovania formou aukcie. Vypracovávanie lepších pravidiel monitorovania a nahlasovania emisií skleníkových plynov prevádzkovateľmi, na ktorých sa vzťahuje EU ETS, ako aj požiadaviek na overovanie správ o emisiách a akreditáciu a dohľad nad overovateľmi práve prebieha a jeho cieľom je zlepšiť harmonizáciu uplatňovaných pravidiel. V júni 2012 boli prijaté dve nové nariadenia, ktoré budú doplnené usmerňujúcimi dokumentmi prijatými ešte pred začiatkom tretieho obdobia obchodovania v rámci ETS. Prebieha príprava vykonávacích opatrení podľa rozhodnutia o spoločnom úsilí a v súčasnosti sa zameriava na stanovenie absolútnych cieľových hodnôt ročného množstva emisií členských štátov v rokoch 2013 až 2020 a pravidiel prevodu pridelených ročných emisných kvót medzi členskými štátmi, ako aj na zabezpečenie ich transparentnosti. Očakáva sa, že zodpovedajúce právne akty budú prijaté na konci roka 2012 alebo začiatkom roka 2013. Okrem toho sa v Rade a Parlamente v súčasnosti rokuje o revízii monitorovacieho mechanizmu EÚ a o návrhu na započítavanie využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva do záväzkov Únie. Tieto návrhy sú nutné vzhľadom na potrebu riešiť najmä otázky súvisiace s nahlasovaním a započítavaním emisií v rámci klimaticko-energetického balíka, na stratégiu Európa 2020, nové požiadavky vyplývajúce z rozhodnutí z Durbanu, ako aj na doterajšie ponaučenia. Európsky parlament, Rada a Európska komisia dosiahli v júni 2012 politickú dohodu o smernici o energetickej účinnosti. Táto smernica prispeje k splneniu cieľa EÚ, ktorým je dosiahnuť do roku 2020 20 % energetickú účinnosť. V súčasnosti sa pripravujú vykonávacie opatrenia pre nariadenie (ES) č, 443/2009 v súvislosti s emisiami CO2 z automobilov a pre nariadenie (EÚ) č. 510/2011 v súvislosti s emisiami CO2 z ľahkých úžitkových vozidiel. Vykonávanie opatrení pre automobily je už v pokročilejšom štádiu než pre ľahké úžitkové vozidlá, ale opatrenia pre ľahké úžitkové vozidlá budú v súlade s opatreniami pre automobily. Komisia už predložila návrhy na realizáciu cieľov týkajúcich sa emisií CO2 na rok 2020 pre automobily a ľahké úžitkové vozidlá. Tieto návrhy teraz zváži Rada a Parlament. Pokiaľ ide o uplatňovanie hľadiska ochrany klímy v politikách EÚ, návrh Komisie týkajúci sa nasledujúceho viacročného finančného rámca (MFF) na roky 2014 – 2020 po prvýkrát zahŕňa cieľ vyhradiť aspoň 20 % z celkového rozpočtu na opatrenia v oblasti klímy. V rámci politiky súdržnosti sa okrem tematického cieľa pre nízkouhlíkové hospodárstvo navrhol najmä samostatný tematický cieľ pre adaptáciu na zmenu klímy a bol do nej zahrnutý aj minimálny strop vo výške 20 % pre rozvinutejšie regióny a 6 % pre menej rozvinuté regióny v prípade opatrení na zvýšenie energetickej efektívnosti. V návrhu zrevidovanej spoločnej poľnohospodárskej politiky a poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka sa plánujú aj nové ekologizačné opatrenia a v rámci Horizontu 2020 – rámcového programu pre výskum a inovácie – by sa na výskum a inovácie v oblasti klímy malo vyčleniť 35 %. Nový prvok programu LIFE bude čiastkový program venovaný opatreniam v oblasti klímy, ktorý z celého programu LIFE bude predstavovať 25 %. Komisia zabezpečí monitorovanie a podávanie správ o pokroku pri plnení navrhovaného cieľa vyčleniť na oblasť klímy 20 % výdavkov. Napokon, začiatkom roku 2012 bol vydaný pracovný dokument útvarov Komisie [SWD(2012) 5 final], v ktorom sa v každom členskom štáte posúdili vplyvy ďalšieho znižovania emisií z 20 % na 30 % do roku 2020. Nedávno prijaté právne akty Vykonávanie klimaticko-energetického balíka: 1) Obchodovanie formou aukcie v rámci EU ETS – skoré aukcie: nariadenie Komisie (EÚ) č. 1210/2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 1031/2010 najmä s cieľom určiť množstvo emisných kvót skleníkových plynov určených na obchodovanie formou aukcií do roku 2013. 2) Register EU ETS – register Únie: nariadenie Komisie (EÚ) č. 1193/2011, ktorým sa zriaďuje register Únie na obdobie obchodovania začínajúce 1. januára 2013 a na nasledujúce obdobia obchodovania v rámci systému Únie na obchodovanie s emisnými kvótami. 3) Harmonizované pravidlá prideľovania v rámci EU ETS: rozhodnutie Komisie 2011/278/EÚ8, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót. 4) Pravidlá v rámci EU ETS v oblasti monitorovania, nahlasovania, overovania a akreditácie: nariadenie Komisie (EÚ) č. 600/2012 z 21. júna 2012 o overovaní správ o emisiách, správ o tonokilometroch a akreditácii overovateľov podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 601/2012/ES z 21. júna 2012 o monitorovaní a nahlasovaní emisií skleníkových plynov. 5) Využívanie medzinárodných kreditov v rámci EU ETS: nariadenie Komisie (EÚ) č. 550/201110, ktorým sa stanovujú určité obmedzenia vzťahujúce sa na využívanie medzinárodných kreditov z projektov priemyselných plynov. Ďalšie predpisy: 6) Letectvo a EU ETS: nariadenie Komisie (EÚ) č. 394/201111, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 748/2009 o zozname prevádzkovateľov lietadiel. 7) CO2 a automobily: nariadenie Komisie (EÚ) č. 63/201113, ktorým sa ustanovujú podrobnosti žiadostí o výnimku z cieľovej hodnoty špecifických emisií CO2. 8) CO2 a ľahké úžitkové vozidlá: vykonávacie rozhodnutie Komisie 2012/99/EÚ o presných pravidlách vyberania poplatkov za nadmerné emisie CO2 z nových ľahkých úžitkových vozidiel. 3.3. Realizácia systému EÚ na obchodovanie s emisiami (EU ETS) Rok 2012 bude posledným rokom druhého obdobia obchodovania v rámci EU ETS (2008 – 2012). V roku 2013 začne fungovať podstatne zrevidovaný systém. 3.3.1. Druhé obdobie obchodovania (2008 – 2012) Priemerný ročný strop platný v celej EÚ na roky 2008 až 2012 dosahuje 2,081 miliardy kvót ročne. V roku 2011 bolo do EU ETS zahrnutých viac než 12 000 elektrární a výrobných zariadení. Množstvo overených emisií skleníkových plynov z týchto zariadení sa v roku 2011 znížilo na 1,904 miliardy ton CO2-ekv., teda bolo o 2 % nižšie než v roku 2010 a takmer o 9 % nižšie ako stanovený strop. K tomuto výsledku došlo napriek rastu hospodárstva v Európe. Zariadenia si svoje záväzky splnili vo veľmi vysokej miere. Podiel zariadení zúčastnených na EU ETS, ktoré neodovzdali kvóty zodpovedajúce všetkým svojim emisiám v roku 2011 v lehote do 30. apríla 2012, bol nižší než 1 %. 3.3.2. Využívanie spoločného plnenia a mechanizmu čistého rozvoja prevádzkovateľmi Súčasťou druhých národných alokačných plánov je limit určený každým členským štátom týkajúci sa maximálneho využívania projektových kreditov prevádzkovateľmi (spoločné plnenie a mechanizmus čistého rozvoja). Zariadenia v rámci ETS zo všetkých členských štátov môžu v druhom období obchodovania použiť ročne celkovo a v priemere až 278 miliónov jednotiek certifikovaného zníženia emisií (CER) alebo jednotiek zníženia emisií (ERU), čo zodpovedá 13,4 % stanoveného stropu pre celú EÚ na toto obdobie. V rokoch 2008 až 2011 prevádzkovatelia využili 555 miliónov CER alebo ERU, čo zodpovedalo 7 % z celkového počtu odovzdaných jednotiek na plnenie záväzkov. Od roku 2013 budú pravidlá používania kreditov spoločného plnenia a mechanizmu čistého rozvoja predmetom revízie, tak ako sa stanovuje v smernici o EU ETS16. 3.4. Predpokladané využívanie kjótskych mechanizmov vládami v rámci Únie Desať členských štátov EÚ-15, ako aj Slovinsko sa rozhodli, že na dosahovanie svojich kjótskych cieľov nakúpia a použijú medzinárodné kredity z kjótskych mechanizmov. Spolu by tieto členské štáty EÚ-15 mali v rámci prvého obdobia záväzkov v rámci Kjótskeho protokolu získať ročne na účely plnenia záväzkov 76 Mt CO2-ekv. Predstavovalo by to približne 1,8 percentuálneho bodu pri dosahovaní kjótskeho cieľa EÚ-15, ktorým je zníženie o 8 % (pozri tabuľku č. 12 v pracovnom dokumente útvarov Komisie). Týchto 10 členských štátov sa spoločne rozhodlo investovať až 3,0 miliardy EUR do získania jednotiek prostredníctvom spoločného plnenia, mechanizmu čistého rozvoja alebo obchodovania s jednotkami prideleného množstva (AAU). Rakúsko, Holandsko, Španielsko, Írsko a Belgicko vyčlenili na päťročné obdobie záväzkov najväčšie rozpočty: 611 miliónov EUR, 500 miliónov EUR, 382 miliónov EUR, 290 miliónov EUR a 276 miliónov EUR. V Slovinsku sa výška tohto rozpočtu odhaduje na 80 miliónov EUR. Vzhľadom na vplyv nedávnej recesie na emisie skleníkových plynov však členské štáty možno nebudú potrebovať toľko medzinárodných kreditov, ako sa pôvodne odhadovalo. Zatiaľ sa zdá, že túto hypotézu podporuje skutočnosť, že množstvo medzinárodných kreditov, ktoré boli doteraz skutočne dodané na účty členských štátov v registroch, dosahuje iba približne 32 Mt CO2-ekv. Pokiaľ ide o AAU, ktoré predávajú členské štáty, bolo podľa údajov v registroch doteraz prevedených približne 68 Mt CO2-ekv., zatiaľ čo niektoré zmluvne dohodnuté množstvá sa možno ešte nedodali. Bulharsko, Česká republika, Estónsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko a Slovensko uviedli, že majú v úmysle AAU predávať ďalej. Jeden členský štát (Spojené kráľovstvo) prijal právne predpisy o tom, že po skončení prvého obdobia záväzkov vyradí akýkoľvek prebytok AAU medzi kjótskym cieľom a jednostranným „uhlíkovým rozpočtom“ Spojeného kráľovstva. 3.5. Predpokladané využívanie zachytávačov uhlíka Okrem politík a opatrení, ktoré sa zameriavajú na rôzne zdroje emisií skleníkových plynov, môžu členské štáty využiť zachytávače uhlíka. Z doteraz poskytnutých informácií vyplýva, že počas obdobia záväzkov bude celková čistá sekvestrácia v EÚ-15 z činností zalesňovania a opätovného zalesňovania podľa článku 3 ods. 3 Kjótskeho protokolu predstavovať približne 14,8 Mt CO2 ročne. Okrem toho sa predpokladá, že využitie činností podľa článku 3 ods. 4 prispeje počas obdobia záväzkov v EÚ-15 30,6 Mt CO2 ročne. S prihliadnutím na príspevky z EÚ-12 bude započítavanie týchto činností dosahovať 25,8 a 38,4 Mt CO2 ročne (podrobné informácie pozri v tabuľke č. 13 pracovného dokumentu útvarov Komisie). Predpokladá sa, že všetkými činnosťami podľa článku 3 ods. 3 a článku 3 ods. 4 v členských štátoch EÚ-15 sa v období záväzkov zníži množstvo emisií o 57,9 Mt CO2 ročne. Zodpovedá to viac než jednému percentuálnemu bodu záväzku EÚ-15 na úrovni 8 % zníženia počas prvého obdobia záväzkov v porovnaní s emisiami vo východiskovom roku. 4. Plnenie cieľa na rok 2020 4.1. Cieľ znížiť množstvo emisií skleníkových plynov v Únii do roku 2020 V rámci klimaticko-energetického balíka sa pre EÚ-27 stanovil do roku 2020 cieľ znížiť množstvo emisií skleníkových plynov v porovnaní s rokom 1990 o 20 %, čo zodpovedá zníženiu o 14 % v porovnaní s rokom 2005. Toto úsilie sa rozdelí medzi odvetvia v rámci EU ETS a odvetvia mimo ETS takto: a) 21 % zníženie množstva emisií z odvetví v rámci EU ETS do roku 2020 v porovnaní s rokom 2005; b) približne 10 % zníženie množstva emisií z odvetví mimo EU ETS do roku 2020 v porovnaní s rokom 2005. Tieto ciele v oblasti zníženia množstva emisií skleníkových plynov tvoria súčasť stratégie Európa 2020 pre inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast. 4.2. Politiky, ktoré prispievajú k plneniu cieľov Stropy emisií v rokoch 2013 až 2020 sú stanovené v rozhodnutí o spoločnom úsilí a v revidovanej smernici o ETS. EU ETS je trhovým mechanizmom vzťahujúcim sa na 12 000 zariadení. Na základe rozhodnutia o spoločnom úsilí sú členské štáty povinné lineárne obmedziť svoje emisie skleníkových plynov v rokoch 2013 až 2020 v súlade so záväznými ročnými cieľmi, čím sa zabezpečí postupný posun k splneniu dohodnutých cieľov do roku 2020. Rozhodnutie o spoločnom úsilí sa vzťahuje na emisie skleníkových plynov zo všetkých odvetví s výnimkou zariadení a letectva, na ktoré sa vzťahuje EU ETS, využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva a medzinárodnej námornej dopravy. V odvetviach, na ktoré sa vzťahuje rozhodnutie o spoločnom úsilí, prispejú doplnkové politiky platné v celej Únii, akými sú záväzné ciele v oblasti výroby energie z obnoviteľných zdrojov, opatrenia na zvýšenie energetickej efektívnosti, emisné normy pre nové ľahké vozidlá, smernica o zachytávaní a ukladaní oxidu uhličitého, nariadenie o fluórovaných plynoch alebo smernica o kvalite paliva, k tomu, aby členské štáty dosiahli ciele. V tejto súvislosti by mohli byť dôležité aj snahy Komisie a členských štátov o uľahčenie demonštrácie a zavádzania inovačných technológií pri znižovaní množstva emisií skleníkových plynov, napríklad v rámci Európskeho strategického plánu pre energetické technológie a NER 300. Na základe rozhodnutia o spoločnom úsilí budú za vykonávanie týchto politík a opatrení platných pre celú Úniu v týchto odvetviach zodpovedné členské štáty a v prípade potreby aj za vymedzenie dodatočných vnútroštátnych politík a opatrení na obmedzenie svojich emisií. Zavedie sa spoľahlivý systém nahlasovania a plnenia záväzkov na monitorovanie činnosti členských štátov, ktorý im bude pomáhať pri vykonávaní akýchkoľvek potrebných nápravných opatrení, ak nesplnia svoje ciele. 4.3. Predpokladaný odstup od dosiahnutia cieľov Napriek pozitívnemu vývoju pri plnení záväzkov v rámci Kjótskeho protokolu, na ktorý poukazujú prognózy na obdobie rokov 2008 až 2012, bude v záujme dosiahnutia cieľov Únie na rok 2020 potrebné vynaložiť ďalšie úsilie a prijať dodatočné politiky. Pružné prvky, ktoré obsahuje rozhodnutie o spoločnom úsilí a revidovaná smernica o ETS, akým je napríklad používanie medzinárodných kreditov, takisto prispejú k dosiahnutiu cieľov. Na obrázku č. 6 sú znázornené prvé odhady rozdielu medzi prognózami emisií skleníkových plynov z odvetví mimo ETS do roku 2020 a cieľmi do roku 2020. Z týchto predbežných prognóz vyplýva, že bude potrebné ešte veľké úsilie jednotlivých členských štátov, aby dosiahli svoje ciele do roku 2020 stanovené pre odvetvia mimo ETS. Možno očakávať, že prostredníctvom existujúcich politík a opatrení splní svoje záväzky iba 13 členských štátov. Ďalších osem členských štátov by svoje ciele mohlo splniť prostredníctvom plánovaných dodatočných politík a opatrení. Pravdepodobne šesť členských štátov nebude schopných splniť svoje záväzky ani prostredníctvom dodatočných opatrení, ktoré majú v súčasnosti v úmysle prijať. Pokiaľ však ide o EÚ-27, z odhadov vyplýva, že celkový cieľ stanovený pre odvetvia mimo ETS sa dosiahne. V rámci tejto analýzy ešte nebolo zohľadnené využívanie pružných prvkov stanovených v rozhodnutí o spoločnom úsilí, akými sú napríklad medzinárodné kredity. V záujme prípravy podmienok na bezproblémové splnenie cieľa stanoveného na rok 2020 je nevyhnutne potrebné nielen to, aby členské štáty prostredníctvom existujúcich politík a opatrení zaistili zníženie množstva emisií v stanovených lehotách, ale aby urýchlili aj tvorbu a úplné vykonávanie svojich dodatočných politík a opatrení, ako aj zvážili iné možnosti vrátane využívania medzinárodných kreditov. Podrobnejšie odporúčania pre jednotlivé krajiny vydala v júli 2012 Rada ako súčasť európskeho semestra 2012. Obrázok č. 6: Predpokladaný rozdiel pri dosahovaní cieľov na rok 2020 v odvetviach mimo ETS. Negatívne hodnoty naznačujú prekročenie plnenia a pozitívne hodnoty neplnenie v percentách emisií v roku 2005. Poznámka: 1) Údaje, ktoré sa použili na tento výpočet, vychádzajú z prognóz členských štátov týkajúcich sa množstva emisií z odvetví mimo ETS v roku 2020, v prípade potreby doplnených o chýbajúce údaje a upravených3, ako aj z odhadovaných cieľov týkajúcich sa odvetví mimo ETS na rok 2020 pre členské štáty (ešte stále podliehajú určitým zmenám). Viaceré členské štáty (CZ, EE, FI, LT, NL, PL) neposkytli svoje celoštátne prognózy týkajúce sa odvetví mimo ETS, a podiel týchto emisií sa teda ešte musí odhadnúť. 2) Posúdenie znázornené na tomto obrázku by sa malo považovať za orientačné v dôsledku rozdielov v metodike a predpokladoch. Niektoré údaje, napr. prognózy Grécka a Litvy, sa podstatne odlišujú od prognóz použitých na účely publikácie „EU energy trends to 2030 - update 2009“ (Trendy vývoja v oblasti energetiky v EÚ do roku 2030 – aktualizácia z roku 2009), vydala Európska komisia, Generálne riaditeľstvo pre energetiku v spolupráci s GR pre oblasť klímy a GR pre mobilitu a dopravu, ISBN 978-92-79-16191-9. Zdroj : EEA, Európska komisia 5. Adaptácia na zmenu klímy Znižovanie množstva emisií v budúcich desaťročiach ešte môže zabrániť rozsiahlym nebezpečným dôsledkom zmeny klímy. Dokonca aj v prípade, že sa nárast priemernej globálnej teploty podarí udržať na úrovni nižšej než 2 °C ročne, budú európski občania a podniky tak či tak postihnutí negatívnymi vplyvmi neodvratnej zmeny klímy, a preto sa na ňu budú musieť adaptovať nákladovo efektívnym spôsobom. Európska komisia prijala v apríli 2009 bielu knihu o adaptácii na zmenu klímy, v ktorej predstavuje rámec politiky Únie pre opatrenia zamerané na zvyšovanie odolnosti Európy proti zmene klímy. 33 opatrení ohlásených v bielej knihe je momentálne v poslednom štádiu vykonávania (pozri tabuľku č. 15 v pracovnom dokumente útvarov Komisie). V marci 2012 bola úspešne spustená európska platforma na adaptáciu na zmenu klímy Climate-ADAPT (http://climate-adapt.eea.europa.eu/) na účely výmeny informácií. Počet nájdených výsledkov dosahuje denne takmer 1 000. Platforma Climate-Adapt pomáha lepšie chápať stav výskumu v oblasti adaptácie a stav realizácie politík, projektov, programov a rámcov adaptácie. Sprístupňujú sa prípadové štúdie o adaptácii a súvisiace osvedčené postupy, ako aj výsledky mapovania vnútroštátnych a medzinárodných aktivít. Pripravuje sa adaptačná stratégia Európskej únie, ktorá sa má prijať na jar 2013. Všeobecným cieľom adaptačnej stratégie Európskej únie je identifikovať opatrenia na úrovni EÚ, ktoré pomôžu posilniť odolnosť Európy voči zmene klímy pri čo najnižších nákladoch. To znamená posilniť pripravenosť a schopnosť EÚ reagovať na dôsledky zmeny klímy, pričom sa pozornosť zameria najmä na cezhraničné otázky a odvetvia, ktoré sú na úrovni EÚ úzko integrované prostredníctvom spoločných politík. 6. Situácia v kandidátskych krajinách Únie V rokoch 199017 až 2010 sa v Chorvátsku množstvo emisií skleníkových plynov znížilo o 9 % a v porovnaní s rokom 2009 sa znížilo o 2 %. Na základe prognóz skleníkových plynov, ktoré sú súčasťou 5. národného oznámenia, sa však predpokladá, že Chorvátsko bude mať problémy dosiahnuť svoj cieľ podľa Kjótskeho protokolu prostredníctvom existujúceho súboru politík a opatrení. Množstvo emisií skleníkových plynov Islandu sa v období rokov 1990 až 2010 zvýšilo o 30 % a v roku 2010 bolo o 3,4 % nižšie než v roku 2009. Vzhľadom na rozhodnutie 14/CP.7 je Island podľa prognóz skleníkových plynov v 5. národnom oznámení na dobrej ceste k dosiahnutiu svojho cieľa podľa Kjótskeho protokolu. Množstvo emisií skleníkových plynov Turecka sa v období rokov 1990 až 2010 zvýšilo o 115 % a v období rokov 2009 až 2010 o 8,7 %. Hoci je Turecko zmluvnou stranou uvedenou v prílohe I, nemá v prvom období záväzkov v rámci Kjótskeho protokolu nijaký cieľ v oblasti skleníkových plynov. Aktuálny zoznam emisií skleníkových plynov v Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko nie je k dispozícii. V období rokov 1990 až 2005 došlo k poklesu celkového množstva emisií skleníkových plynov približne o 19 %. Viac informácií o emisiách skleníkových plynov v kandidátskych krajinách Únie nájdete v oddiele 2 pracovného dokumentu útvarov Komisie.