[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 17.12.2010 KOM(2010) 771 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV NÁMORNÉ PRIESTOROVÉ PLÁNOVANIE V EÚ – DOSIAHNUTÉ VÝSLEDKY A BUDÚCI VÝVOJ OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV NÁMORNÉ PRIESTOROVÉ PLÁNOVANIE V EÚ – DOSIAHNUTÉ VÝSLEDKY A BUDÚCI VÝVOJ 1. ÚVOD 2. Kontext a účel politiky V modrej knihe a v akčnom pláne integrovanej námornej politiky EÚ (INP)[1] bolo námorné priestorové plánovanie (NPP) vymedzené ako jeden z medziodvetvových nástrojov na podporu vykonávania integrovanej námornej politiky. Komisia v roku 2008 prijala oznámenie Návod na námorné priestorové plánovanie: dosiahnutie spoločných zásad v EÚ[2], v ktorom sa navrhol súbor kľúčových zásad námorného priestorového plánovania. V návode sa Komisia zaviazala, že pripraví správu o sérii seminárov, ktoré sa mali konať v priebehu roku 2009, a navrhne ďalšie kroky a akcie. V tomto oznámení Komisia plní tento záväzok a usiluje sa načrtnúť súčasný kontext námorného priestorového plánovania v EÚ. Námorné priestorové plánovanie sa zvyčajne definuje ako proces, prostredníctvom ktorého orgány verejnej moci analyzujú a prideľujú priestorové a časové rozvrhnutie ľudských činností v námorných oblastiach v snahe dosiahnuť ekologické, hospodárske a spoločenské ciele. 3. PREČO čINNOSť EÚ V OBLASTI NÁMORNÉHO PRIESTOROVÉHO PLÁNOVANIA? Komisia zdôrazňuje, že za vykonávanie námorného priestorového plánovania zodpovedajú členské štáty a že je pripravená pôsobiť ako sprostredkovateľ spolupráce a rozvíjania spoločného prístupu. Hoci sa dá veľa dosiahnuť na vnútroštátnej úrovni, Komisia považuje za dôležité konať na úrovni EÚ v snahe dosiahnuť ucelený rámec námorného priestorového plánovania v EÚ: 4. Spoločný prístup by umožnil účinné a bezproblémové uplatňovanie námorného priestorového plánovania v cezhraničných námorných oblastiach, pričom by sa uprednostňoval rozvoj námorných činností a ochrana morského prostredia na základe spoločného rámca a podobných legislatívnych dôsledkov. 5. Zabezpečenie využívania námorného priestorového plánovania vo všetkých členských štátoch by posilnilo udržateľný rast v námorných sektoroch. Námorné priestorové plánovanie je rozhodujúce, pokiaľ ide o právnu istotu, predvídateľnosť a transparentnosť, v dôsledku čoho sa znižujú náklady investorov a subjektov, a to najmä tých, ktorí pôsobia vo viac ako jednom členskom štáte. Tieto prvky sú zásadné pri podporovaní investícií a vytváraní rastu a zamestnanosti v súlade s iniciatívou Európa 2020[3]. Okrem toho, bez vhodného námorného priestorového plánovania by zvýšené riziko priestorových rozporov medzi rozširujúcimi sa námornými využitiami vrátane ochrany morského prostredia mohlo mať za následok nie úplne optimálne spojenie rastu a trvalej udržateľnosti. 6. Námorné priestorové plánovanie by podporilo vykonávanie existujúcich právnych predpisov EÚ (porov. kapitolu 5). 7. Spoločný prístup by poskytol členským štátom, ktoré uplatňujú námorné priestorové plánovanie, možnosť podeliť sa o svoje skúsenosti s inými členskými štátmi. 8. SEMINÁRE Oznámenie o návode rozpútalo diskusiu o námornom priestorovom plánovaní v EÚ. V roku 2009 sa uskutočnilo päť seminárov o námornom priestorovom plánovaní s cieľom diskutovať o zásadách uvedených v návode na úrovni členských štátov, regiónov, mimovládnych organizácií a odvetví. Celkovým výsledkom bola všeobecná dohoda, že desať zásad uvedených v návode je primeraných a komplexných a že zabezpečujú významný základ ďalšieho rozvoja námorného priestorového plánovania na úrovni EÚ, čo vyvolalo pozitívny ohlas. Jedným z najčastejšie predkladaných názorov bol názor, že námorné priestorové plánovanie je integrovaným a vyváženým nástrojom, ktorý má potenciál na zabezpečenie dlhodobej stability a predvídateľnosti, ako aj na riadenie hospodárskej súťaže o priestor v intenzívne využívaných oblastiach. Je to rozhodujúce pre všetky odvetvia hospodárstva, ako je napríklad námorná doprava, ťažba ropy a zemného plynu, ťažba piesku a štrku, výroba energie z obnoviteľných zdrojov, rybolov, akvakultúra, cestovný ruch a ochrana životného prostredia. Komisia na základe tejto diskusie dospela k týmto záverom. 9. Ekosystémový prístup V návode sa ekosystémový prístup zdôrazňoval ako hlavná zásada námorného priestorového plánovania. V diskusiách sa potvrdilo hodnotenie Komisie, že ekosystémový prístup musí tvoriť základ celkového rámca námorného priestorového plánovania. V rámcovej smernici o námornej stratégii sa vyžaduje uplatňovanie ekosystémového prístupu na riadenie ľudských činností (porov. oddiel 5.2.). Na seminároch sa poukázalo na to, že prvky rámcovej smernice o námornej stratégii môžu prispievať k uplatňovaniu námorného priestorového plánovania a naopak. 10. Využívanie námorného priestorového plánovania podľa oblasti a druhu činnosti Pri uplatňovaní námorného priestorového plánovania sa musia brať do úvahy všetky osobitosti oblasti (rozsah, hustota, charakter námorných využití, zraniteľnosť životného prostredia, administratívna a politická štruktúra). V súlade s tým sa tiež musia vymedziť oblasti riadenia. Oblasť s veľkým počtom intenzívnych námorných využití by mala podliehať podrobnejšiemu procesu námorného priestorového plánovania ako oblasť s malým počtom činností. 11. Vymedzenie cieľov na usmernenie námorného priestorového plánovania Stanovenie cieľov námorného priestorového plánovania na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni by sa malo chápať ako proces začínajúci dohodou o strategických cieľoch, ktoré sa potom ďalej vymedzujú operačnými – to znamená, presne merateľnými a kvantitatívnymi – cieľmi. Ak sa začne od rozsiahlejších vízií a všeobecných cieľov, získa sa väčší priestor na rokovanie, ale musia sa stanoviť jasné ciele, ktoré pomôžu pri navrhovaní, vykonávaní a monitorovaní plánu. Ciele by mali vychádzať z dlhodobých perspektív a musia sa orientovať na budúcnosť. Pri plánovaní cieľov by sa mali brať do úvahy celé regionálne moria alebo úmoria, pričom by sa mal zohľadniť celosvetový rozmer. Strategické alebo operačné ciele v rámci rôznych územných meradiel (celosvetovom, európskom, regionálnom, vnútroštátnom, miestnom) by sa mali chápať ako zložky toho istého plánovacieho rámca. 12. Vypracovanie námorného priestorového plánovania transparentným spôsobom Transparentnosť posilňuje zodpovednosť a zákonnosť. Musia sa stanoviť všetky subjekty, ktoré prijímajú rozhodnutia, ako aj zainteresované strany a všetky etapy procesu musia byť zrozumiteľné. V dostatočnej miere sa treba zaoberať očakávaniami, ktoré sa týkajú procesu rozhodovania, a dôvody na prijatie rozhodnutí v rámci procesu je potrebné oznámiť a zdôvodniť príslušným zainteresovaným stranám. 13. Účasť zainteresovaných strán Všetky zainteresované strany by sa mali včas zapojiť do procesu námorného priestorového plánovania. Je to nevyhnutné pri hľadaní synergie a inovácie a na objasnenie cieľov a výhod procesu. Medzi rôznymi sektormi sa musí uskutočniť otvorená diskusia s cieľom určiť rozpory a spôsob vzájomnej koexistencie. Dôležité je vymedziť úlohy a zodpovednosti a podporiť vzájomné pôsobenie medzi skupinami zainteresovaných strán a nielen medzi tvorcami politiky a zainteresovanými stranami. Značná účasť zainteresovaných strán predlžuje proces; preto je potrebné poskytnúť viac času na tento účel. Tento čas sa získa späť neskôr vo fáze vykonávania prostredníctvom silnejšieho zmyslu pre vlastníctvo vyplývajúceho z nepretržitej účasti. 14. Koordinácia v rámci členských štátov – zjednodušenie rozhodovacích procesov Pre proces námorného priestorového plánovania by bolo prospešné, keby existoval jediný administratívny subjekt, ktorý by riadil proces (jednotné kontaktné miesto), čo môže objasniť zodpovednosti a úroveň oprávnenia (napríklad národné v porovnaní s regionálnymi). To nevyhnutne neznamená, že musí vzniknúť nový subjekt: tento cieľ umožní dosiahnuť jednotné kontaktné miesto založené na existujúcich riadiacich štruktúrach. 15. Zabezpečenie právnej účinnosti vnútroštátneho námorného priestorového plánovania Námorné priestorové plánovanie sa musí uplatňovať v súlade s medzinárodným právom. Na účely zaistenia právnej účinnosti vnútroštátneho námorného priestorového plánovania by mala byť zabezpečená spolupráca medzi inštitúciami a musia sa objasniť administratívne kompetencie. Výhradná hospodárska zóna (VHZ) poskytuje priaznivejšie podmienky na účinné vykonávanie námorného priestorového plánovania, pretože uľahčuje jeho presadzovanie. Na vypracovanie námorného priestorového plánu sa môžu použiť nástroje, ktoré sú právne záväzné, alebo nástroje, ktoré majú viac orientačný charakter. Je nevyhnutné objasniť, kto má byť viazaný plánom (to znamená, hospodárske subjekty, orgány verejnej moci, široká verejnosť). 16. Cezhraničná spolupráca a konzultácie Komunikáciu, konzultácie a spoluprácu so susednými štátmi je potrebné realizovať v počiatočnej etape. Musia sa určiť príslušné kontaktné osoby a skupiny (tvorcovia politiky, zainteresované strany, vedeckí pracovníci atď.) v krajinách, ktorých sa to týka. Účinné cezhraničné námorné priestorové plánovanie si vyžaduje vytvorenie spoločnej vízie založenej na skúmaní spoločných záujmov (napríklad elektrická rozvodná sústava na mori, rybolov, lodná doprava). Silná politická vôľa je nevyhnutným predpokladom spolupráce. 17. Začlenenie monitorovania a hodnotenia do procesu plánovania Monitorovanie a hodnotenie sú potrebné na účely adaptívneho riadenia morských oblastí a mali by zahŕňať sociálno-ekonomické a environmentálne údaje a údaje z oblasti riadenia. Ukazovatele je potrebné definovať už v počiatočnej etape procesu. Táto práca by mala vychádzať z existujúcich rámcov (celosvetového, európskeho, regionálneho, vnútroštátneho, miestneho). Skutočnosť, že procesy v prirodzenom morskom prostredí a rôzne využitia morského priestoru majú rozdielne priestorové/časové meradlá, by sa mala v plnom rozsahu integrovať do systémov monitorovania a hodnotenia. 18. Dosiahnutie koherentnosti medzi územným priestorovým plánovaním a námorným priestorovým plánovaním – súvis s integrovaným manažmentom pobrežnej zóny More nepodlieha individuálnym vlastníckym právam rovnakým spôsobom ako pôda, podmienky plánovania sú v prípade mora a pôdy rozdielne. Plánovanie od pevniny k moru je rozhodujúce a vyžaduje koherentnosť medzi námornými a územnými stratégiami a plánmi, ako aj ich koherentné vykonávanie. Osobitná pozornosť sa musí venovať priestorovej stratégii v prípade prechodného priestoru od pevniny k moru, ktorá je súčasťou integrovaného manažmentu pobrežnej zóny. Z toho vyplýva úzke spojenie medzi námorným priestorovým plánovaním v pobrežných vodách a integrovaným manažmentom pobrežnej zóny (porov. oddiel 5.4.). 19. Rozsiahla databáza údajov a poznatkov Zásady navrhovania európskej námornej monitorovacej a dátovej siete (EMODNET) sú platné a zlučiteľné so zásadami ďalších iniciatív, ktoré by sa mohli využívať v prípade námorného priestorového plánovania (porov. oddiel 5.1.).[4] Údaje by sa mali spravovať na príslušnej úrovni (celosvetovej, európskej, regionálnej, miestnej). Podrobnejšie údaje sú napríklad potrebné v oblastiach blízko pobrežia a súčasťou procesu musí byť rôzny rozsah údajov. Potrebné sú rôzne druhy poznatkov (poznatky z oblasti životného prostredia, sociálno-ekonomické poznatky atď.). Výskum zameraný na premenu údajov na integrované poznatky, ktoré môžu podporiť námorné priestorové plánovanie na rôznych úrovniach[5], možno zabezpečiť prostredníctvom projektov podporovaných v rámci stratégie EÚ v oblasti morského a námorného výskumu. Zber údajov a príslušných poznatkov by sa mal uskutočňovať na základe spolupráce s námornými regiónmi, nielen medzi členskými štátmi EÚ, ale takisto s ďalšími zainteresovanými stranami v týchto regiónoch, tretími krajinami, regionálnymi organizáciami, ako aj s inými zainteresovanými stranami. 20. VÝVOJ NÁMORNÉHO PRIESTOROVÉHO PLÁNOVANIA OD OZNÁMENIA O NÁVODE 21. Vnútroštátna úroveň V mnohých členských štátoch došlo k značnému rozvoju námorného priestorového plánovania a rôzne námorné oblasti, ako aj veľká rozmanitosť, pokiaľ ide o ľudské využitie, mali za následok rozdielne prístupy k námornému priestorovému plánovaniu. Rozdielne administratívne štruktúry a právne systémy viedli k vzniku rôznych politík siahajúcich od neexistencie politiky alebo právnych predpisov cez politiky v oblasti integrovaného manažmentu pobrežnej zóny, ktoré siahajú až k moru, a čiastočné využívanie námorného priestorového plánovania až po úplné uplatňovanie námorného priestorového plánovania v teritoriálnom mori a/alebo vo výhradnej hospodárskej zóne. Existujú takisto veľké odchýlky, pokiaľ ide o systém riadenia námorného priestorového plánovania (ústredné, regionálne a/alebo miestne orgány, zapojenie zainteresovaných strán atď.). Všeobecný trend smeruje k zvýšenému využívaniu námorného priestorového plánovania. Vývoj v jednotlivých členských štátoch postupuje rozdielnym tempom a je pravdepodobné, že výsledné procesy námorného priestorového plánovania sa navzájom dosť odlišujú. Táto skutočnosť podporuje záver Komisie, že včasný rozvoj spoločného prístupu alebo rámca námorného priestorového plánovania na úrovni EÚ by bol výhodný. Cezhraničná spolupráca je rozhodujúcim prvkom. Čoraz väčšmi sa presadzuje zo strany členských štátov a aj v projektoch, v ktorých sa skúma potenciál námorného priestorového plánovania v regionálnych úmoriach. Potreby, ktoré vznikli v dôsledku nedávneho hospodárskeho vývoja, ako sú napríklad projekty energetickej „supersústavy“ v Severnom mori, ako aj vykonávanie právnych predpisov EÚ, napríklad opatrenia v oblasti priestorovej distribúcie na základe rámcovej smernice o morskej stratégii, vyvolali potrebu takej spolupráce. To zasa posilňuje presvedčivé dôvody na spoločný rámec na úrovni EÚ na podporu spolupráce medzi členskými štátmi pri námornom priestorovom plánovaní. Podobný vývoj sa odohráva v tretích krajinách, ako sú napríklad USA, Kanada a Austrália. 22. Medzinárodná úroveň Na námorné priestorové plánovanie sa čoraz častejšie upriamuje pozornosť na rôznych medzinárodných fórach, ako je napríklad UNESCO/Medzivládna oceánografická komisia (IOC), Dohovor o biologickej diverzite a Medzinárodná rada pre výskum morí. Dohovory o regionálnych moriach[6] sú dôležitými partnermi EÚ vzhľadom na ich účasť na medzinárodnom environmentálnom riadení úmorí a vykonávanie rámcovej smernice o morskej stratégii. Niekoľko dohovorov tiež zahrnulo námorné priestorové plánovanie do svojej oblasti práce[7]. Tento vývoj je v súlade s prístupom uvedeným v návode. 23. SÚČASNÝ OBSAH NA ÚROVNI EÚ Existuje široká škála politík, pri ktorých je spoločný prístup na úrovni EÚ k námornému priestorovému plánovaniu relevantný a užitočný. 24. Integrovaná námorná politika EÚ, regionálne osobitosti a údaje a poznatky o mori Osobitný význam pre námorné priestorové plánovanie majú tieto dva aspekty vykonávania integrovanej námornej politiky: 25. Rozmanitosť v úmoriach v blízkosti EÚ viedla Komisiu k tomu, aby prijala regionálny prístup k úmoriam v záujme vykonávania integrovanej námornej politiky. Ako príklady slúžia regionálne prístupy pre arktický región[8], Stredozemie[9] a makroregionálna stratégia pre región Baltického mora[10]. Potreba posúdiť osobitosti každého úmoria je rovnako nevyhnutná pre námorné priestorové plánovanie. 26. Cieľom iniciatívy Komisie v oblasti poznatkov a údajov o mori[11] je poskytovať ľahko dostupné poznatky a údaje o mori s overenou kvalitou v prospech súkromného priemyslu, verejného rozhodovania a morského vedeckého výskumu, pričom všetky sú veľmi dôležité pre rozvoj námorného priestorového plánovania. 27. Rámcová smernica o morskej stratégii Rámcová smernica o morskej stratégii[12] je environmentálnym pilierom integrovanej námornej politiky. Zameriava sa na dosiahnutie alebo zachovanie dobrého environmentálneho stavu v morskom prostredí do roku 2020, riadenie ľudských činností v morských oblastiach v súlade s ekosystémovým prístupom a prispievanie k integrácii environmentálnych otázok do rôznych politík[13]. V smernici sa ustanovuje, že program opatrení, ktoré majú členské štáty stanoviť do roku 2015 na dosiahnutie tohto cieľa, môže zahŕňať opatrenia priestorovej ochrany[14], priestorové a časové rozvrhnutie kontrol a riadiace koordinačné opatrenia[15]. Námorné priestorové plánovanie môže byť z toho dôvodu dôležitým nástrojom členských štátov na podporu určitých aspektov vykonávania rámcovej smernice o morskej stratégii, a to aj v kontexte cezhraničnej koordinácie morských stratégií. Námorné priestorové plánovanie aj rámcová smernica o morskej stratégii závisia od správnych údajov a poznatkov (porov. oddiel 3.11). Existuje tiež prepojenie medzi opatreniami o priestore uvedenými v rámcovej smernici o morskej stratégii a vykonávaním smerníc o vtákoch a biotopoch[16] v pobrežných a morských oblastiach. 28. Európske námorné činnosti Rybolov je jednou z najstarších hospodárskych činností, ktorá sa vykonáva vo vodách EÚ. Okrem problémov spojených s nadmernou kapacitou flotily, klesajúcimi zásobami rýb a zníženou ziskovosťou sektor rybolovu tiež čelí narastajúcej konkurencii, pokiaľ ide o priestor. Akvakultúra si vyžaduje, aby sa na jej činnosti vyhradili osobitné oblasti. Sektor rybolovu potrebuje pružný prístup s cieľom reagovať na zmeny v modeloch distribúcie zásob rýb. Vhodne vymedzený a dlhodobý prístup k morskému priestoru je dôležitý pre obidva sektory a rámec námorného priestorového plánovania, v ktorom sú zahrnuté zainteresované strany a cezhraničná spolupráca, je nevyhnutný. Okrem toho, poznatky rybárov o mori môžu byť takisto prospešné na optimalizáciu polohy chránených morských oblastí (CHMO) a veterných elektrární, pričom zároveň obmedzia náklady. V kontexte riadenia rybolovu sa ukazuje potreba zabezpečiť koherentnosť v priestorových plánoch medzi morskými oblasťami vzhľadom na mobilitu zdroja a aj preto, že také rozhodnutia sa prijímajú na úrovni EÚ v rámci spoločnej rybárskej politiky. Podobná potreba priestorovej koherentnosti a pružnosti sa prejavuje aj v prípade ochrany morského prostredia napríklad pri označovaní a vymedzovaní chránených morských oblastí. Využívanie energie z obnoviteľných zdrojov energie je kľúčové pre politiku EÚ v oblasti zmeny klímy, ako aj pre ďalšie ciele EÚ. V smernici z roku 2009 o energii z obnoviteľných zdrojov energie[17] sa do roku 2020 stanovil cieľ dosiahnuť 20 % podiel energie z obnoviteľných zdrojov energie. Obnoviteľné zdroje energie na mori, najmä veterná energia na mori, budú významným prínosom pre tento cieľ. Veterné elektrárne na mori a iné zdroje energie z obnoviteľných zdrojov sa musia pripojiť na pevninskú sústavu rozvodov. Nové požiadavky na infraštruktúru sústavy sa budú riešiť v balíku Komisie zameranom na energetickú infraštruktúru, ktorý sa má čoskoro prijať. Tieto zariadenia budú vyžadovať značné množstvo priestoru vrátane priestoru v cezhraničných oblastiach. Očakávajú sa značné výhody, ktoré vyplynú zo spoločného prístupu k námornému priestorovému plánovaniu a z jeho cezhraničnej koordinácie. Cieľom výskumu financovaného z prostriedkov EÚ v rámci 7. rámcového programu (RP7) je podpora rozvoja energie z obnoviteľných zdrojov na mori a optimalizácia námorného priestorového plánovania. Niektoré časti pobrežných vôd EÚ sa intenzívne využívajú na ťažbu ropy a zemného plynu. EÚ má rozhodujúci záujem na zaistení bezpečnosti ťažby ropy a zemného plynu na mori . Nehoda vrtnej plošiny Deepwater Horizon spôsobila, že Komisia naplánovala komplexné právne predpisy o ropných plošinách zamerané na zabezpečenie najprísnejších noriem bezpečnosti. V oznámení z roku 2010 o bezpečnosti ťažby ropy a zemného plynu na mori[18] sa zdôrazňuje skutočnosť, že verejné orgány sú zodpovedné za zavedenie vhodného regulačného rámca pre činnosti na mori, v ktorom sa zohľadnia zásady námorného priestorového plánovania. Námorná doprava vo vodách obklopujúcich EÚ je intenzívna. Využívanie mora na účely námornej dopravy a systémy rozdelenia plavby sa na medzinárodnej úrovni spravujú najmä Dohovorom Organizácie Spojených národov o morskom práve (UNCLOS), dohovorom SOLAS a rezolúciami Medzinárodnej námornej organizácie (IMO). V smernici 2002/59/ES sa vyžaduje, aby členské štáty a Komisia spolupracovali na povinných systémoch služieb námornej dopravy a určovania trasy lodí[19]. Námorné priestorové plánovanie tomu môže napomôcť, pričom sa zohľadnia plavebné trasy dohodnuté na medzinárodnej úrovni a na úrovni EÚ a ich riadenie i pohyb plavidiel, ktorý sa uskutočňuje mimo nich. Výhody lodnej dopravy na krátke vzdialenosti (environmentálne vplyvy a energia) podnietili Komisiu, aby presadzovala tento spôsob dopravy prostredníctvom iniciatív, ako sú Morské diaľnice a Európsky priestor námornej dopravy bez bariér [20]. Činnosť v rámci týchto iniciatív bude vyžadovať koordináciu príslušných opatrení týkajúcich sa priestoru. 29. Integrovaný manažment pobrežnej zóny Cieľom integrovaného manažmentu pobrežnej zóny je komplexný rámec riadenia pre celú pobrežnú zónu vrátane environmentálnej politiky, priestorového plánovania, priemyselnej politiky a ďalších politík a nástrojov, ktoré majú vplyv na pobrežné regióny. Integrovaný manažment pobrežnej zóny usiluje o zlepšenie hospodárskeho a sociálneho blahobytu pobrežných zón a pomáha rozvíjať ich úplný potenciál. V praxi sa zameriava skôr na pevninu a na oblasti v bezprostrednej blízkosti pobrežia. Na porovnanie, námorné priestorové plánovanie sa zameriava na rozdeľovanie priestoru a na dosiahnutie rovnováhy využitia priestoru v morských oblastiach, hoci tu existujú podobnosti z hľadiska zapojenia zainteresovaných strán. Európsky parlament a Rada prijali odporúčanie v roku 2002[21], v ktorom sa stanovujú kroky, ktoré majú uskutočniť členské štáty s cieľom rozvíjať vnútroštátne stratégie integrovaného manažmentu pobrežnej zóny. EÚ ratifikovala Barcelonský protokol o integrovanom riadení pobrežných zón v Stredozemí v roku 2010[22]. 30. KONCEPČNÝ ROZVOJ NÁMORNÉHO PRIESTOROVÉHO PLÁNOVANIA NA ÚROVNI EÚ Komisia iniciovala štúdie o rôznych aspektoch námorného priestorového plánovania s cieľom podporiť koncepčný rozvoj námorného priestorového plánovania: 31. v roku 2008 štúdiu o právnych aspektoch námorného priestorového plánovania [23], 32. v roku 2010 štúdiu o ekonomických vplyvoch námorného priestorového plánovania, v ktorej sa dospelo k záveru, že ekonomické vplyvy námorného priestorového plánovania sa prejavujú zníženými nákladmi na transakcie v prípade nových námorných činností a zlepšeným investičným prostredím[24], 33. v roku 2010 štúdiu, v ktorej sa skúmal potenciál námorného priestorového plánovania v Stredozemí.[25] V roku 2009 sa okrem toho začal veľký výskumný projekt v rámci RP7, ktorého cieľom bolo vytvoriť nástroje integrovaného riadenia na účely monitorovania, hodnotenia a vykonávania priestorovo riadených oblastí. EÚ bude okrem toho spolufinancovať dva skúšobné projekty zamerané na námorné priestorové plánovanie v Baltickom mori a v severovýchodnom Atlantiku vrátane Severného mora a oblasti Kanála. Každý projekt zahŕňa orgány najmenej z dvoch členských štátov a zameriava sa na získanie praktických skúseností z uplatňovania námorného priestorového plánovania v cezhraničnej oblasti.[26] Komisia tiež prijala návrh nariadenia na podporu ďalšieho rozvoja integrovanej námornej politiky, ktorý prispeje k rozvoju námorného priestorového plánovania v období rokov 2011 – 2013, presnejšie povedané, navrhuje viacero skúšobných projektov zameraných na cezhraničné námorné priestorové plánovanie pre vybrané námorné oblasti.[27] Nakoniec, niekoľko programov INTERREG[28] obsahuje dôležité zložky námorného priestorového plánovania. Program LIFE podporuje opatrenia v oblasti priestorového riadenia v kontexte siete Natura 2000 a uplatňovanie ekosystémového prístupu pri vykonávaní rámcovej smernice o morskej stratégii. Tieto projekty sú nevyhnutné na zabezpečenie rozvoja osvedčených postupov a skúseností s námorným priestorovým plánovaním v cezhraničnom kontexte. 34. ZÁVERY A PERSPEKTÍVY Komisia vyvodila tri hlavné závery zo skúseností nadobudnutých v súvislosti s námorným priestorovým plánovaním za obdobie od spustenia integrovanej námornej politiky EÚ a uverejnenia oznámenia o návode na námorné priestorové plánovanie: 35. Proces konzultácií, ktorý nasledoval po uverejnení návodu, ukázal rozsiahlu zhodu, pokiaľ ide o potrebu spoločného prístupu v súvislosti s námorným priestorovým plánovaním a potvrdil záujem o ďalšie rozvíjanie námorného priestorového plánovania na úrovni EÚ z dôvodov vysvetlených v kapitole 2. 36. V členských štátoch sa uskutočňuje vývoj procesov námorného priestorového plánovania, avšak na báze ad hoc, ktorý sa riadi rôznymi postupmi a časovými meradlami. Koherentnejší spoločný prístup by značne zvýšil potenciálnu hodnotu námorného priestorového plánovania pre EÚ ako celok, ako aj v súvislosti s morskými panvami. 37. Zvýšená potreba koordinovaného plánovania úmorí v kontexte súčasného hospodárskeho rozvoja a v kontexte vykonávania politík a právnych predpisov EÚ by mohla v značnej miere využívať námorné priestorové plánovanie, pretože táto politika by vytýčila ukazovatele, ktoré uľahčia cezhraničnú spoluprácu v oblasti námorného priestorového plánovania medzi členskými štátmi. V súvislosti s týmito závermi si Komisia uvedomuje jednoznačnú potrebu a pridanú hodnotu nepretržitej práce zameranej na dosiahnutie spoločného prístupu k námornému priestorovému plánovaniu. Ďalšia činnosť v súvislosti s námorným priestorovým plánovaním na úrovni EÚ musí vyplývať zo značných skúseností získaných v členských štátoch, ako aj na medzinárodných fórach a v tretích krajinách. Komisia je takisto presvedčená, že významná pridaná hodnota ďalšej činnosti v súvislosti s námorným priestorovým plánovaním na úrovni EÚ spočíva v zameraní sa na cezhraničné aspekty a zavedenie spoločného rámca orientovaného na proces, v ktorom môžu členské štáty vykonávať námorné priestorové plánovanie optimálnym spôsobom. Komisia preto navrhne ďalšiu činnosť v súvislosti s námorným priestorovým plánovaním v roku 2011. Akákoľvek ďalšia činnosť v oblasti námorného priestorového plánovania na úrovni EÚ sa musí rozvíjať v úplnej koordinácii so súčasnými a budúcimi politikami a iniciatívami v oblasti námornej politiky a na podporu týchto iniciatív a politík, hlavne vrátane vykonávania rámcovej smernice o morskej stratégii a budúceho rozvoja integrovaného manažmentu pobrežnej zóny, pričom sa budú v plnom rozsahu rešpektovať existujúce právomoci a jurisdikcie príslušných orgánov. V záujme určenia budúcej cesty Komisia spustila posúdenie vplyvu vrátane verejných konzultácií s cieľom preskúmať škálu možností na ďalšie presadzovanie a rozvoj námorného priestorového plánovania v spojení s možnosťami ďalšieho rozvoja integrovaného manažmentu pobrežnej zóny, pričom sa vezmú do úvahy ďalšie politiky EÚ. Táto škála možností bude v podstate zahŕňať: 38. nezáväzné možnosti, ako je napríklad výmena osvedčených postupov, cezhraničné projekty, štúdie a výskum, usmernenia a/alebo odporúčania, 39. legislatívne možnosti na stanovenie spoločného prístupu a cezhraničnej spolupráce na pevnom právnom základe, zatiaľ čo vykonávanie sa ponechá členským štátom. 40. [pic][pic][pic] [1] Oznámenie Komisie – Integrovaná námorná politika Európskej únie, KOM(2007) 575 v konečnom znení z 10. 10. 2007 a SEK(2007) 1278 z 10. 10. 2007. [2] KOM(2008) 791 v konečnom znení z 25. 11. 2008. [3] Oznámenie Komisie – Európa 2020 – Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu, KOM(2010) 2020 z 3. 3. 2010. [4] http://ec.europa.eu/maritimeaffairs/emodnet_en.html [5] KOM(2008) 534 v konečnom znení o stratégii EÚ pre morský a námorný výskum. [6] Hlavne dohovor OSPAR pre oblasť severovýchodného Atlantiku, Helsinská komisia (HELCOM) pre Baltické more, Barcelonský dohovor pre Stredozemné more a Bukureštský dohovor pre Čierne more. [7] http://www.helcom.fi/Recommendations/en_GB/rec28E_9/ [8] Oznámenie Komisie – Európska únia a arktický región, KOM(2008) 763 v konečnom znení z 20. 11. 2008. [9] Oznámenie Komisie – Integrovanou námornou politikou k zlepšeniu spravovania Stredozemia, KOM(2009) 466 v konečnom znení z 11. 9. 2009. [10] Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov týkajúce sa stratégie Európskej únie pre región Baltického mora, KOM(2009) 248 v konečnom znení, SEK(2009) 712. [11] Oznámenie Komisie – Poznatky o mori 2020. Námorné dáta a monitorovanie mora na účely rozumného a udržateľného rastu, KOM(2010) 461 v konečnom znení z 9. 9. 2010. [12] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky, Ú. v. EÚ L 164, 25.6.2008. [13] Článok 1 rámcovej smernice o morskej stratégii. [14] Článok 13 ods. 4 rámcovej smernice o morskej stratégii. [15] Príloha VI rámcovej smernice o morskej stratégii. [16] Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, Ú. v. EÚ L 20, 26.1.2010. [17] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES, Ú. v. EÚ L 140, 5.6.2009. [18] Oznámenie Komisie Otázky bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, KOM(2010) 560 v konečnom znení z 12. 10. 2010. [19] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/59/ES z 27. júna 2002, ktorou sa zriaďuje monitorovací a informačný systém Spoločenstva pre lodnú dopravu a ktorou sa zrušuje smernica Rady 93/75/EHS, Ú. v. ES L 208, 5.8.2002. [20] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/65/ES z 20. októbra 2010 o ohlasovacích formalitách lodí plávajúcich do prístavov a/alebo z prístavov členských štátov, ktorou sa zrušuje smernica 2002/6/ES. [21] Odporúčanie Európskeho parlamentu a Rady 2002/413/ES z 30. mája 2002 týkajúce sa implementácie integrovaného manažmentu pobrežnej zóny v Európe, Ú. v. ES L 148, 6.6.2002. [22] Rozhodnutie Rady z 13. septembra 2010 (2010/631/EÚ). [23] http://ec.europa.eu/maritimeaffairs/spatial_planning_en.html#6 [24] http://ec.europa.eu/maritimeaffairs/study_msp_en.html [25] http://ec.europa.eu/maritimeaffairs/spatial_planning_en.html [26] http://ec.europa.eu/maritimeaffairs/call_proposals_tenders_en.html [27] Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa zriaďuje program na podporu budúceho rozvoja integrovanej námornej politiky, KOM(2010) 494 v konečnom znení z 29. 9. 2010. [28] http://www.plancoast.eu/files/baltcoast_final_report.pdf; http://www.balance-eu.org; http://www.plancoast.eu/; http://www.baltseaplan.eu