Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu podľa článku 251 ods. 2 druhého pododseku Zmluvy o ES týkajúce sa spoločnej pozície Rady k prijatiu smernice Európskeho parlamentu a Rady o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí a pre príslušné činnosti námorných úradov, ako aj nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí (Text s významom pre EHP) /* KOM/2008/0370 v konečnom znení - COD 2005/0237 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 11.6.2008 KOM(2008) 370 v konečnom znení 2005/0237 (COD) OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU podľa článku 251 ods. 2 druhého pododseku Zmluvy o ES týkajúce sa spoločnej pozície Rady k prijatiu smernice Európskeho parlamentu a Rady o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí a pre príslušné činnosti námorných úradov, ako aj nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí (Text s významom pre EHP) 2005/0237 (COD) OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU podľa článku 251 ods. 2 druhého pododseku Zmluvy o ES týkajúce sa spoločnej pozície Rady k prijatiu smernice Európskeho parlamentu a Rady o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí a pre príslušné činnosti námorných úradov, ako aj nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí (Text s významom pre EHP) KONTEXT Dátum predloženia návrhu Európskemu parlamentu a Rade (dokument KOM(2005) 587 v konečnom znení – 2005/0237COD): | 30. januára 2006 | Dátum stanoviska Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru: | 13. septembra 2006 | Dátum stanoviska Výboru regiónov | 15. júna 2006 | Dátum stanoviska Európskeho parlamentu, prvé čítanie: | 25. apríla 2007 | Dátum prijatia spoločnej pozície: | 6. júna 2008 | CIEĽ NÁVRHU KOMISIE Cieľom návrhu je reforma súčasného systému, ktorým Spoločenstvo schvaľuje organizácie, ktoré majú členské štáty poveriť inšpekciou a osvedčovaním bezpečnosti plavidiel v zmysle medzinárodných dohovorov (klasifikačné spoločnosti), systému zavedeného smernicou 94/57/ES (Ú. v. ES L 319, 12.12.1994, s. 20). Pre túto štvrtú zmenu a doplnenie smernice sa použila technika prepracovania. Návrh na prepracovanie sa zameriava najmä na: 1. Posilnenie systémov kontroly uznaných organizácií vytvorením orgánu na osvedčovanie ich systémov riadenia kvality, ktorý by bol spoločný pre uvedené organizácie, ale bol by nezávislý. 2. Zjednotenie súčasného zdvojeného systému riadneho a obmedzeného uznávania: uznanie sa bude odteraz udeľovať jedine na základe kvality služieb a výkonnosti príslušných organizácií, a teda bez rozdielov založených na ich veľkosti. 3. Zjednodušenie a lepšie zostavenie kritérií uznávania Spoločenstvom, aby boli náročnejšie. 4. Reformu systému sankcií, ktorý v súčasnosti predpokladá iba pozastavenie alebo odňatie uznania. Cieľom návrhu je zaviesť systém finančných sankcií, viac odstupňovaných a účinnejších, pričom zachováva možnosť odňatia v najzávažnejších prípadoch. 5. Zavedenie vzájomného uznávania osvedčení o triede medzi uznanými organizáciami (osvedčenia o zhode s vlastnými technickými normami týchto organizácií), najmä v oblasti vybavenia námorných lodí, pokiaľ sú vydávané na základe ekvivalentných technických noriem. 6. Vyjasnenie dosahu alebo zjednodušenie uplatňovania niektorých ustanovení smernice PRIPOMIENKY K SPOLOČNEJ POZÍCII K rozdeleniu návrhu na návrh smernice a návrh nariadenia Rada rozdelila návrh na návrh smernice a návrh nariadenia v snahe zabezpečiť právnu nepriepustnosť systému, najmä pokiaľ ide o zavedenie povinností pre uznané organizácie vrátane zriadenia systému finančných sankcií. Komisia uvádza, že návrh smernice sa zameriava na vzťahy medzi členskými štátmi a uznanými organizáciami, ktoré členské štáty poverujú inšpekciou a udeľovaním osvedčení v zmysle medzinárodných dohovorov; zatiaľ čo celý mechanizmus týkajúci sa uznávania (vrátane udeľovania uznania, kritérií uznávania, informačnej povinnosti a spolupráce uznaných organizácií, ich pravidelného hodnotenia, nápravy nedostatkov a napokon odňatia uznania) je v plnej miere prevzatý v návrhu nariadenia. Komisia súhlasí s týmto rozdelením, keďže a) odhliadnuc od nevyhnutných textových úprav zostáva formálnym úkonom plne rešpektujúcim podstatu návrhu; a b) môže prispieť k zvýšeniu právnej istoty pre príslušné organizácie. K návrhu smernice Komisia sa domnieva, že zmena a doplnenie odôvodnení zo strany Rady je v súlade so zmenou a doplnením normatívnej časti. Pokiaľ ide o normatívnu časť, - Zmeny a doplnenia článkov 6 a 7 sú v súlade so zavedením postupu regulačného výboru s kontrolou v zmysle rozhodnutia Rady 2006/512/ES[1]; - Rada pristúpila k zrušeniu ochrannej doložky v článku 8.1, k čomu Komisia nepredložila žiadny návrh. Komisia sa však domnieva, že je to potrebné považovať za úkon technického charakteru spočívajúci v odstránení v súčasnosti už neúčinného mechanizmu pochádzajúceho z prvých znení smernice: tento mechanizmus nie je zlučiteľný s hodnotiacou a sankčnou právomocou udelenou Komisii následnými zmenami a doplneniami. Komisia sa preto domnieva, že môže podporiť túto zmenu a doplnenie, pretože tým nie je dotknuté jej právo iniciatívy; - Komisia pripomenula svoju pozíciu týkajúcu sa tabuliek zhody medzi transpozičnými opatreniami prijatými členskými štátmi a ustanoveniami smernice, ktoré vypracujú členské štáty v záujme občanov, lepšej právnej regulácie a transparentnosti. Napriek zrušeniu tejto povinnosti v článku 14 Komisia súhlasu Rady nebránila, aby sa mohol dokončiť medziinštitucionálny postup. Očakáva však, že túto otázku horizontálneho charakteru preskúmajú inštitúcie spoločne. Takto upravené znenie preberá pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 3, 5, 7, 9, 13, 29, 34, 35 až 37 a 51 Európskeho parlamentu, ktoré Komisia prijala. Pokiaľ ide o pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 1, 4 a 8 obsahujúce redakčné zmeny v zásade prijaté Komisiou, tieto neboli prevzaté; zásada prvých dvoch sa však objavuje v kritériu B6 (l) v prílohe k návrhu nariadenia, čo Komisia považuje za správne. Ďalšie zmeny a doplnenia, ktoré Rada vykonala v normatívnej časti, považuje Komisia za nepodstatné a/alebo redakčné alebo technické, a teda prijateľné. K návrhu nariadenia Komisia sa domnieva, že zmena a doplnenie odôvodnení zo strany Rady je v súlade s úpravou normatívnej časti, s výnimkou odôvodnení 1a a 28a. Pokiaľ ide o tieto odôvodnenia: - Komisia nesúhlasí s novým odôvodnením 1a, podľa ktorého sa má nariadenie vykladať v súlade s medzinárodným právom. Komisia sa domnieva, že: a) návrh nariadenia je plne v súlade s medzinárodným právom, a b) výklad práva Spoločenstva je vo výlučnej právomoci Európskeho súdneho dvora a zákonodarca ju nesmie žiadnym spôsobom obmedzovať. - Komisia môže prijať nové odôvodnenie 28a, pretože vyjadruje potrebu uložiť uznaným organizáciám povinnosť disponovať podrobným súborom technických predpisov a tiež povinnosť ich harmonizácie; vo svojom hodnotení uznaných organizácií, ako aj organizácií uchádzajúcich sa o uznanie, však bude aj naďalej vyžadovať absolútne dodržiavanie týchto dvoch povinností. Pokiaľ ide o normatívnu časť: - V novom odseku 1a článku 4 sa zreteľne formuluje, čo už vyplývalo z návrhu Komisie, teda že uznanie môže byť udelené iba tým organizáciám, ktoré spĺňajú kritériá uznávania. - Zmena a doplnenie odseku 4 toho istého článku prináša pružnejšiu možnosť obmedziť uznanie, pričom toto obmedzenie má výlučne kvalitatívny charakter. Povinnosť Komisie zreteľne sformulovať dôvody obmedzenia a podmienky jeho prípadného zrušenia zároveň posilňuje ochranu práv a záujmov príslušnej organizácie. - V článku 5 zavedenie lehôt na výkon nariadených nápravných opatrení zvyšuje tlak na uznanú príslušnú organizáciu, v ktorej boli nedostatky zistené. - Zmena a doplnenie článku 6 Radou znamená predovšetkým zavedenie postupu poradného výboru, pokiaľ ide o udelenie sankcií uznanej organizácii, ktorá pochybila, Komisiou. Komisia sa všeobecne domnieva, že pri tomto druhu rozhodnutí nie je komitológia veľmi vhodná, ale uznáva, že tieto rozhodnutia by mohli ovplyvniť vzťahy medzi členskými štátmi a príslušnými organizáciami, keďže konečným cieľom uznania udeleného Spoločenstvom je umožniť členským štátom delegovať vykonávanie inšpekcie a osvedčovania v zmysle medzinárodných dohovorov. Komisia teda súhlasí s riešením Rady, ktoré, aj keď umožňuje členským štátom vyjadriť svoje stanovisko k zisteným priestupkom a sankciám, ktoré je potrebné uložiť, vylučuje akúkoľvek možnosť politizácie postupu. Rada tiež považovala za nevyhnutné stanoviť maximálnu výšku uložiteľných pokút na základe priemerného obratu príslušnej organizácie za tri predchádzajúce účtovné obdobia, čo sa zdá byť spravodlivé. Napokon, prisúdenie plnej súdnej právomoci vo veci pokút Súdnemu dvoru posilňuje záruky postupu a ochranu práv obhajoby. - Pokiaľ ide o odňatie uznania, Rada doplnila piatu okolnosť, ktorej cieľom je zabrániť štátnej alebo súkromnej dotácii na sankcie uložené uznanej organizácii. Komisia tento krok bezvýhradne podporila, pretože takáto eventualita by pozbavila systém jeho odstrašujúceho účinku. - Nové znenie článku 9, ktoré vypracovala Rada, neovplyvnilo podstatu pôvodného návrhu Komisie, v ktorom je prístup k dokumentom a k plavidlám na účely hodnotenia uznaných organizácií aj naďalej plne chránený. - Podstatné zlepšenia boli vnesené do článku 10 v oblasti vzájomného uznávania osvedčení o triede, odteraz automatického pre všetky vybavenia, na ktoré sa vzťahuje smernica 96/98/ES[2] o vybavení námorných lodí. Rada spresňuje, že vzájomné uznávanie sa týka iba vybavenia, materiálov a komponentov, čím jasne formuluje, čo už vyplývalo z pôvodného návrhu. Rada doplnila dva nové mechanizmy: na jednej strane povinnosť uznaných organizácií odôvodniť prípady, v ktorých nebolo možné dosiahnuť vzájomné uznanie, pričom prijateľným dôvodom budú len bezpečnostné obmedzenia; na druhej strane ochranná doložka umožní uznaným organizáciám odmietnuť inštalovať na palube konkrétne nevyhovujúce vybavenie bez toho, aby tým spochybnili zásadu vzájomného uznávania. Napokon, lehota ustanovená Európskym parlamentom v pozmeňujúcom a doplňujúcom návrhu 53, v ktorej Komisia predloží správu o uplatňovaní vzájomného uznávania, bola predĺžená z troch na päť rokov, čo Komisia považuje za primerané vzhľadom na technickú náročnosť postupu, ktorým sú uznané organizácie poverené. - Komisia víta skutočnosť, že spoločná pozícia stanovuje uznaným organizáciám povinnosť zaviesť spoločný a nezávislý systém osvedčovania ich systémov riadenia kvality. V článku 11 sa preto preberá podstata pôvodného návrhu Komisie v tejto veci, ponechávajúc zavedenie systému plne v rukách uznaných organizácií, teda bez účasti členských štátov a Komisie. V tejto otázke si Parlament želal zapojenie členských štátov, s čím Komisia v zásade súhlasila; je však potrebné zriecť sa tejto myšlienky so zreteľom na vypracovanie medzinárodného kódexu pre uznané organizácie, ktorý by zahŕňal silný mechanizmus nezávislého osvedčovania, pozri ďalej. - Pokiaľ ide o komitológiu, Rada zaviedla pre Komisiu možnosť schvaľovať podmienky výkladu a uplatňovania kritérií uvedených v prílohe. To môže účinne prispieť k ich efektívnemu uplatňovaniu a zvýšiť právnu istotu zainteresovaných strán, vzhľadom na niekedy veľmi všeobecný charakter niektorých kritérií, napríklad pokiaľ ide vymáhateľné zdroje uznaných organizácií. Takto upravené znenie čiastočne alebo úplne preberá zmeny a doplnenia 6, 12, 15, 17, 18, 25, 38 až 44, 50, 52 až 56, 59 až 61, 66 a 68, ktoré Komisia prijala. Zmeny a doplnenia 18, 26, 14 a 69, čiastočne alebo v zásade prijaté Komisiou, boli prevzaté v spoločnej pozícii v znení, ktoré Komisia považuje za uspokojivé. Zmeny a doplnenia 16, 62, 64, 65 a 71 sa týkali názvu orgánu povereného osvedčovaním systémov kvality uznaných organizácií a Komisia prijala len ich podstatu, pretože použitie výrazu „výbor“ ( „comité“ ) by mohlo viesť k zámene s komitológiou; Komisia sa domnieva, že názov prijatý Radou, teda „systém hodnotenia a osvedčovania kvality“, predstavuje plne uspokojujúci kompromis. Okrem uvedených zmien a doplnení považuje Komisia ostatné zmeny a doplnenia Rady v normatívnej časti za nepodstatné a/alebo čisto redakčné alebo technické úpravy, a teda prijateľné. Spoločné vyhlásenie Rady a Komisie o vypracovaní kódexu pre uznané organizácie Medzinárodnou námornou organizáciou ( IMO) Komisia a Rada zastávajú názor, podľa ktorého by systém, na vývoji ktorého Spoločenstvo v súčasnosti pracuje, mohol účinne slúžiť ako model na medzinárodnej úrovni, v čom sa zhodujú s vyjadrením Európskeho parlamentu, pokiaľ ide o nevyhnutnosť skĺbiť medzinárodný systém a systém Spoločenstva. Komisia a členské štáty sú preto pripravené vyzvať IMO, aby vypracovala kódex zabezpečujúci vysokú úroveň práce klasifikačných spoločností v celosvetovom meradle. Rada a Komisia preto v tomto zmysle podpísali spoločné vyhlásenie, ktorého znenie figuruje v prílohe. 4. ZÁVER Spoločná pozícia Rady v plnej miere reaguje na obavy, ktoré Komisiu viedli k tomu, aby predložila návrh na prepracovanie smernice 94/57/ES, a zachováva podstatu opatrení, ktoré odporúčala, a ktoré sa po rozdelení aktu na návrh smernice a návrh nariadenia prevzali najmä do návrhu nariadenia. Okrem toho spoločná pozícia preberá takmer všetky pozmeňujúce a doplňujúce návrhy Európskeho parlamentu, ktoré Komisia mohla úplne alebo čiastočne prijať. Komisia sa preto domnieva, že táto jednomyseľne prijatá spoločná pozícia predstavuje dobrý základ dohody s Európskym parlamentom v druhom čítaní a prijíma ju s uvedenými pripomienkami a výhradami. PRÍLOHA VYHLÁSENIE RADY A KOMISIE „Rada a Komisia sa domnievajú, že o splnenie cieľov tejto smernice, ktorými je zvýšenie bezpečnosti lodí a predchádzanie znečisťovaniu morí, by sa malo usilovať aj na medzinárodnej úrovni. Členské štáty a Komisia by preto v snahe o spoluprácu s inými členmi IMO mali IMO navrhnúť vypracovanie medzinárodného kódexu pre uznané organizácie. Na základe zásad tejto smernice by mal tento kódex podľa možnosti obsahovať: a) povinné požiadavky, ktoré musia uznané organizácie spĺňať, pokiaľ ide o štatutárnu úlohu. Okrem iného sem patria: všeobecné požiadavky ako napr. nezávislosť, nestrannosť, bezúhonnosť, spôsobilosť a zodpovednosť; požiadavky súvisiace s organizáciou, riadením a zdrojmi; požiadavky súvisiace s procesom osvedčovania; požiadavky súvisiace s riadením kvality; a b) rámec a postupy pre povinný audit, ktorého cieľom je overiť, či uznaná organizácia spĺňa požiadavky uvedené v písmene a).“ [1] Ú. v. EÚ L 200, 22.7.2006, s. 11. [2] Ú. v. ES L 46, 17.2.1997, s. 25. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2002/84/ES (Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 53).