EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli6. 12. 2017 COM(2017) 738 final SPRÁVA KOMISIE o uplatňovaní nariadenia (ES) č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie v roku 2016



Úvod Komisia v roku 2016 pokračovala v plnení svojho pevného záväzku s cieľom dosiahnuť vyššiu transparentnosť a zodpovednosť. Jedným z prostriedkov, ktorý na to plánuje použiť, je posilnenie účinného uplatňovania práva na prístup k dokumentom, ktorými disponujú inštitúcie EÚ. Toto právo je zakotvené v článku 42 Charty základných práv Európskej únie, článku 15 ods. 3 Zmluvy o fungovaní EÚ a v nariadení (ES) č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie. Rozšírený program transparentnosti Komisia prijala viacero dôležitých krokov v snahe zvýšiť transparentnosť svojich procesov pri tvorbe práva a vykonávaní politiky vrátane svojich kontaktov so zainteresovanými stranami a s lobistami. V roku 2016 pokračovala Komisia v poskytovaní svojho programu lepšej právnej regulácie, ktorého cieľom je lepšie a transparentnejšie fungovanie Európskej Únie, s veľkým dôrazom na to, aby konala jednoduchším spôsobom a len vtedy, keď je to dôležité pre občanov. Program regulačnej vhodnosti a efektívnosti (REFIT) Komisie naďalej zabezpečuje, aby právne predpisy EÚ prinášali občanom a podnikom účinnejšie a efektívnejšie výsledky pri minimálnych nákladoch. V januári 2016 bola oficiálne spustená platforma REFIT, ktorá umožňuje vnútroštátnym orgánom, občanom a iným zainteresovaným stranám zapojiť sa transparentným spôsobom do zlepšovania právnych predpisov EÚ. V apríli 2016 Európsky parlament, Rada a Komisia prijali medziinštitucionálnu dohodu o lepšej tvorbe práva na základe návrhu Komisie. Transparentnosť je v rámci dohody ďalej podporovaná prostredníctvom súboru opatrení na zvýšenie otvorenosti rozhodovacieho procesu v EÚ. Od prijatia rozhodnutí C(2014) 9048 a 9051 v novembri 2014 boli verejnosti na portáli Europa sprístupnené informácie o viac ako 11 000 bilaterálnych stretnutiach medzi komisármi, členmi kabinetu a generálnymi riaditeľmi na jednej strane a zástupcami záujmových skupín na strane druhej. Podľa všeobecného pravidla sa tieto stretnutia môžu konať len so zástupcami záujmových skupín, ktorí sú zaregistrovaní v registri transparentnosti. Register transparentnosti sa neustále rozširuje a v súčasnosti obsahuje viac ako 11 000 záznamov, pričom od januára 2016 v ňom bolo zaregistrovaných viac ako 3 500 nových subjektov. V máji 2016 prijala Komisia nové pravidlá vzťahujúce sa na expertné skupiny, ktorými sa sprísnili požiadavky na transparentnosť a vytvorili sa väzby s registrom transparentnosti. V septembri 2016 prijala Komisia na základe výsledkov verejnej konzultácie týkajúcej sa budúcnosti registra transparentnosti návrh medziinštitucionálnej dohody o povinnom registri transparentnosti, čo predstavuje dôležitý krok k spoločnému a povinnému režimu transparentnosti na úrovni EÚ. Komisia vyzvala Európsky parlament a Radu na začatie rokovaní s cieľom čo najrýchlejšie vytvoriť takýto register, ktorý by sa vzťahoval na všetky tri inštitúcie. Aby naplnila požiadavky verejnosti týkajúce sa väčšej transparentnosti v prípade možných prípadov tzv. javu „otáčavých dverí“, Komisia v decembri 2016 zverejnila vo svojom druhom výročnom oznámení informácie o vyšších úradníkoch, ktorí odišli z Komisie na nové pracovné miesta, a podrobne opísala ich predchádzajúce povinnosti, ich nové činnosti mimo Komisie a príslušné rozhodnutie menovacieho orgánu. Transparentnosť je ďalej zabezpečená v prípade všetkých rozhodnutí povoľujúcich činnosti bývalých komisárov po ukončení ich pôsobenia prostredníctvom osobitnej webovej stránky na portáli Europa. Prístup k dokumentom Právo na prístup k dokumentom je v rámci rozšíreného programu transparentnosti významnou súčasťou prístupu Komisie k transparentnosti. Okrem poskytovania prístupu k dokumentom, ktoré má k dispozícii, a to v zmysle nariadenia č. 1049/2001, Komisia ďalej aktívne zverejnila používateľsky ústretovým spôsobom širokú škálu informácií a dokumentov vo viacerých svojich verejných registroch, ako aj na svojich webových sídlach. Táto správa je vypracovaná podľa článku 17 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001. Poskytuje prehľad o tom, ako Komisia uplatňovala pravidlá prístupu k dokumentom v roku 2016. Správa je vypracovaná na základe štatistických údajov, ktoré sú zhrnuté v prílohe. Štatistiky obsahujú počet prijatých žiadostí v roku 2016 a odpovedí, ktoré na ne boli poskytnuté. Neobsahujú počet vyžiadaných alebo (čiastočne) sprístupnených dokumentov, ktorých bolo oveľa viac. Hoci žiadatelia môžu požiadať o prístup k jednému dokumentu, častejšie žiadajú o prístup k veľkému množstvu dokumentov či dokonca k celým spisom týkajúcim sa určitej veci alebo postupu. Tieto štatistiky ukazujú, aké dôležité je právo na prístup k dokumentom v rámci celkovej politiky transparentnosti Komisie. Vyžiadané dokumenty boli plne alebo čiastočne sprístupnené v 81,3 % prípadov v prvej fáze a širší alebo dokonca plný prístup bol udelený v 52 % prípadov preskúmaných pri opakovanom podaní žiadosti. 1.Registre a internetové stránky V roku 2016 bolo do registra dokumentov Komisie vložených 18 523 nových dokumentov (pozri prílohu – Tabuľka 1), ktoré patrili do kategórií C, COM, JOIN, OJ, PV, SEC a SWD. V roku 2016 Komisia nevytvorila ani neprijala žiadne citlivé dokumenty patriace do týchto kategórií. V roku 2016 zaznamenala webová stránka „Prístup k dokumentom“ na portáli Europa mierny nárast počtu návštev (19 191 v porovnaní s 18 939 v roku 2015), zatiaľ čo počet návštevníkov a zobrazení stránky sa nezmenil (pozri prílohu – Tabuľka 2). 2.Spolupráca s ostatnými inštitúciami, ktorých sa nariadenie týka V roku 2016 Európsky parlament, Rada a Komisia naďalej organizovali pravidelné technické stretnutia na administratívnej úrovni s cieľom vymieňať si skúsenosti, vyvíjať najlepšie postupy a zabezpečiť jednotné uplatňovanie nariadenia č. 1049/2001. 3.Analýza žiadostí o prístup

3.1.Počet žiadostí V roku 2016 sa počet prvých žiadostí znížil o takmer 10 % (6 077 v porovnaní s 6 752 v roku 2015). Naopak, počet prvých odpovedí poskytnutých v zmysle nariadenia č. 1049/2001 sa zvýšil o viac ako 2 % (z 5 819 v roku 2015 na 5 944 v roku 2016 – najvyšší počet odpovedí za posledných päť rokov). Zvyšných 1 193 odpovedí bolo poskytnutých mimo rozsahu pôsobnosti nariadenia č. 1049/2001 alebo sa potvrdilo, že Komisia nemá vyžiadané dokumenty k dispozícii (pozri prílohu – Tabuľka 3). Pokiaľ ide o opakované žiadosti o preskúmanie, ktoré Komisia posudzovala po prvom plnom alebo čiastočnom zamietnutí prístupu, ich počet sa zvýšil o 4 % (295 v roku 2016 v porovnaní s 284 v roku 2015), čo potvrdzuje neustále stúpajúci trend od roku 2012. Na druhej strane sa počet opakovaných odpovedí poskytnutých v zmysle nariadenia č. 1049/2001 mierne znížil z 230 v roku 2015 na 219 v roku 2016, keďže niektoré žiadosti sa javili ako žiadosti o informácie. V iných prípadoch bolo viacero žiadostí od jedného žiadateľa zoskupených a vybavených v rámci jednej odpovede (pozri prílohu – Tabuľka 5). 3.2.Podiel žiadostí podľa GR/útvaru Komisie (pozri prílohu – Tabuľka 10) Generálny sekretariát (SG) prijal najväčší podiel prvých žiadostí (8,6 % v porovnaní s 8,7 % v roku 2015), zatiaľ čo GR SANTE obsadilo druhé miesto a zaznamenalo pokles z 9,2 % v roku 2015 na 8 % v roku 2016. Počet prvých žiadostí o dokumenty, ktoré má k dispozícii GR GROW, sa znížil z 8,6 % na 7,6 % v roku 2016, vďaka čomu obsadilo GR GROW tretie miesto. Čo sa týka ostatných GR, iba GR COMP (7,2 %) a GR FISMA (5,6 %) zaznamenali viac ako 5 % všetkých prvých žiadostí. Ostatné útvary Komisie zaznamenali 4 % alebo menej všetkých prvých žiadostí na každý útvar. Čo sa týka opakovaných žiadostí prijatých na generálnom sekretariáte, najväčší podiel vo vzťahu k prvým odpovediam zaznamenalo GR COMP (15,9 % v roku 2016 v porovnaní s 16,2 % v roku 2015). Nasledovali ho GR SANTE (10,2 % v porovnaní so 7 % v roku 2015) a SG (6,8 % v porovnaní s 10,2 % v roku 2015). GR JUST a GR TAXUD (obe 6,1 % v roku 2016 v porovnaní s 7,4 % v prípade GR JUST a 6,3 % v prípade GR TAXUD v roku 2015) sa podelili o štvrté miesto. Prvé odpovede dvoch ďalších útvarov Komisie boli predmetom viac ako 5 % všetkých opakovaných žiadostí (GR GROW a EPSO). Ostatné útvary Komisie zaznamenali menej ako 5 % opakovaných žiadostí na každý útvar. 3.3.Sociálno-profesijné kategórie žiadateľov (%) (Príloha – Tabuľka 8) Väčšina prvých žiadostí v roku 2016 naďalej pochádzala od občanov. Predstavovali takmer 40 % všetkých žiadostí (38,3 % v porovnaní s 24,7 % v roku 2015). Akademické inštitúcie a think-tanky boli druhou najpočetnejšou kategóriou a predstavovali 16 % prvých žiadostí (v porovnaní s 21,3 % v roku 2015). Tretie miesto obsadili odborníci pracujúci v oblasti práva (13,5 % v porovnaní s 12,7 % v roku 2015) a ďalej nasledovala občianska spoločnosť (MVO) (11,9 % v porovnaní s 15,2 % v roku 2015), spoločnosti (9,7 % v porovnaní s 2 % v roku 2015) a novinári (5,9 % v roku 2016 v porovnaní so 7,1 % v roku 2015). Väčšina opakovaných žiadostí v roku 2016 pochádzala od občanov. Predstavovali takmer 30 % všetkých žiadostí (30,2 % v porovnaní s 24,3 % v roku 2015). Druhou najaktívnejšou kategóriou žiadateľov boli odborníci pracujúci v oblasti práva s 26,4 % všetkých žiadostí (v porovnaní s 27,8 % v roku 2015). Tesne za nimi nasledovala občianska spoločnosť (MVO), ktorá zaznamenala 24,7 % žiadostí (24,6 % v roku 2015). Novinári sa umiestnili na štvrtom mieste s 8,1 % (13 % v roku 2015) a na piatom mieste sa so 4,4 % žiadostí (5,6 % v roku 2015) umiestnili akademické inštitúcie a think-tanky.

3.4.Zemepisný pôvod žiadateľov (pozri prílohu – Tabuľka 9) V prípade zemepisného rozloženia prvých žiadostí pochádzal najväčší podiel žiadateľov naďalej z Belgicka (27,2 % v porovnaní s 26,8 % v roku 2015), za ktorým nasledovalo Nemecko (12,6 % v porovnaní s 11,7 % v roku 2015) a Spojené kráľovstvo (výrazný nárast zo 7,6 % v roku 2015 na 10 % v roku 2016). Nasledovalo Francúzsko, Španielsko, Taliansko a Holandsko s viac ako 5 % všetkých žiadostí na každú krajinu. Žiadosti pochádzajúce zo zvyšných 21 členských štátov predstavovali menej ako 2 % na členský štát. Právo na prístup k dokumentom aj naďalej využívali žiadatelia s bydliskom alebo sídlom v tretích krajinách a ich prvé žiadosti predstavovali 4,1 % všetkých prvých žiadostí (4,4 % v roku 2015). V prípade zemepisného rozloženia opakovaných žiadostí pochádzal zďaleka najväčší podiel žiadateľov z Belgicka (33,2 % v porovnaní s 30,3 % v roku 2015), za ktorým nasledovalo Nemecko (13,2 % v porovnaní s 15,1 % v roku 2015). Z ostatných členských štátov zaznamenalo iba Taliansko (9,8 %), Španielsko (8,8 %), Holandsko (6,4 %), Spojené kráľovstvo (5,8 %) a Francúzsko (5,1 %) viac ako 5 % žiadostí. Žiadosti pochádzajúce zo zvyšných 21 členských štátov predstavovali 2 % alebo menej na členský štát. A napokon žiadosti od žiadateľov s bydliskom alebo sídlom v tretích krajinách predstavovali 3,7 % všetkých žiadostí (v porovnaní s 2,5 % v roku 2015). 4.Uplatňovanie výnimiek týkajúcich sa práva na prístup 4.1.Druhy poskytovaného prístupu V roku 2016 bol plný alebo čiastočný prístup poskytnutý vo viac ako 80 % prípadov v prvej fáze (81,3 % v porovnaní s 84,7 % v roku 2015). Plný prístup bol poskytnutý v takmer 61 % všetkých prípadov. Toto predstavuje pokles v porovnaní s predchádzajúcim rokom (68,8 %), pričom klesajúci trend pokračuje od roku 2012, čo môže byť čiastočne zapríčinené prísnejším uplatňovaním politiky Komisie týkajúcej sa ochrany údajov. Z toho istého dôvodu sa až o 30 % zvýšil percentuálny podiel čiastočne kladných odpovedí (20,4 % v roku 2016 v porovnaní s 15,9 % v roku 2015). Úplne zamietnutých bolo 18,7 % žiadostí (v porovnaní s 15,3 % v roku 2015) – pozri prílohu (Tabuľka 4). V roku 2016 došlo po opakovanej žiadosti pri každej druhej prvej odpovedi k zmene pôvodného (úplného alebo čiastočného) zamietnutia (výrazný nárast z 41,3 % v roku 2015 na 52 % v roku 2016). V 47 % prípadov bol poskytnutý širší (hoci nie plný) prístup v porovnaní s prvou fázou (výrazný nárast v porovnaní s 31,7 % v roku 2015). Pri posudzovaní opakovaných žiadostí bolo pôvodné úplné zamietnutie potvrdené iba v 48 % prípadov (v porovnaní s 58,7 % v roku 2015). Naopak, počet opakovaných žiadostí, v prípade ktorých došlo k úplne kladnej odpovedi, bol nižší (5 %) ako v roku 2015 (9,6 %) – pozri prílohu (Tabuľka 6). 4.2.Uplatňované výnimky týkajúce sa práva na prístup (pozri prílohu – Tabuľka 7). Ochrana súkromia alebo bezúhonnosti jednotlivca bola aj naďalej hlavným dôvodom na (úplné alebo čiastočné) zamietnutie prístupu v prvej fáze, pričom percentuálny podiel zostal takmer nezmenený na 30 %. Druhou najčastejšie uplatňovanou výnimkou bola ochrana rozhodovacieho procesu inštitúcie (mierny nárast z 20,3 % v roku 2015 na 21,7 % v roku 2016). Výnimka týkajúca sa ochrany účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly sa uplatňovala podstatne zriedkavejšie ako v roku 2015 (16,2 % v roku 2016 v porovnaní s 20,9 % v roku 2015) a obsadila tretie miesto. Relatívne využitie výnimky týkajúcej sa ochrany obchodných záujmov sa mierne znížilo (13,7 % v roku 2016 v porovnaní so 14,7 % v roku 2015), ale udržalo sa na štvrtom mieste. Najvýraznejší nárast bol zaznamenaný v prípade výnimky týkajúcej sa ochrany verejného záujmu, pokiaľ ide o verejnú bezpečnosť (7,3 % v roku 2016 v porovnaní s 2,4 % v roku 2015). Pri posudzovaní opakovaných žiadostí bola najčastejšie uplatnenou výnimkou na (úplné alebo čiastočné) zamietnutie prístupu výnimka týkajúca sa ochrany súkromia alebo bezúhonnosti jednotlivca, v prípade ktorej bol zaznamenaný 45 % nárast v porovnaní s predchádzajúcim rokom (28,3 % v roku 2016 v porovnaní s 15,6 % v roku 2015). Na druhom mieste bola výnimka týkajúca sa rozhodovacieho procesu (22,3 % v porovnaní s 16,4 % v roku 2015). Výnimka týkajúca sa ochrany účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly sa uplatňovala podstatne menej často (20,3 % v roku 2016 v porovnaní s 37,7 % v roku 2015) a obsadila tretie miesto.

Štvrté miesto obsadila výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov (15,9 % v porovnaní s 13,1 % v roku 2015) a piate miesto obsadila výnimka týkajúca sa ochrany súdneho konania a právneho poradenstva (5,6 % v porovnaní so 4,9 % v roku 2015). 5.Sťažnosti európskemu ombudsmanovi V roku 2016 ombudsman uzavrel 21 prípadov sťažností proti Komisii týkajúcich sa vybavovania žiadostí o prístup k dokumentom. Šesť z týchto prípadov bolo uzavretých s ďalšou alebo kritickou pripomienkou. Na porovnanie, v roku 2015 ombudsman uzavrel 23 prípadov sťažností, z ktorých šesť dostalo kritickú pripomienku. V roku 2016 ombudsman začal 12 nových vyšetrovaní, v ktorých prístup k dokumentom predstavoval buď hlavnú, alebo vedľajšiu časť sťažnosti (mierny nárast v porovnaní s rokom 2015, keď bolo začatých 11 nových vyšetrovaní). 6.Súdne preskúmanie V roku 2016 súdy EÚ vydali novú dôležitú judikatúru, ktorá ovplyvní postupy Komisie vyplývajúce z nariadenia č. 1049/2001. 6.1.Súdny dvor Súdny dvor vyniesol tri rozsudky v prípade odvolaní, v ktorých bola Komisia účastníkom konania. Vo veci Internationaler Hilfsfonds, v ktorej išlo o prístup k spisu týkajúceho sa zmluvy o humanitárnej pomoci, Súdny dvor potvrdil uznesenie Všeobecného súdu a zamietol žiadosť odvolateľa namierenú proti Komisii. Vo svojom rozsudku vo veci SeaHandling Súdny dvor potvrdil, že existuje všeobecná domnienka, podľa ktorej zverejnenie dokumentov v správnom spise týkajúcom sa vyšetrovania štátnej pomoci v zásade narušuje ochranu účelu vyšetrovacích činností. Súdny dvor ďalej rozhodol, že potenciálny záujem o získanie dokumentu na účely súdneho konania nemôže prevažovať nad verejným záujmom na zverejnení. Okrem toho vysvetlil, že v prípade oneskorenej odpovede môže žiadateľ podať sťažnosť u ombudsmana alebo žalobu o náhradu škody s cieľom presadiť svoje právo na prístup a svoje právo na spravodlivé konanie.

Súdny dvor vo svojom rozsudku vo veci Stichting Greenpeace Nederland stanovil, že pojem „emisie vypúšťané do životného prostredia“ podľa nariadenia č. 1367/2006 sa nevťahuje iba na skutočné emisie, ale zahŕňa aj predvídateľné emisie vypúšťané do životného prostredia za normálnych alebo reálnych podmienok používania výrobku alebo látky. Súdny dvor takisto upresnil, že informácie, ktoré sa „týkajú emisií do životného prostredia" sú informáciami „ktorých predmetom sú emisie alebo ktoré súvisia s takýmito emisiami, a nie na informácie, ktoré majú väzbu, či už priamu, alebo nepriamu, s emisiami do životného prostredia." 6.2.Všeobecný súd Všeobecný súd vyniesol dvanásť rozsudkov týkajúcich sa práva na prístup k dokumentom, v ktorých bola Komisia účastníkom konania. V dvoch prípadoch Všeobecný súd rozhodol, že návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie bol neprípustný. V jednom prípade nedošlo k rozsudku. V šiestich prípadoch Všeobecný súd zamietol návrh žiadateľa na zrušenie rozhodnutia Komisie v prípade opakovanej žiadosti o prístup k dokumentom a potvrdil stanovisko Komisie. V troch prípadoch Všeobecný súd čiastočne zrušil rozhodnutie Komisie. Vo veci osobných údajov Všeobecný súd rozhodol, že Komisia nemôže upraviť osobné údaje žiadateľa, ak je zjavné, že samotný žiadateľ súhlasí s ich zverejnením. Súd ďalej objasnil, že inštitúcia nemusí posudzovať otázku nedotknuteľnosti oprávnených záujmov dotknutej osoby, ak žiadateľ neposkytol žiadne výslovné a legitímne odôvodnenie alebo žiadny presvedčivý argument na preukázanie nevyhnutnosti prenosu daných osobných údajov. Čo sa týka obchodných záujmov, Všeobecný súd pripomenul všeobecnú domnienku týkajúcu sa nezverejňovania cenových ponúk predložených uchádzačmi v rámci verejného obstarávania, keďže ich zverejnenie by ohrozilo obchodné záujmy úspešných uchádzačov a spravodlivú hospodársku súťaž medzi uchádzačmi.

Čo sa týka účelu vyšetrovania, Všeobecný súd potvrdil všeobecnú domnienku týkajúcu sa zákazu prístupu k dokumentom úradu OLAF týkajúcich sa prebiehajúceho vyšetrovania a v určitých prípadoch aj ukončeného vyšetrovania. Ďalej uviedol, že prípadné nepovolené úniky dôverných informácií nie sú samé osebe odôvodnením zverejnenia týchto dokumentov v zmysle nariadenia č. 1049/2001. Okrem toho Všeobecný súd rozhodol, že aj keď žiadateľ vlastní vyžiadané dokumenty alebo ich časť, Komisia nemôže odmietnuť riešiť jeho žiadosť v zmysle nariadenia č. 1049/2001. Všeobecný súd opätovne potvrdil aj existenciu všeobecnej domnienky, že dokumenty, ktoré sú súčasťou spisu týkajúceho sa postupu v prípade nesplnenia povinnosti v období pred začatím konania, nebudú zverejnené, keďže ich zverejnenie by v zásade ohrozilo ochranu účelu vyšetrovania.