SK Úradný vestník Európskej únie C 248/101

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru, Výboru regiónov a Európskej centrálnej banke – Rámec EÚ pre krízové riadenie vo finančnom sektore“

[KOM(2010) 579 v konečnom znení]

2011/C 248/17

Spravodajkyňa: pani ROUSSENOVA

Európska komisia sa 20. októbra 2010 rozhodla podľa článku 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru, Výboru regiónov a Európskej centrálnej banke – Rámec EÚ pre krízové riadenie vo finančnom sektore“

KOM(2010) 579 v konečnom znení.

Odborná sekcia pre jednotný trh, výrobu a spotrebu poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko z 26. mája 2011.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 472. plenárnom zasadnutí 15. a 16. júna 2011 (schôdza zo 16. júna) prijal 132 hlasmi za, pričom 13 členovia hlasovali proti a 20 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 EHSV sa spolu s Komisiou obáva, že v budúcnosti bude neakceptovateľné podporovať zlyhávajúce finančné inštitúcie na úkor verejných financií a rovnakých podmienok v rámci vnútorného trhu a v podstate podporuje navrhovaný komplexný rámec EÚ. Realizácia tohto rámca si od vnútroštátnych orgánov, ako aj bánk bude vyžadovať dodatočné náklady, odborné zručnosti a ľudské zdroje spojené s reformami legislatívnych rámcov a systémov členských štátov. EHSV dúfa, že Komisia uskutoční dôsledné posúdenie vplyvu, pokiaľ ide o náklady, ľudské zdroje a potrebné reformy v legislatíve, pričom zohľadní aj výsledky verejnej konzultácie. Súčasťou realistického návrhu by mal byť časový rámec náboru ľudských zdrojov, pričom je potrebné zohľadniť, že tieto zdroje možno nebudú na trhu ihneď k dispozícii.

1.2 Výbor odporúča holistický prístup a povzbudzuje Komisiu, aby posúdila kumulatívne účinky rámca krízového riadenia spolu s účinkami všetkých nových regulačných požiadaviek, nových daní vo finančnom sektore a bankových odvodov na schopnosť bánk poskytovať úvery domácnostiam a obchodnému sektoru za rozumné úverové sadzby bez toho, aby bol ohrozený hospodársky rast a vytváranie pracovných miest (1).

1.3 EHSV odporúča Komisii, aby predtým, ako začne realizovať opatrenia na riešenie tohto stavu, zvážila prijatie vhodných opatrení s cieľom dosiahnuť koordináciu medzi vybraným orgánom na riešenie problémov, centrálnou bankou a ministerstvom financií (ak ani jeden z dvoch posledne uvedených nebol určený ako orgán na riešenie problémov v členskom štáte). Táto koordinácia by mala zásadný význam v prípade, ak by išlo o riešenie problémov veľkých a systémovo dôležitých inštitúcií, ako aj v prípade súbežného riešenia problémov viacerých inštitúcií v záujme toho, aby sa odvetviu poskytla ochrana pred možnou reťazovou reakciou a krízou dôvery.

1.4 Okrem navrhovaného stresového testovania, ktoré musia orgány dohľadu vykonať v rámci prípravných a preventívnych opatrení, EHSV navrhuje Komisii, aby pre všetky členské štáty zaviedla povinné uplatňovanie programov Medzinárodného menového fondu a Svetovej banky na hodnotenie finančného sektora (FSAP), tak ako sa to navrhuje v správe de Larosièreovej skupiny (2). Analýza a stresové testovanie realizované v rámci FSAP spája makroekonomický rozvoj a nerovnováhu v členských štátoch s ich makrofinančnou stabilitou a rizikami obozretného podnikania na mikroúrovni, v dôsledku čoho ide o užitočné analytické nástroje, ktoré sú mimoriadne vhodné pre orgány dohľadu.

1.5 EHSV víta návrh Komisie týkajúci sa prevoditeľnosti aktív ako preventívne opatrenie, varuje však predtým, aby orgány dohľadu zaviedli povinnosť poskytovať finančnú podporu ostatným skupinovým subjektom, vzhľadom na to, že poskytnutie takejto pomoci by malo zostať dobrovoľné. Rovnaké zaobchádzanie s materským a hostiteľským členským štátom má kľúčový význam pre zachovanie finančnej stability. Skupinová finančná podpora by sa mala poskytnúť len na základe skupinovej finančnej dohody a ak boli splnené určité podmienky.

— V rámci hlavnej podmienky by sa malo vyžadovať, aby sa finančná podpora mohla poskytnúť len vtedy, ak subjekt, ktorý ju poskytuje, plní a bude vždy a za každých okolností naďalej plniť prudenciálne požiadavky uvedené v smernici 2006/48/ES alebo akékoľvek iné prísne vnútroštátne kapitálové požiadavky platné v krajine, v ktorej má prevodca svoje sídlo. EHSV odporúča, aby tieto požiadavky dodržiavali všetky orgány dohľadu a sprostredkovatelia, vrátane Európskeho orgánu pre bankovníctvo (EBA) v prípade nejednotnosti medzi členmi kolégia.

— EHSV sa domnieva, že v záujme ochrany makrofinančnej stability v krajine prevodcu by jeho orgán dohľadu mal mať právomoc zakázať alebo obmedziť prevod aktív v rámci skupinovej finančnej dohody, ak to ohrozuje likviditu, solventnosť a finančnú stabilitu prevodcu a finančný sektor v jeho krajine.

1.6 Ak bol určený osobitný manažér, znamená to, že banka zápasí s problémami, ktoré môžu narušiť dôveru vkladateľov a spôsobiť hromadné vyberanie vkladov. Vážne následky môže mať situácia, ak boli určení osobitní manažéri pre niekoľko inštitúcií v rovnakom období. V takomto prípade by sa mali prijať dodatočné preventívne opatrenia s cieľom poskytnúť ochranu príslušným bankám a celému odvetviu pred možnou reťazovou reakciou a vývojom spôsobeným krízou dôvery.

1.7 EHSV odporúča Komisii, aby preskúmala vplyv nástrojov z vlastných zdrojov (bail-in) na bankový sektor a finančné trhy a aby vypracovala analýzu realizovateľnosti a analýzu nákladov a prínosov jednotlivých nástrojov záchrany z vlastných zdrojov so zreteľom na ich cezhraničné dôsledky, obchodovateľnosť a transparentnosť.

1.8 Ako reakcia na regulačné obmedzenia a zavedenie dodatočných opatrení pre krízové riadenie a nástroje by sa mohol naďalej v značnej miere rozvíjať tieňový bankový systém. Komisia by mala zabezpečiť, aby regulačné orgány a orgány dohľadu boli v prípade bánk schopné obmedziť riziko reťazovej reakcie, ktoré neprichádza z bankového sektoru. Tieňové bankové subjekty by takisto mali podliehať prísnejším regulačným normám a mali by byť schopné znášať straty.

2. Úvod

2.1 Vlády počas finančnej krízy zabránili úpadku bánk a iných systémových finančných inštitúcií. Prijalo sa množstvo rôznych opatrení. V niektorých prípadoch banky potrebovali kapitálové injekcie, ktoré predstavovali vysoké náklady pre verejné financie (možno len dúfať, že sa v budúcnosti vrátia), alebo potrebovali podporiť likviditu a/alebo poskytnúť záruky za svoje záväzky. Vo všetkých prípadoch to spôsobilo stres na finančných trhoch a výrazne sa narušili rovnaké podmienky v rámci vnútorného trhu a na celom svete.

2.2 Komisia prijala niekoľko oznámení týkajúcich sa krízového riadenia a riešenia krízy ako reakciu na konsenzus, na ktorom sa medzičasom dohodli zúčastnené strany, a síce, že takáto situácia sa už nikdy nesmie zopakovať. V prvom oznámení uverejnenom v októbri 2009 (3) sa skúmalo, aké zmeny by umožnili účinné krízové riadenie a riešenie krízy alebo riadenú likvidáciu cezhraničnej banky, ktorá zlyhala. V druhom oznámení uverejnenom v máji 2010 (4) sa skúmalo financovanie riešenia spôsobom, ktorý minimalizuje morálne nebezpečenstvo a chráni verejné zdroje (5). Oznámenie KOM(2010) 579 v konečnom znení stanovuje komplexný rámec EÚ pre banky, ktoré majú ťažkosti alebo zlyhali, a politické usmernenia, ktoré má Komisia v úmysle ďalej realizovať. Verejná konzultácia o technických podrobnostiach skúmaného legislatívneho rámca sa začala v decembri 2010.

2.3 Komisia má v úmysle postupne zavádzať európsky systém krízového riadenia. Ako prvý krok plánuje prijať do leta 2011 legislatívny návrh na zavedenie harmonizovaného systému EÚ na predchádzanie krízam a na oživenie bánk a riešenie problémov, ktorý by zahŕňal spoločný súbor nástrojov na riešenie problémov a posilnenie spolupráce medzi vnútroštátnymi orgánmi v prípade cezhraničného zlyhania bánk. Ako druhý krok chce Komisia preskúmať, či je potrebná ďalšia harmonizácia režimov platobnej neschopnosti bánk. A nakoniec tretí krok by mal zahŕňať vytvorenie integrovaného systému riešenia problémov do roku 2014, ktorý by bol mohol byť založený na jedinom európskom orgáne na riešenie problémov.

3. Pripomienky

3.1 Rozsah pôsobnosti a ciele

3.1.1 V oznámení Komisie sa navrhuje vytvoriť rámec pre krízové riadenie, ktorý by sa vzťahoval na „všetky cezhraničné a domáce úverové inštitúcie a na niektoré investičné firmy (…) bez ohľadu na ich druh a veľkosť, a najmä na systémovo významné inštitúcie“. V poznámke pod čiarou Komisia vysvetľuje, že jej politickým cieľom je „pokrývať tie investičné firmy, ktorých zlyhanie môže spôsobiť systémovú nestabilitu, pričom zvažuje možnosti, ako by sa mohla vymedziť táto kategória.“ V oznámení sa skutočne na viacerých miestach odkazuje nielen na úverové inštitúcie, ale aj na investičné firmy, pričom táto kategória nie je jasne vymedzená. EHSV očakáva, že Komisia jasne vymedzí kategórie investičných firiem a investičných fondov s prípadnými systémovými dôsledkami, pričom budú zohľadnené výsledky verejnej konzultácie iniciovanej v decembri 2010. Výbor povzbudzuje Komisiu, aby takisto preskúmala, či nástroje na riešenie problémov a právomoci navrhované v dokumente KOM(2010) 579 v konečnom znení budú postačujúce na to, aby primeraným spôsobom riešili všetky osobitné problémy spojené so zlyhaním investičnej firmy a investičného fondu.

3.1.2 Rámec na predchádzanie krízam, krízové riadenie a riešenie problémov je založený na siedmich zásadách a cieľoch, od ktorých sa očakáva, že zabezpečia, aby banky, ktoré majú problémy, opustili trh bez toho, aby bola ohrozená finančná stabilita. EHSV podporuje väčšinu týchto zásad, avšak v súvislosti so štvrtou a poslednou zásadou by chcel uviesť niekoľko pripomienok a objasnení.

— Podporujeme názor Komisie, že je dôležité znížiť morálne nebezpečenstvo a zabezpečiť, aby sa akcionári a veritelia spravodlivo a primerane podieľali na objeme strát pri riešení problémov bánk, ale len vtedy, ak sa s nimi zaobchádza spôsobom, ktorý odzrkadľuje bežné určenie poradia a je podobné tomu spôsobu, akým by sa s nimi zaobchádzalo aj v prípade likvidácie banky. V tomto procese sa s veriteľmi zvyčajne zaobchádza inak ako s akcionármi. Návrh rozdeliť straty medzi akcionárov a veriteľov môže vzbudzovať určité právne obavy a je potrebné poskytnúť ďalšie vysvetlenia v súvislosti s tým, že kedy a v akom rozsahu je možné proporčne rozdeliť straty a aké sú kritériá na zahrnutie veriteľov medzi prispievateľov. Alokácia strát na akcionárov je určite správna zásada, existujú však isté obavy v súvislosti so situáciou, keď sa od veriteľov očakáva, že sa budú (spolu)podieľať na stratách, pričom táto koncepcia nie je objasnená. Kedy a v akom rozsahu je možné vyzvať veriteľa, aby sa podieľal na stratách? Mali by sme odlišovať „vinných“ alebo „neopatrných“ veriteľov od ostatných? A navyše, na akom základe a za akých okolností by celé odvetvie bankovníctva pokrývalo straty? A prečo nie „finančné“ odvetvie?

— Pokiaľ ide o poslednú zarážku, súhlasíme s tým, že je potrebné zabrániť najhorším katastrofám, ale tvrdiť, že jedným z cieľov navrhovaného rámca je obmedziť narušenie hospodárskej súťaže by znamenalo, že v prípade tejto zásady zostane len pri slovách, pretože už samotná skutočnosť, že inštitúcii, ktorá má ťažkosti, alebo dokonca takmer zlyhala, je potrebné poskytnúť pomoc na náklady tretích strán, je samo osebe narušením hospodárskej súťaže.

3.1.3 Ako reakcia na regulačné obmedzenia a zavedenie dodatočných opatrení pre krízové riadenie a nástroje by sa mohol ďalej rozvíjať tieňový bankový systém. EHSV odporúča, aby sa regulačné orgány a orgány dohľadu pokúsili obmedziť riziko reťazovej reakcie na banky, ktoré neprichádza z bankového sektoru, a aby umožnili, aby sa tieňové bankové subjekty mohli podieľať na stratách a aby sa museli riadiť príslušnými regulačnými normami.

3.2 Hlavné prvky rámca

3.2.1 Rámec predstavený Komisiou je koncepčne správny a EHSV súhlasí s troma druhmi opatrení:

i. prípravné a preventívne opatrenia

ii. včasné intervencie orgánov dohľadu a

iii. riešenie problémov.

Realizácia tohto rámca určite nebude jednoduchá a EHSV víta zámer zabezpečiť postupný a bezproblémový prechod od platných vnútroštátnych opatrení k navrhovanému rámcu. Mnohé iniciatívy, ktoré navrhli niektoré vnútroštátne orgány, ako aj jednotlivé vnútroštátne právne predpisy o vlastníckych právach, bankrote, administratívnej a trestnej zodpovednosti administrátorov, vytvárajú množstvo prekážok, ktoré bránia rýchlemu prechodu k predstavenému rámcu. Výbor dúfa, že „široká škála možností“ sa nebude zneužívať v politických, hospodárskych a spoločenských núdzových situáciách, ale že sa bude využívať s cieľom zabezpečiť pružnosť pri prispôsobení vnútroštátnych pravidiel európskym právnym predpisom a v snahe podporiť účinnú koordináciu a spoluprácu cezhraničného krízového riadenia a riešenia problémov pre všetky typy úverových inštitúcií, bez ohľadu na ich veľkosť a vzájomnú prepojenosť.

3.2.2 Orgány zodpovedné za krízové riadenie

V oznámení Komisie sa výslovne stanovuje, že právomoci v oblasti včasnej intervencie budú naďalej vykonávať prudenciálne orgány dohľadu v súlade so smernicou o kapitálových požiadavkách. Pokiaľ ide o právomoci na riešene problémov, každý členský štát bude musieť určiť orgán na riešenie problémov, ktorý bude vykonávať tieto právomoci. EHSV súhlasí s odporúčaním Komisie, aby orgán na riešenie problémov bol skôr administratívnym ako súdnym orgánom, uvedomuje si však, že pri jeho zavedení bude potrebné počítať s prekážkami a ťažkosťami. Výbor takisto očakáva, že fondy ex-ante na riešenie krízovej situácie bánk navrhnuté v dokumente KOM(2010) 254 v konečnom znení a KOM(2010) 579 v konečnom znení sa budú (spolu)podieľať na výkone právomocí na riešenie problémov, ak budú vytvorené v súlade s odporúčaniami uvedenými v týchto oznámeniach. Aj keď je výber orgánov na riešenie problémov v právomoci členských štátov, tieto orgány by mali konať v súlade so spoločnými pravidlami a zásadami špecifikovanými v rámci EÚ.

3.2.2.1 EHSV sa takisto domnieva, že v záujme úspešného riešenia problémov bude potrebná dobrá koordinácia medzi vybraným orgánom na riešenie problému, centrálnou bankou a ministerstvom financií, ak posledné dva neboli v členskom štáte určené ako orgány na riešenie problémov. Toto má zásadný význam pri riešení problémov veľkých a systémovo dôležitých inštitúcií, ako aj v prípadoch, ak sa viaceré finančné inštitúcie súčasne podieľajú na riešení problému.

3.2.3 Prípravné a preventívne opatrenia

Všetky opatrenia a iniciatívy navrhnuté v tejto časti sú koncepčne správne a sú nepochybne nevyhnutné na zabezpečenie účinnej realizácie rámca Komisie. Sú tu však niektoré otázky, ktoré sa nemôžu zamiesť pod koberec:

— Koľko budú tieto opatrenia stáť a kto bude nakoniec hradiť náklady?

— Budú orgány a finančné inštitúcie schopné nájsť odborné zdroje potrebné na realizáciu navrhovaných opatrení?

— Aký dlhý čas bude potrebný na zavedenie európskeho systému, ktorý bude v plnej miere funkčný?

3.2.3.1 Konkrétne(jšie) od orgánov dohľadu sa vyžaduje, aby zaviedli posilnený dohľad, hodnotili oživenie a plánovanie riešenia problému a dohliadali na ne, prijímali preventívne opatrenia (odsek 3.2 v dokumente Komisie KOM(2010) 579 v konečnom znení) a zasahovali do riešenia problémov firmy v spolupráci s orgánmi na riešenie problému, atď. V praxi to znamená, že orgány dohľadu sa stanú supermanažérmi inštitúcií.

Od finančných inštitúcií sa okrem štandardného vypracovávania správ vyžaduje, aby orgánom predkladali plány na oživenie a riešenie problémov, ktoré sa musia neustále aktualizovať. Okrem toho sa od členských štátov vyžaduje, aby vytvárali orgány na riešenie problémov alebo aby rozšírili úlohu existujúcich orgánov a zahŕňali aj riešenie problémov finančných inštitúcií.

3.2.3.1.1 Všetky tieto kroky sú nepochybne dôležité vzhľadom na vytváranie spoľahlivých a bezpečných finančných trhov. Problém je však určiť koľko budú stáť (6) a zabezpečiť, aby orgány a finančné inštitúcie boli schopné nájsť dostatočný počet vysokokvalifikovaných pracovníkov, ktorí sú pripravení riešiť nové úlohy. Vysoké náklady na plán je možné odôvodniť významom konečného cieľa, nedostatok ľudských zdrojov však môže predstavovať veľkú prekážku. Komisia si uvedomuje túto skutočnosť a vo svojom konzultačnom dokumente vyzvala členské štáty, aby uviedli približné náklady (vrátane nákladov na ľudské zdroje), ktoré si pravdepodobne bude vyžadovať realizácia týchto opatrení spojených s rozšíreným dohľadom, plánovaním oživenia a plánmi na riešenie problémov. Súčasťou realistického návrhu Komisie by malo byť posúdenie vplyvu, pokiaľ ide o náklady a časový rámec náboru ľudských zdrojov, pričom je potrebné zohľadniť, že tieto zdroje možno nebudú na trhu ihneď k dispozícii.

3.2.3.2 Okrem navrhovaného stresového testovania, ktoré musia vykonávať orgány dohľadu, EHSV odporúča Komisii, aby pre všetky členské štáty zaviedla povinné uplatňovanie programov Medzinárodného menového fondu a Svetovej banky na hodnotenie finančného sektora (7), tak ako sa to navrhuje v správe de Larosièreovej skupiny (8). V súčasnosti je uplatňovanie FSAP povinné pre 25 členských krajín MMF, z ktorých je len 11 členských krajín EÚ. Analýza a stresové testovanie realizované v rámci FSAP spája makroekonomický rozvoj a nerovnováhu v členských štátoch s ich makrofinančnou stabilitou a rizikami obozretného podnikania na mikroúrovni, v dôsledku čoho ide o užitočné analytické nástroje, ktoré sú mimoriadne vhodné pre orgány dohľadu.

3.2.3.3 EHSV víta návrh Komisie týkajúci sa prevoditeľnosti aktív ako preventívne opatrenie v situáciách, keď členovia skupiny pociťujú nedostatok likvidity na trhu. Výbor je presvedčený, že ak sa má zachovať subsidiárny obchodný model, poskytovanie akejkoľvek finančnej podpory ostatnými členom skupiny by malo byť naďalej dobrovoľné a nemali by ju nariaďovať orgány dohľadu. V záujme toho, aby sa zabránilo šíreniu problémov s likviditou, Výbor navrhuje Komisii starostlivo špecifikovať okolnosti a podmienky, v rámci ktorých by bolo možné previesť aktíva, a zdôrazňuje, že rovnaké zaobchádzanie s materským a hostiteľským členským štátom má kľúčový význam pre zachovanie finančnej stability.

3.2.3.3.1 Skupinová finančná podpora by sa mala poskytnúť len na základe skupinovej finančnej dohody a ak boli splnené určité podmienky týkajúce sa kapitálu a likvidity. V rámci hlavnej podmienky by sa malo vyžadovať, aby sa finančná podpora mohla poskytnúť len vtedy, ak subjekt, ktorý ju poskytuje, plní a bude vždy a za každých okolností naďalej plniť prudenciálne požiadavky uvedené v smernici 2006/48/ES alebo akékoľvek iné prísnejšie vnútroštátne kapitálové požiadavky platné v krajine, v ktorej má prevodca svoje sídlo. EHSV odporúča, aby tieto požiadavky dodržiavali všetky orgány dohľadu a sprostredkovatelia, vrátane Európskeho orgánu pre bankovníctvo v prípade nejednotnosti medzi členmi kolégia, alebo, ak sa nedosiahne dohoda. Takisto sa domnievame, že orgány dohľadu by mali súhlasiť s poskytnutím skupinovej finančnej podpory len v prípade, ak sa vykonalo hodnotenie rizika a stresové testovanie a že trh by mal byť informovaný o poskytnutí akejkoľvek skupinovej finančnej pomoci.

3.2.3.3.2 V záujme ochrany makroekonomickej stability v krajine prevodcu by jeho orgán dohľadu mal mať právomoc zakázať alebo obmedziť prevod aktív v rámci skupinovej finančnej dohody, ak to ohrozuje likviditu, solventnosť a finančnú stabilitu prevodcu a jeho krajiny.

3.2.4 Spúšťacie mechanizmy pre včasnú intervenciu a riešenie problémov

3.2.4.1 Zdá sa, že celá táto kapitola je správna a vo všeobecnosti prijateľná. Orgány dohľady majú ťažkú a citlivú úlohu, vzhľadom na to, že musia nielen zisťovať okolnosti, v rámci ktorých neboli splnené požiadavky smernice o kapitálových požiadavkách (CRD), ale musia zisťovať aj signály možného zlyhania, pokiaľ ide o plnenie týchto požiadaviek. Toto si vyžaduje sofistikované nástroje, odbornú spôsobilosť a pozorné sledovanie trhu.

3.2.4.2 Úlohy týkajúce sa rozhodovania o intervencii, ako aj opatrenia uvedené v odseku 3.4 si vyžadujú vyšší stupeň subjektívneho úsudku, ktorý napriek tomu, že vychádza z dobrých znalostí a z odborného hľadiska je odôvodnený, môže byť spochybnený na súde alebo iným spôsobom treťou stranou alebo dokonca samotnou inštitúciou. Pre orgány dohľadu to znamená povinnosti a zodpovednosť, na ktoré by mali byť pripravené. Možno by orgánom dohľadu pri rozhodovaní o včasnej intervencii pomohlo, keby sa jasne vymedzili kvantitatívne spúšťacie mechanizmy, v dôsledku čoho by sa obmedzilo spoliehanie sa na subjektívny úsudok a znížilo by sa riziko právnej neistoty. V súvislosti so spúšťacími mechanizmami na riešenie problémov výbor víta návrhy Komisie a súhlasí s tým, že je potrebné kombinovať vhodne vyvážené kvantitatívne a kvalitatívne spúšťacie mechanizmy. Takisto odporúčame, aby Komisia venovala osobitnú pozornosť tým spúšťacím mechanizmom na riešenie problémov, od ktorých sa očakáva, že budú signalizovať presný okamih, kedy sa majú uplatniť nástroje záchrany z vlastných zdrojov.

3.2.5 Včasná intervencia

Plánované opatrenia Komisie sú zrejme správne a prijateľné, je však potrebné venovať pozornosť určeniu osobitného manažéra. Dávnejšie právne štúdie dospeli k zisteniu, že v jednotlivých členských štátoch sa odlišne vníma koncepcia „včasnej intervencie“ a že takisto sa môžu odlišovať právomoci orgánov dohľadu, pokiaľ ide o určenie osobitného manažéra. V niektorých členských štátoch vnútroštátne právne predpisy povoľujú určiť osobitných manažérov, a preto bude možno postačujúce vykonať len menšie úpravy. Právny základ na určenie osobitného manažéra existuje v niektorých členských štátoch vďaka ustanoveniam o spúšťacích mechanizmoch včasnej intervencie, ak banka neplní kapitáloví požiadavky. V iných členských štátoch môžu vnútroštátne právne predpisy o obchodných spoločnostiach zakazovať, aby osobitného manažéra určil iný subjekt ako správna rada spoločnosti alebo valné zhromaždenie, a túto platnú legislatívu je preto možné zmeniť alebo upraviť len vtedy, ak sa prijme nový právny predpis.

3.2.5.1 V súvislosti so zodpovednosťou Komisia uvádza, že určenie osobitného manažéra by sa nemalo spájať so štátnou zárukou a orgány dohľadu by nemali preberať zodpovednosť. Z čisto právneho hľadiska sa dá toto len ťažko akceptovať, pretože vo všeobecnosti platí zásada, že ten, ktoré prijíma rozhodnutie alebo opatrenie, je zodpovedný za jeho následky. Akákoľvek výnimka z tejto zásady, ktorá právne nie je podložená, by bola pravdepodobne predmetom súdneho konania.

3.2.5.2 EHSV odporúča, aby bolo možné osobitného manažéra určiť na základe jasne vymedzeného spúšťacieho mechanizmu, ak je orgán dohľadu vykonávajúci svoje právomoci podľa článku 136 smernice o kapitálových požiadavkách (CRD) presvedčený, že manažment úverovej inštitúcie nie je ochotný alebo schopný prijať požadované opatrenia. Výbor je presvedčený, že ak má byť v prípade skupiny rozhodnutie o určení osobitného manažéra právne záväzné, mal by o tom rozhodovať orgán konsolidovaného dohľadu, ale na základe konzultácie a v úzkej spolupráci s hostiteľskými orgánmi dohľadu.

3.2.5.3 Ak bol určený osobitný manažér, znamená to, že banka zápasí s problémami, ktoré môžu narušiť dôveru vkladateľov a spôsobiť hromadné vyberanie vkladov. EHSV sa obáva, že vážne následky môže mať situácia, ak boli určení osobitní manažéri pre niekoľko inštitúcií v rovnakom období. V takomto prípade by sa mali prijať dodatočné preventívne opatrenia s cieľom poskytnúť ochranu príslušným bankám a celému odvetviu pred možnou reťazovou reakciou a vývojom spôsobeným krízou dôvery.

3.2.6 Riešenie problémov

3.2.6.1 Opatrenia uvedené v tejto kapitole sú dobre koncipované, ale samotná Komisia uznáva, že bude možno potrebná revízia právnych predpisov platobnej neschopnosti bánk a že sa počíta s ďalším skúmaním tejto otázky (s. 8 – 9 oznámenia). Všetky opatrenia možno vcelku považovať za takmer konkurzné konanie, ktoré prebieha paralelne, ale oddelene od normálnych postupov. Vo väčšine členských štátov nebude postačujúce uskutočniť reformy, ale sa budú musieť prijať nové právne predpisy.

3.2.6.2 Hlavný rozdiel medzi riešením problému a bankrotom spočíva v tom, že po riešení problému inštitúcia alebo jej časť bude naďalej fungovať, v dôsledku čoho je opodstatnená metodika a zapojenie orgánov dohľadu a orgánov na riešenie problému do celého procesu. Tieto orgány však nemajú súdnu právomoc, čo komplikuje udeľovanie právomoci a plnenie povinnosti, nehovoriac už o zodpovednosti. Zdá sa, že Komisia si dobre uvedomuje tento problém: v súvislosti so zárukami pre zmluvné strany a trhovými opatreniami sa uvádza súdne preskúmanie„na zaistenie toho, aby postihnuté strany mali primerané práva napadnúť opatrenia zo strany orgánov a požiadať o finančné zadosťučinenie“.

3.2.6.3 Orgány by tu mohli čeliť chúlostivej a riskantnej situácii: ak by „postihnutá“ strana chcela napadnúť rozhodnutie orgánov, mohla by požiadať o súdnu nápravu a súd by mohol rozhodnúť o zablokovaní celého postupu. Podľa platných právnych predpisov existuje takéto riziko a je viac ako pravdepodobné, že by sa prejavilo. Je preto potrebné vyvinúť všetko úsilie na to, aby sa zabránilo prípadnému oddialeniu alebo zablokovaniu postupov riešenia problémov. Takéto postupy sa musia realizovať včas a rýchlo, pretože akékoľvek oddialenie alebo zablokovanie by mohlo anulovať iniciatívy orgánov a vyvolať negatívne reakcie trhov. Zmeny v právnych predpisoch a súdnych postupoch sú nepochybne potrebné vo väčšine členských štátov, ale vzhľadom na to, že rámce platobnej neschopnosti a súdne postupy sú v niektorých členských štátoch veľmi odlišné, požadované zmeny budú zásadné.

3.2.7 Odpísanie dlhu

EHSV víta úsilie Komisie analyzovať výzvy týkajúce sa riešenia problémov veľkých komplexných finančných inštitúcií a osobitné otázky spojené s nástrojmi na odpísanie dlhu. Výbor povzbudzuje Komisiu, aby vypracovala rámec, v ktorom bude tento nástroj účinne prispievať k riešeniu problémov všetkých inštitúcií v režime, vrátane veľkých komplexných finančných inštitúcií, a zdôrazňuje význam spoločného medzinárodného rámca. Dúfame preto, že Komisia preskúma dohodu Bazilejského výboru, podľa ktorého by dôležité finančné inštitúcie mali mať vyššiu kapacitu na absorpciu strát, ako sú minimálne normy. Výbor zdôrazňuje, že nástroje na záchranu z vlastných zdrojov by sa mohli uznať ako prostriedky na zvyšovanie kapacity finančných inštitúcií absorbovať straty vrátane systémovo dôležitých finančných inštitúcií a víta ich uplatňovanie ako alternatívu k záchranným opatreniam financovaným z verejných prostriedkov. EHSV však vyjadruje obavy nad formou a uplatňovaním nástrojov na záchranu z vlastných zdrojov a povzbudzuje Komisiu, aby bola mimoriadne opatrná pri ich skúmaní a použití.

3.2.7.1 EHSV sa domnieva, že pri vytváraní a uplatňovaní právomoci na odpísanie dlhu by sa podľa možnosti malo v čo najväčšej miere rešpektovať obvyklé poradie pohľadávok, ktoré stanovujú právne predpisy v oblasti platobnej neschopnosti. Akákoľvek odchýlka od tohto poradia za mimoriadnych okolností by sa mala určiť a ohlásiť vopred.

3.2.7.2 Komisia by mala zabezpečiť, aby bol režim dôveryhodný a aby sa zabránilo negatívnym vedľajším účinkom v prípadoch, ak sú hlavnými investormi do nástrojov na záchranu banky z vlastných zdrojov iné banky, ktoré sú obchodne prepojené. Mala by sa dôkladne preskúmať účinnosť nástrojov na záchranu z vlastných zdrojov v čase systémových kríz, ako aj účinky ich simultánneho použitia mnohými finančnými inštitúciami a mali by sa navrhnúť dodatočné opatrenia v snahe zabrániť prípadným závažným problémom.

3.2.7.3 Komisia by mala dôkladne preskúmať potenciál procyklického správania a nestálosť nástrojov na záchranu z vlastných zdrojov v čase krízy a mala by zvážiť, že kedy a v akom rozsahu je možné sa na ne spoľahnúť za takýchto okolností.

3.2.7.4 EHSV očakáva, že Komisia so zreteľom na celkovú odolnosť bankového sektora a finančných trhov vykoná posúdenie vplyvu jednotlivých nástrojov, ktoré je možné použiť na záchranu z vlastných zdrojov.

3.3 Koordinácia cezhraničného krízového manažmentu

3.3.1 Koordinované riešenie problémov bankových skupín EÚ

3.3.1.1 EHSV víta snahu Komisie docieliť primeranú cezhraničnú koordináciu krízového manažmentu a zdôrazňuje, že opatrenia by mali zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie s veriteľmi a akcionármi v domovských a hostiteľských členských štátoch, chrániť pred reťazovou reakciou v čase krízy a zachovať finančnú stabilitu vo všetkých členských štátoch.

3.3.1.2 Komisia v oddiele 4 správne uvádza, že v prípade zlyhania je potrebná koordinovaná akcia a že „opatreniami uvedenými v oddiele 2 sa zabezpečí, aby orgány na riešenie problémov mali k dispozícii rovnaké nástroje a právomoci.“ Toto konštatovanie však zrejme odporuje inému konštatovaniu na začiatku oddielu 3, v ktorom sa píše o tom, že „rámec by nemal byť normatívny, pokiaľ ide o to, ktoré opatrenia sa použijú v každom konkrétnom prípade“.

3.3.1.3 Koordinované opatrenia si teda vyžadujú spoločnú ochotu prijať rovnaké opatrenia, čo je podmienka, ktorú sa vzhľadom na skúsenosti z minulosti, veľmi pravdepodobne nepodarí splniť. Je pravda, že pri vypracovaní oddielu 3 Komisia pravdepodobne odkazovala len na prípady na vnútroštátnej úrovni, zatiaľ čo oddiel 4 odkazuje na cezhraničnú krízu, v prípade ktorej je právomoc delegovaná na európsky orgán dohľadu (ESA). Poznámka však nie je nesprávna, ak si každý vnútroštátny orgán môže slobodne zvoliť svoje vlastné postupy, vzhľadom na to, že postupy stanovené európskym orgánom dohľadu môžu byť odlišné alebo v protiklade s vnútroštátnymi postupmi. V takomto prípade by sa postupy týkajúce sa veriteľov vnútroštátnych pobočiek zahraničnej banky mohli odlišovať od postupov týkajúcich sa veriteľov vnútroštátnej banky. Toto môže spôsobiť určité obavy, pokiaľ ide o paritu práv veriteľov, a prípadne rozpor v predpisoch na medzinárodnom trhu. Niektorými týmito otázkami sa podrobne zaoberá konzultačný dokument a dúfame, že konzultácia pomôže vyriešiť väčšinu z nich.

3.3.1.4 Dobre si uvedomujeme, že členské štáty sa budú brániť myšlienke zavedenia normatívnych pravidiel a že opačné stanovisko možno nie je realistické, ale ponechať príliš veľkú slobodu voľby v rukách vnútroštátnych orgánov by spôsobilo ťažkosti v prípade medzinárodnej krízy týkajúcej sa skupín. Predtým, ako sa prijmú vnútroštátne predpisy, by pravdepodobne bolo potrebné koordinovať niektoré hlavné aspekty postupov (prípadne pod záštitou európskeho orgánu dohľadu).

3.3.1.5 V súvislosti s koordinačným rámcom zvažuje Komisia dve reformy: reformu založenú na kolégiách na riešenie problémov a reformu založenú na orgánoch na riešenie problémov skupín. Zdá sa, že druhá reforma je racionálnejšia, pružnejšia a účinnejšia vzhľadom na to, že vedúcu úlohu by plnili orgány na riešenie problémov, pričom by ako pozorovateľ bol zapojený aj európsky bankový orgán. V prípade druhej reformy spočívajúcej v rozšírení súčasných kolégií dohľadu a ich doplnení o orgány na riešenie problémov by mohli vzniknúť ťažkosti pri prijímaní rýchlych rozhodnutí v dôsledku obáv vzhľadom na aspekty dohľadu a riešenia problémov.

3.3.1.6 Jedna z najväčších obáv: skupinový systém na riešenie problémov by nebol záväzný. Vnútroštátne orgány, ktoré nesúhlasia so systémom, by mohli prijímať „nezávislé opatrenia“, hoci „by sa od nich požadovalo“, aby zvážili vplyv svojho rozhodnutia na ostatné členské štáty, aby „uviedli dôvody svojho rozhodnutia“ na kolégiu na riešenie problémov a aby „prerokovali“ tieto dôvody s ostatnými členmi kolégia. Skúseností z minulosti sú tu opäť dôvodom na negatívne pripomienky: ak sú ohrozené vnútroštátne záujmy, je veľmi pravdepodobné, že každý vnútroštátny orgán bude v prvom rade brániť tieto záujmy. Navrhovaný postup je ťažkopádny, časovo náročný a neuplatniteľný v prípadoch, ak vnútroštátne orgány chcú okamžite konať. Je nerealistické očakávať od vnútroštátnych orgánov, že budú čakať a že neprijmú žiadne vnútroštátne opatrenia, kým orgány na riešenie problémov na úrovni skupiny neprijmú rozhodnutie, a to najmä v prípadoch, keď sú dcérske spoločnosti príliš veľké pre miestny trh.

3.3.1.7 EHSV odporúča Komisii, aby zjednodušila postup, na základe ktorého môže členský štát, ktorý nesúhlasí s navrhovaným plánom, vyjadriť svoje stanovisko.

3.4 Financovanie riešenia problémov

EHSV sa už vyjadril k tejto otázke vo svojom stanovisku o Fonde na riešenie krízovej situácie bánk (9). Výbor by chcel opakovane zdôrazniť, že všetky návrhy legislatívnych ustanovení, ktoré sa týkajú tejto oblasti, by mali byť doplnené o hĺbkovú analýzu a posúdenie vplyvu, pričom je potrebné v plnej miere zohľadniť uplatňovanie bankových odvodov alebo daní v niektorých členských štátoch.

3.4.1 Fondy na riešenie problémov a systémy ochrany vkladov

EHSV sa už vyjadril k fondom na riešenie problémov a systémom ochrany vkladov vo svojom nedávnom stanovisku (10).

3.4.2 Koncepcia fondov na riešenie problémov

3.4.2.1 Existujú určité obavy v súvislosti so zdanlivo neškodnou poslednou vetou: „…že náklady presahujúce kapacitu fondu sa následne získajú z bankového sektora.“ Vyzvať celý sektor, aby uhradil straty spôsobené jedným z jeho členov nie je nezvyčajným postupom, ale v takom prípade by sa mali prísne vymedziť podmienky a ešte predtým by bolo potrebné vypracovať hĺbkovú analýzu dôsledkov. Je potrebný primeraný právny základ. Je akceptovaným postupom, ak sa na základe nariadenia uloží platenie príspevkov do fondu, je však potrebné, aby existovali právne predpisy, ak straty majú priamo uhradiť tretie strany.

3.4.2.2 Pokiaľ ide o základ na výpočet príspevkov, prijateľný harmonizovaný prístup by sa mal zakladať na celkovej sume záväzkov po ich kvalitatívnom ohodnotení alebo na sume záväzkov okrem zaručených vkladov. Slabým článkom je tu opäť pružnosť: každý členský štát by mohol rozhodovať rozdielne, „za predpokladu, že by to neviedlo k narušeniu vnútorného trhu“. Rozdielne kritériá vedú k rozdielnym systémom príspevkov a rozdielnym úrovniam nákladov na každé vnútroštátne priemyselné odvetvie. Takže nevyhnutným dôsledkom pružnosti je narušenie fungovania trhu.

3.4.2.3 Mnohé členské štáty už zaviedli dane a odvody, ktorých parametre (základ, výška a cieľ) sa v zásadnej miere odlišujú. Vzhľadom na tieto rozdiely by výbor chcel zdôrazniť, že je potrebné zabezpečiť primeranú koordináciu v krátkodobom horizonte prostredníctvom zavedenia praktických riešení vrátane uzavretia prípadných bilaterálnych dohôd. Okrem toho by sme chceli opätovne zdôrazniť význam zabudovanej flexibility v rámci vnútroštátnych systémov odvodov v krátkodobom horizonte v záujme prebiehajúcich zmien v oblasti regulácie a pokroku smerom k dosiahnutiu vhodného riešenia na úrovni EÚ v strednodobom horizonte.

3.4.3 Výška fondov

EHSV sa k tejto otázke už vyjadril vo svojom nedávnom stanovisku (11). Výbor opakovane zdôrazňuje, že sa vyžaduje kvantitatívne posúdenie vplyvu, ako aj hodnotenie vplyvu v súvislosti s ďalším odčerpávaním finančných prostriedkov zo zdrojov finančného sektoru, ktoré by mohli slúžiť na poskytovanie úverov, spolu s účinkami smernice o kapitálových požiadavkách.

3.5 Ďalšie kroky a budúca práca

3.5.1 Ďalšie kroky: Rámec koordinácie

Bude nevyhnutné upraviť vnútroštátne právne predpisy o platobnej neschopnosti a prispôsobiť ich novým pravidlám týkajúcim sa riešenia problémov. Je však otázne akým spôsobom a v akom časovom horizonte. Úprava právnych predpisov si vyžaduje zapojiť vlády a parlamenty, čo je zvyčajne zdĺhavý postup, najmä vtedy, ak ide o citlivé otázky. Predtým, ako sa prijme nariadenie, Komisia by sa mala snažiť zabrániť tomu, aby dochádzalo k sporom z dôvodu zaužívaných zásad v niektorých členských štátoch.

3.5.2 Rámec platobnej neschopnosti (strednodobý)

Administratívna likvidácia nie je neznámym postupom, ale vo väčšine členských krajín ju zvyčajne vykonáva likvidátor, ktorého vymenuje súd a ktorý vykonáva svoju činnosť pod jeho dohľadom. Ak by sa likvidáciou bánk poverili administratívne bankové subjekty, ktoré by ju riadili, znamenalo by to presun právomoci od súdnych orgánov k administratívnym orgánom, čo by mohlo byť v rozpore s vnútroštátnymi právnymi predpismi, alebo dokonca v rozpore s ústavami.

3.5.3 Rámec EÚ pre krízové riadenie, ktorý pre finančný sektor navrhla Komisia, sa odlišuje od prístupu ku krízovému riadeniu, ktorý uplatňujú niektoré členské štáty v rámci programov podporovaných EÚ a MMF (12). Tieto programy plánujú rekapitalizáciu z verejných zdrojov vrátane financovania zo strany EÚ a MMF, čo môže v budúcnosti niekoľko rokov pokračovať, a to presne v čase, keď sa má v EÚ realizovať európsky rámec pre krízové riadenie a rámec pre riešenie krízovej situácie bánk. EHSV očakáva, že Komisia navrhne vhodné prechodné opatrenia a realistický časový rámec, ktorý umožní členskému štátu, aby zorganizoval rýchly, bezproblémový a komplexný prechod k navrhovanému rámcu EÚ pre krízové riadenie a rámcu pre riešenie krízovej situácie bánk, ktorý bude v súlade s potrebou zabrániť oslabeniu ich bankových sektorov.

Bruseli 16. júna 2011 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) Pozri takisto Ú. v. EÚ C 107 zo 6.4.2011, s. 16, kde sme podrobne analyzovali náklady spojené s rámcom krízového riadenia a osobitne s rámcom na riešenie krízovej situácie bánk, ako aj ich vplyv na finančný sektor a na väčší hospodársky priestor.

(2) Skupina na vysokej úrovni pre finančný dohľad v EÚ, ktorej predsedá Jacques de Larosière, správa z 25. februára 2009, Brusel, s. 64.

(3) KOM(2009) 561.

(4) KOM(2010) 254.

(5) Pozri: http://ec.europa.eu/internal_market/bank/crisis_management/index_en.htm.

(6) Pokiaľ ide o financovanie nákladov pozri odsek 3.4 dokumentu Komisie (KOM(2010) 579 v konečnom znení) a stanovisko Ú. v. EÚ C 107 zo 6.4.2011, s. 16.

(7) Pozri programy MMF na hodnotenie finančného sektora, 2011, www.imf.org.

(8) Skupina na vysokej úrovni pre finančný dohľad v EÚ, ktorej predsedá Jacques de Larosière, správa z 25. februára 2009, Brusel, s. 64.

(9) Ú. v. EÚ C 107, 6.4.2011, s. 16.

(10) Pozri poznámku pod čiarou 9.

(11) Pozri poznámku pod čiarou 9.

(12) Pozri správy MMF o Grécku (č. 1168) a Írsku (č. 10366 a č. 1147).