Návrh na nariadenie Európskeho Parlamentu a Rady, ktorým sa zriaďuje Európsky úrad pre trh elektronických komunikácií {SEK(2007) 1472} {SEK(2007) 1473} /* KOM/2007/0699 v konečnom znení - COD 2007/0249 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | V Bruseli, 13.11.2007 KOM(2007) 699 final 2007/2049 (COD) Návrh na NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa zriaďuje Európsky úrad pre trh elektronických komunikácií (predložený Komisiou) {SEK(2007) 1472}{SEK(2007) 1473} DÔVODOVÁ SPRÁVA DÔVODY A CIELE NÁVRHU. VšEOBECNÝ KONTEXT ROZVOJ ÚčINNÉHO JEDNOTNÉHO TELEKOMUNIKAčNÉHO TRHU JE VECOU NAJVYššEJ POLITICKEJ PRIORITY V EÚ. INFORMAčNÉ A KOMUNIKAčNÉ TECHNOLÓGIE (IKT) A SPOLU S NIMI ODVETVIE TELEKOMUNIKÁCIÍ PREDSTAVUJÚ šTVRTINU CELKOVÉHO EURÓPSKEHO RASTU. V ÉRE TECHNOLOGICKÉHO POKROKU, CEZHRANIčNÝCH OBCHODNÝCH AKTIVÍT A RASTÚCEHO DOPYTU SPOTREBITEľOV PO ELEKTRONICKÝCH KOMUNIKAčNÝCH SLUžBÁCH NEZÁVISLE OD GEOGRAFICKÉHO UMIESTNENIA MÁ DOBUDOVANIE SKUTOčNÉHO VNÚTORNÉHO TRHU S ELEKTRONICKÝMI KOMUNIKÁCIAMI ZÁSADNÝ VÝZNAM PRE KONKURENCIESCHOPNOSť EURÓPY. BEZ KONKURENCIESCHOPNEJ A EFEKTÍVNEJ INFRAšTRUKTÚRY TELEKOMUNIKÁCIÍ JE LEN MALÁ šANCA ROZVÍJAť CELOEURÓPSKE SLUžBY. Úplné otvorenie vnútroštátnych trhov s telekomunikáciami hospodárskej súťaži v roku 1998 bolo podnetom na investície a inovácie zo strany nových i etablovaných subjektov na trhu a občanom Európy prinieslo citeľné výhody v podobe lepšieho výberu, nižších cien, vyššej kvality a rastúceho rozsahu nových pevných a mobilných služieb. Tieto výhody sa dosiahli prostredníctvom regulačného rámca EÚ určeného na dosiahnutie troch cieľov, teda podpory hospodárskej súťaže, konsolidácie vnútorného trhu elektronických komunikácií a prínosu pre zákazníkov a užívateľov. Rámec obsahuje päť smerníc, ktoré nadobudli účinnosť v júli 2003. Súčasný regulačný rámec v súlade so zásadou lepšej regulácie požaduje, aby Komisia podávala pravidelné správy o jeho fungovaní. Prvá správa, z júna 2006[1], stanovila návrhy zmien rámca a zároveň začala štvormesačné verejné konzultácie. Tento rozsiahly a ucelený proces hodnotenia odhalil mnoho významných problémov, ktoré treba vyriešiť, predovšetkým problém nedostatočnej jednotnosti pri uplatňovaní predpisov EÚ a rozkúskovanosti regulácie vnútorného trhu. Napriek výraznému pokroku pri harmonizácii regulácie elektronických komunikácií však nejednotné regulačné prístupy 27 vnútroštátnych regulačných orgánov - ktoré sa vzájomne značne líšia v zmysle kompetencií, nezávislosti a finančných a ľudských zdrojov - stoja v ceste technologickému rozvoju a podniky ich vnímajú ako prekážky poskytovaniu nadnárodných alebo celoeurópskych služieb. Okrem toho by občania nemali platiť nadmerne vysoké ceny z dôvodu umelo udržiavaných vysokých nákladov firiem pôsobiacich vo viacerých členských štátoch. Komisia navrhuje zriadiť nový nezávislý úrad, ktorý jej pomôže prekonať tieto prekážky a bude pracovať v úzkej súčinnosti s vnútroštátnymi regulačnými orgánmi (NRA) a s Komisiou. V rámci tohto nového úradu, ktorý bude zodpovedný Európskemu parlamentu, bude pracovať rada regulačných orgánov pozostávajúca z riaditeľov vnútroštátnych regulačných orgánov všetkých členských štátov EÚ, ktorá nahradí Skupinu európskych regulačných orgánov (ERG)[2]. Bude poskytovať Komisii odborné poradenstvo, najmä pri príprave rozhodnutí o regulácii podľa tzv. „postupu podľa článku 7“, podporovať vnútorný trh zlepšovaním jednotnosti uplatňovania predpisov EÚ a bude konať ako odborné stredisko v elektronických komunikačných sietí a služieb na úrovni EÚ. Nový úrad by mal takisto prevziať funkcie Európskej agentúry pre bezpečnosť sietí a informácií (ENISA), čím sa vyriešia mnohé problémy zistené v súvislosti s fungovaním ENISA[3]. Predkladaný návrh dopĺňa ďalšie dva návrhy, ktorými sa menia a dopĺňajú smernice predstavujúce súčasný regulačný rámec v oblasti elektronických komunikácií[4]. Tieto tri návrhy sú doplnené o posúdenie vplyvu[5]. - Platné ustanovenia v oblasti návrhu Týmto nariadením sa dopĺňa päť smerníc, ktoré tvoria súbor regulačných predpisov EÚ v oblasti elektronických komunikácií. Navrhovanými zmenami rámcovej smernice sa zjednodušuje postup analýzy trhu, ale toto zjednodušenie sa musí doplniť o zriadenie špecializovaného a nezávislého odborného orgánu, ktorý bude pomáhať Komisii pri posudzovaní technologicky zložitých otázok budúcich trhov. Navrhovanými zmenami smernice o povolení sa stanovujú nové postupy harmonizácie podmienok na úrovni EÚ spojených s uplatňovaním užívacích práv na cezhraničné služby a prípadne aj pre výber poskytovateľov cezhraničných služieb. Nový úrad bude hybnou silou vykonávania týchto postupov. Zmeny smernice o univerzálnej službe uľahčia užívateľom so zdravotným postihnutím prístup k elektronickým komunikáciám vrátane tiesňových služieb a ich využívanie. Úrad bude vystupovať v úlohe ústredného kontaktného miesta pre riešenie týchto otázok na úrovni EÚ. - Súlad s ostatnými politikami a cieľmi Únie Ciele navrhovaného nariadenia sú v súlade s obnovenou Lisabonskou stratégiou na podporu rastu a zamestnanosti prostredníctvom väčšej konkurencieschopnosti, so súvisiacou iniciatívou Komisie s názvom i2010, ktorej cieľom je vytvoriť jednotný európsky informačný priestor, a so stratégiou Komisie na posilnenie vnútorného trhu. Cieľom tohto návrhu je zlepšiť fungovanie vnútorného trhu elektronických komunikácií. KONZULTÁCIE SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU - Konzultácie so zainteresovanými stranami Metódy konzultácií, hlavné cieľové odvetvia a všeobecný profil respondentov Koncom roku 2005 začali útvary Komisie dvojfázovú konzultáciu o preskúmaní regulačného rámca. Uverejnením oznámenia v júni 2006 sa začalo druhé kolo verejnej konzultácie, ktoré trvalo štyri mesiace a skončilo sa 27. októbra 2006. Prišlo celkovo 224 odpovedí od rozličných zainteresovaných strán z EÚ aj mimo EÚ. Zhrnutie odpovedí a spôsob ich zohľadnenia V rámci verejných konzultácií boli vyjadrené tieto obavy: i) Existujú výrazné rozdiely v spôsobe, akým sa regulačný rámec vykonáva na vnútroštátnej úrovni. Rozkúskovanie vnútorného trhu podľa rozličných regulačných systémov bráni investíciám, ktorým by veľmi prospela spoločná a predvídateľná regulácia v celej EÚ. Mnohé strany upozornili na to, že značne rozdiely pri uplatňovaní predpisov bránia, aby sa výhody vnútorného trhu využívali v plnom rozsahu; ii) Súčasný prístup k výberu a schvaľovaniu prevádzkovateľov pre určité typy cezhraničných služieb nie je zlučiteľný s využívaním úspor z rozsahu potrebných na rozvoj nových služieb. Predovšetkým v prípade služieb poskytovaných skutočne v celom Spoločenstve treba zaviesť koordinovanejší systém udeľovania užívacích práv na frekvencie a čísla. Význam rastúcej konkurencieschopnosti EÚ a dosahovania úspor z rozsahu v prípade služieb poskytovaných v celom Spoločenstve bol zdôraznený aj v odpovedi ERG komisárke pani Redingovej; iii) mal by sa však lepšie využívať odborný potenciál v ERG. Aby sa však zabránilo prístupu založenému na „najmenšom spoločnom menovateli“, za zásadovú sa považuje inštitucionálna reforma ERG, ktorá tejto skupine umožní dosiahnuť lepšiu jednotnosť a prípadne aj harmonizáciu. - Zhromažďovanie a využívanie odborných znalostí Komisia využila pri príprave tohto návrhu a súvisiacich návrhov výsledky rozličných štúdií vykonaných externými zmluvnými stranami. Tieto štúdie sú opísané v súvisiacom posúdení vplyvu a týkajú sa tak hospodárskeho modelovania, ako aj prieskumu názorov zúčastnených strán. Štúdie sú k dispozícii na adrese: http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/ext_studies/index_en.htm - Posúdenie vplyvu V posúdení vplyvu sa skúmajú rozličné možnosti, ako dosiahnuť najlepší regulačný model pre vytvorenie jednotného trhu elektronických komunikácií prostredníctvom jednotnej a účinnej regulácie pri súčasnom dodržiavaní zásad subsidiarity a proporcionality. Správa obsahuje posúdenie hlavných vplyvov troch možností v rámci danej politiky, v ktorých sa počíta s troma rozličnými inštitucionálnymi úpravami s rôznym rozložením právomocí medzi vnútroštátne orgány a EÚ. Z analýzy ekonomickej efektívnosti navrhovaného úradu vyplýva, že v prípade konzervatívneho scenára možno odhadovať, že v tých oblastiach politiky, v ktorých by tento úrad vykonával svoju činnosť, môže jeho celkový hospodársky prínos výrazne prevýšiť rozpočtové náklady, a to približne 10 až 30-násobne (t. j. prínos by sa pohyboval v rozsahu medzi 250 až 800 miliónov EUR). Tento prínos by dosahoval výšku 550 až 1400 miliónov eur, keby sa uskutočnili optimistickejšie scenáre rastu celoeurópskych trhov. Hlavným zdrojom tohto prínosu je zníženie regulačného rizika, ktorá by sa dosiahla prostredníctvom pôsobenia úradu. Dokonca aj okrajové zníženie regulačného rizika (približne o 10 %) v celej Európe sa prejaví v nižších kapitálových nákladoch priemyslu. Okrem toho sa zapojením úradu urýchli proces prideľovania frekvencií celoeurópskym službám; keby sa realizáciu hlavných projektov tohto typu podarilo urýchliť len o jeden rok, hospodársky prínos by predstavoval rádovo niekoľko stoviek miliónov eur. Správa o posúdení vplyvu je k dispozícii na adrese: http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/index_en.htm#communication_review NEZÁVISLÝ MECHANIZMUS PRE SPOLUPRÁCU A ROZHODOVANIE VNÚTROšTÁTNYCH REGULAčNÝCH ORGÁNOV: EURÓPSKY ÚRAD PRE TRH ELEKTRONICKÝCH KOMUNIKÁCIÍ EURÓPSKY ÚRAD PRE TRH ELEKTRONICKÝCH KOMUNIKÁCIÍ 3.1. SKÚSENOSTI ERG TREBA ROZVINÚť DO šTRUKTÚRY FORMÁLNEJ SPOLUPRÁCE Hoci sa vnútorný trh elektronických komunikácií v posledných rokoch rozvíjal, naďalej je možné konštatovať, že pretrváva: i) značná nejednotnosť pri vykonávaní európskeho regulačného rámca na vnútroštátnej úrovni, čo vedie k rozdrobeniu európskych trhov a odrádzaniu od investovania; ii) neexistencia účinných mechanizmov na koordináciu výberu a povoľovania služieb, ktoré majú svojou podstatou cezhraničný charakter, ako napríklad mobilné služby a služby založené na internetovom protokole. Komisia založila v roku 2004 nezávislú poradnú skupinu s názvom „Skupina európskych regulačných orgánov” (ERG) s cieľom zjednodušiť konzultáciu, koordináciu a spoluprácu medzi vnútroštátnymi regulačnými orgánmi navzájom, ako aj medzi týmito orgánmi a Komisiou. Minulý rok poskytla ERG Komisii stanoviská k oddeleniu funkcií a regulačným zásadám prístupu novej generácie a uskutočnila niekoľko verejných konzultácií o spoločných pozíciách, ktoré ERG navrhuje (napr. uvoľnený veľkoobchodný prístup, VoIP a prístup k bitovému toku). Všetky spoločné prístupy ERG sú však v skutočnosti založené na konsenze a preto je ich vypracovanie neľahké a vyžaduje si veľa času. Keď sú v názoroch alebo záujmoch jednotlivých regulačných orgánov podstatné rozdiely, je naozaj nemožné konsenzus dosiahnuť. Výsledkom tohto stavu je voľná spolupráca, ktorá spôsobila, že dokumenty skupiny sa vo viacerých dôležitých a kontroverzných otázkach obmedzili len na všeobecné vyhlásenia. Súčasný prístup v rámci ERG, ktorý si v praxi zvyčajne vyžaduje dosiahnutie dohody medzi všetkými 27 regulačnými orgánmi, ďalej komplikuje existencia paralelného subjektu, ktorého činnosť sa prekrýva s činnosťou ERG. Ide o Skupinu nezávislých regulačných orgánov (IRG). IRG pozostáva z 27 členských štátov EÚ a siedmich ďalších európskych krajín a hoci má vplyv na regulačné prístupy Spoločenstva, nemá povinnosť implementovať právne predpisy Spoločenstva ani podávať správy Komisii[6]. Skutočnosť, že súčasná štruktúra neprináša uspokojivé výsledky, je teda výsledkom toho, že jej organizácia nie je optimálna a neponúka požadovanú rýchlosť a účinnosť na dosahovanie jednotných prístupov v rámci EÚ, ani potrebnú mieru zodpovednosti a transparentnosti. Komisia vyhodnotila jednotlivé možnosti organizácie požadovaných úloh vrátane možnosti, či by bola schopná vykonávať tieto úlohy sama. Harmonizácia na centrálnej úrovni by si vyžadovala odborné posúdenie každého z 27 vnútroštátnych trhov. V praxi by to znamenalo, že na úspešné vyriešenie týchto otázok by mal požadované podrobné znalosti miestnych podmienok iba subjekt, v ktorom by boli zastúpené vnútroštátne regulačné orgány. Vnútroštátne regulačné orgány sú navyše v mnohých prípadoch už samy osebe veľkými a významnými subjektmi; je preto nemysliteľné, aby Komisia mala zdroje a znalosti na nahradenie vnútroštátnych regulačných orgánov. Skúmala sa aj možnosť posilnenej ERG s hlasovacími právami, ktorá by umožňovala prijímať väčšinové rozhodnutia. Bez ohľadu na problematickosť so zavedením všeobecne prijateľného systému hlasovania by takýto subjekt nemohol vydávať rozhodnutia, ktoré by pre jeho členov boli záväzné. Podľa súčasnej zmluvy môže takúto úlohu plniť len Komisia. Okrem toho existujú vážne inštitucionálne prekážky rozšírenia ERG na dosiahnutie úrovne pôsobnosti potrebnej na vykonávanie takejto posilnenej úlohy. Akékoľvek rozšírenie ERG by si vyžadovalo značné posilnenie jej existujúcich zdrojov, aby mohla vykonávať svoju činnosť, keďže súčasný systém rotujúceho predsedníctva ERG dosiahol svoje limity (vymenovanie výkonného riaditeľa, posilnenie sekretariátu, formálny rokovací poriadok na prijímanie rozhodnutí atď.). Zdroje takéhoto posilnenia úlohy ERG nemožno čerpať zvonku, keďže Komisia si musí byť istá, že jej stanoviská a odporúčania sú transparentné, zodpovedné a nezávislé. Posilnená ERG by napríklad nemohla byť pre Komisiu legitímnym poradným subjektom, keby bola založená na zdrojoch, ktoré sa jej poskytli prostredníctvom IRG. ERG vskutku môže posilniť svoju poradnú úlohu pre Komisiu požadovaným spôsobom, len ak sa stane orgánom Spoločenstva, ktorý podlieha rovnakým správnym a rozpočtovým pravidlám, ktoré sa uplatňujú na všetky orgány Spoločenstva (služobný poriadok, nariadenie o rozpočtových pravidlách, požiadavky na podávanie správ Parlamentu atď.). Komisia preto dospela k záveru, že požadované úlohy by mohol najlepšie plniť samostatný subjekt, ktorý je nezávislý a existuje mimo Komisie a ktorým sa posilnia právomoci vnútroštátnych regulačných orgánov tým, že prevezme funkcie ERG, ktoré by tak nadobudli pevný a transparentný základ v právnych predpisoch Spoločenstva. Tento subjekt by Komisii poskytoval stanoviská a poradenstvo, pokiaľ ide o celý rad dôležitých rozhodnutí európskeho záujmu, no prijímal by aj individuálne rozhodnutia o správe Európskeho telefónneho číslovacieho priestoru. Navrhované úlohy by na európskej úrovni dopĺňali, nie však zdvojovali, regulačné úlohy, ktoré plnia vnútroštátne regulačné orgány. Úrad poskytne prostriedky na vytvorenie účinného partnerstva medzi Komisiou a vnútroštátnymi regulačnými orgánmi v otázkach, v ktorých sa vyžaduje jednotnosť v rámci Európy, napríklad: vymedzenia trhov, analýza a nápravné opatrenia; zosúladenie využívania rádiového spektra; vymedzenie nadnárodných trhov; kvalita služieb. Zároveň poskytne rentabilnejšiu platformu na riešenie celoeurópskych otázok, ktoré presahujú pole pôsobnosti dokonca aj posilnenej ERG, ako napríklad bezpečnosť sietí a informácií, zavádzanie čísla tiesňového volania „112“, správa Európskeho telefónneho číslovacieho priestoru. Navrhovaný úrad by tvoril základný kameň pevného a jednotného rámca, v ktorom vnútroštátne regulačné orgány budú môcť spolupracovať spôsobom, ktorý je v súlade so zásadami, ktoré vymedzila Komisia v návrhu medziinštitucionálnej dohody o vytvorení rámca pre európske regulačné agentúry[7]. 3.2 Hlavné úlohy nového úradu Úrad by na európskej úrovni dopĺňal regulačné úlohy, ktoré na vnútroštátnej úrovni vykonávajú regulačné orgány, takto: - Zabezpečenie rámca na spoluprácu vnútroštátnych regulačných orgánov. Navrhuje sa zlepšiť zaobchádzanie s cezhraničnými aspektmi regulácie trhu elektronických komunikácií a integrity siete. Úrad poskytne postupy spolupráce medzi vnútroštátnymi regulačnými orgánmi, najmä pokiaľ ide o výmenu informácií, poskytovanie poradenstva a technickú podporu. Úrad by mal právomoc na mediáciu a riešenie cezhraničných sporov medzi vnútroštátnymi regulačnými orgánmi. Týmto rámcom sa takisto posilní spolupráca medzi vnútroštátnymi regulačnými orgánmi členských krajín EÚ a tretími krajinami. - Regulačný dohľad nad vymedzením trhu, analýzou a vykonávaním nápravných opatrení. Úrad by mal vo všeobecnosti vo vzťahu ku Komisii poradnú úlohu, pokiaľ ide o otázky regulácie trhu a mohol by vydávať nezáväzné usmernenia na propagovanie osvedčených postupov medzi vnútroštátnymi regulačnými orgánmi. Návrhy opatrení vnútroštátnych regulačných orgánov by podliehali vyjadreniu stanovísk, pokiaľ ide o ich možný vplyv na jednotný trh a zlučiteľnosť s právnymi predpismi Spoločenstva, v prípade potreby by sa do stanoviska zahrnuli návrhy na úpravy. Tieto stanoviská sa odovzdajú Komisii zrýchleným postupom na základe jednoduchej väčšiny hlasov členov. - Vymedzenie nadnárodných trhov: Úrad zabezpečuje účinný a primeraný mechanizmus umožňujúci reagovať na rast cezhraničných trhov vyplývajúci zo zvyšujúcej sa mobility, väčšieho rozšírenia služieb využívajúcich internet (napr. VoIP), družicových služieb a vyššej konvergencie medzi pevnými a mobilnými službami. Úrad bude zodpovedný aj za sledovanie vývoja roamingových služieb, a to hlasových aj dátových. - Poradenstvo v oblasti harmonizácie rádiových frekvencií: Úrad by urýchlil a zvýšil účinnosť politiky rádiového spektra prostredníctvom priebežnej analýzy a podávania správ, identifikácie potenciálu a prostriedkov rozvoja nových služieb, vedenia registra využívania spektra v celej EÚ, poradenstva o spoločných postupoch udeľovania povolení, technickej podpory pri výbere žiadostí o licencie na spektrum, poradenstva o odňatí užívacích práv v prípade nesplnenia licenčných podmienok. - Rozhodovacie právomoci pri správe prideľovania čísel a poradenstvo v otázkach prenosnosti čísel. Úrad by bol poverený správou a rozvojom Európskeho telefónneho číslovacieho priestoru (ETNS), t. j. čísel využívajúcich jednotnú predvoľbu pre celú EÚ (3883), ktorú možno prideliť organizáciám, ktoré by chceli zriadiť celoeurópske telefónne centrum služieb s jediným kontaktným bodom. Úrad by okrem toho spolupracoval s vnútroštátnymi regulačnými orgánmi a členskými štátmi na európskych aspektoch prideľovania a prenosnosti čísel, okrem iného podávaním správ o vývoji v zavádzaní európskeho čísla tiesňového volania 112, identifikáciou číselného rozsahu pre cezhraničné služby, identifikáciou potenciálu a prostriedkov na rozvoj nových služieb a poskytovaním poradenstva o spoločných postupoch na udeľovanie povolení. - Bezpečnosť sietí a informácií. Úrad prevezme úlohy existujúcej Európskej agentúry pre bezpečnosť sietí a informácií. Posilní sa tým súdržnosť medzi povinnosťami zabezpečiť integritu sietí, čo je dnes úlohou vnútroštátnych regulačných orgánov, a úlohou vytvárať kultúru bezpečnosti sietí a informácií, ktorá patrí do kompetencie ENISA. - Všeobecné informačné a poradné funkcie. Úlohou úradu by bolo vypracúvať výročnú správu o vývoji v odvetví elektronických komunikácií (o ponuke a rozšírení nových služieb, vývoj hospodárskej súťaže, preskúmanie situácie v oblasti vnútroštátnej regulácie, použité nápravné opatrenia, informácie o odvolacích konaniach atď.). Okrem toho by sledoval interoperabilitu a dostupnosť elektronických komunikácií v Európe a podával o tom správy, pričom by bol spôsobilý vydávať odporúčania o opatreniach, ktoré sa majú prijať na vnútroštátnej úrovni najmä s cieľom lepšie napĺňať potreby zdravotne postihnutých alebo starších občanov. 3.3 Právne prvky návrhu - Právny základ Článok 95 Zmluvy o ES - Zásada subsidiarity Cieľ navrhovaného opatrenia nemôžu v uspokojivej miere dosiahnuť členské štáty samotné. - V súčasnom regulačnom rámci sa povolenia na poskytovanie služieb vydávajú na úrovni členských štátov a 27 vnútroštátnym regulačným orgánom sú ponechané značné rozhodovacie právomoci, pričom Komisia má len obmedzenú možnosť dohľadu a koordinácie. Znamená to, že vnútorný trh je stále len pestrou zmesou 27 rozličných regulačných systémov. Bráni to rozvoju cezhraničných služieb a prevádzkovatelia sú za podobných okolností konfrontovaní s rozdielnymi a nesúrodými prevádzkovými podmienkami. V praxi je niekoľko regulačných oblastí, ktorými sa zaoberajú vnútroštátne regulačné orgány, spoločných v celej EÚ (napríklad regulačné zaobchádzanie s novými službami, otázky vedenia účtovníctva na regulačné účely, prideľovanie čísel, fungovanie vybavenia a služieb pre užívateľov so zdravotným postihnutím, ktorí cestujú po EÚ atď.)[8]. Aby sa podporili úspory z rozsahu a konkurencieschopný vnútorný trh, je mimoriadne dôležité rozvíjať v tejto oblasti postupy a odborné znalosti spoločné pre celú EÚ, a tým aj jednotnosť a prípadne aj harmonizáciu. Táto požiadavka sa môže účinne a efektívne vyriešiť len zdokonalením súčasného inštitucionálneho modelu a rozložením zodpovednosti medzi členské štáty, vnútroštátne regulačné orgány a Komisiu. Možno to dosiahnuť len opatreniami na úrovni Spoločenstva. - Jedným z cieľov preskúmania uvedených v smernici o povolení je rozvoj poskytovania cezhraničných služieb v Spoločenstve[9]. V rozsiahlych verejných konzultáciách sa zdôraznila naliehavá potreba toho, aby sa prevádzkovateľom uľahčilo poskytovanie služieb v celom Spoločenstve, a to odstránením niektorých závažných prekážok obsiahnutých v súčasnom prístupe[10]. Existuje niekoľko cezhraničných služieb, ktoré nemožno regulovať jednotným spôsobom alebo pri ich poskytovaní nemožno dosiahnuť úspory z rozsahu prostredníctvom opatrení jednotlivých členských štátov. Zlepšením jednoty regulácie na vnútornom trhu a znížením nákladov firiem pôsobiacich vo viacerých krajinách by opatrenia na úrovni Spoločenstva boli jednoznačným prínosom z dôvodu svojho rozsahu a mali by mať priaznivé účinky v porovnaní s opatreniami prijatými na úrovni členských štátov. Ciele navrhovaného opatrenia preto možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva. - Zásada proporcionality Návrh je v súlade so zásadou proporcionality, keďže úrad bude Komisii poskytovať poradenstvo pri uskutočňovaní politiky v oblasti elektronických komunikácií. - Vytvorením úradu sa spolupráca medzi vnútroštátnymi regulačnými orgánmi (v súčasnosti v rámci ERG) začlení do systému Spoločenstva. Existuje jednoznačná potreba zlepšiť jednotlivé režimy tak, aby určité úlohy, ktoré v súčasnosti vykonáva ERG - čo je v podstate konzultačné fórum vnútroštátnych regulačných orgánov, ktoré nie sú inštitucionálne schopné dospieť k spoločným rozhodnutiam - vykonával jediný špecializovaný orgán na úrovni EÚ, ktorý svoju činnosť vykonáva v rámci inštitucionálnej štruktúry Spoločenstva. Pri vykonávaní svojich úloh bude úrad poskytovať Komisii technické odborné znalosti a bude jej pomáhať pri príprave regulačných rozhodnutí na podporu vnútorného trhu, čo bude doplnené o navrhované začlenenie práce ENISA v oblasti bezpečnosti sietí a informácií. - Rada regulačných orgánov v rámci úradu bude pozostávať z riaditeľov vnútroštátnych regulačných orgánov a bude pracovať v záujme Spoločenstva. Navrhovaný systém umožní Komisii využívať výhody spoločných odborných znalostí vnútroštátnych regulačných orgánov - ktoré lepšie poznajú vnútroštátne trhy a okolnosti - a podporovať spoluprácu medzi Komisiou a vnútroštátnymi regulačnými orgánmi. Systém dopĺňa právomoci vnútroštátnych regulačných orgánov o vykonávanie regulačného rámca na vnútroštátnej úrovni. - Práva na využívanie frekvenčného spektra a čísel používané s účelom poskytovať služby v celom Spoločenstve sa budú naďalej udeľovať na vnútroštátnej úrovni na základe spoločne dohodnutého postupu, ktorý sa bude uplatňovať len na určité služby s charakteristikami spoločnými v celom Spoločenstve (napríklad služby družíc). Povolenia na poskytovanie služieb v celom Spoločenstve sa budú aj naďalej vydávať na vnútroštátnej úrovni na základe spoločne dohodnutého prístupu. Tento návrh sa však nezaoberá udeľovaním práv na využívanie frekvencií a čísel na poskytovanie služieb na vnútroštátnej úrovni, ktoré zostáva v zodpovednosti vnútroštátnych regulačných orgánov. Znamená to, že hoci úrad v niektorých kľúčových oblastiach zlepší koordináciu v rámci Spoločenstva, jeho úloha nepresiahne rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie vytýčeného cieľa. Vzhľadom na skutočnosť, že navrhovaný nástroj sa bude v rámci Spoločenstva priamo uplatňovať v dôsledku toho, že má štatút nariadenia, finančná a administratívna záťaž Spoločenstva, vlád jednotlivých štátov a hospodárskych subjektov bude minimalizovaná a bude úmerná cieľu návrhu. - Výber nástrojov Navrhované nástroje: nariadenie Európskeho parlamentu a Rady. Nariadenie je priamo uplatniteľné a teda je vhodným nástrojom na vytvorenie navrhovaného typu úradu. VPLYV NA ROZPOčET ODHADUJE SA, žE POčET ZAMESTNANCOV ÚRADU SA ROZšÍRI Až NA 134 PRACOVNÍKOV NA PLNÝ ÚVÄZOK, KEď ÚRAD BUDE PLNE FUNKčNÝ. V TOMTO POčTE JE Už ZAHRNUTÉ PREVZATIE ÚLOH A ZDROJOV AGENTÚRY ENISA V ROKU 2011. ROčNÝ ROZPOčET BY MAL BYť V PRVOM ROKU VO VÝšE 10 MILIÓNOV EUR A OD ROKU 3 POTOM 28 MILIÓNOV EUR. POPRI PRÍSPEVKU OD SPOLOčENSTVA MÔžE ÚRAD VYBERAť ZA URčITÉ SLUžBY POPLATKY. PRÍJEM ÚRADU ZA POSKYTOVANÉ SLUžBY SA BUDE VYUžÍVAť NA FINANCOVANIE JEHO čINNOSTI [11]. Tieto náklady by sa mali vykompenzovať úsporami získanými začlenením ENISA do navrhovaného úradu. Súčasný ročný rozpočet ENISA predstavuje približne 8 miliónov eur. ĎALšIE INFORMÁCIE - Zjednodušenie Návrh je súčasťou nového systému, ktorý má zjednodušiť a zefektívniť existujúci regulačný proces tak pre správne orgány, ako aj pre účastníkov trhu. Úrad zlepší rozhodovací proces a na základe spoločných cieľov a postupov uľahčí spoluprácu medzi Komisiou a vnútroštátnymi regulačnými orgánmi. Pri zriadenú úradu bude súčasne uvoľnený súčasný systém automatickej notifikácie na základe „postupu podľa článku 7“, čím sa vydláždi cesta k výraznému zníženiu procedurálnej záťaže priemyselného odvetvia, vnútroštátnych regulačných orgánov a Komisie, pričom Komisia bude zasahovať iba v závažných prípadoch.. Úrad bude zohrávať významnú úlohu pri posudzovaní technickej zložitosti týchto prípadov a pri zabezpečovaní riešení a jednotných výstupov na vnútornom trhu. Súčasný systém udeľovania práv na využívanie frekvencií alebo čísel kladie v každom členskom štáte, kde sa služby poskytujú, rozličné právne a procedurálne požiadavky, a pre podniky, ktoré chcú poskytovať služby v celom Spoločenstve, môže byť mimoriadne komplikovaný a zaťažujúci. Plnením požiadaviek, ktoré sú v každom členskom štáte iné (napríklad trvanie platnosti užívacích práv a súvisiace podmienky), sa komplikuje plánovanie skutočne európskych služieb, investovanie do nich a v konečnom dôsledku aj ich rozmiestnenie. Takéto výrazné rozdiely v postupoch na získanie užívacích práv odrádzajú od vstupu na trh a bránia fungovaniu vnútorného trhu. Táto skutočnosť hovorí v prospech koordinovanejšieho prístupu pri výbere podnikov, majú byť udelené vnútroštátne práva na využívanie frekvencií a čísel. Návrh je začlenený do priebežného programu Komisie určeného na aktualizáciu a zjednodušenie acquis communautaire . - Doložka o preskúmaní/revízii/skončení platnosti Návrh obsahuje doložku o preskúmaní. - Európsky hospodársky priestor (EHP) Navrhovaný právny akt sa týka záležitostí EHP a jeho pôsobnosť by sa preto mala rozšíriť na EHP. PODROBNÉ VYSVETLENIE NÁVRHU Kapitola I (Predmet, rozsah pôsobnosti, vymedzenia pojmov a úlohy) Články 1 a 2: stanovujú rozsah pôsobnosti uplatňovania nariadenia, ktoré má zriadením Európskeho úradu pre trh elektronických komunikácií zlepšiť fungovanie vnútorného trhu elektronických komunikácií, a tento úrad zriaďujú. Článok 3: špecifikuje funkcie úradu, napríklad vydávanie stanovísk na základe vlastnej iniciatívy alebo na požiadanie Komisie, a pomoc Komisii poskytovaním technického poradenstva, uskutočňovaním štúdií, zhromažďovaním informácií a správ atď. Kapitola II: Úlohy úradu súvisiace s posilnením vnútorného trhu Článok 4: stanovuje oblasti, ktorými sa zaoberá úrad s cieľom posilniť harmonizované uplatňovanie regulačného rámca. Článok 5: upravuje konzultácie úradu v súvislosti s vymedzením a analýzou vnútorných trhov a nápravných opatrení. Od úradu sa bude vyžadovať, aby v rámci stanovenej lehoty poskytol stanovisko v prípadoch, keď Komisia vyjadrí „vážne pochybnosti“ o navrhovanom opatrení notifikovanom podľa článku 7 rámcovej smernice. Článok 6: ak NRA nevykonal analýzu trhu v stanovenej lehote, Komisia by mohla požiadať úrad o poskytnutie poradenstva a pomoci v súvislosti s týmto konkrétnym vnútroštátnym trhom. Článok 7: úrad bude vykonávať analýzu nadnárodných trhov na základe identifikácie nadnárodného trhu Komisiou v súlade s ustanoveniami článku 15 ods. 4 rámcovej smernice. Článok 8: táka sa úloh úradu v oblasti prideľovania čísel, pričom tieto úlohy zahŕňajú správu a rozvoj ETNS, riadenie harmonizovaných číselných rozsahov (t. j. vybavovanie žiadostí o rezervovanie číselného rozsahu „116“ v súlade s rozhodnutím Komisie 2007/116/ES) a na požiadanie vydávanie stanovísk k povinnostiam súvisiacim s prenášaním čísel. Článok 9: úrad bude Komisii pomáhať pri vykonávaní každoročného preskúmania opatrení prijatých na vnútroštátnej úrovni s cieľom zvýšiť informovanosť o jednotnom európskom čísle tiesňového volania „112“. Na žiadosť Komisie vydá stanovisko k technickým otázkam súvisiacim so zavádzaním čísla „112“. Článok 10: úrad bude Komisii pomáhať v otázkach týkajúcich sa technických a ekonomických hľadísk súvisiacich s rádiovými frekvenciami využívanými pri poskytovaní elektronických komunikačných služieb. Článok 11: úrad bude pomáhať pri identifikácii služieb poskytovaných v rámci celého Spoločenstva, pre ktoré by spoločné výberové konanie bolo prínosné. Aby sa služba považovala za službu poskytovanú v celom Spoločenstve, bude musieť spĺňať určité podmienky. Napríklad mal by existovať dopyt po takýchto službách vo viac ako v jednom členskom štáte, pričom príslušné služby svojou povahou presahujú štátne hranice, a preto by ako také mali byť regulované skôr na úrovni EÚ alebo regionálnej úrovni, než na vnútroštátnej úrovni. Článok 12: vymedzujú sa ustanovenia týkajúce sa identifikácie podnikov, ktorým sa majú udeliť užívacie práva na účel poskytovania služieb v celom Spoločenstve. Úrad uskutoční výberové konanie a vydá stanovisko, v ktorom navrhne podnik(-y), ktorému(-ým) by sa mohli udeliť užívacie práva. Článok 13: úrad bude zohrávať úlohu pri odnímaní užívacích práv udelených na základe spoločného výberového konania. Článok 14: úrad bude prispievať k rozvoju kultúry bezpečnosti siete a informácií tým, že bude vykonávať určité činnosti, ktoré pôvodne vykonávala agentúra ENISA. Článok 15: uvádza sa zoznam prípadov, keď úrad môže konať z vlastnej iniciatívy. Kapitola III: Doplnkové úlohy úradu Články 16 a 17: úrad bude za niektoré poskytované služby vyberať správne poplatky s cieľom kompenzovať správne náklady. V prípade spoločného výberového konania bude v mene členských štátov takisto vyberať správne poplatky a poplatky za práva na využívanie rádiových frekvencií, ktoré potom prerozdelí medzi členské štáty. Článok 18: na žiadosť NRA bude úrad pre tieto orgány vydávať odporúčania k opatreniam, ktoré majú vnútroštátne regulačné prijať v prípade cezhraničných sporov. Články 19 až 21: úrad sa bude podieľať na šírení a výmene informácií medzi členskými štátmi, vnútroštátnymi regulačnými orgánmi a Komisiou. Mohol by sa zapojiť do štúdia technického rozvoja v rámci Spoločenstva. Bude uverejňovať výročné správy o vývoji v odvetví elektronických komunikácií, v ktorých určí pretrvávajúce prekážky, ktoré bránia dobudovaniu jednotného trhu. Bude sa podieľať na zhromažďovaní informácií a na správe a zverejňovaní registra informácií frekvenciách (v prílohe sú určené informácie, ktoré sa majú zahrnúť do registra) a databázy roamingu v mobilnej sieti. Článok 22: úrad bude Komisii pomáhať v otázkach prístupnosti elektronických technológií a bude zverejňovať výročnú správu o opatreniach prijatých s cieľom zlepšiť prístupnosť sietí a zariadení elektronických komunikácií pre koncových užívateľov so zdravotným postihnutím. Kapitola IV: Organizácia úradu Článok 24: organizačná štruktúra úradu bude zahŕňať šesť orgánov: správna rada, rada regulačných orgánov, riaditeľ, hlavný úradník pre bezpečnosť sietí, stála skupina zúčastnených strán a odvolacia komisia. Články 25 a 26: správna rada bude zodpovedná za vymenovanie riaditeľa a hlavného úradníka pre bezpečnosť sietí, za prijímanie ročného pracovného programu úradu a rozpočtu úradu, schvaľovanie všeobecnej správy o činnosti úradu a prijímanie finančných predpisov platných pre úrad. Úrad bude pravidelne predkladať Európskemu parlamentu výkazy o svojej činnosti. Články 27 a 28: rada regulačných orgánov bude pozostávať z jedného člena z každého členského štátu, ktorý by bol súčasne najvyšším vedúcim pracovníkom nezávislého vnútroštátneho regulačného orgánu zodpovedným za každodenné uplatňovanie regulačného rámca v členskom štáte, a z riaditeľa. Komisia sa môže zúčastňovať zasadnutí tejto rady, ale nebude mať hlasovacie právo. Rada regulačných orgánov bude zodpovedná za technické rozhodovanie úradu v takých oblastiach, ako sú identifikácia potenciálnych držiteľov práv, vydávanie stanovísk k prípadom podliehajúcim článku 7 atď. Stanoviská a rozhodnutia by sa mali prijímať jednoduchou väčšinou. Články 29 a 30: riaditeľ bude plne zodpovedný za úlohy pridelené úradu a bude právnym zástupcom tohto úradu. Riaditeľ bude takisto zodpovedný za prípravu a plnenie rozpočtu, za prípravu návrhu pracovného programu a za personálne otázky[12]. Článok 31: hlavný úradník pre bezpečnosť sietí bude zodpovedný za koordináciu úloh úradu a za prípravu ročného pracovného programu v oblasti bezpečnosti sietí a informácií. Bude podriadený riaditeľovi a bude podporovaný stálou skupinou zúčastnených strán (článok 32). Články 33 a 34: ustanovuje sa odvolacia komisia s cieľom zabezpečiť, aby strany dotknuté rozhodnutiami úradu v oblasti prideľovania čísel mohli využívať potrebné nápravné opatrenia. Články 36 - 53 sa vzťahujú na štandardné prevádzkové a správne otázky vrátane rozpočtu, prístupu k dokumentom a transparentnosti, právneho postavenia úradu, zamestnancov, účasti tretích krajín atď. Článok 55: týka sa hodnotenia výsledkov úradu Komisiou v súvislosti s jeho mandátom a cieľom, pričom toto hodnotenie sa má vydať po uplynutí piatich rokov od skutočného začiatku činnosti úradu. Správa a všetky sprievodné návrhy budú predložené Rade a Európskemu parlamentu. 2007/2049 (COD) Návrh na NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa zriaďuje Európsky úrad pre trh elektronických komunikácií (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95, so zreteľom na návrh Komisie[13], so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[14], so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[15], konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 Zmluvy[16], keďže: 1. Cieľom smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica)[17], smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení (prístupová smernica)[18], smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení)[19], smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica o univerzálnej službe)[20] a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002 týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách)[21] (ďalej označované ako „rámcová smernica a osobitné smernice“) je vytvoriť vnútorný trh elektronických komunikácií v rámci Spoločenstva a zároveň prostredníctvom rozvinutej hospodárskej súťaže zabezpečiť vysokú úroveň investícií, inovácií a ochrany spotrebiteľa. 2. Regulačný rámec pre elektronické komunikácie z roku 2002 zriaďuje systém regulácie vykonávanej vnútroštátnymi regulačnými orgánmi a stanovuje, že tieto orgány musia spolupracovať navzájom a takisto s Komisiou, aby sa zabezpečil rozvoj jednotných regulačných postupov a jednotného uplatňovania regulačného rámca v celom Spoločenstve. 3. Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 460/2004 z 10. marca 2004, ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre bezpečnosť sietí a informácií[22] (ďalej len „nariadenie o ENISA“) bola v roku 2004 zriadená Európska agentúra pre bezpečnosť sietí a informácií (ENISA) na obdobie piatich rokov s cieľom zabezpečiť vysokú a účinnú úroveň bezpečnosti sietí a informácií v rámci Spoločenstva, aby sa vybudovala kultúra bezpečnosti sietí a informácií v prospech občanov, spotrebiteľov, podnikov a organizácií verejného sektora v Európskej únii, prispievajúc tak k hladkému fungovaniu vnútorného trhu. 4. Vnútroštátne regulačné orgány majú pri rozhodovaní o uplatňovaní regulačného rámca značnú voľnosť pričom môžu využiť svoje odborné poznatky o podmienkach miestneho trhu, ale táto voľnosť pri rozhodovaní sa musí zosúladiť s potrebou zabezpečiť rozvoj celistvej praxe v oblasti regulácie a jednotného uplatňovania regulačného rámca s cieľom účinne prispievať k rozvoju a dobudovaniu vnútorného trhu. 5. Vzhľadom na to, že je potrebné, aby sa príslušné predpisy uplatňovali vo všetkých členských štátoch jednotne, Komisia zriadila svojím rozhodnutím 2002/627/ES[23] Skupinu európskych regulačných orgánov (ERG), ktorých úlohou je poskytovať Komisii poradenstvo a pomoc pri konsolidácii vnútorného trhu a na všeobecnejšej úrovni fungovať ako prepojovací medzičlánok medzi vnútroštátnymi regulačnými orgánmi a Komisiou. 6. ERG svojou pomocou priaznivo prispela k presadzovaniu jednotných regulačných postupov, pokiaľ sa osvedčili ako možné. ERG je však svojou povahou len voľným zoskupením spoliehajúcim sa v podstate na dobrovoľnú spoluprácu a jej súčasné inštitucionálne postavenie neodzrkadľuje dôležité povinnosti vykonávané vnútroštátnymi regulačnými orgánmi pri vykonávaní regulačného rámca. 7. Preto sa požaduje pevnejší inštitucionálny základ pre zriadenie orgánu, ktorý by spojil odbornosť a skúsenosti vnútroštátnych regulačných orgánov s jasne vymedzenými právomocami, pričom sa zohľadní potreba, aby tento orgán predstavoval pre svojich členov a pre odvetví riadenom prostredníctvom kvality jeho výsledkov skutočnú autoritu. 8. V záveroch uvedených v správach Komisie o vykonávaní regulačného rámca[24] z roku 2002 a v nadväznosti na verejnú konzultáciu týkajúcu sa oznámenia Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu sociálnemu a hospodárskemu výboru a Výboru regiónov z 29. júna 2006 o preskúmaní regulačného rámca EÚ pre elektronické komunikačné siete a služby[25] bola zdôraznená potreba posilniť mechanizmus, ktorým sa zaručí jednotná regulačná prax s cieľom dobudovať vnútorný trh elektronických komunikácií a služieb. V týchto dokumentoch sa pretrvávajúca nedobudovanosť vnútorného trhu elektronických komunikácií označila za najvýznamnejšiu otázku, ktorú treba riešiť reformou regulačného rámca. Rozkúskovanosť a nejednotnosť regulácie vyplývajúce z voľnej koordinácie činností vnútroštátnych regulačných orgánov ohrozujú konkurencieschopnosť tohto odvetvia a takisto výrazne ovplyvňujú prínos pre spotrebiteľa, ktorý vyplýva z cezhraničnej hospodárskej súťaže, služieb na nadnárodnej úrovni, a dokonca aj služieb poskytovaných v celom Spoločenstve. 9. Účinným riešeniam a prekážkam pri dobudovaní vnútorného trhu bránia predovšetkým oneskorené uskutočňovanie analýz trhu podľa smernice 2002/21/ES (rámcová smernica), rozdielne prístupy vnútroštátnych regulačných orgánov k ukladaniu povinností určených na nápravu nedostatku účinnej hospodárskej súťaže zisteného analýzami trhu, nesúrodé podmienky súvisiace s užívacími právami, rozdielne výberové konania pre poskytovanie služieb v celom Spoločenstve, rozličné čísla v rámci Spoločenstva pre služby poskytované v celom Spoločenstve a problémy, ktorým čelia vnútroštátne regulačné orgány pri riešení cezhraničných sporov. 10. Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu a Rade z 1. júna 2007 „O hodnotení Európskej agentúry pre bezpečnosť sietí a informácií (ENISA)“[26] obsahuje zhrnutie správy externých odborníkov[27], kde sa vyhodnocuje činnosť agentúry od jej zriadenia, a odporúčania vydané správnou radou agentúry ENISA týkajúce sa nariadenia o ENISA, a oznámenie takisto začalo verejné konzultácie. Kľúčové zistenia v tejto odbornej správe potvrdili platnosť politiky, ktorá viedla k vytvoreniu ENISA a k stanoveniu jej pôvodných cieľov, predovšetkým jej prínos k dosiahnutiu skutočne funkčného vnútorného trhu elektronických komunikácií. 11. Zároveň bolo zistených niekoľko problémov vrátane konkrétnych otázok týkajúcich jej organizačnej štruktúry, kombinácie zručností, ako aj počtu jej prevádzkových pracovníkov a logistických ťažkostí. Kľúčové funkcie ENISA a mali stať základnou súčasťou úradu, ktorý by mal na základe jasnejšie vymedzených cieľov a úloh zaistiť ich plnenie jediným orgánom, do pôsobnosti ktorého patria otázky spadajúce do regulačného rámca EÚ pre elektronické komunikačné siete a služby, a to účinnejším, cielenejším a hospodárnejším spôsobom a v súlade so zásadami lepšej regulácie. 12. Táto situácia vyžaduje zriadenie nového orgánu Spoločenstva, Európskeho úradu pre trh elektronických komunikácií (ďalej len „úrad“). Tento úrad by účinnejšie prispieval k podpore dobudovania vnútorného trhu prostredníctvom pomoci, ktorú by poskytoval Komisii a vnútroštátnym regulačným orgánom. Fungoval by ako referenčný bod a budoval by dôveryhodnosť svojou nezávislosťou, kvalitou poskytovaného poradenstva a šírených informácií, transparentnosťou svojich postupov a pracovných metód a dôslednosťou pri vykonávaní pridelených úloh. 13. Úrad by mal prostredníctvom zhromaždenia odborných poznatkov posilniť kapacity vnútroštátnych regulačných orgánov bez toho, aby nahrádzal ich súčasné funkcie či vytváral duplicitu už vykonávanej práce, a pomôcť tak Komisii pri vykonávaní jej úloh, za ktoré je zodpovedná. 14. Úrad by mal nahradiť ERG a slúžiť ako výhradné fórum pre spoluprácu medzi vnútroštátnymi regulačnými orgánmi pri vykonávaní ich povinností vyplývajúcich z regulačného rámca. 15. Úrad by sa mal zriadiť v rámci jestvujúcej inštitucionálnej štruktúry Spoločenstva a so zreteľom na dané rozloženie právomocí. Mal by byť nezávislý vo vzťahu k technickým otázkam a mal by mať právnu, správnu a finančnú samostatnosť. Na tento účel je potrebné a vhodné, aby bol orgánom Spoločenstva s právnou subjektivitou a aby vykonával úlohy, ktoré mu zverí toto nariadenie. 16. Úrad by mal nadviazať na úsilie členských štátov a Spoločenstva vykonávať tak svoje úlohy v plnej spolupráci s vnútroštátnymi regulačnými orgánmi a Komisiou a mal by byť otvorený kontaktom so zástupcami priemyslu, skupinami spotrebiteľov a ostatnými relevantnými zúčastnenými stranami. 17. Toto nariadenie a úrad, ktorý je ním zriadený, by mali predstavovať nedeliteľnú súčasť regulačného rámca Spoločenstva pre elektronické komunikácie. V tejto súvislosti má úrad zohrávať významnú úlohu predovšetkým v oblasti mechanizmov určených na konsolidáciu vnútorného trhu elektronických komunikácií a za určitých okolností pri vykonávaní analýz trhu. 18. Úrad by mal teda v súlade s regulačným rámcom Spoločenstva pre elektronické komunikácie poskytovať poradenstvo Komisii a vnútroštátnym regulačným orgánom, a tým pomôcť účinne vykonávať tento rámec. 19. Úrad by mal pomáhať Komisii v otázkach akéhokoľvek rozšírenia povinností stanovených na úrovni EÚ, pokiaľ ide o prenosnosť čísel. Takéto rozšírenie by sa mohlo okrem iného týkať rozsahu informácií, ktoré sa majú prenášať, alebo typov siete (t. j. pevná alebo mobilná), medzi ktorými sa majú čísla a informácie prenášať. Zmenami týchto povinností by sa mali zohľadňovať ceny pre užívateľov a náklady podnikov spojené so zmenou, ako aj skúsenosti v členských štátoch. 20. Úrad by mal pomáhať Komisii pri uskutočňovaní každoročných preskúmaní opatrení prijatých členskými štátmi, ktorými informujú občanov o existencii a využívaní jednotného európskeho čísla tiesňového volania „112“. Úrad by v tomto každoročnom preskúmaní mal určiť osvedčené postupy, odhaliť pretrvávajúce nedostatky a prispieť k zvýšeniu úrovne ochrany a bezpečnosti občanov cestujúcich po Európskej únii. 21. V súvislosti s napĺňaním cieľov rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 676/2002/ES zo 7. marca 2002 o regulačnom rámci pre politiku rádiového frekvenčného spektra v Európskom spoločenstve (rozhodnutie o rádiovom frekvenčnom spektre)[28] Komisia môže požiadať úrad o poskytovanie nezávislého odborného poradenstva týkajúceho sa využívania rádiových frekvencií v Spoločenstve. Toto poradenstvo by mohlo zahŕňať špecifické vyšetrovania technických otázok, ako aj posúdenie hospodárskych a sociálnych vplyvov a analýzu súvisiacu s opatreniami v oblasti politiky týkajúcej sa frekvencií. Mohlo by sa týkať aj otázok spojených s vykonávaním článku 4 rozhodnutia 676/2002/ES, keď Komisia môže požiadať úrad o poskytnutie poradenstva týkajúceho sa výsledkov získaných na základe mandátov, ktoré Komisia dala Európskej konferencii poštových a telekomunikačných správ (CEPT). 22. Vývoj technológií a trhu síce zvýšil potenciál využívania služieb elektronických komunikácií bez ohľadu na zemepisné hranice jednotlivých členských štátov, je tu však riziko, že existencia rozdielnych právnych a regulačných podmienok pre využívanie týchto služieb podľa vnútroštátnych právnych predpisov bude v čoraz väčšej miere prekážať poskytovaniu takýchto cezhraničných služieb. Hlavná úloha úrad by preto mala spočívať vo vytváraní harmonizovaných podmienok pre povoľovanie takýchto služieb nezávisle od toho, či ide o všeobecné povolenia, užívacie práva na rádiové frekvencie alebo užívacie práva na čísla, a v poskytovaní poradenstva Komisii o podrobnostiach opatrení, ktoré sa majú prijať, aby sa dosiahli takéto harmonizované podmienky na základe smernice 2002/21/ES (rámcová smernica). 23. Úrad by mal predovšetkým posudzovať potrebu jednotného výberového konania na úrovni Spoločenstva, pokiaľ ide o užívacie práva podliehajúce harmonizovaným podmienkam, poskytovať Komisii poradenstvo v otázkach podmienok a kritérií, ktoré sa majú uplatňovať v rámci takéhoto výberového konania, a prijímať a posudzovať žiadosti podnikov o takéto užívacie práva. Úrad by mal ďalej poskytovať Komisii poradenstvo v otázkach prípadného odnímania takýchto užívacích práv. 24. Úrad by mal vystupovať v úlohe odborného strediska na európskej úrovni v oblasti bezpečnosti sietí a informácií a zároveň poskytovať usmernenie a poradenstvo Európskemu parlamentu, Komisii alebo príslušným orgánom, ktoré vymenujú členské štáty. Bezpečnosť a odolnosť komunikačných sietí a informačných systémov pre spoločnosť naďalej prvoradý význam a predstavuje kľúčový prvok regulačného rámca EÚ pre elektronické komunikačné siete a služby. Hladké fungovanie vnútorného trhu je ohrozené nesúrodým uplatňovaním ustanovení týkajúcich sa bezpečnosti uvedených v rámcovej smernici a v osobitných smerniciach. Stanoviskom, v ktorom úrad na žiadosť Komisie a členských štátov poskytne technické poradenstvo, by sa malo uľahčiť jednotné uplatňovanie týchto smerníc na vnútroštátnej úrovni. 25. Poskytovateľom elektronických komunikácií sa môžu uložiť správne poplatky za riadenie systému povolení a za udeľovanie užívacích práv. Popri správnych poplatkoch sa môžu vyberať aj poplatky za používanie frekvencií a čísel. V záujme zmiernenia administratívneho zaťaženia podnikov mal by úrad v prípade spoločného výberového konania vyberať a medzi členské štáty prerozdeľovať správne poplatky a poplatky za používanie. 26. Keď medzi podnikmi vznikne spor cezhraničnej povahy týkajúci sa práv alebo povinností vyplývajúcich z regulačného rámca pre elektronické komunikácie, úrad by mal mať možnosť vyšetriť súvislosti sporu a poskytnúť príslušným vnútroštátnym regulačným orgánom poradenstvo o opatreniach, ktorých prijatie daným orgánom považuje za najvhodnejšie na vyriešenie sporu v súlade s ustanoveniami regulačného rámca. 27. Úrad by mal prispievať k rozvoju osvedčených regulačných postupov a jednotného uplatňovania regulácie v odvetví elektronických komunikácií, a to podporou výmeny informácií medzi vnútroštátnymi orgánmi a tým, že verejnosti sprístupní príslušné informácie v ľahko prístupnej podobe. Úrad by mal mať možnosť riešiť ekonomické a technické otázky a mal by mať prístup k najaktuálnejším dostupným informáciám, aby mohol reagovať na ekonomické a technické úlohy, ktoré ukladá rozvíjajúca sa informačná spoločnosť, napríklad v takých oblastiach ako sú bezpečnosť sietí a informácií a zariadenia na identifikáciu rádiovou frekvenciou. 28. Aby úrad mohol plniť svoje úlohy stanovené v tomto nariadení a lepšie pochopiť zložité problémy v oblasti elektronických komunikácií, vrátane súčasných a nových rizík v oblasti bezpečnosti sietí a informácií, musí byť schopný analyzovať súčasné a vznikajúce vývojové trendy. Na tento účel môže úrad zhromažďovať vhodné informácie, predovšetkým v súvislosti s porušením bezpečnosti a integrity, ktoré výrazne ovplyvnili prevádzku sietí alebo služieb, pričom tieto informácie získava od vnútroštátnych regulačných orgánov v súlade s článkom 13a ods. 3 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica), ako aj prostredníctvom dotazníkov. 29. Úrad by mal predstavovať kontaktné miesto pre podelenie sa o informácie týkajúce sa otázok súvisiacich s reguláciou služieb elektronických komunikácii v celom Spoločenstve a pre výmenu týchto informácií, pričom by mal konať tak, aby podporil transparentnosť a zmierňoval administratívne zaťaženie prevádzkovateľov a užívateľov týchto služieb, a mal by preto viesť a sprístupniť register obsahujúci informácie o využívaní frekvencií v rámci Spoločenstva, a to na základe štandardizovaných informácií, ktoré mu pravidelne poskytujú všetky členské štáty. S cieľom zvýšiť transparentnosť maloobchodných cien za odosielanie a prijímanie volaní regulovaného roamingu v rámci Spoločenstva a aby sa zákazníkom roamingových služieb poskytla pomoc pri rozhodovaní o používaní svojich mobilných telefónov počas pobytu v zahraničí, úrad by mal zabezpečiť, aby zainteresovaným stranám boli k dispozícii aktuálne informácie o uplatňovaní tohto nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 717/2007 z 27. júna 2007 o roamingu vo verejných mobilných sieťach v rámci Spoločenstva a o zmene a doplnení smernice 2002/21/ES[29], a každoročne uverejňovať výsledky tohto monitorovania. 30. Okrem toho by úrad mal mať možnosť objednávať štúdie potrebné na plnenie svojich úloh, a zároveň by mal zabezpečiť, aby vďaka väzbám, ktoré nadviazal s Komisiou a členskými štátmi, nedochádzalo k zdvojovaniu úsilia. 31. Komisia by mala mať možnosť požiadať úrad o splnenie akejkoľvek dodatočnej špecifickej úlohy patriacej do jeho pôsobnosti, o ktorej by sa mohlo predpokladať, že prispeje k plneniu cieľov regulačného rámca Spoločenstva pre elektronické komunikácie. 32. Štruktúra úradu by mala zodpovedať úlohám, ktoré má plniť. Skúsenosti s podobnými úradmi Spoločenstva poskytujú v tejto súvislosti určitý návod, ale jeho štruktúra by mala byť upravená tak, aby vyhovovala konkrétnym potrebám systému Spoločenstva pre reguláciu elektronických komunikácií. Konkrétne treba v plnej miere zohľadňovať špecifickú úlohu vnútroštátnych regulačných orgánov a ich nezávislú povahu. 33. Úrad by mal mať potrebné právomoci, aby mohol vykonávať regulačné funkcie efektívnym a predovšetkým nezávislým spôsobom. Pri zohľadnení situácie na vnútroštátnej úrovni by rada regulačných orgánov mala konať nezávisle od akýchkoľvek trhových záujmov a nemôže požadovať ani prijímať pokyny od vlád alebo iného verejného či súkromného subjektu. 34. Na hladké fungovanie úradu je potrebné, aby jeho riaditeľ bol vymenovaný na základe výsledkov jeho činnosti a zdokumentovaných administratívnych a riadiacich zručností, ako aj spôsobilosti a skúseností v oblasti sietí, služieb a trhov elektronických komunikácií a aby svoje povinnosti v súvislosti s organizáciou vnútorného fungovania úradu vykonával úplne nezávisle a pružne. Riaditeľ by mal zabezpečiť, aby úrad vykonával svoje úlohy efektívne a nezávisle. 35. Aby sa zabezpečilo účinné vykonávanie úloh úradu, jeho riaditeľovi by mali byť zverené potrebné právomoci, aby mohol so súhlasom rady regulačných orgánov prijímať všetky stanoviská a zabezpečiť, aby úrad pracoval v súlade so všeobecnými zásadami stanovenými na tento účel. 36. Je potrebné zabezpečiť, aby strany dotknuté rozhodnutiami úradu mohli využívať nevyhnutné nápravné opatrenia. Mal by sa ustanoviť zodpovedajúci odvolací mechanizmus, aby bolo možné proti rozhodnutiam úradu podať odvolanie na osobitnú odvolaciu komisiu, ktorej rozhodnutia by mohli byť následne predmetom žaloby pred Súdnym dvorom. 37. Popri dodržiavaní pracovných zásad založených na nezávislosti a transparentnosti by úrad mal byť organizáciou otvorenou pre styk s priemyslom, spotrebiteľmi a ďalšími zúčastnenými stranami. Úrad by mal posilňovať spoluprácu medzi rozličnými subjektmi pôsobiacimi v oblasti bezpečnosti sietí a informácií, a to okrem iného pravidelným organizovaním konzultácií so zástupcami priemyslu, výskumných centier, ako aj s ďalšími dotknutými zúčastnenými stranami, a vybudovaním siete kontaktov pre orgány Spoločenstva, verejné subjekty určené členskými štátmi, súkromné subjekty a spotrebiteľské subjekty. 38. Postupy úradu by mali teda zabezpečovať, aby úrad mal prístup k špecializovaným odborným znalostiam a skúsenostiam v odvetví elektronických komunikácií, predovšetkým v oblastiach, kde sa prejavujú technická zložitosť a rýchle zmeny, akou je napríklad bezpečnosť sietí a informácií. 39. Aby sa zabezpečilo, že úrad bude mať pri plnení úloh v oblasti bezpečnosti sietí a informácií k dispozícii potrebný stupeň odborných znalostí a skúseností, mal by byť vymenovaný hlavný úradník pre bezpečnosť sietí. Mala by sa vytvoriť stála skupina zúčastnených strán, ktorá bude hlavnému úradníkovi pre bezpečnosť sietí poskytovať poradenstvo, podporovať podelenie sa o skúsenosti a o osvedčené postupy v tejto oblasti a udržiavať pravidelný dialóg so súkromným sektorom, spotrebiteľskými organizáciami a ostatnými zainteresovanými osobami. 40. Aby sa zaručila úplná samostatnosť a nezávislosť úradu, mal by dostať samostatný rozpočet. Na všetky dotácie, ktoré možno uhradiť zo všeobecného rozpočtu Európskej únie, sa naďalej uplatňuje rozpočtový postup Spoločenstva. Okrem toho by mal Dvor audítorov vykonávať audit účtov v súlade s článkom 91 nariadenia Komisie (ES, Euratom) č. 2343/2002 z 23. decembra 2002 o rámcovom rozpočtovom nariadení pre subjekty uvedené v článku 185 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev[30]. 41. Úrad by mal v prípade potreby konzultovať so zainteresovanými stranami a poskytnúť im možnosť v rámci primeranej lehoty vyjadriť pripomienky k návrhom opatrení. 42. Komisia by mala mať možnosť ukladať finančné sankcie podnikom, ktoré neposkytnú informácie potrebné na to, aby úrad mohol účinne plniť svoje úlohy. Členské štáty by mali takisto zaručiť, že majú k dispozícii zodpovedajúci rámec, aby mohli ukladať účinné, primerané a odrádzajúce sankcie za neplnenie povinností vyplývajúcich z tohto nariadenia. 43. V rámci rozsahu svojej pôsobnosti, pri dosahovaní svojich cieľov a pri plnení svojich úloh by mal úrad predovšetkým dodržiavať predpisy platné pre inštitúcie Spoločenstva a týkajúce sa zaobchádzania s citlivými dokumentmi. Vo vhodných prípadoch treba v rámci tohto nariadenia zabezpečiť celistvú a bezpečnú výmenu informácií. 44. Úrad by mal uplatňovať príslušné právne predpisy Spoločenstva týkajúce sa prístupu verejnosti k dokumentom ako je to stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie[31] a ochrany jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov[32]. 45. Účasť tretích krajín na práci úradu by mala byť možná v súlade so zodpovedajúcimi dohodami uzatvorenými Spoločenstvom. 46. Mal by sa zabezpečiť hladký prenos prebiehajúcich činností ENISA patriacich do pôsobnosti úradu. 47. Opatrenia potrebné na vykonávanie tohto nariadenia ba sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu[33]. 48. Komisii by sa mali udeliť predovšetkým právomoci, aby mohla informácie uvedené v prílohe k tomuto nariadeniu prispôsobovať technickému vývoju alebo vývoju trhu. Keďže uvedené opatrenia majú všeobecný rozsah pôsobnosti a sú určené na zmenu iných než podstatných prvkov tohto nariadenia, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou podľa článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES. 49. Keďže ciele navrhovaného opatrenia, konkrétne lepšie fungovanie vnútorného trhu elektronických komunikačných sietí a služieb a rozvoj elektronických komunikácií v celom Spoločenstve, sa nemôžu vzhľadom na celoeurópsku pôsobnosť tohto nariadenia dosiahnuť v uspokojivej miere na úrovni členských štátov, a teda sa môžu lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, Spoločenstvo môže v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy prijať opatrenia. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v uvedenom článku toto nariadenie nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie týchto cieľov, PRIJALI TOTO NARIADENIE: KAPITOLA I PREDMET, ROZSAH PÔSOBNOSTI, VYMEDZENIA POJMOV A ÚLOHY ČLÁNOK 1 PREDMET A ROZSAH PÔSOBNOSTI 50. Zriaďuje sa Európsky úrad pre trh elektronických komunikácií, ktorého povinnosti sú stanovené v tomto nariadení. 51. Úrad koná v rámci pôsobnosti rámcovej smernice a osobitných smerníc, a vychádza z odborných znalostí vnútroštátnych regulačných orgánov. Prispieva k lepšiemu fungovaniu vnútorného trhu elektronických komunikačných sietí a služieb, predovšetkým k rozvoju elektronických komunikácií v celom Spoločenstve a k vysokej a efektívnej úrovni bezpečnosti sietí a informácií, a to plnením úloh vymenovaných v kapitolách II a III. 52. Úrad vykonáva svoje úlohy v spolupráci s vnútroštátnymi regulačnými orgánmi a Komisiou v rámci európskeho systému pre reguláciu elektronických komunikácií. 53. Pri všetkých svojich činnostiach a predovšetkým pri vypracovávaní svojich stanovísk sa úrad usiluje o dosiahnutie tých istých cieľov, aké sú stanovené pre vnútroštátne regulačné orgány v článku 8 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica). 54. Ciele a úlohy úradu nemajú vplyv na právomoci členských štátov v oblasti bezpečnosti sietí a informácií, ktoré nepatria do oblasti pôsobnosti Zmluvy o ES, najmä právomoci, na ktoré sa vzťahujú hlavy V a VI Zmluvy o Európskej únii. V žiadnom prípade nemajú ciele a úlohy úradu vplyv na činnosti súvisiace s verejnou bezpečnosťou, na činnosti štátu v oblasti trestného práva a bezpečnosti štátu, vrátane hospodárskeho blahobytu štátu, ak taká činnosť súvisí s otázkami bezpečnosti štátu. Článok 2Vymedzenia pojmov Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú vymedzenia pojmov uvedené v článku 2 smernice 2002/21/ES, článku 2 smernice 2002/19/ES, článku 2 smernice 2002/20/ES, článku 2 smernice 2002/22/ES, článku 2 smernice 2002/58/ES a v článku 2 rozhodnutia č. 676/2002/ES (rozhodnutie o rádiovom frekvenčnom spektre). Článok 3Funkcie úradu Úrad pri plnení svojich úloh vyplývajúcich z tohto nariadenia: 55. vydáva stanoviská na žiadosť Komisie alebo zo svojej vlastnej iniciatívy a pomáha Komisii tým, že jej poskytuje dodatočnú technickú podporu vo všetkých otázkach týkajúcich sa elektronických komunikácií, 56. pomáha Spoločenstvu, jeho členským štátom a vnútroštátnym regulačným orgánom, pokiaľ ide o vzťahy, diskusie a výmeny s tretími stranami, 57. poskytuje účastníkom trhu a vnútroštátnym regulačným orgánom poradenstvo v otázkach regulácie, 58. zaisťuje výmenu, šírenie a zhromažďovanie informácií a uskutočňuje štúdie v oblastiach týkajúcich sa jeho činnosti, 59. poskytuje Komisii alebo akémukoľvek príslušnému subjektu vymenovanému členským štátom poradenstvo a pomoc v otázkach bezpečnosti sietí a informácií, ktoré patria do pôsobnosti úradu, 60. prijíma jednotlivé rozhodnutia v súvislosti s udeľovaním užívacích práv na čísla z Európskeho telefónneho číslovacieho priestoru (ETNS), 61. pomáha Komisii pri výbere podnikov, ktorým sa majú udeliť užívacie práva na rádiové frekvencie a čísla, 62. vyberá a prerozdeľuje poplatky za užívacie práva na rádiové frekvencie a čísla, 63. vydáva odporúčania vnútroštátnym regulačným orgánom týkajúce sa cezhraničných sporov a otázok prístupnosti elektronických technológií. KAPITOLA II ÚLOHY ÚRADU TÝKAJÚCE SA POSILNENIA VNÚTORNÉHO TRHU ČLÁNOK 4 ÚLOHA ÚRADU PRI UPLATňOVANÍ REGULAčNÉHO RÁMCA 64. Úrad predkladá na žiadosť Komisie stanoviská ku všetkým záležitostiam týkajúcim sa elektronických komunikácií. 65. Úrad predovšetkým prispieva k harmonizovanému uplatňovaniu ustanovení rámcovej smernice a osobitných smerníc, a to tým, že pomáha Komisii pri príprave odporúčaní alebo rozhodnutí, ktoré má Komisia prijať v súlade s článkom 19 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica). 66. Medzi záležitosti uvedené v odseku 1 patria: 67. návrhy opatrení vnútroštátnych regulačných orgánov týkajúce sa vymedzenia trhu, určenia podnikov s významnou trhovou silou a ukladania nápravných opatrení v súlade s článkom 7 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica), 68. bezpečnosť a integrita verejných elektronických komunikačných sietí a služieb v súlade s článkom 13a smernice 2002/21/ES (rámcová smernica) a článkom 4 smernice 2002/58/ES (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách), 69. identifikácia nadnárodných trhov v súlade s článkom 15 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica), 70. otázky normalizácie v súlade s článkom 17 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica), 71. analýzy špecifických vnútroštátnych trhov v súlade s článkom 16 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica), 72. transparentnosť a informácie pre koncových užívateľov v súlade s článkom 21 smernice 2002/22/ES (smernica o univerzálnej službe), 73. kvalita služieb v súlade s článkom 22 smernice 2002/22/ES (smernica o univerzálnej službe), 74. účinné uplatňovanie čísla tiesňového volania „112“ v súlade s článkom 26 smernice 2002/22/ES (smernica o univerzálnej službe), 75. otázky prideľovania čísel v súlade s článkom 10 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica) a prístupu k číslam a službám v Spoločenstve v súlade s článkom 28 smernice 2002/22/ES (smernica o univerzálnej službe), 76. prenosnosť čísel v súlade s článkom 30 smernice 2002/22/ES (smernica o univerzálnej službe), 77. zlepšenie prístupu koncových užívateľov so zdravotným postihnutím k elektronickým službám a zariadeniam v súlade s článkom 33 smernice 2002/22/ES (smernica o univerzálnej službe), 78. opatrenia vnútroštátnych regulačných orgánov prijaté v súlade s článkami 5 a 8 ods. 3 smernice 2002/19/ES (prístupová smernica), 79. opatrenia týkajúce sa transparentnosti uvoľňovania prístupu k účastníckym prípojkám v súlade s článkom 9 smernice 2002/19/ES (prístupová smernica), 80. podmienky pre prístup k digitálnym televíznym a rozhlasovým službám v súlade s článkom 6 smernice 2002/19/ES (prístupová smernica) a interoperabilitu interaktívnych digitálnych televíznych služieb v súlade s článkom 18 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica), 81. opatrenia v oblasti rádiových frekvencií v súlade s článkami 4 a 6 rozhodnutia č. 676/2002/ES (rozhodnutie o rádiovom frekvenčnom spektre), 82. v súlade s článkami 6a a 6b smernice 2002/20/ES (smernica o povolení): (i) harmonizované podmienky súvisiace s užívacími právami rádiových frekvencií alebo čísel, (ii) zmeny alebo odnímanie užívacích práv udelených na koordinovanom alebo harmonizovanom základe, (iii) výber podnikov, ktorým by sa mohli udeliť individuálne užívacie práva na frekvencie alebo čísla v súvislosti so službami, ktoré majú s cezhraničný potenciál. 83. Okrem toho úrad vykonáva osobitné úlohy stanovené v článkoch 5 až 23 Článok 5Konzultácie úradu o vymedzení a analýze vnútroštátnych trhov a nápravných opatrení 84. Komisia informuje úrad v prípadoch, keď koná v súlade s článkom 7 ods. 4 a 8 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica). 85. Úrad predloží Komisii stanovisko k návrhu príslušného opatrenia v priebehu 4 týždňov od prijatia informácií o takomto opatrení. Stanovisko obsahuje podrobnú a objektívnu analýzu toho, či navrhované opatrenie predstavuje prekážku pre jednotný trh a pre jeho zlučiteľnosť s právnymi predpismi Spoločenstva, predovšetkým s cieľmi uvedenými v článku 8 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica). Úrad prípadne uvedie, aké zmeny by sa v návrhu opatrenia mali vykonať, aby sa zabezpečilo, že tieto ciele sa dosiahnu s najväčšou účinnosťou. 86. Úrad poskytne Komisii na požiadanie všetky dostupné informácie potrebné na plnenie úloh uvedených v odseku 2. Článok 6Preskúmania vnútroštátnych trhov vykonávané úradom 87. Ak úrad dostane od Komisie v súlade s článkom 16 ods. 7 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica) žiadosť o analýzu konkrétneho príslušného trhu v rámci členského štátu, vydá svoje stanovisko a poskytne Komisii potrebné informácie, vrátane výsledkov verejných konzultácií a analýzy trhu. Ak úrad zistí, že hospodárska súťaž na tomto trhu nie je účinná, uvedie vo svojom stanovisku nadväzujúcom na verejné konzultácie návrh opatrenia, v ktorom určí podnik(-y), o ktorom(-ých) sa domnieva, že by mal(-i) byť označený(-é) ako podnik(-y) s významnou trhovou silou na tomto trhu, a zodpovedajúce povinnosti, ktoré by sa mali uložiť. 88. Úrad môže prípadne pred vydaním svojho stanoviska pre Komisiu uskutočniť konzultácie s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi pre hospodársku súťaž. 89. Úrad poskytne Komisii na požiadanie všetky dostupné informácie potrebné na plnenie úloh uvedených v odseku 1. Článok 7Vymedzenie a analýza nadnárodných trhov 90. Na žiadosť Komisie jej úrad poskytne stanovisko k vhodnému vymedzeniu nadnárodných trhov. 91. Ak Komisia v súlade s článkom 15 ods. 4 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica) identifikovala nadnárodný trh, úrad vykoná analýzu trhu v spolupráci s vnútroštátnymi regulačnými orgánmi v súlade s článkom 16 ods. 5 tejto smernice a predloží Komisii príslušné stanovisko. 92. Ak úrad dospeje k záveru, že príslušný nadnárodný trh nie je účinne konkurencieschopný, vo svojom stanovisku predloženom Komisii uvedie návrh opatrenia, v ktorom určí podnik(-y), o ktorom(-ých) sa domnieva, že by mal(-i) byť označený(-é) ako podnik(-y) s významnou trhovou silou na tomto trhu, a primerané povinnosti, ktoré by sa mali uložiť. 93. Pred predložením svojho stanoviska podľa odsekov 1 alebo 3 úrad konzultuje s vnútroštátnymi regulačnými orgánmi a vnútroštátnymi orgánmi pre hospodársku súťaž a uskutoční verejné konzultácie v súlade s článkom 42 tohto nariadenia. 94. Úrad poskytne Komisii na požiadanie všetky dostupné informácie potrebné na plnenie úloh uvedených v odsekoch 1 až 4. Článok 8Harmonizácia prideľovania čísel a prenosnosti čísel 95. Úrad môže prijímať rozhodnutia v súvislosti s udeľovaním užívacích práv na čísla z Európskeho telefónneho číslovacieho priestoru (ETNS) v súlade s článkom 10 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica). Úrad takisto zodpovedá v mene členských štátov, ktorým bolo pridelené predčíslie 3883, za správu a rozvoj Európskeho telefónneho číslovacieho priestoru (ETNS). 96. Úrad plní úlohy súvisiace so správou a riadením harmonizovaných číselných rozsahov v súlade s článkom 10 ods. 4 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica). 97. Úrad spolupracuje s vnútroštátnymi regulačnými orgánmi v oblastiach týkajúcich sa s podvodov alebo zneužívania číslovacích zdrojov v Spoločenstve, predovšetkým pri cezhraničných službách. Môže vydať stanovisko k opatreniu, ktoré by možno prijať na úrovni Spoločenstva alebo na vnútroštátnej úrovni s cieľom riešiť podvod, zneužívanie a ostané obavy spotrebiteľov spojené s prideľovaním čísel. 98. Na žiadosť Komisie úrad predloží Komisii stanovisko k rozsahu a technickým parametrom povinností týkajúcich sa prenášania čísel alebo identifikačných údajov účastníka a súvisiacich informácií medzi sieťami a o primeranosti rozšírenia týchto povinností na úroveň Spoločenstva. Článok 9Uplatňovanie európskeho čísla tiesňového volania „112“ 99. Úrad vykonáva každoročné preskúmanie opatrení prijatých členskými štátmi s účelom informovať občanov o existencii a využívaní jednotného európskeho čísla tiesňového volania „112“, a to na základe informácií prijatých podľa článku 26 ods. 4 smernice 2002/22/ES (smernica o univerzálnej službe). Výsledky tohto preskúmania sa zahrnú do výročnej správy uvedenej v článku 21 ods. 2. 100. Na žiadosť Komisie úrad predloží Komisii stanovisko k technickým otázkam súvisiacim so zavedením európskeho čísla tiesňového volania „112“ v súlade s článkom 26 smernice 2002/22/ES (smernica o univerzálnej službe). 101. Pred predložením svojho stanoviska podľa odseku 2 úrad uskutoční konzultácie s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a verejné konzultácie v súlade s článkom 42. Článok 10Poradenstvo v oblasti rádiových frekvencií vo vzťahu k elektronickým komunikáciám 102. Na žiadosť Komisie úrad poskytne poradenstvo a uskutoční štúdie a preskúmania, a to predovšetkým z technického a hospodárskeho hľadiska, pokiaľ ide o využívanie rádiových frekvencií v Spoločenstve v oblasti elektronických komunikácií. 103. Činnosti uvedené v odseku 1 sa môžu vykonávať v oblastiach súvisiacich s vykonávaním rozhodnutia č. 676/2002/ES (rozhodnutie o rádiovom frekvenčnom spektre) a nemajú vplyv na rozdelenie úloh podľa článku 4 uvedeného rozhodnutia. 104. Na žiadosť poskytuje úrad Komisii poradenstvo v súvislosti s vypracovaním spoločných cieľov politiky uvedených v článku 6 ods. 3 rozhodnutia č. 676/2002/ES (rozhodnutie o rádiovom frekvenčnom spektre), ak tieto ciele patria pod odvetvie elektronických komunikácií. 105. Úrad uverejní výročnú správu o predpokladanom vývoji v oblasti frekvencií v odvetví elektronických komunikácií a politikách, v ktorých určí potenciálne potreby a očakávané úlohy. Článok 11Harmonizácia podmienok a postupov týkajúcich sa všeobecných povolení a užívacích práv 106. Na žiadosť Komisie poskytne úrad Komisii stanovisko k rozsahu pôsobnosti a obsahu vykonávacích opatrení stanovených 6a smernice 2002/20/ES (smernica o povolení). Môže sem patriť najmä posúdenie vykonané úradom, pokiaľ ide o výhody, ktoré môžu pre jednotný trh elektronických komunikačných sietí a služieb predstavovať vykonávacie opatrenia prijaté Komisiou podľa článku 6a smernice 2002/20/ES (smernica o povolení), a identifikácia služieb s potenciálom pre celé Spoločenstvo, pre ktoré by takéto opatrenia boli prínosom. 107. Ak sa stanovisko úradu podľa odseku 1 týka uskutočnenia spoločného výberového konania na užívacie práva, ktoré patri do pôsobnosti článku 6b smernice 2002/20/ES (smernica o povolení), toto stanovisko musí predovšetkým: 108. identifikovať elektronické komunikačné služby, pre poskytovanie ktorých na cezhraničnom základe v rámci Spoločenstva by bolo prínosom, keby sa využili frekvencie alebo čísla, na ktoré sú práva udelené prostredníctvom jediného postupu a jednotného súboru podmienok, 109. identifikovať čísla alebo číselné rozsahy, ktoré by sa mohli využívať pre takéto služby, 110. posúdiť úroveň skutočného alebo potenciálneho dopytu po takýchto službách v rámci Spoločenstva a 111. špecifikovať všetky obmedzenia, ktoré úrad považuje za vhodné v súvislosti s počtom užívacích práv, ktoré majú byť na základe spoločného výberového konania ponúknuté, a postupy, ktoré sa majú dodržiavať pri výbere podnikov, ktorým sa tieto práva majú udeliť, pričom prípadne venuje náležitú pozornosť zásadám stanoveným v článku 7 smernice 2002/20/ES (smernica o povolení). 112. Ak o to Komisia požiada, úrad v lehote spresnenej v uvedenej žiadosti vysvetlí alebo doplní ktorékoľvek stanovisko poskytnuté podľa odseku 1. Článok 12Návrh týkajúci sa výberu podnikov V súlade s článkom 6b smernice 2002/20/ES (smernica o povolení) úrad: 113. prijíma a spracováva žiadosti od podnikov o udelenie užívacích práv na rádiové frekvencie a na čísla a vyberá správne poplatky a ďalšie poplatky uložené podnikom na základe spoločného výberového konania, 114. uskutočňuje spoločné výberové konanie a navrhuje podnik(-y), ktorému(-ým) sa môžu udeliť užívacie práva v súlade s týmito ustanoveniami, 115. predkladá Komisii správu s podrobnými informáciami o prijatých žiadostiach a s opisom posúdenia týchto žiadostí, pričom navrhne podnik(-y), ktorý(-é) je (sú) najviac sú najviac spôsobilý(-é) na udelenie individuálnych užívacích práv a tento výber odôvodní odkazom na výberové kritériá stanovené v príslušnom vykonávacom opatrení. Článok 13Odňatie užívacích práv na rádiové frekvencie a čísla udelených na základe spoločných postupov Na žiadosť Komisie úrad predloží Komisii stanovisko k odňatiu užívacích práv udelených na základe spoločných postupov stanovených v článku 6b smernice 2002/20/ES (smernica o povolení). V tomto stanovisku preskúma, či došlo k závažnému a opakovanému porušeniu podmienok spojených s užívacími právami. Článok 14Bezpečnosť sietí a informácií Popri úlohách uvedených v článku 4 ods. 3 písm. b) a v článku 19 ods. 4 a 5 úrad prispieva k rozvoju kultúry bezpečnosti siete a informácií predovšetkým tým, že: 116. uľahčuje spoluprácu medzi Komisiou s členskými štátmi pri vypracovávaní spoločných metodík s cieľom predchádzať problémom v oblasti bezpečnosti sietí a informácií, tieto otázky riešiť a reagovať na ne, 117. poskytuje poradenstvo Komisii v otázkach výskumu v oblasti bezpečnosti sietí a informácií, ako aj v otázkach účinného využívania technológií na prevenciu rizík a podporuje opatrenia na posudzovanie rizík a interoperabilné riešenia pri riadení rizík a štúdie riešení v oblasti preventívneho riadenia v rámci organizácií verejného a súkromného sektora a 118. prispieva k úsiliu Spoločenstva o spoluprácu s tretími krajinami a prípadne s medzinárodnými organizáciami s cieľom podporovať spoločný celkový prístup k otázkam bezpečnosti sietí a informácií. Článok 15 Konanie z vlastnej iniciatívy Úrad môže zo svojej vlastnej iniciatívy predložiť Komisii stanovisko k otázkam uvedeným v článku 4 ods. 2, článku 7 ods. 1, článku 8 ods. 3, článku 10 ods. 1 a článkoch 12, 14, 21 a 22. KAPITOLA III KOMPLEMENTÁRNE ÚLOHY ÚRADU ČLÁNOK 16 VYBERANIE SPRÁVNYCH POPLATKOV ZA SLUžBY POSKYTOVANÉ ÚRADOM 119. Komisia stanoví správne poplatky ukladané podnikom za služby, ktoré poskytuje úrad, v súlade s postupom uvedeným v článku 54 ods. 2 a na základe stanoviska úradu. Tieto správne poplatky vyberá úrad. 120. Správne poplatky sa ukladajú jednotlivým podnikom objektívnym, transparentným a primeraným spôsobom, ktorým sa minimalizujú dodatočné správne náklady a súvisiace poplatky. 121. Správne poplatky uvedené v odseku 1 môžu pokrývať: 122. správne náklady, ktoré úradu vznikli pri organizácii výberového konania v súlade s článkom 12, 123. vybavovanie odvolaní v súlade s článkom 34, 124. správne náklady, ktoré úradu vznikli pri správe Európskeho telefónneho číslovacieho priestoru v súlade s článkom 8. Všetky poplatky sú vyjadrené a splatné v eurách.. 125. Výška správnych poplatkov sa pevne stanoví na takej úrovni, aby sa zabezpečilo, že príjmy z týchto poplatkov budú v podstate dostatočné na pokrytie všetkých nákladov na poskytnutie služieb. 126. Úrad uverejňuje ročný prehľad svojich správnych nákladov a poplatkov. So zreteľom na akýkoľvek rozdiel medzi celkovou sumou poplatkov a súčtom správnych nákladov úrad poskytne Komisii stanovisko, v ktorom navrhne primerané úpravy poplatkov. Článok 17Vyberanie a prerozdeľovanie poplatkov za používanie užívacích práv na rádiové frekvencie a čísla a správnych poplatkov v rámci spoločného výberového konania 127. Ak sa poplatky za práva na používanie rádiových frekvencií alebo čísel udelené na základe spoločného výberového konania ukladajú v súlade s článkom 6b smernice 2002/20/ES (smernica o povolení), úrad je zodpovedný za vyberanie a prerozdeľovanie takýchto poplatkov za používanie. Poplatky za používanie sa prerozdeľujú po ich prijatí úradom medzi príslušné členské štáty a úrad, a to v lehote a v pomere, ktorý stanoví Komisia podľa článku 6b smernice 2002/20/ES (smernica o povolení). Ak Komisia nestanoví lehotu a tento pomer, poplatky za používanie sa prerozdeľujú na základe počtu obyvateľov jednotlivých členských štátov, ktoré počas posledného dokončeného roku pred začatím výberového konania udelili užívacie práva. 128. Úrad je zodpovedný za vyberanie a prerozdeľovanie správnych poplatkov uložených vybratým podnikom v nadväznosti na spoločné výberové konanie na užívacie práva na frekvencie alebo čísla, aby sa pokryli správne náklady vnútroštátnych regulačných orgánov, ktoré im vzniknú pri monitorovaní dodržiavania spoločných podmienok. Správne poplatky uvedené v prvom pododseku úrad po ich prijatí prerozdelí príslušným vnútroštátnym regulačným orgánom podľa hodnôt, ktoré poskytli tieto vnútroštátne regulačné orgány. Článok 18Cezhraničné spory 129. Ak úrad prijme od vnútroštátneho regulačného orgánu v súlade s článkom 21 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica) žiadosť o odporúčanie v súvislosti s riešením sporu, informuje o tom všetky strany sporu a všetky dotknuté vnútroštátne regulačné orgány. 130. Úrad prešetrí príčiny sporu a od zúčastnených strán a dotknutých vnútroštátnych regulačných orgánov vyžiada príslušné informácie. 131. Úrad vydá svoje odporúčanie do troch mesiacov od prijatia žiadosti, s výnimkou vzniku mimoriadnych okolností. V odporúčaní sa uvedú všetky opatrenia, ktoré úrad považuje za vhodné, aby ich dotknuté vnútroštátne orgány prijali v súlade s ustanoveniami rámcovej smernice a/alebo osobitných smerníc. 132. Úrad môže odmietnuť vydať odporúčanie, ak sa domnieva, že k včasnému vyriešeniu sporu v súlade s ustanoveniami článku 8 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica) by lepšie prispeli iné mechanizmy. V takom prípade o tom bezodkladne informuje strany sporu a dotknuté vnútroštátne regulačné orgány. Ak po uplynutí štyroch mesiacov nie je spor vyriešený alebo ak strany sporu nevyužili iný mechanizmus, úrad koná ne žiadosť ktoréhokoľvek vnútroštátneho regulačného orgánu v súlade s odsekmi 2 a 3. Článok 19Výmena, šírenie a zhromažďovanie informácií 133. So zreteľom na politiku Spoločenstva v oblasti elektronických komunikácií úrad podporuje výmenu informácií medzi členskými štátmi navzájom, aj medzi členskými štátmi, vnútroštátnymi regulačnými orgánmi a Komisiou, o situácií a vývoji regulačných činností týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb, vrátane bezpečnosti sietí a informácií. 134. Úrad podporuje výmenu informácií a propaguje osvedčené regulačné postupy a technický rozvoj v rámci Spoločenstva aj mimo neho, a to najmä: 135. zhromažďovaním, spracovávaním a uverejňovaním informácií týkajúcich sa technických charakteristík, kvality a tvorby cien v oblasti služieb elektronických komunikácií a informácií o trhoch elektronických komunikácií v EÚ, 136. zadávaním alebo uskutočňovaním štúdií o sieťach a elektronických komunikačných službách a o ich regulácii a ochrane a 137. organizovaním a podporou odbornej prípravy vo všetkých oblastiach súvisiacich s elektronickými komunikáciami. 138. Úrad sprístupní tieto informácie verejnosti, a to v ľahko prístupnej forme. 139. Úrad zhromažďuje príslušné informácie, predovšetkým v súlade s článkom 13a smernice 2002/21/ES (rámcová smernica), s cieľom analyzovať súčasné aj vznikajúce riziká. Predovšetkým analyzuje na európskej úrovni tie riziká, ktoré by mohli mať vplyv na odolnosť a dostupnosť elektronických komunikačných sietí a na autentickosť, integritu a dôvernosť informácií, ku ktorým sa prostredníctvom týchto sietí pristupuje alebo ktoré sa cez tieto siete prenášajú, a poskytuje výsledky týchto analýz členským štátom a Komisii 140. Úrad prispieva k zvyšovaniu povedomia a k dostupnosti včasných, objektívnych a úplných informácií, vrátane informácií o otázkach bezpečnosti sietí a informácií, pre všetkých užívateľov, a to okrem iného prostredníctvom podpory výmeny súčasných osvedčených postupov, vrátane metód varovania užívateľov, a snahou o dosiahnutie synergie medzi iniciatívami verejného a súkromného sektora. Článok 20Správa registra informácií o frekvenčnom spektre a databázy roamingu v mobilnej sieti 141. Na zabezpečenie harmonizovanej dostupnosti informácií o využívaní rádiových frekvencií v Spoločenstve sa verejnosti sprístupní register v podobe spoločného prístupového bodu pre poskytovanie informácií o využívaní rádiových frekvencií v Spoločenstve. Informácie o využívaní rádiových frekvencií poskytujú členské štáty pravidelne a v súlade s príslušnou žiadosťou úradu. Úrad je zodpovedný za správu a zverejňovanie registra. Register obsahuje informácie spresnené v prílohe k tomuto nariadeniu, ako aj všetky ďalšie informácie, ktoré môže úrad považovať za vhodné. Komisia môže prijať vykonávacie opatrenia s cieľom prispôsobiť prílohu technickému vývoju alebo vývoju na trhu. Tieto opatrenia určené na zmenu iných než podstatných prvkov tohto nariadenia, sa prijímajú v súlade s postupom uvedeným v článku 54 ods. 3. 142. Úrad je zodpovedný za správu a zverejňovanie databázy o cenách hlasových a dátových služieb pre zákazníkov mobilnej siete pri roamingu v rámci Spoločenstva, prípadne vrátane osobitných nákladov súvisiacich s roamingovými volaniami odoslanými a prijatými v najvzdialenejších regiónoch Spoločenstva. Monitoruje vývoj týchto cien a uverejňuje výročnú správu. Článok 21Monitorovanie a podávanie správ v odvetví elektronických komunikácií 143. Úrad monitoruje vývoj na trhu elektronických komunikácií, predovšetkým maloobchodné ceny produktov a služieb, ktoré spotrebitelia využívajú najčastejšie. 144. Úrad uverejňuje výročnú správu o vývoji v odvetví elektronických komunikácií, vrátane spotrebiteľských otázok, v ktorých určí pretrvávajúce prekážky brániace vytvoreniu jednotného trhu elektronických komunikácií. Správa takisto obsahuje prehľad a analýzu informácií o vnútroštátnych odvolacích konaniach stanovených členskými štátmi podľa článku 4 ods. 3 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica) a o rozsahu, v akom členské štáty využívajú postup mimosúdneho riešenia sporov uvedený v článku 34 smernice 2002/22/ES (smernica o univerzálnej službe). 145. Úrad môže pri uverejnení výročnej správy predložiť Komisii aj stanovisko k opatreniam, ktoré by sa mohli prijať na riešenie problémov určených pri posudzovaní otázok uvedených v odseku 1. 146. Úrad pravidelne uverejní správu o interoperabilite digitálnych interaktívnych televíznych služieb, ako sa uvádza v článku 18 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica). Článok 22Prístupnosť elektronických komunikácií 147. Na žiadosť Komisie poskytne úrad Komisii a členským štátom poradenstvo v oblasti zlepšovania interoperability služieb a koncového zariadenia elektronických komunikácií, prístupu k ním a ich využívania, a predovšetkým v súvislosti s otázkami cezhraničnej interoperability. Zriadi skupinu pozostávajúcu zo zástupcov členských štátov, združení podnikov v odvetví elektronických komunikácií, združení koncových užívateľov a združení zastupujúcich koncových užívateľov so zdravotným postihnutím. Táto skupina sa takisto zaoberá aj konkrétnymi potrebami koncových užívateľov so zdravotným postihnutím a starších osôb. 148. Úrad uverejní výročnú správu o opatreniach prijatých s cieľom zlepšiť prístupnosť služieb a zariadení elektronických komunikácií pre koncových užívateľov so zdravotným postihnutím na základe informácií, ktoré poskytujú členské štáty, a informácií, ktoré úrad získal v súlade s článkom 33 ods. 3 smernice 2002/22/ES (smernica o univerzálnej službe). V správe sa určia opatrenia, ktoré by sa mohli prijať na úrovni Spoločenstva alebo na vnútroštátnej úrovni s cieľom zlepšiť prístupnosť. Úrad prípadne môže poskytnúť odporúčania o opatreniach, ktoré by sa mohli prijať na vnútroštátnej úrovni. Článok 23Dodatočné úlohy Na žiadosť Komisie sa úrad môže ujať plnenia špecifických dodatočných úloh. KAPITOLA IV ORGANIZÁCIA ÚRADU ČLÁNOK 24 ORGÁNY ÚRADU Úrad pozostáva zo: 149. správnej rady, 150. rady regulačných orgánov, 151. riaditeľa, 152. hlavného úradníka pre bezpečnosť sietí, 153. stálej skupiny zúčastnených strán, 154. odvolacej komisie. Článok 25Správna rada 155. Správna rada pozostáva z dvanástich členov. Šiestich menuje Komisia a šiestich Rada. Členovia správnej rady sú vymenovaní takým spôsobom, aby sa zabezpečil najvyšší štandard odbornej spôsobilosti a nezávislosti a široký rozsah zodpovedajúcich odborných znalostí. Funkčné obdobie je päť rokov a možno ho jedenkrát obnoviť. 156. Správna rada si zo svojich členov určí predsedu a podpredsedu. Podpredseda automaticky nahradí predsedu, ak predseda nie je schopný vykonávať svoje povinnosti. Funkčné obdobie predsedu a podpredsedu je dva a pol roka a možno ho obnoviť. Funkčné obdobie predsedu a podpredsedu však v každom prípade uplynie v okamihu, keď prestanú byť členmi správnej rady. 157. Zasadnutia správnej rady zvoláva jej predseda. Riaditeľ úradu sa zúčastňuje na rokovaniach, ak správna rada nerozhodne inak. Správna rada sa stretáva najmenej dvakrát ročne na riadnom zasadnutí. Zasadá aj na podnet svojho predsedu, na žiadosť Komisie alebo na žiadosť aspoň tretiny svojich členov. Správna rada môže prizvať ktorúkoľvek osobu, ktorej stanoviská môžu s danou problematikou súvisieť, aby sa zúčastnila na zasadnutiach ako pozorovateľ. Členom správnej rady môžu s prihliadnutím na rokovací poriadok pomáhať poradcovia alebo odborníci. Služby sekretariátu pre správnu radu zabezpečuje úrad. 158. Rozhodnutia správnej rady sa prijímajú na základe dvojtretinovej väčšiny prítomných členov. 159. Každý člen má jeden hlas. V rokovacom poriadku sa podrobnejšie stanoví mechanizmus hlasovania, najmä podmienky, na základe ktorých môže jeden člen konať v mene iného, a prípadne pravidlá upravujúce kvórum. Článok 26Úlohy správnej rady 160. Správna rada po konzultácii s radou regulačných orgánov vymenuje riaditeľa v súlade s článkom 29 ods. 2. 161. Po konzultácii s riaditeľom správna rada vymenuje hlavného úradníka pre bezpečnosť sietí v súlade s článkom 31 ods. 2. 162. Správna rada vymenuje členov rady regulačných orgánov v súlade s článkom 27 ods. 1. 163. Správna rada vymenuje členov odvolacej komisie v súlade s článkom 33 ods. 1. 164. Pred 30. septembrom každého roku a po konzultácii s Komisiou a po schválení radou regulačných orgánov v súlade s článkom 28 ods. 3 správna rada prijme pracovný program úradu na nasledujúci rok a zašle do Európskemu parlamentu, Rade a Komisii. Pracovný program sa prijme bez toho, aby tým bol dotknutý ročný rozpočtový postup. 165. Správna rada vykonáva svoje rozpočtové právomoci v súlade s článkami 36 až 38. 166. Správna rada rozhodne po získaní súhlasu Komisie, či prijme akékoľvek dedičstvá, dary alebo granty z iných zdrojov Spoločenstva. 167. Správna rada vykonáva disciplinárnu právomoc nad riaditeľom a nad hlavným úradníkom pre bezpečnosť sietí. 168. Správna rada vypracuje podľa potreby personálnu politiku úradu v súlade s článkom 49 ods. 2. 169. Správna rada prijme osobitné ustanovenia týkajúce sa práva na prístup k dokumentom úradu v súlade s článkom 47. 170. Správna rada prijme výročnú správu o činnosti úradu a do 15. júna ju odovzdá Európskemu parlamentu, Rade, Komisii, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Dvoru audítorov. Ako sa stanovuje v článku 28 ods. 4, táto správa obsahuje nezávislú časť schválenú radou regulačných orgánov, ktorá sa týka regulačných činností úradu počas príslušného roka. 171. Správna rada prijme svoj rokovací poriadok. 172. Správna rada poskytne Komisii stanovisko k správnym poplatkom, ktoré môže úrad vyberať od podnikov v rámci vykonávania svojich úloh uvedených v článku 16. Článok 27Rada regulačných orgánov 173. Rada regulačných orgánov pozostáva z jedného člena za každý členský štát, pričom tento člen je súčasne najvyšším vedúcim pracovníkom nezávislého vnútroštátneho regulačného orgánu zodpovedného v danom členskom štáte za každodenné uplatňovanie regulačného rámca v členskom štáte, a ďalej z riaditeľa a jedného zástupcu Komisie bez hlasovacieho práva. Vnútroštátne regulačné orgány vymenujú jedného náhradníka za každý členský štát. 174. Predsedom rady regulačných orgánov je riaditeľ. 175. Rada regulačných orgánov si zo svojich členov zvolí podpredsedu. Podpredseda nahradí predsedu, ak predseda nie je schopný vykonávať svoje povinnosti. Funkčné obdobie podpredsedu je dva a pol roka a môže sa obnoviť. Funkčné obdobie podpredsedu však v každom prípade uplynie v okamihu, keď prestane byť členom rady regulačných orgánov. 176. Rada regulačných orgánov sa uznáša jednoduchou väčšinou. Každý člen alebo náhradník iný ako riaditeľ a zástupca Komisie má jeden hlas. 177. Rada regulačných orgánov prijme svoj rokovací poriadok. 178. Rada regulačných orgánov pri výkone úloh, ktoré pre ňu vyplývajú z tohto nariadenia, koná nezávisle a nemôže žiadať ani prijímať pokyny od žiadnej vlády členského štátu ani od žiadnej verejnej alebo súkromnej záujmovej skupiny. 179. Služby sekretariátu pre radu regulačných orgánov zabezpečí úrad. Článok 28 Úlohy rady regulačných orgánov 180. Pred prijatím stanovísk, stanovísk, odporúčaní a rozhodnutí podľa článkov 4 až 23, ktoré patria do pôsobnosti rady regulačných orgánov, poskytne táto rada svoje stanovisko riaditeľovi. Rada regulačných orgánov popritom poskytne riaditeľovi usmernenie pri výkone jeho úloh. 181. Rada regulačných orgánov predloží v súlade s článkom 26 ods. 1 a článkom 29 ods. 2 stanovisko ku kandidátovi, ktorý má byť vymenovaný za riaditeľa. Rada prijíma rozhodnutia na základe trojštvrtinovej väčšiny svojich členov. Riaditeľ sa nezúčastňuje na príprave týchto stanovísk, ani na hlasovaní o nich. 182. Rada regulačných orgánov v súlade s článkom 26 ods. 5 a článkom 30 ods. 4 a v súlade s návrhom rozpočtu stanoveným podľa článku 37 schvaľuje pracovný program úradu týkajúci sa jeho činnosti na nasledujúci rok. 183. Rada regulačných orgánov schvaľuje nezávislú časť výročnej správy o regulačných činnostiach v súlade s ustanoveniami článku 26 ods. 11 a článku 30 ods. 9. Článok 29Riaditeľ 184. Úrad riadi jeho riaditeľ, ktorý pri výkone svojich funkcií koná nezávisle. Bez toho, aby boli dotknuté príslušné právomoci Komisie, správnej rady a rady regulačných orgánov, riaditeľ nemôže žiadať ani prijímať pokyny od žiadnej vlády ani od žiadneho orgánu. 185. Riaditeľa vymenúva správna rada po konzultácii s radou regulačných orgánov na základe výsledkov jeho činnosti, schopností a skúseností v oblasti elektronických komunikačných sietí a služieb, zo zoznamu najmenej dvoch kandidátov navrhnutých Komisiou. Pred vymenovaním možno kandidáta vybratého správnou radou vyzvať, aby urobil vyhlásenie pred príslušným výborom Európskeho parlamentu a odpovedal na otázky jeho členov. 186. Funkčné obdobie riaditeľa je päťročné. V priebehu deviatich mesiacov pred koncom tohto obdobia Komisia vykoná vyhodnotenie. V rámci tohto vyhodnotenia Komisia posudzuje najmä: 187. výsledky činnosti riaditeľa, 188. úlohy a požiadavky úradu na nadchádzajúce roky. 189. Po porade s radou regulačných orgánov môže správna rada, konajúca na návrh Komisie, predĺžiť funkčné obdobie riaditeľa jedenkrát a najviac o tri roky, a to s prihliadnutím na hodnotiacu správu a iba v prípadoch, keď to možno odôvodniť úlohami a požiadavkami úradu. Správna rada informuje Európsky parlament o svojom úmysle predĺžiť funkčné obdobie riaditeľa. Mesiac pred predĺžením funkčného obdobia môže byť riaditeľ vyzvaný, aby urobil vyhlásenie pred príslušným výborom Európskeho parlamentu a odpovedal na otázky jeho členov. Ak nebude funkčné obdobie predĺžené, riaditeľ ostáva vo funkcii až do vymenovania svojho nástupcu. 190. Riaditeľa možno odvolať z funkcie len na základe rozhodnutia správnej rady po porade s radou regulačných orgánov. Správna rada prijme toto rozhodnutie na základe trojštvrtinovej väčšiny svojich členov 191. Európsky parlament a Rada môžu vyzvať riaditeľa, aby predložil správu o výkone svojej funkcie. Článok 30 Úlohy riaditeľa 192. Riaditeľ zodpovedá za zastupovanie úradu a je poverený jeho riadením. 193. Riaditeľ pripravuje prácu správnej rady. Bez práva hlasovať sa podieľa na práci správnej rady. 194. Riaditeľ prijíma so súhlasom rady regulačných orgánov stanoviská, odporúčania a rozhodnutia uvedené v článkoch 4 až 23. 195. Riaditeľ každý rok pripraví návrh pracovného programu úradu na nasledujúci rok a predloží ho rade regulačných orgánov a Komisii do 30. júna daného roka. Pred 1. septembrom riaditeľ predloží pracovný program správnej rade na schválenie. 196. Riaditeľ zodpovedá za to, že úrad vykonáva ročný program pod vedením rady regulačných orgánov, prípadne hlavného úradníka pre bezpečnosť sietí a pod správnou kontrolou správnej rady. 197. Riaditeľ prijíma potrebné opatrenia, najmä prijíma vnútorné správne pokyny a zverejňuje oznámenia, aby zabezpečil fungovanie úradu v súlade s týmto nariadením. 198. Riaditeľ v súlade s článkom 37 vykoná odhad príjmov a výdavkov úradu a podľa článku 38 plní rozpočet úradu. 199. Riaditeľ každý rok pripravuje návrh výročnej správy o činnosti úradu, ktorá obsahuje oddiel o regulačných činnostiach úradu a oddiel o finančných a správnych záležitostiach. 200. Pokiaľ ide o zamestnancov úradu, riaditeľ vykonáva právomoci ustanovené v článku 49 ods. 3. Článok 31Hlavný úradník pre bezpečnosť sietí 201. Hlavný úradník pre bezpečnosť sietí zodpovedá za koordináciu úloh úradu týkajúcich sa bezpečnosti sietí a informácií. Hlavný úradník pre bezpečnosť sietí je podriadený a zo svojej činnosti sa zodpovedá riaditeľovi. Pripravuje návrh ročného pracovného programu týchto činností. 202. Hlavného úradníka pre bezpečnosť sietí vymenúva správna rada na obdobie piatich rokov na základe výsledkov jeho činnosti, zručností a skúseností rozhodujúcich pre bezpečnosť sietí a informácií, a to zo zoznamu najmenej dvoch kandidátov navrhnutých Komisiou. 203. Hlavného úradníka pre bezpečnosť sietí možno odvolať z funkcie len na základe rozhodnutia správnej rady a po konzultácii s riaditeľom. Správna rada prijme toto rozhodnutie na základe trojštvrtinovej väčšiny svojich členov 204. Správna rada môže po konzultácii s riaditeľom a konajúc na návrh Komisie predĺžiť funkčné obdobie hlavného úradníka pre bezpečnosť sietí jedenkrát a najviac o tri roky, a to iba v prípadoch, keď to možno odôvodniť úlohami a požiadavkami úradu. Článok 32Stála skupina zúčastnených strán 205. Hlavný úradník pre bezpečnosť sietí zriadi stálu skupinu zúčastnených strán pozostávajúcu z odborníkov zastupujúcich relevantné zúčastnené strany, najmä odvetvie informačných a komunikačných technológií, skupiny zákazníkov a vedeckých odborníkov v oblasti bezpečnosti sietí a informácií. Po konzultácii s riaditeľom určí postupy týkajúce sa predovšetkým počtu, zloženia, menovania členov a činnosti skupiny. 206. Predsedom tejto skupiny je hlavný úradník pre bezpečnosť sietí. Funkčné obdobie jej členov je dva a pol roka. Členovia skupiny nesmú byť členmi správnej rady ani rady regulačných orgánov. 207. Zástupcovia Komisie majú právo zúčastňovať sa zasadnutí skupiny a podieľať sa na jej práci. 208. Skupina môže radiť hlavnému úradníkovi pre bezpečnosť sietí pri výkone jeho povinností podľa tohto nariadenia, pri príprave návrhu príslušných častí pracovného programu úradu a pri zaisťovaní komunikácie so zúčastnenými stranami vo všetkých otázkach súvisiacich s pracovným programom. Článok 33Odvolacia komisia 209. Odvolacia komisia sa skladá zo šiestich členov a šiestich náhradníkov vybratých spomedzi súčasných alebo bývalých vedúcich pracovníkov vnútroštátnych regulačných orgánov, orgánov pre hospodársku súťaž alebo iných vnútroštátnych inštitúcií alebo inštitúcií Spoločenstva, ktorí majú zodpovedajúce skúsenosti v odvetví elektronických komunikácií. Odvolacia komisia menuje svojho predsedu. 210. Členov odvolacej komisie vymenúva správna rada na návrh Komisie po výzve na vyjadrenie záujmu a po konzultácii s radou regulačných orgánov. 211. Funkčné obdobie členov odvolacej komisie je päť rokov. Toto obdobie je možné obnoviť. Členovia odvolacej komisie musia byť pri svojom rozhodovaní nezávislí. Nesmú byť viazaní žiadnymi pokynmi. Nesmú vykonávať žiadne iné funkcie v úrade, v jeho správnej rade ani v jeho rade regulačných orgánov. Člen odvolacej komisie nesmie byť počas svojho funkčného obdobia odvolaný, s výnimkou prípadu, keď sa dopustil závažného protiprávneho konania a správna rada prijme v tomto zmysle rozhodnutie po konzultácii s radou regulačných orgánov. 212. Členovia odvolacej komisie sa nesmú zúčastniť na žiadnom odvolacom konaní, ak sú na ňom osobne zainteresovaní alebo ak predtým boli činní ako zástupcovia jednej zo strán konania, alebo ak sa podieľali na rozhodnutí, ktoré je predmetom odvolania. Ak sa člen odvolacej komisie v dôsledku niektorého z dôvodov uvedených v prvom pododseku alebo z akýchkoľvek iných dôvodov domnieva, že by sa iný člen nemal zúčastniť na niektorom konaní, náležite o tom informuje odvolaciu komisiu. Proti členovi odvolacej komisie môže podať námietku ktorákoľvek strana odvolacieho konania na základe akýchkoľvek dôvodov uvedených v prvom pododseku alebo ak existuje podozrenie zo zaujatosti. Námietka sa nesmie zakladať na štátnej príslušnosti členov a nie je prípustná ani vtedy, ak strana odvolacieho konania, hoci si je vedomá dôvodu námietky, už vykonala procedurálny krok. 213. Odvolacie komisia rozhodne o opatrení, ktoré sa majú prijať v prípadoch uvedených v odseku 4, bez účasti príslušného člena. Na účel prijatia tohto rozhodnutia sa dotknutý člen v odvolacej komisii nahradí jeho náhradníkom, ale za predpokladu, že tento náhradník sa sám nenachádza v podobnej situácii. V takom prípade predseda určí náhradníka spomedzi dostupných náhradníkov. Článok 34Odvolania 214. Odvolacia komisia zodpovedá za rozhodovanie o odvolaniach proti rozhodnutiam alebo opatreniam prijatým úradom v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje článok 8 ods. 1. 215. Rozhodnutia odvolacej komisie sa prijímajú na základe kvalifikovanej väčšiny aspoň štyroch z jej šiestich členov. Zasadnutie odvolacej komisie sa zvoláva podľa potreby. 216. Odvolanie podané podľa odseku 1 nemá odkladný účinok. Odvolacia komisia však môže pozastaviť uplatňovanie sporného rozhodnutia, ak sa domnieva, že to okolnosti vyžadujú. 217. Odvolanie sa spolu so odôvodnením podáva písomne úradu do dvoch mesiacov od notifikácie daného rozhodnutia alebo opatrenia dotknutému podniku, alebo v prípade, že k nemu nedošlo, do dvoch mesiacov odo dňa, keď úrad svoje opatrenie alebo rozhodnutie uverejnil. Odvolacia komisia rozhodne o odvolaní do dvoch mesiacov od jeho podania. 218. Ak je odvolanie prípustné, odvolacia komisia preskúma, či je odvolanie opodstatnené. Odvolacia komisia tak často, ako je to potrebné, vyzve strany odvolacieho konania, aby v rámci stanovených lehôt predložili svoje stanoviská k ňou vydaným oznámeniam alebo k písomným informáciám iných strán odvolacieho konania. Strany odvolacieho konania majú právo na ústne vyjadrenie. 219. Odvolacia komisia môže v rámci ustanovení tohto článku uplatniť akúkoľvek právomoc, ktorá patrí do pôsobnosti úradu, alebo môže postúpiť prípad príslušnému orgánu úradu. Tento orgán je viazaný rozhodnutím odvolacej komisie. 220. Odvolacia komisia prijme svoj rokovací poriadok. Článok 35Žaloby pred Súdom prvého stupňa a Súdnym dvorom 221. V súlade s článkom 230 Zmluvy možno na Súde prvého stupňa alebo na Súdnom dvore podať žalobu proti rozhodnutiu prijatému odvolacou komisiou alebo proti rozhodnu