SK Úradný vestník Európskej únie C 299/60

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Zelená kniha o uskutočniteľnosti zavedenia stabilizačných dlhopisov“

COM(2011) 818 final

2012/C 299/12

Spravodajca: pán DANTIN

Európska komisia sa 23. novembra 2011 rozhodla podľa článku 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom dokument

„Zelená kniha o uskutočniteľnosti zavedenia stabilizačných dlhopisov“

COM(2011) 818 final.

Odborná sekcia pre hospodársku a menovú úniu, hospodársku a sociálnu súdržnosť poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 13. júna 2012.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 482. plenárnom zasadnutí 11. a 12. júla 2012 (schôdza z 11. júla 2012) prijal 135 hlasmi za, pričom 33 členov hlasovalo proti a 25 sa hlasovania zdržalo, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 V snahe vyriešiť súčasnú krízu, vyhnúť sa dlhej recesii a vytvoriť podmienky, ktoré podporia obnovu rastu a rozvoj zamestnanosti, potrebujeme viac Európy, nie menej Európy. Vyžaduje si to silné odhodlanie Európskej komisie potvrdiť a uplatňovať metódu Spoločenstva . Z tohto hľadiska je zelená kniha vítaná.

1.2 Okrem toho však Komisia musí plne uplatňovať svoje právo iniciatívy vo všetkých aspektoch a formulovať návrhy zodpovedajúce rozsahu krízy, a nie prinášať medzivládne „paliatívne“ opatrenia.

1.3 Viac Európy, nová Európa musí spájať solidaritu, zodpovednosť a spoločnú dôveru. Základom pre túto dôveru bude symetrické a vyvážené ekonomické riadenie účinnej a nevyhnutnej rozpočtovej a fiškálnej harmonizácie. Viac Európy s cieľom zabezpečiť rozpočtovú zodpovednosť a integráciu, viac Európy v snahe spoločne znášať riziká spojené so štátnym dlhom, obnoviť dlhodobú solventnosť, uľahčiť a uskutočniť štrukturálne reformy a zmobilizovať investície v prospech rastu, konkurencieschopnosti a zamestnanosti v celej EÚ, aby sa podarilo vybudovať sociálnu Európu a zabezpečiť všeobecné blaho.

1.4 EHSV preto vrelo víta predstavenie zelenej knihy o stabilizačných dlhopisoch. Jej obsah je v súlade s myšlienkou čoraz integrovanejšej Európskej únie s jednotným trhom, ako aj s európskym kapitálovým trhom, a predstavuje nevyhnutné doplnenie súčasnej spoločnej menovej politiky v eurozóne. Na druhej strane by mohli navrhované eurodlhopisy vyvolať dôveru potenciálnych investorov, a tým by sa stabilizoval dopyt po štátnych dlhopisoch a znížili úrokové sadzby.

1.5 EHSV sa však domnieva, že riziko morálneho hazardu a jeho prípadné konkrétne prejavy uvedené v zelenej knihe sú prezentované diskutabilne a mali by byť dôkladne preskúmané, skôr ako z nich budú vyvodené sporné závery. Ak by teória, ktorú uvádza zelená kniha, bola správna, čiže keby oslabenie trhovej disciplíny v dôsledku zjednotenia úrokových sadzieb viedlo k nezodpovednému zvýšeniu verejných výdavkov alebo nárastu rozpočtového deficitu, od zavedenia eura by sme už takýto vývoj museli zaznamenať. Ale nebolo to tak.

1.6 Výbor súhlasí s názorom Komisie, že stabilizačné dlhopisy musia mať veľmi vysokú úverovú kvalitu, aby ich investori a členské štáty eurozóny mohli akceptovať. Avšak v dôsledku nerozhodných a oneskorených politických krokov prevláda v súčasnosti taká veľká neistota, že dokonca eurodlhopisy so spoločnými a nerozdielnymi garanciami by zajtra pravdepodobne boli prijaté inak ako pred niekoľkými mesiacmi.

1.6.1 EHSV sa domnieva, že je preto nevyhnutné viac zapojiť ECB do riešenia krízy napr. prostredníctvom udelenia bankovej licencie ENFS alebo EMS.

1.7 Pokiaľ ide o rozličné „možnosti emisie stabilizačných dlhopisov“, výbor sa domnieva, že prístup číslo 2, teda „čiastočné nahradenie národnej emisie emisiou stabilizačných dlhopisov so spoločnými a nerozdielnymi garanciami“ je najľahšie uskutočniteľný a všeobecne najprijateľnejší.

1.8 Ako zdôraznil predseda Európskej rady, vydávanie takýchto stabilizačných dlhopisov sa musí samozrejme realizovať „za predpokladu, že existuje pevný rámec pre rozpočtovú disciplínu a konkurencieschopnosť, aby sa zabránilo morálnemu hazardu a podporila zodpovednosť a súlad.“ Takýto mechanizmus by sa mal „zakladať na kritériách a pozostávať z viacerých fáz, v dôsledku čoho by pokrok v oblasti združovania rozhodnutí o rozpočtoch mali sprevádzať zodpovedajúce opatrenia na združovanie rizík.“ (1) Výbor súhlasí s tým, aby „základné prvky“ tohto procesu zahŕňali finančné, rozpočtové rámce a rámce pre integrovanú hospodársku politiku. Mal by ich dopĺňať koherentný a zodpovedajúci rámec demokratickej legitímnosti a zodpovednosti na európskej úrovni, a to bez sprísnenia úsporných opatrení. V tejto súvislosti výbor navrhuje, aby Európska komisia dôsledne preskúmala riziko možného morálneho hazardu a našla vhodné riešenia v tejto štruktúre.

2. Úvod

2.1 Cieľom zelenej knihy, ktorá je predmetom tohto stanoviska, je začať rozsiahle verejné konzultácie o stabilizačných dlhopisoch (2) so všetkými zainteresovanými stranami. Tieto konzultácie budú Európskej komisii slúžiť ako základ na navrhnutie politiky v tejto oblasti

2.2 Prehĺbenie krízy štátneho dlhu v eurozóne totiž vyvolalo širokú diskusiu o možnosti realizovať spoločnú emisiu. Často bola táto myšlienka propagovaná s tým, že by mohla byť účinným nástrojom ako vyriešiť obmedzenú platobnú schopnosť viacerých členských štátov eurozóny. Európsky parlament v tejto súvislosti vyzval Komisiu, aby preskúmala uskutočniteľnosť spoločnej emisie v rámci prijatia legislatívneho balíka o hospodárskom riadení eurozóny, pričom zdôraznil, že spoločná emisia stabilizačných dlhopisov by si vyžadovala aj ďalší posun smerom k spoločnej hospodárskej a rozpočtovej (3).

2.3 Európsky hospodársky a sociálny výbor sa vo viacerých stanoviskách venoval tejto otázke a svoj postoj vyjadril predovšetkým v stanovisku z vlastnej iniciatívy na tému „Rast a štátny dlh v EÚ: dva inovatívne návrhy“ (4).

2.4 EHSV vyjadruje potešenie z uverejnenia zelenej knihy, zo širokej diskusie, ktorú táto kniha vyvolá, ako aj zo zvoleného postupu, ktorý povedie Komisiu k následnému predloženiu návrhov. Komisia pri tejto problematike konečne opäť oživuje metódu Spoločenstva.

3. Obsah zelenej knihy

3.1 Po opise kontextu, do ktorého spadá obsah zelenej knihy, dokument Komisie predstavuje a vysvetľuje viaceré aspekty, ktoré podopierajú a odôvodňujú sformulované návrhy.

3.1.1 Zdôvodnenia podľa zelenej knihy

3.1.1.1 Vyhliadky stabilizačných dlhopisov by mohli potenciálne zmierniť terajšiu dlhovú krízu štátov, pretože členské štáty s vysokým výnosom by mohli mať prospech z vyššej úverovej bonity členských štátov s nízkym výnosom. Aby bol však takýto vplyv trvalý, je potrebné, aby boli spolu s plánom zavedenia spoločných dlhopisov stanovené súbežné záväzky v záujme posilnenia hospodárskeho riadenia, čím by sa zaručilo uskutočnenie potrebných rozpočtových a štrukturálnych úprav s cieľom zabezpečiť udržateľnosť verejných financií, a zabrániť tak morálnemu hazardu.

3.1.1.2 Stabilizačné dlhopisy by zvýšili odolnosť finančného systému eurozóny proti budúcim nepriaznivým vplyvom, a zlepšila by sa tak finančná stabilita. Stabilizačné dlhopisy by všetkým zúčastneným členským štátom poskytli bezpečnejší prístup k refinancovaniu a zabránili by náhlej strate prístupu na trh. Z dostupnosti stabilizačných dlhopisov by mal zároveň prospech aj bankový systém.

3.1.1.3 Stabilizačné dlhopisy by pomohli urýchliť účinok menovej politiky v eurozóne. Zároveň by podporili efektívnosť trhu so štátnymi dlhopismi, ale tiež celého finančného systému eurozóny. Okrem toho by umožnili zjednodušiť investície do portfólia v eurách a prispeli by k snahe vytvoriť vyváženejší celosvetový finančný systém.

3.1.2 Predpoklady

Po tom, ako zelená kniha konštatuje, že stabilizačné dlhopisy ponúkajú výrazné výhody, ktoré sa týkajú finančnej stability a hospodárskej efektívnosti, uvádzajú sa v nej ich možné nevýhody.

3.1.2.1 Návrh Komisie upozorňuje na tieto druhy morálneho hazardu:

— V dôsledku niektorých foriem stabilizačných dlhopisov by sa znížila, alebo dokonca úplne vytratila povinnosť rešpektovať rozpočtovú disciplínu, pretože členské štáty eurozóny by spoločne znášali úverové riziko súvisiace s niektorými alebo so všetkými ich verejnými dlhmi. To je spojené s rizikom morálneho hazardu, ktorý vzniká preto, že úverové riziko vyplývajúce z individuálneho nedostatku fiškálnej disciplíny by znášali všetci účastníci.

— Keďže emisia stabilizačných dlhopisov môže oslabiť trhovú disciplínu, boli by potrebné zásadné zmeny v rámci ekonomického riadenia eurozóny. Toto by malo nevyhnutne vplyv na fiškálnu suverenitu.

— Stabilizačné dlhopisy by museli mať veľmi vysokú úverovú kvalitu, aby boli akceptované investormi.

— Dosiahnutie vysokej úverovej kvality bude takisto dôležité z hľadiska zabezpečenia akceptácie stabilizačných dlhopisov všetkými členskými štátmi eurozóny. Úverový rating v prípade stabilizačných dlhopisov by primárne závisel od úverovej kvality zúčastňujúcich sa členských štátov a od základnej štruktúry záruky.

3.1.2.2 Pre úspešné zavedenie stabilizačných dlhopisov by bola nevyhnutná konzistentnosť so Zmluvou o EÚ. Niektoré možnosti by totiž mohli byť v rozpore s ustanoveniami ZFEÚ a mohli by si vyžadovať zmeny a doplnenia zmluvy, najmä článku 125, ktorý členským štátom zakazuje prevziať záväzky iného členského štátu. Emisia stabilizačných dlhopisov so spoločnými a nerozdielnymi garanciami by teda a priori viedla k porušeniu zákazu vykúpenia. Naopak emisia stabilizačných dlhopisov s nerozdielnymi, ale nie spoločnými garanciami, by bola možná v rámci ustanovení súčasnej zmluvy.

3.2 Možnosti emisie stabilizačných dlhopisov

3.2.1 Popri množstve návrhov, ktoré boli vyslovené v rámci verejnej diskusie o stabilizačných dlhopisoch, zelená kniha navrhuje tri varianty podľa stupňa nahradenia národných emisií (úplné alebo čiastočné) a povahy súvisiacej garancie (spoločná a nerozdielna alebo nerozdielna). Tieto tri široké prístupy sú takéto:

3.2.1.1 Prístup č. 1: úplné nahradenie národnej emisie emisiou stabilizačných dlhopisov so spoločnými a nerozdielnymi garanciami Podľa tohto prístupu by verejné financovanie v eurozóne bolo plne kryté emisiou stabilizačných dlhopisov a národné emisie by boli zastavené. Úverové hodnotenie najdôležitejších členských štátov eurozóny by pravdepodobne dominovalo pri stanovení ratingu pre stabilizačné dlhopisy. Možno sa teda domnievať, že dnes vydaný stabilizačný dlhopis by mohol pravdepodobne získať vysoký úverový rating. Tento prístup by bol najúčinnejší z hľadiska zabezpečenia výhod emisie stabilizačných dlhopisov, zároveň by však bol spojený s najväčším rizikom morálneho hazardu. Preto by musel byť spojený s veľmi silným rámcom zaisťujúcim rozpočtovú disciplínu, konkurencieschopnosť a zníženie makroekonomickej nerovnováhy na vnútroštátnej úrovni.

3.2.1.2 Prístup č. 2: čiastočné nahradenie národnej emisie emisiou stabilizačných dlhopisov so spoločnými a nerozdielnymi garanciami Podľa tohto prístupu by emisia stabilizačných dlhopisov bola spojená so spoločnými a nerozdielnymi garanciami, ale nahradila by len obmedzenú časť národnej emisie. Časť emisie, ktorá by nebola vo forme stabilizačných dlhopisov, by zostala spojená s príslušnými národnými garanciami. V dôsledku toho by trh s národnými dlhopismi eurozóny pozostával z dvoch samostatných častí: stabilizačných dlhopisov a dlhopisov národných vlád. Kľúčovú úlohu pri tomto prístupe by zohrávali konkrétne kritériá určujúce príslušné pomery stabilizačných dlhopisov a národnej emisie.

3.2.1.3 Prístup č. 3: čiastočné nahradenie národnej emisie emisiou stabilizačných dlhopisov s nerozdielnymi, ale nie spoločnými garanciami V súlade s týmto prístupom by stabilizačné dlhopisy opäť nahradili národnú emisiu iba čiastočne a boli by podporené garanciami členských štátov eurozóny na princípe pro-rata. Tento prístup sa líši od prístupu č. 2, pretože členské štáty by si udržali zodpovednosť za svoj podiel na emisii stabilizačných dlhopisov, ako aj za svoju národnú emisiu.

4. Všeobecné pripomienky

4.1 Vzhľadom na krízu, ktorou prechádza Európska únia, treba predložený text oceniť. Ide o viacnásobnú krízu, ktorá je finančnou aj hospodárskou krízou, krízou platobnej bilancie, štátneho dlhu, sociálnou krízou (takmer 23 miliónov nezamestnaných) i ekologickou krízou, a dotýka sa samotnej podstaty európskej integrácie. Kríza poukázala predovšetkým na základné koncepčné nedostatky hospodárskej a menovej únie. Spoločná centrálna banka a pakt stability a rastu zďaleka nepostačujú na to, aby sa jednotná mena mohla vyhnúť krízam, či už ide o rozdiely v konkurencieschopnosti, makroekonomické rozdiely, nevyváženú platobnú bilanciu a veľké rozpätie úrokovej marže („spreads“) v úrokových sadzbách štátnych dlhopisov.

4.2 V snahe vyriešiť súčasnú krízu, vyhnúť sa dlhej recesii a vytvoriť podmienky, ktoré podporia obnovu rastu a rozvoj zamestnanosti, potrebujeme viac a lepšej Európy, nie menej Európy. Viac Európy s cieľom zabezpečiť rozpočtovú zodpovednosť a integráciu, viac Európy v snahe spoločne znášať riziká spojené so štátnym dlhom, obnoviť dlhodobú solventnosť, podporiť a uskutočniť štrukturálne reformy a zmobilizovať investície v prospech rastu, konkurencieschopnosti a zamestnanosti v celej EÚ, aby sa podarilo vybudovať sociálnu Európu a zabezpečiť všeobecné blaho. Lepšia Európa dokáže dosiahnuť tieto ciele udržateľne a bude mať efektívne mechanizmy, ako zabrániť morálnemu hazardu.

4.2.1 Vyžaduje si to silné odhodlanie Európskej komisie potvrdiť a uplatňovať metódu Spoločenstva. Z tohto hľadiska je zelená kniha vítaná. Okrem toho však Komisia musí plne uplatňovať svoje právo iniciatívy vo všetkých aspektoch a formulovať návrhy zodpovedajúce rozsahu krízy, a nie prinášať medzivládne „paliatívne“ opatrenia, ktoré sa napriek svojmu počtu v zásade ukázali ako nepostačujúce, neúčinné, pričom ich vykonávanie je dlhé a neisté (5).

4.2.2 Viac Európy, nová Európa, to si vyžaduje, aby sa na spoločne delili zdroje a zodpovednosť. Spojovacím článkom tohto konceptu, v ktorom sa snúbi solidarita a spoločná zodpovednosť, musí byť dôvera. Jej základom bude symetrické a vyrovnané ekonomické riadenie účinnej a nevyhnutnej rozpočtovej a fiškálnej harmonizácie.

4.2.2.1 Tento postup je lepší ako situácia, keď vlády členských štátov už nedokážu samy odolávať tlaku trhov, svojim veriteľom a ratingovým agentúram. Je nevyhnutné dosiahnuť výrazný pokrok v oblasti európskej integrácie, a to nielen preto, aby sa vytvorili dlhové nástroje a model rastu, ktorému budú investori veriť, ale aj preto – a to je podstatné – aby sa potvrdilo demokratické riadenie.

4.2.2.2 EÚ musí preto posilniť svoje hospodárske riadenie, aby zaručila fiškálnu disciplínu v každom členskom štáte, a predovšetkým v eurozóne. Šesť legislatívnych návrhov reformy (six-pack), ku ktorým sa pripájajú nové návrhy právnych predpisov a európsky semester, ktorý sa zameriava na lepšiu koordináciu rozpočtových politík a intenzívnejší dohľad EÚ, hoci nepostačujú na riešenie krízy (6), je nevyhnutné správne uplatňovať. Tento proces sa v praktickej politike ešte len rozbieha, je potrebné ho pozorne sledovať. O úspešnosti týchto reforiem bude možné hovoriť až na základe konkrétnych výsledkov dosiahnutých v snahe odstrániť makroekonomické rozdiely. Okrem toho treba venovať rovnakú pozornosť makroekonomickým rozdielom, ktoré zapríčinili problémy, s ktorými zápasia niektoré členské štáty.

4.3 Výbor preto víta Zelenú knihu o uskutočniteľnosti zavedenia stabilizačných dlhopisov. Podľa jeho názoru zavedenie prísnych pravidiel v oblasti ekonomického riadenia a spoločných záruk v celej eurozóne, ktoré umožnia spoločne znášať riziká spojené so štátnym dlhom, pomôže nájsť východisko zo slepej uličky úsporných opatrení a rastu. Tá by nevyhnutne viedla EÚ k hlbokej recesii.

4.4 Pokrok, ktorý by sa dosiahol v tejto oblasti by Európskej centrálnej banke (ECB) mohol umožniť zanechať svoj program nákupu vládnych obligácií na sekundárnych trhoch, ktorý je v súčasnosti potrebný na to, aby jednotlivé členské štáty mohli refinancovať svoj štátny dlh. ECB by sa namiesto toho mohla rozhodnúť podporovať nové stabilizačné dlhopisy, a tým poskytnúť dodatočné záruky subjektom na trhu počas prechodnej fázy (7).

4.5 Na tento účel by sa mohla udeliť banková licencia ENFS a ESM, vďaka čomu by sa v Európskej centrálnej banke prestala spájať menová politika s rozpočtovou a zabezpečila by sa jej nezávislosť.

5. Konkrétne pripomienky

5.1 EHSV vrelo víta predstavenie zelenej knihy Komisie o stabilizačných dlhopisoch. Na jednej strane zavedenie dlhopisov EÚ v eurozóne (tzv. eurodlhopisy (8), ktoré sa v zelenej knihe nazývajú pojmom „stabilizačné dlhopisy“) zapadá do konceptu čoraz integrovanejšej Európskej únie s jednotným trhom, ako aj s európskym kapitálovým trhom, a predstavuje nevyhnutné doplnenie súčasnej spoločnej menovej politiky v eurozóne. Eurodlhopisy sťažujú špekulácie a podporujú stabilitu finančných trhov a efektivitu menovej politiky.

5.2 Na druhej strane by tieto eurodlhopisy mohli vďaka zavedeniu spoločnej zodpovednosti vzbudiť dôveru prípadných investorov bezprostredne a v krátkom čase a zároveň stabilizovať dopyt po štátnych dlhopisoch a znížiť trhovú úrokovú sadzbu pre krajiny, ktoré majú závažné problémy s financovaním. Z tohto hľadiska EHSV schvaľuje, že Komisia konečne, hoci neskoro, začína diskusia o eurodlhopisoch a v zelenej knihe tiež správne predstavuje výhody eurodlhopisov.

5.3 Predpoklady v oblasti rozpočtovej disciplíny

5.3.1 V zelenej knihe, ako aj vo všeobecnej diskusii o reakcii na súčasnú krízu, sa opakovane zdôrazňuje, že je nevyhnutné bojovať proti zvráteným účinkom, morálnemu hazardu, a konštatuje, že trhy by mohli vniesť disciplínu do rozpočtovej politiky členských štátov. Vyjadruje poľutovanie nad tým, že po zavedení eura všetky členské štáty nedodržiavali rovnakú „trhovú disciplínu rozpočtovej politiky“, a obáva sa, že zavedenie spoločnej zodpovednosti pri stabilizačných dlhopisoch nebude mať žiadny vplyv na disciplínu na trhoch. Avšak aj niektoré štáty, ktoré dodržiavali rozpočtové obmedzenia paktu stability a rastu, sú v súčasnosti výrazne zadlžené z dôvodu rozdielov spojených so zadlžením v súkromnom sektore a musia byť tiež sledované.

5.3.2 Vo všeobecnosti existuje obava, že spoločná zodpovednosť a v dôsledku toho nemožnosť uplatňovať „sankcie“ vo forme zvýšených úrokových sadzieb vyvolaných trhom povedú k nezodpovednému rozpočtovému riadeniu zo strany vlád, čiže k výrazným rozpočtovým deficitom. Vlády by nezodpovedne zvyšovali verejné výdavky, keby neboli vystavené tlaku zvyšujúcich sa úrokových sadzieb na trhu. EHSV sa však domnieva, že riziko morálneho hazardu a jeho prípadné konkrétne prejavy uvedené v zelenej knihe sú prezentované diskutabilne a mali by byť dôkladne preskúmané, skôr ako z nich budú vyvodené sporné závery.

5.3.3 Presná analýza problému morálneho hazardu by umožnila tiež nájsť vhodné riešenia ako to napraviť. Spochybňovanie dôvery v „disciplínu trhu“ a rozsahu problému morálneho hazardu je viacnásobne odôvodnené:

5.3.3.1 V zelenej knihe sa uvádza, že vývoj verejných rozpočtov ovplyvňuje výnosy zo štátnych dlhopisov a konštatuje: „Vysoký stupeň konvergencie výnosov z dlhopisov eurozóny počas prvého desaťročia eura nebol pri spätnom pohľade oprávnený rozpočtovým plnením členských štátov“. Takto, hoci sa jasne neprejavila konvergencia rozpočtových politík, sme boli svedkami výraznej konvergencie výnosov z dlhopisov, a teda úrokovej sadzby štátnych dlhopisov. Dlhopisy Grécka, Španielska, Talianska, Írska a Fínska patria medzi tie, ktoré pocítili najvýraznejší pokles výnosov po zavedení eura. Výnos z fínskych desaťročných dlhopisov predstavoval v roku 1995 približne 8,8 %, pričom v roku 2005 poklesol na 3,4 %, čo je úroveň nemeckých dlhopisov.

5.3.3.2 Je to vysvetlené skutočnosťou, že so vznikom eurozóny sa medzi investormi rozšíril názor, že všetky štátne dlhopisy krajín eurozóny sú približne rovnako bezpečné. V období od vzniku eurozóny v roku 1999 po krízu „Lehman Brothers“ v roku 2008 už teda panovala podobná situácia, ako je tá, ktorú môžeme očakávať po zavedení eurodlhopisov. Trhy nezaviedli disciplínu rozpočtových politík počas rokov, ktoré nasledovali po vzniku eurozóny.

5.3.3.3 Ak by teória, ktorú uvádza zelená kniha, bola správna, čiže keby oslabenie trhovej disciplíny v dôsledku zjednotenia úrokových sadzieb viedlo k nezodpovednému zvýšeniu verejných výdavkov alebo nárastu rozpočtového deficitu, od zavedenia eura by sme už takýto vývoj museli zaznamenať.

5.3.3.4 To sa však nestalo: pokiaľ ide o Fínsko, verejné výdavky po zavedení eura mierne poklesli vo vzťahu k hrubému domácemu produktu (HDP) a vždy ostali pod úrovňou verejných príjmov. V Španielsku vzťah medzi verejnými výdavkami (bez vyplácania úrokov) a HDP ostal konštantný, pričom úroveň príjmov dokonca vzrástla. V Taliansku úroveň verejných výdavkov celkovo poklesla a mierne sa znížila výška vyplácaných úrokov. Poklesli však aj štátne príjmy. Podobne v Grécku verejné výdavky vo vzťahu k HDP ostali po vstupe krajiny do eurozóny a konvergencii úrokov z dlhopisov pomerne stabilné a nastal prudký pokles výdavkov určených na vyplácanie úrokov. Pokles verejných príjmov vo vzťahu k HDP bol však oveľa výraznejší v Grécku ako v Taliansku.

5.3.3.5 Absencia trhovej disciplíny a silná konvergencia úrokových sadzieb zjavne neviedli k morálnemu hazardu, keďže investori sa domnievali, že je to úplne bezpečné. Nezvýšili sa verejné výdavky vo vzťahu k HDP, práve naopak. V každom prípade možno konštatovať, že nízke a konvergentné úrokové sadzby často podnietili pokles daňových príjmov – pokles príjmov bol zaznamenaný prinajmenšom v dvoch vyššie uvedených prípadoch.

5.3.4 Z tohto posledného faktu vyplýva, že boj proti morálnemu hazardu by sa mal zamerať práve na príjmy. Väčšia koordinácia fiškálnej politiky by mohla zamedziť fiškálnemu dumpingu. V budúcnosti by sa tiež v rámci koordinácie posilnenej hospodárskej politiky a riadenia EÚ mohlo v niektorých prípadoch znižovanie daňového zaťaženia postihovať. Zabezpečila by sa tým vyváženosť opatrení ekonomického riadenia, ktorú už EHSV požadoval v predchádzajúcich stanoviskách (9).

5.3.5 Okrem toho je veľmi málo pravdepodobné, že investori by sa skutočne zaujímali prednostne o solídnosť rozpočtovej politiky štátov, ktorým chcú požičať peniaze. Výška rozpočtového deficitu a verejného dlhu nie je pre úroveň trhových úrokových sadzieb v skutočnosti taká smerodajná, ako to predpokladá zelená kniha. Dôkazom je, že práve Španielsko, ktoré vedie vzornú rozpočtovú politiku, má v súčasnosti problémy s refinancovaním, a že krajiny s rovnako vysokým zadlžením, ako je Spojené kráľovstvo, získavajú finančné prostriedky za historicky najnižšie sadzby.

5.3.6 EHSV sa preto domnieva, že počas etáp, ktoré budú nasledovať po zelenej knihe, musí Komisia naliehavo prehodnotiť svoje tézy o morálnom hazarde a trhovej disciplíne. Môžu totiž rýchlo viesť k mylným záverom, ktorých ekonomické dôsledky by boli zničujúce: keby boj proti predpokladanému morálnemu hazardu viedol napríklad k prísnejším pravidlám v oblasti dlhu v rámci paktu stabilitu a rastu alebo k automatickému zabrzdeniu zadlžovania, prinieslo by to zrejme kontraproduktívny (a podľa Komisie neefektívny) tlak na verejné výdavky. Aby sme sa presvedčili, že drastické zníženie štátnych výdavkov – čo je v protiklade s návrhmi a snahou Komisie – by malo negatívny vplyv na dôveru potenciálnych nákupcov dlhopisov, stačí sa pozrieť, čo sa deje v krajinách, v ktorých prebieha kríza a v ktorých politika úsporných opatrení vyvolala ešte väčšiu neistotu a viedla k ďalšiemu zvyšovaniu úrokových sadzieb.

5.3.7 EHSV navyše zastáva názor, že musí byť od základov spochybnená aj teória, podľa ktorej trhy musia nevyhnutne vnútiť disciplínu demokraticky zvoleným vládam. V tomto prípade sú „trhy“ v podstate synonymom „vlastníkov kapitálu“, ktorí sú veriteľmi vlád. Nerozumieme, prečo by nás malo tešiť, že pomerne nízky počet vlastníkov kapitálu má väčší vplyv na verejný rozpočet ako Európsky parlament, ktorý si demokraticky zvolili občania.

5.4 Podmienky, aby trhy prijali dlhopisy ako veľmi bezpečné aktíva

5.4.1 EHSV súhlasí s názorom Komisie, že stabilizačné dlhopisy musia mať veľmi vysokú úverovú kvalitu, aby ich investori a členské štáty eurozóny, ktoré už majú najvyšší rating, mohli akceptovať. Vysoká úverová kvalita by bola takisto potrebná na to, aby sa stabilizačné dlhopisy stali medzinárodnou referenčnou hodnotou a podporili vývoj a dostatočné fungovanie súvisiacich trhov s futuritami a opciami, ktoré sú nevyhnutné, pretože poskytujú likviditu trhom s dlhopismi.

5.4.2 EHSV je presvedčený, že eurodlhopisy s globálnou spoločnou zodpovednosťou budú veľmi atraktívne pre potenciálnych veriteľov, ktorí hľadajú bezpečné investície. Objem a likvidita trhov so spoločnými dlhopismi by pravdepodobne do Európy pritiahli aj nových externých investorov. EHSV sa prikláňa k názoru, že celosvetové makroekonomické rozdiely si vyžadujú, aby sa vyvinulo všemožné úsilie na to, aby sa značné objemy likvidných prostriedkov z rozvíjajúcich sa krajín nasmerovali do stabilných finančných investícií, ktorými by boli eurodlhopisy. Tieto by sa tak stali dôležitým stabilizačným prvkom finančných trhov aj za hranicami Európskej únie.

5.4.3 Medzitým však neistota na európskych trhoch s dlhopismi výrazne vzrástla z dôvodu nerozhodných opatrení vlád členských štátov, zlých politických rozhodnutí a chýbajúcej ochoty riešiť krízu globálne. Neistota je preto v súčasnosti taká veľká, že aj eurodlhopisy so spoločnými a nerozdielnymi garanciami (možnosť 1, pozri bod 3.2.1.1) by sa dnes pravdepodobne nestretli s takým dopytom ako pred pár mesiacmi. Schopnosť stabilizačných dlhopisov zmierniť krízu by tým utrpela a dlhopisy by možno nedokázali naplniť svoj pôvodný cieľ – stabilizáciu.

5.4.4 EHSV sa domnieva, že je preto nevyhnutné viac zapojiť Európsku centrálnu banku do riešenia krízy napr. tak, že sa ENFS alebo EMS udelí banková licencia, ktorá nadobudne platnosť 1. júla 2012. Na rozdiel od americkej Federal Reserve, japonskej centrálnej banky a Bank of England neplní ECB úlohu veriteľa poslednej inštancie pre štáty. To do veľkej miery vysvetľuje rozdiely v úrokových sadzbách medzi eurozónou a oveľa zadlženejšími ekonomikami a výrazne prispieva k dojmu, že kríza sa nikdy neskončí.

5.4.5 Na druhej strane je ilúziou domnievať sa, že pre akceptovanie eurodlhopisov zo strany trhov, a teda pre nízke úrokové sadzby, sú potrebné úsporné opatrenia a čo najprísnejšia politika rozpočtovej konsolidácie. EHSV vo viacerých stanoviskách výslovne upozornil na škodlivé dôsledky takejto politiky pre konjunktúru a zdôraznil, že konsolidácia verejného rozpočtu je v prvom rade otázkou hospodárskeho rastu (10).

5.5 Možnosti emisie stabilizačných dlhopisov

5.5.1 Prístup č. 1: úplné nahradenie národnej emisie emisiou stabilizačných dlhopisov so spoločnými a nerozdielnymi garanciami

EHSV sa domnieva, že ide o najrozvážnejší prístup z dlhodobého hľadiska, ktorý je najväčšmi v súlade s cieľom Európskej únie vytvoriť ekonomickú a sociálnu úniu. Zároveň by sa mohol ukázať ako najúčinnejší z krátkodobého hľadiska, pretože by mohol pomôcť vyriešiť problémy s financovaním, a tak ukončiť krízu. Tento prístup si však vyžaduje maximálnu európsku integráciu. Jej uskutočnenie by však vyvolalo najviac problémov politickej povahy, a preto sa úplné nahradenie národnej emisie emisiou stabilizačných dlhopisov so spoločnými a nerozdielnymi garanciami javí v blízkej budúcnosti ako najmenej pravdepodobné.

5.5.2 Prístup č. 2: čiastočné nahradenie národnej emisie emisiou stabilizačných dlhopisov so spoločnými a nerozdielnymi garanciami

5.5.2.1 Tento prístup je najľahšie uskutočniteľný a najprijateľnejší, lebo v zásade zodpovedá vyššie uvedenému prístupu, ale štáty by si zachovali určitú autonómiu voči finančným trhom. Štáty by podliehali rozdielnym trhovým podmienkam a podmienkam financovania, ktoré by mohli odrážať rozdiely medzi ich úverovými ratingmi. V každom prípade sa tento prístup môže ukázať ako veľmi efektívny, či už zohľadníme jeho strednodobé alebo krátkodobé účinky. Okrem toho môže výrazne oslabiť argumenty opierajúce sa o riziko spojené s morálnym hazardom. Preto ide o jednu z dvoch možností, ktorú EHSV formálne podporuje.

5.5.2.2 Stále je však nevyhnutné, aby sa skôr ako bude emisia stabilizačných dlhopisov povolená, rozhodlo o spôsoboch a dlhovom limite tak, aby sa naozaj vyriešil pálčivý problém štátov, ktoré majú ťažkosti s financovaním. EHSV sa preto domnieva, že nie všetky súčasné národné dlhopisy by sa mali okamžite (ako sa uvádza v zelenej knihe na strane 17) konvertovať na stabilizačné dlhopisy, lebo by sa veľmi rýchlo dosiahol stanovený limit pre ich emisiu (modré dlhopisy) a bolo by opäť potrebné okamžite vydať národné dlhopisy (červené dlhopisy) na účely refinancovania (11).

5.5.3 Prístup č. 3: čiastočné nahradenie národnej emisie emisiou stabilizačných dlhopisov s nerozdielnymi, ale nie spoločnými garanciami

5.5.3.1 EHSV súhlasí s názorom Komisie, že tento prístup má zo všetkých troch najobmedzenejšie pole pôsobnosti, pretože by len čiastočne pokrýval potrebu financovania členských štátov (ako v prípade prístupu č. 2) a poskytoval by len s nerozdielne, ale nie spoločné garancie. Tento prístup by preto mal zrejme len obmedzený vplyv, pokiaľ ide o stabilitu a integráciu. Mohol by byť zavedený relatívne rýchlo, lebo sa zdá byť plne v súlade s platnou Zmluvou o EÚ.

5.5.3.2 Aby tieto nástroje financovania získali dostatočný úverový rating, museli by členské štáty predložiť dodatočné záruky. Stabilizačné dlhopisy podľa prístupu č. 3 by sa veľmi podobali dlhopisom, ktoré emituje Európsky nástroj finančnej stability (ENFS), hoci by mali zrejme trochu silnejší dosah a pozitívnejší vplyv na efektivitu trhov a na integráciu. Možno predpokladať, že tento prístup by nemal veľký vplyv, a preto je najmenej v súlade s postojom EHSV.

5.6 Rozpočtový rámec stabilizačných dlhopisov

5.6.1 EHSV opakuje presvedčenie, že posilnenie paktu stability a rastu v rámci „six pack“, uznesenie Rady o pakte Euro plus a rozšírenie „zlatých pravidiel“ v zásade nepostačujú na riešenie krízy, a že ich sociálne dôsledky by mohli vyvolať rozklad Európskej únie (12).

5.6.2 Doplňujúce opatrenia, ktoré prijali Komisia a Rada, okrem návrhov uvedených v zelenej knihe, by sa nemali usilovať znížiť rozpočtový deficit a zadlženie štátov výlučne prostredníctvom úspor vo verejných rozpočtoch (úsporné opatrenia). Tie majú vo všeobecnosti negatívny vplyv na rast, zamestnanosť a sociálny štát, zbytočne obmedzujú možnosti vykonávať primeranú proticyklickú rozpočtovú politiku, a navyše sa nepretavia do pozitívnych výsledkov, ktoré očakáva Komisia.

5.6.3 V členských štátoch menovej únie je však potrebné prijať opatrenia s cieľom dosiahnuť konvergentný vývoj národných ekonomík, znížiť rozdiely a doplniť jednotnú menovú politiku. Okrem toho je nevyhnutné skoordinovať ekonomickú politiku, ktorá by mala sledovať dobré ciele. V tejto súvislosti je vízia „posilnenia konkurencieschopnosti“, ktorá je viackrát zdôraznená v zelenej knihe a má podobu znižovania nákladov a tlaku na znižovanie miezd, jednostranná a prehliada úlohu, ktorú zohráva dopyt na makroekonomickej úrovni.

5.6.4 Ako príklad uveďme, že znižovanie príjmov v krajinách, ktoré v súčasnosti dosahujú deficit bežného účtu, môže spôsobiť zníženie dopytu a pokles dovozu. Tak by sa síce podarilo dosiahnuť rovnováhu platobnej bilancie v eurozóne, ale za cenu poklesu produkcie a celkovej ekonomickej výkonnosti, ktoré by boli nakoniec nižšie. EHSV potvrdzuje svoje presvedčenie, že na dosiahnutie cieľov stratégie Európa 2020 je nevyhnutná vyvážená hospodárska politika.

5.6.5 Je preto potrebné zamerať sa na koordináciu hospodárskej politiky a posilnenie faktorov rastu a národných príjmov. Členské štáty, ktoré sa v posledných rokoch vyrovnávali s relatívne nízkymi verejnými investíciami a slabým domácim dopytom, musia prijať nápravné opatrenia s cieľom podporiť dopyt, zatiaľ čo členské štáty s pomerne vysokým deficitom bežného účtu a rozpočtovým deficitom by sa mali zamerať na vyváženie svojich príjmov a výdavkov. Zavedenie stabilizačných dlhopisov v Európskej únii podľa modelu prístupu č. 2 môže podľa EHSV udržateľne podporiť naliehavé a nevyhnutné zníženie vnútorných makroekonomických rozdielov v EÚ.

V Bruseli 11. júla 2012 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) Smerom k skutočnej hospodárskej a menovej únii, správa predsedu Európskej rady Hermana Van Rompuya z 26. júna 2012, časť II, bod 2, tretí odsek (EUCO 120/12).

http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/SK/ec/131300.pdf

(2) Vo verejnej diskusii a v dokumentoch sa zvyčajne používa výraz „eurodlhopisy“. Komisia sa domnievala, že tento nástroj by mal predovšetkým posilniť finančnú stabilitu v eurozóne. V súlade s prejavom o stave Únie, ktorý predseda Komisie predniesol 28. septembra 2011, sa preto v tejto zelenej knihe používa výraz „stabilizačné dlhopisy“.

(3) Uznesenie Európskeho parlamentu zo 6. júla 2011 o finančnej, hospodárskej a sociálnej kríze (2010/2242 (INT)).

(4) Pozri stanovisko EHSV na tému „Rast a štátny dlh v EÚ: dva inovatívne návrhy“, Ú. v. EÚ C 143, 22.5.2012, s. 10, ako aj stanovisko EHSV na tému „Stratégie v záujme inteligentného ozdravenia rozpočtovej politiky: nájsť hnacie sily rastu v Európe. Ako naplno využiť potenciál nášho hospodárstva vzhľadom na naliehavú potrebu úpravy rozpočtu?“, Ú. v. EÚ C 248, 25.8.2011, s. 8.

(5) Pozri zdôvodnenie ratingovej agentúry Standard & Poor’s z 13. januára 2012, prečo znížila hodnotu štátnych dlhopisov 16 členských krajín eurozóny: „politické kroky, ktoré podnikli európski politickí predstavitelia v uplynulých týždňoch, možno nebudú dostatočné na to, aby v plnej miere vyriešili systémovú krízu v eurozóne“, pozri (v anglickom jazyku):

http://www.standardandpoors.com/prot/ratings/articles/en/eu/?articleType=HTML&assetID=1245327399569. Agentúra Standard & Poor’s ďalej uviedla: „Domnievame sa, že proces reforiem založený len na fiškálnej úspornosti by mohol byť kontraproduktívny, keďže domáci dopyt klesá s narastajúcimi obavami spotrebiteľov o svoje pracovné miesta a dostupné príjmy, a tak podkopáva štátne daňové príjmy“.

(6) Pozri bod 5.6.

(7) Keďže manévrovací priestor ECB je takmer neobmedzený, mohol by sa rozšíriť z jednoduchej deklarácie o budúcom smerovaní menovej politiky na masívny výkup štátnych dlhopisov ohrozených špekulatívnymi útokmi.

(8) V tomto dokument sa výraz „eurodlhopisy“ používa, keď ide o cieľ politickej únie, dopĺňajúcej hospodársku a menovú úniu. Vo všetkých ostatných prípadoch sa používa výraz Komisie „stabilizačné dlhopisy“. Medzi týmito dvomi pojmami nie je žiadny rozdiel.

(9) Pozri návrhy uvedené v stanovisku EHSV na tému „Ročný prieskum rastu: ďalší pokrok v rámci komplexnej reakcie EÚ na krízu“, Ú. v. EÚ C 132, 3.5.2011, s. 26, a stanovisko CESE 476/2011 na tému „Sociálne dôsledky nových predpisov o hospodárskom riadení“.

(10) Pozri poznámku pod čiarou č. 8.

(11) Delpla, J. a von Weizsäcker, J. (2010), The Blue Bond Proposal (Návrh modrých dlhopisov), Breugel Policy Briefs 420, Bruegel, Brusel, 2010. Autori navrhujú limit pre modré dlhopisy vo výške 60 % HDP, ktorý zodpovedá kritériu pôvodne stanovenému Maastrichtskou zmluvou v oblasti stropu celkového verejného dlhu. Medzi narastajúcim počtom štúdií a viac či menej podrobných návrhov pozri návrhy Rady ekonomických expertov nemeckej vlády v súvislosti s európskym paktom vykúpenia

(http://www.sachverstaendigenrat-wirtschaft.de/fileadmin/dateiablage/Pressemitteilungen/A_european_redemption_pact.pdf) alebo tiež Varoufakis, Y. a Holland, S. (2011), A modest proposal for overcoming the euro crisis, Levy Economics Institute of Bard College Policy Note 3/2011, http://www.levyinstitute.org/pubs/pn_11_03.pdf.

(12) Pozri bod 5.3.