Komisia zastáva názor, že „nachádzajúci sa“ znamená to isté ako „vedený“, a to z niekoľkých dôvodov.

Odo dňa, keď začala platiť smernica 2014/65/EÚ (MiFID II), teda od 3. januára 2018, spadajú emisné kvóty uvedené ako finančné nástroje v oddiele C bode 11 prílohy I k citovanej smernici do pôsobnosti smernice o konečnom zúčtovaní a smernice o likvidácii a do pôsobnosti ich kolíznych noriem. Toto oznámenie však aj napriek tomu nezohľadňuje osobitosti týchto emisných kvót, najmä vo vzťahu k skutočnosti, že sú držané na účtoch nachádzajúcich sa v registri Únie, na ktorý sa vzťahuje osobitné kolízne ustanovenie v nariadení (EÚ) č. 389/2013, ktoré bolo prijaté na základe smernice 2003/87/ES.

1. Akékoľvek otázky týkajúce sa záležitostí uvedených v odseku 2 v súvislosti so zárukami v podobe zaknihovaných cenných papierov sa riadia právom krajiny, v ktorej je vedený príslušný účet. Odkaz na právo krajiny je odkazom na jej národné právo, bez ohľadu na akékoľvek pravidlo, podľa ktorého by sa pri rozhodovaní v predmetnej otázke malo odvolávať na právo inej krajiny.

Komisia konštatuje, že podľa vnútroštátnych vykonávacích predpisov existuje viacero spôsobov určenia miesta, kde sa účet cenných papierov „nachádza“ alebo kde je „vedený“. Bez toho, aby boli dotknuté možné budúce rozhodnutia Súdneho dvora Európskej únie, sa zdá, že všetky tieto rôzne výklady sú podľa smerníc platné. Kolízne normy v troch uvedených smerniciach neobsahujú jasné vymedzenie spôsobu, ktorým sa určuje, kde sa účet cenných papierov nachádza alebo kde je vedený. V odôvodnení 8 smernice o finančných zárukách sa však jasne stanovuje spoločný základ pre kolízne normy v celej EÚ:

pravidlo lex rei sitae, podľa ktorého je na určenie toho, či je dohoda o finančnej záruke bezchybná, a teda dobrá voči tretím stranám, rozhodujúce právo krajiny, kde sa finančná záruka nachádza, v súčasnosti uznávajú všetky členské štáty.

Ďalšie zdroje, ktoré by vysvetlili spôsob určenia miesta, kde sa účet nachádza alebo je vedený, nie sú k dispozícii, pretože iné predpisy EÚ toto vymedzenie neobsahujú a k výkladu týchto pojmov zatiaľ neexistuje žiadna judikatúra Súdneho dvora Európskej únie.

Komisia konštatuje, že mnoho členských štátov pri transponovaní ustanovení smernice o konečnom zúčtovaní a smernice o likvidácii nezahrnulo do svojho vnútroštátneho práva žiadne ďalšie kritériá, ktoré by stanovovali, ako treba určiť jurisdikciu, kde sa register alebo účet „nachádza“. Podobne viaceré predpisy, ktorými sa transponuje smernica o finančných zárukách na vnútroštátnej úrovni, neobjasňujú, ako určiť to, kde je účet „vedený“.

V prípadoch, keď vnútroštátne právne predpisy neobsahujú dodatočné usmernenia, sa zvolené prístupy môžu líšiť, pokiaľ ide o dosiahnutý výsledok. V tých členských štátoch, kde sa do vnútroštátnych transpozičných predpisov nezaviedlo žiadne ďalšie spresnenie, prvky, ktoré v praxi uľahčia uplatňovanie konceptov týkajúcich sa miesta, kde sa účet nachádza alebo je vedený, mohla poskytnúť judikatúra alebo odborná literatúra. Tieto nekodifikované prvky však môžu takisto viesť k odlišným výsledkom.

V mnohých členských štátoch sa v súčasnosti ustanovenia smernice o finančných zárukách, ktoré sa týkajú kolíznych noriem, vykladajú a uplatňujú spôsobom, ktorý zohľadňuje miesto, v ktorom sa poskytujú služby úschovy. V iných členských štátoch sa informácie o mieste vedenia účtu získavajú na základe zmluvy o účte. Výhody tohto riešenia by mohli spočívať v tom, že môže zabrániť existencii rôznych rozhodných práv na medzinárodnej úrovni pri transakciách, ktoré sa týkajú jurisdikcií uprednostňujúcich zmluvnú voľbu rozhodného práva. Ďalší prístup, ktorý zabraňuje existencii rôznych rozhodných práv uplatniteľných pri medzinárodnej transakcii v menšom počte prípadov (v prípade, že na základe doložky o voľbe rozhodného práva tretej krajiny sa zvolí právo členského štátu), spočíva v tom, že sa pojem „vedený“ určuje takým spôsobom, ktorý umožňuje výber práva uvedeného členského štátu na základe Haagskeho dohovoru o cenných papieroch. To je v prípade, keď sa pojem „vedený“ vymedzuje ako uskutočňovanie alebo monitorovanie zápisov na účty cenných papierov, vykonávanie platieb alebo korporátnych udalostí, alebo vykonávanie každej inej pravidelnej činnosti potrebnej na spravovanie účtov cenných papierov. Bez toho, aby boli dotknuté budúce rozhodnutia Súdneho dvora Európskej únie, sa zdá, že všetky vyššie uvedené riešenia sú podľa príslušných právnych ustanovení EÚ platné.

4.Záver

Toto oznámenie predstavuje primeranú reakciu na pretrvávajúcu právnu neistotu, pokiaľ ide o existujúce kolízne normy EÚ v oblasti účinkov transakcií s cennými papiermi na vlastnícke práva. Vysvetlenie názorov Komisie by malo objasniť, ako sa v súčasnosti uplatňujú príslušné ustanovenia smernice o konečnom zúčtovaní, smernice o finančných zárukách a smernice o likvidácii, pričom Komisia si vyhradzuje právo v budúcnosti posúdiť – so zreteľom na vývoj medzinárodnej situácie, technológií alebo na trhu – či bude potrebné prijať ďalšie opatrenia. V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že týmto oznámením nie je dotknutý výklad, ktorý by k tejto otázke v budúcnosti mohol poskytnúť Súdny dvor Európskej únie. Súdny dvor zostáva v konečnom dôsledku zodpovedný za výklad Zmluvy a sekundárneho práva alebo budúcich opatrení Komisie, a to najmä právnych predpisov. Týmto oznámením nie sú dotknuté ani budúce opatrenia, ktoré Komisia prijme v súlade so smernicou 2003/87/ES s ohľadom na obchodovanie s emisnými kvótami skleníkových plynov.

Vnútroštátne orgány a orgány verejnej správy by mali pri uplatňovaní kolíznych noriem smernice o konečnom zúčtovaní, smernice o finančných zárukách a smernice o likvidácii zohľadniť vysvetlenia uvedené v tomto oznámení. Členské štáty by mali aj naďalej sledovať, či pri vnútroštátnych výkladoch nedochádza k právnym rozdielom, ktoré by mohli spôsobiť narušenia trhu, a mali by sa zamerať na zosúladenie spôsobu, akým vykladajú a uplatňujú existujúce pravidlá EÚ.

Komisia bude sledovať vývoj v tejto oblasti a pomocou konzultácií so zainteresovanými stranami bude hodnotiť vývoj výkladov na vnútroštátnej úrovni a vývoj trhových postupov, pričom bude prihliadať na medzinárodný a technologický vývoj. Na dôkazy predložené zainteresovanými stranami o vplyve konkrétnych problémov na fungovanie vnútorného trhu sa bude brať osobitný ohľad. K všetkým prípadným budúcim legislatívnym iniciatívam bude priložené hodnotenie vplyvu.