Ďalšou špecifickosťou je to, že Komisia sa musí pred predložením návrhov v oblasti sociálnej politiky radiť so sociálnymi partnermi . Okrem toho môžu sociálni partneri rokovať o dohodách, ktoré možno realizovať buď nezávisle v súlade s vnútroštátnymi praktikami, alebo ich možno na ich žiadosť vykonávať na úrovni EÚ prostredníctvom rozhodnutia Rady .

·Štátni príslušníci tretích krajín s oprávneným pobytom majú garantované rovnaké zaobchádzanie ako štátni príslušníci krajín EÚ, pokiaľ ide o prístup na trh práce a pracovné podmienky (a takisto pokiaľ ide o prístup k vzdelaniu a odbornej príprave, uznávanie diplomov a ďalších odborných kvalifikácií, sociálnu bezpečnosť, prístup k tovaru a službám), ale neexistujú záväzné minimálne požiadavky EÚ výslovne určené na ich skutočnú integráciu do trhu práce; toto je príklad dvoch postupov v zmluve s rozličnými pravidlami hlasovania, ktoré sa týkajú podobných oblastí, a to legálneho prisťahovalectva a pracovných podmienok pre prisťahovalcov s legálnym pobytom.

Vo všeobecnosti je však možné argumentovať v prospech väčšieho zapojenia Európskeho parlamentu, a to predovšetkým v oblasti sociálnej politiky. Členovia Európskeho parlamentu zastupujú občanov, ktorí priamo využívajú prínosy sociálnej politiky EÚ a mali by byť zapojení do jej tvorby prostredníctvom svojich zvolených zástupcov.

Medzi týmito dvomi doložkami sú významné procesné rozdiely.

Premosťovacie doložky V článku 48 ods. 7 ZEÚ sa stanovuje všeobecná premosťovacia doložka. Umožňuje sa tým Rade následne prijímať opatrenia v príslušnej oblasti alebo v prípadoch, ktoré boli dovtedy predmetom jednomyseľného hlasovania, hlasovaním kvalifikovanou väčšinou, alebo v prípade mimoriadnych legislatívnych postupov to umožňuje Európskemu parlamentu a Rade prijímať opatrenia prostredníctvom riadneho legislatívneho postupu. Na aktiváciu tejto doložky musí Európska rada iniciovať plánovanú zmenu v rozhodovacom procese, uviesť jej rozsah a oznámiť to národným parlamentom. Ak národné parlamenty nepredložia námietku do šiestich mesiacov, Európska rada môže jednomyseľne a po získaní súhlasu Európskeho parlamentu prijať rozhodnutie, ktorým poverí Radu konať kvalifikovanou väčšinou alebo ktorým umožní prijať príslušné akty v súlade s riadnym legislatívnym postupom. Všeobecnou premosťovacou doložkou sa stanovuje možnosť zaviesť hlasovanie kvalifikovanou väčšinou, pričom sa ale zachováva uplatňovanie mimoriadneho legislatívneho postupu. Ďalej sa ňou poskytuje možnosť prejsť na hlasovanie kvalifikovanou väčšinou v rámci riadneho legislatívneho postupu – so spolurozhodovacími právomocami Európskeho parlamentu. Článok 153 ods. 2 posledný pododsek ZFEÚ obsahuje osobitnú premosťovaciu doložku pre opatrenia sociálnej politiky, ktoré sú v súčasnosti predmetom hlasovania na základe jednomyseľnosti a mimoriadneho legislatívneho postupu v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje článok 153 ods. 1 písm. d), f) a g) ZFEÚ. Je to relevantné v prípade opatrení, ktorými sa podporujú a dopĺňajú činnosti členských štátov v týchto oblastiach: -ochrana pracovníkov pri skončení pracovnej zmluvy (prepustenie), -zastupovanie a kolektívna ochrana záujmov pracujúcich a zamestnávateľov a -podmienky zamestnávania štátnych príslušníkov tretích krajín s oprávneným pobytom v Únii. Každý prechod na riadny legislatívny postup v týchto oblastiach je predmetom jednomyseľnej dohody Rady na základe návrhu Komisie a po porade s Európskym parlamentom.

Zmluvy poskytujú ďalší prostriedok na zvládnutie situácie, v ktorej jeden alebo viaceré členské štáty blokujú rozhodnutie použitím svojho práva veta. Postup posilnenej spolupráce umožňuje skupine deviatich alebo viacerých členských štátov dosiahnuť pokrok s navrhnutou iniciatívou, keď je dosiahnutie jednomyseľnej dohody v Rade nemožné. Ďalšie členské štáty majú stále právo pripojiť sa k iniciatíve v neskoršej fáze. V rámci tohto postupu sa ďalej v článku 333 ZFEÚ stanovuje osobitná premosťovacia doložka, ktorou sa umožňuje členským štátom zúčastňujúcim sa na konkrétnej posilnenej spolupráci, rozhodnúť sa prejsť na hlasovanie kvalifikovanou väčšinou a/alebo na riadny legislatívny postup.

V oblasti sociálnej politiky však posilnená spolupráca nie je riešením rozšírenejších, celoeurópskych problémov, keďže vytvára riziko roztrieštenosti jednotného trhu, vytvorenia dvojrýchlostnej Európy a rozdielneho zaobchádzania s občanmi EÚ v závislosti od členského štátu, v ktorom žijú. V tejto súvislosti sa v článku 326 ZFEÚ osobitne uvádza, že posilnená spolupráca nesmie narušiť vnútorný trh ani hospodársku, sociálnu a územnú súdržnosť. Takisto nesmie predstavovať prekážku alebo diskrimináciu v obchode medzi členskými štátmi, ani medzi nimi nesmie narušiť hospodársku súťaž. Platí to najmä pre sociálnu politiku. Preto sa alternatíva využitia postupu posilnenej spolupráce javí ako nedostatočná v prípade návrhov, ktorými sa zabezpečuje uplatňovanie základných práv, ktoré by sa mali uplatňovať na všetkých jednotlivcov vo všetkých členských štátoch. Už v roku 2014 bola myšlienka využitia posilnenej spolupráce v prípade návrhu horizontálnej smernice o rovnakom zaobchádzaní zamietnutá v Rade prevažnou väčšinou.

Aktivácia premosťovacích doložiek s cieľom prejsť na hlasovanie kvalifikovanou väčšinou nemá takéto nevýhody, keďže premosťovacie doložky umožňujú EÚ dosiahnuť pokrok ako celok, čím sa zachováva integrita jednotného trhu a sociálny rozmer EÚ. Okrem toho, hoci by sa spôsob hlasovania a rozhodovania zmenili, celkový právny rámec činnosti EÚ by zostal nezmenený, a to konkrétne:

I)činnosť Únie by bola naďalej zameraná na oblasti, v ktorých členské štáty nedokážu dosahovať ciele dostatočne v dôsledku rozsahu a účinkov navrhovanej činnosti, a to pri plnom dodržiavaní zásady subsidiarity. Podľa zásady proporcionality obsah a forma opatrenia Únie neprekračujú rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov zmlúv;

II)rozsah pôsobnosti a podmienky vykonávania právomocí EÚ sa nemení. Článkom 153 ZFEÚ sa stanovuje súbor kritérií, ktoré musia opatrenia EÚ v oblasti sociálnej politiky spĺňať, napríklad v smerniciach sa môžu stanovovať len minimálne požiadavky so zreteľom na podmienky a technické predpisy v každom z členských štátov a nesmú nenáležite zaťažovať MSP. Opatreniami EÚ nesmie byť dotknuté právo členských štátov definovať základné zásady svojich systémov sociálneho zabezpečenia a nesmú významnou mierou ovplyvňovať ich finančnú rovnováhu. Týmito opatreniami EÚ sa nebráni členským štátom v zachovaní alebo prijatí prísnejších ochranných opatrení, Článkom 153 ods. 5 ZFEÚ sa takisto vylučujú všetky opatrenia vzťahujúce sa na odmenu, právo združovať sa, právo na štrajk alebo na výluku. Článkom 151 ZFEÚ sa vyžaduje, aby sa v opatreniach EÚ zohľadňovali rozmanité formy vnútroštátnych praktík;

III)úloha sociálnych partnerov vo formovaní právnych predpisov v oblasti sociálnej politiky zostane nezmenená. Ako sa vyžaduje v článku 154 ZFEÚ, Komisia by pokračovala vo vykonávaní dvojfázových porád so sociálnymi partnermi pred predložením budúcich návrhov v oblasti sociálnej politiky. So sociálnymi partnermi by uskutočňovala porady o možnom smerovaní činnosti EÚ a o obsahu predkladaných návrhov. Dôležité je poznamenať, že pokiaľ by sa kvalifikovaná väčšina uplatňovala v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje článok 153 ZFEÚ, uplatňovala by sa aj pri vykonávaní dohôd so sociálnymi partnermi prostredníctvom rozhodnutí Rady v súlade s článkom 155 ZFEÚ;

IV)ústredným záujmom tvorby politiky EÚ je aj naďalej lepšia právna regulácia: všetky návrhy by boli pripravené v súlade s usmerneniami o lepšej právnej regulácii. Týmito usmerneniami sa zabezpečuje, aby boli politika a tvorba práva EÚ otvorené a transparentné, podporené dôkazmi a chápaním vplyvov na občanov, podniky a verejné správy. Občania a zainteresované strany môžu k tomuto procesu prispievať a

V)prechod na hlasovanie kvalifikovanou väčšinou je rozhodnutie, ktoré je úplne pod kontrolou členských štátov. Na aktiváciu premosťovacích doložiek by sa vyžadovalo jednomyseľné rozhodnutie Európskej rady alebo Rady. Okrem toho v súlade so všeobecnou doložkou (článok 48 ods. 7 ZEÚ) musia prechod na hlasovanie kvalifikovanou väčšinou alebo riadny legislatívny postup podporiť všetky národné parlamenty a musí ho schváliť Európsky parlament.

5.Analýza osobitných oblastí politiky, ktoré sú stále predmetom jednomyseľného hlasovania

Účelom tohto oddielu je posúdiť otázku použitia premosťovacích doložiek v sociálnej oblasti. Analýza sa vykonáva individuálne pre všetkých päť oblastí identifikovaných v oddiele 2, ktoré sú stále predmetom hlasovania na základe jednomyseľnosti a mimoriadnych legislatívnych postupov.

a) Nediskriminácia

Činnosť EÚ zameraná na boj proti diskriminácii je predmetom jednomyseľnej dohody od zavedenia Amsterdamskej zmluvy v roku 1997. Zmluvou z Nice sa zaviedlo hlasovanie kvalifikovanou väčšinou pri vymedzovaní základných zásad motivačných opatrení Únie s výnimkou akejkoľvek harmonizácie vnútroštátnych právnych predpisov s cieľom podporiť činnosť členských štátov zameranú na boj proti diskriminácii.

V súčasných právnych predpisoch EÚ (prijímaných jednomyseľne) sa stanovujú rôzne úrovne ochrany v závislosti od dôvodu diskriminácie. Smernicami EÚ sa poskytuje istý stupeň ochrany rodovej a rasovej rovnosti v zamestnanosti a povolaní a rozličných iných oblastiach. Rovnaké zaobchádzanie na základe náboženstva alebo viery, zdravotného postihnutia, veku a sexuálnej orientácie je predmetom ochrany len v súvislosti so zamestnaním a s povolaním. Potreba jednomyseľného hlasovania v Rade v tejto oblasti viedla k nekonzistentnému právnemu rámcu a nesúdržnému vplyvu právnych predpisov Únie na život ľudí, pričom niektorí ľudia sú lepšie chránení ako druhí.

Rovnosť je jednou zo základných hodnôt EÚ. V EÚ nie je miesto pre diskrimináciu. V marci 2017 sa vedúci predstavitelia EÚ v Rímskej deklarácii zaviazali usilovať sa o Úniu, ktorá podporuje rovnosť medzi ženami a mužmi, rovnaké práva a rovnosť príležitostí pre všetkých, a ktorá bojuje proti diskriminácii. Členské štáty a Komisia podpísali Agendu 2030 pre udržateľný rozvoj, ktorá zahŕňa odstránenie diskriminačných právnych predpisov, politík a praktík a podporovanie primeraných právnych predpisov, politík a činností.

V štúdii Európskeho parlamentu z roku 2018 sa zdôraznil rozsah negatívnych vplyvov, ktoré majú rozdiely a bariéry v právnych predpisoch a činnosti EÚ na každodenný život jednotlivcov a spoločnosť (v súvislosti s HDP, daňovými príjmami a so sociálnou súdržnosťou). Nedostatok spoločných pravidiel EÚ na ochranu proti diskriminácii v prístupe k tovaru a službám narúša rovnaké podmienky, ktoré sú kľúčové pre účinný a spravodlivý jednotný trh. Jednotlivci a podniky by mali mať bezproblémový prístup ku všetkým štyrom základným slobodám za rovnakých podmienok.