1.Úvod

V tejto správe sa uvádza dlhodobá prognóza budúcich peňažných tokov do rozpočtu a peňažných tokov z rozpočtu počas nasledujúcich piatich rokov (2019 – 2023), ako sa vyžaduje podľa článku 247 ods. 1 písm. c) nariadenia o rozpočtových pravidlách. V analýze sa prihliada na zásady a podmienky uvedené v návrhu dohody o vystúpení medzi EÚ a Spojeným kráľovstvom. Neposudzuje sa v nej vplyv neuzavretia alebo neratifikovania dohody o vystúpení na dlhodobú prognózu.

Rozsah pôsobnosti prognózy zahŕňa prvky súčasného a budúceho finančného rámca. Zakladá sa na výške viazaných rozpočtových prostriedkov na roky 2019 a 2020, ako sa uvádza v návrhu rozpočtu na rok 2019 a sprievodnom finančnom plánovaní na rok 2020. V prípade rokov 2021 – 2023 sa prihliada na záväzky predložené v návrhu Komisie týkajúcom sa budúceho viacročného finančného rámca (VFR).

Zohľadňujú sa aj nové informácie z obdobia po predložení návrhu VFR 2. mája 2018, a to takto: aktualizované prognózy členských štátov týkajúce sa vykonávania európskych štrukturálnych a investičných fondov (EŠIF) na roky 2014 – 2020, ktoré boli predložené do 31. júla 2018; zmeny rozpočtu na rok 2018 (t. j. návrh opravného rozpočtu č. 5 a výsledky globálneho presunu) a opravný list č. 1 k návrhu rozpočtu na rok 2019. Prihliadalo sa aj na iniciatívy na ďalšie posilnenie Európskej agentúry pre pohraničnú a pobrežnú stráž a Agentúry Európskej únie pre azyl oznámené 12. septembra 2018.

2.Výsledky prognózy

2.1. Platby

2.1.1.Platby do konca súčasného VFR (2019 – 2020)

V prognóze platieb na rok 2019 sa sledujú úrovne navrhované v návrhu rozpočtu na rok 2019 (vrátane opravného listu č. 1). Platby na rok 2020 sa posudzovali s prihliadnutím na plnenie v rokoch 2014 – 2017 a v prvej polovici roku 2018, informácie dostupné v čase prípravy návrhu rozpočtu na rok 2019, ako aj na aktualizované prognózy členských štátov týkajúce sa vykonávania EŠIF v rokoch 2014 –2020. Očakáva sa, že v poslednom roku súčasného VFR dosiahnu všetky výdavkové programy plné fungovanie. Očakáva sa, že väčšina programov na roky 2007 – 2013 v rámci politiky súdržnosti sa uzavrie do konca roka 2019.

2.1.2.Platby v budúcom VFR (2021 – 2023)

V prognóze platieb v rokoch 2021 – 2022 sa zabezpečuje zlučiteľnosť so stropom vlastných zdrojov vo výške 1,20 % HND EÚ. Hoci Komisia navrhla zvýšenie stropu vlastných zdrojov s cieľom zohľadniť základ HND 27 členských štátov, súčasná úroveň môže byť stále uplatniteľná vzhľadom na zdĺhavý proces ratifikácie nového rozhodnutia o vlastných zdrojoch.

Na začiatku budúceho programového obdobia (2021 – 2022) by polovica všetkých platieb (51 %) pokrývala nesplatené záväzky predchádzajúcich finančných rámcov. Ďalších 35 % platieb by pokrývalo nediferencované rozpočtové prostriedky, kde platby nasledujú bezprostredne po záväzkoch (t. j. 1. pilier spoločnej poľnohospodárskej politiky, výdavky okruhu 7 „Európska verejná správa“, dotácia pre decentralizované agentúry). Zostávajúcich 14 % by vyplývalo zo spustenia novej generácie výdavkových programov.

Do roka 2023 by bola splatená viac ako polovica nesplatených záväzkov z obdobia pred rokom 2021, čím sa zníži podiel platieb za záväzky spred roku 2021. Súbežne s tým sa očakáva, že vykonávanie programov na roky 2021 – 2027 dosiahne plné fungovanie s podstatným zvýšením úrovne platieb v roku 2023 v porovnaní s prvými dvoma úvodnými rokmi (až na úroveň 68 % celkových platieb z úrovne 45 % v roku 2021).

2.1.3.Zrušenie viazanosti

Podľa prognózy celková suma rozpočtových prostriedkov so zrušenou viazanosťou v rokoch 2019 – 2023 predstavuje 6,4 miliardy EUR. Asi dve tretiny rozpočtových prostriedkov so zrušenou viazanosťou súvisia s programami z rokov 2014 – 2020 (4,3 miliardy EUR), zatiaľ čo rušenie viazanosti nesplatených záväzkov, ktoré vznikli pred rokom 2014, sa postupne ukončuje, rovnako ako platby týkajúce sa týchto nesplatených záväzkov. V prípade záväzkov obsiahnutých v návrhu VFR na roky 2021 – 2027 sa nepredpokladá nijaké zrušenie viazanosti.

Výška rozpočtových prostriedkov so zrušenou viazanosťou v jednotlivých okruhoch sa líši, keďže prognóza je postavená s prihliadnutím na už realizované zrušenia viazanosti a zrušenia viazanosti identifikované v čase prípravy návrhu rozpočtu na rok 2019. Zrušenia viazanosti sa v zásade prognózujú na celé trvanie programového obdobia. Keďže pri väčšine programov a opatrení neexistujú pravidlá pre automatické zrušenie viazanosti, akékoľvek ročné rozčlenenie rozpočtových prostriedkov so zrušenou viazanosťou by bolo nanajvýš približné. Aby bolo možné odhadnúť objem rozpočtových prostriedkov so zrušenou viazanosťou len do roku 2023, boli zrušenia viazanosti týkajúce sa nesplatených záväzkov ku koncu roka 2018 rozdelené pomerne k súvisiacim ročným platbám. Potenciálne zrušenie viazanosti záväzkov za roky 2019 a 2020 by sa väčšinou uskutočnilo po roku 2023 v súlade so všeobecným cyklom uzatvárania programov.

Osobitná prognóza sa vykonáva pre EŠIF na roky 2014 – 2020 – prihliada sa v nej na skúsenosti s uzatváraním programov z rokov 2007 – 2013, ako aj na očakávané načasovanie zrušenia viazanosti. Keďže skutočný rok zrušenia viazanosti závisí od konkrétnych dátumov uzatvárania v jednotlivých členských štátoch, a vzhľadom na zavedené pravidlá zrušenia viazanosti n + 3, bude zrušenie viazanosti pravdepodobne rozložené na roky 2024 – 2026. Preto nevzniká žiaden vplyv na obdobie, ktorého sa týka prognóza v tejto správe.

2.1.4.Vývoj výšky nesplatených záväzkov

Očakáva sa, že nesplatené záväzky na začiatku obdobia, ktorého sa správa týka, budú predstavovať približne 276 miliárd EUR a na konci súčasného finančného rámca dosiahnu 295 miliárd EUR. Do konca roka 2023 podľa prognózy dosiahnu približne 314 miliárd EUR, čo bude mať za následok zvýšenie nominálnej hodnoty o 14 % počas piatich analyzovaných rokov. Ročný vývoj objemu nesplatených záväzkov však nie je rovnomerný, keďže nesplatené záväzky sa vyvíjajú ako funkcia pomeru ročných platieb k ročným záväzkom. Tento pomer predstavuje 90 % za rok 2019 a zvýši sa na 99 % v roku 2023. Platby sa v roku 2023 priblížia záväzkom najmä z dôvodu kombinácie prvého cieľa automatického zrušenia viazanosti pre nové programy podľa nariadenia o spoločných ustanoveniach a cieľa zrušenia viazanosti n + 3 pre poslednú tranžu EŠIF na roky 2014 – 2020 a uzavretia týchto programov. V dôsledku toho by bol nárast objemu nesplatených záväzkov v roku 2023 v porovnaní s predchádzajúcim rokom obmedzený na menej ako 1 %.

2.2. Príjmy