Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov - Podpora rozvojových krajín pri riešení krízy {SEK(2009) 442} {SEK(2009) 443} {SEK(2009) 444} {SEK(2009) 445} /* KOM/2009/0160 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | V Bruseli 8.4.2009 KOM(2009) 160 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Podpora rozvojových krajín pri riešení krízy {SEK(2009) 442}{SEK(2009) 443}{SEK(2009) 444}{SEK(2009) 445} OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Podpora rozvojových krajín pri riešení krízy I. ÚVOD Svet prechádza obdobím nepokoja. Žiadna krajina ani oblasť sa nedokáže vyhnúť súčasnej svetovej kríze. Rozvojové krajiny, už predtým zasiahnuté potravinovou a palivovou krízou, ako aj krízou súvisiacou zo zmenou klímy, doslova trpia dôsledkami finančnej krízy a hospodárskeho úpadku. Desiatky miliónov ľudí upadajú či sa znova ocitajú v chudobe; podnebie a životné prostredie sú maximálne ohrozené; rast sa spomaľuje, nezamestnanosť stúpa a hrozí nám nebezpečenstvo, že rozvojové ciele tisícročia nebudú splnené a výsledky posledného desaťročia vyjdú nazmar. V takýchto neistých časoch má človek tendenciu uzatvárať sa do seba. Bola by to však chyba historického významu. Vo veku vzájomnej závislosti sú naša budúcnosť, naše hodnoty, naša bezpečnosť a naša prosperita neoddeliteľne prepojené s budúcnosťou, hodnotami, bezpečnosťou a prosperitou rozvojových krajín. Ozdravenie ekonomiky vyspelých krajín podnieti ozdravenie v celosvetovom meradle. Rast hospodárstva rozvojových krajín zas prinesie zamestnanosť, rast a prosperitu aj do iných častí sveta a podporí svetový mier a stabilitu. V roku 2008 bolo na medzinárodnej scéne opakovane zdôraznené, že rozvoj je dôležitou súčasťou riešenia tejto svetovej krízy. Na medzinárodných konferenciách v New Yorku, Akkre a Dauhe a na stretnutí G-20 vo Washingtone boli prijaté pevné stanoviská a konkrétne záväzky s cieľom splniť rozvojové ciele tisícročia, dodržať ciele pomoci, zefektívniť ju a zahrnúť rozvojové krajiny do reformy globálneho riadenia. Úspešnosť uvedeného závisí vo veľkej miere od zjednoteného postoja, vedenia a odhodlania Európskej únie. Londýnsky summit G-20 dňa 2. apríla 2009 podčiarkol naliehavosť, s akou je potrebné prijať a zaviesť fundamentálne opatrenia na podporu rozvojových krajín. Žijeme v období, keď výraz „poďme na to ako zvyčajne“ nenájde veľké využitie. Vzhľadom na to oznámenie obsahuje informácie o hlavných výsledkoch výročného „monterreyského prieskumu“ podrobnejšie rozvinutého v pripojených pracovných dokumentoch útvarov Komisie[1] a vytyčuje 28 konkrétnych opatrení, ktoré by Európska únia mala vykonať, aby pomohla rozvojovým krajinám vyrovnať sa s krízou. II. SÚVISLOSTI: FAKTORY ZRANITEĽNOSTI A ODOLNOSTI Všetky doterajšie analýzy dopadu krízy sa zhodujú v jednej veci: po vyspelých a rastúcich ekonomikách zasahuje „tretia vlna“ krízy práve rozvojové krajiny[2]. Finančná kríza má vplyv na rozvojové krajiny po prvé, v dôsledku krátenia zdrojov úverov, investícií, súkromného kapitálu a zvýšenej volatility výmenných kurzov. Zvlášť výrazne sú zasiahnuté krajiny, ktoré sú veľmi závislé od tokov na trhoch so súkromným kapitálom, najmä od priamych zahraničných investícií (v grafe 1 „PZI“). Osobitne ťažko sú zasiahnuté rozvojové krajiny výrazne závislé od remitencií. Podľa odhadu Svetovej banky klesnú kapitálové toky do rozvojových krajín z 1 bilióna USD v roku 2007 na približne 600 miliárd USD v roku 2009. Po druhé, rozvojové krajiny značne pociťujú dôsledky globálneho spomalenia hospodárskeho rastu. Podľa predpokladov MMF dosiahne hospodársky rast v rozvojových krajinách v roku 2009 nepatrné 3,25 % oproti 6,3 % v roku 2008 a 7,9 % v roku 2007. Ďalším bezprostredným dôsledkom globálneho spomalenia hospodárskeho rastu je zníženie celkového objemu svetového hospodárstva. Keďže klesá globálny dopyt po komoditách a následne na to klesá ich cena, predpokladá sa značný pokles príjmov rozvojových krajín z vývozu, čo povedie k výkyvom vonkajšej rovnováhy aj k zníženiu príjmov. Rozvojové krajiny, ktoré sú čistými vývozcami komodít, budú najviac postihnuté poklesom cien komodít, zatiaľ čo krajiny patriace do skupiny čistých dovozcov surovín budú, naopak, platiť menej za dovoz. Podľa prognóz Svetovej banky zaznamenajú rozvojové krajiny tento rok v dôsledku uvedeného finančný schodok vo výške 270 až 700 miliárd USD. V dôsledku uvedeného vývoja čelia rozvojové krajiny vážnym sociálnym následkom vplyvom krízy. Vládam so stúpajúcim schodkom verejných financií sa ťažko udržiava úroveň sociálnych výdavkov; zaostáva údržba verejnej infraštruktúry; klesá financovanie sociálneho zabezpečenia v čase, keď je najviac potrebné; a závratnou rýchlosťou stúpa počet nezamestnaných a chudobných pracujúcich, najmä v mestských oblastiach. Kríza môže mať aj vážne politické a bezpečnostné dôsledky. Zvyšujúca sa chudoba a sociálna neistota môžu spôsobiť premenu latentných politických roztržiek na akútne konflikty. Môže dôjsť aj k priamejším dôsledkom, keď rozpočtové obmedzenia povedú k neschopnosti platiť mzdy vo verejnom sektore vrátane polície a ozbrojených síl, čo by mohlo vyvolať nepokoje či dokonca aj vojenské prevraty. Môžu zosilnieť bežné politické rozbroje, ktoré by mohli neskôr vyústiť do občianskych nepokojov, keď národnostne zamerané politické strany bojujú o moc a prístup k zdrojom. Okrem toho by kríza mohla zintenzívniť najväčšie migračné toky či už v štátnom, alebo regionálnom meradle. Migračné tlaky by následne mohli ovplyvniť aj vyspelé ekonomiky. Hoci kríza ovplyvňuje všetky rozvojové krajiny, v šírke jej dopadu, jej prejavoch a v schopnosti riešiť ju existujú veľké rozdiely medzi jednotlivými regiónmi, krajinami a skupinami obyvateľstva. Viaceré rozvojové krajiny sú vďaka zlepšeniu politických stratégií v posledných rokoch odolnejšie proti súčasnej kríze, ako tomu bolo za minulých globálnych úpadkov, a disponujú istými možnosťami politickej reakcie, ako podporiť rast a stlmiť dopad krízy. Komoditný boom posledných pár rokov, vyššia makroekonomická stabilita, štrukturálne reformy a uvoľnenie dlhov umožnilo mnohým krajinám zlepšiť svoju finančnú situáciu. Napriek tomu sú však ich možnosti nezávislej monetárnej a fiškálnej politickej reakcie veľmi obmedzené, pretože sú pod neustálym inflačným tlakom, majú obmedzené rozpočty a zhoršujúcu sa vonkajšiu rovnováhu a musia naďalej čeliť vplyvu vyletených cien potravín a energií v roku 2008 a tlakom na zníženie výmenných kurzov. Takže globálne úsilie stabilizovať finančný sektor a stimulovať hospodárske ozdravenie je pre rozvojové krajiny náramne dôležité. V tejto súvislosti zohrávajú významnú úlohu opatrenia EÚ na skvalitnenie regulácie finančného sektora a na implementáciu európskeho plánu na oživenie hospodárstva. Prebiehajúce alebo pripravované reformy v oblasti pôžičkových aktivít MMF a mnohostranných bánk pre rozvoj môžu pomôcť mnohým rozvojovým krajinám, najmä krajinám patriacim do skupiny štátov s nízkymi alebo stredne vysokými príjmami. Ale iné krajiny sú zraniteľnejšie a nemusia mať príležitosť na využitie týchto nových možností. Preto by sa v tejto súvislosti mala venovať osobitná pozornosť najzraniteľnejším rozvojovým krajinám s obmedzenou odolnosťou. Vychádzajúc z uvedenej analýzy, na posúdenie stupňa zraniteľnosti a odolnosti krajiny možno použiť nasledujúce parametre: - jej závislosť od príjmov z vývozu a stupeň integrácie do obchodného sveta, - jej závislosť od vonkajších finančných tokov a prevodov, najmä od priamych zahraničných investícií a remitencií, - jej schopnosť reakcie, ktorá závisí od celkovej kvality správy, dostupnosti vonkajších rezerv, vonkajšieho dlhu a od rozsahu prijímania fiškálnych stimulačných opatrení. [pic] Na tomto základe vypracuje Komisia v roku 2009 spolu s členskými štátmi a v spolupráci s medzinárodnými organizáciami a partnerskými krajinami ďalšie spoločné analýzy vplyvu krízy na krajiny s cieľom určiť najzraniteľnejšie krajiny a prijať opatrenia špecifické pre jednotlivé krajiny, koordinované v rámci EÚ. III. VČASNÝ, KOORDINOVANÝ A CIELENÝ EURÓPSKY ZÁSAH III.1. DODRŽANIE ZÁVÄZKOV POMOCI, MOBILIZÁCIA INÝCH ZDROJOV EÚ je naďalej zďaleka najväčším poskytovateľom oficiálnej rozvojovej pomoci, poskytujúc 59 % celkovej pomoci, čo predstavuje 4 % nárast oproti roku 2007. V roku 2008 EÚ otočila klesajúcu tendenciu v tokoch oficiálnej rozvojovej pomoci zaevidovanej v roku 2007. Celková oficiálna rozvojová pomoc zaznamenala v roku 2008 0,40 % HND oproti 0,37 % v roku 2007, čo zodpovedá vyplateniu takmer 50 miliárd EUR a navýšenie o viac než 4 miliardy v porovnaní s rokom 2007 a o viac než 2 miliardy v porovnaní s rokom 2006.] Okrem toho 13 členských štátov má v súčasnosti vypracované viacročné národné harmonogramy s opisom spôsobu, ako budú plniť svoje individuálne záväzky do roku 2010 a 2015, čo prispieva k predvídateľnosti pomoci. Napriek tejto stúpajúcej tendencii sú vyhliadky do budúcich rokov neveľmi ružové. Mnohé členské štáty značne zaostávajú za svojimi individuálnymi cieľmi na rok 2010. Bude potrebné vyvinúť ďalšie úsilie, aby sa dosiahol spoločný cieľ dostať v roku 2010 oficiálnu rozvojovú pomoc na úroveň 0,56 % HND, čo znamená 20 miliárd EUR. Oficiálna rozvojová pomoc je kľúčovým faktorom pri znižovaní svetovej chudoby, dosahovaní rozvojových cieľov tisícročia a pri mobilizácii ďalších zdrojov. Jej predvídateľnosť je sama osebe dôležitá a je potrebné ju strážiť. Svetová kríza nemôže byť dôvodom na zabudnutie na naše záväzky. Pomoc nie je vecou charity, ale jedným z hnacích motorov oživenia. Samotná oficiálna rozvojová pomoc však nestačí. EÚ musí využiť všetky dostupné zdroje a nástroje na mobilizáciu pomoci zameranej na stimuláciu rastu, investícií, obchodu a vytvárania pracovných miest. Toto vyčerpávajúce úsilie by malo predstavovať „stratégiu celej Únie“ a malo by zahŕňať nástroje a postupy, akými sú vývozné úvery, investičné záruky a prevody technológií v prospech rozvoja. (1) Odôvodnenie záväzkov oficiálnej rozvojovej pomoci. Členské štáty EÚ musia dodržať svoje individuálne a spoločné záväzky v oblasti plnenia cieľov oficiálnej rozvojovej pomoci do roku 2010 a 2015. Bude to znamenať uvoľnenie ďalších 20 miliárd EUR oficiálnej rozvojovej pomoci v roku 2010. Vzhľadom na to je potrebné vyvinúť maximálne úsilie už tento rok. (2) Mobilizácia nových zdrojov. Členské štáty by mali zintenzívniť úsilie zmobilizovať ďalšie rozvojové financie zahŕňajúce aj inovačné zdroje. Naším cieľom je, aby každé euro vynaložené na pomoc zmobilizovalo ďalších päť eur neoficiálnej rozvojovej pomoci (napr. prevody technológií, financovanie obchodu a súkromné investície). Komisia takisto odporúča, aby členské štáty prehĺbili a v širšom meradle využívali inovačné zdroje financovania, napr. súčasné dobrovoľné odvody na účely solidarity prostredníctvom napr. leteckých poplatkov v záujme financovania programov v oblasti zdravia. | III. 2. PROTICYKLICKÝ ZÁSAH Zásah je potrebný. Podpora by mala mať priamy proticyklický vplyv. Chudobnejšie ekonomiky súrne potrebujú financie v čase krízy. Mali by sa prijať opatrenia na úpravu priorít, rýchlejšie vyplácanie pomoci a v prípade potreby aj na predfinancovanie pomoci a urýchlenie rozpočtovej podpory. Členské štáty EÚ sa vyzývajú, aby v súvislosti so svojou bilaterálnou pomocou konali podobne. (3) Úprava priorít. Komisia v partnerstve s rozvojovými krajinami urýchli priebežné hodnotenie svojich dokumentov o stratégiách a podporných programov na roky 2009 a 2010 v záujme reflexie nových potrieb a vynárajúcich sa priorít. EIB by sa mala v súvislosti so svojím plánom činnosti na obdobie rokov 2009 – 2011 zamerať na proticyklické opatrenia v takých oblastiach, akou je napr. infraštruktúra vrátane energetiky a činností spojených so zmenou klímy, a vo finančnom sektore. (4) Urýchlenie vyplácania pomoci. Komisia uplatňuje flexibilnejšie vykonávacie postupy na viaceré krajiny alebo regióny, ktoré sa ocitli v krízovej či postkrízovej situácii, a skúma situáciu v ďalších krajinách. EIB sa bude snažiť urýchliť vyplácanie podľa zmluvne dohodnutých finančných záväzkov. (5) Predfinancovanie pomoci. Komisia predfinancovala záväzky tvoriace veľkú časť pomoci Spoločenstva určenej krajinám AKT (4,3 miliardy EUR predfinancovaných na rok 2009) a preskúma ďalšie spôsoby urýchlenia doručenia pomoci[3]. EIB by mala predfinancovať záväzky v rámci partnerských dohôd s krajinami AKT (3,5 miliardy EUR cez investičnú facilitu a 2 miliardy EUR cez vlastné zdroje v období rokov 2008 – 2013), ako aj v rámci ďalších externých mandátov (25,8 miliardy EUR v období rokov 2007 – 2013 s možnosťou navýšenia o 2 miliardy EUR) a má všetku podporu v tom, aby v spolupráci s EBRD urýchlila výdavky pre krajiny európskej susedskej politiky vo východnej Európe, ako aj pre pristupujúce krajiny a krajiny pred pristúpením. (6) Urýchlenie rozpočtovej podpory. V roku 2008 Komisia vyčlenila takmer 3 miliardy EUR v rámci rozpočtovej podpory (nástroj rýchleho účinku) ako predfinancujúce opatrenie pre krajiny AKT, ktoré tvorí 72 % celej rozpočtovej podpory predpokladanej na obdobie rokov 2008 – 2013. Komisia prehodnotí prebiehajúce programy rozpočtovej podpory v najzraniteľnejších krajinách, v každom jednotlivom prípade posúdi možnosti predfinancovania a preskúma makroekonomické podmienky a ostatné prvky potrebné na urýchlenie vyplácania pomoci. (7) Preskúmanie možností makroekonomickej pomoci. Vo výnimočných prípadoch by sa mohlo uvažovať o určitej makroekonomickej pomoci krajinám európskej susedskej politiky, pristupujúcim krajinám a krajinám pred pristúpením pod podmienkou, že sa poskytne v spolupráci s MMF a v súlade s jeho programovými podmienkami[4]. | III.3. ZVÝŠENIE EFEKTÍVNOSTI JE NEVYHNUTNOSŤOU V čase krízy si ani vyspelé, ani rozvojové krajiny nemôžu dovoliť platiť daň za súčasnú fragmentáciu a nedostatok koordinácie. V súčasnosti existuje na svete 225 bilaterálnych a 242 multilaterálnych agentúr, ktoré financujú každoročne stotisíce aktivít. V 108 krajinách nájdeme vyše desať donorov EÚ poskytujúcich pomoc pri vnútroštátnom programovaní. Donori EÚ financujú približne 60 000 projektov, pričom ich priemerný príspevok na jednu aktivitu bol v roku 2007 len 400 000 až 800 000 EUR. Takáto neefektívnosť pomoci je veľmi nákladná. Nestabilita a nepredvídateľnosť pomoci dokážu navýšiť náklady až o 15 – 20 %[5]. Odhaduje sa, že aj viazanosť pomoci zvyšuje náklady tovarov, služieb a práce o 15 – 20 %. Z predbežných výpočtov vyplýva, že ak nebudeme komplexne uplatňovať agendu pre účinnosť pomoci a úroveň čistej bilaterálnej pomoci donorov EÚ zostane stabilná, zaplatíme za to do roku 2015 od 25 do 35 miliárd EUR alebo od 5 do 7 miliárd EUR ročne[6]. Takáto by bola cena nevyvíjajúcej sa Európy. Sú potrebné fundamentálne reformy a EÚ je v čele reformačného procesu. Po prvé, zjednoteným vystupovaním sa výrazne pričinila o stanovenie nových medzinárodne dohodnutých cieľov, spomeňme napr. akčný program z Akkry (AAA) prijatý v roku 2008 na fóre na vysokej úrovni v Akkre. Po druhé, prijatím opatrení na zníženie fragmentácie medzi európskymi donormi – patria sem iniciatívy ako Kódex správania EÚ v oblasti komplementárnosti a rozdelenia práce v rozvojovej politike, ktoré sú významným príspevkom v zintenzívňovaní úsilia o presadenie agendy pre účinnosť pomoci v celosvetovom meradle. Uvedený prístup je potrebné posilniť. Odbornosť, zdroje a nástroje jednotlivých donorov by mali byť vzájomne lepšie koordinované. Koordinované úsilie EÚ založené na spoločných prioritách umocní pozitívny vplyv našej činnosti z krátkodobého hľadiska a zabezpečí jej dlhodobú udržateľnosť. (8) Bilaterálna spolupráca. Členské štáty EÚ a Komisia by mali spolupracovať pri príprave individuálnych akčných plánov zameraných na vykonávanie záväzkov akčného programu z Akkry. Tieto plány by mali dať prednosť činnostiam zameraným na odstránenie právnych a/alebo administratívnych prekážok účinnosti pomoci, ako aj interným stimulom na zmenu administratívneho prostredia, pracovných metód a programovacích postupov. (9) Presadzovanie spoločných EÚ prístupov. Komisia v roku 2009 navrhne kódexy nakladania s globálnymi a vertikálnymi fondmi týkajúce sa využívania systémov krajín a technickej pomoci. Pri vykonávaní Kódexu správania EÚ v oblasti komplementárnosti a rozdelenia práce v rozvojovej politike Komisia bude podporovať spoločný EÚ prístup, aj pokiaľ ide o rozdelenie práce medzi krajinami. V rovnakom duchu by mala EIB prehĺbiť spoluprácu s finančnými partnermi, donorskými agentúrami a s Európskou komisiou aj prostredníctvom delegovania spolupráce a prepájania zdrojov EÚ. Takisto sa posilní spolupráca medzi EIB a Európskou bankou pre obnovu a rozvoj (EBRD) v rámci stratégie východného partnerstva. (10) Spoločný EÚ prístup pri riešení krízy. V záujme budovania koordinovanej reakcie na krízu a ako súčasť vykonávania tohto oznámenia Komisia vyzýva členské štáty, aby v roku 2009 predložili iniciatívy a nástroje, ktoré realizujú s cieľom pomôcť v čase krízy rozvojovým krajinám. Najbližšia správa v rámci konsenzu z Monterrey posúdi vykonávanie týchto iniciatív. (11) Ďalšia reforma medzinárodnej štruktúry pomoci. Ako najväčší svetový donor a tým, že vystupuje zjednotene, EÚ je hnacou silou zjednodušenia medzinárodnej štruktúry pomoci. Mohla by napríklad v širšom darcovskom spoločenstve presadzovať reformu založenú na prerozdeľovaní prostriedkov na základe výsledkov, pri ktorom by harmonizácia a zjednodušenie štruktúry pomohlo prehĺbiť zodpovednosť, predvídateľnosť, transparentnosť a demokratickú kontrolu plnenia podmienok na získanie zdrojov pomoci. III.4. TLMENIE SOCIÁLNYCH DOPADOV, PODPORA REÁLNEJ EKONOMIKY III.4.1. Ochrana najzraniteľnejších Súčasná kríza môže spôsobiť, že v roku 2009 upadne v rozvojových krajinách do chudoby ďalších 90 miliónov ľudí[7], pričom medzi najohrozenejšie skupiny patria ženy, deti, ľudia v staršom veku a ľudia so zdravotným postihnutím. Ak nechceme riskovať nesplnenie rozvojových cieľov tisícročia na rok 2015, EÚ musí pokladať za prioritné plnenie cieľov na rok 2010 z akčného programu týkajúceho sa týchto cieľov. Neustála podpora zdravotníctva, dôstojnej práce a vzdelávania je absolútne kľúčová, ak sa chceme ubezpečiť, že najzraniteľnejšie skupiny obyvateľstva nezostanú bez ochrany. Sociálna kríza má aj svoju hospodársku stránku. Bez kvalifikovanej a zdravej pracovnej sily bude obnova oneskorená a hospodársky rast ohrozený. Strata príjmov sa prejaví na verejnom financovaní dôležitých sociálnych služieb. (12) Prijímanie cielených sociálnych opatrení. Komisia bude a členské štáty EÚ by mali podporovať cielené opatrenia rozvojových krajín na riešenie priamych sociálnych dopadov krízy vytváraním a posilňovaním záchranných sociálnych sietí, uľahčovaním priamych hotovostných prevodov a prevodov v naturáliách. Komisia bude venovať osobitnú pozornosť záchranným sociálnym sieťam, činnostiam nákladným na pracovnú silu a reforme trhov práce, keď bude ich realizácia potrebná a uskutočniteľná. (13) Podporné mechanizmy na zabezpečenie sociálnych výdavkov. Komisia navrhne venovať v roku 2009 najmenej 500 miliónov EUR z 10. európskeho rozvojového fondu na podporu krajín AKT najviac zasiahnutých krízou. Toto financovanie sa uskutoční v maximálnej možnej miere cez rozpočtovú podporu prostredníctvom: i) existujúceho nástroja FLEX založeného na minulých vývozných stratách, ako aj prostredníctvom ii) ad hoc nástroja zraniteľnosti FLEX založeného na takých parametroch, akými sú prognóza vývozných strát, remitencií a finančných tokov (pozri graf 1). Komisia vyzýva členské štáty EÚ, aby sa zapojili do tohto medzinárodného úsilia zameraného na najzraniteľnejšie obyvateľstvo. III.4.2. Udržateľnosť hospodárskej činnosti a zamestnanosti III.4.2.1. Zachovanie a budovanie infraštruktúry Zachovanie a budovanie infraštruktúry sú účinné prvky boja proti kríze, ktoré prinášajú prospech najzraniteľnejším a vytvárajú pracovné miesta prostredníctvom rozvoja a zachovania miestnej infraštruktúry, čím sa zároveň riešia základné potreby a stimuluje sa obchod a hospodárska činnosť. Mali by sa urýchľovať investície do rozsiahlych projektov infraštruktúry v záujme zvyšovania konkurencieschopnosti rozvojových krajín a vzájomného prepájania krajín a regiónov[8]. Pokiaľ ide o Afriku, EÚ sa sústredí na vyplnenie finančných medzier pre chýbajúce kľúčové infraštruktúrne väzby zadefinované v Partnerstve EÚ a Afriky pre infraštruktúru. Komisia bude rokovať s Africkou úniou (ďalej len „AÚ“) o vymenovaní „projektových koordinátorov“, t. j. politických osobností, ktoré sprostredkujú kontakt s regiónom týkajúci sa týchto chýbajúcich väzieb. Tento prístup má dokázanú pridanú hodnotu v kontexte transeurópskej dopravnej siete tak pre energetiku, ako aj pre dopravu. Aj vzhľadom na potreby určené AÚ pred nedávnym summitom G-20[9] je úsilie EÚ týkajúce sa africkej chýbajúcej dopravy maximálne dôležité a dokonale načasované. (14) Podpora infraštruktúry poskytujúcej rýchle výsledky a zamestnanosť. Komisia bude podporovať infraštruktúrne práce a údržbu nákladné na pracovnú silu v záujme zachovania prístupu k službám a brzdenia pravdepodobného nedostatočného financovania údržby v dôsledku fiškálnych tlakov v rozvojových krajinách. Komisia vyzýva členské štáty a ostatných darcov, aby konali podobne. V tejto súvislosti Komisia zriadi sieť pozostávajúcu z EÚ a ďalších financujúcich subjektov, ktorá by tvorila zdroj urýchlených investícií na financovanie infraštruktúry v období rokov 2009/2010. Komisia povzbudzuje EIB, aby využívala dohody o pôžičkách s regionálnymi rozvojovými bankami a domácimi finančnými sprostredkovateľmi pre miestnu infraštruktúru. (15) Vytvorenie regionálnej infraštruktúry v stredomorskej oblasti. V rámci Únie pre Stredozemie Spoločenstvo vrátane EIB a členské štáty vybudujú regionálne morské a pozemné dopravné tepny a podporia obnoviteľnú energetiku, opatrenia proti znečisťovaniu životného prostredia a prepojenosť južných oblastí. (16) Zvýšenie grantového rozsahu Trustového fondu EÚ a Afriky pre infraštruktúru na 500 miliónov EUR. Komisia samotná vyčlení 200 miliónov EUR na obdobie rokov 2009 – 2010, čím zdvojnásobí svoj súčasný príspevok, a vyzýva členské štáty, aby ju podporili v tomto úsilí navýšiť sumu na 500 miliónov EUR. Dosiahnutie tohto cieľa bude znamenať mobilizáciu 2,5 miliardy EUR vo zvýhodnených pôžičkách na podporu infraštruktúry. Okrem toho Komisia navrhuje upraviť trustový fond, aby i) zahŕňal vnútroštátnu infraštruktúru, ktorá je súčasťou regionálnych sietí, a ii) obsahoval mechanizmy poistenia rizika. Komisia vyzýva členské štáty, aby podporili potrebné zmeny a doplnenia dohody o trustovom fonde. Okrem toho skupina subjektov financujúcich projekty by mala zahrnúť aj Africkú rozvojovú banku a mala by byť otvorená prispievajúcim tretím krajinám. III.4.2.2. Oživenie poľnohospodárstva Hoci ceny potravín v poslednom čase klesli, nevyriešené štrukturálne problémy ako napr. nedostatok výrobných kapacít a infraštruktúry si vyžadujú neustálu podporu poľnohospodárstva a investície doň. Oživenie poľnohospodárstva v rozvojových krajinách si vyžaduje komplexný prístup. Prehodnotenie súčasných stratégií a podporných programov zahŕňa domáce politické reformy spojené s podporou poskytovania vstupov, akými sú osivá, hnojivá a poľnohospodárske financie, ako aj s podporou výskumu a rozširovania stimulovaných dopytom a udržateľných výrobných systémov. Okrem toho bude potrebné zariadiť, aby cielené infraštruktúrne investície efektívnejšie prepájali výrobné oblasti s trhmi, čo si bude vyžadovať poskytnutie podpory na vývoznú infraštruktúru aj malorozmernú vidiecku infraštruktúru. (17) Urýchlenie financovania poľnohospodárstva. Komisia predfinancuje sumu vo výške jednej miliardy EUR v rámci potravinového nástroja. Už bola dohodnutá aj prvá tranža vo výške 314 miliónov EUR, ktorá poputuje do 23, podľa všetkého najohrozenejších krajín. Celkovo sa Komisia zapojí do urýchlenia koordinácie a efektívnosti podpory poľnohospodárstva tým, že vyčlení viac ako 500 miliónov EUR vo viac ako 40 krajinách v prvej polovici a ďalších 300 miliónov EUR koncom roka 2009. (18) Investície do poľnohospodárskych koridorov. Komisia a členské štáty by mali spolupracovať s regionálnymi organizáciami a súkromným sektorom pri harmonizácii investícií na podporu prepojenia trhov a výrobných oblastí, čomu venuje EÚ najnovšie osobitnú pozornosť. III.4.2.3. Investície do ekologického rastu Kríza ponúka obrovskú príležitosť budovať ekologickejšie ekonomiky. Zmena klímy je veľký problém a riešiť ho treba globálne a hneď teraz, aby sme zabránili nezvrátiteľnému poškodeniu neskôr. EÚ, prispejúc svojimi vlastnými záväzkami, je plne odhodlaná splniť ambiciózne decembrové kodanské závery, v záujme čoho je potrebné zabezpečiť na tomto procese aj účasť rozvojových krajín. Pokiaľ ide o najmenej rozvinuté krajiny, prednostne treba podporovať vypracovanie ich národných akčných programov prispôsobenia. Tieto programy obsahujú najsúrnejšie požiadavky a mali by byť vkomponované do národných stratégií. Doteraz tieto programy prijalo 39 krajín a ostatné vrátane najmenej rozvinutých by ich mali prijať tiež[10]. (19) Presadzovanie aliancie proti zmene klímy. Členské štáty EÚ by mali prispieť ku Globálnej aliancii proti zmene klímy potvrdenej Európskou radou v roku 2008. Aliancia sa snaží prehĺbiť podporu najchudobnejších a zmenou klímy najviac ohrozených rozvojových krajín, najmä najmenej rozvinutých krajín a malých ostrovných rozvojových štátov. (20) Využívanie inovačného financovania boja proti zmene klímy. Členské štáty EÚ by mali využiť časť príjmov z aukcií emisných kvót podľa legislatívy európskeho systému obchodovania s emisiami okrem iného na opatrenia zamerané na prispôsobenie sa zmenám klímy, na zalesňovanie a opätovné zalesňovanie a na prevody technológií do rozvojových krajín, ktoré budú mať ratifikovanú kodanskú dohodu. Komisia takisto odporúča, aby členské štáty preskúmali možnosti zavedenia globálneho mechanizmu financovania klímy (GCFM), premosťujúcej iniciatívy prechodného obdobia do roku 2010, a komplexnej realizácie novej finančnej štruktúry dohodnutej na kodanskej konferencii. (21) Obnoviteľné zdroje energie. EIB by mala investovať do obnoviteľných zdrojov energie a do efektívnosti energetiky. Budeme posilňovať regionálny rozmer prostredníctvom projektov zameraných na zabezpečenie regionálnej prepravy energií, budovanie plynovodov a rozvodných sietí. V oprávnených krajinách by sa EIB mala pokúsiť prehĺbiť využívanie svojej facility pre energetiku a udržateľnosť vo výške 3 miliárd EUR. Komisia bude presadzovať obnoviteľné zdroje energie v krajinách AKT prostredníctvom energetického nástroja vo výške 200 miliónov EUR a v súčasnosti pripravuje nový program podpory energetiky v Latinskej Amerike, ktorý bude súčasťou regionálneho orientačného programu na obdobie rokov 2010 – 2013. (22) Podpora prevodu ekologických a udržateľných technológií. Komisia a členské štáty by mali podporovať Globálny fond pre energetickú efektívnosť a obnoviteľné zdroje energie (do roku 2010 do výšky 80 miliónov EUR), inovačný fond rizikového kapitálu spravovaný skupinou EIB, ktorého cieľom je urýchľovať prevod, vývoj a zavádzanie ekologických technológií v rozvojových krajinách a transformujúcich sa ekonomikách. III.4.2.4. Stimulácia obchodu a súkromných investícií Svetová obchodná organizácia uvádza, že podľa odhadov v dôsledku krízy klesne objem svetového obchodu prvýkrát za posledné viac než 20-ročné obdobie o 9 %. Už teraz prudko klesol príliv kapitálu a vnútroregionálne obchodné toky sa výrazne spomalili. Situácia si vyžaduje obrat. Budovanie dôvery a predvídateľnosti medzi aktérmi na trhu, znižovanie obchodných nákladov a posilňovanie výrobných kapacít pomôže krajinám neutralizovať niektoré z negatívnych účinkov krízy a byť silnejší, keď už bude po najhoršom. Je potrebné sledovať dva ciele. Po prvé, EÚ by mala predovšetkým v tomto čase urýchľovať svoju Stratégiu pomoci obchodu (AfT) a rešpektovať spoločne vyhlásený úmysel venovať do roku 2010 dve miliardy EUR na pomoc súvisiacu s obchodom (TRA) a zabezpečiť nadväznosť na všetky ostatné aspekty Stratégie pomoci obchodu. V roku 2007 ES prekročilo cieľ stanovený na rok 2010, keďže jeho pomoc súvisiaca s obchodom dosiahla 1,019 miliardy EUR. Pomoc členských štátov EÚ súvisiaca s obchodom dosiahla 960 miliónov EUR, čo je oproti roku 2006 významný nárast. Spoločné výdavky EÚ na celkovú pomoc obchodu (AfT) prekročili v roku 2007 sedem miliárd EUR. Tieto pozitívne kvantitatívne tendencie treba udržať a premeniť na účinnejšie rozvojovo a rastovo orientované stratégie zakotvené v národných programoch, ako aj v regionálnych integračných agendách. Je potrebné urýchlene spojiť regionálne balíky pomoci obchodu pre štáty AKT, vychádzajúc pritom z regionálnych dokumentov o stratégii nedávno prijatých v EÚ. Po druhé, EÚ by mala postúpiť vo financovaní obchodu v súlade s výsledkami rokovaní G-20 . Zhoršenie globálnych podmienok v súvislosti s likviditou nepriaznivo ovplyvnilo financovanie obchodu. Podľa MMF objem financovania obchodu v krajinách s nízkymi príjmami klesol v poslednom štvrťroku 2008 o 18 %. Je potrebné posilniť rozhodujúce nástroje povzbudenia obchodu, a to vývozné úvery, úverové facility a záruky. (23) Urýchlenie vykonávania Stratégie pomoci obchodu (AfT) a jej zefektívnenie. Komisia a členské štáty by mali zintenzívniť úsilie pri vykonávaní Stratégie pomoci obchodu, zachovať súčasnú úroveň záväzkov vrátane neprerušenia poskytovania 2 miliárd EUR pomoci súvisiacej s obchodom v rokoch 2009 a 2010 a zabezpečiť, aby bola podpora účinná a viedla k očakávaným výsledkom. V prípade krajín AKT a Latinskej Ameriky by regionálne balíky pomoci obchodu mali v rámci úsilia zhromažďovať rozvojovú pomoc na stimuláciu regiónov podporiť aj regionálne organizácie a partnerské krajiny. (24) Zvýšenie vývozných úverov. G-20 sa dohodla na multilaterálnej iniciatíve financovania obchodu vo výške 250 miliárd USD prostredníctvom vývozných úverov a investičných agentúr, ako aj prostredníctvom mnohostranných bánk pre rozvoj. Mnohé členské štáty výrazne zvýšili kapacity svojich agentúr pre vývozné úvery v záujme zaručenia a poistenia vývozných transakcií. Komisia odporúča ďalej rozšíriť kapacity s cieľom pokryť vyššie objemy podnikania na podporu rozvojových krajín. EIB by mala zvážiť podporu multilaterálnych iniciatív v oblasti financovania obchodu. (25) Zabezpečenie záruk na investície a poskytovanie úverových facilít. i) Komisia a EIB spolupracujú na zvyšovaní záruk na investície okrem iného aj rozširovaním záručných možností v Trustovom fonde EÚ a Afriky pre infraštruktúru a v investičnom nástroji EIB; ii) Komisia vyzýva Radu, aby prijala návrh Komisie z mája 2008, ktorý ustanovuje finančné posilnenie nástroja pre Euro-stredozemské investície a partnerstvo (FEMIP) prostredníctvom využívania spätných tokov finančných nástrojov; iii) Komisia posilní investičný nástroj pre krajiny európskej susedskej politiky vo východnej Európe; iv) EIB by mala zintenzívniť podporu mikrofinančných inštitúcií a bankového sektora poskytovaním pôžičiek, kapitálu a/alebo záruk. IV. SPOLUPRÁCA V OBLASTI SPRÁVY A STABILITY Kvalitná správa a boj proti korupcii sú kľúčové faktory udržateľného hospodárskeho rozvoja. Viaceré oblasti si vyžadujú osobitnú podporu. Rozvojové krajiny musia vyvíjať úsilie budovať zdravé makroekonomické a regulačné prostredie vyhovujúce aktivitám súkromného sektora a podnecujúce rast. Takéto prostredie je najlepším motívom na pritiahnutie zahraničných investícií a zníženie odlivu domáceho kapitálu. Kvalitná správa fiškálnych záležitostí, t. j. transparentnosť, výmena informácií a spravodlivá daňová konkurencia, ako aj zdravé colné systémy navýšia domáce zdroje financií určené na rozvoj. Takisto je potrebné opatrne zaobchádzať s vonkajším dlhom. Intenzívne požičiavanie s úmyslom stlmiť dopady krízy môže výrazne ohroziť udržateľnosť dlhu, najmä v tých rozvojových krajinách, ktoré sú už teraz veľmi zadĺžené. Krajiny, ktoré sa dostanú do zvlášť ťažkej situácie, si budú vyžadovať osobitnú pozornosť a zásah. Je potrebné prijať opatrenia v záujme včasného varovania, prevencie konfliktov, krízového manažmentu a budovania demokracie s cieľom konsolidovať politickú a sociálnu stabilitu a udržať demokratický pokrok dosiahnutý za posledné roky. Komisia zintenzívni politický dialóg s týmito krajinami. Okrem toho by tento program skvalitňovania vnútroštátnych správ mal byť doplnený posilnením regionálnych integračných procesov. Nekoordinované, či dokonca konkurujúce si vnútroštátne plány môžu mať škodlivý vplyv na susedné krajiny a môžu zhoršiť hospodársku recesiu. Naopak regionálna integrácia a spolupráca, najmä podpora vnútroregionálneho obchodu a voľného pohybu tovaru, služieb, osôb a kapitálu, pomôžu zmierniť dlhodobé účinky krízy. V tejto súvislosti je nanajvýš potrebné uzatváranie komplexných dohôd o hospodárskom partnerstve s regiónmi AKT. (26) Rozvoj politiky a prehĺbenie politického dialógu. Komisia bude v roku 2009 v rámci priebežného hodnotenia a iniciatívy na skvalitnenie správy presadzovať v politickom dialógu s partnerskými krajinami rokovania o kvalite hospodárskej a finančnej správy. (27) Posilnenie daňovej správy. Komisia bude presadzovať kvalitnú správu daňových záležitostí na medzinárodnej, regionálnej aj vnútroštátnej úrovni. V záujme plnenia rozvojových cieľov a skvalitnenia globálnych finančných a regulačných systémov Komisia vyzýva členské štáty a partnerské krajiny, aby podporili tento cieľ. (28) Zabránenie novým dlhovým krízam. Komisia a členské štáty by mali podporiť diskusie o posilňovaní reštrukturačných mechanizmov na riešenie štátnych dlhov, vychádzajúc z existujúcich rámcov a zásad. V. GLOBALIZÁCIA: OTVORENOSŤ, EFEKTÍVNOSŤ, INKLÚZIA V.1. OTVORENÁ EKONOMIKA Stratégia EÚ pomôcť rozvojovým krajinám riešiť krízu je zasadená do širšieho globálneho kontextu, v rámci ktorého, ako bolo zdôraznené aj na londýnskom summite, sa vyžaduje rozhodný zásah určený nielen na udržanie globálneho ozdravenia, ale aj na oživenie svetového obchodu a investícií a na budovanie väčšej inklúzie do svetových inštitúcií. Návrat k status quo ante si už jednoducho nemôžeme dovoliť. Zvyšovanie protekcionizmu znamená menej rastu a menej rozvoja. Zabezpečiť otvorenosť globálnych trhov je jeden z najlepších spôsobov, ako bojovať proti úpadku a stimulovať oživenie rastu, čo bude prínosné nielen pre rozvojové, ale aj pre rozvinuté krajiny. EÚ by spolu s ostatnými členmi medzinárodného spoločenstva mala podniknúť kroky v týchto oblastiach: - Predchádzať vytváraniu nových prekážok. G-20 sa v Londýne dohodla na predchádzaní vytváraniu nových prekážok pre obchod a investície a vyzvala na odstránenie nedávno zavedených opatrení obmedzujúcich a narúšajúcich obchod. Táto výzva bola predĺžená do konca roka 2010. - Čo najskôr dosiahnuť dohodu, pokiaľ ide o kolo rokovaní v Dauhe. Tieto rokovania obsahujú skutočne hodnotné prvky pre rozvojové krajiny, hlavne pre tie najchudobnejšie, a to napr. poskytovaním bezcolného a bezkvótového prístupu na všetky rozvinuté trhy najmenej rozvinutým krajinám, ako aj viacerých príležitostí v mnohých rastúcich ekonomikách. Uvedené bude znamenať okrem iného značné zníženie poľnohospodárskych dotácií narúšajúcich obchod, významné zredukovanie prekážok prístupu na trh, ako aj uzatvorenie ambicióznej dohody o uľahčení obchodu. V.2. EFEKTÍVNEJŠIE A INKLUZÍVNEJŠIE GLOBÁLNE INŠTITÚCIE Globálna verejná správa a riadenie boli prekonané intenzitou politickej a hospodárskej integrácie a vzájomnej závislosti v celosvetovom meradle. V záujme zachovania prehľadu o situácii je potrebná efektívnejšia a inkluzívnejšia globálna štruktúra. Súčasná kríza opätovne ponúka príležitosť upraviť systém OSN, ako aj medzinárodné finančné inštitúcie tak, aby dokázali účinne zvládať globálne výzvy. G-20 by mala ich reformný proces urýchliť. OSN, MMF a Svetová banka momentálne vypracúvajú samostatné hodnotenia, čo je potrebné urobiť v záujme posilnenia ich kompetencií a autority. Hodnotenia budú zavŕšené v roku 2009. G-20 spustila proces reformy medzinárodných finančných inštitúcií. Pokiaľ ide o OSN, na konferencii OSN na vysokej úrovni konanej v júni 2009 bude príležitosť rokovať o tejto reformnej agende. Z rozvojového uhla pohľadu si zaslúžia osobitnú pozornosť EÚ tieto oblasti: - OSN. V OSN je potrebné presadiť podmienku, že táto organizácia musí účinne koordinovať medzinárodné úsilie pomáhať rozvojovým krajinám riešiť celú škálu globálnych sociálnych, hospodárskych a finančných výziev. Napríklad je potrebné úplne implementovať reformu Hospodárskej a sociálnej rady OSN (ECOSOC). Takisto by mala byť zdôraznená potreba, aby OSN vystupovala jednotne, ako odporúčal Panel OSN o súdržnosti systému (2006), napr. v oblasti potravinovej bezpečnosti prostredníctvom lepšej integrácie a racionalizácie jej troch potravinových a poľnohospodárskych organizácií v Ríme. - Medzinárodné finančné inštitúcie. G-20 sa v Londýne dohodla na výraznom navýšení zdrojov medzinárodných finančných inštitúcií vrátane zdrojov určených na posilnenie ich schopnosti pomáhať krajinám v núdzi. Znamená to okamžité financovanie od členských subjektov vo výške 250 miliárd USD (z čoho 100 miliárd USD čiže 75 miliárd EUR poskytujú členské štáty EÚ), ktoré bude následne začlenené do rozšírených a flexibilnejších Nových podmienok pôžičiek (angl. „New Arrangements to Borrow“) umožňujúcich zvýšenie na 500 miliárd USD, ďalej to znamená všeobecné zvláštne práva čerpania vo výške 250 miliárd USD a ratifikáciu štvrtej zmeny a doplnenia členskými subjektmi medzinárodných finančných inštitúcií. Okrem toho G-20 odsúhlasila reformu mandátu, rozsahu pôsobnosti a správy medzinárodných finančných inštitúcií s cieľom zabezpečiť silnejší hlas a zastúpenie, pokiaľ ide o rastúce a rozvojové krajiny. Predstavitelia G-20 sa dohodli, že ich čelní a vedúci predstavitelia sa budú vymenúvať v otvorenom, transparentnom a na schopnostiach založenom výberovom procese. Pokiaľ ide o Svetovú banku, Komisia by rada videla urýchlenú realizáciu elektronickej výmeny údajov medzi správami (IDA) ako opatrenie na zmiernenie krízy. Kritériá medzinárodných finančných inštitúcií je potrebné prispôsobiť špecifickej situácii každej krajiny v kríze. - Väčšia komplexnosť. Medzi uvedenými reformnými snahami sledujúcimi väčšiu nadväznosť v príslušných orgánoch správy je potrebné vybudovať intenzívnejšie synergie. Ďalej by sa mala posilňovať úloha regionálnych rozvojových bánk voči najmenej rozvinutým krajinám. A napokon, vychádzajúc z výsledkov londýnskeho summitu, zdôrazňujeme potrebu pozývať regionálne a kontinentálne zoskupenia, napr. Africkú úniu, ASEAN a ďalšie, k účasti na neformálnych medzinárodných hospodárskych platformách v záujme zabezpečenia vyššej efektívnosti a zastúpenia. VI. ZÁVER Súčasná mnohostranná kríza vážne ohrozuje globálnu stabilitu. Je potrebné, aby naša dlhodobá politická vízia vyvolala promptnú a rozhodnú bezodkladnú reakciu. Záväzky z minulého roka treba rešpektovať a urýchliť ich plnenie. Kríza však ponúka aj príležitosti. Príležitosť prepojiť sa s rozvojovým svetom a vybudovať nové, lepšie partnerstvo, viac a lepšie investovať v záujme oživenia našich vlastných ekonomík, zmeniť priority, dosiahnuť ekologické poľnohospodárstvo, pretvoriť medzinárodnú hospodársku a finančnú štruktúru a prispôsobiť ju realite súčasného nového storočia. Nič z toho sa neudeje bez silného a nepodmieneného vedenia Európy, presadzujúceho celosvetovú londýnsku dohodu. Aby sa veci zmenili, Európa musí konať jednotne. Ak konať, tak kedy, ak nie teraz? [1] Sú to tieto štyri pracovné dokumenty útvarov Komisie: o financovaní rozvoja („Kam sa EÚ posunula z Dauhy?“ – SEK(2009) 444), o pomoci obchodu („Monitorovacia správa o pomoci pre obchod za rok 2009“ – SEK(2009) 442), o účinnosti pomoci („Účinnosť pomoci po fóre v Akkre – miesto EÚ“ – SEK(2009) 443) a o rozvojových cieľoch tisícročia („Rozvojové ciele tisícročia – vplyv finančnej krízy na rozvojové krajiny“ – SEK(2009) 445). [2] MMF [„Vplyv svetovej finančnej krízy na nízkopríjmové krajiny“ (angl. „The Implications of the Global Financial Crisis for Low-Income Countries“), marec 2009]; Svetová banka [„Plavba proti prúdu: Ako sa rozvojové krajiny vyrovnávajú s krízou“ (angl. „Swimming Against the Tide: how Developing Countries are Coping with the Crisis“), marec 2009, a „Svetová hospodárska kríza: Posúdenie zraniteľnosti objektívom chudoby“ (angl. „The Global Economic Crisis: Assessing Vulnerability with a Poverty Lens“), február 2009]; Inštitút pre zámorský rozvoj (ODI) [„Svetová finančná kríza a rozvojové krajiny – Čo môže EÚ spraviť?“ (angl. „The global financial crisis and developing countries – What can the EU do?“), január 2009]; EIB [„Vplyv finančnej krízy na krajiny AKT“ (angl. „The impact of the financial crisis on ACP countries“), december 2008]; Ázijská rozvojová banka [„Monitorovanie ekonomík jednotlivých krajín“ (angl. „Country Economic Monitoring Notes“), február 2009]. [3] Rozmenené na drobné to znamená 3 miliardy EUR na rozpočtovú podporu, 800 miliónov EUR na potravinový nástroj a 500 miliónov EUR na ad hoc mechanizmus FLEX. [4] Pre krajiny zo zoznamu Výboru pre rozvojovú pomoc Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj, pokiaľ ide o oznamovanie tokov pomoci v období rokov 2008 – 2010. [5] Homi Kharas. Meranie nákladov súvisiacich s nestabilitou pomoci, rozvojové centrum vo Wolfensohne, jún 2008. [6] Údaje vychádzajú z predbežných zistení štúdie „Program účinnosti pomoci – Výhody celoeurópskeho prístupu.“ Štúdia objednaná Európskou komisiou vychádza v lete 2009. [7] Svetová banka, 2009. [8] Ďalšie podrobnosti o iniciatívach africkej a stredozemskej regionálnej infraštruktúry pozri v prílohách 3 a 4 pracovného dokumentu útvarov Komisie o financovaní rozvoja. [9] Spoločné stanovisko Afriky: Príprava na stretnutie G-20 dňa 2. apríla 2009, AÚ, marec 2009. [10] Národné akčné programy prispôsobenia prijali tieto krajiny: Bangladéš, Benin, Bhután, Burkina Faso, Burundi, Kambodža, Kapverdy, Stredoafrická republika, Komory, Konžská demokratická republika, Džibutsko, Eritrea, Etiópia, Gambia, Guinea, Guinea-Bissau, Haiti, Kiribati, Lesotho, Libéria, Madagaskar, Malawi, Maldivy, Mali, Mauritánia, Mozambik, Niger, Rwanda, Samoa, Svätý Tomáš a Princov ostrov, Senegal, Sierra Leone, Šalamúnove ostrovy, Sudán, Tanzánia, Tuvalu, Uganda, Vanuatu, Zambia.