Starnutie obyvateľstva predstavuje výzvy pre dlhodobú udržateľnosť verejných financií. Strednodobé a dlhodobé výzvy v oblasti fiškálnej udržateľnosti sú pre Slovensko zásadné (). Starnutie je najväčšou výzvou pre dlhodobú fiškálnu udržateľnosť, ktorú určujú najmä dôchodky a v menšej miere náklady na zdravotnú starostlivosť a dlhodobú starostlivosť. Podľa Správy o starnutí z roku 2021 sa očakáva, že index ekonomickej závislosti poproduktívnej zložky (pomer ľudí nad 65 rokov a ľudí v produktívnom veku, t. j. 20 – 64 rokov) sa od roku 2019 do roku 2060 takmer strojnásobí, keďže sa zvyšuje stredná dĺžka života. Vzhľadom na chýbajúcu súvislosť medzi starnutím obyvateľstva a vekom odchodu do dôchodku, ako aj úrovňou dôchodkov, sa odhaduje, že výdavky na dôchodky sa zvýšia z 8,3 % HDP v roku 2019 na 13,4 % v roku 2050, čo je jeden z najvyšších nárastov v EÚ. Fiškálne zaťaženie by mohli pomôcť znížiť dodatočné zmierňujúce opatrenia, ako napríklad posilnenie integrácie žien s malými deťmi a zraniteľných skupín, ako sú Rómovia, na trhu práce, alebo uľahčenie prisťahovalectva. Pokiaľ ide o zdravotnú starostlivosť, v nadmernom spoliehaní sa na nemocnice sa odrážajú ťažkosti komponentu primárnej starostlivosti pri plnení funkcie gatekeeping-u (funkcia, na základe ktorej všeobecný lekár určuje, kto pôjde ďalej do systému špecializovanej starostlivosti), čo znižuje účinnosť systému zdravotnej starostlivosti. Problém poskytovania udržateľnej a primeranej dlhodobej starostlivosti starnúcemu obyvateľstvu okrem toho pravdepodobne zvýši tlak na verejné financie.

Pokrok Slovenska pri dobiehaní EÚ sa spomalil, ďalšie príležitosti na rast spočívajú v udržateľnejšom hospodárstve s vyššou pridanou hodnotou. Slovenský HDP na obyvateľa (pri konštantnej parite kúpnej sily z roku 2015) sa od roku 2015 pohybuje na úrovni 78 % až 82 % priemeru EÚ. Model rastu krajiny založený na vývoze, ktorý vychádza z nízkych nákladov na pracovnú silu v priemyselnej výrobe, čelí výzvam, keďže jej významný sektor výroby automobilov je vo veľkej miere vystavený rizikám, ktoré predstavuje automatizácia. To len podčiarkuje potrebu urýchliť prípravy na zelenú a digitálnu transformáciu. Nesúlad medzi súčasnými súbormi zručností pracovnej sily a budúcimi potrebami trhu práce je veľký. Zároveň je nedostatočne rozvinutý systém celoživotného vzdelávania, čo bráni akumulácii ľudského kapitálu. Výdavky na výskum a inovácie zostávajú relatívne nízke a ich systém správy a riadenia je takisto roztrieštený (pozri prílohu 9). V kontexte vysokej energetickej náročnosti chýbajú zelenej transformácii dostatočné investície do energetickej efektívnosti, energie z obnoviteľných zdrojov a obehovejšieho hospodárstva. Zvýšenie dlhodobého rastu produktivity a opätovné naštartovanie konvergencie si preto vyžaduje prechod na diverzifikovanejšie a environmentálne udržateľné hospodárstvo založené na väčšom podiele aktivít s vysokou pridanou hodnotou, čo umožní Slovensku zostať v digitálnom veku technologicky konkurencieschopnou krajinou.

Chudoba a sociálne nerovnosti sú relatívne na nízkej úrovni, no určité skupiny zostávajú znevýhodnené a regionálne rozdiely pretrvávajú. Príjmová nerovnosť patrí medzi najnižšie v EÚ, čo je skôr dôsledkom nízkeho rozptylu príjmov pred zdanením než prerozdeľovania. Pomerne nízky je aj podiel obyvateľstva ohrozeného chudobou. Za nízkym priemerom sa však skrývajú obrovské rozdiely. Niektoré regióny (napr. východné Slovensko, pozri prílohu 15) a sociálne skupiny (napr. marginalizované rómske komunity) zostávajú obzvlášť znevýhodnené, napríklad z dôvodu nižšej miery zamestnanosti. Miera nezamestnanosti nízkokvalifikovaných pracovníkov, a najmä mladých ľudí s nízkou kvalifikáciou, patrí medzi najvyššie v EÚ. Vysoký zostáa aj podiel dlhodobej nezamestnanosti. Rozdiel v zamestnanosti žien a mužov je blízko priemeru EÚ, je však výrazne vyšší v prípade žien v reprodukčnom veku, čo zodpovedá obmedzenému využívaniu a dostupnosti formálnej starostlivosti o deti vo veku do troch rokov. To bráni rovnakým príležitostiam na trhu práce. Rodové rozdiely v odmeňovaní zostávajú vysoké. Napriek niektorým problémom, ako je napríklad slabá účasť na starostlivosti o deti, Slovensko dosahuje relatívne dobré výsledky v mnohých aspektoch sociálneho prehľadu, o ktorý sa opiera Európsky pilier sociálnych práv (pozri prílohu 12).

Hospodárstvo Slovenska prekonalo pandémiu COVID-19 relatívne dobre, hoci oživenie sa spomaľuje a inflačné tlaky stúpajú. Po prudkom poklese reálneho HDP v roku 2020 sa hospodárska aktivita v roku 2021 vrátila na pôvodnú úroveň. Oživenie sa však ku koncu roka spomalilo v dôsledku novej vlny infekcií ochorením COVID-19 a globálnych výpadkov dodávok, ktoré nepriaznivo ovplyvnili slovenský sektor vývozu, ktorý je výrazne zameraný na priemyselné výrobky. Očakáva sa, že ruská invázia na Ukrajinu v nadchádzajúcich rokoch ešte viac zhorší hospodársky výhľad a zníži predpokladaný ročný rast HDP na 2,3 % v roku 2022 a 3,6 % v roku 2023, keďže rastúce ceny energií a komodít zvyšujú výrobné náklady a znižujú kúpnu silu domácností. Napriek tomu sa očakáva, že verejné investície financované z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti a Európskych štrukturálnych a investičných fondov () prispejú k hospodárskemu rastu. Opatrenia fiškálnej podpory pomohli zmierniť vplyv pandémie na trh práce a režimy skráteného pracovného času zabránili nárastu nezamestnanosti (graf 1.1). Prehrievanie trhu práce v dôsledku nesúladu medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami a nedostatku pracovnej sily v niektorých sektoroch by však mohlo obmedziť produkciu. Inflačné tlaky sa v poslednom čase zintenzívnili a ich základňa sa rozšírila, pričom ich poháňa nepriaznivý vývoj na strane ponuky a rastúce výrobné náklady, v dôsledku ktorých by sa mala inflácia tento rok zvýšiť na 9,8 % a rast cien by sa mal udržať na zvýšenej úrovni aj v roku 2023. ()

Dobre navrhnutý daňový systém môže prispieť k zlepšeniu efektívnosti, spravodlivosti a dlhodobej fiškálnej udržateľnosti. Daňové zaťaženie pracovníkov je vysoké, najmä pokiaľ ide o osoby s nízkymi príjmami. To môže odrádzať ľudí od nástupu do práce. Naproti tomu environmentálne dane a dane z nehnuteľností zohrávajú na Slovensku obmedzenú úlohu. Posun smerom k ekologickému zdaňovaniu a zdaňovaniu nehnuteľností, v rámci ktorého sa starostlivo zvažujú sociálne aspekty, by mohol zlepšiť vyhliadky v oblasti zamestnanosti a rastu a fiškálnu udržateľnosť.

Konkurencieschopnú udržateľnosť Slovenska možno ďalej posilniť nad rámec opatrení v pláne obnovy a odolnosti. Daňový systém možno prispôsobiť tak, aby lepšie posilňoval produktivitu a rast, spravodlivosť a sociálnu inklúziu a environmentálnu a fiškálnu udržateľnosť. Posilňovanie zručností riešením nesúladu medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami a investovanie do celoživotného vzdelávania môže zohrávať úlohu pri odstraňovaní rozdielov v produktivite práce v porovnaní s EÚ a využívať prínosy dvojakej transformácie. Investície do sociálneho bývania a infraštruktúry môžu pomôcť lepšie zabezpečiť začlenenie znevýhodnených skupín, ako sú marginalizované rómske komunity, a zaistiť inkluzívnejší rast. Zlepšenia regulačného prostredia môžu pomôcť podnikom a vláde investovať do vyššieho rastu produktivity a zabezpečiť ho v budúcnosti. Odstránenie regionálnych rozdielov by stimulovalo dlhodobo udržateľný a inkluzívny rast posilňujúci hospodársky potenciál menej rozvinutých regiónov Slovenska. Ďalšie kroky smerujúce k efektívnejšiemu využívaniu zdrojov a obehovému hospodárstvu môžu navyše Slovensku pomôcť posunúť sa vpred na ceste k environmentálnej udržateľnosti.

Plán obnovy a odolnosti Slovenska prináša do verejnej správy a inštitúcií významné štrukturálne zmeny. Najmä reformy systému súdnictva a boj proti korupcii a praniu špinavých peňazí sú nastavené tak, aby mali trvalý vplyv. Potenciál zlepšiť efektívnosť a kvalitu verejných služieb má práca na digitalizácii širokého spektra inštitúcií a verejnej správy. Reforma verejného obstarávania by mala navyše výrazne urýchliť investičné postupy, a to aj vďaka digitalizácii. Dobre fungujúce verejné obstarávanie je kľúčové pre investície plánované v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti a politiky súdržnosti.

Očakáva sa, že plán urýchli digitálnu transformáciu v celom hospodárstve a spoločnosti. Slovensko investuje do svojho digitálneho hospodárstva a reformuje ho. Podporuje sa tým elektronická verejná správa, vzdelávanie v oblasti digitálnych zručností a digitálne inovácie. Úsilie o lepšie digitálne schopnosti a služby sa rozširuje aj do oblasti vzdelávania, zdravotníctva, verejnej správy a výskumu a inovácií. Slovensko sa takisto zapojí do štyroch cezhraničných digitálnych projektov vrátane zavádzania centier digitálnych inovácií a zapojenia sa do projektu európskej vysokovýkonnej výpočtovej techniky.

Dodatočné vládne opatrenia by mohli spomaliť tempo fiškálnej konsolidácie, vyššia inflácia by však mohla poskytnúť úľavu verejným financiám. Možno bude potrebné, aby sa prostredníctvom fiškálnej politiky poskytla ďalšia podpora oslabenému hospodárstvu s cieľom zmierniť vplyv zvyšovania cien energií na domácnosti a podniky (dohoda o strope veľkoobchodných cien elektriny pre domácnosti už bola dosiahnutá). Opatrenia, ktoré Slovensko prijalo s cieľom prispôsobiť sa príchodu ľudí na úteku z Ukrajiny, by navyše mohli skomplikovať snahu udržať verejné výdavky pod kontrolou a obmedziť tempo znižovania rozpočtového deficitu. Na druhej strane vyšší rast nominálneho HDP v dôsledku zvyšujúcej sa inflácie by mal mať pozitívny vplyv na fiškálne príjmy, čím sa zmierni rozpočtové saldo.

Humanitárna kríza na Ukrajine vytvorí pre Slovensko nové výzvy v sociálnej oblasti, oblasti zdravotnej starostlivosti a trhu práce. K 9. máju 2022 požiadalo o dočasné útočisko na Slovensku približne 74 519 vysídlených osôb z Ukrajiny. Ich integrácia si vyžiada výrazné úpravy v systéme zdravotnej a sociálnej starostlivosti, ako aj v školstve. Slovensko zaviedlo opatrenia podľa smernice EÚ o dočasnej ochrane. Na uľahčenie integrácie do hlavného vzdelávacieho prúdu sa bezprostrednou prioritou stalo poskytovanie jazykových kurzov a psychologickej podpory tým, ktorí utekali z Ukrajiny, ako aj podpora učiteľov. Keďže počet vysídlených osôb z Ukrajiny rastie, bude potrebné riešiť potenciálne problémy súvisiace s kapacitami škôlok a škôl, ako aj s dostatočným počtom pedagogických pracovníkov. Podpora bude potrebná aj na uľahčenie integrácie ľudí utekajúcich z Ukrajiny na trh práce, čo by bolo prínosom pre ponuku pracovnej sily. Keďže účasť dospelých na vzdelávaní na Slovensku bola hlboko pod priemerom EÚ (pozri oddiel 3), pre utečencov budú potrebné aj programy zvyšovania úrovne zručností/rekvalifikácie. Prílev utečencov vytvára ďalší tlak na dostupnosť sociálneho bývania pre zraniteľné skupiny.

Očakáva sa, že prerušenie na strane ponuky a rastúce dovozné náklady spôsobené vojenskou agresiou zosilnia inflačné tlaky a utlmia hospodársky rast. Prudký rast cien dovážaných energií a komodít vedie k zhoršovaniu obchodných podmienok, čím sa kúpna sila presúva zo Slovenska do zvyšku sveta. Slovensko je voči týmto otrasom obzvlášť zraniteľné, keďže vzhľadom na pomerne veľkú úlohu priemyslu patrí jeho hospodárstvo medzi energeticky najnáročnejšie v EÚ. Na strane ponuky sa tým zhoršujú nepriaznivé vedľajšie účinky vyšších nákladov na energiu, obmedzovania výroby a zvyšovania cien širšej skupiny tovarov a služieb. Podiel výdavkov na energie na spotrebe domácností je navyše jeden z najvyšších v EÚ, čo zväčšuje aj priamy vplyv vyšších cien energií na infláciu. Očakáva sa, že výsledným znižovaním kúpnej sily domácností sa zníži spotreba, zatiaľ čo vyššia neistota podľa prognózy negatívne ovplyvní investície. Očakáva sa, že vývoz výrobkov bude trpieť potenciálne intenzívnejšími narušeniami dodávateľských reťazcov, rastúcimi výrobnými nákladmi a slabším rastom obchodných partnerov, čím by sa zhoršili vyhliadky rastu HDP v blízkej budúcnosti.

Digitálne zručnosti sa zlepšujú pomaly, ale pretrvávajúce nedostatky v základných aj špecializovaných zručnostiach sú prekážkou digitálnej transformácie a vyžadujú si ďalšie opatrenia. Slovensko dosahuje zmiešanú výkonnosť v aspekte ľudského kapitálu v rámci indexu digitálnej ekonomiky a spoločnosti (DESI), pričom zlepšenie digitálnych zručností je potrebné v celej populácii. Krajina je mierne pod priemerom EÚ, pokiaľ ide o základné a odborné digitálne zručnosti, a má značné medzery v plnení cieľov digitálneho desaťročia do roku 2030 (pozri prílohu 8). Nedostatočné digitálne zručnosti skomplikujú zmeny pracovných miest v rámci prebiehajúcej priemyselnej transformácie a budú brániť ľuďom vo využívaní prínosov digitalizácie verejných služieb. V pláne obnovy a odolnosti sa dôkladne rozoberajú digitálne zručnosti vo vzdelávaní a navrhuje sa konkrétne opatrenie pre starších a znevýhodnených ľudí. Národná stratégia pre digitálne zručnosti pre dospelé obyvateľstvo zahrnutá do plánu obnovy a odolnosti však predstavuje len východiskový bod na riešenie tohto problému pre všetkých dospelých. Opatrenia v stratégii by mohli byť zamerané na širšie publikum od odborníkov na IKT až po najzraniteľnejšie osoby, mohli by sa nimi riešiť hlavné obmedzenia a prekážky účasti na vzdelávaní dospelých a prijať osobitný prístup zameraný na malé a stredné podniky.

Slovenský systém vzdelávania dospelých nie je dostatočne rozvinutý. Napriek určitým zlepšeniam v posledných rokoch sa v roku 2020 účasť dospelých vo veku 25 – 64 rokov na formálnom alebo neformálnom vzdelávaní a odbornej príprave za posledné štyri týždne znížila a v súčasnosti je štvrtá najnižšia v EÚ (). Hoci súčasťou plánu obnovy a odolnosti sú ciele v oblasti vzdelávania, v pláne sa neriešia hlavné priority vzdelávania dospelých. Ministerstvo školstva predstavilo návrh stratégie celoživotného vzdelávania do roku 2030, v ktorom sa ohlasujú reformy, ako napríklad pilotný projekt pre individuálne vzdelávacie účty a posilnenie základných zručností. Riešenie týchto výziev je kľúčové, aby Slovensko prispelo k dosiahnutiu hlavného cieľa EÚ do roku 2030 v oblasti zručností.

Nerovnosti sa v dôsledku pandémie COVID-19 prehĺbili, a to najmä v oblasti vzdelávania. Značná časť študentov so slabými výsledkami pochádza zo znevýhodneného sociálno-ekonomického zázemia (pozri prílohu 13). V rokoch 2020 – 2021 boli školy na Slovensku zatvorené počas 38 týždňov a namiesto toho poskytovali dištančné vzdelávanie. Z výskumu vyplýva, že 10 % žiakov sa nezapájalo do dištančného vzdelávania alebo sa doň zapájalo len vo veľmi malej miere (), pričom výrazne vyšší podiel v tejto skupine predstavovali znevýhodnení študenti (). Súčasťou plánu obnovy a odolnosti je doučovanie pre 12 000 žiakov škôl v roku 2022 a štúdia o vplyve COVID-19 na žiakov základných a stredných škôl. Na zmiernenie dlhodobého negatívneho vplyvu však môžu byť potrebné ďalšie nápravné opatrenia. Na poskytovanie kvalitného vzdelávania a riešenie strát vo vzdelávaní/zručnostiach v dôsledku pandémie ochorenia COVID-19 treba zabezpečiť dostatok kvalifikovaných učiteľov. Hoci plán obnovy a odolnosti je zameraný na zlepšenie kvality programov odbornej prípravy učiteľov, nízke platy v učiteľskej profesii spôsobujú ich nedostatok. Poukazuje to na potrebu zvýšenia miezd na prilákanie a udržanie vysokokvalifikovaných odborníkov. Podiel osôb, ktoré predčasne ukončili vzdelávanie a odbornú prípravu, sa v roku 2020 zvýšil na 7,6 % zo 6,9 % v roku 2015. Predčasné ukončenie školskej dochádzky je bežné najmä medzi Rómami (v roku 2018 72 % vo vekovej skupine 18 – 24 rokov) čiastočne z dôvodu obmedzeného prístupu k inkluzívnemu vzdelávaniu na predškolskej, základnej a sekundárnej úrovni ().

Kľúčovou výzvou pri riešení sociálneho vylúčenia zostáva dostupnosť nájomného a sociálneho bývania. Z údajov EU-SILC vyplýva, že podiel domácností žijúcich v nájomných bytoch vo vlastníctve verejného sektora na Slovensku (1,6 %) je výrazne nižší ako priemer EÚ (10,8 %) (). To obmedzuje prístup znevýhodnených skupín k nájomnému bývaniu, ako aj schopnosť verejných orgánov rozvíjať programy sociálneho bývania. Vo vládnom programe na roky 2020 – 2024 bolo štátom podporované nájomné bývanie označené za jednu z hlavných oblastí reforiem a investícií. Doteraz sa v rámci Európskeho sociálneho fondu zaviedli určité opatrenia na podporu mäkkých projektov „Housing First“ (bývanie na prvom mieste) () založených na trhu so súkromným nájomným bývaním v niekoľkých väčších mestách. K riešeniu týchto obmedzení môže prispieť zavedenie opatrení na zvýšenie ponuky bývania a rozvoj trhu s nájomným bývaním a nájomnými bytmi vo verejnom vlastníctve.

Efektívnejšie riadenie verejných investícií by mohlo pomôcť naplno využiť investičný potenciál Slovenska. Reformou stavebných zákonov by sa mohol vyriešiť zdĺhavý postup udeľovania stavebných povolení, ktorý je prekážkou pre verejné investície a trh s bývaním. Treba zabezpečiť účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti. Hoci Slovensko realizuje reformy na urýchlenie postupov verejného obstarávania, používanie kvalitatívnych kritérií zostáva obmedzené. V roku 2020 bolo na Slovensku približne 94 % zákaziek zadaných len na základe najnižšej ceny. Je to výrazne nad priemerom EÚ na úrovni 64 % a obmedzuje sa tým hospodárska súťaž založená na kvalite. Zároveň sa znižuje možnosť strategického využívania verejného obstarávania na podporu iných politík vrátane ekologickej, sociálnej a inovačnej politiky. Okrem toho sektor odborných služieb zostáva vysoko regulovaný (pozri prílohu 10).

Hoci je zdaňovanie nehnuteľností relatívne priaznivé pre rast, jeho potenciál sa nevyužíva naplno. Príjem z periodických daní z nehnuteľností je relatívne nízky (0,5 % HDP oproti 1,2 % v EÚ; pozri prílohu 18) Slovenský daňový systém zvýhodňuje vlastníctvo obytnej nehnuteľnosti viac ako iné krajiny EÚ. Aktualizáciou základu dane tak, aby sa v ňom odrážala trhová hodnota, by sa mohli zvýšiť príjmy bez toho, aby sa zvyšovali sadzby dane. Bez riadnej indexácie by znižujúci sa základ dane mohol prispieť aj k zvýšeniu cien nehnuteľností. Pri reforme daní z nehnuteľností je potrebné dôkladne zvážiť sociálne dôsledky.

Environmentálne poplatky súvisiace s nakladaním s odpadmi a znečistením ovzdušia by mohli lepšie podporiť efektívne využívanie zdrojov. Zlá kvalita vzduchu je zdraviu škodlivá. Oxidy dusíka sú zodpovedné za tvorbu smogu a pevných častíc, no príslušná daň nebola upravená od roku 2008. Hoci sa poplatky v roku 2019 zvýšili, v roku 2020 sa stále 50 % komunálneho odpadu ukladalo na skládky, kým v EÚ to bolo 23 %. Slovensko podnietilo v roku 2022 viac ľudí k recyklácii tým, že zaviedlo systém vratných záloh za jednorazové nápojové obaly, čo je ďalší krok v prevencii v rámci obehového hospodárstva. Využívanie hospodárskych stimulov a demotivačných faktorov však nie je koherentné a nie je vždy v súlade so zásadami „znečisťovateľ platí“ a „používateľ platí“.

Fiškálna politika a zdaňovanie zatiaľ dostatočne nepodporujú zelenú transformáciu. Väčšina emisií CO2 má vzhľadom na ich environmentálne náklady príliš nízku cenu. Aj keď je hospodárstvo energeticky náročné, environmentálne dane tvorili v roku 2020 len 2,4 % HDP, čo je blízko priemeru EÚ. Indexácia environmentálnych daní a poplatkov by časom zabránila ďalšiemu znižovaniu týchto príjmov. V cestných daniach a poplatkoch za registráciu motorových vozidiel by sa mohla lepšie odrážať intenzita emisií ich zvýšením pre znečisťujúce vozidlá. Okrem toho sa očakáva, že v revidovaných pravidlách EÚ pre zdaňovanie energie sa budú lepšie zohľadňovať negatívne environmentálne účinky rôznych zdrojov energie pri stanovovaní daní, ktoré sa na ne majú vzťahovať.

Proces oddelenia hospodárskeho rastu od negatívnych environmentálnych vplyvov zostáva pre Slovensko veľkou výzvou, čiastočne kvôli významnej úlohe priemyslu v hospodárstve (). Energetická náročnosť krajiny bola v roku 2020 o 70 % vyššia ako priemer EÚ. V porovnaní s rokom 2000 sa intenzita skleníkových plynov, pokiaľ ide o spotrebu energie Slovenska, znížila len o 17 % (). Priemyselná výroba a využívanie fosílnych palív sú zdrojom 41 % všetkých vyprodukovaných emisií a znižovanie priemyselných emisií zostáva významnou výzvou pri dekarbonizácii slovenského hospodárstva. Pokrok v znižovaní čistých emisií skleníkových plynov sa od roku 2015 zastavil a v roku 2020 sa čisté emisie v porovnaní s rokom 2019 zvýšili (príloha 5).

Národný energetický a klimatický plán Slovenska (NEKP) () si bude vyžadovať aktualizáciu vzhľadom na zvýšené klimatické ambície EÚ do roku 2030 a vývoj súvisiaci s inváziou na Ukrajinu. V národnom energetickom a klimatickom pláne sa zvýšil slovenský cieľ zníženia emisií pre sektory mimo systému EÚ na obchodovanie s emisiami na 20 % do roku 2030 (v porovnaní s rokom 2005). Opatrenia, ktoré sa majú teraz prijať, však musia byť podrobne opísané, a to aj v kontexte nedávnych zvýšených ambícií EÚ znížiť do roku 2030 emisie o 55 %.

Energeticky náročné hospodárstvo Slovenska je naďalej výrazne závislé od dovozu fosílnych palív. Podiel zemného plynu na slovenskom energetickom mixe bol v roku 2020 na úrovni 24,9 % (o 0,5 percentuálneho bodu vyšší než priemer EÚ), pričom 85 % dodávok sa dovážalo z Ruska (). Viac ako 90 % obyvateľstva má prístup k rozvodnej sieti zemného plynu. Podiel jadrovej energie na slovenskom energetickom mixe bol v roku 2020 na úrovni 24,6 % (v porovnaní s 13,1 % v EÚ). Jadrové palivo a ropa sa takisto dovážajú z Ruska (100 % v roku 2020), zatiaľ čo dovoz čierneho uhlia je diverzifikovanejší. () Významný podiel na spotrebe zemného plynu na Slovensku má priemysel a odvetvie vykurovania. Podiel veľkých odberateľov na domácej spotrebe zemného plynu v roku 2020 predstavoval 54,9 %, malých a stredných priemyselných odvetví 16,6 % a domácností 28,4 % ().

Slovensko napreduje v diverzifikácii dodávok energie vďaka novým cezhraničným prepojeniam. Očakáva sa, že nový plynovod medzi Slovenskom a Poľskom () bude uvedený do prevádzky v polovici roka 2022. Kapacita dovozu plynu z Česka sa zvýšila v roku 2019, zatiaľ čo ropovod Adria, ktorý spája Slovensko s Maďarskom, umožňuje dovoz z terminálov Jadranského mora a predstavuje alternatívu k ropovodu Družba z Ruska. Kapacita elektrických prepojení Slovenska bola v roku 2021 na úrovni 40,2 % inštalovanej kapacity, čo je výrazne nad cieľmi EÚ na roky 2020 a 2030 (10 % a 15 %). V rámci reformy plánu obnovy a odolnosti v roku 2021 sa dosiahlo významné zlepšenie slovensko-maďarského elektrického prepojenia.

Rýchlejšie zavádzanie obnoviteľných zdrojov energie je nevyhnutné na zníženie závislosti Slovenska od dovozu fosílnych palív. Slovensko výrazne prekročilo svoj cieľ 14 % energie z obnoviteľných zdrojov na rok 2020 (17,3 %), a to do značnej miery vďaka presnejšiemu štatistickému pokrytiu (v ktorom sa zohľadňuje nárast využívania biomasy na vykurovanie domácností) (). V národnom energetickom a klimatickom pláne z roku 2020 sa zaviedol cieľ energie z obnoviteľných zdrojov na rok 2030 na úrovni 19,2 % pre konečnú spotrebu energie Slovenska, čo je pod úrovňou 24 %, ktorá vyplýva zo vzorca v nariadení o riadení Energetickej únie. Využívanie obnoviteľných zdrojov energie na Slovensku môže v súlade s príslušnými kritériami udržateľnosti pokrývať široké spektrum technológií, akými sú solárne, veterné, geotermálne, udržateľné biometánové technológie a tepelné čerpadlá. Existuje aj významný potenciál nahradiť dovoz zemného plynu domácou udržateľnou výrobou biometánu (). Slovenské orgány pracujú na akčnom pláne, ktorý pomôže investíciám do vodíkového hodnotového reťazca a ktorým sa zavedie primeraný regulačný rámec.

Ďalšie reformy by pomohli riešiť značný nedostatok investícií do energie z obnoviteľných zdrojov. Po nedávnych dôležitých legislatívnych iniciatívach () sú reformy v oblasti koncepcie trhu a podpory energie z obnoviteľných zdrojov zahrnuté do legislatívneho plánu na jar 2022 ako súčasť plánu obnovy a odolnosti. Ďalšie reformy sa musia zamerať na riešenie zostávajúcich výziev v oblasti pripojenia k sieti a sieťových poplatkov (poplatok G), prístupu k pozemkom, digitalizácie a zefektívnenia povoľovacích konaní na jednotnom kontaktnom mieste. Treba tiež vyvinúť úsilie o rozvoj energetických spoločenstiev a budovanie kapacít na regionálnej úrovni. Rozvoj regionálnych plánov dekarbonizácie by sa mohol uľahčiť vytvorením regionálnych centier energie z udržateľných zdrojov. Rozsiahle verejné financovanie energie z obnoviteľných zdrojov by sa mohlo ďalej znásobiť využívaním súkromných zdrojov.

Investície do zvýšenia flexibility slovenskej elektrickej siete by pomohli uspokojiť rastúci objem nestálych obnoviteľných zdrojov energie. Plán obnovy a odolnosti Slovenska zahŕňa investície na zvýšenie disponibility siete (minimálne o 68 MW). Vyššia flexibilita na úrovni prenosových a distribučných sietí by umožnila zvýšiť kapacitu obnoviteľných zdrojov energie v súlade s aktualizáciou národného energetického a klimatického plánu. V apríli 2021 bol ukončený „stop stav“ pre pripájanie obnoviteľných zdrojov energie do siete a bol vytvorený rámec pre rezervovanie novej kapacity výroby elektriny. Stále je potrebné zaviesť mechanizmus s výhľadom do budúcnosti, ktorý by poskytoval transparentné a predvídateľné informácie o kapacitách na pripojenie nových nestálych obnoviteľných zdrojov energie do siete.

Slovensko trpí nedostatočnými stimulmi na hĺbkovú energetickú obnovu, aby boli verejné a súkromné budovy energeticky efektívnejšie a ekologickejšie. Využitie zostávajúceho potenciálu úspor energie si vyžaduje zrýchlenie tempa renovácie, posun smerom k hĺbkovej energetickej obnove budov, ktorú treba kombinovať so zvýšeným využívaním tepla z obnoviteľných zdrojov energie. Hoci pre obytné budovy existujú vhodné programy renovácie (67 % renovovaných bytových domov, 49 % renovovaných rodinných domov) (), renovácia verejných a súkromných nebytových budov zostáva nevyužitá. V pláne obnovy a odolnosti sa na tento účel v rokoch 2021 – 2026 vyčleňujú približne 2 miliardy eur (približne 2 % HDP), no nedostatok investícií zostáva značný. Dosiahnutie cieľov renovácie si bude vyžadovať väčšie využitie súkromného financovania, najmä pre verejné budovy, úpravu programov renovácie prostredníctvom inovatívnych prístupov k financovaniu, zlepšenie energetického monitorovania a plánovania, ako aj presadzovanie špecializovaných opatrení na riešenie energetickej chudoby. Množstvo prekážok, ako je nedostatok kvalifikovaných pracovníkov a kapacít, vrátane problémov pri vykonávaní spojených s programami financovania, ďalej bráni účastníkom trhu v realizácii potenciálu úspor energie. Podpora energeticky efektívnych riešení a čistejších palív a technológií by takisto prispela k zlepšeniu kvality ovzdušia vzhľadom na to, že spaľovanie tuhého paliva v domácnostiach je hlavným zdrojom emisií pevných častíc.

Zavedenie ekologických spôsobov dopravy by mohlo znížiť emisie skleníkových plynov a dopyt po rope. V roku 2021 elektrické vozidlá stále predstavovali len 1,5 % nových evidencií na Slovensku v porovnaní s 9 % v EÚ, čiastočne v dôsledku nižších príjmov slovenského obyvateľstva. Investície na Slovensku do infraštruktúry nabíjania a tankovania sa musia urýchliť. Zväz automobilového priemyslu SR odhaduje, že do roku 2030 bude v krajine potrebných 21 000 až 27 000 elektrických nabíjacích staníc. Z plánu obnovy a odolnosti sa investuje do približne 3 000 verejných nabíjacích staníc pre vozidlá na alternatívne palivá do roku 2026. Na Slovensku sa realizujú investície (aj v rámci plánu obnovy a odolnosti) s cieľom umožniť prechod od individuálnej automobilovej dopravy k ekologickejším spôsobom dopravy, akými sú železnica, verejná doprava či cyklistika.

Pokiaľ ide o efektívnosť zdrojov, trvalejšie úsilie by mohlo pomôcť znížiť podiel komunálnych skládok. V súčasnosti má Slovensko jednu z najvyšších mier skládkovania komunálneho odpadu v EÚ, a to aj napriek poklesu zo 66 % v roku 2016 na 50 % v roku 2020 (priemer EÚ v roku 2020 bol 23 %). Značný počet nelegálnych skládok a dlhotrvajúce záťaže z priemyselných zariadení predstavujú vážne riziká pre zdravie a životné prostredie vrátane zdrojov podzemných vôd. Miera recyklácie na Slovensku za posledné roky prudko stúpla (na 42 % v roku 2020 v porovnaní so 47 % v EÚ27 v roku 2020), hoci zlepšenia v rokoch 2014 – 2017 mohli byť čiastočne spôsobené zmenami v spôsobe merania.

Slovensko potrebuje viac investícií na podporu cieľov v oblasti klímy a biodiverzity, hoci plán obnovy a odolnosti obsahuje reformu chránených prírodných parkov (zameranú aj na chránené územia a mokrade). Obnova prirodzených ekosystémov, zlepšenie zadržiavania vody v krajine a udržateľné obhospodarovanie lesov môže priniesť významné environmentálne a sociálno-ekonomické prínosy. Biodiverzita sa na Slovensku neustále zhoršuje, a to predovšetkým v prípade vtákov, obojživelníkov a plazov, poľnohospodárskych a lesných biotopov v lokalitách sústavy Natura 2000 a vo vodných a mokraďových ekosystémoch (). Vláda zatiaľ neprijala podrobnú stratégiu obehového hospodárstva, hoci prebiehajú práce na pláne obehového hospodárstva (pričom ďalšiemu rozvoju bráni aj nedostatok údajov). V roku 2022 bol spustený systém záloh a refundácie za jednorazové nápojové obaly. Ekologizácii rozsiahleho priemyselného sektora by takisto pomohla dostupnosť obehových technológií.

Hlavné zistenia

Plán obnovy a odolnosti Slovenska zahŕňa opatrenia na riešenie súboru jeho štrukturálnych výziev prostredníctvom:

·Zlepšenia dostupnosti vzdelávania a starostlivosti v ranom detstve a kvality, inkluzívnosti a digitalizácie školského vzdelávania, zlepšenia riadenia a správy, kvality a relevantnosti vysokoškolského vzdelávania a obmedzenia segregácie rómskych žiakov vo vzdelávaní.

·Investícií do renovácie budov, modernizácie železníc, dekarbonizácie priemyslu a využívania obnoviteľných zdrojov energie.

·Digitalizácie verejného a súkromného sektora a reformy riadenia a správy a financovania výskumu a inovácií.

·Reforiem zlepšujúcich efektívnosť verejnej správy a účinnosť súdnictva v súlade s európskymi normami a boja proti korupcii.

·Zlepšenia odolnosti a nákladovej efektívnosti systému zdravotnej starostlivosti, ktorým by sa modernizovala sieť nemocníc.