Boj proti daňovým únikom a agresívnemu daňovému plánovaniu na úrovni EÚ i na celosvetovej úrovni musí preto prebiehať súčasne s vytváraním konkurencieschopného daňového prostredia pre podniky. Ide o dve strany tej istej mince. Spravodlivý daňový systém zaručí nielen to, že sa zisky skutočne zdania v mieste, kde sa vytvorili, ale aj to, že sa nezdania dvakrát.

Komisia v snahe zaručiť spravodlivosť daňových systémov určila ako jednu z kľúčových priorít boj proti daňovým únikom, vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a agresívnemu daňovému plánovaniu a presadzovala veľmi aktívny reformný program. V tejto súvislosti Komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi a s podporou Európskeho parlamentu vytvára pevnú obrannú štruktúru proti daňovým únikom a vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam v Európe a spoľahlivý reakčný systém proti vonkajším hrozbám pre daňové základy členských štátov, pričom uskutočňuje jednoznačné kroky smerom k spravodlivejšiemu zdaneniu vo vzťahu k všetkým občanom a podnikom v EÚ. Zároveň je potrebné zabezpečiť aj efektívnosť daňových systémov, aby mohli podporovať silnejšie a konkurencieschopnejšie hospodárstvo. To by sa malo dosiahnuť vytváraním priaznivejšieho daňového prostredia pre podnikateľov, v ktorom dochádza k znižovaniu nákladov na dodržiavanie predpisov a k obmedzovaniu administratívneho zaťaženia, ako aj zaručením daňovej istoty. Konkrétne, vedúci predstavitelia G20 nedávno uznali, že pri podpore investícií a stimulácii rastu je dôležitá daňová istota, ktorá sa stala novou celosvetovou ústrednou témou v daňovej oblasti.

Služby Komisie zorganizovali zasadnutie Spoločného fóra EÚ pre transferové oceňovanie, ktoré sa uskutočnilo 18. februára 2016, ako aj zasadnutie platformy pre dobrú správu v daňových záležitostiach, ktoré sa uskutočnilo 15. marca 2016, a to s cieľom rokovať o danej téme s relevantnými zainteresovanými stranami a členskými štátmi. Súhrnná správa o všetkých konzultačných činnostiach Európskej komisie na podporu tejto iniciatívy je k dispozícii na webovej lokalite Európskej komisie. O iniciatíve sa tiež ďalej rokovalo so zástupcami členských štátov 26. júla 2016.

Veľká väčšina respondentov sa domnievala, že by mali existovať účinné opatrenia, ktorými sa zabezpečí zamedzenie dvojitého zdanenia v EÚ, a že existujúce mechanizmy nie sú dostatočné, pokiaľ ide o rozsah záväzného riešenia sporov, vykonateľnosť a účinnosť. Podľa nich súčasná situácia škodí rastu, vytvára bariéry a bráni zahraničným investorom v investovaní na vnútornom trhu EÚ. Respondenti vo všeobecnosti potvrdili, že v EÚ je potrebné prijať určité opatrenia, pričom tie by mali vychádzať z existujúcich mechanizmov. Pokiaľ ide o ciele, tie by mali zabezpečiť zamedzenie dvojitého zdanenia, byť v súlade s medzinárodným vývojom a posilniť pozíciu daňovníka.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Z hľadiska ekonomického účinku sa návrhom zníži zaťaženie spoločností pôsobiacich v EÚ v súvislosti s dodržiavaním predpisov a vedením súdnych sporov, pokiaľ ide o ich cezhraničnú činnosť. Tiež sa ním znížia externé náklady i interné administratívne náklady súvisiace s vedením takýchto sporov. Uľahčí investičné rozhodnutia v rámci EÚ zabezpečením väčšej istoty a predvídateľnosti pre investorov, pokiaľ ide o neutralizáciu dodatočných nákladov vzniknutých v dôsledku dvojitého zdanenia. Na úrovni správy daní by mal návrh viesť k obmedzeniu prieťahov a nákladov na dané postupy, mal by však byť tiež silným podnetom pre optimálne prispôsobenie administratívnej kapacity a vnútorných postupov. Zvýši sa ním preto účinnosť. Mal by mať pozitívny vplyv na výber daní v strednodobom a dlhodobom horizonte, keďže by mal posilniť rast a investície v Európskej únii, ale aj celkovo zvýšiť dôveru daňovníkov v daňový systém, a tým podnecovať dobrovoľné dodržiavanie predpisov.

Vzťah k vnútroštátnym súdnym konaniam a opravným prostriedkom sa upravuje v článku 15, a to podobne ako v arbitrážnom dohovore Únie. Zahŕňa ustanovenia týkajúce sa osobitných prípadov, na ktoré by sa daný postup nemal vzťahovať (t. j. vylúčené sú prípady podvodu, úmyselného úpadku či hrubej nedbanlivosti).

Rozšíri sa ňou rozsah pôsobnosti mechanizmov riešenia sporov na všetky cezhraničné situácie dvojitého zdanenia príjmov z podnikania (článok 1). Cieľ spočívajúci v zamedzení dvojitého zdanenia a konkrétne situácie, ktorých by sa to malo týkať, sú formulované rovnako ako v arbitrážnom dohovore Únie. Navrhovanou smernicou sa však dopĺňa výslovná povinnosť členských štátov vo vzťahu k výsledku, ako aj jasne vymedzený časový rámec. Na druhej strane sa vylučujú situácie, v ktorých nedošlo k dvojitému zdaneniu, alebo prípady podvodu, úmyselného úpadku či hrubej nedbanlivosti (článok 15).

(5)Zavedenie účinného a efektívneho rámca na riešenie daňových sporov, ktorým sa zaručuje právna istota a vytvára prostredie priaznivé pre investície, je preto kľúčovým opatrením s cieľom dosiahnuť spravodlivý a efektívny systém dane z príjmov právnických osôb v Únii. Mechanizmy riešenia sporov týkajúcich sa dvojitého zdanenia by tiež mali vytvoriť harmonický a transparentný rámec na riešenie problémov dvojitého zdanenia a ako také by mali byť prínosné pre všetkých daňovníkov.

(6)Zamedzenie dvojitého zdanenia by sa malo dosiahnuť tým spôsobom, že sa vec najprv predloží daňovým orgánom dotknutých členských štátov v snahe urovnať spor v rámci postupu vzájomnej dohody. V prípade nedosiahnutia takejto dohody v určitej lehote by sa mala vec predložiť poradnej komisii alebo komisii pre alternatívne riešenie sporov, ktoré obe tvoria zástupcovia dotknutých daňových orgánov a nezávislé osoby. Daňové orgány by mali prijať konečné záväzné rozhodnutie s odkazom na stanovisko poradnej komisie alebo komisie pre alternatívne riešenie sporov.

(7)Zlepšený mechanizmus riešenia sporov týkajúcich sa dvojitého zdanenia by mal vychádzať z existujúcich systémov v Únii vrátane arbitrážneho dohovoru Únie. Rozsah pôsobnosti tejto smernice by však mal byť širší ako v prípade arbitrážneho dohovoru Únie, ktorý sa vzťahuje len na spory týkajúce sa transferového oceňovania a prideľovania ziskov stálym prevádzkarňam. Táto smernica by sa mala vzťahovať na všetkých daňovníkov, ktorí podliehajú dani z príjmov z podnikania v súvislosti s ich cezhraničnými transakciami v Únii. Okrem toho by sa mala posilniť arbitrážna fáza. Konkrétne je potrebné časovo obmedziť trvanie postupov riešenia sporov týkajúcich sa dvojitého zdanenia a stanoviť podmienky postupu riešenia sporov vo vzťahu k daňovníkom.

(8)S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tejto smernice by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali vykonať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011.

(9)Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané najmä v Charte základných práv Európskej únie. Cieľom tejto smernice je predovšetkým zabezpečiť plné rešpektovanie práva na spravodlivý proces a slobody podnikania.

(10)Keďže cieľ tejto smernice, a to zriadenie účinného a efektívneho postupu riešenia sporov týkajúcich sa dvojitého zdanenia v kontexte riadneho fungovania vnútorného trhu, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov jeho rozsahu a dôsledkov ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa.

(11)Komisia by mala preskúmať uplatňovanie tejto smernice po období piatich rokov a členské štáty by mali poskytnúť Komisii vhodné informácie na účely tohto preskúmania,

PRIJALA TÚTO SMERNICU:

Článok 1

Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti

Touto smernicou sa stanovujú pravidlá týkajúce sa mechanizmov riešenia sporov medzi členskými štátmi, v ktorých ide o spôsob zamedzenia dvojitého zdanenia príjmov z podnikania, a súvisiace práva daňovníkov.

Táto smernica sa vzťahuje na všetkých daňovníkov, ktorí podliehajú niektorej z daní z príjmov z podnikania uvedených v prílohe I, vrátane stálych prevádzkarní nachádzajúcich sa v jednom alebo viacerých členských štátoch, ktorých ústredie je buď v niektorom členskom štáte, alebo v jurisdikcii mimo Únie.

Táto smernica sa nevzťahuje na nijaké príjmy alebo kapitál, na ktoré sa vzťahuje oslobodenie od daní alebo nulová sadzba dane podľa vnútroštátnych predpisov.

Táto smernica nebráni uplatneniu vnútroštátnych predpisov alebo ustanovení medzinárodných zmlúv, pokiaľ je to nevyhnutné s cieľom zabrániť daňovým únikom, daňovým podvodom alebo zneužívaniu.

Článok 2

Vymedzenie pojmov

Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

1.„príslušný orgán“ je orgán členského štátu, ktorý bol za taký určený dotknutým členským štátom;

2.„príslušný súd“ je súd členského štátu, ktorý bol určený dotknutým členským štátom;

3.„dvojité zdanenie“ je uloženie daní uvedených v prílohe I k tejto smernici dvomi (alebo viacerými) daňovými jurisdikciami vo vzťahu k rovnakému zdaniteľnému príjmu alebo kapitálu zo strany príslušných vnútroštátnych alebo súdnych orgánov, pokiaľ vedie k i) dodatočnej dani, ii) rozšíreniu daňových povinností alebo iii) vymazaniu alebo obmedzeniu strát, ktoré by sa mohli použiť na započítanie zdaniteľného zisku;

4.„daňovník“ je akákoľvek osoba alebo stála prevádzkareň, ktorá podlieha daniam z príjmov uvedených v prílohe I k tejto smernici.