[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 1.12.2010 KOM(2010) 695 v konečnom znení ZELENÁ KNIHA o budúcnosti DPHSmerom k jednoduchšiemu, odolnejšiemu a efektívnejšiemu systému DPH {SEK(2010) 1455 konečné rozhodnutie} OBSAH 1. Úvod 3 2. Prečo začať s diskusiou o systéme DPH teraz? 4 2.1. Komplexnosť súčasného systému 4 2.2. Zlepšiť fungovanie jednotného trhu 5 2.3. Optimalizácia výberu daní a zvyšovanie odolnosti systému voči podvodom 5 2.4. Technologické zmeny a zmeny hospodárskeho prostredia 6 3. Otázky, ktoré treba riešiť 6 4. Uplatňovanie DPH na cezhraničné transakcie na jednotnom trhu 6 4.1. Uplatňovanie konečného režimu založeného na zdaňovaní v krajine pôvodu 6 4.2. Alternatívna možnosť: zdanenie v členskom štáte určenia 6 4.3. Iné možnosti 6 5. Iné kľúčové otázky, ktoré treba riešiť 6 5.1. Ako zabezpečiť neutralitu systému DPH? 6 5.2. Koľko harmonizácie si vyžaduje jednotný trh? 6 5.3. Obmedzovanie „byrokracie“ 6 5.4. Odolnejší systém DPH 6 5.5. Efektívna a moderná správa systému DPH 6 5.6. Iné témy 6 6. Vyjadrite svoj názor 6 ZELENÁ KNIHA o budúcnosti DPHSmerom k jednoduchšiemu, odolnejšiemu a efektívnejšiemu systému DPH 1. ÚVOD Daň z pridanej hodnoty (DPH) sa v Európe prvý raz zaviedla v roku 1954 vo Francúzsku. V roku 1967 sa členské štáty vtedajšieho Európskeho hospodárskeho spoločenstva dohodli, že nahradia svoje vnútroštátne systémy dane z obratu spoločným systémom DPH. Odvtedy sa DPH zaviedla v približne 140[1] krajinách na celom svete. V roku 2008 predstavovali príjmy z DPH 21,4 % daňových príjmov členských štátov EÚ (vrátane príspevkov na sociálne zabezpečenie), t. j. od roku 1995 sa zvýšili o 12 %[2]. DPH je teda významným zdrojom príjmu vnútroštátnych rozpočtov a v mnohých členských štátoch predstavuje ich hlavný zdroj. Príjmy z DPH predstavovali v roku 2008 priemerne 7,8 % HDP členského štátu, čo znamená, že sa od roku 1995 zvýšili o takmer 13 %. V dôsledku finančnej a hospodárskej krízy boli verejné financie v mnohých členských štátoch ťažko skúšané. Vzhľadom na pokles príjmov z priamych daní a daní z nehnuteľností v dôsledku nedávnej recesie je pravdepodobné, že podiel príjmov z DPH na celkových príjmoch sa v mnohých členských štátoch ešte zvýšil. Vo viacerých členských štátoch sa nedávno zvýšili sadzby DPH alebo sa o tom uvažuje, či už v reakcii na konsolidačné potreby v dôsledku krízy alebo v súvislosti s dlhodobým prechodom z priamych na nepriame dane. Tento prechod sa dá vysvetliť relatívnou efektívnosťou spotrebných daní, pretože spotreba je širším a stabilnejším základom, než zisky a príjmy. Širší základ umožňuje stanoviť nižšie sadzby a obmedziť tak rušivé vplyvy zdaňovania a priaznivo vplývať na rast a zamestnanosť. Okrem toho vzhľadom na vplyv starnúcej spoločnosti na trhy práce, modelov sporenia a spotreby a verejných výdavkov v nadchádzajúcich rokoch sa daňové systémy budú musieť prispôsobiť. Financovanie sociálneho štátu sa možno bude musieť menej opierať o zdaňovanie práce a kapitálových príjmov (úspor), čo je ďalším dôvodom prechodu na nepriame dane. Po viac ako 40 rokoch nadišiel čas, aby sme systém DPH kriticky prehodnotili s cieľom posilniť jeho zlučiteľnosť s jednotným trhom, jeho kapacity ako zdroja príjmov prostredníctvom zlepšenia hospodárskej efektívnosti a odolnosti, ako aj jeho prínos pre iné politiky a súčasne znížiť náklady na zabezpečovanie súladu a na výber dane. Takto môže reforma systému DPH zohrávať rozhodujúcu úlohu pri podpore realizácie stratégie Európa 2020[3] a návrate k rastu prostredníctvom jeho potenciálu znovu povzbudiť jednotný trh a podporiť inteligentnú konsolidáciu rozpočtov v členských štátoch. Všetky takéto zlepšenia si vyžadujú komplexný systém DPH, ktorý sa môže prispôsobovať zmenám v hospodárskom a technologickom prostredí a je dostatočne odolný voči podvodným útokom takého druhu ako v posledných rokoch. Zjednodušením systému DPH by sa znížili aj operačné náklady daňových poplatníkov a daňových správ, a tak by sa zvýšil čistý príjem do pokladnice. Okrem toho sa musí náležite uznať kľúčová úloha podnikov pri výbere DPH, pretože DPH je spotrebnou daňou a nie daňou podnikov. Náklady na zabezpečenie súladu s predpismi o DPH sú veľkou administratívnou záťažou pre podniky EÚ a jej zníženie by vo veľkej miere prispelo k zvýšeniu ich konkurencieschopnosti. Toto sú teda najväčšie výzvy, ktorým čelí EÚ v oblasti DPH. Okrem toho ich treba zvládnuť vo veľmi špecifickom rámci jednotného trhu zaručujúceho voľný pohyb tovaru a služieb medzi členskými štátmi, ktorý sa zaviedol v roku 1993 zrušením daňových kontrol na hraniciach v rámci EÚ. Cieľom tejto zelenej knihy je začať rozsiahlu konzultáciu so zainteresovanými stranami o fungovaní súčasného systému DPH a o jeho budúcich úpravách. 2. PREčO ZAčAť S DISKUSIOU O SYSTÉME DPH TERAZ? Koncepcia, podľa ktorej sa postupovalo v minulom desaťročí, bola zjednodušovať a modernizovať systém DPH postupne. Zaznamenali sa pozitívne výsledky, ale narazilo sa aj na hranice tejto koncepcie. Existuje aj viacero faktorov, z ktorých vyplýva, že dozrel čas na hlbšie zamyslenie. 2.1. Komplexnosť súčasného systému Výsledkom komplexnosti pravidiel v oblasti DPH je administratívne zaťaženie podnikov. Spracovávanie DPH predstavuje takmer 60 % celkového zaťaženia v 13 prioritných oblastiach určených v rámci programu Lepšia právna regulácia [4]. Podľa názoru podnikov je to príčinou toho, že EÚ je menej zaujímavým miestom na podnikanie[5]. Medzi oblasti, ktoré vzbudzujú najväčšie obavy, patria kľúčové prvky systému ako záväzky, odpočet a sadzby. Môže to byť obzvlášť náročné pre malé a stredné podniky, ktoré si nie vždy môžu dovoliť požiadať o radu daňového odborníka, ktorý by im poradil s čoraz komplexnejšími pravidlami v oblasti DPH. 2.2. Zlepšiť fungovanie jednotného trhu Skutočnosť, že k vnútroštátnym transakciám a transakciám v rámci EÚ[6] sa na účely DPH pristupuje rozdielnym spôsobom, by mohla byť prekážkou lepšieho fungovania jednotného trhu. Tento stav zhoršuje aj existencia početných možností a výnimiek v oblasti právnych predpisov o DPH pre členské štáty, ktoré vedú k rozdielnym pravidlám v rámci EÚ. Životná dôležitosť silnejšieho, prehĺbenejšieho a rozšíreného jednotného trhu sa zdôrazňuje v oznámení Komisie Európa 2020: stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu . Zreformovanie pravidiel pre DPH tak, aby boli „ústretové pre jednotný trh“, bolo jedným z odporúčaní správy o komplexnej stratégii oživenia jednotného trhu[7], ktorú na požiadanie predsedu Komisie Josého Manuela Barrosa predložil v máji 2010 profesor Mario Monti. V Akte o jednotnom trhu sa uvádzajú viaceré iniciatívy vrátane vytvorenia priaznivého právneho a daňového prostredia pre podniky s cieľom znížiť administratívne zaťaženie a podporiť cezhraničnú činnosť. DPH je v tejto súvislosti kľúčovým prvkom[8]. 2.3. Optimalizácia výberu daní a zvyšovanie odolnosti systému voči podvodom Systém DPH na širokom základe, najlepšie s jednotnou sadzbou, by takmer zodpovedal ideálu čistej spotrebnej dane, ktorou sa minimalizujú náklady na zabezpečenie súladu s predpismi. V EÚ sa však štandardná sadzba vzťahuje iba na dve tretiny celkovej spotreby, pričom pre zostávajúcu jednu tretinu platia rôzne oslobodenia od dane alebo znížené sadzby[9]. V členských štátoch EÚ, ktoré sú takisto členmi OECD, predstavujú skutočné príjmy z DPH iba v priemere 55 % príjmov, ktoré by sa teoreticky vybrali, keby sa konečná spotreba zdaňovala štandardnou sadzbou. Iné krajiny OECD ako Japonsko, Južná Kórea alebo Švajčiarsko majú efektívnejší systém DPH s približne 73 %[10]. V roku 2008 predstavovali príjmy členských štátov z DPH približne 862 miliárd EUR. V jednej štúdii[11] sa odhadovali výpadky DPH (rozdiel medzi skutočnými príjmami z DPH a tým, čo by členské štáty mali teoreticky získať na základe ich hospodárskeho výkonu) vo výške 12 % teoretických príjmov z DPH v roku 2006, pričom v niektorých členských štátoch to bolo viac ako 20 %. Okrem vyhýbaniu sa plateniu dane a stratám v dôsledku platobnej neschopnosti sa výpadky DPH dajú pripísať podvodom, ktoré sú výsledkom čiastočne nedostatkov súčasných ustanovení umožňujúcich predovšetkým cezhraničný nákup tovaru a služieb oslobodený od platenia DPH. 2.4. Technologické zmeny a zmeny hospodárskeho prostredia V porovnaní s technologickým a hospodárskym prostredím s rýchlo sa meniacimi modelmi obchodovania, zvyšujúcim sa využívaním nových technológií, rastúcim významom služieb – predstavujúcich v súčasnosti 70 % hospodárskej činnosti – a všeobecnou globalizáciou hospodárstva sa systém DPH EÚ vyvíjal pomaly. Tieto technologické zmeny však ponúkajú aj možnosť nových a alternatívnych spôsobov výberu DPH s cieľom znížiť zaťaženie podnikov a straty DPH. Existujúci model výberu sa od zavedenia DPH podstatne nezmenil. 3. OTÁZKY, KTORÉ TREBA RIEšIť Diskusie o budúcnosti DPH sa viedli v dvoch hlavných smeroch. Prvý sa týka zásad zdaňovania transakcií v rámci EÚ, na ktorých by sa mal zakladať systém DPH EÚ, ktorý je úplne prispôsobený jednotnému trhu. Druhý sa vzťahuje na otázky, ktoré si vyžadujú pozornosť bez ohľadu na to, ako sa zdania transakcie v rámci EÚ. Vyčerpávajúcejšie a technicky podrobnejšie diskusie o niektorých témach, ktorých sa dotýka tento dokument, môžete nájsť v pracovnom dokumente útvarov Komisie na webovej stránke: http://ec.europa.eu/taxation_customs/index_en.htm. 4. UPLATňOVANIE DPH NA CEZHRANIčNÉ TRANSAKCIE NA JEDNOTNOM TRHU 4.1. Uplatňovanie konečného režimu založeného na zdaňovaní v krajine pôvodu Už prijatie prvých právnych predpisov o DPH dohodnutých na úrovni EÚ znamenalo záväzok zavedenia systému DPH prispôsobeného jednotnému trhu a fungujúceho rovnako vo všetkých členských štátoch ako v rámci jednej krajiny. V smernici o DPH[12] sa ešte stále uvádza, že súčasné úpravy zdaňovania obchodu medzi členskými štátmi sú prechodné a majú ich nahradiť konečné úpravy založené na zásade zdanenia tovaru a služieb v členskom štáte pôvodu. Pokus o splnenie tohto záväzku v roku 1987 založený na fyzickom toku tovaru však nebol úspešný. Alternatívny návrh z roku 1996 založený na sídle dodávateľa bol rovnako neúspešný. Údajnými dôvodmi toho, prečo sa zdanenie v krajine pôvodu dosiaľ neukázalo byť prijateľným, sú: - Bolo by potrebné do veľkej miery zosúladiť sadzby DPH, aby sa zabránilo tomu, že budú ovplyvňovať rozhodovanie o mieste nákupu nielen súkromných osôb, ale aj podnikov, keďže platba DPH – aj keď prípadne odpočítateľnej – vplýva na ich peňažný tok. Malo by sa však podotknúť, že v posledných rokoch prebiehalo určité zbližovanie štandardných sadzieb DPH. - Bol by potrebný systém zúčtovania na zabezpečenie toho, aby sa príjmy z DPH dostali do členského štátu spotreby. Prostredníctvom nových informačných technológií – ktoré neboli k dispozícii v čase predchádzajúcich diskusií – by sa táto prekážka dala prekonať. - Členské štáty by sa museli pri výbere podstatného množstva svojho príjmu z DPH na seba vzájomne spoliehať. V júni 2007 vyzvala Rada Komisiu v súvislosti s diskusiou o boji proti podvodom v oblasti DPH, aby znovu preskúmala systém DPH založený na zdanení pri odosielaní tovaru. Aby sa zabránilo rôznym sadzbám DPH, Komisia analyzovala model, v rámci ktorého by sa dodávky zdaniteľným osobám v rámci EÚ zdanili 15 % sadzbou a členský štát určenia by vyberal buď dodatočnú DPH od zákazníka, aby sa dosiahla uplatniteľná sadzba, alebo by mu vracal DPH zaplatenú navyše. Rada však neodpovedala na žiadosť Komisie o vyjadrenie pozitívneho záujmu, aby Komisia mohla začať hlbšiu analýzu takéhoto režimu. Medzičasom sa nové smernice ustanovujúce miesto zdanenia určitých transakcií[13] jasne odchýlili od zásady zdaňovania v členskom štáte pôvodu, pretože miestom zdanenia určili miesto, kde dochádza k spotrebe alebo kde má zákazník svoje sídlo. 4.2. Alternatívna možnosť: zdanenie v členskom štáte určenia Zdanenie v mieste určenia sa vyznačuje hlavne tým, že príjmy z DPH pripadnú členskému štátu spotreby v súlade s domácimi sadzbami a oslobodeniami od dane, čím sa odstránia hlavné námietky voči zdaneniu v mieste pôvodu. Dôležitou otázkou, ktorú je potrebné v rámci takéhoto systému vyriešiť, však je, že k dodávkam v rámci EÚ a k vnútroštátnym dodávkam treba pristupovať jednotným spôsobom. Rovnaký prístup je možné dosiahnuť zdanením dodávok v rámci EÚ alebo odstránením efektívneho výberu DPH pri vnútroštátnych transakciách prostredníctvom všeobecného systému prenesenia daňovej povinnosti (pričom sa zo zdaniteľnej osoby, ktorá prijíma dodávku, stáva osoba povinná platiť DPH). Ďalšou otázkou však je, či prístup musí byť rovnaký, a v prípade, že nie, do akej miery sa dá akceptovať rôzny prístup, aby nebol prekážkou bezproblémového fungovania jednotného trhu alebo aby neumožňoval podvody v súvislosti s cezhraničnými transakciami. 4.2.1. Zachovanie zásad súčasného systému V rámci súčasného systému DPH sa rozlišuje medzi dodávkami medzi zdaniteľnými osobami [medzi podnikmi (business to business alebo B2B)] a dodávkami konečnému spotrebiteľovi [podnik spotrebiteľovi (business to consumer alebo B2C)] Všeobecnou zásadou cezhraničných transakcií B2B tovaru, ako aj služieb je zdanenie sadzbou a za podmienok členského štátu určenia (kam tovar prichádza alebo pokiaľ ide o služby, kde má sídlo podnik zákazníka), pričom zákazník platí DPH do štátnej pokladnice. Výsledkom toho je rozdielny prístup k dodávkam tovaru a služieb v závislosti od toho, či sú vnútroštátne, alebo či sú v rámci EÚ. Toto rozlišovanie je zdrojom komplexnosti a zraniteľnosti voči podvodom. Dodávky B2C sa bežne zdaňujú v členskom štáte, kde sa tovar predáva alebo má sídlo dodávateľ. Z dôvodu rizika narušenia hospodárskej súťaže však platia osobitné úpravy týkajúce sa zdaňovania dodávok v mieste určenia, na základe ktorých majú dodávatelia (predaj tovaru alebo určitých služieb na diaľku) alebo kupujúci (napr. nákupy zdaniteľných osôb oslobodených od platenia dane, najmä malých podnikov, alebo nezdaniteľných právnických osôb a nákupy nových dopravných prostriedkov) rozsiahle povinnosti. Aj napriek tomu má systém svoje výhody. Členským štátom zaručuje určitú úroveň slobody realizácie politiky a daňovú suverenitu pri uplatňovaní DPH. Nezdá sa, že pre zákaznícke podniky v rámci cezhraničných transakcií B2B by tento systém predstavoval veľké problémy v oblasti DPH, a mohol by mať dokonca aj určité výhody, keďže DPH netreba predfinancovať. Záťaž nesie hlavne dodávateľ, ktorý v svojom členskom štáte musí odôvodniť udelené oslobodenie od dane (pri dodávaní tovaru) alebo nezdanenie (pri poskytovaní služieb) a musí plniť určité dodatočné povinnosti podávania správ a v čoraz väčšej miere prísnejšie formality, ktorých cieľom je boj proti podvodom: „byrokracia“ v rámci cezhraničných transakcií sa stále zvyšuje. Okrem toho daňové správy môžu napadnúť oslobodenie od dane alebo nezdanenie, ak došlo k podvodu v inej časti obchodného reťazca a pre legitímne fungujúce podniky by mohlo byť zložité chrániť sa pred týmto rizikom. Zachovanie hlavných zásad súčasného systému DPH by si vyžadovalo jeho dôkladné preskúmanie a zlepšenie jeho uplatňovania z hľadiska právnej istoty a administratívneho zaťaženia v oblasti transakcií v rámci EÚ. 4.2.2. Všeobecné používanie mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti (reverse charge) Jednotný prístup k vnútroštátnym transakciám a transakciám v rámci EÚ by sa dal dosiahnuť uplatnením mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti pri vnútroštátnych transakciách B2B. Týmto spôsobom by sa riešila zraniteľnosť súčasného systému DPH voči podvodom. Na druhej strane by si to vyžadovalo dodatočné kontroly a povinnosti podávať správy pri vnútroštátnych transakciách, aby sa obmedzili podvody presúvajúce sa na úroveň maloobchodu, keďže by to znamenalo odmietnuť zásadu „rozdelenej platby“, ktorá sa považuje za veľkú výhodu DPH. Komisia preskúmala tento systém v roku 2008[14]. Dospela k záveru, že koncepcia prenesenia daňovej povinnosti by sa nemala vylúčiť, ale že nikdy ju nebude možné zaviesť na voliteľnom základe bez toho, aby mala vplyv na fungovanie jednotného trhu. Komisia bola ochotná zvážiť pilotný projekt na testovanie zavedenia povinného všeobecného systému prenesenia daňovej povinnosti. Komisia zastáva svoju pozíciu, no zároveň si uvedomuje administratívne a ekonomické dôsledky takéhoto projektu. 4.2.3. Zdanenie dodávok tovaru a poskytovania služieb v rámci EÚ Jednotný prístup k vnútroštátnym transakciám a transakciám v rámci EÚ by sa dal dosiahnuť aj zdanením transakcií v rámci EÚ sadzbou a na základe pravidiel členského štátu určenia. Týmto by sa obnovila zásada rozdelenej platby za cezhraničné transakcie a riešila by sa zraniteľnosť súčasného systému voči podvodom. Na druhej strane by sa tak podstatne zvýšil počet transakcií, za ktoré musia zdaniteľné osoby platiť DPH v členskom štáte, v ktorom nemajú sídlo. Pri zdaňovaní dodávok v rámci EÚ sa dá miesto určenia vymedziť dvoma spôsobmi: - ako miesto, kam prichádza tovar, čo znamená, že fyzický tok tovaru by sa zachoval, a pri poskytovaní služieb ako sídlo zákazníka, čo je už hlavným pravidlom v súčasnosti; - ako sídlo zákazníka pri dodávkach tovaru, ako aj pri poskytovaní služieb. Keďže DPH za dodávky v rámci EÚ by pripadla členskému štátu určenia, bolo by potrebné zaviesť efektívny mechanizmus jednotného kontaktného miesta v členskom štáte pôvodu, ktoré by sa zaoberalo povinnosťami platiť DPH v iných členských štátoch, ako v štáte, kde má dodávateľ sídlo. Takáto zmena by mala následky pre podniky a daňové správy. Zdanenie dodávok v rámci EÚ by malo vplyv na peňažný tok oboch strán a museli by sa od základu prehodnotiť povinnosti podávania správ. Komisia ešte nevykonala podrobnú analýzu takýchto úprav, no zostáva otvorená ďalšiemu preskúmaniu týchto možností. 4.3. Iné možnosti Komisia si uvedomuje, že iné úpravy okrem uvedených boli predmetom diskusie s verejnosťou. Nemá v úmysle ich z diskusie vylučovať, no pretože väčšina z nich je iba obmenou ostatných, nie je potrebné sa s nimi v tomto štádiu podrobne zaoberať. O1. Myslíte si, že súčasné úpravy DPH týkajúce sa obchodu v rámci EÚ sú dostatočne vhodné pre jednotný trh, alebo sú prekážkou maximalizácie jeho výhod? O2. Ak sú prekážkou, aké úpravy DPH považujete za najvhodnejšie pri dodávkach v rámci EÚ? Považujete konkrétne zdanenie v členskom štáte pôvodu stále za relevantné a dosiahnuteľné? 5. INÉ KľÚčOVÉ OTÁZKY, KTORÉ TREBA RIEšIť Tento oddiel sa vzťahuje na dôležité otázky, ktoré treba riešiť, okrem prístupu k transakciám v rámci EÚ, aby sa zaviedol odolnejší, jednoduchší a účinnejší systém DPH na jednotnom trhu. Tieto otázky sa vzťahujú na súčasný systém. 5.1. Ako zabezpečiť neutralitu systému DPH? 5.1.1. Rozsah pôsobnosti DPH Pravidlá, ktoré musia uplatňovať verejné orgány, vytvárajú rozdiely vo výbere DPH pri podobných činnostiach v závislosti od štatútu dodávateľa. Privatizáciou a dereguláciou činností v členských štátoch, ktoré tradične vykonával verejný sektor, sa tieto rozdiely prehĺbili. Vznikli nové formy spolupráce verejných orgánov a súkromného sektora (verejno-súkromné partnerstvá), ktorých cieľom je budovať infraštruktúru a poskytovať strategické verejné služby ako cesty, železničné trate, školy, nemocnice, väzenia a čistenie odpadových vôd a likvidácia odpadu. Ak sú verejné orgány oslobodené od platenia DPH alebo sú mimo rozsahu jej platnosti, majú dôvod obmedziť využívanie vonkajších zdrojov s cieľom vyhnúť sa platbe DPH, ktorú si nemôžu odpočítať. DPH sa tak stáva faktorom, ktorý ovplyvňuje rozhodnutia o investovaní a vynakladaní finančných prostriedkov. Komisia nedávno začala štúdiu o hospodárskom a sociálnom vplyve DPH na verejné orgány a o možných riešeniach. Jednou z možností dosiahnutia pokroku by mohlo byť zahrnutie hospodárskych činností verejných orgánov do rozsahu pôsobnosti DPH a zostaviť zoznam činností, ktoré by z neho boli vylúčené. Alternatívou by bolo objasnenie a modernizovanie podmienok, za ktorých už verejné orgány nemožno považovať za oslobodené od platby DPH. Aj keď Európsky súdny dvor poskytol určité obmedzené usmernenia týkajúce sa výberu DPH pri transakciách holdingových spoločností, ktoré súvisia najmä so správou akcií alebo pokladnice, jeho praktické uplatňovanie je však ešte stále zložité. Možnosťou by mohlo byť objasnenie právneho stavu v smernici o DPH. O3. Myslíte si, že súčasné pravidlá o DPH týkajúce sa verejných orgánov a holdingových spoločností sú prijateľné, najmä z hľadiska daňovej neutrality, ak nie, prečo? O4. S ktorými ďalšími problémami ste sa stretli v súvislosti s rozsahom pôsobnosti DPH? O5. Ako by sa dali tieto problémy riešiť? 5.1.2. Oslobodenie od DPH Oslobodenia od dane sú v rozpore so zásadou DPH ako dane na širokom základe. Ďalšia opodstatnenosť mnohých existujúcich oslobodení od dane je otázna. Rozšírením daňového základu prostredníctvom zníženia množstva takýchto oslobodení sa zvýši efektívnosť a neutralita a bude predstavovať realizovateľnú alternatívu k zvyšovaniu sadzieb DPH. V smernici o DPH sa rozlišuje medzi oslobodeniami od dane pri určitých činnostiach verejného záujmu (napr. zo sociálnych, vzdelávacích a kultúrnych dôvodov) a oslobodeniami od dane pri iných činnostiach, napr. z dôvodu technických problémov uplatňovania DPH na príslušné transakcie (finančné služby a hazardné hry) alebo ich vzájomné križovanie s inými daňami (transakcie súvisiace s nehnuteľnosťami). Tieto oslobodenia od dane treba prehodnotiť, najmä vo svetle hospodárskych a technologických zmien. Tento prístup sa týka aj tých oslobodení od dane, ktoré môžu členské štáty aj naďalej uplatňovať, pretože ich už uplatňovali 1. januára 1978 alebo v čase ich pristúpenia. Príkladom je skutočnosť, že služby prepravy cestujúcich môžu byť aj naďalej oslobodené od dane v závislosti od použitého dopravného prostriedku. Iné odchýlky umožňujú členským štátom vyberať DPH pri transakciách, ktoré by boli inak od dane oslobodené. Toto oslabuje cieľ spoločného systému DPH. Pokiaľ ide o oslobodenia od dane v návrhu o poštových službách a v návrhoch o finančných a poisťovacích službách[15], ešte stále prebiehajú diskusie. Napokon štúdia o verejných orgánoch (pozri bod 5.1.1 ods. 3) sa takisto bude zaoberať oslobodeniami od dane v prípade činností vo verejnom záujme. O6. Ktoré súčasné oslobodenie od DPH by sa nemalo zachovať? Vysvetlite, prečo ho považujete za problematické. Sú nejaké oslobodenia od dane, ktoré by sa mali zachovať, ak áno, prečo? O7. Myslíte si, že súčasný systém zdaňovania prepravy cestujúcich je zdrojom problémov, buď z hľadiska daňovej neutrality, alebo z iných dôvodov? Mala by sa DPH uplatňovať na prepravu cestujúcich bez ohľadu na používaný dopravný prostriedok? O8. Ako by sa dali tieto problémy riešiť? 5.1.3. Odpočítanie dane Právo na odpočítanie DPH má zásadný význam pre zabezpečenie daňovej neutrality pre podniky. Rozsah, v akom sa dá DPH odpočítať, je kľúčovým faktorom, medzi iné faktory však patria otázky, kedy a ako odpočítať DPH. V záujme neutrality musí byť DPH za tovar a služby, ktoré sa požívajú na zdanenú hospodársku činnosť, plne odpočítateľná. V prípadoch, keď sa tovar alebo služby používajú na viaceré účely (zdanené činnosti, činnosti oslobodené od dane alebo nekomerčné účely) a ich používanie sa mení počas ekonomickej životnosti tovaru alebo služieb, môže byť zložité dosiahnuť tento cieľ a pritom všetkým podnikom poskytovať rovnaké podmienky v celej EÚ. Obmedzenia práva na odpočítanie dane sú potrebné v prípade, keď sa tovar alebo služby používajú aj na nekomerčné účely (prevažne na súkromnú spotrebu). Tento problém môžu vyriešiť paušálne obmedzenia, ak sa pomer medzi súkromným a komerčným používaním dá určiť len ťažko alebo vôbec, pričom by však mali skôr zodpovedať hospodárskej realite, ako byť prostriedkom získavania dodatočného príjmu. Právo na odpočítanie dane vzniká pri dodávke tovaru alebo poskytnutí služby bez ohľadu na to, či zákazník za ne zaplatil. Toto pravidlo môže poskytnúť výhodu týkajúcu sa toku peňazí najmä pre neskorých platcov, zatiaľ čo zaťažený je dodávateľ, väčšinou MSP. Keby bol systém DPH založený na platbách (uplatňovanie dane na základe platieb) tak, že DPH sa uplatní a odpočíta pri platbe za dodávku, bolo by to z hľadiska toku peňazí neutrálne voči všetkým. Takýmto systémom by sa obmedzili aj straty DPH v dôsledku platobnej neschopnosti zákazníka. Obvykle sa DPH odpočítava prostredníctvom kompenzovania nezaplatenej DPH odpočítateľnou. Ak to znamená, že zdaniteľná osoba má nárok na vrátenie dane, daňové správy majú rozdielne prístupy, keďže vrátenie dane predstavuje určité riziko podvodov. Tieto riziká by však nemali slúžiť ako dôvody nenáležitého odkladania uplatnenia práva na odpočítanie dane. Okrem toho systémy vrátenia dane podnikom so sídlom v inom členskom štáte komplikujú a spôsobujú omeškanie skutočného odpočítania DPH. Riešením by mohol byť mechanizmus jednotného kontaktného miesta, pričom by sa DPH na vstupe v jednom členskom štáte kompenzovala DPH, ktorá v ňom platí. O9. Čo považujete za hlavné problémy práva na odpočítanie dane? O10. Aké zmeny by ste navrhovali na zvýšenie neutrality a spravodlivosti pravidiel odpočítavania DPH na vstupe? 5.1.4. Medzinárodné služby Rastúci význam medzinárodných služieb vyplývajúci z globalizácie, deregulácie a vývoja v oblasti komunikačných technológií má jasný vplyv na DPH. Sú potrebné medzinárodne dohodnuté prístupy, aby sa zabránilo dvojitému alebo žiadnemu zdaneniu týchto služieb, a OECD urobila v tomto smere významný kus práce. Okrem zabezpečovania právnej istoty v oblasti zdaňovania v krajine spotreby však existujú otázky súvisiace s kontrolou správneho uplatňovania DPH. Platí to predovšetkým pre služby B2C poskytované elektronicky, akými sú softvér alebo hudba distribuované online, pri ktorých výber DPH osobitne závisí od toho, či dodávatelia mimo EÚ dobrovoľne dodržujú príslušné predpisy. Je otázne, či je to pre dodávateľov z EÚ a rozpočty členských štátov z hľadiska neutrality a hospodárskej súťaže dlhodobo prijateľné. Jednou možnosťou riešenia, ktorú treba preskúmať, je podpora daňových správ v spolupráci v oblasti DPH na medzinárodnej úrovni. Alternatívou, ktorá je na prvý pohľad menej atraktívna, no zvažujú ju niektoré jurisdikcie mimo EÚ, napr. Kanady, je hľadať možnosti výberu DPH od súkromných spotrebiteľov, napr. kontrolou platieb online. Existujú takisto aj otázky neutrality a transparentnosti prístupu k poskytovaniu služieb v rámci medzinárodných obchodných skupín, ktoré sa skôr líšia v závislosti od zvolenej štruktúry (obchodné zastúpenie/sídlo alebo materská spoločnosť/dcérska spoločnosť) ako od povahy poskytovanej služby. O11. Aké sú hlavné problémy súčasných pravidiel o DPH v oblasti medzinárodných služieb z hľadiska hospodárskej súťaže a daňovej neutrality alebo iných faktorov? O12. Ako by sa dali tieto problémy riešiť? Myslíte si, že treba lepšiu koordináciu na medzinárodnej úrovni? 5.2. Koľko harmonizácie si vyžaduje jednotný trh? Každé prehodnotenie systému DPH musí vymedziť na jednej strane rozsah ďalšej nevyhnutnej harmonizácie s cieľom zlepšiť fungovanie jednotného trhu a znížiť náklady podnikov na zabezpečenie súladu a na druhej strane mieru pružnosti, ktorú potrebujú členské štáty, ktorá je v súlade s týmito cieľmi. 5.2.1. Právny proces Právny základ harmonizácie DPH[16] si vyžaduje jednomyseľný súhlas, no nevymedzuje právny nástroj, ktorý na to treba použiť. Prijímaním smerníc Rady sa členským štátom dáva určitý priestor na rozhodovanie pri transponovaní právnych predpisov o DPH do svojich vnútroštátnych právnych predpisov s prihliadnutím na ich právne osobitosti. Často je však výsledkom to, že právne predpisy o DPH sa medzi jednotlivými členskými štátmi líšia. Prijímaním nariadení Rady namiesto smerníc by sa dosiahla väčšia harmonizácia, ktorá by umožňovala EÚ najmä zabrániť dvojitému alebo žiadnemu zdaneniu alebo stanoviť povinnosti podnikov, ktoré nemajú sídlo v EÚ, v oblasti DPH. Opatrenia EÚ na vykonávanie smernice o DPH musia byť takisto prijaté jednomyseľne. Použitie tohto mechanizmu (prostredníctvom nariadenia Rady) na rýchle objasnenie nových zmien a doplnení smernice o DPH pred jej nadobudnutím účinnosti sa neukázalo byť účinné. Výsledkom toho je, že podnikom často chýbajú usmernenia pri praktickom uplatňovaní nových pravidiel. Jednou odpoveďou by bolo umožniť Komisii prijať vykonávacie rozhodnutia so súhlasom väčšiny členských štátov. Komisia predložila v minulosti takýto návrh[17], ktorým by sa zmenila úloha Výboru pre DPH, no Rada ho nepodporila. Tento problém by sa dal takisto riešiť, aj keď nie úplne, prostredníctvom alternatívy, kedy by Komisia poskytovala vysvetlenia na informačné účely týkajúce sa spôsobu výkladu zmien právnych predpisov o DPH. Nesprávna transpozícia zmien a doplnení smernice o DPH sa dá samozrejme riešiť začatím konania vo veci porušenia právnych predpisov. Nie vždy to však predstavuje rýchle riešenie praktických problémov, s ktorými sa stretávajú podniky. Týmto problémom by mohla zabrániť transpozícia nových pravidiel v dostatočnom predstihu pred ich nadobudnutím účinnosti. Mohlo by sa zvážiť zefektívnenie a koordinácia vnútroštátnych postupov implementácie na úrovni EÚ. O13. Ktoré, ak vôbec nejaké, ustanovenia právnych predpisov EÚ v oblasti DPH by sa mali prijať prostredníctvom nariadenia namiesto smernice? O14. Domnievate sa, že vykonávacie predpisy by sa mali prijať prostredníctvom rozhodnutia Komisie? O15. Ak by sa toto nedalo dosiahnuť, mohli by byť usmernenia vo veci nových právnych predpisov EÚ v oblasti DPH užitočné, aj keď pre členské štáty nie sú právne záväzné? Vidíte vo vydávaní takýchto usmernení nejaké nevýhody? O16. Zo širšieho hľadiska, čo by sa malo urobiť na zlepšenie legislatívneho procesu, jeho transparentnosti a úlohy zainteresovaných strán v tomto procese od počiatočnej fázy (vypracovávanie návrhu) až po konečnú fázu (vnútroštátna implementácia)? 5.2.2. Odchýlky a schopnosť EÚ rýchle reagovať Členské štáty môžu požiadať o individuálne odchýlky, aby zjednodušili postup výberu DPH alebo aby zabránili určitým formám daňových únikov alebo vyhýbania sa dani prostredníctvom osobitných opatrení, ktoré majú byť dočasné a prispôsobené konkrétnym situáciám v danej krajine[18]. Výsledkom však je mozaika osobitných a stále sa meniacich pravidiel v členských štátoch, ktoré ešte zvyšujú komplexnosť systému DPH, najmä v prípade podnikov, ktoré fungujú vo viac ako jednom členskom štáte, a oslabujú koncepciu rovnakých podmienok pre všetky podniky v EÚ. Okrem toho nedávne skúsenosti s organizovanými podvodmi ukázali, že postup povoľovania odchýlok nie je vždy dostatočne pružný na zabezpečenie rýchlej a vhodnej reakcie. Pokrokom by mohlo byť udelenie väčších právomocí Komisii na prijímanie rozhodnutí v krátkom čase na riadne odôvodnenú žiadosť členského štátu o ochranných a dočasných odchýlkach na zabránenie podvodom. O17. Mali ste ťažkosti v dôsledku odchýlok povolených členským štátom? Opíšte, prosím, tieto ťažkosti. O18. Myslíte si, že súčasný postup povoľovania individuálnych odchýlok je uspokojivý, a ak nie, ako by sa dal zlepšiť? 5.2.3. Sadzby DPH „Definitívny“ systém DPH založený na zdanení v mieste pôvodu by si vyžadoval lepšiu harmonizáciu sadzieb DPH v porovnaní so súčasným systémom založeným na zdanení v mieste určenia, ktorý dáva členským štátom väčšiu pružnosť stále v medziach stanovených požiadavkami na jednotný trh. Argumentovalo sa tým, že uplatňovanie jednotnej sadzby DPH na všetok tovar alebo služby by bolo ideálnym riešením z pohľadu maximalizácie hospodárskej efektívnosti[19]. Využívanie znížených sadzieb ako politického nástroja sa zároveň často obhajuje zdravotnými, kultúrnymi a environmentálnymi dôvodmi na zabezpečenie ľahšieho prístupu k vzdelaniu a kultúrnemu obsahu pre všetkých a podnetmi na ekologické inovácie a rast založený na vedomostiach s efektívnym využívaním zdrojov[20]. Nezdá sa, že by súčasná možnosť štandardnej sadzby v EÚ a znížené sadzby uplatňované v niektorých členských štátoch narúšali jednotný trh. Je to hlavne v dôsledku toho, že v rámci súčasného systému DPH existujú opravné mechanizmy (osobitné úpravy pre predaj tovaru a služieb na diaľku a nových vozidiel, pozri bod 4.2.1), ktoré však podstatne zvyšujú jeho komplexnosť. Cezhraničnými transakciami týkajúcimi sa tovaru a služieb so zníženými sadzbami však vznikajú náklady na zabezpečenie súladu a podniky nemajú právnu istotu. Osobitne je to problémom vtedy, keď má podnik platiť DPH v členskom štáte, v ktorom nemá sídlo. Mohlo by sa uvažovať o zvýšení transparentnosti prostredníctvom záväznej databázy tovaru a služieb so zníženými sadzbami online. Okrem toho DPH uplatňovaná na porovnateľné výrobky a služby ešte stále nie je jednotná. Členské štáty môžu napríklad uplatňovať zníženú sadzbu DPH na určité kultúrne produkty, no konkurenčné služby online, akými sú elektronické knihy a noviny, musia uplatňovať štandardnú sadzbu. V Digitálnej agende pre Európu[21] sa uvádza, že výzvy týkajúce sa zblíženia prostredia online a fyzického prostredia by sa mali riešiť v rámci všetkých revízii verejnej politiky vrátane daňových záležitostí. Sú dve možné riešenia tejto diskriminácie: zachovať štandardnú sadzbu DPH, alebo transponovať do digitálneho prostredia znížené sadzby existujúce pre tovar v rámci tradičnej podpory. O19. Myslíte si, že súčasná štruktúra sadzieb je vážnou prekážkou bezproblémového fungovania jednotného trhu (narušenie hospodárskej súťaže), spôsobuje nerovnaké zaobchádzanie s porovnateľnými výrobkami, najmä online službami, v porovnaní s výrobkami alebo službami s podobným obsahom alebo vedie k vysokým nákladom na zabezpečenie súladu? Ak áno, v akých situáciách? O20. Uprednostnili by ste žiadne znížené sadzby (alebo len veľmi málo), ktoré by mohli členským štátom umožniť uplatňovať nižšiu štandardnú sadzbu DPH? Alebo by ste podporili povinné a jednotne uplatňované zoznamy znížených sadzieb DPH v EÚ, najmä s cieľom dosahovať špecifické politické ciele navrhnuté predovšetkým v stratégii Európa 2020? 5.3. Obmedzovanie „byrokracie“ 5.3.1. Akčný program Komisie na znižovanie administratívnej záťaže a zjednodušenie povinností týkajúcich sa DPH Potom, ako Európska rada v roku 2007[22] schválila akčný program Komisie[23] na zníženie administratívnej záťaže vyplývajúcej z právnych predpisov EÚ do roku 2012 o 25 %, predložila Komisia v roku 2009 plán[24], okrem iného, pre oblasť DPH. Tento plán obsahuje 16 opatrení, napr. zrušenie výročného súhrnného daňového priznania k DPH alebo prehľadu nákupu v rámci EÚ a zníženia počtu daňových priznaní, a podporuje ho Skupina nezávislých zainteresovaných strán na vysokej úrovni pre oblasť administratívnej záťaže, ktorej predsedá Edmund Stoiber[25]. Šesť z týchto opatrení Komisia ani neprijala ani nenavrhla. V dôsledku nových pravidiel týkajúcich sa miesta dodávky služieb sa v nedávnom stanovisku skupiny na vysokej úrovni odporúčalo prijať dodatočné opatrenia na zníženie zaťaženia. Smernica o DPH obsahuje spoločný súbor povinností a členské štáty majú určitý priestor na rozhodovanie o spôsobe ich plnenia. Výsledkom je mozaika osobitných a stále sa meniacich vnútroštátnych povinností týkajúcich sa DPH, a najmä daňových priznaní k DPH, ktoré si vyžadujú rôzne druhy a objem informácií. Vypracovanie štandardného daňového priznania k DPH EÚ dostupného vo všetkých jazykoch, pre ktorého použitie by sa podniky mohli rozhodnúť, pričom členské štáty by ho museli akceptovať, by mohlo predstavovať pokrok v znižovaní nákladov na zabezpečenie súladu. Okrem toho môžu členské štáty stanoviť ďalšie povinnosti, ktoré budú považovať za potrebné na zabezpečenie správneho výberu DPH a na zabránenie daňovým únikom bez toho, aby sa ich vplyv musel pred ich prijatím posudzovať na úrovni EÚ. Rozsah týchto dodatočných povinností a náklady z nich vyplývajúce možno nájsť v štúdii GR pre podnikanie a priemysel ako súčasť programu Lepšia právna regulácia[26]. Jednotnejší prístup v tejto oblasti by určite uľahčil rozvoj nástrojov IT na zabezpečenie súladu s povinnosťami týkajúcimi sa DPH v celej EÚ a znížil administratívnu záťaž podnikov vyvíjajúcich činnosť vo viacerých členských štátoch. Zmena súčasných postupov v členských štátoch by však zvýšila náklady daňových správ, ako aj podnikov vrátane tých, ktoré musia spĺňať takéto povinnosti iba v jednom členskom štáte. Ak úplná harmonizácia nie je vhodná, rozdiely by sa dali obmedziť stanovením maximálneho množstva štandardizovaných povinností týkajúcich sa DPH na úrovni EÚ, ktoré môžu členské štáty vyžadovať. Systémy IT môžu ľahšie spracovávať vopred vymedzený rozsah. O21. Aké hlavné problémy ste mali so súčasnými pravidlami týkajúcimi sa povinností v súvislosti s DPH? O8. Ako by sa dali tieto problémy riešiť na úrovni EÚ? O23. Aké sú Vaše názory hlavne na realizovateľnosť a relevantnosť navrhovaných opatrení vrátane tých, ktoré sú uvedené v pláne znižovania zaťaženia pre DPH (č. 6 až 15) a v stanovisku skupiny na vysokej úrovni? 5.3.2. Malé podniky Iniciatívou „Small Business Act“ pre Európu[27] prijala EÚ dve kľúčové zásady uspokojovania potrieb MSP: stanovovať pravidlá podľa zásady „najskôr myslieť v malom“ a pomáhať MSP lepšie využívať možnosti, ktoré ponúka jednotný trh. Zlepšovanie podnikateľského prostredia pre MSP je takisto súčasťou jednej z hlavných iniciatív Komisie v rámci stratégie Európa 2020 s názvom Priemyselná politika vo veku globalizácie. Cieľom osobitného režimu pre malé podniky je v prvom rade znížiť administratívnu záťaž vyplývajúcu z uplatňovania normálnych pravidiel pre DPH: podniky s ročným obratom pod určitou hranicou majú nárok na oslobodenie od DPH. Tento režim však má viaceré nedostatky. Právny rámec, ktorý so veľkej miere vychádza z toho, kedy členské štáty pristúpili k EÚ, vytvoril rozdiely v hraničných hodnotách a v priestore, ktorý majú členské štáty ponechaný na stanovenie týchto prahov. Okrem toho metóda výpočtu prahu a rozsah pôsobnosti režimu nezohľadňujú jednotný trh: režim sa napríklad nevzťahuje na dodávky v iných členských štátoch. Navyše je potrebná registrácia na účely DPH, daňové priznanie k DPH a platenie DPH za určité cezhraničné nákupy, najmä služieb. Členské štáty môžu uplatňovať iné zjednodušené režimy zdaňovania a výberu DPH, napr. režim paušálnej platby, no uplatňujú ich rôznym spôsobom a obmedzujú sa pritom na vnútroštátnu činnosť. Všetky tieto režimy sú nesúrodou reakciou na to, že náklady na zabezpečenie súladu s predpismi o DPH malých podnikov sú relatívne vyššie ako veľkých spoločností, najmä keď vyvíjajú svoju činnosť v celej EÚ. Režim platný v celej EÚ so spoločným prahom a väčším rozsahom pôsobnosti na zníženie nákladov na zabezpečenie súladu na jednotnom trhu, ktorým sa podporí rast malých podnikov, by mohol vyzerať ako jasné riešenie. Popri režimoch pre malé podniky bol v sedemdesiatych rokoch dvadsiateho storočia zavedený osobitný režim pre poľnohospodárov, ktorí mali problémy s uplatňovaním normálnych pravidiel. Keďže koncepcie, ktorých cieľom je pomoc malým podnikom, by mohli takisto uspokojiť potreby malých poľnohospodárskych podnikov týkajúce sa zjednodušenia, mala by sa posúdiť odôvodnenosť zachovania tohto režimu. O24. Mal by sa prehodnotiť súčasný režim oslobodenia malých podnikov od dane a ktoré hlavné prvky by malo toto prehodnotenie obsahovať? O25. Mali by sa zvážiť dodatočné zjednodušenia a ktoré hlavné prvky by mali obsahovať? O26. Myslíte si že režimy pre malé podniky dostatočne uspokojujú potreby malých poľnohospodárskych podnikov? 5.3.3. Iné možné iniciatívy týkajúce sa zjednodušovania 5.3.3.1. Mechanizmus jednotného kontaktného miesta Pri transakciách B2C, ktoré podliehajú DPH v inom členskom štáte ako v tom, kde má dodávateľ sídlo, nie je dodržiavanie špecifických pravidiel tohto členského štátu vždy jednoduché. Existujú dôkazy, že podniky sa takýmto transakciám vyhýbajú z dôvodu ich problematickosti. V iných prípadoch sa pravidlá ignorujú a DPH sa vyberá v členskom štáte, kde má sídlo dodávateľ, namiesto toho, aby sa vyberala tam, kam sa dodáva tovar alebo kde sa poskytujú služby. Účelom režimu jednotného kontaktného miesta, ktorý navrhla Komisia v roku 2004[28], a ktorý má Rada stále na stole, bolo riešiť takéto prípady. Základná koncepcia má aj naďalej svoju opodstatnenosť. Užší režim existuje pre elektronické služby B2C poskytované dodávateľmi so sídlom mimo EÚ a v roku 2015 sa rozšíri na telekomunikačné a vysielacie služby a na dodávateľov EÚ. Kým bude DPH založená na zdanení v mieste určenia je jednotné kontaktné miesto žiaduce ako zjednodušujúce opatrenie a zlepšilo by sa tak dodržiavanie predpisov a cezhraničný obchod. Právne úpravy týkajúce sa VAT patrili v oznámení Komisie o cezhraničnom elektronickom obchode medzi podnikmi a spotrebiteľmi v EÚ[29] medzi kľúčové prekážky. V súčasnosti to platí možno oveľa viac, pretože viac ako 60 % ľudí v EÚ používa pravidelne internet a 60 % z nich nakupuje tovar a služby online. Od roku 2004 (keď bol prvý krát predložený návrh) sa tento počet zdvojnásobil a vzhľadom na dôraz kladený na digitálnu agendu[30] môže len ďalej rásť. O27. Považujete koncepciu jednotného kontaktného miesta za relevantné zjednodušujúce opatrenie? Ak áno, ako by malo vyzerať? 5.3.3.2. Prispôsobenie systému DPH veľkým a transeurópskym podnikom Právna štruktúra (holdingová spoločnosť/dcérska spoločnosť alebo hlavné sídlo/obchodné zastúpenie) podnikov vykonávajúcich hospodárske činnosti v rôznych členských štátoch má veľký vplyv na prístup k výberu DPH z týchto činností DPH. Napríklad sa to týka pravidiel v oblasti cezhraničných transakcií medzi jednotlivými časťami podniku a výpočtu odpočítateľnej DPH na vstupe. Podniky sa sťažujú na nedostatok jednotných a jasných pravidiel pre DPH vhodných pre existujúce štruktúry podnikov. Daňové orgány sa na druhej strane obávajú možností vyhnúť sa plateniu DPH v rámci komplexných štruktúr podnikov. Ak by sa z transakcií medzi príbuznými spoločnosťami alebo dodávok tovaru medzi obchodnými zastúpeniami nevyberala DPH, alebo ak by sa rozšíril územný rozsah skupinových registrácií na účely DPH, mohli by sa tak znížiť náklady na zabezpečovanie súladu týkajúce sa veľkého množstva transakcií v rámci EÚ. Na druhej strane by sa muselo zabezpečiť, aby takýto krok neviedol k nespravodlivým výhodám veľkých podnikov v porovnaní s menšími, alebo aby sa nevytvorili nové spôsoby podvodov a vyhýbania sa platbe daní. O28. Myslíte si, že súčasné pravidlá pre DPH spôsobujú ťažkosti pri cezhraničných transakciách v rámci jednej spoločnosti alebo v rámci jednej skupiny? Ako sa tieto problémy dajú riešiť? 5.3.3.3. Súčinnosť s inými právnymi predpismi Úsilie o uľahčenie colných režimov pri dovoze musí prihliadať na DPH, aby sa zmaximalizovali jeho výhody. Súlad právnych predpisov o DPH a ostatných daňových predpisov, najmä o spotrebnej dani, by mohol zjednodušiť dodržiavanie predpisov v podnikoch. Nedávno sa začala konzultácia o zjednodušení postupu výberu DPH v spojení s centralizovaným colným konaním, no možno existujú iné oblasti, ktoré by bolo dobré preskúmať. O29. V ktorých oblastiach právnych predpisov o DPH treba podporiť súčinnosť s inými daňovými právnymi predpismi? 5.4. Odolnejší systém DPH 5.4.1. Prehodnotenie spôsobu výberu DPH Spôsob výberu DPH sa od jej zavedenia takmer vôbec nezmenil. Stále závisí v prvom rade od sebahodnotenia daňového poplatníka, po ktorom neskôr daňová správa vykoná audit. Ako súčasť prebiehajúcej diskusie o stratégii boja proti podvodom s DPH, v rámci ktorej sa spochybnila efektívnosť tejto metódy jej výberu, začala Komisia vypracovávať štúdiu o realizovateľnosti týkajúcu sa spôsobov zlepšenia a zjednodušenia výberu DPH prostredníctvom moderných technológií a/alebo finančných sprostredkovateľov. Tieto štyri modely boli podrobené relatívne hlbšiemu prieskumu: - Zákazník dá príkaz svojej banke, aby zaplatila za tovar a služby, pričom banka rozdelí platbu na zdaniteľnú sumu vyplatenú dodávateľovi a DPH, ktorú priamo prevedie daňovej správe. Týmto modelom sa vylúčia podvody typu „missing trader“ (nezvestný obchodník), no vyžadovalo by si to zmeny prístupu všetkých podnikov a daňových správ k DPH. Otázka prístupu k transakciám s hotovosťou alebo prostredníctvom kreditných kariet si vyžaduje ďalšie preskúmanie. - Všetky fakturované údaje sa zasielajú v reálnom čase do centrálnej databázy na monitorovanie DPH. Daňové orgány by získavali informácie rýchlejšie ako v súčasnosti a mohlo by sa zrušiť viacero súčasných povinností týkajúcich sa DPH. Efektívnejšie a menej zaťažujúce by bolo využívanie elektronického fakturovania v rámci všetkých transakcií B2B. - Zdaniteľná osoba uloží vopred stanovené údaje o transakcii v dohodnutom formáte do bezpečného dátového skladu pre DPH, ktorý vedie zdaniteľná osoba a ktorý je prístupný daňovému orgánu priamo alebo na požiadanie v krátkom čase. Niektoré členské štáty už išli týmto smerom a nespôsobilo im to žiadne veľké problémy. Tento model však nezabraňuje podvodom typu „missing trader“. Ak je obchodník zrazu nezvestný, jeho dátový sklad pre DPH sa stratí takisto. No umožňuje to rýchlejšie odhalenie takýchto prípadov. - Postupy a vnútorné kontroly zdaniteľnej osoby týkajúce sa zabezpečovania súladu s predpismi o DPH sa certifikujú. Niektoré členské štáty sa už vybrali týmto smerom. Model by mal zvýšiť dôveru medzi daňovými orgánmi a daňovými poplatníkmi. Certifikácia je však náročná na čas a vyžaduje si značné investície daňových orgánov do ľudských zdrojov. Zo štúdie[31] vyplýva, že všetky štyri modely majú pozitívny pomer nákladov a prínosov. Potrebné počiatočné investície sú však rozdielne a vplýva to aj na to, ako skoro prinesú čistý zisk do štátnych pokladníc. Okrem toho kombinácia rôznych modelov by mohla byť takisto efektívnejším spôsobom napredovania. O30. Ktorý z týchto modelov je z Vášho pohľadu najsľubnejší a prečo, alebo by ste navrhli iné možnosti? 5.4.2. Ochrana obchodníkov s dobrým úmyslom proti prípadnému zapojeniu do podvodov s DPH Viaceré členské štáty zaviedli vnútroštátne opatrenia na obmedzenie strát z DPH v dôsledku podvodov typu „missing trader“ spočívajúce v tom, že sa snažili vymôcť daň od iných zdaniteľných osôb zapojených do toho istého transakčného reťazca. Európsky súdny dvor potvrdil, že v prípade, ak daňová správa môže dokázať, že zákazník vedel alebo mal vedieť o tom, že jeho alebo jej nákup bol súčasťou transakcie spojenej s podvodným únikom DPH, môže zamietnuť právo tohto zákazníka na jej odpočet. Daňové správy musia dokázať, že zákazník o tom vedel v každom jednotlivom prípade. Ide pritom o zdĺhavý, nákladný a komplikovaný postup. Okrem toho sa tým riskuje, že zdaniteľné osoby sa budú nachádzať v zraniteľnej pozícii, najmä pri jednaní s novým dodávateľom. Musia vykonať dodatočné kontroly dodržiavania predpisov pri každom dodávateľovi. Podniky konajúce s dobrým úmyslom sú aj napriek tomu ohrozené tým, že ich právo na odpočítanie dane bude spochybnené z dôvodu toho, že nevedome spolupracovali s podvodníkmi. Prvý model uvedený v bode 5.4.1 vylučuje možnosť podvodov typu „missing trader“ prostredníctvom ďalekosiahleho povinného mechanizmu rozdelenej platby. Dalo by sa uvažovať aj o jednoduchšom dobrovoľnom mechanizme. Dobrovoľný mechanizmus by zákazníkom umožňoval, aby sa chránili pred takýmto rizikom a ušetrili si kontrolu dodržiavania predpisov zo strany dodávateľov. Zákazník by využil túto možnosť zaplatením DPH priamo daňovým orgánom a čistej sumy dodávateľovi. Z hľadiska daňových orgánov by sa tým zabezpečil výber DPH za transakcie, ktoré sami obchodníci považujú za potenciálne riziko. Získali by tak dodatočné informácie a upozornenia na nové trendy v oblasti podvodov. Táto možnosť by však mohla mať nežiaduci vplyv na vzťah medzi dodávateľom a zákazníkom, a teda na obchodnú činnosť vo všeobecnosti. Táto možnosť by mohla mať aj vplyv na tok peňazí pre dodávateľov. O31. Aký máte názor na realizovateľnosť a relevantnosť dobrovoľnej rozdelenej platby? 5.5. Efektívna a moderná správa systému DPH Vzhľadom na rozhodujúcu úlohu daňových poplatníkov pri fungovaní systému DPH, efektívnosť ich vzťahov s daňovými orgánmi vo veľkej miere ovplyvní náklady na správu systému oboch strán. Tieto vzťahy sa nevyznačujú iba povinnosťami podávať správy, platiť alebo vykonávať audity, ale aj kvalitou, spoľahlivosťou a prístupnosťou informácií daňových orgánov. Za otázky daňovej správy zodpovedá v prvom rade členský štát. Tieto otázky však majú vplyv na riadne fungovanie jednotného trhu, ako to potvrdila aj správa Dvora audítorov[32] o vlastných zdrojoch EÚ. Komisia v svojom oznámení z decembra 2008 o koordinovanej stratégii na zefektívnenie boja proti podvodom v oblasti DPH v Európskej únii [33] poukázala na potrebu uvažovať o týchto otázkach. Navrhla vytvoriť novú koncepciu založenú na dobrovoľnom dodržiavaní predpisov, hodnotení rizík a monitorovaní s cieľom obmedziť účasť daňových orgánov a znížiť administratívnu zaťaž podnikov. Medzi opatrenia, o ktorých by sa dalo uvažovať, patrí: - prehĺbenie dialógu daňových orgánov a ostatných zainteresovaných strán, napr. vytvorením stáleho diskusného fóra na výmenu názorov medzi daňovými orgánmi a zástupcami podnikateľskej sféry na úrovni EÚ; - spoločné využívanie najlepších postupov členských štátov, napr. vypracovaním usmernení týkajúcich sa zefektívnenia postupov a odstránenia zbytočnej záťaže podnikov; - vypracovanie politiky EÚ v oblasti dobrovoľného dodržiavania predpisov prispôsobenej systému DPH EÚ prostredníctvom osobitných dohôd so zainteresovanými stranami, napr. rozvinutím myšlienky partnerstva medzi daňovými správami a daňovými poplatníkmi a rozhodovania o zdanení určitých transakcií pred ich uskutočnením; - venovanie pozornosti otázkam IT pri uplatňovaní nových pravidiel pre DPH: stanovenie vhodného harmonogramu a dohodnutie sa na pracovnom postupe prispôsobovania systémov IT v podnikoch, ako aj daňových orgánov; uľahčovanie automatickej výmeny informácií medzi daňovými poplatníkmi a daňovými orgánmi prostredníctvom lepšej interoperability a prípadne vytvorenie špecifického softvéru, ktorý by mal podporu na úrovni EÚ, a bol by k dispozícii všetkým členským štátom. O32. Podporili by ste tieto návrhy na zlepšenie vzťahov medzi obchodníkmi a daňovými orgánmi? Máte iné návrhy? 5.6. Iné témy Táto kniha sa zaoberá celým radom tém na diskusiu, no nie všetkými. Jej cieľom je začať čo najrozsiahlejšiu diskusiu a preto ponúka príležitosť nastoliť iné otázky. O33. Aké otázky, okrem tých, ktoré už boli uvedené, by sa mali riešiť v súvislosti s úvahami o budúcnosti systému DPH EÚ? Aké riešenie by ste odporučili? 6. VYJADRITE SVOJ NÁZOR Účelom tejto zelenej knihy je otvoriť a podnietiť verejnú diskusiu o budúcnosti systému DPH EÚ. Komisia preto vyzýva všetky zainteresované strany, aby do 31. mája 2011 zaslali svoje príspevky s odpoveďami na otázky položené v tejto zelenej knihe najlepšie prostredníctvom emailu a vo formáte Word na adresu: TAXUD-VAT-greenpaper@ec.europa.eu. Príspevky sa nemusia nevyhnutne vzťahovať na všetky otázky uvedené v tejto knihe. Môžu sa obmedziť na otázky, ktoré sú pre Vás zaujímavé. Uveďte jasne témy, na ktoré sa Vaše príspevky vzťahujú, a konkrétne číslo otázky, na ktorú odpovedáte. Ak sa Váš príspevok týka všetkých otázok uvedených v tejto zelenej knihe, zaujímalo by nás, ako by ste zoradili jednotlivé okruhy tém podľa ich významu. Príspevky budú uverejnené na internete. Je dôležité, aby ste si na tejto webovej stránke http://ec.europa.eu/taxation_customs/index_en.htm prečítali osobitné vyhlásenie o ochrane osobných údajov, aby ste vedeli, ako sa bude zaobchádzať s Vašimi osobnými údajmi a príspevkom. Na tejto webovej stránke bude uverejnená aj správa obsahujúca zhrnutie záverov vyplývajúcich z príspevkov. Na základe záverov, ktoré bude možné vyvodiť z tejto diskusie, a ako oznámila vo svojom pracovnom programe na rok 2011[34] Komisia predloží koncom roka 2011 oznámenie, v ktorom určí prioritné oblasti, v ktorých by bolo potrebné vykonať ďalšie opatrenia na úrovni EÚ. Iniciatívy vyplývajúce z tohto oznámenia by boli založené na dôkladných posúdeniach vplyvu. [1] OECD, Vývoj v oblasti spotrebnej dane v roku 2008, DPH/DTS a sadzby spotrebnej dane, vývoj a administratívne otázky (Consumption Tax Trends 2008, VAT/GST and excise rates, trends and administrative issues), s. 23. [2] Vývoj v oblasti zdaňovania v Európskej únii (Taxation trends in the European Union) , vydanie z roku 2010, príloha A, tabuľky 7 a 8. [3] KOM(2010) 2020, 3.3.2010, Európa 2020: stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu. [4] KOM(2009) 544, 22.10.2009, Akčný program na zníženie administratívneho zaťaženia v EÚ – Plány na zníženie zaťaženia v jednotlivých odvetviach a opatrenia na rok 2009 , meracie štúdie: http://ec.europa.eu/ enterprise/policies/better-regulation/documents/ab_studies_2009_en.htm [5] Pozičný dokument skupiny Businesseurope z 20. októbra 2009 o partnerstve v záujme spravodlivého a efektívneho systému DPH. [6] Používa sa tu výraz „v rámci EÚ“, pretože po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy by sa výraz „v rámci Spoločenstva“, ktorý sa bežne používa a je vymedzený v právnych predpisoch o DPH už nemal používať. Význam je rovnaký. [7] Nová stratégia jednotného trhu: v službách európskeho hospodárstva a európskej spoločnosti, http://ec.europa.eu/bepa/pdf/monti_report_final_10_05_2010_en.pdf. [8] KOM(2010) 608, 27.10.2010. [9] Štúdia o zníženej DPH uplatňovanej na tovar a služby v členských štátoch Európskej únie (Study on reduced VAT applied to goods and services in the Member States of the European Union), Copenhagen Economics, záverečná správa, 21. 6. 2007. [10] OECD, op. cit., s. 69. [11] Štúdia o kvantifikácii a analýze výpadkov DPH v 25 členských štátoch EÚ, ktorú vypracoval Reckon LLP pre Komisiu. [12] Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty. [13] Služby poskytované elektronicky z tretích krajín súkromným osobám v EÚ (smernica 2002/38/ES), dodávky elektrickej energie a zemného plynu (smernica 2003/92/ES), poskytovanie služieb (smernica 2008/8/ES). [14] KOM(2008) 109, 22.2.2008 a SEK(2008) 249, 22.2.2008. [15] KOM(2003) 234, 5.5.2003, KOM(2007) 746, 28.11.2007. [16] Článok 113 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). [17] KOM(97) 325, 25.6.1997. [18] Zoznam súčasných odchýlok je uvedený na webovej stránke:http://ec.europa.eu/taxation_customs/ taxation/vat/key_documents/table_derogations/index_en.htm [19] Copenhagen Economics, op. cit. [20] Súhrnná správa o výsledkoch verejnej konzultácie o „Prehodnotení existujúcich právnych predpisov týkajúcich sa znížených sadzieb DPH“, ktorá sa uskutočnila v roku 2008 a nájdete ju na webovej stránke: http://ec.europa.eu/taxation_customs/ resources/documents/common/consultations/tax/summary_report_consultation_vat_rates_en.pdf. [21] Oznámenie Komisie Digitálna agenda pre Európu , KOM(2010) 245, 19.5.2010, s. 9. [22] Závery predsedníctva Európskej rady (7./8. marec 2007), s. 10. [23] KOM(2007) 23, 21.1.2007. [24] KOM(2009) 544, 22.10.2009 a príloha. [25] Stanovisko prijaté 28. 5. 2009 http://ec.europa.eu/enterprise/policies/better-regulation/administrative-burdens/high-level-group/index_en.htm. [26] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/better-regulation/files/abst09_taxlaw_implicit.zip. [27] KOM(2008) 394, 25.6.2008. [28] KOM(2004) 728, 29.10.2004. [29] KOM(2009) 557, 22.10.2009. [30] Op. cit. [31] http://ec.europa.eu/taxation_customs/index_en.htm. [32] V rámci svojej audítorskej práce na výročnej správe za rok 2008 sa Európsky dvor audítorov domnieval, že zhromažďovanie údajov na vypracovanie správ by malo byť jedným z prostriedkov zabezpečovania jednotného uplatňovania smernice o DPH vo všetkých členských štátoch a rovnakého prístupu ku všetkým daňovým poplatníkom. Pozri článok 12 nariadenia Rady (ES) č. 1553/89. [33] KOM(2008) 807, 1.12.2008. [34] KOM(2010) 623, 27.10.2010, Pracovný program Komisie na rok 2011.