Uznesenie Európskeho parlamentu o vonkajšom rozmere boja proti medzinárodnému terorizmu (2006/2032(INI))



Úradný vestník 287 E , 29/11/2007 S. 0524 - 0535



P6_TA(2007)0050 Vonkajší rozmer boja proti medzinárodnému terorizmu Uznesenie Európskeho parlamentu o vonkajšom rozmere boja proti medzinárodnému terorizmu (2006/2032(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na Zmluvu o Ústave pre Európu, - so zreteľom na články 6 a 7 hlavy V Zmluvy o EÚ, - so zreteľom na Všeobecnú deklaráciu ľudských práv z 10. decembra 1948, - so zreteľom na Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd, podpísaný v Ríme 4. novembra 1950, - so zreteľom na Európsky dohovor Rady Európy o potlačovaní terorizmu, podpísaný 27. januára 1977 v Štrasburgu, - so zreteľom na trinásť v súčasnosti jestvujúcich nástrojov Organizácie spojených národov a štyri zatiaľ neúčinné nástroje prijaté v roku 2005 v oblasti prevencie a odstránenia medzinárodného terorizmu, so zreteľom na rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1368 a 1373 (2001) a 1267 (1999), ako aj na rezolúciu Valného zhromaždenia OSN č. A/RES/60/288 o globálnej stratégii Organizácie spojených národov v boji proti terorizmu z 8. septembra 2006 a k nej pripojený akčný plán, - so zreteľom na rezolúciu Bezpečnostnej rady OSN č. 1267 (1999), vykonanú na úrovni EÚ nariadením Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Kájda a Talibanom [1], - so zreteľom na záverečný dokument svetového samitu OSN o terorizme z roku 2005 (Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN č. A/RES/60/1), - so zreteľom na správu skupiny na vysokej úrovni pod názvom "Spojenectvo civilizácií", predloženú generálnemu tajomníkovi OSN 13. novembra 2006, - so zreteľom na doložku o spoločnej obrane obsiahnutú v článku 5 Washingtonskej zmluvy, na ktorú sa odvolávali členovia NATO dňa 12. septembra 2001 a na základe ktorej definovali teroristický útok na Svetové obchodné centrum zo dňa 11. septembra 2001 ako vonkajší útok proti USA, - so zreteľom na európsku bezpečnostnú stratégiu - Bezpečná Európa v lepšom svete - prijatú Európskou radou 12. decembra 2003, ako aj na stratégiu EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia, prijatú v ten istý deň, - so zreteľom na správu pod názvom "Doktrína bezpečnosti pre ľudí v Európe" - správa barcelonskej študijnej skupiny o bezpečnostných možnostiach Európy, ako bola predložená vysokému splnomocnencovi EÚ pre spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku 15. septembra 2004, - so zreteľom na závery Európskej rady v Bruseli z 25. a 26. marca 2004, hlavne na vyhlásenie Európskej rady z 25. marca 2004 o boji proti terorizmu, ktoré zahŕňa doložku solidarity, - so zreteľom na Akčný plán boja proti terorizmu, prijatý Európskou radou 21. septembra 2001 a na revidovaný akčný plán/pracovný plán Rady z 15. júna 2004, podporený Európskou radou na schôdzi, ktorá sa konala 17. a 18. júna 2004, - so zreteľom na stratégiu EÚ zameranú na boj proti terorizmu, prijatú Európskou radou 14. a 15. decembra 2005, ako aj na stratégiu EÚ proti radikalizácii a verbovaniu teroristov prijatú Európskou radou v ten istý deň, - so zreteľom na závery medzinárodného samitu o demokracii, terorizme a bezpečnosti, ktorý sa konal v Madride 8. - 11. marca 2005, - so zreteľom na správu generálneho tajomníka OSN z 27. apríla 2006 nazvanú "Zjednotení proti terorizmu: odporúčania k svetovej stratégii boja proti terorizmu" (A/60/825), - so zreteľom na správu skupiny na vysokej úrovni zloženej z významných osobností OSN zaoberajúcu sa hrozbami, výzvami a zmenami s názvom Bezpečnejší svet: naša spoločná zodpovednosť, z 2. decembra 2004, a správu generálneho tajomníka OSN z 21. marca 2005 pre samit o reforme z roku 2005: "Širší koncept slobody: rozvoj, bezpečnosť a ľudské práva pre všetkých", - so zreteľom na euro-stredomorský kódex správania v oblasti boja proti terorizmu prijatý pri príležitosti euro-stredomorského samitu v Barcelone, ktorý sa konal 27. a 28. novembra 2005, - so zreteľom na vyhlásenia EÚ/USA o boji proti terorizmu z 26. júna 2004 a posilnení vzájomnej spolupráce v oblasti nešírenia zbraní hromadného ničenia a boja proti terorizmu z 20. júna 2005; a vyhlásenie EÚ/USA zo samitu vo Viedni z 21. júna 2006, a vyjadrujúc veľké znepokojenie nad tajným programom CIA týkajúcim sa zadržiavania zajatcov, ktorého existenciu potvrdil prezident Bush 6. septembra 2006, - so zreteľom na cestovnú mapu pre vytvorenie spoločného priestoru v oblasti vonkajšej bezpečnosti medzi EÚ a Ruskom, podpísanú 10. mája 2005 pri príležitosti 15. samitu EÚ/Rusko, - so zreteľom na nedávno zistenú existenciu veľmi nebezpečných teroristických organizácií v Taliansku a Francúzsku, - so zreteľom na spoločné vyhlásenie EÚ/ASEAN (Združenie krajín juhovýchodnej Ázie) o spolupráci v oblasti boja proti terorizmu, podpísané 27. januára 2003 pri príležitosti 14. konferencie ministrov EÚ/ASEAN, - so zreteľom na spoločné vyhlásenie EÚ/OAJ (Organizácia africkej jednoty) o terorizme, z 11. októbra 2001, - so zreteľom na Rímsky štatút Medzinárodného súdneho dvora, prijatý 17. júla 1998 diplomatickou konferenciou splnomocnencov OSN, - so zreteľom na oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru z 29. novembra 2005 s názvom "Prevencia a boj proti financovaniu terorizmu prostredníctvom zvýšenej koordinácie na vnútroštátnej úrovni a väčšej transparentnosti neziskového sektora" obsahujúce odporúčania členským štátom (KOM(2005)0620) a na Memorandum Komisie z 1. decembra 2005 o financovaní terorizmu: nové usmernenia pre členské štáty o koordinačných štruktúrach na vnútroštátnej úrovni a o zraniteľnosti neziskového sektora (MEMO/05/460), - so zreteľom na svoje odporúčanie zo 7. júna 2005, adresované Európskej rade a Rade o akčnom pláne Európskej únie proti terorizmu [2], - so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre zahraničné veci a stanoviská Výboru pre rozvoj a Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci (A6-0441/2006), A. keďže medzinárodný terorizmus vrátane jeho ideológie je v súčasnosti jednou z najväčších hrozieb pre bezpečnosť, mier, stabilitu a demokratické hodnoty medzinárodného spoločenstva a hlavne predstavuje priame ohrozenie európskych občanov, členských štátov, demokracie a právneho štátu, ako aj základných hodnôt EÚ, B. so zreteľom na rozmanitý charakter terorizmu, organizácií, ktoré ho páchajú, štátov a neštátnych agentov, ktorí ho podporujú, financujú a dopúšťajú sa ho pre svoje vlastné ciele; taktiež zo zreteľom na náhly a nepredvídateľný charakter tohto javu, ktorý predpokladá zjavný zmysel pre príležitosť (hlavne v prípade terorizmu vykonávaného radikálnymi skupinami, ktoré vyhlasujú, že bránia islam) a potrebu EÚ presadzovať proaktívnu (a nielen reaktívnu) politiku boja proti terorizmu, C. keďže Európa, ktorá bola predovšetkým platformou logistickej podpory, sa zmenila na významný cieľ útokov, D. keďže boj proti terorizmu je podľa európskej bezpečnostnej stratégie jednou z priorít EÚ a kľúčovým prvkom jej vonkajších činností, E. keďže sledovanie bezpečnosti za hranicami EÚ by sa malo riadiť zásadami Doktríny bezpečnosti pre ľudí v Európe, a to najmä prostredníctvom dodržiavania ľudských práv, pravidiel multilateralizmu, vzostupným prístupom, ktorý je založený na poznaní miestnych pomerov, zameraním sa na regióny a vytvorením jasnej a legitímnej politickej autority, F. keďže EÚ má vlastnú stratégiu boja proti terorizmu, ktorá má byť začlenená do multilaterálnej stratégie a založená na bezpodmienečnom rešpektovaní ľudských práv a zásady právneho štátu, pretože terorizmus predstavuje priamy útok na oboje, a keďže akékoľvek pôsobenie mimo tohto rámca predstavuje zlyhanie demokracie, G. keďže terorizmus je vždy zločinom a nie je ospravedlniteľný, a to za žiadnych okolností, kdekoľvek a kýmkoľvek bol spáchaný, a keďže nemôže byť v žiadnom prípade použitý na naplnenie politických cieľov, H. keďže obete terorizmu predstavujú morálny referenčný bod našich spoločností a demokracie a keďže verejné orgány by ich mali vypočuť a zabezpečiť, aby ich vyjadrenia boli vždy zohľadnené pri prijímaní rozhodnutí s cieľom poraziť tých, ktorí z nich urobili nedobrovoľné obete, I. keďže teroristické skupiny zneužívajú extrémnu chudobu, neschopnosť dodržiavať ľudské práva a zásadu právneho štátu, kolektívnu frustráciu, nedostatočný prístup ku vzdelaniu a sociálne vylúčenie pre svoju stratégiu vniknutia a ovládnutia, J. keďže terorizmus nachádza ideálny terén v spoločnostiach, ktoré trpia vysokým stupňom politickej, sociálnej, hospodárskej, etnickej, náboženskej a inej diskriminácie a nedostatkom demokracie a dodržiavania ľudských práv, K. keďže účinný boj proti terorizmu si vyžaduje podrobnú znalosť teroristickej skupiny, proti ktorej sa bojuje, jej ideológie a spoločenského, politického, hospodárskeho a náboženského kontextu, v ktorom skupina vzniká a ktorým sa jej pôvodcovia a stúpenci živia, L. keďže v boji proti každej teroristickej organizácii by mali byť prijaté špecifické opatrenia so zreteľom na skutočnosť, že každá má svoje vlastné ciele, organizáciu a spôsob práce a keďže špecifické opatrenia by mali byť prijaté predovšetkým proti organizácii Al-Kájda, M. keďže hrozba terorizmu sa neobmedzuje na niektoré konkrétne zemepisné zóny, pretože teroristické organizácie sa nachádzajú vo vnútri, ako aj mimo našich hraníc a neraz dokázali, že sú schopné uskutočniť útoky a násilné akty na všetkých svetadieloch a proti viacerým krajinám zároveň, N. keďže tak jednotlivé členské štáty, ako aj EÚ a jej inštitúcie ako celok boli alebo sa môžu stať priamymi cieľmi medzinárodného terorizmu, O. keďže doterajšie smutné skúsenosti ukazujú, že žiaden členský štát nemôže jednotlivo úspešne čeliť fenoménu terorizmu a keďže nevyhnutný význam má preto skutočnosť, aby EÚ zaviedla jednak spoločnú politiku boja proti terorizmu umožňujúcu použiť všetky nástroje a prostriedky v dosahu členského štátu a EÚ, jednak účinnú a demokraticky kontrolovanú medzinárodnú spoluprácu v boji proti medzinárodnému terorizmu, P. keďže základné požiadavky účinného boja proti terorizmu sú rozšírenie transatlantickej spolupráce a koordinácie a úplné uplatňovanie vyhlásenia EÚ/USA z roku 2004 o boji proti terorizmu, spoločného vyhlásenia EÚ/USA z roku 2005 o posilňovaní vzájomnej spolupráce v oblasti nešírenia jadrových zbraní a boja proti terorizmu, a vyhlásenia EÚ/USA zo samitu vo Viedni 21. júna 2006, Q. keďže boj proti medzinárodnému terorizmu si vyžaduje silné prepojenie medzi vnútornými a vonkajšími aspektmi bezpečnosti a keďže EÚ sa musí usilovať o holistický a súdržný prístup k tejto zložitej otázke, R. uvedomujú si, že globálna dimenzia terorizmu si vyžaduje rovnako globálnu odpoveď, ktorá dokáže čeliť všetkým podobám tohto javu, jednak bezpečnostným, ako aj politickým, hospodárskym, sociálnym a kultúrnym, S. keďže EÚ je založená na systéme hodnôt, ako je to vyjadrené napríklad v kodanských kritériách, a tieto hodnoty by mali byť presadzované po celom svete ako jediný spôsob dlhodobého predchádzania terorizmu, T. keďže vonkajšie a vnútorné rozmery boja proti terorizmu sú navzájom prepojené a neoddeliteľné, U. keďže prevencia a teda potreba dôsledného posudzovania správ informačných služieb sú základnými prvkami boja proti terorizmu, ako to dokazujú niektoré útoky, V. keďže na to, aby bol postup EÚ v boji proti terorizmu účinný, je nevyhnutná lepšia koordinácia a výmena informácií medzi členskými štátmi a inštitúciami EÚ, členskými štátmi a ich príslušnými informačnými službami a špecializovanými agentúrami EÚ (ako Europol a Eurojust), W. keďže európsky koordinátor pre boj proti terorizmu, hrá dôležitú úlohu a keďže musí získať viac právomocí a prostriedkov, X. keďže EÚ musí v rámci účinného boja proti medzinárodnému terorizmu rozvíjať proaktívnu, a nie len reaktívnu politiku prevencie, ochrany a represie, Y. keďže na to, aby bol boj proti medzinárodnému terorizmu a jeho ideológii účinný, musí byť podporený skutočným presvedčením a hlbokou rozhodnosťou v rámci EÚ a jej členských štátov a musí rátať s podporou uvedomelej a dobre informovanej verejnej mienky, Z. keďže členské štáty nemôžu oddialiť realizáciu všetkých dohôd týkajúcich sa boja proti terorizmu a musia sa starať o spoluprácu pri boji proti terorizmu v rámci EÚ, ako aj na medzinárodnej úrovni, AA. presvedčený, že démonizovanie ktorejkoľvek kultúry, civilizácie alebo náboženstva v mene boja proti terorizmu je chybou, ktorá môže mať kontraproduktívne účinky, AB. keďže moslimovia patria tiež medzi obete islamského terorizmu, ktorý je sám osebe spojený s vnútornými spormi v rámci moslimského sveta a bojmi o získanie moci a prírodných zdrojov vrátane ropy, Základné princípy vonkajšieho rozmeru boja proti medzinárodnému terorizmu 1. podporuje potrebu strategického cieľa, ktorým je globálny boj proti terorizmu, dodržiavanie ľudských práv, pričom konečným cieľom je dosiahnutie väčšej bezpečnosti v EÚ a umožnenie jej občanom, aby mohli skutočne využívať priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti; zdieľa názor Rady, podľa ktorého sú v súčasnosti najvážnejšou hrozbou pre Európu radikálne násilné skupiny, ktoré tvrdia, že bránia islam, ako je zločinecká sieť Al-Kájda a skupiny s ňou prepojené alebo ovplyvnené jej ideológiou, pričom týmto sa nevylučujú ostatné formy terorizmu, 2. zdôrazňuje, že je potrebné, aby EÚ, jej členské štáty a partnerské krajiny založili globálnu stratégiu boja proti terorizmu na základných princípoch, ktorými sa riadi aj postup OSN v rámci konštruktívneho a seriózneho dialógu medzi ľuďmi a národmi, ako i kultúrami, náboženstvami a civilizáciami, ktorá by brala ohľad na vzájomné vnímanie a obavy a v rámci úplného rešpektovania medzinárodného práva, 3. žiada Komisiu a členské štáty, aby dohliadli nato, že sa nebudú stigmatizovať určité skupiny osôb z jednotlivých diaspór žijúce na európskom území, pričom podporuje najmä politiku boja proti xenofóbii a proti všetkým formám porušovania ľudských práv voči spoločenstvám prisťahovalcov a utečencov, ako aj projekty na podporu rozvoja, ktorých nositeľmi sú migranti alebo združenia migrantov; 4. vyjadruje poľutovanie nad tým, že sa na svetovom samite OSN v roku 2005 nedosiahla dohoda o všeobecnej definícii pojmu terorizmus a zdôrazňuje, že je potrebné dospieť k všeobecne prijateľnej definícii pojmu medzinárodný terorizmus; vyzýva preto Radu, aby prijala spoločnú pozíciu, ktorou sa ustanoví definícia pojmu terorizmus na základe rámcového rozhodnutia Rady 2002/475/SVV z 13. júna 2002 o boji proti terorizmu [3] a vzala pritom do úvahy definíciu navrhnutú bývalým generálnym tajomníkom OSN Kofim Annanom [4], 5. trvá na naliehavej potrebe správne a úplne zaviesť do praxe súbor politických opatrení prijatých na najvyššej politickej úrovni v rámci stratégie EÚ pre boj proti terorizmu, akčného plánu a stratégie boja proti radikalizácii a verbovaniu teroristov, aby sa ambiciózne mechanizmy a ďalšie návrhy ustanovené v týchto dokumentoch prejavili čo najrýchlejšie v konkrétnych a účinných opatreniach boja proti terorizmu; 6. víta prijatie globálnej stratégie boja proti terorizmu Valným zhromaždením OSN a k nemu pripojený akčný plán, z 8. septembra 2006; trvá na potrebe bojovať proti všetkým formám a prejavom terorizmu všetkými možnými prostriedkami v súlade s Chartou OSN, ako je to vyjadrené v rezolúcii Bezpečnostnej rady OSN č. 1624 (2005); je znepokojený oneskoreným prijímaním globálneho dohovoru proti medzinárodnému terorizmu; vyzýva inštitúcie EÚ a členské štáty, aby neúnavne pokračovali v práci s cieľom dospieť k medzinárodnému konsenzu, umožňujúcemu v prvom rade prijať globálny dohovor a potom účinne zaviesť opatrenia, obsiahnuté v uvedenej stratégii a v akčnom pláne; 7. vyjadruje poľutovanie nad tým, že napriek zjavnosti teroristickej hrozby niektoré členské štáty dosiaľ nepodpísali a/alebo neratifikovali niektoré zo sedemnástich univerzálnych nástrojov OSN v oblasti boja proti terorizmu; pripomína, že v súčasnosti iba dve krajiny ratifikovali všetkých trinásť dohovorov a 78 krajín už ratifikovalo dvanásť dohovorov; považuje však za mimoriadne znepokojujúce, že ďalších 33 krajín neratifikovalo viac ako šesť z týchto medzinárodných dohovorov; 8. žiada tie členské štáty EÚ a jej partnerov, ktoré tak dosiaľ nevykonali, aby urýchlene prijali vnútroštátne právne predpisy, ktoré sú potrebné na účinné vykonávanie týchto dohovorov a čo najskôr o tom informovali príslušné orgány OSN; 9. odporúča, aby EÚ využívala pre svoje vonkajšie činnosti vhodné prostriedky s cieľom podporiť krajiny v účasti na všetkých univerzálnych nástrojoch boja proti terorizmu a prijala primerané vnútroštátne právne predpisy potrebné na uplatňovanie ustanovení uvedených dohovorov a protokolov, pričom by tiež využívali odborné skúsenosti OSN; 10. trvá na požiadavke, aby sa vonkajšie aktivity EÚ v oblasti boja proti medzinárodnému terorizmu sústredili v prvom rade na prevenciu s cieľom zabezpečiť, aby sa radikálne alebo extrémistické skupiny i štáty neuchyľovali k používaniu terorizmu a nepodporovali ho ako prostriedok na dosiahnutie svojich cieľov; vyzýva členské štáty, aby si osvojili väčšiu inštitucionálnu spôsobilosť v boji proti terorizmu; domnieva sa, že v hlavných líniách sú ciele v oblasti prevencie stanovené stratégiou boja proti terorizmu EÚ, v súlade s týmto cieľom; 11. žiada EÚ, aby dohliadla nato, že opatrenia prijaté v oblasti boja proti terorizmu nebudú viesť k obmedzeniu kapacít oznamovacích prostriedkov južných krajín, aby tieto mohli úplne nezávisle diskutovať o otázkach týkajúcich sa práv chudobných a zraniteľných obyvateľov, keďže tieto informácie sú základným prvkom na vymedzenie konkrétnej pomoci poskytovanej týmto krajinám; 12. vyzýva štáty, s ktorými EÚ začala prístupové rokovania alebo ktoré vyjadrili záujem vstúpiť do EÚ, aby prijali okamžité opatrenia na rozpustenie nacionalistických a fanatických organizácií, ktoré priamo stoja proti demokratickým princípom EÚ a podnecujú nevraživosť a rasovú nenávisť; 13. opakuje, že vždy je potrebné zdôrazňovať odkaz, že terorizmus je neprijateľný a neospravedlniteľný žiadnym štátnym alebo neštátnym subjektom, a to za žiadnych okolností a v žiadnej kultúre, akékoľvek je stanovisko k politickému, filozofickému, ideologickému, rasovému, etnickému, náboženskému alebo inému charakteru, ktorý by mohol byť použitý na ospravedlnenie terorizmu a odstrániť všetko, čo by mohlo poslúžiť teroristom, ako napríklad dehumanizácia obetí, vypuknutie a predlžovanie vojnových konfliktov, zlá správa vecí verejných, nedostatok občianskych práv a porušovanie ľudských práv, diskriminovanie z náboženských alebo etnických dôvodov, politické vylúčenie a sociálno-ekonomická marginalizácia; 14. považuje za rovnako zásadné, aby vonkajšie činnosti EÚ v oblasti boja proti medzinárodnému terorizmu boli v súlade s príslušnou judikatúrou Súdneho dvora Európskych spoločenstiev a Európskeho súdu pre ľudské práva zamerané na zabránenie tomu, aby teroristi získali prístup k prostriedkom na uskutočnenie útokov, napríklad tak, že sa im znemožní cestovať, že sa im zamedzí prístup ku komunikačným prostriedkom a možnosť získavať ďalších stúpencov, prístup k internetu, prijímanie finančnej podpory, zapojiť sa do prania špinavých peňazí, prístup k zbraniam, konvenčným, ale aj jadrovým, biologickým, chemickým alebo rádiologickým a že sa im znemožní ľahké dosiahnutie cieľov a želaných následkov; 15. domnieva sa, že opatrenia v oblasti ochrany, obsiahnuté v stratégii boja proti terorizmu Európskej únie sledujú uvedený smer, ich skutočná účinnosť je však veľmi variabilná a že existuje mnoho iných možností z hľadiska vonkajších postupov EÚ; 16. znovu pripomína potrebu bojovať proti tokom nelegálneho kapitálu a praniu špinavých peňazí v rámci EÚ (prostredníctvom vykonávania smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu [5], najneskôr do decembra 2007) ale aj mimo EÚ, a vykonávať účinnú kontrolu rôznych islamských charitatívnych organizácií; 17. poznamenáva, že je povinnosťou členských štátov vykonávať dohľad a odporúča im, aby riadne využívali všetky nástroje vonkajšej činnosti, ktoré má EÚ k dispozícii aby odradila tie štáty, ktoré tak činia, a to v prípade potreby aj prostredníctvom sankcií a donucovacích opatrení, od podpory teroristických skupín a od organizovania, financovania a podnecovania alebo akejkoľvek inej podpory teroristickej činnosti; 18. bezvýhradne podporuje rozvoj schopností členských štátov predchádzať terorizmu prostredníctvom presadzovania a vlády zákona, rešpektovania ľudských práv a vytvorenia účinného systému trestného práva, ako aj prostredníctvom podpory kvalitného vzdelávania, náboženskej a kultúrnej tolerancie; vyzýva všetky štáty v rámci medzinárodného spoločenstva, aby zákonom zakázali podnecovanie a páchanie teroristických činov a aby zabraňovali takémuto správaniu, ako sa to žiada v globálnej stratégii OSN na boj proti terorizmu z 8. septembra 2006; 19. domnieva sa, že rozvoj preventívnych schopností si takisto vyžaduje, aby sa členské štáty priamo postavili proti financovaniu teroristických organizácií použitím konkrétnych prostriedkov, aby dozerali na bezpečnosť dopravy (ako je stanovené v európskom programe na ochranu kritickej infraštruktúry (EPCIP) (KOM(2004)0702)), využívajúc možnosti poskytované internetom na boj proti terorizmu, zlepšujúc ochranu prípadných cieľov terorizmu a schopnosť reagovať na útoky, ako aj schopnosť štátov zabrániť tomu, aby teroristi získali konvenčné zbrane alebo jadrový, biologický, chemický alebo rádiologický materiál; 20. zdôrazňuje, že v rámci boja proti terorizmu je potrebné pokračovať v obrane ľudských práv a základných slobôd prostredníctvom prístupných medzinárodných nástrojov, pričom treba vziať do úvahy, že ľudské práva sú univerzálnou hodnotou a neoddeliteľnou časťou vonkajších akcií EÚ a tiež skutočnosť že ich porušenie predstavuje jasné znevýhodnenie boja proti terorizmu a zlyhanie demokracie; preto sa domnieva, že jedinými účinnými nástrojmi použitými v boji proti medzinárodnému terorizmu sú právne prostriedky a všetky činnosti, ktoré unikajú nezávislej medzinárodnej kontrole, ako je výnimočné vydávanie osôb alebo väzenia, ktoré pôsobia mimo medzinárodného právneho rámca, by mali byť na základe medzinárodného práva zakázané; 21. pri boji proti terorizmu považuje za základné, aby boli k dispozícii dostatočné ľudské a rozpočtové zdroje; podporuje rôzne návrhy Komisie v tomto smere; navrhuje, aby súvisiace náklady na protiteroristickú operáciu v rámci Európskej bezpečnostnej a obrannej politiky (EBOP) boli financované z rozpočtu EÚ; podporuje vytvorenie medzinárodného fondu, ktorý by finančne podporoval štáty s obmedzenejšími prostriedkami, aby dokázali úspešne zvládnuť svoje povinnosti v rámci protiteroristického boja; 22. domnieva sa, že zahrnutie finančnej podpory pre rôzne činnosti spojené s predchádzaním a bojom proti terorizmu do ODA, by ešte viac zdiskreditovalo pojem oficiálnej rozvojovej podpory a jej hlavného cieľa, ktorým je odstránenie chudoby; 23. naliehavo žiada, aby všetky programy EÚ na rozvoj spolupráce v oblasti protiteroristického boja, monitorovacích technológií a výmeny informácií, obsahovali finančnú doložku, prostredníctvom ktorej sa časť rozpočtu vyhradí pre otázky týkajúce sa základných práv ako aj pre analýzu následného vplyvu, ktorá by sa realizovala nezávisle; 24. členským štátom dôrazne pripomína skutočnosť, že nič nemôže ospravedlniť odňatie pomoci poskytovanej krajinám, ktoré sa venujú znižovaniu chudoby a uplatňovaniu rozvojových cieľov milénia, v prospech krajín, ktoré sú priamo zapojené do boja proti terorizmu; 25. pripomína, že dodatočné finančné zdroje uvoľnené prostredníctvom inovatívnych finančných nástrojov nemôžu nahradiť záväzky prijaté v súvislosti s ODA a domnieva sa, že tieto nové zdroje, v prípade ak sú k dispozícii, by nemali slúžiť na financovanie preventívnych opatrení alebo boja proti terorizmu, na úkor opatrení spojených s bojom proti chudobe, na ktoré by tieto nové zdroje mali byť výhradne určené; 26. upozorňuje na skutočnosť, že rozvoj spoločného prístupu k riadeniu vonkajších hraníc EÚ by mohol predstavovať jeden zo základných prvkov boja proti terorizmu a obáva sa, že technické vybavenie, ktoré majú k dispozícii orgány zodpovedné za hraničnú kontrolu, nie je na rovnako vysokej úrovni; 27. zdôrazňuje rozhodujúcu úlohu občianskej spoločnosti, ako aj mimovládnych organizácií na podporu transkultúrneho a medzináboženského porozumenia pomocou konštruktívneho dialógu; 28. domnieva sa, že je nevyhnutné rozvinúť medzikultúrny dialóg a iné opatrenia budujúce dôveru v rámci, ako aj mimo EÚ, pričom prvou požiadavkou je dosiahnutie spoločného chápania pojmu "medzikultúrny dialóg" v rámci EÚ; okrem toho sa domnieva, že je tiež nevyhnutné preveriť faktory, ktoré prispievajú k radikalizácii a verbovaniu moslimov vnútri aj mimo Európy; Prostriedky dostupné EÚ v oblasti vonkajších akcií na boj proti terorizmu 29. zdôrazňuje rozmanitý charakter reakcií, ktoré má EÚ k dispozícii pri vonkajších akciách v boji proti terorizmu a potrebu členských štátov zhodnúť sa a súdržne používať svoje politické, preventívne a represívne nástroje, ako aj nástroje policajnej a súdnej spolupráce, spravodajské a informačné nástroje, a tiež akýkoľvek ďalší typ reakcie, podporovaný OSN, ktorý je súčasťou multilaterálnej stratégie; 30. poukazuje na odporúčania obsiahnuté vo svojom uznesení z 28. septembra 2006 [6], kde sa osobitne zdôrazňuje skutočnosť, že pokiaľ sa za účelom rozvojovej spolupráce zahrnie množstvo cieľov, ktoré sú len v nepriamej spojitosti alebo vôbec nesúvisia so stratégiou vymedzenou Európskym konsenzom o rozvoji a s realizáciou rozvojových cieľov milénia, v súvislosti s ktorými OSN uvádza, že je potrebná ročná dodatočná pomoc vo výške 50 miliónov USD, ešte sa v značnej miere zvýši obtiažnosť účinného postupu voči chudobe; 31. žiada Komisiu a členské štáty, aby pokračovali v protiteroristickej politike, v rámci ktorej sa nespochybnia reakcie európskej rozvojovej spolupráce vo vypracovaní a uplatňovaní stratégií, ktorých cieľom je účinne bojovať proti chudobe a predchádzať násilným a stále zdĺhavejším konfliktom najmä v Afrike; 32. naliehavo žiada, aby reakcia EÚ voči terorizmu bola primeraná a zacielená na boj proti terorizmu, najmä so zreteľom na skutočnosť, že pokiaľ sa nedokáže opak, najproduktívnejšie opatrenia v boji proti novým formám terorizmu predstavujú účinné spravodajské a policajné služby, inými slovami zákonné činnosti, ktoré však nespadajú do oblasti politiky rozvojovej spolupráce ani boja proti chudobe; 33. opakuje svoj návrh na podporu väčšej súdržnosti a účinnosti protiteroristickej politiky EÚ v jej vzťahoch s tretími krajinami prostredníctvom: a) posilnenia politického dialógu o tejto otázke so všetkými krajinami, hlavne s krajinami, s ktorými Spoločenstvo a/alebo jeho členské štáty uzavreli alebo rokovali o dohodách o pridružení a dohodách o spolupráci, b) politickej, obchodnej a rozvojovej podpory umiernených islamských krajín týkajúcej sa boja proti terorizmu a sociálnych, politických a hospodárskych reforiem uplatňovaných v týchto krajinách, c) posilnenia politického dialógu a spolupráce v oblasti boja proti terorizmu s významnými partnermi EÚ, t. j. Izrael, Japonsko, Austrália, Kanada, Rusko, atď., a najmä USA, ktoré stoja v prvej línii boja proti terorizmu, bez toho, aby sa to akokoľvek dotklo úrovne ochrany ľudských práv; d) podpory medzinárodného konsenzu pri prijímaní globálneho dohovoru o medzinárodnom terorizme a rozvoj globálnej stratégie proti terorizmu prijatej Valným zhromaždením OSN 8. septembra 2006 vrátane spoločnej definície terorizmu, e) podmienky uloženej všetkým tretím krajinám, s ktorými EÚ udržiava vzťahy, aby podpísali a ratifikovali sedemnásť univerzálnych nástrojov OSN v oblasti boja proti terorizmu, ako aj opčný protokol k dohovoru OSN proti mučeniu a inému krutému, neľudskému či ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu, f) prísneho uplatňovania doložky o boji proti terorizmu, ako aj doložky o ľudských právach, uvedených v dohodách s tretími krajinami, bez akejkoľvek zmeny ich obsahu, g) prerušenie politických a obchodných vzťahov so štátmi, ktoré opakovane nekonali v súlade so svojimi záväzkami voči výboru OSN pre boj proti terorizmu, h) zavedenia kódexu medziinštitucionálneho správania pre vonkajšie vzťahy EÚ, ako ho navrhol Európsky parlament vo svojom uznesení z 25. apríla 2002 o oznámení Komisie Rade a Európskemu parlamentu o úlohe Európskej únie pri podpore ľudských práv a pri demokratizácii v tretích krajinách [7], i) posilnenia spolupráce s kľúčovými medzinárodnými a regionálnymi organizáciami, ktoré stoja v prvej línii pri udržiavaní svetového mieru a bezpečnosti, v prvom rade s OSN (hlavne Bezpečnostná rada a jej výbor proti terorizmu a Úrad OSN pre drogy a kriminalitu), OBSE, Rada Európy a NATO, j) podpory striktného uplatňovania rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1540 (2004), s cieľom zabrániť neštátnym subjektom a štátom, ktoré nie sú zmluvnými partnermi zmluvy o nešírení jadrových zbraní získavať jadrové, chemické alebo biologické zbrane, v súlade so stratégiou EÚ na boj proti šíreniu zbraní hromadného ničenia, ako aj prostredníctvom podpory a rozvoja nových iniciatív v oblasti jadrového odzbrojenia a obnovenie činnosti konferencie OSN o odzbrojení, k) zintenzívnenia spolupráce pri výmene informácií a pri spolupráci medzi bezpečnostnými a informačnými službami vrátane vojenských informačných služieb, ako aj medzi policajnými, súdnymi a colnými orgánmi členských štátov, hlavne Spoločným situačným centrom (SitCen), Európskou agentúrou pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach (Frontex), Europolom, Interpolom a Eurojustom a rôznymi kompetentnými úradmi na európskej úrovni, koordinátorom pre boj proti terorizmu Gijsom De Vriesom a členom Komisie zodpovedným za oblasť spravodlivosti a bezpečnosti Francom Frattinim; zdokonalením bezpečnostných protokolov a interoperability tak, že sa aktivity informačných agentúr a agentúr na presadzovanie práva zachovajú prísne oddelené, ako sa uvádza v mnohých národných ústavách a pod podmienkou, že sa zabezpečí parlamentná a súdna kontrola; l) organizovania pravidelných stretnutí (aspoň raz ročne) za účasti príslušných ministrov členských štátov, člena Komisie zodpovedného za spravodlivosť, slobodu a bezpečnosť, ako aj európskeho koordinátora pre boj proti terorizmu a riaditeľa Europolu, Eurojustu, SitCenu a Frontexu, ktorí sa budú venovať výhradne otázke boja proti medzinárodnému terorizmu; m) podpory globálneho konsenzu o potrebe ukončiť offshorové bankové služby a iné formy finančných rajov, ktoré teroristi využívajú na utajenie svojich finančných transakcií, n) vykonávania Protokolu proti výrobe a nezákonnému obchodovaniu so strelnými zbraňami, ich súčiastkami a muníciou, ktorý dopĺňa Dohovor OSN proti medzinárodnému organizovanému zločinu a Akčný program OSN na prevenciu, boj a odstránenie nezákonného obchodu s ľahkými a ručnými zbraňami vo všetkých jeho aspektoch, o) posilnenia protiteroristickej vojenskej jednotky pomocou cvičení a iných opatrení, p) zvýšenia právomocí Europolu s cieľom zabezpečiť efektívnosť plnenia jeho úlohy v boji proti terorizmu, q) zlepšenia spolupráce s USA v oblasti výmeny informácií a spolupráce medzi bezpečnostnými a informačnými službami, ako aj policajnými, súdnymi a colnými orgánmi, r) posilnenia spolupráce špeciálnych síl členských štátov a tretích krajín; 34. víta rôzne iniciatívy na podporu dialógu, tolerancie a porozumenia medzi rozdielnymi kultúrami, civilizáciami a náboženstvami; považuje myšlienku vytvorenia "euro-stredomorského občianstva" za príklad rozsiahlej a konkrétnej iniciatívy, ktorá môže pomôcť prezentovať rozličné koncepcie spoločnej budúcnosti tohto regiónu; 35. zdôrazňuje potrebu väčšej spolupráce a koordinácie s USA v boji proti medzinárodnému terorizmu, pričom trvá na potrebe ochraňovať základné zásady ľudských práv; 36. zdôrazňuje potrebu rozšírenia právomocí a zvýšenia objemu prostriedkov, ktoré má k dispozícii európsky koordinátor pre boj proti terorizmu (s presným uvedením neprimeraných prostriedkov, ktoré mu boli poskytnuté), aby jeho práca mala väčší vplyv a bola viac viditeľná; 37. žiada Komisiu a Radu, aby v rámci svojich vonkajších vzťahov trvali na podpísaní a ratifikácii Rímskeho štatútu a tým aj na všeobecnom uznaní záväznej povahy jurisdikcie Medzinárodného trestného súdu zo strany všetkých tretích krajín; 38. vyzýva Radu, Komisiu a vlády členských štátov, aby prijali účinné a praktické opatrenia na zákaz teroristických organizácií; 39. považuje za nevyhnutné podporovať posilnenie vonkajšej stability EÚ prostredníctvom využitia všetkých dostupných prostriedkov, programov a zdrojov pri vonkajších činnostiach a prostredníctvom činností, akými sú: a) nový nástroj stability, založený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1717/2006 z 15. novembra 2006 [8], ktorý má poskytnúť nový právny základ dlhodobej činnosti v rámci takých tém, ako je boj proti terorizmu, nešírenie zbraní hromadného ničenia, boj proti organizovanému zločinu, konvenčné odzbrojovanie alebo bezpečnosť ľudí; pripomína vyhlásenie Komisie o protiteroristických opatreniach, ktoré je prílohou k nástroju stability, v ktorom Komisia zaručuje, že všetky protiteroristické opatrenia financované v rámci tohto nástroja budú rešpektovať záväzky z oblasti ľudských práv a príslušné humanitárne právo a že Komisia bude sledovať ich dodržiavanie v prijímajúcich krajinách, b) podpora (odteraz až kým uvedený nástroj nenadobudne účinnosť) stratégie pomoci, vypracovanej Komisiou na pomoc tretím krajinám, aby dokázali čeliť teroristickej hrozbe prostredníctvom programov v rámci nástroja európskej susedskej a partnerskej politiky v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1638/2006 z 24. októbra 2006 [9] a nástroja stability ako prostriedku na zaradenie protiteroristickej pomoci do všetkých programov Komisie v oblasti pomoci, ako to požaduje Európska rada; c) rozširovanie uvedenej stratégie pomoci na všetky oblasti vonkajších činností EÚ, ako aj vo všetkých programoch rozvojovej pomoci, s výnimkou humanitárnej pomoci, ktorá je svojou podstatou nepodmienená, d) posilnenie využívania mechanizmu rýchlej reakcie pri operáciách civilného a vojenského charakteru; e) záruka zo strany Komisie a Rady o tom, že starostlivosť o obete terorizmu sa stáva základným kameňom politiky EÚ v tejto oblasti, a teda ubezpečenie o tom, že sa na nich bude brať v plnej miere ohľad tak, aby boli vypočutí, informovaní a aby sa im poskytla potrebná pomoc; f) vytvorenie kancelárie v rámci novej protiteroristickej stratégie OSN z 8. septembra 2006, ktorá by pomáhala všetkým obetiam terorizmu bez ohľadu na ich občianstvo; 40. žiada Komisiu, aby v čo najkratšom čase predložila oznámenie, uvádzajúce jestvujúce mechanizmy a programy pomoci na zníženie a eliminovanie bezpečnostných hrozieb, ktorým je vystavená EÚ a jej občania, a hlavne návrhy a odporúčania zamerané na zlepšenie účinnosti a súdržnosti programov pomoci EÚ; 41. vyzýva členské štáty, aby viac prispievali k jednotnému zhodnoteniu bezpečnostnej situácie v celej EÚ rozšírením toku informácií do Situačného strediska sekretariátu Rady EÚ; vyzýva členské štáty, aby situačnému stredisku poskytli viac personálu a prostriedkov a viac vychádzali z jeho hodnotení týkajúcich sa terorizmu, ktoré zahŕňajú informácie o vonkajších hrozbách a informácie od vnútorných bezpečnostných služieb a Europolu; 42. odporúča prijatie opatrení smerujúcich k zavedeniu nového zloženia stretnutí Rady, na ktorých sa zúčastňujú ministri zahraničných vecí a ministri vnútra, pokiaľ sú na programe otázky boja proti terorizmu; 43. odporúča vykonávanie ustanovení Zmluvy o EÚ týkajúcich sa EBOP, ktoré sa vzťahujú na boj proti terorizmu, ako aj deklarácie o boji proti terorizmu z 25. marca 2004, akčného plánu prijatého Európskou radou 21. septembra 2001 a stratégie boja proti terorizmu z 14. a 15. decembra 2005, a to prijatím opatrení ako sú: a) spoločné vypracovanie núdzových plánov, kde sa využíva účinná doložka solidarity a vzájomnej pomoci, uvedená vo vyhlásení o boji proti terorizmu, b) využitie - ak je to potrebné - špeciálnych policajných a/alebo vojenských operácií v rámci EBOP ako výrazu reakcie EÚ na teroristickú hrozbu, c) prispôsobenie stálej štruktúrovanej spolupráce a "bojových jednotiek", predpokladaných v protokole 23 k Zmluve o Ústave pre Európu, jej novým úlohám, d) zrušenie pravidla jednomyseľnosti týkajúceho sa niektorých oblastí policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach; Parlamentná kontrola boja proti medzinárodnému terorizmu zo strany inštitúcií EÚ 44. zdôrazňuje životnú dôležitosť prevencie v oblasti boja proti medzinárodnému terorizmu a potrebu deliť sa v reálnom čase s ostatnými členskými štátmi a inštitúciami EÚ o všetky získané informácie prostredníctvom spoľahlivých a účinných informačných systémov a jasného a profesionálneho hodnotenia správ, vypracovávaných rôznymi policajnými a informačnými službami; 45. žiada Radu, aby revidovala a aktualizovala medziinštitucionálnu dohodu z 20. novembra 2002 uzatvorenú medzi Európskym parlamentom a Radou, týkajúcu sa prístupu Európskeho parlamentu k dôverným informáciám v rámci bezpečnostnej a obrannej politiky [10], s cieľom zlepšiť súčasný proces prenášania utajených informácií a zaručiť prístup Európskeho parlamentu ku všetkým informáciám v oblasti boja proti medzinárodnému terorizmu; Európskemu parlamentu sa nesmie brániť v prístupe k týmto informáciám, ktoré boli alebo majú byť na internej úrovni poskytnuté národným parlamentom vládami príslušných členských štátov alebo medzinárodnými organizáciami, ktorých sú tieto štáty členmi; 46. žiada Radu, aby sa vo svojej výročnej správe o SZBP neuspokojila s opisom aktivít EÚ v oblasti boja proti terorizmu, ale aby na základe článku 21 Zmluvy o EÚ skutočne konzultovala s Európskym parlamentom otázku hlavných aspektov a základných možností tohto boja, čo predstavuje prioritu európskej bezpečnostnej stratégie, vonkajších aktivít EÚ a SZBP ako celku; považuje za nevyhnutné, aby bol Európsky parlament informovaný a aby sa s ním konzultovalo v prípade hromadného teroristického útoku, v prípade potreby prostredníctvom osobitného výboru, o ktorom sa hovorí vo vyššie uvedenej medziinštitucionálnej dohode z 20. novembra 2002; 47. domnieva sa, že politický dialóg na vysokej úrovni, pri ktorom sa každý polrok stretnú EP, Rada a Komisia, kde sa hovorí o boji proti terorizmu, je dobrým príkladom možností, aké existujú v oblasti medziinštitucionálnej spolupráce pri boji proti terorizmu; navrhuje, aby sa tieto schôdze konali minimálne každý štvrťrok a aby predsedovia troch stálych výborov pre tri veľké oblasti vonkajších aktivít (zahraničné veci, medzinárodný obchod a rozvojová spolupráca) boli takisto zaradení do delegácie EÚ; 48. žiada, aby správy vypracovávané Spoločným situačným strediskom pre Radu boli takisto pravidelne odovzdávané aj Európskemu parlamentu, ak to bude potrebné, tak v súlade so spôsobom, o ktorom sa hovorí vo vyššie uvedenej medziinštitucionálnej dohode; 49. považuje za potrebné, aby bol Európsky parlament úzko spojený s výkonným mechanizmom doložky o solidarite, ktorej zavedenie bolo schválené v Deklarácii o boji proti terorizmu, najmä v prípadoch, keď sa prijaté rozhodnutia týkajú EBOP; 50. žiada Komisiu a európskeho koordinátora pre boj proti terorizmu, aby Európskemu parlamentu predložili výročnú správu o rozvoji svojich aktivít v tejto oblasti a aby vzali do úvahy pripomienky a odporúčania, ktoré by Európsky parlament mohol formulovať v tomto smere; 51. znova žiada Radu, aby ho informovala o pravidelnej aktualizácii spoločnej pozície Rady 2001/931/SZBP z 27. decembra 2001 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom [11] (zoznam teroristických skupín a organizácií) a o jej vývoji od roku 2001; 52. zaväzuje sa nadviazať posilnený dialóg s národnými parlamentmi v oblasti boja proti terorizmu s cieľom zabezpečiť spoločnú parlamentnú kontrolu činností rôznych bezpečnostných a informačných služieb, keďže Európsky parlament ako zástupca občanov EÚ má vykonávať verejnú a transparentnú kontrolu prijímaných opatrení EÚ v oblasti boja proti terorizmu, hlavne čo sa týka aktivít európskeho koordinátora pre boj proti terorizmu a rôznych orgánov, ktoré sa venujú plneniu tejto úlohy; * * * 53. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Európskej rade, Rade, Komisii, vládam a parlamentom členských štátov, Rade Európy, OSN a jej špecializovaným agentúram. [1] Ú. v. ES L 139, 29.5.2002, s. 9. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 14/2007 (Ú. v. EÚ L 6, 11.1.2007, s. 6). [2] Ú. v. EÚ C 124 E, 25.5.2006, s. 241. [3] Ú. v. ES L 164, 22.6.2002, s. 3. [4] "Popri činnostiach, ktoré už sú zakázané platnými dohovormi a zmluvami, je terorizmus činnosťou, ktorá je zameraná na spôsobenie smrti alebo vážnej fyzickej či materiálnej škody, pričom má za cieľ zastrašiť obyvateľstvo alebo donútiť vládu či medzinárodnú organizáciu niečo vykonať alebo upustiť od nejakého konania." (Definícia pôvodne navrhovaná skupinou na vysokej úrovni pre hrozby, výzvy a zmenu, v jej správe z 2. decembra 2004). [5] Ú. v. EÚ L 309, 25.11.2005, s. 15. [6] Prijaté texty, P6_TA(2006)0382. [7] Ú. v. EÚ C 131 E, 5.6.2003, s. 147. [8] Ú. v. EÚ L 327, 24.11.2006, s. 1. [9] Ú. v. EÚ L 310, 9.11.2006, s. 1. [10] Ú. v. ES C 298, 30.11.2002, s. 1. [11] Ú. v. ES L 344, 28.12.2001, s. 93. --------------------------------------------------