Návrh NARIADENIE RADY, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES /* COM/2012/0725 final - 2012/0342 (NLE) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Európske pravidlá v oblasti štátnej pomoci boli prvýkrát zavedené Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva uhlia a ocele z roku 1952 a Zmluvou o založení európskeho hospodárskeho spoločenstva z roku 1957. V súčasnosti sú tieto pravidlá zakotvené v Zmluve o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“ alebo „zmluva“). V článku 107 ZFEÚ sa vymedzuje pojem štátnej pomoci, ako aj dôvody, na základe ktorých možno túto pomoc považovať za zlučiteľnú s vnútorným trhom, zatiaľ čo v článku 108 ZFEÚ sa stanovujú základné procesné zásady, ktorými sa Komisia riadi v snahe zabezpečiť dodržiavanie hmotnoprávnych pravidiel v oblasti štátnej pomoci zo strany členských štátov. Na základe článku 109 ZFEÚ môže Rada na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom vydať akékoľvek nariadenia potrebné na uplatňovanie článkov 107 a 108 ZFEÚ. V roku 1999 prijala Rada nariadenie (ES) č. 659/1999[1] (ďalej len „procesné nariadenie“), ktoré podrobnejšie vymedzuje procesné pravidlá pre uplatňovanie článkov 107 a 108 ZFEÚ, pričom toto nariadenie sa bez akýchkoľvek významnejších úprav uplatňuje až dodnes. Konanie vo veci štátnej pomoci stanovené v článku 108 ZFEÚ a podrobnejšie uvedené v procesnom nariadení vychádza z troch hlavných zásad: – Členské štáty sú povinné vopred oznámiť všetky zamýšľané opatrenia pomoci, s výnimkou prípadov, na ktoré sa vzťahuje nariadenie alebo rozhodnutie o skupinovej výnimke, a príslušný členský štát nesmie dané opatrenie zaviesť pred tým, ako Komisia prijme rozhodnutie, ktorým sa táto pomoc schvaľuje. V tomto zmysle môže Komisia na základe v zásade dvojstranného (členský štát/Komisia) predbežného zisťovania („prvá fáza“), ktoré je vo všeobecnosti obmedzené na dva mesiace, pomoc buď schváliť alebo začať formálne zisťovanie („druhá fáza“), ktoré sa bude snažiť ukončiť do 18 mesiacov s cieľom danú pomoc schváliť (v prípade potreby po splnení určitých podmienok) alebo ju zamietnuť. – Komisia je zároveň povinná starostlivo a nestranne preskúmať sťažnosti predložené zainteresovanými stranami a bezodkladne prijať v tejto veci rozhodnutie. Ak z rozhodnutia Komisie vyplýva, že dané opatrenie nepredstavuje štátnu pomoc, ako to tvrdí sťažovateľ, Komisia je povinná poskytnúť sťažovateľovi aspoň náležité vysvetlenie, na základe akých dôvodov neboli faktické a právne skutočnosti uvedené v sťažnosti dostatočné na preukázanie existencie štátnej pomoci. – Komisia je okrem toho povinná neustále posudzovať všetky existujúce schémy pomoci v členských štátoch, pričom môže členským štátom navrhnúť akékoľvek vhodné opatrenia, ktoré sú z hľadiska postupného rozvoja fungovania vnútorného trhu nevyhnutné. Tieto hlavné znaky konania vo veci štátnej pomoci sú priamym dôsledkom systému kontroly štátnej pomoci stanoveného v zmluve, na základe ktorého je posudzovanie zlučiteľnosti opatrení štátnej pomoci s vnútorným trhom vo výlučnej právomoci Komisie. Viac ako 13 rokov po nadobudnutí účinnosti procesného nariadenia je nevyhnutné pristúpiť k jeho modernizácii a prispôsobiť tak konanie vo veci štátnej pomoci Európskej únii s 27 členskými štátmi, 500 miliónmi obyvateľov a 23 úradnými jazykmi. Hospodárska a finančná kríza ohrozila integritu vnútorného trhu a poukázala na potrebu účinnejšej a efektívnejšej kontroly štátnej pomoci a presadzovania práva. Z tejto skúsenosti vyplynulo, že Komisia musí disponovať lepšími nástrojmi, aby bola schopná zasahovať v lehotách, ktoré sú relevantné z hľadiska podnikateľského prostredia, a aby dokázala podporovať riadne využívanie verejných zdrojov na politiky zamerané na rast. Z tohto dôvodu prijala Komisia 8. mája 2012 oznámenie s názvom „Modernizácia štátnej pomoci EÚ (MŠP)“[2], ktorým sa začína komplexná reforma rámca štátnej pomoci. Vďaka tejto modernizácii sa zabezpečí, že politika štátnej pomoci bude prispievať k implementácii stratégie Európa 2020[3], t. j. európskej stratégie rastu pre toto desaťročie, ako aj ku konsolidácii rozpočtu. Revízia procesného nariadenia je jedným z predpokladov, ktoré by mali Komisii umožniť dosiahnuť ciele tejto iniciatívy. Vďaka reforme konania vo veci štátnej pomoci by sa mala v prvom rade zlepšiť účinnosť kontroly štátnej pomoci[4]. Na potrebu reformy konania vo veci štátnej pomoci dôrazne poukázal aj Dvor audítorov vo svojej osobitnej správe č. 15/2011 s názvom „Zabezpečujú postupy Komisie účinný výkon kontroly štátnej pomoci?“[5]. Navrhovanou reformou procesného rámca štátnej pomoci bude Komisia reagovať predovšetkým na tieto odporúčania Dvora audítorov: – minimalizovať počet žiadostí o informácie zasielaných členským štátom; – pohotovo vybavovať nepodložené žiadosti s cieľom zabezpečiť väčšiu právnu istotu pre všetky zainteresované strany; – pravidelne informovať sťažovateľa, členský štát a príjemcu pomoci o napredovaní v jednotlivých veciach, ako aj o výsledkoch zisťovania; – zlepšiť účinnosť a spoľahlivosť postupu zhromažďovania údajov. Uvedené odporúčania výslovne podporili aj Rada[6] a Európsky parlament[7]. 2. PREHĽAD NAVRHOVANÝCH ZMIEN A DOPLNENÍ V tejto súvislosti sa navrhovaná reforma procesného nariadenia zameria na dve oblasti, ako sa uvádza v oznámení MŠP[8], a to na: zlepšenie vybavovania sťažností (2.1) a na zabezpečenie účinného a spoľahlivého zhromažďovania informácií z trhu (2.2). 2.1. ZLEPŠENIE VYBAVOVANIA SŤAŽNOSTÍ Sťažnosti sú v zásade veľmi užitočným zdrojom informácií, ktorý umožňuje Komisii zamerať zisťovanie na tie hospodárske sektory, v ktorých protiprávna štátna pomoc narúša hospodársku súťaž na úrovni EÚ. Komisii je však každoročne doručených v priemere viac ako 300 sťažností, ktoré predkladajú zainteresované strany[9] a iné subjekty. V mnohých prípadoch však nie sú dôvodom ich predloženia skutočné obavy o narušenie hospodárskej súťaže alebo tieto sťažnosti nie sú dostatočne podložené. Väčšina sťažností sa preto nevybavuje prioritne a priemerná doba ich vybavovania má tak vzostupnú tendenciu[10]. V dôsledku uvedených skutočností považujú členské štáty a sťažovatelia postup vybavovania sťažností v niektorých prípadoch za nepredvídateľný a netransparentný. V roku 2009 bol v Kódexe najlepšej praxe pre uskutočňovanie konaní vo veci kontroly štátnej pomoci[11] stanovený transparentný postup vybavovania sťažností vo viacerých fázach. Avšak dvojročné skúsenosti s jeho uplatňovaním naznačujú, že očakávané výhody, t. j. obmedzenie dĺžky vybavovania sťažností, väčšia účinnosť a predvídateľnosť tohto postupu, sa nepodarilo dosiahnuť v plnom rozsahu. Ani vďaka kódexu najlepšej praxe nebolo možné odstrániť niektoré zo základných nedostatkov súčasného systému, keďže tieto nedostatky pramenia priamo z procesného nariadenia. Práve z tohto dôvodu sa navrhuje, aby sa na riešenie týchto otázok zamerala reforma samotného procesného nariadenia. * * * V tomto ohľade sa navrhované zmeny a doplnenia procesného nariadenia zameriavajú na zlepšenie kvality doručovaných informácií, a to prostredníctvom objasnenia požiadaviek týkajúcich sa predkladania sťažností, ako aj prostredníctvom formálneho stanovenia predvídateľného a transparentného postupu ich vybavovania vo viacerých fázach. V súčasnosti je Komisia povinná preskúmať každé údajné porušenie pravidiel v oblasti štátnej pomoci, a to bez ohľadu na zdroj informácií. Na rozdiel od pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 101 a 102 ZFEÚ, v súvislosti s ktorými je postup predkladania sťažností upravený v nariadeniach 1/2003[12] a 773/2004[13], nie je predkladanie sťažností týkajúcich sa štátnej pomoci podmienené žiadnymi formálnymi požiadavkami. Keďže v procesnom nariadení nie sú stanovené žiadne konkrétne pravidlá, Všeobecný súd vo svojom rozsudku vo veci Ryanair z 29. septembra 2011[14] dospel k záveru, že v súčasnosti neexistujú žiadne formálne požiadavky, ktoré je potrebné splniť, aby mohla Komisia prijať sťažnosť týkajúcu sa štátnej pomoci. V záujme transparentnosti a právnej istoty by sa teda mali objasniť podmienky predkladania sťažností, na základe ktorých disponuje Komisia informáciami o údajnej protiprávnej pomoci a ktoré sú teda podnetom na začatie predbežného preskúmania (zmena a doplnenie článku 10). V tejto súvislosti je vhodné od sťažovateľov vyžadovať, aby: – predkladali určité množstvo povinných informácií. Z tohto dôvodu je vhodné splnomocniť Komisiu prijatím vykonávacích ustanovení týkajúcich sa formy a obsahu sťažností (zmena a doplnenie článku 27), – preukázali, že sú zainteresovanými stranami v zmysle článku 108 ods. 2 ZFEÚ[15] a článku 1 písm. h) procesného nariadenia[16] a že majú teda oprávnený záujem predložiť sťažnosť. V záujme dosiahnutia tohto cieľa sa navrhuje, aby sa v článku 20 ods. 2 o právach zainteresovaných strán stanovilo, že „akákoľvek zainteresovaná strana môže predložiť sťažnosť“. V prípade, že doručené informácie sa nebudú klasifikovať ako sťažnosť, pretože nespĺňajú podmienky prípustnosti, Komisia nebude povinná prijať formálne rozhodnutie. Takéto podania budú zaregistrované ako informácie z trhu, ktoré by sa mohli využiť v neskoršej fáze na účely zisťovania ex officio. S cieľom doplniť postup prebiehajúci vo viacerých fázach, ktorý bol stanovený v kódexe najlepšej praxe[17], by sa malo v procesnom nariadení formálne stanoviť, že Komisia môže sťažnosť považovať za stiahnutú v tom prípade, že sťažovateľ jej spätne neposkytne žiadne zmysluplné informácie alebo že v rámci konania iným spôsobom nespolupracuje. Týmto spôsobom by sa mohlo zabezpečiť zjednodušenie a zlepšenie vybavovania sťažností (zmena a doplnenie článku 20 ods. 2). * * * Sťažovatelia upozorňujú Komisiu predovšetkým na pomoc, ktorá už bola poskytnutá a ktorá teda predstavuje potenciálnu protiprávnu pomoc. Komisia prijala v roku 2009 oznámenie o vymáhaní práva štátnej pomoci vnútroštátnymi súdmi[18], ktorého cieľom bolo informovať vnútroštátne súdy a zainteresované strany o dostupných nápravných opatreniach. Komisia sa navyše usiluje o rozvoj spolupráce s vnútroštátnymi súdmi prostredníctvom zavádzania praktickejších nástrojov na podporu vnútroštátnych sudcov pri ich každodennej činnosti. Navrhuje sa jednoznačne stanoviť, že vnútroštátne súdy majú právo získavať od Komisie informácie na účely uplatňovania článku 107 ods. 1 a článku 108 ZFEÚ a právo požiadať Komisiu o stanovisko k otázkam týkajúcim sa uplatňovania pravidiel v oblasti štátnej pomoci (nový článok 23a ods. 1). Zároveň sa navrhuje, aby mala Komisia právo predkladať na vnútroštátne súdy podania v písomnej alebo v ústnej forme (nový článok 23a ods. 2). Na základe tohto ustanovenia však môže Komisia konať len vo verejnom záujme Únie (ako amicus curiae), a nie v záujme jednej zo strán. Cieľom navrhovaného ustanovenia je predovšetkým umožniť Komisii, aby mohla upozorniť súdy členských štátov na tie otázky, ktoré majú značný význam z hľadiska jednotného uplatňovania právnych predpisov EÚ v oblasti štátnej pomoci v rámci celého vnútorného trhu. Vnútroštátne súdy nie sú pritom povinné riadiť sa stanoviskom Komisie. Novým článkom 23a nie je dotknuté ani právo alebo povinnosť vnútroštátnych súdov požadovať od Súdneho dvora rozhodnutie o prejudiciálnej otázke podľa článku 267 ZFEÚ. * * * Vďaka uvedeným návrhom by sa malo zabezpečiť, aby boli Komisii predkladané lepšie podložené sťažnosti, čo bude mať pozitívny vplyv na všetkých aktérov zapojených do vybavovania sťažností týkajúcich sa štátnej pomoci. Povinné používanie formulárov sťažností pomôže Komisii ľahšie určiť, či sa sťažnosť týka určitých aspektov štátnej pomoci, a zároveň jej uľahčí priradiť tejto sťažnosti určitý stupeň priority, a to bez toho, aby musela príslušnému členskému štátu alebo sťažovateľovi opakovane zasielať žiadosti o informácie. Keďže členské štáty majú právo reagovať na jednotlivé sťažnosti a predkladať k nim pripomienky, možné zníženie počtu sťažností by navyše viedlo aj k zníženiu záťaže pre príslušný členský štát. V prípade, že sťažovatelia podajú z dôvodu údajného porušenia právnych predpisov EÚ v oblasti štátnej pomoci zároveň žalobu na vnútroštátny súd, procesné nariadenie poskytne vnútroštátnym súdom nástroje, ktoré im umožnia získať podporu Komisie. Vďaka tejto spolupráci, ktorá sa uskutoční v primeranej lehote, by sa malo uľahčiť uplatňovanie právnych predpisov EÚ v oblasti štátnej pomoci vnútroštátnymi súdmi. Skutočnosť, že Komisia môže poskytnúť pomoc vnútroštátnym súdom aj z vlastnej iniciatívy, prispeje aj k zvýšeniu povedomia vnútroštátnych súdov a účastníkov sporu o mechanizme spolupráce medzi Komisiou a vnútroštátnymi súdmi, pričom preukáže užitočnosť tohto mechanizmu a podporí jeho využívanie. Keďže sťažovatelia si nie sú vždy vedomí toho, aké informácie Komisia potrebuje, aby bola schopná bezodkladne posúdiť sťažnosť týkajúcu sa štátnej pomoci, povinné formuláre sťažností usmernia sťažovateľov pri zhromažďovaní a predkladaní informácií, ktoré Komisia potrebuje, aby v danej veci dospela k záveru o existencii pomoci. Týmto spôsobom by sa výrazne obmedzila potreba zasielať sťažovateľom žiadosti o poskytnutie následných informácií, keďže sťažovatelia by už na začiatku poskytli všetky potrebné informácie, ktoré majú k dispozícii. Vďaka väčšej transparentnosti a predvídateľnosti samotného postupu získajú sťažovatelia lepší prehľad o stave zisťovania a o dosiahnutom pokroku, čím sa zamedzí zbytočnej korešpondencii. 2.2. zabezpečenie účinného a spoľahlivého zhromažďovania informácií z trhu V posledných rokoch došlo k výraznému zlepšeniu v oblasti posudzovania zlučiteľnosti opatrení štátnej pomoci. Komisia sa opiera o prístup zameraný na účinky, ktorého cieľom je vyvážiť kladné a záporné účinky posudzovaných opatrení štátnej pomoci. Keďže posúdenie zlučiteľnosti opatrenia pomoci závisí od podoby samotného opatrenia a od jeho vplyvu na trh, čoraz väčší dôraz sa kladie na posudzovanie na základe faktov, a to najmä v osobitne zložitých veciach. S cieľom naplniť potreby Komisie v oblasti zhromažďovania informácií sa preto navrhuje zaviesť nástroje na získavanie informácií z trhu (MIT) (2.2.1) a zároveň vytvoriť právny základ pre zisťovanie zamerané na jednotlivé hospodárske sektory a nástroje pomoci (2.2.2), čo Komisii umožní získavať včasné, spoľahlivé, vecne správne a úplné informácie priamo z trhu. 2.2.1 Nástroje na získavanie informácií z trhu (MIT) Pokiaľ ide o právomoc Komisie získavať informácie počas konania vo veci štátnej pomoci, súčasný procesný rámec spôsobuje viacero ťažkostí. Ak je Komisia odkázaná na informácie poskytované členskými štátmi, môže dochádzať k omeškaniu v prípade, že vnútroštátne orgány nemajú požadované informácie ihneď k dispozícii, čo môže v niektorých prípadoch predstavovať pre tieto orgány veľkú záťaž. Komisia sa niektoré z týchto problémov snažila vyriešiť v kódexe najlepšej praxe[19]. Konkrétne sa v tomto kódexe ustanovilo, že útvary Komisie môžu v rámci postupu formálneho zisťovania zaslať kópiu rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania zainteresovaným stranám a vyzvať ich na predloženie pripomienok k osobitným aspektom veci. Vďaka možnosti ukladať sankcie za predkladanie neúplných alebo nesprávnych informácií v nadväznosti na žiadosť o poskytnutie informácií bude možné zlepšiť kvalitu informácií doručovaných Komisii. V záujme zlepšenia účinnosti a transparentnosti tohto postupu na navrhuje ísť ešte o krok ďalej, t. j. ustanoviť právomoc Komisie konzultovať trh, ktorú jej Európsky súdny dvor priznal už pri mnohých príležitostiach[20]. V tejto súvislosti sa navrhuje, aby mohla Komisia v konaniach vo veci oznámenej a protiprávnej pomoci požiadať po začatí formálneho zisťovania o informácie na základe jednoduchej žiadosti alebo rozhodnutia aj iné subjekty ako príslušný členský štát (nový článok 6a a zmena a doplnenie článku 10). Podobne ako v prípade antitrustu a fúzií by tieto nástroje na získavanie informácií z trhu pozostávali z možnosti požadovať informácie od akéhokoľvek podniku, združenia podnikov alebo členského štátu (nový článok 6a), pričom v prípade nepredloženia týchto informácií alebo predloženia neúplných informácií by bolo možné uložiť príslušným podnikom sankcie vo forme pokút alebo penále (nový článok 6b). Tretie strany by boli takto odrádzané od predkladania zavádzajúcich informácií. Keďže rovnaká otázka bude položená rôznym spoločnostiam a doručené odpovede budú následne zasielané členskému štátu, aby k nim predložil pripomienky, Komisia bude schopná vykonať krížovú kontrolu informácií a zabezpečiť tak spoľahlivosť doručených údajov. Pri stanovení výšky pokút a pravidelného penále by Komisia vychádzala zo skúseností v oblasti antitrustu a fúzií. Z tohto dôvodu by peňažné sankcie zodpovedali hodnotám uvedeným v nariadeniach Rady 139/2004[21] a 1/2003[22]. Zvolené hodnoty sú pre príslušné strany dostatočným stimulom na to, aby konali v súlade so stanovenými podmienkami, a sú primerané potenciálnej závažnosti priestupkov: – pokuty nepresahujúce 1 % celkového obratu v prípade poskytnutia nesprávnych alebo zavádzajúcich informácií v nadväznosti na jednoduchú žiadosť alebo na žiadosť na základe rozhodnutia alebo v prípade nepredloženia týchto informácií v nadväznosti na žiadosť na základe rozhodnutia (nový článok 6b ods. 1), – pravidelné penále nepresahujúce 5 % priemerného denného obratu za každý pracovný deň omeškania počítaný od dátumu stanoveného v rozhodnutí, a to s cieľom donútiť príslušné strany k predloženiu úplných a správnych informácií požadovaných na základe rozhodnutia (nový článok 6b ods. 2). V súlade so zásadou lojálnej spolupráce, ktorá je zakotvená v Zmluve o Európskej únii, by sa na žiadosti zasielané členským štátom alebo verejným orgánom nevzťahovala možnosť ukladania pokút alebo pravidelného penále na základe procesného nariadenia. Z dôvodu právnej istoty je vhodné stanoviť premlčacie lehoty pre ukladanie a vymáhanie pokút a pravidelného penále, ktoré sú v súlade s ustanoveniami nariadenia Rady 1/2003[23] (nové články 15a a 15b). Nástroje na získavanie informácií z trhu by sa využívali najmä v zložitých individuálnych prípadoch, ktoré si vyžadujú podrobné posúdenie, aby bolo možné zodpovedať otázky týkajúce sa kvalifikácie pomoci a posúdenia jej zlučiteľnosti. Budúce využívanie tohto nástroja možno ilustrovať na týchto príkladoch: posudzovanie bežných trhových praktík (napr. prvok štátnej pomoci v zárukách/úveroch), zlyhanie trhu a/alebo referenčné porovnávanie stimulačného účinku pomoci. Výber adresátov žiadostí o informácie sa bude pritom riadiť objektívnymi kritériami v závislosti od jednotlivých prípadov. Žiadosti o informácie možno teda okrem príjemcov pomoci zasielať napríklad aj konkurentom, spotrebiteľom, spotrebiteľským organizáciám, pričom je potrebné zabezpečiť, aby bola v každej kategórií zastúpená reprezentatívna vzorka respondentov. Požadované informácie budú ľahko dostupné príslušným účastníkom trhu a budú obsahovať najmä: – faktické údaje o trhu (napr. veľkosť trhu, podiel na trhu, úroveň dovozu atď.) a údaje o spoločnosti (napr. štruktúra nákladov, zisky, vlastníctvo, účasť v iných spoločnostiach atď.), – analýzu faktov o fungovaní trhu (napr. prekážky vstupu na trh, náklady pri vstupe na trh, prekážky v oblasti právnej regulácie, miera rastu trhu a perspektíva rastu, nadmerná kapacita), pravdepodobný vplyv pomoci na príjemcu a posúdenie navrhovaných nápravných alebo kompenzačných opatrení. Pri využívaní MIT bude v plnej miere zaručený dôverný charakter citlivých informácií poskytovaných členskými štátmi. Už zámerom samotného rozhodnutia o začatí konania je informovať tretie strany o hlavných aspektoch veci spôsobom, ktorý chráni potenciálne citlivé informácie. Komisia zároveň zabezpečí, aby k zverejňovaniu citlivých informácií nedochádzalo ani pri príprave žiadostí zasielaných tretím stranám. Účastníci trhu budú požiadaní, aby v nadväznosti na žiadosť o poskytnutie informácií predložili Komisii takú verziu odpovede, ktorá nemá dôverný charakter. V prípade, že sa niektoré údaje považujú za dôverné, Komisia zabezpečí primeranú ochranu týchto údajov (napr. poskytnutím agregovaných údajov alebo uvedením rozsahu, v ktorom sa tieto údaje pohybujú). Ak má Komisia v úmysle použiť dôverné informácie, ktoré poskytli tretie strany, a ak tieto údaje nemožno agregovať alebo nejakým iným spôsobom zabezpečiť ich anonymitu, Komisia bude musieť najprv získať súhlas tretích strán so zverejnením týchto informácií členskému štátu s cieľom uviesť ich v rozhodnutí. V prípade, že informácie, ktoré boli označené za dôverné, sa nepovažujú za predmet služobného tajomstva, je vhodné učiť mechanizmus, na základe ktorého môže Komisia rozhodnúť, v akom rozsahu možno tieto informácie zverejniť. V rozhodnutí, ktorým sa neuznáva oprávnenosť tvrdenia o dôvernom charaktere informácií, by sa mala uviesť lehota, po uplynutí ktorej budú tieto informácie zverejnené, čo príslušnej tretej strane umožní využiť dostupné prostriedky súdnej ochrany vrátane dočasných opatrení (nový článok 7 ods. 9). * * * Zavedenie MIT by malo viesť k zníženiu administratívnej záťaže členských štátov. Možnosť Komisie odbremeniť vnútroštátne orgány od určitých povinností spojených so zhromažďovaním údajov, najmä v prípade, ak členský štát nemá požadované informácie k dispozícii a ak by ich mohol získať len na základe vynaloženia značného úsilia, ako aj možnosť priameho prístupu k už existujúcim informáciám na úrovni spoločností (napr. podiel na trhu, štruktúra trhu atď.) by mohla v konečnom dôsledku prispieť k väčšej rovnováhe medzi poskytovateľom pomoci a jej konečným príjemcom. Modernizácia pravidiel sa však žiadnym spôsobom nedotkne povinnosti členských štátov poskytnúť všetky dôkazy, ktoré preukazujú zlučiteľnosť opatrenia pomoci. Modernizácia nebude mať ani vplyv na bilaterálny charakter konania vo veci štátnej pomoci. Členské štáty by boli vďaka MIT riadne zapojené do konania, pričom by mali možnosť predložiť pripomienky k odpovediam predloženým na základe žiadosti o informácie (nový článok 7 ods. 8). Týmto spôsobom bude zaručené ich právo na obhajobu, ako aj transparentnosť konania. Priama korešpondencia medzi príjemcom pomoci a útvarmi Komisie by pomohla lepšie určiť, čo je potrebné na včasné posúdenie zlučiteľnosti opatrenia štátnej pomoci, čo by bolo prospešné tak pre príjemcu pomoci, ako aj pre členský štát. Takýto postup by zároveň umožnil lepšie predvídať situáciu príjemcu. Jasne cielené faktické údaje, ktoré sa budú od príjemcu požadovať, bude mať príjemca ihneď k dispozícii, takže ich predloženie by si v skutočnosti vyžadovalo len nepatrné úsilie z jeho strany. Túto námahu však príjemca ochotne vynaloží, aby preukázal, že pomoc, ktorú sa usiluje získať, je skutočne opodstatnená. Využívanie MIT Komisiou bude aj v záujme konkurentov a sťažovateľov, keďže Komisii umožní dôslednejšie posúdiť zlučiteľnosť predmetného opatrenia pomoci a predchádzať tak neprimeranému narušeniu hospodárskej súťaže v dôsledku pomoci, ktorá nie je zlučiteľná s vnútorným trhom, alebo toto narušenie napraviť. Vďaka využívaniu MIT bude Komisia schopná osloviť príslušné tretie strany priamo a súčasne. Týmto spôsobom sa zabezpečí transparentnejší, presnejší a rýchlejší tok informácií, čo by malo následne prispieť k zníženiu počtu opakovaných a následných žiadostí o informácie a v konečnom dôsledku k skráteniu celého procesu zisťovania. Pri požadovaní informácií z thu bude Komisia uplatňovať kritérium proporcionality. Vďaka tomu sa administratívna záťaž príslušných spoločností obmedzí na nevyhnutné minimum, ktoré Komisii umožní ukončiť posúdenie opatrenia štátnej pomoci. Využívanie MIT sa bude malých a stredných podnikov (MSP) týkať len vo výnimočných prípadoch, keďže MIT by sa využívali najmä v zložitých individuálnych prípadoch, ktoré si vyžadujú podrobné posúdenie. Väčšina pomoci sa však MSP poskytuje na základe schém, ktoré boli schválené alebo na ktoré sa vzťahuje skupinová výnimka[24]. Vo veľmi výnimočných prípadoch, v ktorých by sa využívanie MIT mohlo týkať aj MSP, upraví Komisia svoje požiadavky vzhľadom na uvedené kritérium proporcionality. Uplatňovanie MIT po začatí konania vo veci formálneho zisťovania by nemalo vplyv na úlohu tretích strán ako zdroja informácií, s ktorou sa počíta už aj dnes a ktorú jasne potvrdila aj judikatúra Súdneho dvora. Adresáti rozhodnutí, ktorými sa ukladajú pokuty a/alebo penále, budú mať však právo sa k týmto rozhodnutiam vyjadriť (nový článok 6b ods. 5) alebo tieto rozhodnutia napadnúť (nový článok 6b ods. 6). Nové pravidlá v oblasti zhromažďovania informácií sú nevyhnutným predpokladom na to, aby mohla Komisia prijímať riadne a odôvodnené rozhodnutia v lehotách, ktoré sú relevantné z hľadiska podnikateľského prostredia. Komisia týmto spôsobom zabezpečí väčšiu právnu istotu pre členské štáty a spoločnosti, ako aj lepšiu účinnosť a transparentnosť samotnej politiky štátnej pomoci. 2.2.2 Zisťovanie zamerané na jednotlivé hospodárske sektory a nástroje pomoci V súlade s cieľmi iniciatívy v oblasti modernizácie štátnej pomoci sa Komisia zaviazala zamerať svoje úsilie na tie veci, ktoré najvýraznejším spôsobom narúšajú fungovanie vnútorného trhu. Vďaka zisťovaniu, ktoré je založené na kvalitnejšom horizontálnom prístupe, sa posilní schopnosť Komisie odhaľovať v jednotlivých sektoroch alebo pri jednotlivých nástrojoch pomoc, ktorá môže obmedzovať alebo narúšať hospodársku súťaž. Potreba kvalitnejších horizontálnych informácií je zreteľná najmä v tom prípade, že by údaje, ktoré má Komisia k dispozícii (bez ohľadu na to, či boli získané na základe sťažnosti, oznámenia alebo informácií z trhu), poukazovali na problémy v konkrétnom sektore vo viacerých členských štátoch a že by existovali náznaky, že k podobným problémom by mohlo dochádzať aj v iných členských štátoch. V nadväznosti na odporúčanie Dvora audítorov, podľa ktorého by mala Komisia zintenzívniť monitorovaciu činnosť tak z hľadiska veľkosti vzorky, ako aj z hľadiska pôsobnosti[25], už Komisia pristúpila k intenzívnejšiemu uplatňovaniu svojich existujúcich právomocí v oblasti monitorovania schválených opatrení pomoci a oslobodených schém ex-post. Týmto spôsobom môže Komisia získavať od členských štátov horizontálne informácie o jednotlivých hospodárskych sektoroch alebo o využívaní jednotlivých nástrojov pomoci vo viacerých členských štátoch. Podrobnejšie poznatky o jednotlivých hospodárskych sektoroch alebo aspektoch štátnej pomoci môže Komisia nadobudnúť aj prostredníctvom zasielania dotazníkov, adresovania žiadostí členským štátom alebo prostredníctvom vyžiadania si znaleckých posudkov, a v budúcnosti aj prostredníctvom žiadostí o informácie zasielaných účastníkom trhu. V záujme doplnenia existujúcich právomoci Komisie a získania ex ante holistického pohľadu na trh sa navrhuje stanoviť osobitný právny základ pre začatie zisťovania zameraného na jednotlivé hospodárske sektory a druhy opatrení pomoci (nový článok 20a). Komisia by túto činnosť vykonávala na základe právomoci zasielať žiadosti o informácie členským štátom a iným relevantným účastníkom trhu. Po ukončení tohto zisťovania môže Komisia uverejniť správu o výsledkoch zisťovania zameraného na jednotlivé hospodárske sektory. Pred formálnym začatím zisťovania by mala Komisia vykonať analýzu všetkých informácií, ktorá má k dispozícii alebo ktoré sú verejné dostupné. Z dôvodu proporcionality dôjde teda k začatiu zisťovania v konkrétnom hospodárskom sektore až vtedy, ak z verejne dostupných zdrojov vyplýva, že problémy v oblasti štátnej pomoci v konkrétnom sektore alebo v súvislosti s konkrétnym nástrojom pomoci existujú vo viacerých členských štátoch: napr., že existujúce opatrenia pomoci v konkrétnom sektore alebo vyplývajúce z konkrétneho nástroja pomoci nie sú, alebo už nie sú vo viacerých členských štátoch zlučiteľné s vnútorným trhom. Zisťovanie zamerané na jednotlivé hospodárske sektory by si vyžadovalo len obmedzené počiatočné úsilie od niektorých účastníkov trhu, ktorým budú žiadosti o poskytnutie neverejných informácií adresované ako prvým. Komisia následne požiada o informácie aj členské štáty a zároveň ich vyzve, aby predložili pripomienky a stanoviská k jej zisteniam. Dôsledky počiatočnej záťaže by však boli vyvážené výrazným znížením záťaže pre všetky zúčastnené strany (členské štáty, príjemcovia, účastníci trhy a Komisia) v priebehu následného zisťovania v konkrétnych veciach, a to vďaka tomu, že by sa znížil počet žiadostí o predloženie požadovaných informácií a zlepšila by sa účinnosť, ktorú možno v dôsledku transparentnejšieho a rýchlejšieho postupu očakávať pri presadzovaní pravidiel v oblasti štátnej pomoci. 3. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU Konzultácie so zainteresovanými stranami a využívanie expertízy Reforma konania vo veci štátnej pomoci bola členským štátom predstavená a následne s nimi prediskutovaná počas stretnutí na najvyššej úrovni, ktoré sa uskutočnili 6. marca a 11. júla 2012. Okrem toho sa 19. septembra 2012 uskutočnil odborný seminár o nástrojoch na získavanie informácií z trhu a o zisťovaní zameranom na jednotlivé hospodárske sektory. Verejné konzultácie o vybavovaní sťažností týkajúcich sa štátnej pomoci a o zhromažďovaní informácií v priebehu zisťovania vo veci štátnej pomoci prebiehali od 13. júla 2012 do 5. októbra 2012. Príspevky do týchto verejných konzultácií možno nájsť na webovej stránke Generálneho riaditeľstva pre hospodársku súťaž. Výsledky boli členským štátom predstavené počas stretnutia na najvyššej úrovni, ktoré sa uskutočnilo 9. novembra 2012. Posúdenie vplyvu Neuplatňuje sa. 4. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Zhrnutie navrhovaného opatrenia Podstatou návrhu je zmena a doplnenie nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúceho procesné pravidlá zisťovania vo veci štátnej pomoci, pokiaľ ide o vybavovanie sťažností a zhromažďovanie informácií z trhu. Právny základ Právnym základom tohto návrhu je článok 109 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Subsidiarita a proporcionalita Zámerom navrhovaných zmien a doplnení procesného nariadenia je zlepšiť účinnosť konania vo veci štátnej pomoci a prispieť tak k zachovaniu integrity vnútorného trhu a k dosahovaniu cieľov iniciatívy v oblasti modernizácie štátnej pomoci, či vo všeobecnejšom vyjadrení, k dosahovaniu cieľov stratégie Európa 2020. Tieto zmeny a doplnenia prispejú okrem iného k zníženiu administratívnej záťaže členských štátov a tretích strán. Z tohto dôvodu je tento návrh Komisie vzhľadom na sledované politické ciele proporcionálny. Tento návrh sa týka uplatňovania pravidiel v oblasti štátnej pomoci, čo patrí do výlučnej právomoci Európskej únie. Zásada subsidiarity sa preto neuplatňuje. Výber nástrojov Nariadenie Rady, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES. 5. VPLYV NA ROZPOČET Tento návrh na zmenu a doplnenie nemá žiaden vplyv na rozpočet EÚ (článok 28 nariadenia o rozpočtových pravidlách a článok 22 vykonávacích predpisov). 2012/0342 (NLE) Návrh NARIADENIE RADY, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Text s významom pre EHP) RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 109, so zreteľom na návrh Európskej komisie, so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[26], keďže: (1) V rámci dôslednej modernizácie pravidiel v oblasti štátnej pomoci, ktorá by mala prispieť k implementácii stratégie Európa 2020 na zabezpečenie rastu[27], ako aj ku konsolidácii rozpočtu, by sa mal článok 107 zmluvy uplatňovať účinným a jednotným spôsobom v celej Únii. V nariadení Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 bol kodifikovaný a posilnený predchádzajúci postup Komisie, a to v záujme zabezpečenia väčšej právnej istoty a podpory rozvoja politiky štátnej pomoci v transparentnom prostredí. Avšak vzhľadom na skúsenosti s uplatňovaním tohto nariadenia a na nedávny vývoj, ako napr. na rozšírenie a hospodársku a finančnú krízu, by sa mali určité aspekty tohto nariadenia zmeniť a doplniť, aby bola Komisia schopná prijímať účinnejšie opatrenia. (2) V záujme posudzovania zlučiteľnosti oznámenej alebo protiprávnej štátnej pomoci s vnútorným trhom, čo patrí do výlučnej právomoci Komisie podľa článku 108 zmluvy, je vhodné zabezpečiť, aby mala Komisia na účely presadzovania pravidiel v oblasti štátnej pomoci právomoc požadovať všetky potrebné informácie od každého podniku, združenia podnikov alebo členského štátu kedykoľvek, keď má pochybnosti o zlučiteľnosti príslušného opatrenia s vnútorným trhom a keď z tohto dôvodu začala konanie vo veci formálneho zisťovania. (3) V záujme posudzovania zlučiteľnosti opatrenia pomoci s vnútorným trhom po začatí konania vo veci formálneho zisťovania, najmä v prípade nových alebo technicky zložitých opatrení, ktoré si vyžadujú podrobné posúdenie, by mala byť Komisia schopná požiadať na základe jednoduchej žiadosti alebo rozhodnutia každý podnik, združenie podnikov alebo členský štát o všetky informácie, ktoré sú potrebné na ukončenie tohto posudzovania, a to za predpokladu, že informácie, ktorá má Komisia k dispozícii, nie sú dostatočné, pričom by náležitým spôsobom zohľadnila zásadu proporcionality, a to najmä v prípade malých a stredných podnikov. (4) Splnenie povinnosti poskytnúť informácie na základe žiadostí adresovaných podnikom alebo združeniam podnikov by mala byť Komisia v prípade potreby schopná vynútiť prostredníctvom primeraných pokút a pravidelného penále. V tejto súvislosti by sa mali zaručiť práva strán, od ktorých sa požaduje predloženie informácií, a to takým spôsobom, že tieto strany by mali mať možnosť vyjadriť sa k rozhodnutiu, ktorým sa ukladajú pokuty alebo pravidelné penále, a to ešte pred jeho prijatím. Súdny dvor Európskej únie by mal mať vo veci týchto pokút a pravidelného penále neobmedzenú právomoc podľa článku 261 zmluvy. (5) Ukladanie pokút a pravidelného penále sa neuplatňuje na členské štáty, ktoré sú v súlade s článkom 4 Zmluvy o Európskej únii povinné lojálne spolupracovať s Komisiou a poskytovať jej všetky informácie, ktoré potrebuje na vykonávanie svojich povinností, ktoré vyplývajú z nariadenia (ES) č. 659/1999. (6) V záujme zaručenia práva príslušného členského štátu na obhajobu by mali byť členské štáty informované o obsahu žiadostí o informácie zasielaných podnikom, združeniam podnikov alebo členským štátom a zároveň by mali byť schopné predložiť pripomienky k doručeným odpovediam, ktoré vyvolávajú pochybnosti o zlučiteľnosti príslušného opatrenia pomoci. (7) Komisia by mala náležitým spôsobom zohľadniť oprávnený záujem podnikov o ochranu obchodného tajomstva. V prípade, že dôverné informácie, ktoré poskytli respondenti, nemožno agregovať alebo nejakým iným spôsobom zabezpečiť ich anonymitu, Komisia by nemala mať možnosť použiť ich v rozhodnutí, pokiaľ nezískala súhlas respondentov so zverejnením týchto informácií príslušnému členskému štátu. (8) Ak sa informácie, ktoré boli označené za dôverné, nepovažujú za predmet služobného tajomstva, je vhodné učiť mechanizmus, na základe ktorého môže Komisia rozhodnúť, v akom rozsahu možno tieto informácie zverejniť. V rozhodnutí, ktorým sa neuznáva oprávnenosť tvrdenia o dôvernom charaktere informácií, by sa mala uviesť lehota, po uplynutí ktorej budú tieto informácie zverejnené, čo príslušnej tretej strane umožní využiť dostupné prostriedky súdnej ochrany vrátane dočasných opatrení. (9) Komisia môže z vlastnej iniciatívy preskúmať informácie o protiprávnej pomoci, a to bez ohľadu na ich zdroj, s cieľom zabezpečiť súlad s článkom 108 zmluvy, a najmä s oznamovacou povinnosťou a ustanovením o zastavení pomoci podľa článku 108 ods. 2 zmluvy, a s cieľom posúdiť jej zlučiteľnosť s vnútorným trhom. V tejto súvislosti predstavujú sťažnosti základný zdroj informácií na odhaľovanie porušovania pravidiel Únie v oblasti štátnej pomoci. (10) V záujme zlepšenie kvality sťažností predkladaných Komisii, ako aj v záujme väčšej transparentnosti a právnej istoty, je vhodné vymedziť požiadavky, ktoré by mala sťažnosť spĺňať, aby umožnila Komisii disponovať informáciami o údajnej protiprávnej pomoci a aby mohla byť teda podnetom na začatie predbežného preskúmania. (11) Od sťažovateľov by sa malo vyžadovať, aby preukázali, že sú zainteresovanými stranami v zmysle článku 108 ods. 2 ZFEÚ a článku 1 písm. h) nariadenia (ES) č. 659/1999. Zároveň by sa malo od nich vyžadovať, aby predložili určité množstvo informácií, a to vo forme, ktorú by mala byť Komisia splnomocnená vymedziť vo vykonávacích ustanoveniach. (12) Z dôvodu právnej istoty je vhodné stanoviť premlčacie lehoty pre ukladanie a vymáhanie pokút a pravidelného penále. (13) V záujme zabezpečenia toho, aby Komisia riešila podobné problémy jednotným spôsobom v rámci celého vnútorného trhu, je vhodné doplniť existujúce právomoci Komisie stanovením osobitného právneho základu pre začatie zisťovania zameraného na jednotlivé hospodárske sektory a nástroje pomoci vo viacerých členských štátoch. Z dôvodu proporcionality by zisťovanie v konkrétnom hospodárskom sektore malo vychádzať z prechádzajúcej analýzy verejne dostupných informácií, ktoré by poukazovali na skutočnosť, že problémy v oblasti štátnej pomoci v konkrétnom sektore alebo v súvislosti s konkrétnym nástrojom pomoci existujú vo viacerých členských štátoch, teda napr. na skutočnosť, že existujúce opatrenia pomoci v konkrétnom sektore alebo vyplývajúce z konkrétneho nástroja pomoci nie sú, alebo už nie sú vo viacerých členských štátoch zlučiteľné s vnútorným trhom. Takéto zisťovanie by umožnilo Komisii zaoberať sa horizontálnymi otázkami štátnej pomoci účinným a transparentným spôsobom. (14) Jednotné uplatňovanie pravidiel v oblasti štátnej pomoci si vyžaduje stanovenie mechanizmu spolupráce medzi súdmi členských štátov a Komisiou. Túto spoluprácu je dôležité rozvíjať so všetkými súdmi členských štátov, ktoré uplatňujú článok 107 ods. 1 a článok 108 zmluvy, a to bez ohľadu na okolnosti ich uplatňovania. Vnútroštátne súdy by mali mať najmä možnosť vyžiadať si od Komisie informácie alebo stanovisko k otázkam týkajúcim sa uplatňovania právnych predpisov v oblasti štátnej pomoci. Zároveň by mala mať aj Komisia možnosť predkladať písomné alebo ústne pripomienky súdom, ktoré sú príslušné vo veci uplatňovania článku 107 ods. 1 alebo článku 108 zmluvy. Tieto pripomienky by sa mali predkladať v súlade s vnútroštátnymi procesnými pravidlami a postupmi vrátane tých, ktoré zaručujú práva strán. (15) V záujme transparentnosti a právnej istoty by sa mali zverejňovať informácie o rozhodnutiach Komisie. Z tohto dôvodu je vhodné uverejňovať rozhodnutia, ktorými sa ukladajú pokuty alebo pravidelné penále, keďže tieto rozhodnutia ovplyvňujú záujmy príslušných zdrojov informácií. Pri uverejňovaní týchto rozhodnutí by mala Komisia dodržiavať pravidlá o služobnom tajomstve v súlade s článkom 339 zmluvy. (16) Komisia by mala byť v úzkej spolupráci s Poradným výborom pre štátnu pomoc schopná prijať vykonávacie ustanovenia, ktoré stanovia podrobné pravidlá týkajúce sa formy, obsahu a ďalších aspektov sťažností predkladaných v súlade s článkom 10 ods. 1 a článkom 20 nariadenia (ES) č. 659/1999. (17) Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť, PRIJALA TOTO NARIADENIE: Článok 1 Nariadenie (ES) č. 659/1999 sa mení a dopĺňa takto: (1) Názov článku 5 sa nahrádza takto: „Žiadosť o informácie adresovaná oznamujúcemu členskému štátu“; (2) Vkladá sa tento článok 6a a článok 6b: „Článok 6a Žiadosť o informácie adresovaná iným zdrojom 1. Po začatí konania vo veci formálneho zisťovania uvedeného v článku 6 môže Komisia v prípade, že to považuje za potrebné, požiadať podnik, združenie podnikov alebo iný členský štát o poskytnutie všetkých potrebných informácií, ktoré jej umožnia ukončiť posudzovanie predmetného opatrenia, a to za predpokladu, že informácie, ktorá má Komisia k dispozícii, nie sú dostatočné. 2. Členské štáty poskytnú informácie na základe jednoduchej žiadosti, a to v lehote, ktorá by spravidla nemala presiahnuť jeden mesiac. 3. Komisia môže požiadať podnik alebo združenie podnikov o poskytnutie informácií na základe jednoduchej žiadosti. Pri zasielaní jednoduchej žiadosti o informácie podniku alebo združeniu podnikov uvedie Komisia právny základ a účel tejto žiadosti. Zároveň upresní, aké informácie požaduje a stanoví lehotu, v rámci ktorej musia byť tieto informácie poskytnuté. Okrem toho uvedie aj pokuty stanovené v článku 6b ods. 1 ukladané v prípade poskytnutia nesprávnych alebo zavádzajúcich informácií. 4. Komisia môže požiadať podnik alebo združenie podnikov o poskytnutie informácií na základe rozhodnutia. Ak Komisia požaduje poskytnutie informácií od podniku alebo združenia podnikov na základe rozhodnutia, uvedie právny základ a účel tejto žiadosti. Zároveň upresní, aké informácie požaduje, a stanoví lehotu, v rámci ktorej musia byť tieto informácie poskytnuté. Okrem toho uvedie aj pokuty stanovené v článku 6b ods. 1 a uvedie alebo uloží pravidelné penále stanovené v článku 6b ods. 2. Súčasne poukáže na právo podniku alebo združenia podnikov požiadať Súdny dvor o preskúmanie rozhodnutia. 5. Komisia informuje príslušný členský štát o obsahu žiadosti o informácie zaslanej podľa odsekov 1 až 4. 6. V mene príslušného podniku poskytujú požadované informácie vlastníci podnikov alebo ich zástupcovia a v prípade právnických osôb, spoločností alebo firiem, alebo združení bez právnej subjektivity, osoby oprávnené zastupovať ich na základe právnych predpisov alebo ich stanov. Riadne oprávnené osoby môžu poskytovať informácie v mene svojich klientov. Za poskytnutie neúplných, nesprávnych alebo zavádzajúcich informácií však ostávajú plne zodpovední klienti. Článok 6b Pokuty a pravidelné penále 1. Komisia môže na základe rozhodnutia uložiť podnikom alebo združeniam podnikov pokuty, ktoré nepresahujú 1 % celkového obratu za predchádzajúci rozpočtový rok, a to v tom prípade, že úmyselne alebo z nedbalosti: a) poskytnú nesprávne alebo zavádzajúce informácie v nadväznosti na žiadosť podľa článku 6a ods. 3; b) poskytnú nesprávne, neúplné alebo zavádzajúce informácie v nadväznosti na rozhodnutie prijaté podľa článku 6a ods. 4 alebo neposkytnú informácie v stanovenej lehote. 2. Komisia môže na základe rozhodnutia uložiť podnikom alebo združeniam podnikov pravidelné penále, ktoré nepresahuje 5 % priemerného denného obratu za prechádzajúci rozpočtový rok, a to za každý pracovný deň omeškania počítaný od dátumu stanoveného v rozhodnutí až do predloženia úplných a správnych informácií požadovaných na základe rozhodnutia Komisie prijatého podľa článku 6a ods. 4. 3. Pri určovaní výšky pokuty alebo pravidelného penále sa zohľadňuje povaha, závažnosť a trvanie porušenia. 4. V prípade, že podniky alebo združenia podnikov splnili záväzky, ktoré sa mali vynútiť pravidelným penále, Komisia môže stanoviť konečnú výšku pravidelného penále, ktorá je nižšia ako suma podľa pôvodného rozhodnutia o uložení pravidelného penále. 5. Pred prijatím rozhodnutia v súlade s odsekmi 1 a 2 poskytne Komisia príslušným podnikom alebo združeniam podnikov možnosť vyjadriť sa. 6. Súdny dvor Európskej únie má neobmedzená právomoc v zmysle článku 261 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na preskúmanie pokút alebo pravidelné penále, ktoré uložila Komisia. Uloženú pokutu alebo pravidelné penále môže zrušiť alebo ich výšku znížiť alebo zvýšiť.“ (3) V článku 7 sa dopĺňajú tieto odseky 8 až 10: „8. Pred prijatím rozhodnutia v súlade s odsekmi 2 až 5 poskytne Komisia príslušnému členskému štátu možnosť vyjadriť sa k informáciám doručeným Komisii podľa článku 6a, ak tieto informácie vyvolávajú pochybnosti o zlučiteľnosti príslušného opatrenia pomoci. 9. V prípade, že dôverné informácie, ktoré poskytli respondenti, nemožno agregovať alebo nejakým iným spôsobom zabezpečiť ich anonymitu, Komisia ich nepoužije v rozhodnutí prijatom v súlade s odsekmi 2 až 5, pokiaľ nezískala súhlas respondentov so zverejnením týchto informácií príslušnému členskému štátu. Komisia môže prijať odôvodnené rozhodnutie, ktoré sa oznámi príslušnému podniku alebo združeniu podnikov, v ktorom konštatuje, že informácie, ktoré respondent označil za dôverné, nie sú chránené a v ktorom uvedie lehotu, po uplynutí ktorej budú tieto informácie zverejnené. Táto lehota nie je kratšia ako jeden mesiac. 10. Komisia náležitým spôsobom zohľadní oprávnený záujem podnikov o ochranu obchodného tajomstva. V prípade, že podnik alebo združenie podnikov, ktorí poskytujú informácie podľa článku 6a o to z dôvodu možnej ujmy požiadajú, ich identita sa príslušnému členskému štátu nesprístupní.“ (4) Článok 10 sa mení a dopĺňa takto: Odseky 1 a 2 sa nahrádzajú takto: „1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 20, môže Komisia z vlastnej iniciatívy preskúmať informácie týkajúce sa údajnej protiprávnej pomoci, a to bez ohľadu na ich zdroj. Komisia bezodkladne preskúma akúkoľvek sťažnosť, ktorú zainteresovaná strana predložila v súlade s článkom 20 ods. 2. 2. V prípade potreby požiada Komisia o informácie príslušný členský štát. Článok 2 ods. 2 a článok 5 ods. 1 a 2 sa uplatňujú mutatis mutandis. Po začatí konania vo veci formálneho zisťovania môže Komisia požiadať o informácie aj z iných zdrojov. Ustanovenia článkov 6a a 6b sa uplatňujú mutatis mutandis.“ (5) Za článok 14 sa vkladá kapitola s týmto názvom: „Kapitola IIIa Premlčacie lehoty“; (6) Názov článku 15 sa nahrádza takto: „Premlčacie lehoty pre vymáhanie pomoci“ (7) Vkladajú sa tieto články 15a a 15b: „Článok 15a Premlčacie lehoty pre ukladanie pokút a pravidelného penále 1. Právomoc prenesená na Komisiu na základe článku 6b podlieha premlčacej lehote troch rokov. 2. Lehota začína plynúť dňom, keď došlo k porušeniu. V prípade pokračujúceho alebo opakovaného porušenia však lehota začína plynúť dňom, keď došlo k skončeniu porušenia. 3. Plynutie premlčacej lehoty pre ukladania pokút alebo pravidelného penále sa preruší akýmkoľvek úkonom, ktorý Komisia vykoná na účely zisťovania alebo konania vo veci porušenia, a to s účinnosťou odo dňa oznámenia tohto úkonu príslušnému podniku alebo združeniu podnikov. 4. Po každom prerušení začne premlčacia lehota plynúť odznovu. Premlčacia lehota však uplynie najneskôr v deň uplynutia lehoty, ktorá sa rovná dvojnásobku premlčacej lehoty, a to bez toho, aby Komisia uložila pokutu alebo pravidelné penále. Uvedená lehota sa predĺži o dobu, počas ktorej je premlčacia lehota pozastavená v súlade s odsekom 5. 5. Plynutie premlčacej lehoty pre ukladania pokút alebo pravidelného penále sa pozastaví, pokiaľ je rozhodnutie Komisie predmetom konania na Súdnom dvore. Článok 15b Premlčacie lehoty pre vymáhanie pokút a pravidelného penále 1. Právomoc Komisie vynútiť výkon rozhodnutí prijatých podľa článku 6b podlieha premlčacej lehote piatich rokov. 2. Lehota začína plynúť dňom nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia. 3. Plynutie premlčacej lehoty pre vymáhanie pokút alebo pravidelného penále sa preruší: a) oznámením rozhodnutia, ktorým sa mení pôvodná výška pokuty alebo pravidelného penále alebo ktorým sa zamieta žiadosť o takúto zmenu; b) akýmkoľvek úkonom Komisie alebo členského štátu konajúceho na žiadosť Komisie, ktorého účelom je vymoženie platby pokuty alebo pravidelného penále. 4. Po každom prerušení začne premlčacia lehota plynúť odznovu. 5. Plynutie premlčacej lehoty pre vymáhanie pokút alebo pravidelného penále sa pozastaví: a) počas lehoty na platbu; b) počas doby pozastavenia vymáhania platby na základe rozhodnutia Súdneho dvora.“ (8) Článok 16 sa nahrádza takto: „Článok 16 Zneužitie pomoci Bez toho, aby bol dotknutý článok 23, môže Komisia v prípade zneužitia pomoci začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 4 ods. 4. Články 6, 6a a 6b, článok 7 ods. 1 až 5, články 9 a 10, článok 11 ods. 1 a články 12 až 15 sa uplatňujú mutatis mutandis.“; (9) V článku 20 sa odsek 2 sa nahrádza takto: „2. Každá zainteresovaná strana môže predložiť sťažnosť a informovať tak Komisiu o údajnej protiprávnej pomoci a údajnom zneužití pomoci. Na tento účel zainteresovaná strana riadne vyplní formulár, ktorého obsah by mala byť Komisia splnomocnená vymedziť vo vykonávacích ustanoveniach, a zároveň poskytne všetky povinné informácie, ktoré sa na základe tohto formulára vyžadujú. Ak sa Komisia domnieva, že faktické a právne skutočnosti, ktoré predložila zainteresovaná strana, nie sú dostatočné na to, aby na základe prvotného preskúmania poukazovali na existenciu protiprávnej pomoci alebo zneužitia pomoci, o tejto skutočnosti informuje zainteresovanú stranu a zároveň ju vyzve, aby predložila svoje pripomienky v stanovenej lehote, ktorá spravidla nepresiahne jeden mesiac. V prípade, že zainteresovaná strana sa v stanovenej lehote nevyjadrí, sťažnosť sa považuje za stiahnutú. Komisia zašle kópiu rozhodnutia vo veci týkajúcej sa predmetu sťažností zainteresovanej strane.“; (10) Za článok 20 sa vkladá táto kapitola VIa: „kapitola VIa Zisťovanie zamerané na jednotlivé hospodárske sektory a nástroje pomoci Článok 20a Zisťovanie zamerané na jednotlivé hospodárske sektory a nástroje pomoci 1. Ak dostupné informácie naznačujú, že opatrenia štátnej pomoci v konkrétnom sektore alebo poskytnuté na základe konkrétneho nástroja pomoci môžu obmedzovať alebo narúšať hospodársku súťaž na vnútornom trhu vo viacerých členských štátoch, alebo že existujúce opatrenia pomoci v konkrétnom sektore alebo poskytnuté na základe konkrétneho nástroja pomoci nie sú, alebo už nie sú vo viacerých členských štátoch zlučiteľné s vnútorným trhom, Komisia môže začať zisťovanie zamerané na príslušný hospodársky sektor alebo na príslušný nástroj pomoci vo viacerých členských štátoch. Komisia môže v priebehu tohto zisťovania požiadať príslušné členské štáty, podniky alebo združenia podnikov o poskytnutie informácií, ktoré sú potrebné z hľadiska uplatňovania článkov 107 a 108 zmluvy, pričom náležitým spôsobom zohľadní zásadu proporcionality. Komisia môže uverejniť správu o výsledkoch svojho zisťovania zameraného na jednotlivé hospodárske sektory alebo nástroje pomoci vo viacerých členských štátoch a vyzvať príslušné členské štáty a podniky alebo združenia podnikov na predloženie pripomienok. 2. Články 5, 6a a 6b sa uplatňujú mutatis mutandis.“ (11) Za článok 23 sa vkladá táto kapitola VIIa: „kapitola VIIa Spolupráca s vnútroštátnymi súdmi Článok 23a Spolupráca s vnútroštátnymi súdmi 1. Na účely uplatňovania článku 107 ods. 1 a článku 108 zmluvy môžu súdy členských štátov požiadať Komisiu o poskytnutie informácii, ktoré má k dispozícii alebo o jej stanovisko k otázkam týkajúcim sa uplatňovania pravidiel v oblasti štátnej pomoci. 2. V prípade, že si to vyžaduje jednotné uplatňovanie článku 107 ods. 1 a článku 108 zmluvy, môže Komisia z vlastnej iniciatívy predložiť súdom členských štátov písomné pripomienky. S povolením príslušného súdu môže Komisia predložiť pripomienky aj ústnou formou. Na účely prípravy svojich pripomienok môže Komisia príslušný súd členského štátu požiadať, aby jej poskytol všetky dokumenty, ktoré sú potrebné na posúdenie danej veci, alebo aby poskytnutie týchto dokumentov zabezpečil.“; (12) Článok 25 sa nahrádza takto: „Článok 25 Adresáti rozhodnutí 1. Rozhodnutia prijaté podľa článku 6a ods. 4, článku 6b ods. 1 a 2 a článku 7 ods. 9 sú adresované príslušnému podniku alebo združeniu podnikov. Komisia tieto rozhodnutia bezodkladne oznámi adresátovi a poskytne mu príležitosť upozorniť ju na tie informácie, ktoré považuje za predmet služobného tajomstva. 2. Všetky ďalšie rozhodnutia prijaté podľa kapitol II, III, IV, V a VII sú adresované príslušnému členskému štátu. Komisia tieto rozhodnutia bezodkladne oznámi príslušnému členskému štátu a poskytne mu príležitosť upozorniť ju na tie informácie, ktoré považuje za predmet služobného tajomstva.“; (13) V článku 26 sa vkladá tento odsek 2a: „2a. Komisia uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie rozhodnutia, ktoré prijala podľa článku 6b ods. 1 a 2.“; (14) Článok 27 sa nahrádza takto: „Článok 27 Vykonávacie ustanovenia Komisia konajúca v súlade s postupom stanoveným v článku 29 má právomoc prijať vykonávacie ustanovenia týkajúce sa: a) formy, obsahu a ďalších aspektov oznámení; b) formy, obsahu a ďalších aspektov výročných správ; c) formy, obsahu a ďalších aspektov sťažností predkladaných v súlade s článkom 10 ods. 1 a s článkom 20 ods. 2; d) podrobností o jednotlivých lehotách a výpočte týchto lehôt; e) úrokovej sadzby uvedenej v článku 14 ods. 2.“ Článok 2 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie. Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli Za Radu predseda LEGISLATÍVNY FINANČNÝ VÝKAZ Tento návrh na zmenu a doplnenie nemá žiaden vplyv na rozpočet EÚ. [1] Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES, Ú. v. ES L 83, 27.3.1999, s. 1. [2] Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Modernizácia štátnej pomoci EÚ (MŠP), 8.5.2012, KOM(2012) 209 v konečnom znení. [3] Oznámenie Komisie, Európa 2020: Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu, 3.3.2010, KOM(2010) 2020 v konečnom znení. [4] Odsek 23 písm. b) oznámenia Modernizácia štátnej pomoci EÚ (MŠP) uvedeného v poznámke pod čiarou č. 2. [5] Osobitná správa Dvora audítorov č. 15 „Zabezpečujú postupy Komisie účinný výkon kontroly štátnej pomoci?“ z 15.12.2011: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=SRCA:2011:15:FIN:EN:PDF [6] Rada Európskej únie, Závery k osobitnej správe Európskeho dvora audítorov č. 15/2011: „Zabezpečujú postupy Komisie účinný výkon kontroly štátnej pomoci?“ – prijaté 2.5.2012, 9149/12. [7] Európsky parlament, uznesenie k osobitnej správe Dvora audítorov v súvislosti s absolutóriom Komisii za rok 2010, 10.5.2012, ods. 116 až 125, 2011/2225(DEC). [8] Odsek 23 písm. b) oznámenia Modernizácia štátnej pomoci EÚ (MŠP) uvedeného v poznámke pod čiarou č. 2. [9] V zmysle článku 108 ods. 2 ZFEÚ a článku 1 písm. h) procesného nariadenia. [10] K 31. marcu 2012 predstavovala priemerná dĺžka vybavovania sťažností v GR COMP 17 mesiacov. [11] Oznámenie Komisie s názvom Kódex najlepšej praxe pre uskutočňovanie konaní vo veci kontroly štátnej pomoci, Ú. v. EÚ C 136, 16.6.2009, s. 13. [12] Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy, Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s. 1. [13] Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES, Ú. v. EÚ L 123, 27.4.2004, s. 18. [14] Vec T-442/07 Ryanair / Komisia [2011], ešte neuverejnené, odsek 33. [15] Pozri vec 323/82 Intermills / Komisia Zb 1984, s. 3809, odsek 16. [16] Článok 1 písm. h) nariadenia Rady 659/99: „„zainteresovaná strana“ bude znamenať akýkoľvek členský štát a akúkoľvek osobu, podnikateľa alebo združenie podnikateľov, ktorých záujmy možno ovplyvniť poskytnutím pomoci, najmä príjemca pomoci, konkurujúci si podnikatelia a obchodné združenia.“ [17] Oznámenie Komisie s názvom Kódex najlepšej praxe pre uskutočňovanie konaní vo veci kontroly štátnej pomoci uvedené v poznámke pod čiarou č. 11. [18] Oznámenie Komisie o vymáhaní práva štátnej pomoci vnútroštátnymi súdmi, Ú. v. EÚ C 85, 9.4.2009, s. 1. [19] Pozri bod 34 oznámenia Komisie s názvom „Kódex najlepšej praxe pre uskutočňovanie konaní vo veci štátnej pomoci“ uvedeného v poznámke pod čiarou č. 11. [20] Vec 84/82, Nemecko / Komisia, Zb. 1984, s. 1451; Vec T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau / Komisia, Zb. 2004, s. II-2717; Vec T-73/98, Prayon-Rupel / Komisia, Zb. 2001, s. II-867; Vec T-304/08, Smurfit Kappa / Komisia, Zb. 2012 ešte neuverejnené. [21] Články 13 a 14, nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (nariadenie ES o fúziách), Ú. v. EÚ L 24, 29.1.2004, s. 1. [22] Články 22 a 23, nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy, Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s. 1. [23] Články 25 a 26, nariadenia rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 uvedené v poznámke pod čiarou č. 22. [24] Z údajov uverejnených v najnovšej hodnotiacej tabuľke štátnej pomoci [SEK(2011) 1487 v konečnom znení] z roku 2010 vyplýva, že 88,5 % celkovej pomoci bolo členským štátom poskytnutých na základe schválených schém alebo blokovej výnimky. Okrem toho, na horizontálny cieľ MSP bolo 100 % pomoci poskytnutých na základe schém alebo blokovej výnimky. [25] Osobitná správa Európskeho dvora audítorov č. 15/2011, s. 41, uvedená v poznámke pod čiarou č. 5. [26] Ú. v. EÚ C […], […], s. [27] Oznámenie Komisie, Európa 2020: Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu, 3.3.2010, KOM(2010) 2020 v konečnom znení.