Správa Komisie Rade a Európskemu Parlamentu o implementácii makro-finančnej pomoci pre tretie krajiny v roku 2004 {SEC(2005) 747} /* KOM/2005/0245 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 8.6.2005 KOM(2005) 245 v konečnom znení . SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU o implementácii makro-finančnej pomoci pre tretie krajiny v roku 2004{SEC(2005) 747} 1. ÚVOD Táto správa poskytuje všeobecný prehľad o makro-finančnej pomoci ES pre tretie krajiny s historickým pozadím, zhrnutie transakcií vykonaných v roku 2004 a syntézu hospodárskej situácie v krajinách prijímajúcich pomoc. Zvláštna pozornosť je v časti 3 venovaná významným stránkam procesu hospodárskej stabilizácie a implementácii štrukturálnych reforiem v krajinách prijímajúcich pomoc. Z tohto hľadiska vývoj odráža aj mieru, do akej boli splnené príslušné podmienky hospodárskej politiky, ktoré sa uplatňujú pri makro-finančnej pomoci ES. Okrem toho, pokiaľ ide o odporúčanie Dvora audítorov v osobitnej správe z marca 2002 o zlepšení finančného riadenia v krajinách prijímajúcich pomoc, Komisia vykonala v roku 2004 za pomoci audítorskej firmy operačné hodnotenia obehu finančných prostriedkov a kontroly organizácie súvisiace s makro-finančnou pomocou v každej krajine prijímajúcej pomoc. Závery týchto hodnotení budú náležito zohľadnené pri vypracovaní podmienok politiky uplatňovaných pri implementácii tejto pomoci. Okrem toho externý poradca vykonáva následné hodnotenie s cieľom posúdiť vplyv činností makro-finančnej pomoci (MFP) v Arménsku. Záverečná správa bude k dispozícii v roku 2005. Ďalšie následné hodnotenia v krajinách prijímajúcich pomoc vykonajú špecializované firmy vybraté na základe výberového konania. Táto správa sa predkladá v súlade s rozhodnutiami Rady týkajúcimi sa makro-finančnej pomoci alebo výnimočnej finančnej pomoci Spoločenstva pre tretie krajiny a nadväzuje na správy predložené v predchádzajúcich rokoch. Súčasne sa vydáva podrobnejšia správa (pracovný dokument útvarov Komisie SEC(2005) 747) poskytujúca hospodárske a finančné informácie o krajinách prijímajúcich pomoc. 2. PREHĽAD 2.1. Základné skutočnosti Makro-finančná pomoc (MFP) podporuje úsilie krajín prijímajúcich pomoc o politickú a hospodársku reformu a implementuje sa v spolupráci s podpornými programami Medzinárodného menového fondu (MMF) a Svetovej banky. Naďalej začleňuje súbor zásad znovu potvrdených Radou v jej záveroch z 8. októbra 2002, ktoré zdôrazňujú výnimočný charakter tejto pomoci, jej cieľ dopĺňať financovanie z medzinárodných finančných inštitúcií (MFI) a jej makroekonomickú podmienenosť. MFP Spoločenstva podporuje najmä úsilie krajín prijímajúcich pomoc zaviesť hospodárske reformy a štrukturálne zmeny. V úzkej koordinácii s MMF a Svetovou bankou podporuje politiky, ktoré sú prispôsobené osobitným potrebám krajiny, s celkovým cieľom stabilizovať finančnú situáciu a zaviesť trhovo-orientované hospodárstvo. 2.2. Makro-finančná pomoc v roku 2004. V období rokov 2000 až 2003 krajiny Balkánu (Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko, Kosovo, Bosna a Hercegovina, Srbsko a Čierna Hora a Albánsko) využívali pomoc na základe deviatich rozhodnutí Rady o pomoci. Tento trend sa v roku 2004 potvrdil troma novými rozhodnutiami o MFP, ktoré sa týkali Albánska, Srbska a Čiernej Hory a Bosny a Hercegoviny. V dôsledku toho sa v období rokov 2000 až 2004 krajiny Balkánu stávajú hlavnými príjemcami MFP v celkovej výške maximálne 733 miliónov eur, ktorá bola odsúhlasená na základe nových rozhodnutí. 2.2.1. Nové rozhodnutia Pokiaľ ide o západný Balkán, Rada prijala v roku 2004 tri nové rozhodnutia. - Dňa 29. apríla Rada rozhodla (2004/580/ES) o poskytnutí finančnej pomoci pre Albánsko (pozostávajúca z dotácie vo výške 16 miliónov eur a pôžičky vo výške 9 miliónov eur). - Dňa 7. decembra Rada rozhodla predĺžiť predchádzajúce rozhodnutia a odsúhlasila ďalšiu makro-finančnú pomoc pre Srbsko a Čiernu Horu (2004/862/EC) a Bosnu a Hercegovinu ( 2004/861/ES). - Pokiaľ ide o nové nezávislé štáty (NNŠ), v roku 2004 nebolo prijaté žiadne nové rozhodnutie Rady, keďže 10. decembra 2004 Komisia prijala oznámenie o implementácii makro-finančnej pomoci v Arménsku, Tadžikistane a Gruzínsku. 2.2.2. Vyplatenie makro-finančnej pomoci Vyplatená makro-finančná pomoc dosiahla celkovú výšku 32 miliónov eur, z toho 22 miliónov eur výlučne vo forme dotácií; 10 miliónov eur pre Srbsko a Čiernu Horu, 5,5 milióna eur pre Arménsko (tieto transakcie sa uskutočnili na základe postupov, ktoré začali v roku 2003, ale boli dokončené v roku 2004) a 6,5 milióna eur pre Gruzínsko. Pomoc vo forme pôžičiek vo výške 10 miliónov eur bola vyplatená Bosne a Hercegovine. Vyplatenie 7 miliónov eur vo forme dotácií Tadžikistanu a 15 miliónov eur vo forme pôžičiek Srbsku a Čiernej Hore začalo v roku 2004, ale z technických dôvodov bol finančný prevod odložený na rok 2005. 2.3. Trendy a geografické rozdelenie makro-finančnej pomoci. MFP ES je určená na podporu makroekonomickej stabilizácie krajín prijímajúcich pomoc a na zmiernenie ich problémov s platobnou bilanciou (a rozpočtom). Zohráva aj veľmi prospešnú úlohu tým, že podporuje štrukturálne reformy. Časom sa počet krajín, v prípade ktorých bolo pre Spoločenstvo vhodné rozšíriť takúto pomoc, zväčšil, keďže rastúci počet krajín susediacich s EÚ čelilo problémom s platobnou bilanciou a zaviazalo sa plniť prísny program ekonomickej reformy. To viedlo k zmene v geografickom rozdelení pomoci v porovnaní s prvotnými rokmi, keď krajinami prijímajúcimi pomoc boli najmä krajiny strednej a východnej Európy. V dôsledku konfliktov na západnom Balkáne, najmä konfliktu v Kosove v roku 1999 a politických zmien v Srbsku a Čiernej Hore (predtým Federatívna republika Juhoslávie (FRJ)), sa prostredníctvom rozhodnutí Rady v období rokov 1999 až 2004 rozvinula jasná snaha o relatívne zvýšenie MFP pre krajiny Balkánu. Zvláštnosťou rozhodnutí z obdobia rokov 2000 až 2004 je skutočne podstatný podiel podpory vo forme dotácií v celkovej výške 41 % v porovnaní so 6 % v období rokov 1990 až 1999. Podiel nových dotácií/pôžičiek na súboroch pomoci je odrazom hodnotenia vykonaného orgánmi EÚ, ktoré bolo zamerané na relatívny stupeň chudoby v krajinách prijímajúcich pomoc a ich obmedzenú kapacitu dlhovej služby. Ako už bolo pozorované v rokoch 2000 a 2001, MFP je zameraná nielen na podporu makroekonomickej stabilizácie, ale aj na podporu programov štrukturálnej reformy vlád prijímajúcich pomoc. V súlade s tým bola MFP účinne skombinovaná s pomocou z programov PHARE/ISPA, TACIS alebo CARDS s cieľom posilniť postavenie inštitúcií, čo bolo nutné pre dosiahnutie úspechu procesu štrukturálnej reformy. Tabuľky 1 a 2 a ich sprievodné grafy 1a a 2a podčiarkujú výnimočný charakter MFP ES. O najväčšom objeme transakcií MFP bolo rozhodnuté a najväčší objem transakcií MFP bol vyplatený v rokoch okamžite po zmenách v politických a hospodárskych systémoch krajín strednej a východnej Európy. Odvtedy výkyvy vo výške MFP sú odrazom rozhodnutí prijatých na základe zásady od prípadu k prípadu po zhodnotení makroekonomickej situácie a potrieb potenciálnych príjemcov pomoci pokiaľ ide o financovanie zostávajúcej sumy z vonkajších zdrojov. Graf 1a – zobrazujúci čisté sumy transakcií , ktoré boli schválené počas celého obdobia rokov 1990 až 2004 (v celkovej výške viac ako 6 miliárd eur) - a graf 2a – zobrazujúci skutočne vyplatené sumy (celkove viac ako 5 miliárd eur) – ukazujú významnú koncentráciu pomoci v krajinách strednej a východnej Európy (asi 55 % celkovej makro-finančnej pomoci schválenej v posledných 14 rokoch). MFP pre tieto krajiny však bola postupne zastavená súčasne s pokrokom, ktorý tieto krajiny dosiahli v oblasti makroekonomickej regulácie a reformy. V ostatnom období bola MFP poskytnutá najmä západnému Balkánu (63,5 % transakcií schválených v období rokov 1999 až 2002 a 84 % v období rokov 2000 až 2004) a niektorým NNŠ s nízkym príjmom. Pomerne nízke sumy určené pre stredomorské krajiny (13 % z celkovej povolenej výšky, ale od roku 1996 žiadne nové oprávnenie) by sa mali posudzovať z hľadiska iných foriem makroekonomickej podpory sprístupnenej týmto krajinám (najmä štrukturálne regulačné nástroje MEDA). 3. SYNTÉZA HOSPODÁRSKEJ SITUÁCIE A REFORMY V KRAJINÁCH PRIJÍMAJÚCICH POMOC 3.1. Západný Balkán Rast na západnom Balkáne[1] v roku 2004 sa odhaduje na asi 4,5 % po spomalení rastu v rokoch 2002 až 2003, čiastočne v dôsledku klesajúcej podpore darcov a ukončeniu povojnovej rekonštrukcie. V prípade Albánska, Bosny a Hercegoviny a Srbska a Čiernej Hory sa očakávala miera rastu aspoň 5 %. Rast sa však zmiernil v Bývalej Juhoslovanskej republike Macedónsko a v Kosove. Hospodárska stabilizácia pokračovala v rokoch 2003 až 2004. Inflácia sa v roku 2004 zmiernila v priemere až na 5,6 %. Po výraznom zlepšení v predchádzajúcich rokoch fiškálna konsolidácia napredovala v týchto krajinách veľmi nerovnomerne. Očakávalo sa, že všeobecný vládny deficit (po dotáciách) dosiahne v priemere asi 2,7 %, čo je úroveň v celku podobná úrovni v roku 2003. Vonkajšia nerovnováha ostáva naliehavou výzvou makroekonomickej stability. Deficit obchodu s tovarom v regióne zostal v období rokov 2003 až 2004 celkove vysoký (asi 25 % HDP). Priemerný deficit bežného účtu sa odhaduje na asi 12 % HDP v roku 2004, teda mierne vyšší ako v roku 2003. To znamená, že niekoľko krajín sa naďalej spoliehalo na pomoc darcov pri financovaní vonkajších deficitov a táto pomoc zostala dôležitým zdrojom príjmov zahraničnej meny, dokonca aj keď neustále klesala. Dotácie v Bývalej Juhoslovanskej republike Macedónsko dosiahli v roku 2003 výšku 2,2 % HDP, v Albánsku 2,6 % HDP, v Srbsku a Čiernej Hore 2,4 % HDP. Kým Kosovo je zvláštny prípad, so zahraničnou pomocou vo výške 40,7 % HDP v roku 2003, jednou z mnohých náročných úloh miestneho hospodárstva bude čeliť prudko klesajúcemu trendu v tejto pomoci. Väčšina základného legislatívneho rámca trhového hospodárstva už bola zavedená. Kým Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko a Albánsko dosiahli významný pokrok v procese reštrukturalizácie a privatizácie veľkých podnikov, situácia štátnych podnikov vytvárajúcich straty ostáva naďalej zvlášť problematickou v Kosove, Bosne a Hercegovine, ako aj v Srbsku a Čiernej Hore a spustí nepretržitý tlak na rozpočet, ako aj spôsobí ďalšie straty pracovných miest. Reforma verejnej správy a správa verejných financií prináša je tiež náročnou úlohou v strednodobom horizonte. Významné zlepšenie bolo zaznamenané v tejto oblasti v roku 2004, napríklad reforma colnej a daňovej správy v Bosne a Hercegovina v roku 2004 a pokrok smerom k príprave hotovostného rozpočtu v Kosove. Implementáciu právnych predpisov naďalej vážne brzdia v celom regióne slabé inštitúcie, najmä v súdnictve. 3.2. Nové nezávislé štáty Hospodársky výkon väčšiny nových nezávislých štátov (NNŠ) zostal v roku 2004 veľmi silný, s nárastom celkovej produkcie cez 7,5 %. Vďaka vysokým cenám tovarov, najmä uhľovodíkov a kovov, vzrástol HDP v dominantnom hospodárstve regiónu, v Rusku , o takmer 7 %, napriek výraznému spomaleniu ku koncu roka. Rast pokračuje najmä v dôsledku vonkajšieho dopytu, pričom tuzemská spotreba ostáva silná vďaka zlepšeniu čistých pohotových príjmov. Pomalšie tempo rastu celkovej hospodárskej činnosti v Rusku v tretej štvrtite roku 2004 bolo výsledkom zníženého tempa expanzie hrubých investícií do fixného kapitálu a ďalšieho skutočného poklesu čistého vývozu tovarov a služieb. Naopak, tempo rastu celkovej spotreby sa udržalo dosť dobre. Niekoľko iných krajín SNŠ zaznamenalo oveľa vyšší rast. Rast HDP na Ukrajine prekročil 12 % po raste viac ako 9 %, ktorý sa dosiahol v predchádzajúcom roku. Rast v niekoľkých iných krajinách tohto regiónu ( Bielorusko, Arménsko, Azerbajdžan, Tadžikistan, Kazachstan, Gruzínsko ) sa priblížil alebo prekročil 10%. Najslabší hospodársky výkon bol zaznamenaný v Moldavsku, kde sa rast stále pohyboval okolo 6 %. Väčšina týchto krajín má spoločné to, že ťažia z udržateľného vonkajšieho dopytu na niektorých svojich hlavných trhoch, najmä v Rusku (v prípade menších NNŠ) a v Číne (ktorá je zvlášť významným trhom pre vývoz ukrajinskej ocele), a zo silného tuzemského dopytu, ktorý podporujú financie poukázané pracovníkmi pôsobiacimi v zahraničí (jediný najväčší príspevok bežného účtu v niektorých najchudobnejších krajinách tohto regiónu). Niektoré NNŠ ťažia aj z vysokých cien tovarov a významných investícií do sektorov prírodných zdrojov (Kazachstan, Azerbajdžan) a z veľkého štátneho (Gruzínsko, Tadžikistan, Kirgizská republika) alebo súkromného (Arménsko) vonkajšieho financovania. Vo väčšine krajín tohto regiónu zostali inflačné tlaky pod kontrolou, napriek silnému rastu základných peňazí v dôsledku budovania rezerv (následkom veľkého prílevu zahraničných valút pochádzajúcich z vývozu tovarov a/alebo čiastok poukázaných pracovníkmi pôsobiacimi v zahraničí). Vo väčšine krajín tohto regiónu zostali fiškálne politiky pevné. Niekoľko krajín zaznamenalo výrazné fiškálne prebytky; veľký podiel daňového výnosu niektorých krajín produkujúcich ropu bol odložený do stabilizačných fondov (najmä v Rusku). Vývoj bežného účtu bol nestály. Na jednej strane sa prudko stúpajúci vývoz v dvoch najväčších hospodárstvach v tomto regióne (Rusko a Ukrajina) a vo väčšine menších krajinách vyvážajúcich prírodné zdroje preniesol do rekordných prebytkov bežného účtu (asi 10 % HDP v Rusku a na Ukrajine). Na druhej strane mnoho krajín dovážajúcich ropu bolo svedkom ďalšieho prehlbovania deficitu bežného účtu. Niekoľko NNŠ je stále silne závislých od financovania zvonku zo strany medzinárodných finančných inštitúcií a bilaterálnych darcov a sú ešte veľmi ďaleko od dosiahnutia finančnej udržateľnosti. Vývoj v prechodnom štádiu bol v tomto regióne veľmi nerovnomerný a implementácia druhej fázy inštitucionálnych reforiem podporujúcich trhy a súkromné podniky vo väčšine NNŠ ešte len začína. Medzi prijímateľmi makro-finančnej pomoci zo Spoločenstva najviac pokročili Arménsko a Ukrajina. V roku 2004 aj Gruzínsko začalo program významných úprav a reforiem po zmene režimu koncom roku 2003. Súčasne sa dosiahol len malý pokrok v Moldavsku, kde všeobecné zasahovanie štátu a vážne neúspechy v riadení podkopávajú investičnú klímu a kladú významné prekážky udržateľnému rastu a zníženiu chudoby. Implementácia opatrení predpokladaných v akčnom pláne EÚ a Moldavska, ktorý bol nedávno prijatý v zmysle európskej politiky susedstva, bude skúškou pripravenosti Moldavska pevne a účinne plniť jedinečný program reformy trhu. [pic] [pic] [pic] [pic] [pic] [pic] [pic] [pic] [1] Tu patria Albánsko, Bosna a Hercegovina, Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko (BJRM), Srbsko a Čierna Hora a Kosovo.