V oznámení o digitálnom desaťročí Komisia stanovila ciele EÚ v oblasti digitálnej transformácie do roku 2030. Zdaňovanie musí uľahčiť túto transformáciu tým, že vytvorí prostredie, v ktorom môžu digitálne podniky prosperovať. Zároveň je potrebné prispôsobiť daňový rámec tak, aby lepšie zodpovedal realite digitalizovaného hospodárstva. To zahŕňa aj digitalizáciu daňovej správy.

Na úrovni EÚ bude v tejto súvislosti zásadným krokom vpred nadchádzajúci návrh na reformu smernice o zdaňovaní energie. Jej revízia bude dopĺňať ďalšie iniciatívy v balíku návrhov „Fit for 55“, a to racionalizáciou systému minimálnych sadzieb a odstránením zastaraných výnimiek a znížených sadzieb. V rámci toho istého balíka Komisia navrhne nové a reformované mechanizmy stanovovania cien na podporu cieľov EÚ v oblasti klímy, najmä mechanizmus kompenzácie uhlíka na hraniciach (CBAM) a návrh revidovaného systému EÚ na obchodovanie s emisiami (ETS). Na vnútroštátnej úrovni by členské štáty mali zintenzívniť svoje úsilie o spoplatnenie externalít, a to s náležitým ohľadom na akékoľvek nepriaznivé sociálne vplyvy, ako aj úsilie o postupné rušenie škodlivých dotácií, tiež v rámci širších daňových reforiem.

Daňový program EÚ prispieva k celkovému cieľu umožniť spravodlivý a udržateľný rast podporou širších politík EÚ, ako sú Európska zelená dohoda, digitálna agenda Komisie, Nová priemyselná stratégia pre Európu a únia kapitálových trhov. Mal by tiež prispievať k podpore inkluzívnej obnovy v súlade so zásadami Európskeho piliera sociálnych práv.

V reakcii na to sa vlády čoraz viac angažujú v prijímaní opatrení proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a daňovým únikom, ktoré sú však ako celok nesúrodé. Hoci vlády uspeli pri riešení konkrétnych problémov, už aj tak zložitý systém sa tým stal ešte zložitejším. Diskusie o reforme medzinárodného rámca dane z príjmov právnických osôb, ktoré podnietili viaceré daňové škandály, prísne presadzovanie pravidiel štátnej pomoci a potreba financovať verejné výdavky po finančnej kríze, sa začiatkom desiatych rokov 21. storočia zrýchlili, čo viedlo k projektu v oblasti narúšania základu dane a presunu ziskov (BEPS) pod vedením OECD a skupiny G20. Tento proces priniesol v roku 2015 prvé výsledky, ktoré EÚ implementovala, a to aj prostredníctvom smerníc o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam. Medzinárodné diskusie v súčasnosti napredujú smerom ku globálnemu riešeniu reformy zastaraného medzinárodného systému dane z príjmov právnických osôb, a to prostredníctvom prerozdelenia práv zdaňovať a minimálneho efektívneho zdanenia. Podstata týchto diskusií ovplyvní podobu programu EÚ v oblasti zdaňovania podnikov, a to bez ohľadu na to, či sa dosiahne konkrétna globálna dohoda.

Kontext politiky EÚ v oblasti zdaňovania podnikov sa za posledný rok radikálne zmenil. Koronavírus výrazne zasiahol spoločnosti a hospodárstva v Európe a na celom svete. To, čo sa na začiatku vnímalo ako výzva v oblasti verejného zdravia, prerástlo do najdramatickejšej hospodárskej krízy v histórii EÚ, ktorá so sebou priniesla závažné sociálne dôsledky a rastúcu nerovnosť.

Zabezpečenie účinného výberu daňových príjmov je nevyhnutné na financovanie kvalitných verejných služieb a je predpokladom spravodlivého rozdelenia daňového zaťaženia medzi daňovníkmi. Takisto prispieva k vytvoreniu rovnakých podmienok pre podniky a zlepšuje konkurencieschopnosť EÚ. V EÚ sa každoročne strácajú miliardy eur v súvislosti s daňovými podvodmi, daňovými únikmi a vyhýbaním sa daňovým povinnostiam. Daňové ustanovenia jednotlivých členských štátov môžu mať za následok aj straty príjmov pre iné členské štáty EÚ, napríklad ak sa licenčné poplatky a výplaty úrokov môžu platiť príjemcom v jurisdikciách s nízkymi alebo nulovými daňami bez toho, aby boli v EÚ zaplatené dane.

Rámček 1: Daňový mix EÚ smerom k roku 2050 Daňové systémy bude potrebné modernizovať, aby lepšie odrážali súčasný a budúci hospodársky a sociálny vývoj. Rozpočty členských štátov sú vo veľkej miere závislé od dane z práce vrátane sociálnych príspevkov, ktoré predstavujú viac ako 50 % celkových daňových príjmov v EÚ27. DPH predstavuje viac ako 15 % celkových daňových príjmov, zatiaľ čo iné základy dane, ako sú environmentálne dane (~6 %), dane z majetku (~5 %) alebo dane z príjmov právnických osôb (~7 %), prispievajú k celkovým daňovým príjmom pomerne málo . Hoci celkové zloženie daňových príjmov v EÚ zostáva v posledných dvoch desaťročiach relatívne stabilné , megatrendy, ako je zmena klímy a digitálna transformácia trhu práce, pravdepodobne budú mať vplyv na budúci daňový mix v členských štátoch EÚ. Starnutie obyvateľstva a nárast neštandardnej práce môžu viesť k tomu, že zdaňovanie práce bude generovať nižšie príjmy ako v súčasnosti. Na základe Zelenej knihy o starnutí a Správy o starnutí z roku 2021 si to bude vyžadovať, aby sme prehodnotili spôsob zdaňovania práce a dôsledky pre iné základy dane, pričom je potrebné zohľadniť potrebu udržateľných príjmov a medzigeneračnej spravodlivosti a prispieť k udržateľnosti systémov sociálnej ochrany. Tradične vysoké daňové zaťaženie práce v rámci EÚ, a to aj v porovnaní s inými rozvinutými ekonomikami, sa bude musieť ďalej znižovať, aby sa podporila konkurencieschopnosť, zamestnanosť a tvorba pracovných miest po kríze . Sadzby dane zo spotreby sú zároveň už na historickom maxime, keďže sadzby DPH sa v rokoch po finančnej kríze zvýšili. Prioritou by malo byť obmedzenie neefektívneho využívania znížených sadzieb DPH a oslobodení od dane, ktoré často nedosahujú svoj predpokladaný politický cieľ. Behaviorálne dane, ako sú environmentálne a zdravotné dane, majú čoraz väčší význam pre daňové politiky EÚ. Dobre navrhnuté environmentálne dane pomáhajú podporiť ekologickú transformáciu vysielaním správnych cenových signálov, ako aj uplatňovaním zásady „znečisťovateľ platí“. Takisto vytvárajú príjmy, ktoré by mohli kompenzovať niektoré potrebné zníženia dane z práce. Podobne aj zdravotné dane, napríklad z tabaku alebo alkoholu, môžu zlepšiť verejné zdravie a zachrániť životy, a zároveň znížiť tlak na systémy verejného zdravotníctva. Napokon, nadčasový daňový mix si bude vyžadovať spravodlivé a efektívne zdanenie príjmu z úspor, a to tak v prípade jednotlivcov, ako aj korporácií. Zároveň bude potrebné zjednodušenie a ďalšie opatrenia na zníženie administratívnej zložitosti. Okrem toho môžu byť relatívne účinným spôsobom zvyšovania daňových príjmov periodické dane z nehnuteľného majetku. Je však potrebné náležite riešiť výzvy spojené s príjmovým rozdelením a administratívne výzvy súvisiace s oceňovaním majetku. Na základe týchto úvah Komisia začne širšiu reflexiu, ktorá by sa mala uzavrieť v roku 2022 na daňovom sympóziu na tému „Daňový mix EÚ smerom k roku 2050“. Pri tejto reflexii sa zohľadnia zásady uvedené vyššie, ako aj dosah možných zmien daňového mixu na príjmové rozdelenie vrátane ich vplyvu na domácnosti s nízkymi príjmami.

Zásady uvedené v tomto oddiele by sa mali vzťahovať aj na systém vlastných zdrojov, ktorými sa financuje rozpočet EÚ. V súlade s mandátom Európskej rady a záväzkami prijatými v medziinštitucionálnej dohode priloženej k novému viacročnému finančnému rámcu Komisia predloží aj návrhy na nové vlastné zdroje, ktoré prispejú k splateniu prostriedkov z nástroja NextGenerationEU. Po počiatočnom súbore návrhov v júli 2021, ktorý bude zahŕňať návrhy na CBAM, digitálnu daň a revíziu EU ETS, Komisia navrhne dodatočné nové vlastné zdroje, ktoré by mohli zahŕňať daň z finančných transakcií a vlastný zdroj súvisiaci s podnikovým sektorom.

Návrh CBAM bude súčasťou nadchádzajúceho balíka návrhov „Fit for 55“. Jeho cieľom bude znížiť riziko úniku uhlíka tým, že sa zabezpečí, aby cena dovozu presnejšie odrážala obsah uhlíka s ním súvisiaci, ak tretie krajiny nemajú zavedené podobne ambiciózne politiky v oblasti klímy. K dosiahnutiu cieľov v oblasti klímy prispeje aj tým, že podnieti výrobcov z tretích krajín a dovozcov z EÚ, aby prešli na nízkouhlíkové technológie. CBAM bude plne v súlade s WTO a inými medzinárodnými záväzkami.

Digitálne spoločnosti zvyčajne platia nižšie dane ako iné spoločnosti, pričom z daní, ktoré platia, nie vždy majú úžitok krajiny, v ktorých vykonávajú svoju činnosť. Digitálna daň zabezpečí spravodlivý príspevok digitálneho sektora k financovaniu obnovy v EÚ a pre spoločnosť ako celok. Bude navrhnutá tak, aby bola nezávislá od nadchádzajúcej globálnej dohody o medzinárodnej reforme dane z príjmov právnických osôb a zlučiteľná s WTO a inými medzinárodnými záväzkami. Táto daň bude v súlade s kľúčovým politickým cieľom, ktorým je podpora a urýchlenie digitálnej transformácie. Po jej zavedení bude platiť súbežne s vykonávaním dohody OECD o rozdelení zlomku základu dane najväčších nadnárodných podnikov, len čo bude táto dohoda ratifikovaná a transponovaná do právnych predpisov EÚ.

1.3. Čo to znamená pre zdaňovanie podnikov v EÚ?

Zdaňovanie podnikov by malo zabezpečiť spravodlivé rozdelenie daňového zaťaženia medzi podniky a spravodlivé rozdelenie zdaniteľných príjmov medzi jednotlivé jurisdikcie. Celkový systém by mal byť jednoduchý, aby sa znížili náklady na dodržiavanie predpisov, a mal by uľahčovať investície a rast, a tým posilniť jednotný trh. Napriek pokroku, ktorý sa dosiahol pri odstraňovaní prekážok jednotného trhu v iných oblastiach, spoločnosti, ktoré podnikajú v EÚ, sa ešte stále musia vysporiadať s 27 rôznymi vnútroštátnymi daňovými systémami. Táto mozaika vnútroštátnych daňových pravidiel vytvára pre podniky zbytočné náklady na dodržiavanie predpisov, čo odrádza od cezhraničných investícií na jednotnom trhu. Platí to nielen pre väčšie podniky, ale aj pre MSP, startupy a iné podniky, ktoré sa snažia rásť, expandovať a obchodovať cezhranične a pre ktoré sú náklady proporcionálne vyššie . Vedie to aj k medzerám a zložitosti, ktoré môžu ponechať priestor na agresívne daňové plánovanie, čo obmedzuje zachovanie rovnakých podmienok. To poškodzuje investície a rast, ako aj konkurencieschopnosť EÚ v porovnaní s inými medzinárodnými partnermi. Politické rozhodnutia v oblasti zdaňovania podnikov ovplyvňujú aj to, do akej miery daňový systém podporuje investície. Daňový systém by mal minimalizovať nezamýšľané deformácie obchodných rozhodnutí, napríklad smerom k dlhovému financovaniu, a nie kapitálovému financovaniu, čím by sa podporilo udržateľné a dlhodobé financovanie podnikov a opätovná ekvitizácia spoločností, ktoré nahromadili nebezpečne vysokú úroveň dlhu, a to aj v dôsledku krízy spôsobenej ochorením COVID-19.

V súlade so zásadou subsidiarity by sa opatrenia EÚ v oblasti zdaňovania podnikov mali zamerať na výzvy s jasným cezhraničným rozmerom. To zahŕňa odstránenie prekážok hladkého fungovania jednotného trhu a cezhraničných investícií vytvorených rozdielmi medzi vnútroštátnymi daňovými systémami.

Pokrok na úrovni EÚ by mali dopĺňať podporujúce vnútroštátne opatrenia v oblastiach, v ktorých členské štáty môžu najlepšie posúdiť potreby svojho hospodárstva a spoločnosti. To zahŕňa stanovenie úrovne sadzby dane z príjmu právnických osôb nad minimálne úrovne, ktoré sa majú dohodnúť na medzinárodnej úrovni (pozri oddiel 2), pričom tento aspekt zostane v EÚ v právomoci členských štátov, tak ako aj vnútroštátne opatrenia na zlepšenie daňovej správy a uľahčenie dodržiavania daňových predpisov. V prípade potreby môžu tieto vnútroštátne opatrenia zahŕňať cielenejšie opatrenia, napríklad dobre navrhnuté a účinné daňové stimuly na podporu širších politických cieľov. Aj v týchto oblastiach môže zohrávať EÚ úlohu pri formovaní programu a výmene informácií, ako aj pri poskytovaní finančnej podpory pre vnútroštátne reformy a investície. Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti (RRF), ktorý je jadrom programu obnovy EÚ, a Nástroj technickej podpory (TSI) môžu poskytnúť základné finančné prostriedky na modernizáciu a digitálnu transformáciu daňových správ a zároveň podporovať dôležité reformy daňovej politiky.

EÚ podnikla v posledných rokoch dôležité kroky, napríklad prijatím a začatím vykonávania smerníc o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam (ATAD) a smernice o administratívnej spolupráci (DAC). V rámci skupiny pre kódex správania (zdaňovanie podnikov) členské štáty pokračujú vo vzájomnom hodnotení svojich daňových režimov s cieľom zabezpečiť, aby boli v súlade so zásadami spravodlivej daňovej súťaže. Okrem toho, Európsky parlament je veľmi aktívny v oblasti zdaňovania vo všeobecnosti, pričom špeciálne sa zameriava na oblasť zdaňovania podnikov. Komisia navyše v júli 2020 prijala ambiciózny akčný plán v záujme spravodlivejšieho a jednoduchšieho zdaňovania viac prispôsobeného moderným technológiám a oznámenie o dobrej správe daňových záležitostí v EÚ aj mimo nej, ktorého cieľom je ďalej posilniť podporu transparentnosti a spravodlivého zdaňovania zo strany EÚ tak na európskej, ako aj celosvetovej úrovni.

V tomto oznámení sa predstavujú ďalšie opatrenia v oblasti zdaňovania podnikov v krátkodobom aj dlhodobom horizonte. Komisia bude rýchlo konať s cieľom implementovať nadchádzajúcu globálnu dohodu o prerozdelení práv zdaňovať a o minimálnom efektívnom zdanení (pozri oddiel 2). Počas nasledujúcich dvoch rokov prijme aj opatrenia na riešenie najnaliehavejších výziev (pozri oddiel 3). Okrem toho sa v oznámení predstavuje plán holistického rámca EÚ pre zdaňovanie podnikov, ktorý bude vhodný na nasledujúce desaťročia (pozri oddiel 4).

2. Reforma medzinárodného rámca dane z príjmov právnických osôb

2.1. Prebiehajúce globálne diskusie

Inkluzívny rámec OECD na základe mandátu skupiny G20 pracuje na globálnom konsenzuálnom riešení s cieľom reformovať medzinárodný rámec dane z príjmov právnických osôb. Rokovania sa zameriavajú na dva hlavné pracovné okruhy: Pilier 1 (čiastočné prerozdelenie práv zdaňovať) a pilier 2 (minimálne efektívne zdanenie ziskov nadnárodných spoločností). Cieľom týchto dvoch pilierov je riešiť rôzne, ale súvisiace otázky spojené s rastúcou globalizáciou a digitalizáciou hospodárstva.

EÚ dôsledne presadzovala ambiciózne reformy na medzinárodnej úrovni a globálne diskusie teraz môžu vychádzať aj z pozitívneho zapojenia novej vlády USA. Stiahnutie predchádzajúceho návrhu „bezpečného prístavu“ a predloženie konkrétnych a konštruktívnych návrhov k pilieru 1 je dôležitým krokom a ponúka sľubnú príležitosť na dosiahnutie skutočného pokroku smerom ku globálnej dohode o rozdelení si časti základu dane nadnárodných podnikov. Nedávne vyhlásenia vlády USA o jej zámeroch v oblasti vnútroštátnej reformy dane z príjmov právnických osôb sú ambicióznym míľnikom a dôležitým krokom smerom k dohode o pilieri 2, ktorá ukončí preteky ku dnu. Ministri financií skupiny G20 nedávno opätovne potvrdili svoj záväzok dosiahnuť globálne a konsenzuálne riešenie do polovice roku 2021 .

Cieľom piliera 1 je prispôsobiť medzinárodné pravidlá zdaňovania ziskov právnických osôb meniacemu sa charakteru obchodných modelov vrátane schopnosti spoločností podnikať bez fyzickej prítomnosti. Trhovým jurisdikciám poskytne právo zdaňovať časť ziskov určitých nerezidentských podnikov tým, že stanoví prerozdelenie časti týchto celosvetových ziskov medzi jurisdikcie, v ktorých má skupina zákazníkov alebo používateľov, a to použitím dohodnutého vzorca. Diskusie o pilieri 1 sa spočiatku zameriavali predovšetkým na spoločnosti pôsobiace v digitálnom sektore. Navrhované riešenie by sa však teraz mohlo zjednodušiť zameraním sa na menší počet nadnárodných podnikov a zároveň by sa mohlo rozšíriť tak, aby sa vzťahovalo na najväčšie a najziskovejšie nadnárodné spoločnosti bez ohľadu na sektor ich podnikania.

V pilieri 2 sa stanoví spodná hranica nadmernej daňovej súťaže tým, že sa zabezpečí, aby nadnárodné podniky každoročne podliehali určitej minimálnej úrovni zdanenia všetkých svojich ziskov. Globalizácia hospodárstiev a zintenzívnenie využívania nehmotných aktív v globálnych hodnotových reťazcoch umožnili určitým nadnárodným spoločnostiam presunúť zisky do jurisdikcií s nízkym zdanením. Pilier 2 umožní jurisdikciám zvýšiť výšku dane zaplatenej veľkými nadnárodnými spoločnosťami na minimálnu efektívnu úroveň, pričom jednotlivé krajiny budú môcť slobodne rozhodovať o charakteristikách svojich daňových systémov. Takýmto minimálnym efektívnym zdanením ziskov podnikov sa obmedzia možnosti vyhýbania sa daňovým povinnostiam.