Potravinový dodávateľský reťazec EÚ každý deň Európanom zabezpečuje širokú škálu vysokokvalitných potravín. Vďačíme za to skúsenostiam a konkurencieschopnosti jej sektora poľnohospodárstva, rybárstva, akvakultúry a potravinárstva. Tieto sektory v rozličných podnebných pásmach, územiach a hospodárskych štruktúrach využívajú výhody vyplývajúce zo spoločnej poľnohospodárskej a rybárskej politiky (SPP a SRP), pričom zahŕňajú vyše jedenásť miliónov poľnohospodárskych podnikov EÚ a 81 000 rybárskych plavidiel. Spotrebitelia majú prístup tak ku kratším potravinovým dodávateľským reťazcom (ktoré by sa mali podľa podporovať, ako sa odporúča členským štátom vzhľadom na ich strategické plány SPP), ako aj k dlhším potravinovým dodávateľský reťazcom, ktoré zahŕňajú komplexnejšie postupy. Jednotný trh EÚ s tovarom a službami umožňuje efektívnu distribúciu bezpečných potravín medzi členskými štátmi. Vďaka svojej obchodnej politike je EÚ aj jedným z významných svetových obchodných partnerov v oblasti potravín. V roku 2020 čistý obchodný prebytok pri agropotravinových výrobkoch dosiahol hodnotu 62 miliárd EUR. Pri morských plodoch sa však už dlho zaznamenáva obchodný deficit, ktorý od roku 2010 narástol o 33 %.

Jasne sa ukázalo, že potrebujeme koncepciu integrovaných potravinových systémov, v ktorej by sa uznávali vzájomné závislosti a nezahŕňali len aktéri samotného potravinového dodávateľského reťazca (poľnohospodári, rybári, spracovatelia potravín, obchodníci, maloobchodníci, stravovacie služby vrátane pracovníkov v nich). Mala by zahŕňať aj aktérov v podpornej úlohe pri fungovaní reťazca, ako sú sektory prepravy a logistiky, ako aj priemyselné odvetvia poskytujúce potrebné vstupy a obalový materiál.

Odolnosti potravinových systémov EÚ vďačíme za to, že zdravotná kríza vyvolaná pandémiou COVID-19 neviedla aj k potravinovej kríze. Na strane výroby zostali ceny počas krízy pomerne stabilné. Na niektorých trhoch, ako sú rybárstvo a akvakultúra, zemiaky, mäso a víno, viedlo zavretie gastronomických podnikov k dramatickému poklesu dopytu. Na strane spotreby ceny potravín mierne narástli (do 5 %) v období apríl – máj 2020, ale situácia sa rýchlo znormalizovala. Keďže dodávky potravín už v prvých reakciách figurovali ako základná činnosť, potravinový sektor bol celkovo menej zasiahnutý než iné hospodárske odvetvia. Vďaka tomu sme boli svedkami jeho pozoruhodnej a rýchlej obnovy. Situáciu ilustruje aj pozitívna výkonnosť obchodu s agropotravinovými výrobkami v roku 2020 (+ 1,4 % v porovnaní s rokom 2019), ktorá je dôkazom, aké je dôležité ponechať obchodné toky otvorené aj v krízových časoch.

Zabezpečiť dodávky potravín a potravinovú bezpečnosť je cieľ stanovený v článku 39 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a jeho dosiahnutie by sa nemalo brať ako samozrejmosť. Kríza spôsobená pandémiou COVID-19 bola varovným signálom pre všetkých, ktorí boli presvedčení, že vážne problémy s dodávkami určitých potravín do obchodov v EÚ nie sú mysliteľné. Ťažkosti v potravinovom dodávateľskom reťazci v niektorých prípadoch mali až podobu prázdnych regálov, hoci spotrebitelia nemali dočasne k dispozícii len niekoľko typov výrobkov.

Iné riziká môžu ohroziť fungovanie potravinového dodávateľského reťazca, napríklad riziká súvisiace s verejným zdravím, technológiami, migráciou, geopolitickými posunmi a priemyselnými či inými nehodami, ktoré môžu spôsobiť ožiarenie veľkých častí poľnohospodárskej pôdy. Rovnako treba do úvahy vziať riziká spojené s dostupnosť a cenovou dostupnosťou kľúčových vstupov (t. j. hnojív, energie atď.) a výrobné faktory, ako je pracovná sila v potravinovom sektore alebo v sektore dopravy. Digitalizácia potravinových systémov prináša veľké výhody, ale zároveň aj riziko kybernetických útokov a väčšieho vplyvu výpadkov. Kybernetické útoky na veľké spoločnosti v potravinovom sektore mali nedávno za následok narušenia potravinového reťazca. Medzi riziká súvisiace s geopolitickými posunmi patria priame zahraničné investície do kritických infraštruktúr v EÚ, biologický terorizmus či hospodárska súťaž pri prístupe k základným vstupom a komoditám.

EÚ bola v uplynulých desaťročiach do veľkej miery ušetrená kríz, ktoré by boli viedli k problémom pri potravinovej bezpečnosti z dôvodu neúrody alebo politických konfliktov. Čoraz častejšie však pozorujeme mimoriadne poveternostné javy, ktoré sú spôsobené zmenou klímy a degradáciou životného prostredia a predstavujú hlavné vnímané riziko v súvislosti s potravinovou neistotou (60 % respondentov špecializovaného dotazníka).

Väčšina členských štátov už zaviedla ustanovenia o plánovaní pre nepredvídané udalosti v sektore potravín. Zabezpečujú monitorovanie a zber údajov, transparentnosť informácií prostredníctvom správ o trhu a pravidelný kontakt so zainteresovanými stranami. Plánovanie pre nepredvídané udalosti má v jednotlivých členských štátoch rozmanitú podobu. Zodpovednosť je rozdelená medzi viaceré inštitúcie a potraviny spadajú do všeobecného plánovania pre nepredvídané udalosti. Väčšina členských štátov v dôsledku krízy spôsobenej pandémiou COVID-19 aktuálne svoje úpravy prehodnocuje.

EÚ chráni kritickú infraštruktúru v snahe znížiť mieru zraniteľnosti a zabezpečiť fungovanie spoločnosti a hospodárstva. Nariadením o preverovaní priamych zahraničných investícií sa stanovil celoúnijný rámec na koordinovanie činností v súvislosti so zahraničnými investíciami. Zahŕňa to aj riziká pre potravinovú bezpečnosť, keď ide o poľnohospodársku pôdu alebo infraštruktúru. Aktualizácia priemyselnej stratégie EÚ sa týka aj nástroja núdzovej pomoci pre jednotný trh (SMEI) s cieľom zabezpečiť voľný pohyb osôb a dostupnosť tovaru a služieb. Okrem toho sa stratégia týka aj rizík v podobe narušenia dodávateľských reťazcov, ktoré ovplyvňujú dostupnosť základných produktov, konkrétne zahŕňa monitorovanie strategických závislostí. Podobne v sektore mobility Komisia vo svojej stratégii pre udržateľnú a inteligentnú mobilitu oznámila plán pre nepredvídané krízové udalosti v oblasti dopravy. V sektore zdravia Komisia zhromaždila poznatky získané z pandémie COVID-19 a na ich základe zriadila nový Úrad pre pripravenosť a reakcie na núdzové zdravotné situácie (HERA) v snahe s jeho pomocou lepšie predvídať zdravotné riziká a zlepšiť plánovanie pre nepredvídané udalosti. Vzhľadom na problematiku vystavenia kybernetickým hrozbám Komisia navrhla novú smernicu o opatreniach na zabezpečenie vysokej spoločnej úrovne kybernetickej bezpečnosti v Únii, ktorou sa zrušuje smernica (EÚ) 2016/1148, pričom do jej rozsahu zahrnula aj výrobu, spracovanie a distribúciu potravín.

Cyklus katastrof, z ktorého sa vychádza pri krízovom riadení, zahŕňa štyri hlavné fázy: i) prevencia, ii) pripravenosť, iii) reakcia a iv) obnova. Plánovanie pre nepredvídané udalosti je súčasťou pripravenosti a vyžaduje si určenie možného nebezpečenstva, ktorému je spoločenstvo vystavené, a povahy možných vplyvov. Dôraz sa preto kladie na fázu pripravenosti a na podporu aktérov zodpovedných za reakciu na krízu. Plán pre nepredvídané udalosti sa bude vzťahovať na celý potravinový systém od vstupov až po dodávky potravín spotrebiteľom prostredníctvom maloobchodu alebo stravovacích služieb.

Graf 1: Rozsah plánu pre nepredvídané udalosti na zabezpečenie dodávok potravín a potravinovej bezpečnosti v čase krízy

Plánovanie pre nepredvídané udalosti nemá duplikovať ani ovplyvňovať príslušné rozhodovacie procesy, ktoré sa uplatňujú pri rozhodnutiach o reakciách na krízu v jednotlivých existujúcich politikách, ako je SPP, SRP a všeobecné potravinové právo. Malo by tieto procesy zohľadňovať a byť zamerané na otázku, ako podporiť koordináciu verejných a súkromných aktérov zapojených do reakcie.

Ako sa oznámilo v stratégii „z farmy na stôl“, v prípade nadnárodnej krízy bude Komisia koordinovať špecializovaný mechanizmus so zapojením členských štátov. Opatrenia, ktoré možno bude potrebné prijať na vnútroštátnej i únijnej úrovni, môžu a mali by zabezpečiť výraznú pridanú hodnotu z hľadiska koordinácie.

5.1. Zásady, ktorými sa treba riadiť v čase krízy

Poznatky získané z pandémie tvoria základ koncepcie, ktorú treba sledovať na zabezpečenie dodávok potravín a potravinovej bezpečnosti v časoch krízy. Tieto zásady uľahčia štruktúrovanú koordináciu medzi členskými štátmi a Komisiou, pričom netreba opomenúť, že budúce krízy nemusia zodpovedať doterajším.

Koncepcia spolupráce medzi všetkými verejnými a súkromnými stranami, ktoré sú súčasťou potravinového dodávateľského reťazca, je mimoriadne dôležitá, aby sa podarilo zvýšiť mieru pripravenosti, rýchlo sa mohli určiť náznaky nadchádzajúcej krízy a mohla sa koordinovať reakcia na všetkých úrovniach. Tým sa posilní odolnosť potravinového dodávateľského reťazca EÚ.

Vzhľadom na vzájomné závislosti medzi sektormi hospodárstva je potrebná náležitá koordinácia na všetkých politických a administratívnych zodpovedných miestach s inými krízovými nástrojmi, predovšetkým vtedy, keď krízu spôsobili faktory mimo potravinového dodávateľského reťazca, ako to bolo v prípade krízy COVID-19, alebo ako by to bolo napríklad vtedy, keby už nebolo možné zaručiť dodávku energie. Plánovanie pre nepredvídané udalosti by preto malo byť dostatočne pružné, aby ho bolo možné prispôsobiť a pri realizácii doplniť tieto nástroje. Iniciatívy zamerané na odolnosť a nové opatrenia v rámci plánovania pre nepredvídané udalosti by mali byť udržateľné a zelené v súlade s Európskou zelenou dohodou.

Nerovnováha na trhu by sa mala monitorovať a v prípade potreby rýchlo riešiť, pričom by sa naplno mali využívať dostupné nástroje, predovšetkým v rámci SPP a SRP, ako aj siete na výmenu a koordináciu s relevantnými zainteresovanými stranami.

Dodávateľské reťazce musia zostať funkčné a obchodné toky musia bez problémov prúdiť, a to aj v sektoroch, ktoré sú zásadné pre fungovanie potravinového reťazca. Tak je napríklad úloha dopravy a pracovníkov v nej kľúčová pre bezproblémové fungovanie potravinového dodávateľského reťazca. Preto sa musí zaručiť obeh tovaru v rámci vnútorného trhu na základe uplatňovania usmernení Komisie k zeleným jazdným pruhom. Jednostranné opatrenia obmedzujúce vývoz do iných členských štátov by sa zavádzať nemali, pretože môžu krízu vyostriť. V snahe zabrániť zákazom vývozu v krajinách mimo EÚ a zachovať medzinárodné obchodné toky sa zaručí pohotová koordinácia s AMIS a medzinárodnými obchodnými partnermi.

Dodávky potravín by sa mali zachovať aj tak, že sa uľahčí voľný a spravodlivý pohyb cezhraničných a sezónnych pracovníkov v potravinovom sektore.

Komunikácia je v kríze kľúčová. Predovšetkým v časoch dezinformačných kampaní a falošných správ existuje nebezpečenstvo vyhrotenia krízy v dôsledku nesprávnych informácií. Ak máme predísť unáhleným rozhodnutiam a panike, nevyhnutne potrebujeme včasnú, pravidelnú a transparentnú komunikáciu so zainteresovanými stranami a verejnosťou.

5.2. Európsky mechanizmus pripravenosti a reakcie na krízu potravinovej bezpečnosti (EFSCM)

Komisia na realizáciu týchto zásad zriadi Mechanizmus pripravenosti a reakcie na krízu potravinovej bezpečnosti, ktorý sa bude opierať o (novú) špecializovanú skupinu expertov pozostávajúcu zo zástupcov členských štátov a o svoj rokovací poriadok, na základe ktorého bude fungovať.

Keďže inštitucionálne rámcové podmienky sa v jednotlivých členských štátoch líšia, môžu byť niektoré členské štáty v mechanizme zastúpené viacerými vnútroštátnymi orgánmi. Na účely koordinácie by ako kontaktné miesto mal fungovať jeden určený orgán. Členské štáty musia zaručiť, aby toto kontaktné miesto bolo zodpovedné za všetky sektory činnosti svojho vnútroštátneho potravinového reťazca. Do EFSCM sa začlenia aj krajiny mimo EÚ, ktorých potravinový dodávateľský reťazec je pevne prepojený s reťazcom EÚ.

Organizácie zainteresovaných strán, ktoré zohrávajú v potravinovom dodávateľskom reťazci EÚ úlohu, sa prizvú, aby prispievali k zlepšeniu spolupráce a partnerstva medzi verejným a súkromným sektorom. Je to jeden z hlavných poznatkov získaných z krízy COVID-19. Táto spolupráca pomôže pri určovaní prvotných náznakov krízy, pozornom monitorovaní jej vývoja i zmierňovaní neistoty v jej priebehu. Vďaka tomu bude možné rýchlo identifikovať priority reakcie a poskytnúť náležité poradenstvo rozhodujúcim činiteľom. Zastúpené by mali byť všetky stupne potravinového reťazca.

Komisia bude pravidelne zvolávať zasadnutia skupiny expertov s cieľom zlepšiť mieru pripravenosti EÚ. Na zasadnutiach sa budú venovať analyzovaniu situácie rizika, ako aj zraniteľnosti a štrukturálnym problémom, ktoré treba riešiť na zlepšenie pripravenosti. Tým sa zároveň bude budovať dôvera medzi aktérmi potravinového reťazca. Dôvera je nevyhnutným predpokladom pri riadení krízy a zabraňovaní jednostranným rozhodnutiam, ktoré vedú k suboptimálnym výsledkom pre všetky strany.