OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, EURÓPSKEJ RADE, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Uzatvárame prvý európsky semester koordinácie hospodárskej politiky: usmernenia pre vnútroštátne politiky na roky 2011 – 2012 /* KOM/2011/0400 v konečnom znení */





OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, EURÓPSKEJ RADE, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Uzatvárame prvý európsky semester koordinácie hospodárskej politiky:usmernenia pre vnútroštátne politiky na roky 2011 – 2012 AKO MÔžE KRÍZA PRISPIEť K POSILNENIU EÚ EÚ čelí najväčšej hospodárskej kríze od svojho založenia – vlády aj občania sa dostali pod nebývalý tlak, prijali sa mimoriadne rozhodnutia, a to všetko vo veľmi krátkom časovom intervale. Bolo to nákladné a bolestivé. Kríza nezačala v Európe a podobné otrasy zažili aj iné veľké ekonomiky. V rámci EÚ sa dosah na jednotlivé štáty rôznil – niektoré členské štáty sa z prvotného poklesu spamätali rýchlo, iné však stoja pred veľkými úlohami. Z prognóz Komisie je zrejmé, že v EÚ dochádza k hospodárskej obnove, ale tá je nerovnomerná a neistá. Nedá sa len tak „vrátiť do normálu“: naše krajiny sa pod vplyvom otrasov z posledných troch rokov radikálne zmenia, náš potenciál rastu sa znížil, naše verejné financie a finančné systémy dostali úder a nezamestnanosť postihla značnú časť našich obyvateľov, najmä mladých ľudí. Mnohých ľudí čaká ťažké obdobie, iní na vlastnej koži zažijú, čo prináša obnova bez práce. Na mnohých miestach ľudia reagovali hnevom a frustráciou. Kríza nás poučila, že naše ekonomiky, ako aj naša budúcnosť sú prepojené. EÚ je spoločný hospodársky priestor, nie 27 samostatných ekonomík, a čo postihne jednu krajinu, postihne všetky. To sa osobitne týka 17 členských štátov, ktoré majú v rámci eurozóny spoločnú menu. Aby sme znovu nadobudli schopnosť rásť a zabezpečili, že jednotlivé členské štáty sa budú svojimi výkonmi vzájomne povzbudzovať, a nie spomaľovať, potrebujeme do vnútroštátnej tvorby politík vniesť ešte pred prijímaním rozhodnutí kolektívny európsky rozmer. Potreba pevnejšej koordinácie politík na úrovni EÚ nesúvisí len s krízou – makroekonomické nerovnováhy sa sústreďovali niekoľko rokov a po prepuknutí krízy zanechali členským štátom veľmi malý, ak vôbec nejaký manévrovací priestor. Pevnejšia koordinácia politík je zároveň tou najvhodnejšou odozvou EÚ na výzvy spojené s globalizáciou. Rýchlo rastúce ekonomiky mimo EÚ zasiahla kríza v menšom rozsahu a ich miera rastu je veľmi vysoká: aby si EÚ udržala životnú úroveň, musí sa neustále snažiť o posilnenie svojej konkurencieschopnosti na svetových trhoch. Zásadným poučením z tejto skúsenosti je, že výlučné zameranie na kritériá deficitu v rámci Paktu o raste a stabilite (SGP) a ich nedostatočné uplatňovanie nezabránili vážnym problémom v iných oblastiach. To znamená, že sme dôležité otázky začali riešiť príliš neskoro. A keď už sme ich predsa len začali riešiť, naša neochota konštruktívne sa rozprávať o problémoch viedla k tomu, že absentovala kolektívna zodpovednosť za výsledok. Naše kroky sa príliš často riadili tlakmi trhu. Bezprostredne zoči-voči kríze pracovala EÚ na spoločnej, súdržnej a komplexnej odozve, ktorá spočívala v plánoch obnovy, koordinácii záchrany a reštrukturalizácie bánk a úplnom prebudovaní dozoru nad finančnými službami, v makroekonomickej pomoci poskytnutej niekoľkým členským štátom[1], vo vytvorení nových podporných mechanizmov s cieľom zaručiť finančnú stabilitu v eurozóne a vo vytýčení ambicióznych cieľov novej cesty smerom k inteligentnému, udržateľnému a inkluzívnemu rastu, ktorý je súčasťou stratégie Európa 2020[2]. Vzniká nová hospodárska správa a riadenie EÚ. Legislatívne návrhy Komisie a práca pracovnej skupiny pod vedením predsedu Európskej rady povedie k úplnému pretvoreniu nástrojov EÚ určených na prevenciu vzniku makroekonomickej nerovnováhy a posilnenie prevádzky Paktu o raste a stabilite. Na jar tohto roku odsúhlasili členské štáty eurozóny a niekoľko ďalších štátov[3], že vyvinú ďalšie úsilie o posilnenie konkurencieschopnosti, zamestnanosti, udržateľnosti verejných financií a finančnej stability, a to v rámci Paktu Euro Plus. EÚ v súčasnosti zavádza novú pracovnú metódu – tzv. európsky semester – s cieľom zabezpečiť, aby sa kolektívna diskusia o kľúčových prioritách odohrávala na úrovni EÚ ešte pred prijatím rozhodnutí na vnútroštátnej úrovni, a nie až po ňom. Výsledky tejto diskusie sa potom musia účinne premietnuť do vnútroštátneho rozhodovania, najmä o národných rozpočtoch a štrukturálnych reformách, aby malo úsilie jednotlivých štátov a EÚ správnu súslednosť, pokiaľ ide o výsledky a priebežné monitorovanie pokroku. Na základe svojho posúdenia programov, ktoré vypracovali členské štáty, teraz Komisia predkladá odporúčania pre jednotlivé krajiny, ako aj pre eurozónu ako celok. Tieto odporúčania sa obmedzujú na kľúčové priority, ktoré je potrebné riešiť v nasledujúcich 12 – 18 mesiacoch. Je za tým vedomá voľba sústrediť sa na najnaliehavejšie výzvy a na to, čo možno reálne dosiahnuť v danom časovom rámci, a pritom zohľadniť osobitné okolnosti jednotlivých členských štátov. Tým členským štátom, ktoré dostávajú vonkajšiu finančnú pomoc, sa Komisia rozhodla dať len jedno odporúčanie, a to aby zrealizovali svoje programové záväzky podľa plánu. Podrobnejší rozbor obsahujú sprievodné dokumenty, v ktorých majú dôležité miesto aspekty štrukturálnej povahy a v ktorých sa poukazuje na strednodobé priority, najmä v súvislosti s dosiahnutím cieľov stratégie Európa 2020. Po schválení Radou by sa tieto odporúčania mali zapracovať do rozhodovania a ročných rozpočtových procesov jednotlivých členských štátov. Rámček 1. Prvý európsky semester Európsky semester sa začal v januári 2011, keď Komisia v rámci ročného prieskumu rastu (RPR) a spoločnej správy o zamestnanosti[4] predstavila hlavné sociálno-ekonomické výzvy. Na jarnom zasadnutí Európskej rady boli usmernenia RPR schválené a doplnené. V tomto kontexte boli členské štáty požiadané, aby koncom apríla predstavili programy stability a konvergenčné programy (SCP) zamerané na situáciu v ich verejných financiách a národné programy reforiem (NRP) obsahujúce kľúčové politické opatrenia na udržanie rastu a zamestnanosti a dosiahnutie cieľov stratégie Európa 2020[5]. Okrem toho väčšina členov Paktu Euro Plus predstavila konkrétne záväzky prijaté v jeho rámci (pozri ďalej). Komisia tieto programy a záväzky posúdila a v súčasnosti predkladá odporúčania jednotlivým štátom tak, aby sa na júnovom zasadnutí Európskej rady mohol uzavrieť prvý semester. Hoci je zrejmé, že reformy nemusia priniesť výsledky hneď, Komisia sa zamerala na oblasti, v ktorých je potrebné okamžite podniknúť nové kroky. Vo svetle tejto skúsenosti sa Komisia domnieva že európsky semester sa môže stať účinným nástrojom správy a riadenia podporujúcim tvorbu politík EÚ a členských štátov integrovaným, transparentným a dochvíľnym spôsobom, a to za predpokladu, že členské štáty budú kolektívne rozhodovať o základnom smerovaní politík a nadväzných opatreniach na odporúčania Rady. – Súčasne predložené SCP a NRP umožňujú EÚ posúdiť spoločne rast a fiškálne stratégie v jednotlivých štátoch vrátane prípadných rizík, nerovnováh alebo kompromisov, ktoré by sa inak nezistili. Preto Komisia predkladá integrovaný súbor odporúčaní pre každý členský štát, rešpektujúc pritom rôzne právne základy, z ktorých vychádzajú. Rada bola vyzvaná, aby každému členskému štátu poslala ucelený súbor odporúčaní, ktorý obsahuje stanovisko Rady k jeho fiškálnej situácii. – Spojenie usmernení na úrovni EÚ aj členských štátov umožňuje diskutovať o národných programoch a predstaviť ich v kontexte cieľov EÚ. To znamená, že rozmer EÚ možno zapracovať do vnútroštátnej tvorby politík ešte pred prijatím rozhodnutí. Takisto to umožňuje zhodnotiť vnútroštátne úsilie a rozhodnúť o doplnkových opatreniach na úrovni EÚ, napríklad v súvislosti s hlavnými iniciatívami stratégie Európa 2020[6]. – Kombinácia krátkodobých usmernení a strednodobých cieľov poskytuje EÚ a jej členským štátom prostriedok na vypracovanie série reforiem a časom aj solídnejších a lepšie koordinovaných politík. POSÚDENIE A ODPORÚčANIA KOMISIE Komisia dospela k celkovému záveru, že programy predložené členskými štátmi predstavujú dobré východisko pre pokračovanie obnovy Európy, riešenie fiškálnych problémov a uskutočnenie ambicióznejších reforiem na vnútroštátnej úrovni. Usmernenia ročného prieskumu rastu boli v širšom meradle zapracované do vnútroštátnych opatrení. Schválené národné ciele svedčia o tom, že štáty sú do veľkej miery odhodlané dosiahnuť ciele stratégie Európa 2020[7]. Komisia sa však obáva, že kombinácia týchto záväzkov neumožní EÚ dosiahnuť svoje hlavné ciele do roku 2020. Na základe záväzkov jednotlivých štátov EÚ sleduje splnenie cieľov v oblasti zníženia emisií, obnoviteľnej energie a predčasného ukončenia školskej dochádzky. Na dosiahnutie cieľov v oblasti zamestnanosti, výskumu a vývoja, energetickej účinnosti, terciárneho vzdelávania a chudoby je potrebné ďalšie úsilie. V rokoch 2011 – 2012 sú členské štáty vystavené ďalekosiahlym výzvam v mimoriadne náročných súvislostiach. Fiškálny manévrovací priestor je veľmi obmedzený a medzi občanmi niekoľkých členských štátov vládne nespokojnosť, pretože pocítili dosah krízy. Pod tlakom udalostí sa teraz zvažujú alebo uskutočňujú mnohé zmeny potrebné na nápravu štrukturálnych nedostatkov, ktoré sa často roky odkladali. To je zrejmé najmä v členských štátoch, ktoré dostávajú vonkajšiu pomoc od EÚ, iných členských štátov a MMF, ale tento jav sa v rôznej miere odzrkadľuje vo všetkých národných programoch. Vo svojom posúdení Komisia uznáva šírku reforiem, ktoré už členské štáty uskutočnili, a uznáva, že neexistuje jediné správne riešenie pre všetkých: nie všetko môžu alebo by mali urobiť všetci a naraz. Vzhľadom na vážnosť situácie a vzájomné prepojenie našich ekonomík Komisia odporúča prijať na vnútroštátnej úrovni opatrenia v týchto oblastiach uvedených v ročnom prieskume rastu: Predpoklady rastu - Keďže 24 členských štátov sa v súčasnosti podrobuje postupu pri nadmernom deficite a úroveň verejného dlhu je stále znepokojujúco vysoká, väčšina vlád sa usiluje o ďalekosiahlu fiškálnu konsolidáciu a stojí pred úlohou podstatne zmeniť úrovne a štruktúry výdavkových a príjmových stránok svojich štátnych rozpočtov. Pozitívnym krokom vpred v niektorých členských štátoch je prijatie posilnených fiškálnych rámcov vrátane zavedenia výdavkových stropov a tzv. dlhových bŕzd. Niekoľko členských štátov okrem toho reformuje svoju verejnú správu a systém sociálneho zabezpečenia s cieľom lepšie kontrolovať úroveň výdavkov. Komisia považuje za zásadne dôležité dodržať dohodnuté lehoty stanovené na nápravu nadmerných deficitov a konsolidovať rýchlym tempom, aby sa dosiahli strednodobé rozpočtové ciele stanovené Radou. V tomto procese zároveň Komisia vyzýva, aby sa venovala dôkladná pozornosť kvalite verejných výdavkov a daňovej štruktúre s cieľom zachovať a posilniť položky podporujúce rast, napríklad investície do výskumu, vzdelávania a energetickej efektívnosti[8]. - Pokrok v náprave makroekonomickej nerovnováhy, ktorá vznikla v posledných desiatich rokoch, sa v niektorých krajinách dosahoval pomaly; požadujú sa ďalšie nápravné opatrenia. Ďalšie kroky smerom k riešeniu svojich štrukturálnych nedostatkov musia urobiť najmä členské štáty s veľkým deficitom bežného účtu, ktorý súvisí so stratou konkurencieschopnosti a priaznivými podmienkami financovania dlhu v predchádzajúcom období. V niektorých prípadoch sa to môže vzťahovať aj na revíziu systémov stanovovania miezd v spolupráci so sociálnymi partnermi, aby sa zaručilo, že mzdy budú podporovať konkurencieschopnosť a budú za vyvíjať v súlade s rastom produktivity. V iných prípadoch je základnou úlohou pokračovať v štrukturálnych reformách zameraných na zvýšenie produktivity, ktoré okrem iného posúvajú ekonomiku smerom k sektorom s vysokou pridanou hodnotou a obchodným potenciálom. V členských štátoch s prebytkami bežného účtu možno pozorovať určité úsilie o vyváženie. Existuje priestor na ďalšie posilnenie domáceho dopytu, ktoré spočíva najmä v opatreniach na zvýšenie zamestnanosti a otvorenie trhov služieb a sieťových trhov. - Niekoľko členských štátov má naďalej obavy o schopnosť bankového sektora účinne prispievať k hospodárskej prosperite. Na výsledky nových záťažových testov bánk, ktoré sa v najbližšom čase uverejnia, je potrebné okamžite nadviazať opatreniami riešiacimi pretrvávajúce nedostatky. Okrem prebiehajúcej regulačnej revízie na úrovni EÚ Komisia obhajuje viacero systémových reforiem zameraných na modernizáciu správy a riadenia a fungovania systémov niektorých štátov. Určité členské štáty by mali takisto zvážiť posilnenie regulačného rámca týkajúceho sa hypoték, aby sa predchádzalo realitným bublinám a znížilo nadmerné zadlženie domácností. Mobilizácia trhov práce, tvorba pracovných príležitostí - Väčšina členských štátov reformuje svoje dôchodkové systémy: či už s cieľom znížiť budúce výdavky súvisiace so starnutím obyvateľstva alebo vytvoriť ďalšie zdroje motivácie na dlhší pracovný život. Prioritou zostáva zvýšenie zákonného veku odchodu do dôchodku a jeho prepojenie so strednou dĺžkou života, pričom účinným nástrojom na jej dosiahnutie môže byť zavedenie automatického alebo vzorcového výpočtu odchodu do dôchodku zo strednej dĺžky života. Nevyhnutnou súčasťou politickej odozvy je postupné vyradenie schém predčasného odchodu do dôchodku a zvýšenie zamestnateľnosti pracovníkov starších ako 50 rokov. Vzhľadom na dosah finančnej krízy na súkromné dôchodkové fondy by členské štáty, ktoré sa spoliehajú na dvoj alebo troj-pilierový systém, mali zabezpečiť samostatnú životaschopnosť každého z pilierov. V niekoľkých členských štátoch môže vzniknúť problém s dostatočnou výškou dôchodku na to, aby v starobe zabezpečil dôstojnú životnú úroveň. - V niekoľkých členských štátoch kríza spôsobila prudký nárast nezamestnanosti, ktorý niekedy sprevádzal výrazný pokles zamestnanosti. Často ním boli najviac postihnuté najzraniteľnejšie skupiny obyvateľstva. Existuje riziko, že určití ľudia prepadnú do nečinnosti alebo sa vyčlenia zo spoločnosti, ak sa to nebude preventívne riešiť. Na pomoc nezamestnaným s hľadaním práce a pokračovaním v rozvoji ich schopností sú preto veľmi dôležité účinné podporné opatrenia a služby zamestnanosti. Zvláštnu pozornosť si vyžaduje aj situácia ľudí, ktorí žijú v chudobe, a iných mimoriadne zraniteľných skupín. - Niektoré členské štáty by mali zvýšiť aktivitu zameranú na zlepšenie výsledkov v oblasti vzdelávania a prístupu k celoživotnému vzdelávaniu, ktoré predstavuje prostriedok na posilnenie zamestnateľnosti a skvalitnenie ľudského kapitálu. V niektorých členských štátoch je potrebné vyvinúť osobitné úsilie pri riešení problematiky predčasného ukončenia školskej dochádzky a poskytovať pracovné stáže a učňovskú odbornú prípravu. Cielené opatrenia sa odporúčajú aj na zmiernenie vysokej úrovne nezamestnanosti mladých ľudí. Mnohé členské štáty čelia vysokému tempu starnutia pracovnej sily a s obnovou ich rastu sa spája perspektíva čoraz väčšieho nedostatku kvalifikácie: preto je prioritne dôležité, aby výsledky vzdelávania a odbornej prípravy zodpovedali potrebám trhu práce. - Niekoľko členských štátov naďalej trpí segmentáciou trhu práce vinou existencie rôznych druhov zmlúv. Mali by sa rozhodnejšie prikloniť k účinnejšej a spravodlivejšej kombinácii flexibility a istoty pracovných podmienok (tzv. flexiistota) a okrem iného vytvoriť väčšiu rovnováhu v právnych predpisoch upravujúcich ochranu zamestnanosti s cieľom podnietiť tvorbu pracovných miest, účasť na trhu práce, mobilitu medzi sektormi a vytváranie ľudského kapitálu. - Znižovaniu daňovo-odvodového zaťaženia, najmä pokiaľ ide o pracovníkov s nízkymi mzdami a nízkou úrovňou kvalifikácie, sa doposiaľ venovala nedostatočná pozornosť. V súvislosti s fiškálnou konsolidáciou budú musieť mnohé členské štáty zrevidovať tak daňovú, ako aj výdavkovú stranu svojich štátnych rozpočtov. Vo všeobecnosti sa odporúča presunúť daňové zaťaženie z práce na spotrebu a/alebo podporiť environmentálne ciele. Takisto sú potrebné ďalšie kroky smerom k odstráneniu sociálnych a daňových prekážok pre druhé zárobkovo-činné osoby v rodine, aby začali alebo neprestali pracovať. V tejto súvislosti sa prioritne odporúča zrevidovať daňové systémy a systémy zabezpečenia, zlepšiť dostupnosť starostlivosti o deti a umožniť flexibilnejšie formy zamestnávania. V prvom rade rast - Zaznamenali sme, že niekoľko členských štátov mešká s implementáciou smernice o službách[9], čím sa dynamika sektora služieb zbytočne spomaľuje. Odporúča sa podniknúť niekoľko konkrétnych krokov zameraných na využívanie potenciálu jednotného trhu s cieľom podnietiť rast a tvorbu pracovných miest, a to najmä odstránením neopodstatnených prekážok vstupu alebo ďalším otvorením odborných služieb tým, že sa odstránia kvóty a zavreté obchody, že sa posilní hospodárska súťaž v sieťových odvetviach a že sa začnú strategickejšie využívať veľké sumy investované v rámci verejného obstarávania. - Súčasťou rozpočtových konsolidačných stratégií členských štátov by malo byť stanovenie priorít ohľadne výdavkov na výskum a vzdelávanie a kľúčové infraštruktúry, ktoré sú potrebné na udržanie rastu, a pritom dosiahnuť maximálnu kvalitu výdavkov a efektivitu služieb. - Je potrebné zlepšiť prístup inovatívnych spoločností k financovaniu, najmä prístup MSP k rizikovému kapitálu, a pomôcť MSP pri začatí činnosti, napríklad zjednodušením postupov udeľovania licencií a povolení, znížením času a nákladov na ich získanie a zlepšením ochrany investorov. - Osobitný dôraz sa kladie na potrebu niektorých členských štátov propagovať väčšiu efektivitu využívania energie. Tým sa nielen podporí energetická bezpečnosť a boj proti zmene klímy, ale takisto sa prispeje k rozšíreniu inovatívnych technológií a tvorbe kvalifikovaných pracovných miest. - Viaceré členské štáty by mali pristúpiť k zníženiu administratívnej záťaže pre podnikateľov a zvýšiť kapacitu a výkonnosť verejnej správy a justičného systému. V niekoľkých prípadoch je potrebné urýchlene prijať opatrenia na modernizáciu podnikateľského prostredia zredukovaním byrokracie a zvýšením transparentnosti verejného obstarávania. Niekoľkým členským štátom sa zároveň odporúča lepšie využívať fondy EÚ. Rámček 2. Pakt Euro Plus: zhodnotenie prvých záväzkov Pakt Euro Plus schválili hlavy štátov a vlád eurozóny a Bulharska, Dánska, Lotyšska, Litvy, Poľska a Rumunska v marci 2011. Zmyslom paktu je posilniť hospodársky pilier menovej únie, dosiahnuť novú kvalitu koordinácie hospodárskej politiky a zlepšiť konkurencieschopnosť, čím by sa docielil nový stupeň zbližovania. Pakt sa predovšetkým zameriava na oblasti, ktoré patria do právomoci štátov a sú kľúčové pre zvýšenie konkurencieschopnosti a prevencie vzniku nežiaducej nerovnováhy. Predstavuje ďalšie osobitné úsilie a zahŕňa konkrétne záväzky a opatrenia – ambicióznejšie ako opatrenia dohodnuté v rámci EÚ – doplnené o časový harmonogram vykonávania. Tieto nové záväzky sa zapracujú do NRP a SCP a budú súčasťou rámca pravidelného dohľadu EÚ. Väčšina z 23 účastníkov predstavila svoje záväzky, celkovo viac ako 100 samostatných opatrení, ktoré sa týkajú väčšiny alebo všetkých štyroch oblastí paktu: posilniť konkurencieschopnosť, zvýšiť zamestnanosť, prispieť k udržateľnosti verejných financií a upevniť finančnú stabilitu. Miera ambicióznosti a presnosti týchto záväzkov sa však rôzni. – Päť členov paktu svoje záväzky ešte neoznámilo[10]. – Záväzky sa vo všeobecnosti zameriavajú na prvoradé uskutočnenie reforiem na podporu rastu, ktoré zvýšia konkurencieschopnosť, napríklad v sieťových odvetviach a sektore služieb. Mnohé sa vzťahujú na opatrenia v oblasti zamestnanosti zacielené na zlepšenie výsledkov vzdelávania a získaných kvalifikácií. Iné pokrývajú opatrenia fiškálnej konsolidácie, napríklad zapracovaním prísnej fiškálnej disciplíny do vnútroštátnych právnych predpisov. Záväzky v menšej miere smerujú k upevneniu finančnej stability, a to najmä posilnením štátneho dozoru nad finančnými subjektmi. V budúcnosti by si ďalšiu pozornosť zaslúžili aj aspekty súvisiace s pragmatickou koordináciou daňových politík formou výmeny najlepších postupov, vyhýbania sa nežiaducim postupom a boja proti podvodom a daňovým únikom. – Niektorí členovia sa zaviazali podniknúť merateľné iniciatívy, napr. prijať osobitné právne predpisy alebo programy, v ktorých sa uvedú finančné sumy, zatiaľ čo iné členské štáty urobili všeobecnejšie záväzky znížiť nezamestnanosť nízkokvalifikovaných pracovníkov, zachovať nízke daňové zaťaženie, zlepšiť podnikateľské prostredie zredukovaním byrokracie či vykonať smernice EÚ. – Aj v prípade konkrétnych záväzkov sa väčšina z nich skôr vzťahuje na rozbehnuté legislatívne projekty ako na výhľadové reformné projekty iniciované na podnet paktu. V žiadnom záväzku sa doteraz neprejavilo zameranie na najlepšie postupy a referenčné porovnanie s nositeľmi najlepších výsledkov v Európe a s inými strategickými partnermi, ako sa stanovuje v pakte. Komisia premietla svoje posúdenie záväzkov do odporúčaní. V mnohých prípadoch dáva konkrétne odporúčania v oblastiach, ktoré sú v záväzkoch v rámci paktu opísané skôr všeobecne, napríklad v oblastiach ako dôchodková reforma, zdanenie práce a zlepšenie kvalifikácií. ĎALšIE KROKY Komisia vyzýva Európsku radu, aby schválila jej odporúčania na svojom zasadnutí v júni 2011 pred formálnych schválením v Rade. Na úrovni EÚ sa bude pokračovať v prácach na nadväzných opatreniach na európsky semester: - Zákonodarca by mal prijať nový legislatívny balík o predchádzaní a náprave nerovnováhy a o posilnení Paktu o stabilite a raste. Tým sa posilnia naše kolektívne nástroje na posúdenie situácie a zabezpečenie primeraných nadväzných opatrení. - Rôzne zoskupenia Rady by mali vo svetle odporúčaní pre jednotlivé krajiny preskúmať vnútroštátne politiky a výsledky v príslušných oblastiach, monitorovať vykonávanie a uskutočniť partnerské kontroly v konkrétnych oblastiach na podporu vzájomnej výmeny zaujímavých skúseností. - Vzhľadom na konkrétne odporúčania určené členom Euroskupiny by sa mala zintenzívniť jej koordinácia politík s osobitným zameraním na zisťovanie a predchádzanie nerovností. Okrem toho by sa malo monitorovať vykonávanie odporúčaní. - Ako sa uvádza v Pakte Euro Plus, hlavy štátov a vlád účastníckych členských štátov budú svoje záväzky politicky monitorovať. Vo svetle posúdenia prvých skúseností paktu, ktoré vypracovala Komisia, by účastnícke členské štáty mali svoje ďalšie záväzky urobiť konkrétnejšie, merateľnejšie a časovo vymedzené, aby sa dalo sledovať pokrok. Tieto záväzky by sa mali zapracovať pri príprave a vykonávaní národných programov reforiem a programov stability a konvergenčných programov. - Európsky parlament by mal dostať možnosť preskúmať pokrok v hlavných súčastiach stratégie Európa 2020 a predložiť svoje stanoviská k nasledujúcemu ročnému prieskumu rastu, ktorý vypracúva Komisia. Európsky hospodársky a sociálny výbor a Výbor regiónov v tejto súvislosti takisto zohrávajú úlohu. - Komisia zhodnotí pokrok dosiahnutý pri vykonávaní odporúčaní pre jednotlivé krajiny, a to najprv na úrovni EÚ v rámci nasledujúceho ročného prieskumu rastu v januári 2012 a potom vo svojich usmerneniach na budúci rok pre každý členský štát osobitne. Bude naďalej podporovať úsilie členských štátov o vykonanie hlavných iniciatív stratégie Európa 2020 prostredníctvom opatrení na úrovni EÚ a intenzívnejšou snahou o odblokovanie potenciálu jednotného trhu aj prostredníctvom Aktu o jednotnom trhu. S uzavretím prvého európskeho semestra sa otvára „národný semester“: V druhom polroku tohto roka bude na členských štátoch, aby diskutovali a zapracovali európske usmernenia do svojich rozpočtov na rok 2012 a do vnútroštátneho rozhodovania, a to aj vzhľadom na prípravu budúcich národných programov plánovaných na jar 2012. Kým niektoré členské štáty možno v tomto prvom roku zvolili opatrné ciele a opatrenia s ohľadom na súčasné ťažkosti, v nasledujúcich rokoch sa bude žiadať ďalšie úsilie, aby sa potvrdilo, že EÚ dostatočne investuje do inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu. Členské štáty musia urobiť viac na ochranu výdavkov na výskum a vzdelávanie a kľúčové infraštruktúry. Mali by vytvoriť viac príležitostí v sektore služieb, a to aj odstránením prekážok tvorby pracovných miest a hospodárskej súťaže v kľúčových sieťových odvetviach a rýchlym rozhodovaním o opatreniach navrhnutých v akte o jednotnom trhu. Väčšina členských štátov by mala ďalej zlepšovať podnikateľské prostredie prostredníctvom kvalitnejších právnych predpisov, obmedzením pridávania ďalších požiadaviek a zlepšením prístupu MSP k financovaniu. Mali by sa prijať opatrenia na zavedenie tzv. flexiistoty a na prispôsobenie kvalifikácií trhu práce. Pri uskutočňovaní fiškálnej konsolidácie a štrukturálnych reforiem musia členské štáty nájsť spôsoby, ako vyriešiť sociálny dosah prebiehajúcich reforiem. V stratégii Európa 2020 sa EÚ rozhodla pre cieľ sociálneho začlenenia, ktorý spočíva v pozdvihnutí 20 miliónov ľudí z chudoby a vylúčenia do roku 2020. Z trendov v mnohých krajinách sa výrazne ukazuje rastúce riziko chudoby a marginalizácie, ak sa neprijmú aktívne protiopatrenia. Členské štáty sa musia na základe opatrení opísaných v národných programoch viac snažiť o dosiahnutie tohto cieľa. Členské štáty by mali pri príprave a v nadväzných opatreniach na svoje programy rozhodnúť o čo najlepších spôsoboch zapojenia národných parlamentov a ďalších vnútroštátnych orgánov a iných zainteresovaných strán, aby dodali novej hospodárskej správe a riadeniu legitimitu a účinnosť. Komisia je v rámci tejto novej posilnenej hospodárskej správy a riadenia EÚ pripravená pomôcť a zapojiť sa do diskusií v jednotlivých štátoch. Mali by sme využiť impulz zmeny, ktorý so sebou priniesla kríza, a pomôcť EÚ, aby z nej vyšla silnejšia a v lepšej forme pre budúcnosť, aby bola schopná sebavedome súťažiť a žať úspechy na globálnych trhoch. Prvý európsky semester predstavuje zásadný krok smerom k dosiahnutiu cieľov stratégie Európa 2020, ako aj kvalitatívnu zmenu v koordinácii hospodárskej politiky, správy a riadenia EÚ. Zintenzívnením činnosti na národnej úrovni a vzájomnou spoluprácou na úrovni EÚ sa dostávame do lepšej pozície na udržanie rastu a môžme byť našim občanom nápomocní pri uskutočňovaní ich plánov do budúcnosti. [1] Grécko, Írsko, Lotyšsko, Portugalsko a Rumunsko. [2] Stratégia vytyčuje päť hlavných cieľov, ktoré má EÚ dosiahnuť do roku 2020: zvýšenie miery zamestnanosti na 75 %, zvýšenie úrovne investícií do vedy a výskumu na 3 % HDP, dosiahnutie cieľov týkajúcich sa zmeny klímy („20 20 20“), zvýšenie účasti obyvateľstva na terciárnom alebo rovnocennom vzdelávaní na minimálne 40 % a zníženie miery predčasného ukončenia školskej dochádzky pod 10 %, podpora sociálneho začleňovania oslobodením aspoň 20 miliónov ľudí od rizika chudoby a vylúčenia. [3] Bulharsko, Dánsko, Lotyšsko, Litva, Poľsko a Rumunsko. [4] „Ročný prieskum rastu 2011: ďalší pokrok v rámci komplexnej reakcie EÚ na krízu“ –KOM(2011) 11, 12.1.2011 vrátane spoločnej správy o zamestnanosti. [5] Portugalsko a Grécko oficiálne nepredstavili programy stability. O ich prioritách politík sa bude pravidelne diskutovať v súvislosti s nadväznými opatreniami k programom pomoci. [6] Komisia predložila sériu iniciatív na úrovni EÚ („Hlavné iniciatívy stratégie Európa 2020“) na podporu cieľov stratégie Európa 2020: „Digitálna agenda“, „Inovácia v Únii“, „Nová priemyselná politika“, „Mládež v pohybe“, „Nové zručnosti a nové pracovné miesta“, „Platforma proti chudobe“, „Efektívne využívanie zdrojov“. Okrem toho prostredníctvom nového Aktu o jednotnom trhu navrhla niekoľko kľúčových opatrení na zvýšenie potenciálu jednotného európskeho trhu. [7] S výnimkou Spojeného kráľovstva, ktoré predložilo kvalitatívne ciele na niekoľko rokov, a Luxemburska, ktoré nedávno zrušilo svoj cieľ v oblasti chudoby. [8] Vrátane odstránenia dotácií, ktoré škodia životnému prostrediu. [9] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu. [10] Fínsko, Grécko, Lotyšsko, Portugalsko a Slovinsko.