V tomto druhom vydaní výhľadu pre čisté ovzdušie sa posudzujú vyhliadky na dosiahnutie cieľov smernice o NEC do roku 2030 a neskôr, a to pri zohľadnení cieľa nulového znečistenia Európskej zelenej dohody a cieľa programu Čisté ovzdušie pre Európu, ktorým je znížiť do roku 2030 vplyv znečistenia ovzdušia na zdravie o polovicu v porovnaní s rokom 2005. V tomto druhom výhľade pre čisté ovzdušie sa aktualizuje analýza a závery prvého výhľadu zverejneného v roku 2018, pričom sa zohľadňujú početné zmeny vyplývajúce zo smernice o NEC a ostatných príslušných právnych predpisov a politík. V tomto vydaní sa takisto poukazuje na vplyv politiky v oblasti zmeny klímy na dosiahnutie týchto cieľov a konštatuje sa v ňom, že splnenie cieľa v oblasti klímy do roku 2030 rozhodujúcim spôsobom prispeje do roku 2030 k zníženiu vplyvov znečistenia ovzdušia na zdravie o polovicu.

EÚ už desaťročia pracuje na zlepšovaní kvality ovzdušia, a to kontrolou emisií škodlivých látok do atmosféry a začleňovaním požiadaviek týkajúcich sa ochrany životného prostredia do dopravy, priemyslu, energetiky, poľnohospodárstva a stavebníctva. Cieľom je znížiť znečistenie ovzdušia na úrovne, ktoré minimalizujú škodlivé účinky na ľudské zdravie a životné prostredie v celej EÚ.

V správe EEA s názvom Kvalita ovzdušia – správa za rok 2020, uverejnenej v novembri 2020 sa poukazuje na to, že hoci emisie väčšiny látok znečisťujúcich ovzdušie v EÚ v posledných desaťročiach poklesli (pozri obrázok 1), kvalita ovzdušia zostáva naďalej značným problémom. Znečistenie ovzdušia je celkovo príčinou 400 000 predčasných úmrtí v EÚ každý rok, a zároveň zodpovedá aj za to že takmer dve tretiny ekosystémových oblastí v EÚ sú vystavené eutrofizácii. Znečistenie ovzdušia so sebou takisto nesie značné hospodárske náklady, a to v dôsledku zvýšenia liečebných nákladov, zníženia produktivity, napríklad z dôvodu ušlých pracovných dní, a zníženia poľnohospodárskych výnosov.

Záväzok zníženia SO2 na rok 2030 by dosiahli všetky členské štáty okrem jedného, ak by sa všetky existujúce právne predpisy vykonávali v plnej miere. Opatrenia oznámené v rámci národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia by dosiahnutie tohto cieľa uľahčili. V prípade NOx, PM2,5 a NMVOC by si dva členské štáty nesplnili svoje povinnosti ani pri opatreniach ohlásených v rámci ich národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia, a preto by museli zaviesť ďalšie opatrenia. V prípade amoniaku by to znamenalo veľké problémy, keďže existujúce právne predpisy by v prípade 22 členských štátov nepostačovali na splnenie záväzkov znižovania emisií do roku 2030. Hoci členské štáty vo svojich národných programoch riadenia znečisťovania ovzdušia oznámili, že zavedú dodatočné opatrenia na zníženie emisií amoniaku, tieto opatrenia by v prípade 15 členských štátov stále nestačili na splnenie ich záväzkov týkajúcich sa amoniaku do roku 2030.

Celkovo musia členské štáty čo najskôr v plnej miere vykonávať všetky existujúce právne predpisy a opatrenia, ktoré oznámili. Pre 15 členských štátov, v prípade ktorých záväzok týkajúci sa amoniaku spôsobí problémy, aj keď zavedú opatrenia plánované vo svojich národných programoch riadenia znečisťovania ovzdušia, je naliehavo potrebné vypracovať ďalšie opatrenia. To sa takisto vyžaduje v smernici o NEC, ak členský štát predpokladá, že nesplní jeden zo svojich záväzkov znižovania emisií.

Modelovanie v rámci tohto výhľadu pre čisté ovzdušie identifikovalo nákladovo najefektívnejšie opatrenia na kontrolu znečistenia ovzdušia, ktoré by umožnili všetkým členským štátom splniť ich záväzky podľa smernice o NEC, a to aj bez zohľadnenia možných synergií s opatreniami v oblasti klímy. Pokiaľ ide o SO2, PM2,5 a NOx, väčšinou sa týkajú opatrení v oblasti priemyselných postupov a priemyselného spaľovania. Na zníženie NMVOC by sa veľká väčšina nákladovo efektívnych opatrení zaoberala emisiami zo spaľovania biomasy na vykurovanie domácností a v menšej miere emisiami z používania rozpúšťadiel. Všetky opatrenia, ktorými by sa znížili emisie amoniaku nákladovo najefektívnejším spôsobom, sa týkajú poľnohospodárstva a vo veľkej miere súvisia s postupmi kŕmenia zvierat, hospodárením s hnojom a používaním hnojív.

4.Vyhliadky na dosiahnutie dlhodobých cieľov

Pokiaľ ide o cieľ znížiť vplyvy znečistenia ovzdušia na zdravie do roku 2030 v porovnaní s rokom 2005 o polovicu, v prvom výhľade pre čisté ovzdušie sa dospelo k záveru, že tento vplyv (vyjadrený počtom predčasných úmrtí v dôsledku znečistenia ovzdušia) by sa skutočne znížil o viac ako 50 % do roku 2030, ak by členské štáty vykonávali všetky právne predpisy prijaté v rokoch 2014 až 2017 s cieľom znížiť emisie látok znečisťujúcich ovzdušie; táto analýza zohľadňovala aj účinky opatrení, ktoré sú schopné riešiť viacero znečisťujúcich látok súčasne. Prvý výhľad pre čisté ovzdušie bol však menej pozitívny z hľadiska vplyvov na ekosystémy, keďže žiadne z nových opatrení zavedených v rokoch 2014 až 2017 sa nezaoberalo emisiami amoniaku z poľnohospodárstva, ktoré je hlavným zdrojom znečistenia ovzdušia pôsobiacim na ekosystémy.

Metodika použitá v druhom výhľade pre čisté ovzdušie zohľadňuje politické a legislatívne zmeny od roku 2018 (týkajúce sa politiky EÚ v oblasti klímy a dodatočnej kontroly znečistenia) a informácie (napríklad lepšie inventúry emisií a lepšie pochopenie vplyvu emisií na zdravie a ich ekonomickej hodnoty), ktoré neboli zahrnuté do prvého výhľadu pre čisté ovzdušie. V dôsledku toho nie je možné priamo porovnať výsledky oboch správ o výhľade. Napriek tomu je užitočné posúdiť najnovšie výsledky pri dosahovaní cieľov programu pre čisté ovzdušie a pri vyvodzovaní pokroku, ktorý sa na základe toho dosiahol.

4.1.Pozaďová koncentrácia znečisťujúcich látok

Ak by členské štáty vykonávali všetky existujúce odvetvové právne predpisy upravujúce znečistenie ovzdušia a opatrenia potrebné na dosiahnutie cieľov v oblasti klímy a energie do roku 2030, ako sa dohodlo v decembri 2018, emisie látok znečisťujúcich ovzdušie by sa značne znížili, a tak by spĺňali požiadavky smernice o NEC na úrovni EÚ v roku 2030 v prípade všetkých znečisťujúcich látok okrem amoniaku. Okrem toho by zóna bez riadenia kvality ovzdušia presahovala 25 mikrogramov/m3 PM2,5 v pozaďovej koncentrácii; v roku 2019 bolo v štyroch členských štátoch 14 takýchto zón.

Očakáva sa, že vzrastie počet zón, pre ktoré by boli úrovne pozaďovej koncentrácie PM2,5 v súlade so súčasnou hodnotou 10 µg/m³ podľa usmernení WHO, a to zo 41 % všetkých zón v roku 2015 na 90 % v roku 2030, a to opäť za predpokladu úplného vykonávania všetkých existujúcich právnych predpisov. Ak by sa zaviedli všetky technicky realizovateľné opatrenia na kontrolu znečisťovania ovzdušia, tento podiel by sa zvýšil na 98 %. Najambicióznejšia situácia, pokiaľ ide o politiky v oblasti ovzdušia a klímy (zahŕňajúca zmeny životného štýlu na zmiernenie zmeny klímy a zavedenie všetkých technicky možných opatrení na zmiernenie znečistenia ovzdušia) by v roku 2050 priniesla pozaďové koncentrácie vo všetkých zónach pod súčasnú hodnotu podľa usmernení WHO.

Tento trend možno takisto pozorovať pri vývoji vystavenia obyvateľstva EÚ znečisteniu ovzdušia. Pomer obyvateľstva EÚ žijúceho v oblastiach s pozaďovou koncentráciou PM2,5 pod hodnotou 10 µg/m³ stanovenou v usmerneniach WHO by sa v rokoch 2015 až 2030 viac ako zdvojnásobil, ak by sa vykonávali všetky prijaté právne predpisy v oblasti čistého ovzdušia a klímy (obrázok 2). Stále by však 12 % obyvateľstva EÚ bolo v roku 2030 vystavených úrovniam jemných častíc nad hodnotou uvedenou v usmerneniach WHO. S najambicióznejšou politikou v oblasti čistého ovzdušia (pri zavedení všetkých technicky realizovateľných opatrení na zmiernenie) by sa tento podiel znížil na 4 %. Zostávajúci podiel je spôsobený znečistením ovzdušia s pôvodom mimo EÚ (susedné krajiny a medzinárodná preprava) a prirodzeného pôvodu. Tieto pozitívne trendy sa však týkajú len pozaďovej koncentrácie a nezahŕňajú možné problémové oblasti znečistenia vrátane tých, kde je znečistenie nad odporúčanými hodnotami WHO, ktorými by sa bolo ešte potrebné zaoberať.









Obrázok 2: Rozdelenie vystavenia obyvateľstva PM2,5 v prípade kľúčových scenárov, EÚ27 (zdroj: IIASA)

Poznámka: MTFR sú „opatrenia maximálne technicky realizovateľného zníženia znečistenia ovzdušia“.

4.2.Zdravotné vplyvy

Predpokladá sa, že predčasné úmrtia v dôsledku PM2,5 sa majú v rokoch 2005 až 2030 znížiť o približne 55 %, ak sa budú v plnej miere vykonávať všetky politiky, ktoré členské štáty už odsúhlasili; to by v odhadovanom počte týchto predčasných úmrtí v období od 2020 do 2030 znamenalo pokles o 28 %. Opatrenia oznámené v národných programoch riadenia znečisťovania ovzdušia by tento pokles v období od 2020 do 2030 urýchlili, čím by sa dosiahlo zníženie o 31 %. Ak by sa zaviedli opatrenia na kontrolu znečistenia ovzdušia, počet predčasných úmrtí by v období od 2020 do 2030 poklesol o 44 %. Napriek tomu by to však v EÚ stále znamenalo viac než 130 000 predčasných úmrtí ročne len v dôsledku samotného znečistenia PM2,5.

Aj keď sa túto problematiku pozrieme z hľadiska počtu stratených rokov života v dôsledku znečistenia PM2,5, celkový obraz zostáva rovnaký (pozri obrázok 3). Okrem dôležitých súvisiacich prínosov z klimatických opatrení sa takisto očakávajú značné prínosy z dodatočných opatrení v oblasti čistého ovzdušia.