Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o bezpečnosti vyhľadávania, prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu na mori /* KOM/2011/0688 v konečnom znení - 2011/0309 (COD) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Odôvodnenie a ciele návrhu Prieskum a ťažba ropy a zemného plynu sa uskutočňuje v rastúcej miere na mori, a to aj v zložitých geografických a geologických podmienkach, ako sú napríklad veľké morské hĺbky. Rozsah a povaha nedávnych nehôd na mori pri ťažbe ropy a zemného plynu[1] a „prípadov, keď takmer došlo k nehode“[2] hlásených z celého sveta, vrátane Únie, si vyžadujú protiopatrenia. Odhaľujú rozdiely medzi rastúcou náročnosťou prevádzky a nedostatkami v súčasných postupoch riadenia rizika. Medzi jednotlivými spoločnosťami sú zaznamenané veľké rozdiely v oblasti bezpečnosti a postojoch k bezpečnosti. Okrem toho, tieto incidenty poukázali na problémy, pred ktorými stoja regulačné orgány pri zabezpečovaní primeraného dohľadu nad činnosťami na mori, a na nedostatočnú transparentnosť a spoločné využívanie údajov týkajúcich sa bezpečnosti odvetvia ťažby na mori. V Európe sa väčšina ropy a zemného plynu získava na mori. Je pravdepodobné, že závažná nehoda na akomkoľvek zo zariadení na mori v Európe spôsobí materiálne straty, škody na životnom prostredí, poškodí hospodárstvo, miestne komunity a spoločnosť a súčasne môže ohroziť život a zdravie zamestnancov. Je potrebné znížiť pravdepodobnosť závažnej nehody vo vodách EÚ. Štúdie, konzultácie so zainteresovanými stranami a analýzy rizika vykonávané od roku 2010 ukázali, že hlavné problémy Únie sú tieto: 1. Riziko výskytu závažnej nehody súvisiacej s prieskumom ložísk a ťažbou ropy alebo zemného plynu na mori vo vodách EÚ je významné a existujúce nejednotné právne predpisy a rozmanité regulačné postupy a postupy priemyselného odvetvia neumožňujú dosiahnuť všetky možnosti zníženia rizík v celej Únii. 2. Existujúci regulačný rámec a prevádzkové opatrenia neposkytujú najúčinnejšiu reakciu na núdzovú situáciu pri nehodách bez ohľadu na to, kde k nim vo vodách Únie dôjde, a nie je úplne jasné, kto nesie zodpovednosť za čistenie a bežné odškodnenie. Preto je hlavným cieľom tohto návrhu (i) znížiť riziká závažnej nehody vo vodách EÚ a (ii) obmedziť následky nehody, ak by predsa nastala. Všeobecný kontext regulačnej iniciatívy Komisia zareagovala na katastrofu v Mexickom zálive už minulý rok vypracovaním analýzy nedostatkov pracovných postupov na mori a právneho rámca Európskej únie a následným oznámením „Otázky bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori“[3] (prijaté v októbri 2010). Oznámenie je prvým naznačením oblastí, kde chce Európska únia konať. Právne predpisy a postupy členských štátov, ktoré sa vzťahujú na činnosti na mori (napr. udeľovanie licencií, právna úprava zodpovednosti, normy bezpečnosti vybavenia, transparentnosť voči verejnosti a spoločné využívanie informácií) vykazujú značné rozdiely a nejednotnosť. Táto situácia je odrazom v podstate chýbajúcich medzinárodnoprávnych nástrojov a prázdnych miest v príslušných právnych predpisoch Únie. I keď niektoré členské štáty majú regulačné systémy činností na mori, ktoré sa považujú za svetovú triedu, všetky majú priestor na zlepšenie. Dôležité je skvalitniť kontrolu rizík súvisiacich s najväčšími nebezpečenstvami v odvetví ťažby na mori na trvalo vysokú úroveň v celej Únii. Na základe frekvenčnej analýzy bezpečnostnej situácie v tomto priemyselnom odvetví v Európe k dnešnému dňu a podložených nákladov spôsobených predchádzajúcimi nehodami sa pohybuje odhad priemerných ročných ekonomických strát a škôd spôsobených nehodami súvisiacimi s prieskumom a ťažbou ropy a zemného plynu na mori v rozsahu od 205 mil. EUR do 915 mil. EUR. Tento rozsah sa používa v posúdení vplyvu ako empirická základňa základného rizika. Odhaduje sa, že získané prínosy pre Úniu a členské štáty výrazne prevýšia náklady na zavedenie prísnejších noriem. Väčšiu časť akýchkoľvek dodatočných nákladov bude financovať priemyselné odvetvie, ktoré bude ťažiť zo zníženia rizika. Skúsenosti však ukazujú, že na dosiahnutie zmeny správania priemyselného odvetvia, ktorá prinesie zníženie rizika, o ktoré sa toto nariadenie snaží, sú potrebné pevná regulácia a jasná zodpovednosť. Uvedené všeobecné ciele sú rozpracované do štyroch konkrétnych cieľov: 1. zabezpečiť dôsledné uplatňovanie osvedčených postupov kontroly hlavných nebezpečenstiev činnosti priemyselného odvetvia ťažby ropy a zemného plynu na mori, ktoré môžu mať vplyv na vody a pobrežné oblasti Únie, 2. zaviesť osvedčené regulačné postupy vo všetkých európskych jurisdikciách, v rámci ktorých sa vykonávajú činnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, 3. posilniť pripravenosť Únie a jej schopnosť reakcie pri riešení núdzových situácií, ktoré môžu mať vplyv na občanov Európskej únie, jej ekonomiku a životné prostredie, 4. zlepšiť a objasniť súčasné právne predpisy Únie o zodpovednosti a náhradách. Na základe prieskumu a konzultácií Komisie so zainteresovanými stranami sa vypracovali praktické opatrenia na plnenie. Okrem toho sa stanovili možnosti politiky, ktoré zoskupili opatrenia do rôznych kombinácií a spôsobov realizácie. Tieto možnosti politiky sú opísané v kapitole 2. Existujúce právne ustanovenia Únie v oblasti návrhu Únia nemá špecifické právne predpisy pre prieskum ložísk a ťažbu ropy a zemného plynu na mori, existuje však širšie acquis Únie, ktoré sa uplatňuje, často len čiastočne, na príbrežné priemyselné odvetvie. Tento návrh dopĺňa v prvom rade tieto právne predpisy Únie: i. Environmentálna zodpovednosť. V smernici o environmentálnej zodpovednosti 2004/35/ES sa rieši zodpovednosť za poškodenie životného prostredia aj v súvislosti s ťažbou ropy a zemného plynu na mori. Prevádzkovateľ činností spôsobujúcich závažné environmentálne škody chráneným druhom, biotopom alebo vode je absolútne zodpovedný za prevenciu a nápravu škôd a znáša ich celé náklady. Cieľom tohto návrhu je rozšíriť súčasnú územnú platnosť smernice o environmentálnej zodpovednosti, ktorá sa v súčasnosti v súvislosti s poškodením vôd obmedzuje na pobrežný pás a výsostné vody, aj na všetky morské oblasti v jurisdikcii členských štátov. ii. Posudzovanie vplyvov na životné prostredie: smernicou 85/337/EHS[4] zmenenou a doplnenou smernicami 97/11/ES[5], 2003/35/ES[6] a 2009/31/ES[7] o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie sa harmonizovali zásady posudzovania vplyvov projektov na životnú prostredie zavedením všeobecných minimálnych požiadaviek. Okrem toho Dohovor EHK OSN z Espoo o EIA v cezhraničnom kontexte, ktorý je súčasťou acquis životného prostredia, je relevantný z hľadiska posudzovania projektov, ktoré by mohli mať cezhraničné účinky. Jeho uplatňovanie je však pre niektoré prevádzky vrtov nezáväzné. iii. Právne predpisy o odpade: smernica 2008/98/ES o odpade (rámcová smernica o odpade). Táto smernica sa vzťahuje v plnom rozsahu na ropné škvrny, ako to potvrdil Súdny dvor Európskej únie. Preto sa na ropu unikajúcu zo zariadenia na mori vzťahuje vymedzenie EÚ pre odpad, čím sa ukladá znečisťovateľovi povinnosť vyčistenia. iv. Bezpečnosť a ochrana zdravia zamestnancov pri práci: – smernica 92/91/EHS (doplňujúca rámcovú smernicu 89/391/EHS) je zásadným právnym predpisom EÚ dôležitým pre ochranu pracovníkov na mori a pracovného prostredia. Tento návrh posilňuje režim smernice 92/91/EHS, aby okrem iného zahŕňal posúdenie životného prostredia, vyžadoval predloženie posúdenia rizika na schválenie regulačnému orgánu, zaviedol systém oznamovania prevádzok vrtov a vyžadoval nezávislé overenie kritických prvkov riadenia rizika. v. Závažné nebezpečenstvá: Smernica Seveso 96/82/ES sa nevzťahuje na odvetvie ťažby na mori, ale niektoré z jej prvkov poslúžili pre tento návrh ako príklad osvedčených postupov. Tento návrh však prekračuje rozsah pôsobnosti smernice Seveso najmä tým, že vyžaduje schválenie posúdenia rizika regulačným orgánom, prísnejšie overovanie technickej a finančnej spôsobilosti na jednotlivých stupňoch procesu udeľovania licencií alebo riešenia evakuačného úniku a záchrany zamestnancov. v. Udelenie povolení na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov: Smernica 94/22/ES je hlavný právny rámec pre udeľovanie licencií na prieskum a ťažbu. Tento návrh nemení samotnú smernicu, ale posilňuje povinnosti príslušných orgánov počas procesu udeľovania licencií, aby sa skvalitnilo posudzovanie technickej a finančnej spôsobilosti žiadateľov. vi. Reakcia na núdzovú situáciu: V návrhu sa zavádzajú pre členské štáty a priemyselné odvetvie nové požiadavky na reakciu na núdzovú situáciu, ktoré doplnia existujúce kapacity Únie v rámci Únie aj mimo jej územia. Mechanizmus EÚ v oblasti civilnej ochrany (rozhodnutie Rady 2007/779/ES), monitorovacie a informačné centrum (MIC)[8] a Európska námorná bezpečnostná agentúra[9] (EMSA) sú základnými nástrojmi Únie na účely reakcie na núdzovú situáciu. Prijali sa kroky na rozšírenie právomocí EMSA, aby zahŕňali aj nehody zariadení na mori (nad rámec jej primárneho zamerania na námornú dopravu). Súlad s ostatnými politikami a cieľmi Únie Toto nariadenie je v súlade so stratégiou Energia 2020[10], konkrétne s prioritou 3, prvkom pre udržateľnú, bezpečnú a konkurencieschopnú energetiku v Európe. Okrem toho je nariadenie v súlade s politikou a právnymi predpismi Únie v oblasti životného prostredia a jej hlavnými zásadami, ako sú prevencia znečistenia, kontrola a zásada znečisťovateľ platí, ako aj zásada prevencie. Je takisto úplne v súlade s námornou politikou, najmä s cieľom dosiahnuť do roku 2020 dobrý environmentálny stav morského prostredia (rámcová smernica o morskej stratégii 2008/56/ES). 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI V OBLASTI REGULÁCIE A POSÚDENIA VPLYVU MOŽNÝCH POLITÍK Konzultácie so zainteresovanými stranami V čase od 16. marca do 20. mája 2011 sa uskutočnili on-line verejné konzultácie, aby sa zistili názory zainteresovaných strán na potrebu Únie konať v rôznych oblastiach politiky. Komisia dostala od zainteresovaných strán celkom 64 príspevkov s viac ako 350 jednotlivými odpoveďami. Zhrnutie odpovedí a spôsob, akým sa zohľadnili Konzultácia ukázala širokú podporu sprísnenia opatrení na prevenciu závažných incidentov na mori a reakcie na ne, ale aj rozmanitosť prostriedkov na dosiahnutie tohto cieľa. Vnútroštátne orgány v regióne Severného mora sa domnievali, že zmeny na úrovni Európskej únie by nemali spochybňovať ich súčasné regulačné prístupy na určovanie cieľov, čo tento návrh skutočne mieni presadzovať. I keď sa uznala všeobecná potreba zlepšovania, priemyselné odvetvie malo najkonzervatívnejší postoj k regulačným zmenám, pričom uprednostňovalo prístup stanovenia cieľov a iniciatívy priemyselného odvetvia. Na druhej strane, po zmenách na úrovni Únie najaktívnejšie volali mimovládne organizácie a špecializované firmy (napr. klasifikačné spoločnosti). Hlavné aspekty boli takéto. Povolenia Držitelia povolení by mali byť zodpovední za akékoľvek škody, ktoré spôsobia. Väčšina vnútroštátnych regulačných orgánov a priemyselné odvetvie považujú procesy udeľovania licencií a povolení, ktoré sa v súčasnosti uplatňujú v niektorých členských štátoch, za dobré, ale zastávajú názor, že Únia má spolupracovať s ostatnými na zlepšenie ich noriem. Sú toho názoru, že rozhodnutia o udelení musia naďalej patriť výhradne danému členskému štátu, informácie by však mohli byť spoločne využívané so susednými štátmi tam, kde existuje možnosť cezhraničného znečistenia. Jednotlivé spoločnosti predložili rôzne odporúčania (napr. harmonizovanie a zjednodušenie povoľovacích konaní a odčlenenie činností regulačných orgánov na oblasť udeľovania licencií a bezpečnosti. Niektoré mimovládne organizácie a občania boli za povinnú konzultáciu alebo súhlas susedného štátu v prípade možného cezhraničného znečistenia. Právny nástroj predpokladá prísnejšie posudzovanie technickej a finančnej spôsobilosti vychádzajúce z rizika. Do kontroly a prevencie závažných nebezpečenstiev zavádza okrem prvku bezpečnosti aj environmentálny prvok. Prevencia nehôd Priemyselné odvetvie potrebuje neustále výzvy, aby bolo ešte lepšie v predchádzaní závažným incidentom bez toho, aby riskovalo zníženie noriem prevencie nehôd tam, kde členské štáty už majú prísny regulačný režim pre činnosti na mori. Priemyselné odvetvie vo všeobecne konštatuje, že dokáže zlepšiť situáciu samoreguláciou a iniciatívami priemyselného odvetvia. Mimovládne organizácie a v rôznej miere niektoré regulačné orgány majú pocit, že súčasné právne predpisy by sa mali posilniť a rozšíriť tak, aby zahŕňali činnosti na mori vo vodách EÚ. Overovanie dodržiavania požiadaviek a zodpovednosti za odškodnenie Rozhodujúca je vysoká úroveň dodržiavania náročných a logických požiadaviek. Kým priemyselné odvetvie tvrdí, že dodržiavanie požiadaviek je vždy popredná firemná priorita, mnoho zainteresovaných strán vidí spoločnú potrebu prijať silnejšiu kultúru bezpečnosti v celom priemyselnom odvetví. Toto nariadenie rieši dodržiavanie požiadaviek a dosiahnutie spoľahlivej a silnej kultúry bezpečnosti. Mimovládne organizácie a niektoré klasifikačné spoločnosti vyzývali k prísnejším fyzickým inšpekciám. Národné regulačné orgány a priemyselné odvetvie boli vo všeobecnosti proti a uvádzali možnosť nedostatočných zdrojov alebo rizík narušenia stability súčasných systémov. Požiadavky overovania nezávislou treťou stranou získali určitú podporu aj medzi poslednými dvoma menovanými skupinami. Rozšírenie rozsahu environmentálnej zodpovednosti najviac uprednostňovali mimovládne organizácie, pričom regulačné orgány a priemyselné odvetvie nezaujali jasné postoje... Priemyselné odvetvie a poisťovne mali tendenciu byť proti takým zmenám, ako sú povinné poistenie bez obmedzenia zodpovednosti na medzinárodnej úrovni, zatiaľ čo mimovládne organizácie by ich naliehavo požadovali. Transparentnosť, spoločné využívanie informácií a najmodernejšie postupy V prvom rade sa mimovládne organizácie, ale aj priemyselné odvetvie a regulačné orgány domnievali, že vyššia úroveň transparentnosti by umožnila priemyselnému odvetviu a orgánom verejnej správy preukázať, že činnosti ťažby ropy a zemného plynu na mori sú primerane riadené a kontrolované. Všetky vnútroštátne orgány by mali úzko spolupracovať podľa vzoru Fóra pobrežných orgánov v Severnom mori (NSOAF) a neformálnych zasadnutí skupiny EÚ − NSOAF. Reakcia na núdzovú situáciu Reakcia na núdzovú situáciu je v prvom rade zodpovednosťou prevádzkovateľa a daného členského štátu, ale efektivita a účinnosť súčasných kapacít reakcie na ropné škvrny v Európe môže byť ďalej posilnená spoluprácou a spoločným využívaním odborných znalostí a iných prostriedkov. EMSA má svoje miesto pri očisťovaní, ak je o to požiadaná danými členskými štátmi prostredníctvom mechanizmu EÚ v oblasti civilnej ochrany. Medzinárodné aktivity Od spoločností so sídlom v EÚ sa očakáva, že budú dodržiavať ustanovenia tohto nariadenia, pričom počas činností mimo Európskej únie by nemali znižovať úroveň dodržiavania noriem.. Získavanie a využívanie expertízy Spolupráca s medzinárodnými zainteresovanými stranami a zainteresovanými stranami z Únie (odvetvie ťažby na mori, mimovládne organizácie) a členskými štátmi, ktoré zastupujú, regulujú alebo spravujú odvetvie ťažby na mori sa začala v apríli 2010 a vyvrcholila oznámením v októbri 2010. Konzultácie so zainteresovanými stranami v písomnej podobe alebo formou stretnutí sa odvtedy ďalej rozšírili. Okrem verejných konzultácií sa národné regulačné/dozorné orgány stretli pri ôsmich príležitostiach zorganizovaných spoločne Komisiou a NSOAF. Otázka bezpečnosti na mori bola riešená aj na zasadnutiach pracovnej skupiny Berlínskeho fóra o domácich fosílnych palivách[11]. Okrem toho sa konalo mnoho stretnutí s medzinárodnými a národnými združeniami priemyselného odvetvia, jednotlivými podnikmi, mimovládnymi organizáciami a nezávislými overovacími spoločnosťami a poisťovateľmi. Okrem toho sa Komisia pravidelne zúčastňuje na vnútroštátnych (napr. poradná skupina pre prevenciu ropných škvŕn a reakciu vo Veľkej Británii) a medzinárodných iniciatívach (napr. pracovná skupina GMEP v G-20). Tieto stretnutia sú konajú až doteraz. Podobne sa priebežne viedli konzultácie aj s inými útvarmi Komisie (napríklad Spoločné výskumné centrum), ktoré majú relevantné prenositeľné skúsenosti a odborné znalosti. Komisia zamestnala dvoch národných expertov z vnútroštátnych orgánov pre bezpečnosť činností na mori. Pri formulovaní tohto nariadenia boli v plnom rozsahu zohľadnené poznatky odborníkov. Možnosti politiky a posúdenie ich vplyvu Odlišné možnosti politiky sú odvodené od všeobecných a konkrétnych cieľov uvedených v kapitole 1. Okrem základnej možnosti neprijatia žiadneho opatrenia (možnosť 0) existujú štyri možnosti politiky. Možnosť 0 by zachovala status quo. Neprináša žiadne ďalšie náklady ani vplyv na rozsah nákladov v základnej možnosti 205 – 915 mil. EUR. Možnosť 1 („Severné more, základná“) predstavuje základnú úroveň zmysluplného zásahu Únie. Zavádza do právnych predpisov Únie správu o hlavných nebezpečenstvách (MHR) vychádzajúcu z dokumentu bezpečnosti a ochrany zdravia vyžadovaného smernicou 92/91/ES, ale zachádza ešte ďalej v tom, že vyžaduje od regulačného orgánu spokojnosť s dokumentom pred začatím prevádzky. Vyžadoval by sa režim inšpekcií a sankcií ako podpora pre opatrenia opísané v MHR. Možnosť 1 by sa zaviedla prostredníctvom nového právneho predpisu. Možnosť 1 zavádza ďalšie prevádzkové náklady priemyselného odvetvia v sume približne 36 mil. EUR/rok a zníženie rizika vyjadreného voči základným nákladom v sume približne 7 – 30 mil. EUR/rok, čo predstavuje priemerné 3 % zníženie základného rizika. Možnosť 1+ („Severné more +“) ide ešte ďalej tým, že zavádza nezáväzné usmernenia pre: sprísnenie posudzovania technickej spôsobilosti žiadateľov o licencie na prieskum ložísk a ťažbu ropy a zemného plynu na mori; zbližovanie národných plánov reakcie na núdzové situácie; vypracovanie kompatibilných vnútroštátnych a odvetvových prostriedkov na reakciu a ich sprístupnenie iným krajinám v núdzi; objasnenie rozsahu pôsobnosti ustanovení týkajúcich sa životného prostredia v súvislosti so zodpovednosťou prevádzkovateľov (napr. uplatniteľnosť právnych predpisov o odpade), pokiaľ ide o nehody pri ťažbe ropy a zemného plynu na mori. Únia by navrhla spoločnostiam so sídlom v Únii dobrovoľné dohody o používaní noriem EÚ mimo vôd EÚ. Možnosť 1+ prináša členským štátom ďalšie prevádzkové náklady vo výške približne 3 miliónov EUR a priemyselnému odvetviu náklady na dodržiavanie predpisov (spolu s možnosťou 1) v sume približne 52 mil. EUR. Kumulatívny účinok možnosti 1 a možnosti 1+ je 25 – 109 mil. EUR/rok, čo predstavuje priemerné 12 % zníženie základného rizika. Možnosť 2 („osvedčený postup Únie“) ďalej rozvíja reformy možnosti 1+ v komplexnom súbore. Uznávané globálne osvedčené postupy v oblasti riadenia rizík hlavných nebezpečenstiev by boli nariadené a posudzovanie environmentálneho rizika by bolo zapracované do MHR. Do postupov príslušných vnútroštátnych orgánov by boli tiež zapracované osvedčené regulačné postupy a potrebné organizačné normy. Toto holistické posudzovanie rizík pre bezpečnosť a životné prostredie by do právnych predpisov začlenilo pripravenosť na núdzové situácie a riadenie nástrojov reakcie. Na úrovni Únie by sa vytvorila skupina orgánov pre činnosti na mori a nariadením by sa posilnili smernice o udeľovaní licencií a o environmentálnej zodpovednosti. Možnosť 2 zavádza kumulatívne prevádzkové náklady pre priemyselné odvetvie vo výške približne 122 mil. EUR (od 52 mil. EUR) a približne 12 – 18 mil. EUR (od 3 mil. EUR) pre členské štáty, ako aj jednorazové administratívne náklady vo výške približne 18 – 44 mil. EUR. Náklady pre Komisiu na zriadenie a prevádzku skupiny orgánov EÚ pre činnosti na mori (EUOAG) by boli približne 1 mil. EUR. Ďalšie opatrenia znižujú náklady základného rizika o 103 až 455 mil. EUR/rok − 50 % zníženie základného rizika. Možnosť 3 („agentúra EÚ “) ďalej posilňuje vplyv možnosti 2 zriadením agentúry Únie, aby sa inštitucionalizovali, a tým upevnili reformy dosiahnuté možnosťou 2. Vykonávala by inšpekcie a vyšetrovanie, monitorovanie a presadzovala dôslednosť vo výkone činností, rozvíjala spôsobilosť na zásahy a pomáhala by pri budovaní kapacít v priľahlých nečlenských krajinách Únie. Možnosť 3 prináša Komisii kumulatívne ročné prevádzkové náklady v sume približne 35 mil. EUR/ročne (od 1 mil. EUR) a 18 – 44 mil. EUR jednorazových štartovacích nákladov plus 10 mil. EUR na nákup základných prostriedkov na reakciu. Priemyselnému odvetviu by však nevznikli žiadne ďalšie náklady. V tabuľke 1 je uvedené porovnanie možností, pokiaľ ide o rozsah, v akom sa týkajú opatrení. Č. || Opatrenie || Možnosť 0 || Možnosť 1 || Možnosť 1+ || Možnosť 2 || Možnosť 3 1 || Podrobné overenie technickej spôsobilosti potenciálneho prevádzkovateľa || 0 || 0 || G || Z || Únia 2 || Zriadenie režimu pravidelných inšpekcií a sankcií || 0 || Z || Z || Z || Únia 3 || Predloženie formálnych posúdení bezpečnosti regulačnému orgánu na schválenie || 0 || Z || Z || Z || Únia 4 || Rozšírenie MHR na komplexný model riadenia rizika || 0 || 0 || 0 || Z || PP 5 || Rozšírenie postupov Únie o zahraničné prevádzky || 0 || 0 || G || G || Únia 6 || Zriadenie príslušného orgánu || 0 || 0 || 0 || Z || Únia 7 || Zriadenie platformy pre dialóg o regulácii || 0 || 0 || 0 || Z || Únia 8 || Komplexné spoločné využívanie informácií a transparentnosť || 0 || 0 || 0 || Z || PP 9 || Pripravenosť na účinnú reakciu na núdzovú situáciu pri veľkých nehodách na mori || 0 || 0 || G || Z || Únia 10 || Zabezpečenie cezhraničnej dostupnosti a zlučiteľnosti zásahových prostriedkov || 0 || 0 || G || Z || Únia 11 || Objasnenie rozsahu environmentálnej zodpovednosti || 0 || 0 || G || Z || PP Tabuľka 1 0 = v tejto možnosti nie je implementovaná, G = usmernenia/nezáväzné predpisy, PP = právny predpis, Únia = zodpovedná agentúra Únie Opatrenie možno vykonávať rôznymi spôsobmi, ktoré často ponúkajú kompromis medzi účinnosťou a praktickosťou. Výsledkom je, že každá z možností politiky je charakterizovaná na jednej strane súborom opatrení zachovaných v možnosti a uprednostňovanými vykonávacími prostriedkami pre každé opatrenie v rámci tejto možnosti. Uprednostňovaná možnosť politiky je možnosť 2, t. j. komplexná reforma činností priemyselného odvetvia na mori, ktorá prostredníctvom nových právnych predpisov zvýši v celej Únii úroveň riadenia rizika a pripravenosti na núdzové situácie v priemyselnom odvetví ťažby na mori. Okrem konzistentnosti zabezpečuje táto možnosť väčšiu transparentnosť priemyselného odvetvia a výkonu činností regulačného orgánu. Táto možnosť môže znížiť základné riziko o 50 % prostredníctvom posilnenej prevencie a zmierňovania, ak by predsa došlo k incidentu. Zníženie rizika v priemernom peňažnom vyjadrení (približne 103 miliónov – 455 mil. EUR/rok) je priaznivé v porovnaní s odhadovanými kumulatívnymi nákladmi na jej realizáciu (134 – 140 mil. EUR/rok). Je dostupnejšia z administratívneho a ekonomického hľadiska, keďže dodatočné prevádzkové náklady možnosti 3 (približne 34 miliónov ročne) neprinášajú zodpovedajúce zníženie rizík. Možnosť 1+ je voľbou s miernym pozitívnym dosahom (12 %) a možnosťami na presadzovanie právnych predpisov, pričom prínosy možnosti 1 nepostačujú na odôvodnenie (i keď nízkych) nákladov. 3. PRÁVNE PRVKY NARIADENIA Navrhované nariadenie vytvára povinnosti pre prevádzkovateľov, členské štáty a Komisiu takýmto spôsobom. Prevádzkovateľ Prevádzkovateľ organizuje svoje činnosti okolo modelu osvedčených postupov, pripravuje správu o hlavných nebezpečenstvách (MHR) a predkladá ju príslušnému orgánu na posúdenie. Okrem toho prevádzkovateľ pre každú prevádzku vrtu predkladá regulačnému orgánu oznámenie. Nezávislé overenie kritických prvkov bezpečnosti sa vyžaduje v prípade MHR, ako aj oznámenia. Prevádzkovatelia budú pripravovať interné núdzové plány, podporovať interoperabilitu a kompatibilitu prostriedkov reakcie a hlásiť incidenty a ďalšie konkrétne informácie príslušnému členskému štátu v štandardnom formáte. Významné spoločnosti so sídlom v Únii by sa zaviazali k demonštrovaniu bezpečnostných noriem Únie pre činnosti na mori všade tam, kde pracujú v zahraničí. Členské štáty Licenčné orgány členských štátov by primeraným spôsobom posudzovali potenciálne plnenie požiadaviek na bezpečnosť a ochranu životného prostredia (a finančnú spôsobilosť na riešenie bezpečnostných problémov) žiadateľov pri posudzovaní udelenia licencií na prieskum a ťažbu. Členské štáty by zriadili príslušné orgány pre dohľad nad bezpečnosťou, ochranou životného prostredia a pripravenosťou na núdzové situácie a zaviedli by robustné normy pre inšpekciu a vyšetrovanie, ktoré sa opierajú o primerané sankcie za porušenie povinností prevádzkovateľov. Členské štáty budú pravidelne sprístupňovať informácie o svojich odvetviach činnosti na mori a hlásiť všetky závažné incidenty a získané ponaučenia Komisii. Externé núdzové plány by pripravovali členské štáty v spolupráci s priľahlými členskými štátmi. Prijmú sa opatrenia na zaručenie interoperability odborných znalostí a fyzických prostriedkov na podporu zasahovania v rámci celej Únie vrátane EMSA. Členské štáty a priemyselné odvetvie pripravia plány reakcie na núdzové situácie a budú ich pravidelne testovať. Komisia Komisia zriadi skupinu orgánov EÚ pre činnosti na mori, v ktorej budú zástupcovia príslušných orgánov zodpovedných za prieskum ložísk a ťažbu ropy a zemného plynu na mori v členských štátoch Únie. Komisia zmení a doplní v rámci nariadenia smernicu o environmentálnej zodpovednosti (2004/35/ES). Právny základ Návrh nariadenia vychádza z článku 192 (životné prostredie) Zmluvy o fungovaní EÚ na účely ochrany životného prostredia a článku 194 (energetika) na minimalizáciu nepriaznivých účinkov na bezpečnosť dodávok energie a fungovanie vnútorného trhu s energiou Únie. Zásada subsidiarity O akcii na úrovni Únie sa uvažovalo len tam, kde môže dosiahnuť cieľ efektívnejšie než členské štáty, alebo kde konanie samotných členských štátov nemusí zabezpečiť optimálne zlepšenie. Spoločnosti pôsobia cezhranične a vrtné plošiny ako Deepwater Horizon sa presúvajú cez hranice, ale pritom sa na hraniciach jednotlivých jurisdikcií stretávajú s rôznymi regulačnými režimami. Nedávne reakcie členských štátov naznačujú, že bez činnosti Únie sa tieto rozdiely budú zhoršovať, pretože krajiny plánujú individuálne zlepšovanie predovšetkým len v najvyspelejších regiónoch, zatiaľ čo medzinárodné iniciatívy dosahujú pokrok veľmi pomaly. Okrem toho bez činnosti Únie budú pretrvávať súčasné ťažkosti pri porovnávaní výkonnosti priemyselného odvetvia a spoločnom využívaní spravodajských informácií a údajov o incidentoch. Činnosti iba na úrovni samotných členských štátov by neboli primerané na dosiahnutie dôslednej ochrany (vrátane zodpovednosti za znečisťovanie) životného prostredia, verejného blaha ani záväzku Únie a jej členských štátov v zmysle rámcovej smernice o morskej stratégii. Podľa národných správ a analýzy rizika vykonanej Komisiou v roku 2011 existuje všade v Únii i naďalej pravdepodobnosť závažných incidentov na mori a ich dôsledky by boli značné. Ťažba na mori sa vyskytuje čoraz častejšie aj v Stredozemnom, Čiernom a dokonca aj v Baltskom mori, pričom niektoré krajiny v niektorých z týchto morských regiónov majú menšie skúsenosti s reguláciou činností na mori. Avšak aj vo vyspelých regiónoch (najmä v Severnom mori) národné opatrenia nedosiahli spoločné normy a porovnateľnosť údajov. Z celkového hľadiska aj napriek opatreniam, ktoré sa už predpokladajú v právnych predpisoch EÚ, napríklad v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia, neschopnosť prijať opatrenia na úrovni Európskej únie pravdepodobne pripraví členské štáty o najvhodnejšie prostriedky na zníženie rizík závažných incidentov na mori dôsledným a včasným spôsobom. Zásada proporcionality V článku 5 zmluvy sa uvádza, že „Spoločenstvo žiadnou činnosťou neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov tejto zmluvy.“ Na dosiahnutie potrebnej rovnováhy medzi cieľmi a navrhovanými prostriedkami na ich dosiahnutie sa v tomto nariadení zohľadňujú tieto aspekty: i. Náklady vzniknuté v súvislosti s incidentom Deepwater Horizon odhaduje BP na viac ako 40 mld. USD. Náklady na podobnú udalosť vo vodách Únie by mohli byť v rovnakom rozsahu. ii. Frekvencia výskytu incidentov veľkosti Deepwater Horizon v priemyselnom odvetví ťažby na mori sa ráta na desaťročia, čo je pričastý výskyt pre mimoriadne vysoké nebezpečenstvo nehôd. iii. Hodnota priemyselného odvetvia ťažby na mori Únie je veľmi vysoká z hľadiska národných ekonomík (príjmy a zamestnanosť) a jeho podielu na bezpečnosti zásobovania. iv. Sektor ťažby na mori vytvára pomerne vysoké príjmy pre zúčastnené podniky. v. Vo verejnosti narástla nechuť akceptovať riziko vzniku ďalších prípadov závažných incidentov. Náklady opatrení navrhovaných v tomto nariadení (približne 134 – 140 mil. EUR/rok) sú mierne v porovnaní so znížením rizika, ktoré zabezpečia (približne 103 – 455 mil. EUR/rok). Preto sú navrhnuté ako umožňujúce opatrenia. Výber nástroja Na zavedenie možnosti 2 sa navrhuje nariadenie. Oproti smernici má výhody vzhľadom na svoju jasnosť, konzistentnosť a rýchlosť vykonania priamym uplatňovaním[12]. Priamym pôsobením na priemyselné odvetvie by nariadenie zabezpečilo aj väčšiu mieru rovnakých podmienok. Taktiež by dobre zohľadňovalo potreby núdzového plánovania v boji proti cezhraničnému znečisťovaniu. Vzhľadom na medziinštitucionálne dohody o poradných a odborných skupinách Komisie by sa skupina EÚ orgánov pre činnosti na mori mala zriadiť samostatným rozhodnutím Komisie. 4. VPLYV NA ROZPOČET Rozpočtové dôsledky tohto návrhu sú približne vo výške 2,5 mil. EUR na obdobie 2013 – 2016 vrátane náhrad za účasť vo výbore. Pomoc EMSA v prvom rade súvisí s a) použitím jej satelitného systému sledovania, ktorý je v činnosti bez ohľadu na nehody na mori, b) použitím plavidiel pre núdzovú situáciu organizovaných EMSA. Plavidlá pre núdzovú situáciu sa zazmluvňujú len na konkrétny účel a prevádzkové náklady sú hradené dotknutým pobrežným štátom, ktorý žiada o zásah. V nariadení (ES) č. 2038/2006 sa ustanovuje viacročný finančný rámec pre reakciu na znečisťovanie na roky 2007 – 2013. Komisia neplánuje žiadne zmeny tohto rámca. Na obdobie rokov 2007 – 2013 sa teda nepredpokladá zvýšenie nákladov pre EMSA. Ak by EMSA vznikli v období rokov 2014 – 2020 dodatočné náklady, mali by v prvom rade byť pokryté presunom už dohodnutých zdrojov. 5. ĎALŠIE INFORMÁCIE Zmena a doplnenie existujúcich právnych predpisov Prijatie nariadenia zahŕňa zmenu a doplnenie smernice 2004/35/ES (environmentálna zodpovednosť). Delegovanie Nariadenie predpokladá rozpracovanie technických detailov spoločného formátu hlásení prostredníctvom delegovaného aktu a prípadné aktualizácie technických príloh prostredníctvom vykonávacieho aktu. Európsky hospodársky priestor a Energetické spoločenstvo Tento návrh má potenciálny význam pre EHP a Energetické spoločenstvo. 2011/0309 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o bezpečnosti vyhľadávania, prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu na mori (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[13], so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[14], konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) V článku 191 Zmluvy o fungovaní EÚ (ďalej len „ZFEÚ“) sa ustanovujú ciele udržiavania, ochrany a zlepšovania kvality životného prostredia a vytvára sa pre všetky akcie Únie povinnosť podpory vysokou úrovňou ochrany založenej na zásade predchádzania a preventívnych opatrení a obozretného a racionálneho využívania prírodných zdrojov. (2) Cieľom tohto nariadenia je znížiť výskyt závažných nehôd súvisiacich s prieskumom ložísk a ťažbou ropy a zemného plynu na mori a obmedziť ich následky, a tým zvýšiť ochranu morského prostredia a pobrežných ekonomík pred znečistením, ako aj ustanoviť minimálne podmienky bezpečného vyhľadávania, prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu a obmedziť možné narušenie domácej produkcie energie Únie a zlepšiť mechanizmy reakcie v prípade nehody. (3) Toto nariadenie by sa malo vzťahovať nielen na budúce zariadenia a prevádzky, ale v závislosti od prechodných dojednaní aj na existujúce zariadenia. (4) Nehody súvisiace s činnosťami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v roku 2010, najmä v Mexickom zálive, podnietili preskúmanie politík zameraných na zabezpečenie bezpečnosti činností na mori. Komisia začala preskúmanie a vyjadrila svoje prvé názory na bezpečnosť prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori vo svojom oznámení „Otázky bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori“ z 13. októbra 2010. Európsky parlament prijal uznesenia k tejto otázke 7. októbra 2010 a 13. septembra 2011. Ministri členských štátov pre energetiku vyjadrili svoje stanoviská v záveroch Rady pre energiu z 3. decembra 2010. (5) Riziká výskytu závažnej nehody súvisiacej s prieskumom ložísk a ťažbou ropy a zemného plynu na mori sú značné. Táto iniciatíva by teda znížením rizika znečistenia morských vôd mala prispieť k ochrane morského prostredia, a najmä k dosiahnutiu dobrého environmentálneho stavu najneskôr do roku 2020, ako sa ustanovuje v článku 1 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky (rámcová smernica o morskej stratégii)[15]. (6) Rámcová smernica o morskej stratégii, v ktorej sa vyžaduje riešenie kumulatívnych vplyvov všetkých činností na morské prostredie, predstavuje environmentálny pilier integrovanej námornej politiky. Táto politika je dôležitá pre činnosti ťažby ropy a zemného plynu na mori, keďže sa vyžaduje, aby sa konkrétne obavy v každom odvetví hospodárstva prepojili so všeobecným cieľom komplexného pochopenia oceánskych, morských a pobrežných oblastí s cieľom vytvoriť ucelený prístup k moriam zohľadňujúci všetky ekonomické, environmentálne a sociálne aspekty prostredníctvom využitia námorného územného plánovania a znalostí o morských oblastiach. (7) Priemyselné odvetvia prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori sú vybudované v mnohých regiónoch Únie a existujú vyhliadky na ďalší rozvoj v regionálnych vodách EÚ. Ťažba ropy a zemného plynu je významným prvkom zabezpečenia dodávok energie v EÚ. (8) Existujúci rozdrobený regulačný rámec platný pre bezpečnosť aktivít na mori v Európe a súčasná prax bezpečnostných postupov priemyselného odvetvia neposkytujú dostatočnú istotu, že riziká vyplývajúce z nehôd na mori sú v celej Únii minimalizované a že v prípade nehody vo vodách EÚ sa včas uplatní najúčinnejšia reakcia. Podľa súčasných systémov zodpovednosti nemusí byť zodpovedná strana vždy jasne identifikovateľná a/alebo nemusí byť schopná alebo povinná zaplatiť všetky náklady na nápravu škôd, ktoré spôsobila. (9) Podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 1994/22/ES z 30. mája 1994 o podmienkach udeľovania a používania povolení na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov [1], prieskum ložísk a ťažbu ropy a zemného plynu na mori sa môžu v Európskej únii vykonávať na základe získania povolenia. V tejto súvislosti je príslušný orgán povinný posúdiť technické a finančné riziká a prípadne doterajšiu zodpovednosť žiadateľov o výhradné licencie na prieskum a ťažbu. Existuje potreba zabezpečiť, aby pri posudzovaní technickej a finančnej spôsobilosti držiteľa povolenia príslušné orgány dôkladne preverili aj jeho spôsobilosť zachovávať bezpečnú a účinnú prevádzku za všetkých predvídateľných podmienok. (10) Je potrebné objasniť, že držitelia povolení pre činnosti na mori podľa smernice 94/22/ES sú tiež potenciálnymi zodpovednými „prevádzkovateľmi“ v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní poškodenia životného prostredia[16] a nemusia mať oprávnenie v tejto súvislosti delegovať svoju zodpovednosť na tretie strany, s ktorými majú uzavretú zmluvu. (11) Kým všeobecné povolenie podľa smernice 94/22/ES zaručuje držiteľom povolenia výhradné práva na prieskum alebo ťažbu ropy a/alebo zemného plynu v danej oblasti, skutočné činnosti prevádzky v tejto oblasti musia podliehať nepretržitému odbornému regulačnému dohľadu členských štátov, aby sa zaručila existencia účinných kontrolných opatrení na prevenciu závažných nehôd a obmedzenie ich vplyvov na ľudí, životné prostredie a bezpečnosť dodávok energie. (12) V súlade so smernicou 85/337/EHS v znení neskorších predpisov, ktorá sa vzťahuje na prieskum a ťažbu ropy a zemného plynu, projekty, ktoré môžu mať značný vplyv na životné prostredie, okrem iného vzhľadom na ich charakter, rozsah alebo umiestnenie, podliehajú posúdeniu ich účinkov a požiadavke súhlasu s výstavbou. V súlade so smernicou 85/337/EHS, ak činnosť podlieha povoleniu prípravy, mala by sa zabezpečiť účinná účasť verejnosti v súlade s Dohovorom Hospodárskej komisie OSN pre Európu (EHK OSN) o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese v rozhodovaní a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia. (13) V Únii už existujú príklady dobrých noriem vo vnútroštátnych regulačných postupoch, ktoré súvisia s prieskumom ložísk a ťažbou ropy a zemného plynu na mori. V Únii sa však uplatňujú nedôsledne a žiadny členský štát doteraz nezapracoval všetky osvedčené regulačné postupy do svojich právnych predpisov na predchádzanie závažným nehodám na mori, alebo obmedzenie ich dôsledkov pre ľudí a životné prostredie. Osvedčené regulačné postupy Únie slúžia na zabezpečenie účinnej regulácie bezpečnosti a životného prostredia integráciou súvisiacich funkcií do spoločného príslušného orgánu (ďalej len „príslušný orgán“), ktorý môže čerpať prostriedky z jednej alebo viacerých národných agentúr. (14) Potom, čo licencovaný prevádzkovateľ získa práva na prieskum alebo ťažbu ropy a zemného plynu, príslušný orgán by mal mať zo zákona právomoc a primerané zdroje od členského štátu na prijímanie opatrení na presadzovanie práva, vrátane zastavenia prevádzky, aby sa dosiahla vhodná ochrana zdravia zamestnancov a životného prostredia. (15) Efektivita príslušného orgánu pri overovaní primeranosti kontroly závažných nebezpečenstiev zo strany držiteľa licencie alebo prevádzkovateľa priamo súvisí s regulačnou politikou, systémami a odbornosťou príslušného orgánu týkajúcimi sa závažného nebezpečenstva. Bez ohľadu na práva licencovaného prevádzkovateľa na prieskum alebo ťažbu ropy a zemného plynu príslušný orgán by mal mať právomoc prijať opatrenie na presadzovanie práva, vrátane zastavenia prevádzky, aby sa dosiahla vhodná ochrana zdravia zamestnancov a životného prostredia. Aby bolo možné vykonávať tieto funkcie, príslušný orgán potrebuje, aby mu členský štát poskytol primerané zdroje. (16) Na zachovanie vhodného rozlíšenia medzi hospodárskym rozvojom a predpismi regulujúcimi oblasť životného prostredia a bezpečnosti by mal byť príslušný orgán preukázateľne nezávislý od štátnej ekonomickej podpory. (17) Zložité závažné nebezpečenstvá súvisiace s priemyselným odvetvím prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, najmä pokiaľ ide o bezpečnosť postupov, bezpečné zachytávanie uhľovodíkov, konštrukčnú celistvosť, predchádzanie vzniku požiaru a výbuchu, evakuáciu, únik a záchranu a obmedzovanie vplyvu na životné prostredie po závažnej nehode, si vyžadujú cielené a na mieru prispôsobené regulačné opatrenia riešiace konkrétne nebezpečenstvá priemyselného odvetvia prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori. (18) Toto nariadenie by sa malo uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek požiadavky podľa iných právnych predpisov Únie, a to najmä v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia zamestnancov pri práci, najmä smernica Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci[17] a smernica Rady 92/91/EHS z 3. novembra 1992 o minimálnych požiadavkách na zlepšenie bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov v ťažbovom vrtnom priemysle (jedenásta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS)[18]. (19) Režim regulácie činností na mori sa musí vzťahovať na prevádzkové činnosti vykonávané na pevných aj mobilných zariadeniach, ako aj na životný cyklus prieskumných a ťažobných činností od návrhu až po vyradenie z prevádzky a trvalé ukončenie činnosti. (20) V súčasnosti existujúce osvedčené prevádzkové postupy na prevenciu závažných nehôd v priemyselnom odvetví prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori vychádzajú z dosiahnutia želaných výsledkov prostredníctvom dôkladného posúdenia rizika a spoľahlivých systémov riadenia. (21) Osvedčené prevádzkové postupy Únie vyžadujú od majiteľov a/alebo prevádzkovateľov zariadení vrátane mobilných vrtných plošín vytvorenie účinnej podnikovej politiky a vhodných opatrení na prevenciu závažných nehôd, ako aj komplexnú a systematickú identifikáciu všetkých scenárov závažného nebezpečenstva týkajúcich sa všetkých nebezpečných činností, ktoré môžu byť vykonávané v uvedených zariadeniach. Tieto osvedčené postupy vyžadujú aj posúdenie pravdepodobnosti a následkov, ako aj potrebné kontroly takýchto scenárov v rámci komplexného systému riadenia bezpečnosti. Takáto politika a opatrenia by mali byť jasne opísané v dokumente (ďalej len „správa o závažných nebezpečenstvách – MHR“). MHR by mala dopĺňať dokument o bezpečnosti a ochrane zdravia uvedený v smernici 92/91/EC a mala by s ním byť porovnateľná, pričom by mala tiež obsahovať ustanovenia o posúdení rizika pre životné prostredie a plány pre núdzové situácie. MHR by mala byť povinne predkladaná príslušnému orgánu v rámci postupu schvaľovania. (22) S cieľom zachovať efektivitu opatrení na kontrolu rizík závažných nehôd vo vodách Únie sa správa o závažných nebezpečenstvách musí vypracovať v súvislosti s akýmkoľvek významným aspektom životného cyklu ťažobného zariadenia, vrátane technického riešenia, prevádzky, prevádzkových činností v kombinácii s ďalšími zariadeniami, podstatných úprav a konečného ukončenia činnosti. Uvedená správa sa musí predložiť príslušnému orgánu, aby sa v prevádzkových činnostiach nemohlo pokračovať, kým príslušný orgán neprijal správu o závažných nebezpečenstvách v rámci primeraného postupu schvaľovania. (23) Vŕtanie a opravy ropných a plynových vrtov sa majú vykonávať len zariadeniami, ktoré sú technicky schopné kontrolovať všetky predvídateľné nebezpečenstvá v mieste vrtu a v prípade ktorých existujú uznané MHR. (24) Okrem využitia vhodného zariadenia by mal prevádzkovateľ pripraviť podrobné plány súvisiace s konkrétnymi okolnosťami a nebezpečenstvami každej vrtnej prevádzky a v súlade s osvedčenými postupmi v Únii zabezpečiť nezávislé odborné preskúmanie technického riešenia vrtu. Prevádzkovateľ vrtu by mal zaslať oznámenie svojich vrtných plánov príslušnému orgánu v dostatočnom časovom predstihu, aby príslušný orgán mohol prijať všetky potrebné kroky v súvislosti s plánovanou prevádzkou vrtu. (25) Na zaručenie bezpečnosti v technickom riešení a zachovanie bezpečnej prevádzky sa od priemyselného odvetvia vyžaduje, aby dodržiavalo dostupné osvedčené postupy vymedzené v oficiálnych normách a usmerneniach, ktoré si vyžadujú aktualizáciu o nové poznatky a vynálezy a na základe neustáleho zlepšovania tak, aby prevádzkovatelia a príslušné orgány spolupracovali na určení priorít pre vypracovanie nových alebo skvalitnených noriem a usmernení v duchu skúseností z nehody Deepwater Horizon a iných významných nehôd na mori a okamžite dali mandát na prípravu prioritných usmernení a noriem. (26) Vzhľadom na zložitosť prevádzkových činností ťažby ropy a zemného plynu na mori si zavedenie osvedčených postupov prevádzkovateľmi vyžaduje systém nezávislého overovania kritických prvkov bezpečnosti tretími stranami. (27) Osvedčené postupy, ktorých uplatňovanie sa požaduje v Únii, musia spĺňať požiadavky nariadenia 391/2009/ES o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí vo vzťahu k mobilnými neťažobnými zariadeniami a jeho rovnocennej normy prijatej Medzinárodnou námornou organizáciou[19], (28) Pri posudzovaní rizika v MHR by sa malo zohľadňovať riziko pre životné prostredie vrátane vplyvov klimatických podmienok a zmeny klímy na dlhodobú odolnosť zariadení, a vzhľadom na to, že prieskum ložísk a ťažba ropy a zemného plynu na mori v jednom členskom štáte môžu mať značné negatívne účinky na životné prostredie v inom členskom štáte, je potrebné vytvoriť a uplatňovať osobitné právne predpisy v súlade s dohovorom o posudzovaní vplyvu na životné prostredie v cezhraničnom kontexte. (29) Aby sa zaručila účinná reakcia na núdzové situácie, prevádzkovatelia by mali vypracovať plány reakcie na núdzovú situáciu pre konkrétne lokality na základe scenárov rizík a nebezpečenstiev uvedených v MHR, predložiť ich príslušným orgánom a udržiavať také zdroje, aké sú potrebné na rýchle uskutočnenie týchto plánov v prípade potreby. (30) S cieľom zaručiť, aby sa neprehliadli alebo nezanedbali relevantné obavy o bezpečnosť, je dôležité vytvoriť a podporovať primerané prostriedky pre hlásenie týchto obáv a ochranu informátorov. (31) Spoločné využívanie porovnateľných údajov medzi členskými štátmi je považované za náročné a nespoľahlivé vzhľadom na chýbajúci spoločný formát hlásenia údajov vo všetkých členských štátoch. Spoločný formát hlásenia údajov pre hlásenia prevádzkovateľov členskému štátu by zabezpečil transparentnosť prevádzkovateľov v oblasti bezpečnosti a ochrany životného prostredia a prístup verejnosti k relevantným porovnateľným informáciám o bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v celej Únii, čím by sa pomohlo rozširovaniu skúseností zo závažných nehôd a nehôd, ktorým sa zabránilo v poslednej chvíli. (32) Aby sa zaručili jednotné podmienky spoločného využívania informácií a podporovania transparentnosti o úrovni bezpečnosti priemyselného odvetvia ťažby na mori by sa vykonávacie právomoci mali preniesť na Komisiu. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie[20]. (33) Na prijímanie príslušných vykonávacích aktov by sa mal uplatňovať konzultačný postup, aby sa zaručila dôsledná výmena relevantných údajov v celej Únii. (34) Na získanie dôvery verejnosti v autoritu a integritu činností na mori v celej EÚ by mali členské štáty poskytovať správy o činnosti a incidentoch a bezodkladne informovať Komisiu o závažných nehodách, pričom Komisia by mala pravidelne uverejňovať správy o úrovni činnosti EÚ a trendoch v oblasti bezpečnosti a ochrany životného prostredia v rámci priemyselného odvetvia ťažby na mori. (35) Skúsenosti ukazujú, že zabezpečenie dôvernosti citlivých údajov je potrebné na posilnenie otvoreného dialógu medzi príslušným orgánom a prevádzkovateľom. Na tieto účely by mal dialóg medzi prevádzkovateľmi na mori a všetkými členskými štátmi vychádzať z príslušných existujúcich medzinárodných nástrojov a acquis EÚ o prístupe k informáciám relevantným pre životné prostredie a podliehať akejkoľvek nadradenej požiadavke na bezpečnosť a ochranu životného prostredia. (36) Hodnota spolupráce medzi orgánmi pre činnosti na mori bola jasne určená činnosťou Fóra pobrežných orgánov v Severnom mori a Medzinárodného fóra regulačných orgánov. Podobná spolupráca by sa mala formálne zriadiť v celej Únii na podporu účinnej spolupráce na pracovnej úrovni medzi zástupcami jednotlivých štátov a Komisiou. (37) Účinnosť reakcie na núdzovú situáciu a pohotovostné plánovanie pre závažné katastrofy na mori sa zvýši systematickou a plánovanou spoluprácou medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a priemyselným odvetvím, ako aj spoločným využívaním kompatibilných prostriedkov vrátane odborných znalostí. V prípade potreby by sa pri týchto opatreniach mali takisto využiť existujúce zdroje a pomoc dostupná v rámci Únie, najmä prostredníctvom Európskej námornej bezpečnostnej agentúry a Mechanizmu EÚ v oblasti civilnej ochrany. (38) Pri plnení povinností podľa tohto nariadenia by sa malo zohľadňovať, že morské vody, ktoré patria pod zvrchovanosť alebo súdnu právomoc členských štátov, tvoria neoddeliteľnú súčasť štyroch morských regiónov uvedených v článku 4 ods. 1 smernice 2008/56, konkrétne Baltské more, severovýchodná časť Atlantického oceánu, Stredozemné more a Čierne more. Z tohto dôvodu by sa mala posilniť koordinácia s tretími krajinami, pod ktorých zvrchovanosť alebo súdnu právomoc patria vody v takýchto morských regiónoch. Regionálne morské dohovory podľa vymedzenia v článku 3 ods. 10 smernice 2008/56 predstavujú primerané rámce spolupráce. (39) V súvislosti so Stredozemným morom sa spolu so súčasným nariadením realizujú potrebné kroky pre pristúpenie Európskej únie k Protokolu o ochrane Stredozemného mora pred znečisťovaním spôsobeným prieskumom a využívaním kontinentálneho šelfu a morského dna a jeho podložia („morský protokol“) k Dohovoru o ochrane morského prostredia a pobrežných oblastí Stredozemného mora („Barcelonský dohovor“) schválenom rozhodnutím Rady 77/585/EHS[21]. (40) Vážne obavy týkajúce sa životného prostredia v arktických vodách, ktoré sú susediacim morským prostredím mimoriadneho významu pre Spoločenstvo, si vyžadujú osobitnú pozornosť, aby bola zaručená ochrana životného prostredia Arktídy v súvislosti s činnosťami na mori, vrátane prieskumu. (41) Vnútroštátne externé núdzové plány by mali vychádzať z posúdení rizika vykonávaných s cieľom vypracovania MHR. Súvisiace plány reakcie na núdzové situácie pre konkrétne lokality na obmedzenie vzniku nehôd by mali zohľadňovať najnovšie usmernenia pre posudzovanie a mapovanie rizík pre potreby riadenia katastrof [pracovný dokument útvarov Komisie SEK(2010) 1626 v konečnom znení z 21. 12. 2010]. (42) Účinná reakcia na núdzové situácie si vyžaduje okamžitý zásah prevádzkovateľa a úzku spoluprácu s príslušnými orgánmi, ktoré koordinujú nasadenie ďalších zdrojov reakcie na núdzovú situáciu podľa vývoja situácie. Zahŕňa aj dôkladné vyšetrenie núdzovej situácie, ktoré by sa malo bezodkladne začať tak, aby sa zabezpečila minimálna strata relevantných informácií a dôkazov. Po incidente by mali príslušné orgány vyvodiť primerané závery a prijať akékoľvek potrebné opatrenia. (43) Na zabezpečenie účinného vykonávania požiadaviek tohto nariadenia by sa mali vytvoriť účinné a primerané sankcie. (44) Na prispôsobenie navrhovaných minimálnych požiadaviek poslednému vývoju techniky a relevantných postupov by mala Komisia mať právomoc meniť a dopĺňať požiadavky v prílohách k tomuto nariadeniu v súlade s postupom uvedeným v článku 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011. (45) S cieľom zabrániť závažným nehodám súvisiacim s prieskumom ložísk a ťažbou ropy a zemného plynu na mori a obmedziť ich následky by sa preto v súlade s článkom 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011 mala delegovať na Komisiu právomoc prijímať akty v súvislosti s vymedzením minimálnych základných požiadaviek týkajúcich sa takýchto prevádzkových činností podľa zásad uvedených v tomto nariadení a predovšetkým v jeho prílohách. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas svojich prípravných prác uskutočňovala primerané konzultácie, a to aj na expertnej úrovni. (46) Pri príprave a navrhovaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť paralelné, včasné a primerané postúpenie príslušných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade. (47) Popri opatreniach zavedených v tomto nariadení by Komisia mala skúmať ďalšie vhodné spôsoby zlepšenia prevencie nehôd v oblasti ťažby ropy a zemného plynu a zmiernenia ich následkov. (48) Keďže žiadne súčasné nástroje finančného zabezpečenia vrátane dojednaní o spoločnom znášaní rizika nedokážu zvládnuť všetky možné následky extrémnych nehôd, Komisia by mala pokračovať v ďalšej analýze a štúdiách vhodných opatrení na zaručenie primerane prísneho režimu zodpovednosti za škody súvisiace s prevádzkovými činnosťami ťažby ropy a zemného plynu na mori, požiadaviek na finančnú spôsobilosť vrátane dostupnosti vyhradených nástrojov finančného zabezpečenia alebo iných dojednaní. (49) Na úrovni Únie je dôležité, aby boli technické normy doplnené zodpovedajúcim právnym rámcom právnych predpisov o bezpečnosti výrobkov, ktoré sa vzťahujú na všetky zariadenia na mori vo vodách Únie, a nielen na nepohyblivé ťažobné zariadenia. Komisia by preto mala pokračovať v ďalších analýzach noriem bezpečnosti výrobkov platných pre prevádzkové činnosti ťažby ropy a zemného plynu na mori, PRIJALI TOTO NARIADENIE: Kapitola I Úvodné ustanovenia Článok 1 Predmet a rozsah pôsobnosti 1. Týmto nariadením sa ustanovujú minimálne požiadavky na priemyselné odvetvie a vnútroštátne orgány zapojené do prevádzkových činností prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori vykonávaných na základe udelenia povolenia podľa smernice 94/22/ES. 2. Toto nariadenie sa vzťahuje na všetky prevádzkové činnosti ťažby ropy a zemného plynu na mori vymedzené v článku 2. 3. Toto nariadenie sa vzťahuje na všetky súvisiace zariadenia, podmorské zariadenia a pripojenú infraštruktúru vo vodách členských štátov vrátane ich výhradných hospodárskych zón a na ich kontinentálnych šelfoch v zmysle Dohovoru OSN o morskom práve (UNCLOS). 4. Toto nariadenie má za cieľ prispieť k dosiahnutiu cieľov smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky. 5. Ustanovenia tohto nariadenia sa uplatňujú bez toho, aby boli dotknuté príslušné právne predpisy Únie, najmä pokiaľ ide o bezpečnosť a ochranu zdravia zamestnancov pri práci, a to smernice Rady 89/391/EHS a 92/91/EHS. 6. Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia smernice 85/337/ES, smernice 2008/1/ES a smernice 2003/4/ES. Článok 2 Vymedzenie pojmov Na účely tohto nariadenia: 1. „prijateľný“ znamená určenie rizika závažnej nehody ako tolerovateľného v najväčšej možnej miere, za ktorou už vynaloženie ďalšieho času, zdrojov alebo nákladov neprináša žiadne významné zníženie rizika , 2. „prijatie“ znamená písomné oznámenie príslušného orgánu prevádzkovateľovi o záveroch preskúmania správy prevádzkovateľa o závažných nebezpečenstvách s kladným výsledkom podľa požiadaviek tohto nariadenia, 3. „povolenie“ znamená povolenie podľa smernice 94/22/ES, 4. „kombinovaná prevádzka“ znamená prevádzku vykonávanú z neťažobného zariadenia s iným zariadením alebo zariadeniami na účely súvisiace s iným zariadením (inými zariadeniami), čím sa výrazne ovplyvňujú riziká pre bezpečnosť osôb alebo ochranu životného prostredia v niektorom alebo všetkých zariadeniach, 5. „začatie prevádzky“ znamená časový bod, keď je zariadenie prvý raz zapojené do prevádzkových činností, na ktoré je určené, 6. „príslušný orgán“ znamená orgán vymenovaný podľa tohto nariadenia a zodpovedný za povinnosti súvisiace s rozsahom jeho pôsobnosti, 7. „pripojená infraštruktúra“ znamená vybavenie, potrubie alebo nejaké iné zariadenie na mori a nad hladinou vody alebo pod ňou, používané na prepravu ropy a zemného plynu do iného zariadenia v okolí, do zariadenia na spracovanie alebo skladovanie na brehu alebo na prepravu a nakladanie ropy do cisternovej lode pravidelnej prepravy, 8. „postup schvaľovania“ znamená postup príslušného orgánu na dôkladné posúdenie všetkých relevantných informácií týkajúcich sa plánovaných prevádzkových činností prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori ukončený prijatím správy o závažnom nebezpečenstve príslušným orgánom a bez námietok voči oznámeniam o prevádzke vrtu alebo kombinovanej prevádzke predložených prevádzkovateľmi, 9. „ochranné pásmo“ znamená okolie zariadenia určené členským štátom, v ktorom sú zakázané nesúvisiace činnosti, 10. „licencia na prieskum“ znamená povolenie udelené členským štátom na prieskum ropy a zemného plynu v podzemných vrstvách v licencovanej oblasti, ale nie na ťažbu ropy a zemného plynu na komerčné účely, 11. „externý núdzový plán“ znamená miestne, vnútroštátne alebo regionálne stratégie na zabránenie eskalácii alebo obmedzenie následkov nehody súvisiacej s prevádzkovými činnosťami ťažby ropy a zemného plynu na mori s využitím všetkých dostupných zdrojov popri tých, ktoré sú opísané v interných núdzových plánoch, 12. „nezávislé overenie treťou stranou“ znamená posúdenie a potvrdenie platnosti konkrétnych písomných vyhlásení fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá nie je pod kontrolou alebo vplyvom autora vyhlásení, 13. „priemyselné odvetvie“ znamená súkromné spoločnosti, ktoré sú priamo zapojené do činností prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori podľa tohto nariadenia alebo ktorých činnosti úzko súvisia s týmito prevádzkovými činnosťami, 14. „zariadenie“ znamená buď ťažobné alebo neťažobné zariadenie, 15. „interný núdzový plán“ znamená prehľad opatrení vypracovaný prevádzkovateľom podľa požiadaviek tohto nariadenia na zabránenie eskalácii alebo obmedzenie následkov nehody súvisiacej s prevádzkovými činnosťami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v rámci ochranného pásma v okolí zariadenia, 16. „licencovaná oblasť“ znamená geografickú oblasť, na ktorú sa vzťahuje povolenie podľa smernice 94/22/ES, 17. „držiteľ licencie“ znamená držiteľa povolenia na vykonávanie prevádzkových činností na mori v súlade so smernicou 94/22/ES, 18. „závažná nehoda“ znamená udalosť, ako je požiar alebo výbuch, významná strata kontroly nad vrtom alebo významný únik uhľovodíkov do prostredia, významné poškodenie zariadenia alebo jeho vybavenia, strata konštrukčnej celistvosti zariadenia a akákoľvek iná udalosť, ktorej súčasťou je smrť alebo vážne zranenie piatich alebo viacerých osôb pracujúcich na zariadení alebo v jeho okolí, 19. „závažné nebezpečenstvo“ znamená situáciu s možnosťou vyústenia do závažnej nehody, 20. „neťažobné zariadenie“ znamená zariadenie iné ako ťažobné zariadenie, používané na prieskumné vŕtanie, ako aj ako podporné zariadenie pri ťažbe, 21. „činnosti ťažby ropy a zemného plynu na mori“ znamenajú všetky činnosti súvisiace s vyhľadávaním, ťažbou a spracovaním ropy a zemného plynu na mori. To zahŕňa aj prepravu ropy a zemného plynu prostredníctvom infraštruktúry na mori pripojenej k zariadeniu alebo podmorskému zariadeniu, 22. „prevádzkovateľ“ znamená prevádzkovateľ ťažobného zariadenia alebo majiteľ neťažobného zariadenia, ako aj prevádzkovateľ vrtu v rámci prevádzkových činností vrtu. Na prevádzkovateľa a držiteľa licencie sa uplatňuje vymedzenie článku 2 ods. 6 smernice 2004/35 /ES, 23. „prevádzkovateľ ťažobného zariadenia“ znamená osobu vymenovanú držiteľom licencie na riadenie a kontrolu hlavných funkcií ťažobného zariadenia, 24. „majiteľ“ znamená osobu, ktorá je oprávnený riadiť prevádzku neťažobného zariadenia, 25. „ťažba ropy a zemného plynu“ znamená ťažbu ropy a zemného plynu z podzemnej vrstvy licencovanej oblasti na komerčné účely vrátane spracovania ropy a zemného plynu na mori a prepravu pripojenou infraštruktúrou vrátane potrubí a konštrukcií, ako aj ústia vrtu na morskom dne a /alebo uloženie zemného plynu v podpovrchových útvaroch na účely jeho znovuzískania, 26. „ťažobné zariadenie“ znamená zariadenie používané na ťažbu ropy a zemného plynu, 27. „licencia na ťažbu“ znamená povolenie udelené členským štátom na ťažbu ropy a zemného plynu, 28. „verejnosť“ znamená jednu fyzickú osobu alebo viacero fyzických osôb, alebo právnických osôb, a v súlade s vnútroštátnym právnym poriadkom alebo praxou ich združenia, organizácie alebo skupiny, 29. „relevantný orgán“ znamená (v kontexte reakcie na núdzovú situáciu pri nehode na mori) primárny subjekt reakcie na núdzovú situáciu členského štátu zodpovedný za začatie reakcie na núdzovú situáciu pri závažnom nehode pri prieskume ložísk a ťažbe ropy a zemného plynu na mori, 30. „riziko“ znamená pravdepodobnosť konkrétneho účinku, ku ktorému dôjde počas konkrétneho obdobia alebo za konkrétnych okolností, 31. „vhodný“ znamená úplne primeraný pre danú požiadavku alebo situáciu a na základe objektívnych dôkazov a preukázania analýzou, porovnania s príslušnými normami alebo inými riešeniami používanými v porovnateľných situáciách inými orgánmi alebo odvetviami, 32. „prevádzka vrtu“ znamená vŕtanie vrtu na prieskumné alebo ťažobné účely, vrátane pozastavenia prevádzky, opravy alebo úpravy vrtu, trvalého ukončenia činnosti, alebo akákoľvek činnosť týkajúca sa vrtu, ktorej výsledkom môže byť náhodný únik kvapalín alebo riziko závažnej nehody, 33. „prevádzkovateľ vrtu“ znamená osobu vymenovanú držiteľom licencie na plánovanie a vykonávanie prevádzky vrtu. Kapitola II Prevencia závažných nebezpečenstiev spojených s činnosťami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori Článok 3 Všeobecné zásady riadenia rizika pri činnostiach prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori 1. Prevádzkovatelia prijmú všetky vhodné opatrenia na prevenciu závažných nehôd pri prevádzkových činnostiach prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori. Príslušné orgány dohliadajú nad tým, aby prevádzkovatelia túto povinnosť dodržiavali. 2. Prevádzkovatelia zabezpečia, aby všetky subjekty, ktoré sú zazmluvnené na vykonávanie konkrétnych úloh na dotknutých zariadeniach, takisto konali v súlade s požiadavkami ustanovenými v tomto nariadení, a najmä jeho prílohami IV a V. Prevádzkovateľov nezbavuje ich zodpovednosti podľa tohto nariadenia skutočnosť, že činnosť alebo nečinnosť vedúca alebo prispievajúca k závažným nehodám bola vykonaná takýmito subjektmi alebo ich personálom. 3. Ak aj napriek tomu dôjde k závažnej nehode, prevádzkovatelia a príslušné orgány prijmú všetky vhodné opatrenia na obmedzenie jej následkov pre ľudské zdravie a životné prostredie, a ak je to možné, na zabránenie vážneho narušenia ťažby ropy a zemného plynu v Únii. 4. Činnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, sa vykonávajú na základe systematického posudzovania pravdepodobnosti nebezpečných udalostí a ich následkov a realizácie kontrolných opatrení, aby boli riziká závažných nehôd pre ľudí, životné prostredie a prostriedky na mori prijateľné. Článok 4 Bezpečnostné aspekty v rámci povolenia pre činnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori podľa smernice 94/22/ES 1. Rozhodnutia o udelení povolení pre činnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori podľa smernice 94/22/ES zohľadnia spôsobilosť žiadateľov splniť požiadavky na konkrétne činnosti v rámci uvedeného povolenia, ako to vyžadujú príslušné ustanovenia právnych predpisov Únie, najmä toto nariadenie. 2. Pri posudzovaní technickej a finančnej spôsobilosti subjektov, ktoré žiadajú o povolenie pre činnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, sa riadnym spôsobom zohľadňujú riziká, nebezpečenstvá a všetky ďalšie relevantné informácie súvisiace s danou oblasťou a konkrétnou fázou prieskumných a ťažobných prevádzkových činností, ako aj finančná spôsobilosť žiadateľov vrátane finančného zabezpečenia a schopnosti uhradiť záväzky, ktoré môžu vyplývať z daných činností prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, najmä zodpovednosť za škody na životnom prostredí. 3. Povolenia pre prevádzkové činnosti prieskumu ložísk ropy a zemného plynu na mori a pre prevádzkové činnosti ťažby ropy a zemného plynu sa udeľujú osobitne. 4. Orgány, ktoré udeľujú licencie podľa smernice 94/22/ES pri hodnotení finančnej spôsobilosti subjektov, ktoré žiadajú povolenie pre činnosti ťažby ropy a zemného plynu na mori, zohľadňujú riziká, nebezpečenstvá a všetky ďalšie relevantné informácie súvisiace s daným miestom a konkrétnou fázou prieskumných a ťažobných prevádzkových činností. Článok 5 Účasť verejnosti na postupoch udeľovania licencií 1. Členské štáty zabezpečia, aby verejnosť mala príležitosť na včasnú a efektívnu účasť na postupoch udeľovania licencií v ich jurisdikcii v súlade s požiadavkami prílohy I k tomuto nariadeniu. Tieto postupy sú ustanovené v prílohe II k smernici 2003/35/ES. 2. Členské štáty môžu ustanoviť podrobnejšie úpravy na účely informovanosti verejnosti a konzultácií s dotknutou verejnosťou. 3. Účasť verejnosti musí byť organizovaná tak, aby sa zaručilo, že sprístupnenie informácií a účasť verejnosti nepredstavujú riziko pre bezpečnosť a bezpečnostnú ochranu zariadení na prieskum ložísk a ťažbu ropy a zemného plynu na mori a ich prevádzku. Článok 6 Súhlas s činnosťami ťažby ropy a zemného plynu na mori v licencovaných oblastiach 1. Zariadenia prevádzkujú v licencovaných oblastiach len držitelia licencie alebo subjekty, ktoré na tento účel zazmluvnia a poveria a ktoré schvália členské štáty. 2. Ak sa príslušný orgán domnieva, že osoba poverená držiteľom licencie nie je spôsobilá konať ako prevádzkovateľ zariadenia alebo ako prevádzkovateľ vrtu, informuje o tom držiteľa licencie, ktorý prevezme všetky povinnosti prevádzkovateľa podľa tohto nariadenia. 3. Zariadenia podľa odseku 1 nesmú začať činnosť alebo v nej pokračovať bez predloženia správy o závažných nebezpečenstvách podľa podmienok a lehôt uvedených v článkoch 10 a 11 a jej prijatia príslušným orgánom podľa tohto nariadenia. 4. Prevádzka vrtu a kombinovaná prevádzka sa nesmú vykonávať, kým pre toto zariadenie neexistuje prijatá správa o závažných nebezpečenstvách podľa odseku 3 tohto článku. Okrem toho sa prevádzka nemôže začať a realizovať bez predloženia oznámenia o prevádzke vrtu alebo kombinovanej prevádzke podľa podmienok a lehôt uvedených v článkoch 13 a 14 príslušnému orgánu, alebo ak príslušný orgán vyjadril námietky k obsahu oznámenia. Článok 7 Zodpovednosť za poškodenie životného prostredia 1. Držiteľ licencie je zodpovedný za prevenciu a nápravu škody na životnom prostredí v licencovanej oblasti podľa smernice 2004/35/ES spôsobenej činnosťami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori vykonávanými držiteľom licencie alebo akýmkoľvek subjektom zúčastňujúcim sa na prevádzkových činnostiach ťažby ropy a zemného plynu na mori na základe zmluvy s držiteľom licencie. Zodpovednosť držiteľa licencie nie je dotknutá postupom schvaľovania prevádzkových činností podľa tohto nariadenia. Článok 8 Vnútroštátny príslušný orgán 1. Členské štáty, v jurisdikcii ktorých sa vykonávajú činnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, vymenujú príslušný orgán zodpovedný za vykonávanie povinností ustanovených v tomto nariadení. 2. Príslušné orgány vymenované podľa odseku 1 sú zodpovedné za tieto úlohy: a) posúdenie a prijatie správ o závažných nebezpečenstvách, posúdenie oznámení technického riešenia a posúdenie oznámení o prevádzke vrtov alebo kombinovanej prevádzke, ako aj iných dokumentov, ktoré sú im predložené, b) vykonávanie inšpekcií, vykonávanie vyšetrovaní a uskutočňovanie opatrení na presadzovanie práva, c) vypracovanie správ podľa tohto nariadenia. 3. Príslušný orgán je organizovaný v súlade s ustanoveniami článku 19 tak, aby sa zaručilo nezávislé vykonávanie potenciálne konfliktných úloh, odbornosť a všeobecná efektivita pri regulovaní činností prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori. 4. Členské štáty zabezpečia, aby príslušný orgán disponoval adekvátnymi zdrojmi na výkon svojich povinností v súlade s týmto nariadením. 5. Príslušný orgán sa usiluje pripraviť a vykonávať koordinované alebo spoločné postupy potrebné na vykonávanie funkcií podľa tohto nariadenia a plnenie požiadaviek podľa akýchkoľvek iných platných právnych predpisov Únie. Keď príslušný orgán pozostáva z viacerých agentúr, malo by sa zabrániť duplicite regulačných funkcií. Kapitola III Príprava a priebeh činností prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori na základe posúdenia rizika Článok 9 Podmienky prevádzky zariadení na mori 1. S výhradou prechodných ustanovení v článku 39 prevádzkovateľ ťažobného alebo neťažobného zariadenia predloží príslušnému orgánu tieto doklady: a) v prípade plánovaného ťažobného zariadenia oznámenie technického riešenia v súlade s požiadavkami časti 1 prílohy II, b) správa o závažných nebezpečenstvách s podrobnými údajmi uvedenými v článku 10 alebo článku 11, c) interný núdzový plán podľa článku 12, ktorý tvorí súčasť správy o závažných nebezpečenstvách, d) prehľad o stratégii prevádzkovateľa pri prevencii závažných nehôd podľa článku 18, ktorý tvorí súčasť správy o závažných nebezpečenstvách. 2. Oznámenie technického riešenia sa doručí príslušnému orgánu najneskôr 24 týždňov pred plánovaným predložením správy o závažných nebezpečenstvách v prípade plánovanej prevádzky. 3. Správa o závažných nebezpečenstvách sa oznamuje príslušnému orgánu v lehote určenej príslušným orgánom, najneskôr však 12 týždňov pred plánovaným začatím prevádzky. Článok 10 Správa o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie 1. Správa o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie obsahuje podrobné údaje uvedené v častiach 2 a 5 prílohy II. 2. Správu o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie možno vypracovať vo vzťahu ku skupine zariadení na základe súhlasu príslušného orgánu. 3. V prípade významných úprav ťažobného zariadenia, alebo zámeru demontáže zariadenia sa správa o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie sa zmení a doplní v súlade s časťou 6 prílohy II a predloží sa príslušnému orgánu. 4. Ak sú na prijatie správy o závažných nebezpečenstvách potrebné ďalšie informácie, príslušný orgán požiada o tieto ďalšie informácie alebo o zmeny predložených dokladov. 5. Zmenená a doplnená správa o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie podľa odseku 3 sa predloží príslušnému orgánu v lehote určenej príslušným orgánom, najneskôr 6 týždňov pred plánovaným začiatkom prác. Plánované práce sa nesmú začať, kým príslušný orgán neprijme zmenenú a doplnenú správu o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie. 6. Správa o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie podlieha pravidelnému preskúmaniu prevádzkovateľom najmenej raz za 5 rokov alebo častejšie podľa požiadaviek príslušného orgánu, a výsledky preskúmania sa oznámia príslušnému orgánu. Článok 11 Správa o závažných nebezpečenstvách pre neťažobné zariadenie 1. Správa o závažných nebezpečenstvách pre neťažobné zariadenie obsahuje podrobné údaje uvedené častiach 3 a 5 prílohy II. 2. V prípade významných úprav neťažobného zariadenia, alebo zámeru demontáže zariadenia sa správa o závažných nebezpečenstvách pre neťažobné zariadenie zmení a doplní v súlade s časťou 6 prílohy II (okrem odseku 4) a predloží sa príslušnému orgánu. 3. V prípade pevného neťažobného zariadenia sa zmenená a doplnená správa o závažných nebezpečenstvách podľa odseku 2 predloží príslušnému orgánu v lehote určenej príslušným orgánom, najneskôr však 2 týždne pred plánovaným začiatkom prác. Plánované práce sa nesmú začať, kým príslušný orgán neprijme zmenenú a doplnenú správu o závažných nebezpečenstvách pre neťažobné zariadenie. 4. Zmenená a doplnená správa o závažných nebezpečenstvách pre pohyblivé neťažobné zariadenie podľa odseku 2 sa predloží príslušnému orgánu v lehote určenej príslušným orgánom, v každom prípade však najneskôr 2 týždne pred plánovaným začiatkom prevádzky zariadenia. Prevádzka zariadenia sa nesmie začať, kým príslušný orgán neprijme zmenenú a doplnenú správu o závažných nebezpečenstvách pre neťažobné zariadenie. 5. Ak sú na prijatie správy o závažných nebezpečenstvách potrebné ďalšie informácie, príslušný orgán požiada o tieto ďalšie informácie alebo o zmeny predložených dokladov. 6. Správa o závažných nebezpečenstvách pre neťažobné zariadenie podlieha pravidelnému preskúmaniu prevádzkovateľom najmenej raz za 5 rokov, alebo častejšie podľa požiadaviek príslušného orgánu. Výsledky preskúmania sa oznámia príslušnému orgánu. Článok 12 Interné núdzové plány 1. Prevádzkovatelia vypracujú interné núdzové plány so zohľadnením posúdení rizík závažných nehôd vykonaných počas vypracovania najnovšej správy o závažných nebezpečenstvách. V prípade vŕtania vrtu z pohyblivého neťažobného zariadenia by posúdenie rizika v súlade s oznámením o vrte malo byť zapracované do plánu reakcie na núdzovú situáciu pre zariadenie. 2. Interné núdzové plány pre ťažobné a neťažobné zariadenia sa predkladajú príslušnému orgánu ako súčasť správy o závažných nebezpečenstvách. 3. Neťažobné zariadenia vykonávajúce prevádzku vrtu, keď je interný núdzový plán zmenený a doplnený vzhľadom na osobitnú povahu miesta vrtu, by mali oznámiť príslušnému orgánu uvedenú zmenu a doplnenie interného núdzového plánu pri predkladaní oznámenia o vrte. Článok 13 Oznámenie o prevádzke vrtu 1. Prevádzkovateľ vrtu pošle najneskôr 21 dní pred začatím prevádzky vrtu príslušnému orgánu oznámenie s podrobnými údajmi o technickom riešení vrtu a jeho prevádzke v súlade s požiadavkami časti 4 prílohy II. 2. Príslušný orgán posúdi dané oznámenie a prijme kroky, ktoré považuje za potrebné predtým, než sa môže začať prevádzka vrtu. 3. Prevádzkovateľ vrtu bezodkladne oznámi príslušnému orgánu akúkoľvek významnú zmenu v podrobných údajoch oznámenia o vrte a súčasne informuje nezávislého revízneho technika vrtu podľa článku 15 ods. 3 písm. b). Článok 14 Oznámenie o kombinovanej prevádzke 1. Prevádzkovateľ zariadenia, ktoré má byť zapojené do kombinovanej prevádzky zašle príslušnému orgánu oznámenie s podrobnými údajmi o kombinovanej prevádzke v súlade s požiadavkami časti 7 prílohy II. Prevádzkovatelia dotknutých zariadení sa môžu dohodnúť, že jeden z nich vypracuje oznámenie o kombinovanej prevádzke v ich mene. Oznámenie sa predloží najneskôr 21 dní pred začatím kombinovanej prevádzky. 2. Príslušný orgán posúdi dané oznámenie a prijme kroky, ktoré považuje za potrebné predtým, než sa môže začať kombinovaná prevádzka. 3. Prevádzkovateľ, ktorý vypracoval oznámenie, bezodkladne informuje príslušný orgán o akejkoľvek podstatnej zmene údajov v tomto oznámení. Článok 15 Overovanie nezávislou treťou stranou 1. Prevádzkovatelia vytvoria systém overovania nezávislou treťou stranou a systém prehliadky vrtov, pričom opíšu tieto systémy v rámci stratégií pre závažné nehody zahrnutých do správy o závažných nebezpečenstvách podľa článku 18. 2. Výber nezávislej tretej strany ako overovateľa a koncepcia systémov overovania nezávislou treťou stranou a nezávislej prehliadky vrtov musí spĺňať kritériá uvedené v časti 5 prílohy II. 3. Systém pre overovanie nezávislou treťou stranou vo vzťahu k ťažobným a neťažobným zariadenia sa zriadi: a) v súvislosti so zariadeniami s cieľom poskytnúť nezávislú záruku, že konkrétne systémy a prvky kritické pre bezpečnosť, ktoré sú určené v posúdení rizika, ako aj systém riadenia bezpečnosti zariadenia, sú vhodné a aktuálne a že plán prehliadok a testov systému kontroly závažných nebezpečenstiev je vhodný, aktuálny a funguje tak, ako sa primeraný, b) v súvislosti s plánmi vrtu s cieľom poskytnúť nezávislú záruku, že technické riešenie vrtu a kontrolné opatrenia sú vhodné v porovnaní s očakávanými podmienkami vrtu a zachované ako základ, ak sa z akéhokoľvek dôvodu zmení technické riešenie vrtu 4. Prevádzkovatelia zabezpečia, aby výsledky systému overovania nezávislou treťou stranou podľa tohto článku v odseku 3 písm. a) boli k dispozícii príslušnému orgánu na jeho žiadosť. 5. Prevádzkovatelia zabezpečia, aby zistenia a pripomienky nezávislého revízneho technika vrtu podľa tohto článku v odseku 3 písm. b) boli uvedené v oznámení o vrte podľa článku 13. 6. Systém overovania pre ťažobné zariadenia musí byť vytvorený pred predložením správy o závažných nebezpečenstvách príslušnému orgánu. V prípade neťažobného zariadenia musí byť systém vytvorený pred uvedeným neťažobného zariadenia do konkrétnej prevádzky. 7. Neťažobné zariadenia prevádzkované vo vodách Únie musia spĺňať požiadavky relevantných medzinárodných dohovorov, ako sú vymedzené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady č. 391/2009/ES z 23. apríla 2009[22] alebo rovnocenných normách kódexu pre výstavbu a vybavenie pohyblivých vrtných jednotiek na mori („kódex MODU 2009“). Certifikuje ich organizácia uznaná Úniou v súlade s uvedeným nariadením. Článok 16 Právomoc zakázať činnosť 1. Príslušný orgán zakáže prevádzku alebo uvedenie do prevádzky akéhokoľvek zariadenia alebo jeho časti, keď usúdi, že opatrenia navrhnuté prevádzkovateľom na prevenciu a zmiernenie následkov závažných nehôd podľa článkov 10, 11, 13 a 14 majú vážne nedostatky. 2. V prípade, že správa o závažných nebezpečenstvách podľa článkov 10 a 11, alebo oznámenia podľa článkov 13 a 14 nie sú predložené včas, môže príslušný orgán vo výnimočných situáciách a vtedy, keď usúdi, že bezpečnosť a ochrana životného prostredia nie sú ohrozené, súhlasiť so skrátením lehoty na predloženie správy o závažných nebezpečenstvách alebo oznámenia. 3. Príslušný orgán vyžaduje od prevádzkovateľa, aby prijal akékoľvek vhodné doplňujúce opatrenia, ktoré príslušný orgán považuje za nevyhnutné na obnovenie dodržiavania predpisov podľa článku 3 ods. 1. 4. Príslušný orgán zakáže používanie akéhokoľvek zariadenia alebo jeho časti v prípade, že z výsledkov inšpekcie, pravidelného preskúmania správy o závažných nebezpečenstvách podľa článkov 10 a 11, alebo zmien v oznámeniach podľa článkov 13 a 14 vyplýva, že požiadavky tohto nariadenia nie sú splnené alebo že existujú odôvodnené obavy o bezpečnosť prevádzok alebo zariadení. Článok 17 Cezhraničné účinky 1. Ak sa členský štát domnieva, že prevádzka vrtu alebo prevádzka zariadenia môže mať významné negatívne účinky na vody iného členského štátu v prípade nehody, alebo ak členský štát, ktorý môže byť značne postihnutý, o to požiada, členský štát, v ktorého jurisdikcii má dôjsť k prevádzke, postúpi postihnutému členskému štátu príslušné informácie a vyvinie úsilie na prijatie spoločných preventívnych opatrení na predchádzanie škodám. 2. Uplatňovaním odseku 1 nie sú dotknuté iné príslušné ustanovenia právnych predpisov Únie, najmä smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie[23] a Dohovoru o posudzovaní vplyvov na životné prostredie presahujúcich štátne hranice. Kapitola IV Osvedčené postupy na kontrolu závažných nebezpečenstiev Článok 18 Predchádzanie závažným nehodám prevádzkovateľmi 1. Prevádzkovatelia pripravia dokument, v ktorom sa vytyčuje ich politika prevencie závažných nehôd a zabezpečia jej realizáciu v celej organizácii svojich prevádzkových činností na mori, vrátane vytvorenia primeraných monitorovacích opatrení na zaručenie účinnosti politiky. 2. Dokument podľa odseku 1 sa predkladá príslušným ako súčasť správy o závažných nebezpečenstvách podľa článkov 10 a 11 alebo s oznámením o prevádzke vrtu podľa článku 13. 3. Prevádzkovatelia opíšu svoje organizačné opatrenia na kontrolu závažných nebezpečenstiev v systéme riadenia bezpečnosti, vrátane opatrení na vypracovanie a predkladanie správ o závažných nebezpečenstvách, a podľa potreby tiež oznámení o vrtoch, podľa článkov 10, 11 a 13, ako aj svoje systémy overovania kontrol závažných nebezpečenstiev nezávislou treťou stranou podľa článku 15 časti 5 prílohy II. 4. Politika a systémy riadenia bezpečnosti sa pripravujú v súlade s požiadavkami ustanovenými v prílohe IV a jasne určujú primárnu zodpovednosť prevádzkovateľa za kontrolu rizík závažných nebezpečenstiev, ktoré sú výsledkom jeho činností. 5. Prevádzkovatelia určia priority priemyselného odvetvia v príprave a/alebo revízii noriem a usmernení pre osvedčené postupy pri kontrole nebezpečenstiev vzniku závažných nehôd na mori v technickom riešení a počas životného cyklu prevádzok na mori, ktoré prinajmenšom dodržiavajú štruktúru v prílohe IV, a pravidelne ich konzultujú so zástupcami príslušných členských štátov podľa článku 27. 6. Držitelia licencie, prevádzkovatelia a hlavní dodávatelia so sídlom v EÚ vynakladajú úsilie o vykonávanie svojich prevádzkových činností prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, keď sú mimo Únie, v súlade so zásadami ustanovenými v tomto nariadení. Článok 19 Požiadavky na príslušné orgány 1. Príslušný orgán prijme vhodné opatrenia na zabezpečenie svojej nezávislosti od konfliktov záujmov medzi regulovaním bezpečnosti a ochrany životného prostredia a funkciami súvisiacimi s ekonomickým rozvojom členského štátu, najmä udeľovaním licencií na činnosti prieskumu ložísk a ťažbu ropy a zemného plynu na mori a politikou týkajúcou sa súvisiacich príjmov a ich výberu. 2. Príslušný orgán jasne určí rozsah svojich povinností a funkcií tak, aby nepreniesol na seba primárnu zodpovednosť za riadenie rizík závažného nebezpečenstva podľa článku 18 ods. 3. 3. Príslušný orgán stanoví politiku pre dôsledné posúdenie správ o závažných nebezpečenstvách a oznámení podľa článkov 10, 11, 13 a 14, inšpekcie, vyšetrovanie a presadzovanie aspektov závažných nebezpečenstiev prevádzkových činností prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori vo svojej jurisdikcii. 4. Príslušný orgán vychádza pri svojich organizačných a pracovných postupoch zo zásad ustanovených v prílohe III. Článok 20 Zabezpečenie súladu s regulačným rámcom pre prevenciu závažných nehôd 1. Prevádzkovatelia dodržiavajú toto nariadenie a opatrenia určené v správe o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné a neťažobné zariadenia a v plánoch uvedených v oznámení o vrte a oznámení kombinovaných prevádzok vypracovaných podľa článkov 10, 11, 13 a 14. 2. V prípade, že nedodržiavanie ustanovení odseku 1 tohto článku predstavuje bezprostredné nebezpečenstvo pre ľudské zdravie alebo hrozí bezprostredný značný nepriaznivý vplyv na bezpečnosť, resp. životné prostredie, prevádzkovateľ pozastaví prevádzku zariadenia alebo prevádzku jeho príslušnej časti dovtedy, kým sa neobnoví súlad s ustanoveniami. 3. Keď sa prijmú opatrenia uvedené v odseku 2 tohto článku, prevádzkovateľ to bezodkladne oznámi príslušnému orgánu. 4. Príslušný orgán vypracuje ročné plány účinného dohľadu vrátane inšpekcií nad činnosťami predstavujúcimi závažné nebezpečenstvo na základe rizika so zvláštnym zreteľom na overenie súladu s dokumentmi, ktoré mu boli predložené podľa článku 9, a monitoruje jeho účinnosť a prijme akékoľvek potrebné opatrenia na dosiahnutie zlepšenia účinnosti. Článok 21 Anonymné oznamovanie obáv o bezpečnosť 1. Príslušné orgány vytvoria postupy umožňujúce anonymné oznamovanie obáv o bezpečnosť, resp. životné prostredie súvisiace s prevádzkovými činnosťami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori. Príslušné orgány tiež vytvoria postupy na vyšetrovanie týchto správ pri zachovaní anonymity dotknutých osôb. 2. Prevádzkovatelia oznámia podrobnosti o vnútroštátnych dojednaniach podľa odseku 1 svojim zamestnancom a zamestnancom príslušných subdodávateľov a zabezpečia, aby odkaz na anonymné oznamovanie bolo súčasťou príslušných odborných školení a oznámení. Kapitola v Transparentnosť a spoločné využívanie informácií Článok 22 Spoločné využívanie informácií 1. Prevádzkovatelia a príslušné orgány spoločne využívajú prinajmenej informácie uvedené v prílohe VI. 2. Komisia prostredníctvom vykonávacieho aktu určí spoločný formát hlásenia údajov a podrobnosti informácií, ktoré sa majú spoločne využívať. Tento vykonávací akt sa prijme v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011. 3. Členské štáty vedú aktualizované záznamy dostupných zdrojov reakcie na núdzovú situáciu verejných aj súkromných subjektov na svojom území alebo vo svojej jurisdikcii. Tieto záznamy sú k dispozícii ostatným členským štátom alebo potenciálne dotknutým tretím krajinám a Komisii. Článok 23 Transparentnosť 1. Informácie podľa prílohy VI sú sprístupnené verejnosti bez potreby žiadosti v súlade s platnými ustanoveniami právnych predpisov Únie o prístupe k informáciám o životnom prostredí. 2. Komisia tiež prostredníctvom vykonávacieho opatrenia určí spoločný formát zverejňovania, ktorý umožní jednoduché cezhraničné porovnanie údajov. Tento vykonávací akt sa prijme v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011. Spoločný formát zverejňovania sa vypracuje s ohľadom na umožnenie spoľahlivého porovnania vnútroštátnych prevádzok a regulačných postupov podľa tohto článku a článku 24 tak, aby bol zachovaný prístup verejnosti. 3. Pri zverejňovaní svojich národných plánov reakcie na núdzovú situáciu podľa článku 30 členské štáty zabezpečia, aby zverejnené informácie nepredstavovali ohrozenie bezpečnosti a bezpečnostnej ochrany zariadení prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu na mori a prevádzky týchto zariadení. Článok 24 Hlásenie vplyvu činností prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori na bezpečnosť a životné prostredie 1. Členské štáty vypracujú výročnú správu o: a) počte, veku a mieste zariadení v ich jurisdikcii, b) počte a druhu vykonaných inšpekcií a vyšetrovaní, akýchkoľvek opatrení na presadzovanie práva, rozhodnutých trestných stíhaní, c) údajoch o incidentoch podľa spoločného systému hlásenia požadovaného v článku 22, d) akýchkoľvek významných zmenách v regulačnom rámci činností na mori, e) úrovni bezpečnosti a životného prostredia v súvislosti s prevádzkovými činnosťami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu v ich jurisdikcii. 2. Členské štáty určia orgán zodpovedný za výmenu informácií podľa článku 22 a uverejňovanie informácií podľa článku 23 a informujú o tom Komisiu. 3. Komisia uverejní každé dva roky správu o bezpečnosti prevádzkových činností na mori v celej Únii na základe informácií nahlásených členskými štátmi a Európskou námornou bezpečnostnou agentúrou. Komisii pri tejto úlohe pomáhajú príslušné členské štáty podľa článku 26. Článok 25 Vyšetrovanie po závažnej nehode 1. Ihneď po závažnej nehode prevádzkovateľ oznámi príslušnému orgánu dôležité informácie vrátane okolností nehody a jej následkov pre ľudí a životné prostredie. 2. Členské štáty vykonávajú dôsledné vyšetrovania závažných nehôd, ktoré spôsobili značné škody na ľudskom zdraví a životnom prostredí alebo veľké škody na majetku. Správa z vyšetrovania obsahuje posúdenie účinnosti regulácie vykonávanej príslušným orgánom v danom zariadení v čase pred nehodou a v prípade potreby odporúčania primeraných zmien v príslušných regulačných postupoch. 3. Zhrnutie vyšetrovacej správy vypracovanej podľa odseku 2 tohto článku sa poskytne Komisii pri ukončení vyšetrovania, alebo na záver súdneho konania podľa toho, čo nastane neskôr. Verejnosti je k dispozícii osobitné znenie správy s ohľadom na články 22 a 23, ktoré zohľadňuje možné právne obmedzenia. 4. Po vyšetrovaní podľa odseku 2 vykoná príslušný orgán všetky odporúčania vyplývajúce z vyšetrovania, ktoré sú v rámci jeho právomocí konať. Článok 26 Zachovávanie dôvernosti 1. Príslušné orgány sprístupnia informácie získané podľa tohto nariadenia akejkoľvek fyzickej alebo právnickej osobe, ktorá o to požiada. 2. Žiadosti o informácie doručené príslušným orgánom na základe tohto nariadenia možno odmietnuť, ak sú splnené podmienky ustanovené v článku 4 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES[24]. 3. Prevádzkovateľ predloží príslušnému orgánu a sprístupní verejnosti v súlade s odsekom 2, alebo s cieľom účasti verejnosti podľa článku 5, znenie dokumentu bez dôverných informácií. Kapitola IV Koordinácia a spolupráca Článok 27 Spolupráca medzi členskými štátmi 1. Príslušné orgány si pravidelne medzi sebou vymieňajú znalosti, informácie a skúsenosti a vedú konzultácie o uplatňovaní príslušného vnútroštátneho právneho rámca a právneho rámca Únie s priemyselným odvetvím, inými zainteresovanými stranami a Komisiou. 2. Informácie vymieňané podľa odseku 1 sa týkajú najmä fungovania opatrení pre posudzovanie rizika, predchádzanie nehodám, overovanie súladu a reakcie na núdzovú situáciu súvisiace s prevádzkovými činnosťami ťažby ropy a zemného plynu na mori v Európskej únii a v prípade potreby aj za jej hranicami. 3. Pri vypracovaní a aktualizovaní usmernení by sa mali stanoviť jasné priority a postupy s cieľom určiť a uľahčiť vykonávanie osvedčených postupov v oblastiach podľa odseku 2. 4. Členský štát môže požiadať o stanovisko ostatné členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na výmene informácií podľa odseku 1 v súvislosti s akýmkoľvek rozhodnutím iného členského štátu, ktoré má možný negatívny cezhraničný dosah. Článok 28 Koordinovaný prístupu k bezpečnosti v priľahlých regiónoch a medzinárodné aktivity 1. Komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi podporuje spoluprácu s tretími krajinami, ktoré realizujú prevádzkové činnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v tých istých morských regiónoch ako členské štáty, prípadne v rámci regionálnych morských dohovorov. 2. Komisia posudzuje bezpečnosť prevádzkových činností ťažby ropy a zemného plynu vo vodách tretích krajín susediacich s vodami členských štátov a podporuje koordinovaný prístup k vzájomnej výmene skúseností a podpore preventívnych opatrení a regionálnych plánov reakcie na núdzovú situáciu. 3. Komisia presadzuje vysokú úroveň bezpečnostných noriem pre prevádzkové činnosti ťažby ropy a zemného plynu na medzinárodnej úrovni na primeraných globálnych a regionálnych fórach, vrátane tých, ktoré súvisia s arktickými vodami. Kapitola VII Pripravenosť a reakcia na núdzovú situáciu Článok 29 Požiadavky na interné núdzové plány 1. Interné núdzové plány vypracuje prevádzkovateľ tak, aby: a) sa začali uplatňovať na zachytenie vznikajúcej závažnej nehody v zariadení alebo v ochrannom pásme okolo zariadenia vytvoreného členským štátom po obvode tohto zariadenia, alebo okolo podmorského ústia vrtu, b) bol realizovaný v súlade s externým núdzovým plánom, ak sa nehoda rozšírila mimo zariadenia. 2. Prevádzkovateľ zachováva dostupnosť vybavenia a odborných znalostí dôležitých pre plán a podľa potreby ich pri vykonávaní externého núdzového plánu spoločne využíva s členským štátom. 3. Interný núdzový plán sa vypracuje v súlade s ustanoveniami prílohy V a aktualizuje v súlade s akoukoľvek zmenou posúdenia rizika závažného nebezpečenstva v pláne vrtu, alebo v prípade potreby, v správe o závažných nebezpečenstvách. Každá takáto aktualizácia sa oznámi orgánu zodpovednému za vypracovanie externých núdzových plánov pre danú oblasť. 4. Interný núdzový plán sa zahrnie do ostatných ustanovení týkajúcich sa ochrany a záchrany personálu z postihnutého zariadenia, aby boli zabezpečené dobré vyhliadky na prežitie. 5. Prevádzkovateľ pravidelne testuje účinnosť interných núdzových plánov. Článok 30 Externé núdzové plány a pripravenosť na núdzovú situáciu 1. Členské štáty vypracujú externé núdzové plány, ktoré sa vzťahujú na všetky zariadenia ťažby ropy a zemného plynu na mori a potenciálne dotknuté oblasti v ich jurisdikcii. 2. Externé núdzové plány sa vypracujú v spolupráci s príslušnými prevádzkovateľmi prípadne držiteľmi licencie a zosúladia sa s internými núdzovými plánmi zariadení umiestnených alebo plánovaných na umiestnenie v danej oblasti. Mali by sa zohľadniť akékoľvek aktualizácie interných plánov oznámených prevádzkovateľom. 3. Externé núdzové plány sa vypracujú v súlade s ustanoveniami prílohy I a prílohy V a poskytnú sa k dispozícii Komisii a, kde to je primerané, verejnosti. 4. Členské štáty prijímajú všetky vhodné opatrenia na dosiahnutie vysokej úrovne zlučiteľnosti a interoperability vybavenia na reakciu na núdzovú situáciu a odborných znalostí medzi všetkými členskými štátmi v danej geografickej oblasti, a v prípade potreby za jej hranicami. Členské štáty povzbudzujú priemyselné odvetvie k vytvoreniu kompatibilných nástrojov na reakciu na núdzovú situáciu v duchu tohto odseku. 5. Prevádzkovatelia spolupracujú s členskými štátmi pri vykonávaní ustanovení odseku 4 tohto článku. 6. Členské štáty vedú aktualizované záznamy dostupných zdrojov reakcie na núdzovú situáciu verejných aj súkromných subjektov na ich území alebo v ich jurisdikcii. Tieto záznamy sa poskytujú k dispozícii ostatným členským štátom a na recipročnom základe susedným tretím krajinám a Komisii. 7. Členské štáty a prevádzkovatelia pravidelne testujú svoju pripravenosť účinne reagovať na nehody súvisiace s prieskumom ložísk a ťažbou ropy a zemného plynu na mori. Článok 31 Reakcia na núdzovú situáciu 1. Prevádzkovateľ okamžite informuje relevantné orgány o závažnej nehode alebo o situácii, keď hrozí bezprostredné riziko závažnej nehody. V prípade potreby relevantné orgány pomáhajú dotknutému prevádzkovateľovi s cieľom predísť zhoršeniu rizika alebo nehody. 2. V prípade nehody relevantné orgány v spolupráci s dotknutými prevádzkovateľmi prijímajú všetky potrebné opatrenia s cieľom zabrániť zhoršeniu nehody a zmierniť jej následky. 3. V prípade závažnej nehody prekračujúcej kapacity vnútroštátnej reakcie môže dotknutý členský štát požiadať o ďalšiu pomoc od členských štátov a Európskej námornej bezpečnostnej agentúry prostredníctvom mechanizmu EÚ v oblasti civilnej ochrany zriadeným rozhodnutím Rady 2007/779/ES. 4. V priebehu reakcie na núdzovú situáciu členský štát zhromažďuje informácie potrebné na úplnú analýzu nehody. Článok 32 Pripravenosť a reakcia na cezhraničnú núdzovú situáciu 1. V prípade, že cezhraničné účinky nehody súvisiacej s prieskumom ložísk a ťažbou ropy a zemného plynu na mori sú predvídateľné, členské štáty sprístupnia informácie Komisii a potenciálne dotknutým členským štátom alebo tretím krajinám na základe reciprocity a pri príprave externého núdzového plánu zohľadnia zistené riziká. Dotknuté členské štáty koordinujú svoje plány pre núdzovú situáciu, aby uľahčili spoločnú reakciu na nehodu. 2. Členské štáty koordinujú opatrenia týkajúce sa oblastí za hranicami Európskej únie, aby sa predišlo možným nepriaznivým vplyvom na prevádzkové činnosti prieskum ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori. 3. Členské štáty pravidelne testujú svoju pripravenosť účinne reagovať na nehody v spolupráci s potenciálne postihnutými členskými štátmi, relevantnými agentúrami EÚ a tretími krajinami. Komisia môže prispieť k cvičeniam zameraným na testy cezhraničných mechanizmov a mechanizmov Únie pre núdzovú situáciu. 4. V prípade, že sa vyskytne alebo bezprostredne hrozí závažná nehoda, ktorá má alebo môže mať cezhraničné účinky, členský štát, v ktorého jurisdikcii sa táto núdzová situácia vyskytla, to bezodkladne oznámi Komisii a členským štátom, ktoré môžu byť touto núdzovou udalosťou dotknuté. Kapitola VIII Záverečné ustanovenia Článok 33 Sankcie Členské štáty stanovia sankcie uplatňované na porušenia tohto nariadenia priemyselným odvetvím a prijmú všetky opatrenia potrebné na zaručenie ich vykonávania. Ustanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce. Článok 34 Delegované právomoci Komisie 1. Komisia je oprávnená prijímať delegované akty v súlade s článkom 35 tohto nariadenia s cieľom prispôsobiť požiadavky poslednému vývoju relevantných technológií a postupov v prílohách I až VI. 2. Komisia môže takisto prijímať delegované akty v súlade s článkom 35 tohto nariadenia s cieľom upresniť uplatňovanie požiadaviek nariadenia vo vzťahu k: a) údajom, ktoré sa majú predkladať v oznámení a technickom riešení alebo v správe o závažných nebezpečenstvách, ako sa uvádza v bodoch 1, 2, 3, 6 prílohy II, b) oznámeniu o prevádzke vrtu/kombinovaných prevádzkach, ako sa uvádza v bode 4 a 7 prílohy II, c) požiadavkám týkajúcich sa overovania treťou stranou, ako sa uvádza v bode 5 písm. d) prílohy II, ako aj požiadavkám na fungovanie a organizáciu príslušných orgánov, ako sa uvádza v prílohe III a d) požiadavkám týkajúcich sa predchádzania závažným nebezpečenstvám prevádzkovateľmi, ako sa uvádza v prílohe IV. Článok 35 Výkon delegovanej právomoci 1. Na Komisiu sa prenáša právomoc prijímať delegované akty za podmienok ustanovených v tomto článku. 2. Delegovanie právomoci uvedenej v článku 34 sa udelí Komisii na dobu neurčitú od dátumu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. 3. Európsky parlament alebo Rada môžu delegovanie právomoci uvedené v článku 34 kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o zrušení sa ukončuje delegovanie právomoci uvedené v danom rozhodnutí. Účinnosť nadobudne dňom po dni uverejnenia rozhodnutia v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý sa v ňom uvedie. Tým nie je ovplyvnená platnosť žiadneho delegovaného aktu, ktorý už nadobudol účinnosť. 4. Ihneď ako Komisia prijme delegovaný akt, oznámi to súčasne Európskemu parlamentu a Rade. 5. Delegovaný akt prijatý na základe článku 34 nadobudne účinnosť až vtedy, ak Európsky parlament ani Rada nevyjadria žiadne námietky v lehote 2 mesiacov od oznámenia tohto aktu Európskemu parlamentu a Rade, alebo ak pred uplynutím tejto lehoty Európsky parlament aj Rada informujú Komisiu, že nebudú mať žiadne námietky. Uvedené obdobie sa na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady predĺži o 2 mesiace. Článok 36 Komitologický postup 1. Komisii pomáha výbor. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011. 2. Pri uvedení odkazu na tento odsek sa uplatňuje článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011. Článok 37 Zmena a doplnenie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd[25] 1. Článok 2 ods. 1 písm. b) uvedenej smernice sa nahrádza takto: „(b) škodu na vode, ktorou je akákoľvek škoda, ktorá má závažné nepriaznivé účinky (i) na ekologický, chemický a/alebo kvantitatívny stav a/alebo ekologický potenciál príslušných vôd, ako je definovaný v smernici 2000/60/ES, s výnimkou nepriaznivých účinkov, na ktoré sa vzťahuje článok 4 ods. 7 uvedenej smernice, alebo (ii) na environmentálny stav dotknutých morských vôd, ako je definovaný v smernici 2008/56/ES, ak nie sú konkrétne aspekty environmentálneho stavu morského prostredia už riešené prostredníctvom smernice 2000/60/ES,“ 2. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s uvedeným odsekom do jedného roka od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. Bezodkladne o tom informujú Komisiu. Článok 38 Prechodné ustanovenia Prevádzkovatelia zariadení v plnom rozsahu dodržiavajú toto nariadenie do dvoch rokov od nadobudnutia účinnosti s výnimkou týchto odsekov: (a) Prevádzkovatelia neťažobných zariadení, ktorí majú zmluvu, ale ešte nie sú usadení na mieste, dodržiavajú v plnom rozsahu toto nariadenie do 1 roka od nadobudnutia jeho účinnosti, alebo skôr po dohode s príslušným orgánom. (b) Prevádzkovatelia plánovaných zariadení dodržiavajú v plnom rozsahu toto nariadenia, ak nie je dohodnuté inak s príslušným orgánom, a v každom prípade najneskôr do 1 roka od nadobudnutia jeho účinnosti. (c) Prevádzkovatelia vrtu dodržiavajú v plnom rozsahu toto nariadenie do 3 mesiacov od nadobudnutia jeho účinnosti, alebo skôr po dohode s príslušným orgánom. Článok 39 Nadobudnutie účinnosti 1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie. 2. Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli [...] Za Európsky parlament Za Radu predseda predseda PRÍLOHA I Účasť verejnosti spojená s povoleniami podľa smernice 94/22/ES 1. Členské štáty zabezpečia, aby: (a) verejnosť bola informovaná, či už formou verejných oznámení alebo v prípade dostupnosti inými vhodnými prostriedkami, ako sú elektronické médiá, o podávaní žiadostí o licencie členským štátom a aby príslušné informácie o takýchto návrhoch boli prístupné verejnosti, okrem iného aj informácie o práve na účasť a o tom, komu možno postúpiť pripomienky alebo otázky, (b) verejnosť bola oprávnená vyjadriť pripomienky a stanoviská, keď sú pred prijatím rozhodnutí o žiadostiach o licencie všetky možnosti otvorené, (c) pri prijímaní takýchto rozhodnutí sa riadne zohľadnili výsledky účasti verejnosti, (d) po preskúmaní pripomienok a stanovísk vyjadrených verejnosťou vyvinul členský štát p