ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Medzi hlavné ciele smernice o jednotnom povolení patrí zavedenie jednotného postupu vybavovania žiadostí o jednotné povolenie na zamestnanie a povolenie na pobyt a zaručenie spoločného súboru práv oprávneným štátnym príslušníkom tretích krajín založeného na rovnakom zaobchádzaní ako so štátnymi príslušníkmi členského štátu, ktorý udeľuje jednotné povolenie. Ako sa však už zdôraznilo v rámci kontroly vhodnosti v oblasti legálnej migrácie za rok 2019 a v správe o vykonávaní , niektoré nevyriešené otázky naďalej oslabujú úplné dosiahnutie takýchto cieľov. Kľúčové identifikované problémy možno zoskupiť do troch oblastí:

Európsky parlament by podporil všetky prvky možností 2 a 3, ale očakával by väčšie ambície, pokiaľ ide o stanovenie pravidiel EÚ pre pracovníkov s nízkou a so strednou kvalifikáciou. Prevažná väčšina konzultovaných zainteresovaných strán (občianska spoločnosť, hospodárski a sociálni partneri, experti v oblasti legálnej migrácie) podporuje opatrenia uvedené v možnostiach 2 a 3. Členské štáty vo všeobecnosti uprednostňujú možnosť 1, keďže viaceré z nich vyjadrili neochotu, pokiaľ ide o revíziu smernice alebo akékoľvek nové právne predpisy v oblasti legálnej migrácie. Uprednostňovaná možnosť predstavuje príležitosť dosiahnuť politickú dohodu, pretože sa v nej predpokladá cielená revízia v záujme zlepšenia celkovej efektívnosti smernice a ochrany štátnych príslušníkov tretích krajín.
Uprednostňovaná možnosť zahŕňa mnohé opatrenia, ktorými by sa riešila väčšina identifikovaných nedostatkov v smernici vo všetkých problémových oblastiach. Očakáva sa, že uprednostňovaná možnosť prinesie sociálne a hospodárske výhody. Hospodárske výhody sú založené na predpokladoch, že viac štátnych príslušníkov tretích krajín by malo prístup k postaveniu osoby s dlhodobým pobytom v EÚ so zodpovedajúcimi právami a že vyšší podiel štátnych príslušníkov tretích krajín by sa presťahoval do iného členského štátu. To by viedlo k celkovo vyšším daňovým príjmom, zvýšenej produktivite a výdavkom a k posilneniu hospodárskeho rastu. Uprednostňovaná možnosť politiky by priniesla väčší súlad s judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie. A napokon sa očakáva, že uprednostňovanou možnosťou sa budú najlepšie riešiť príležitostné rozdiely v názoroch zainteresovaných strán (pozri predchádzajúci oddiel), a preto je táto možnosť z politického hľadiska najrealistickejšia.
Sexuálne zneužívanie detí, online aj offline, je mimoriadne závažným trestným činom, ktorý ovplyvňuje verejnú bezpečnosť v EÚ a ktorý je v rozpore so základnými právami dieťaťa. Pre obete má ďalekosiahle a závažné celoživotné následky. Niektoré trestné činy sexuálneho zneužívania detí sa vzhľadom na problémy pri ich zisťovaní, oznamovaní a prijímaní opatrení príslušnými poskytovateľmi služieb, ako aj z dôvodu nedostatočnej prevencie a pomoci obetiam v EÚ neriešia primeraným spôsobom. Rozdielne vnútroštátne reakcie majú nepriaznivý dosah na vnútorný trh. Deťom hrozia v online priestore čoraz väčšie riziká a ujmy a materiál zobrazujúci sexuálne zneužívanie detí sa na internete šíri v stále väčších množstvách. V posúdení vplyvu sa stanovujú tri hlavné zdroje tohto problému:

Čo by sa malo dosiahnuť?

Všeobecným cieľom je zlepšiť fungovanie vnútorného trhu zavedením jasných, jednotných a vyvážených pravidiel na úrovni EÚ, ktorými sa má predchádzať sexuálnemu zneužívaniu detí a bojovať proti nemu, a to najmä objasnením úlohy a povinností poskytovateľov online služieb. Špecifické ciele sú zamerané na:
Očakáva sa, že uprednostňovaná možnosť (možnosť 3) prispeje významným spôsobom k zlepšeniu schopnosti členských štátov pripraviť zločincov o ich nezákonné zisky. Tým, že sa zabezpečí, aby príslušné orgány mali prostriedky na lepšie vyhľadávanie majetku, na udržanie hodnoty majetku a na účinnú konfiškáciu majetku pochádzajúceho z príslušnej trestnej činnosti organizovaných zločineckých skupín, by sa uprednostňovanou možnosťou politiky výrazne zvýšil potenciálny objem skonfiškovaného majetku. Znížením finančných ziskov, ktoré poháňajú trestnú činnosť a umožňujú zločincom vykonávať činnosť, by uprednostňovaná možnosť výrazne prispela k posilneniu boja proti organizovanej trestnej činnosti. Zlepší sa tým vnímanie spravodlivosti medzi občanmi a zvýšia sa príležitosti na náhradu škody obetiam. Podniky by takisto profitovali zo zníženej miery trestnej činnosti, a to najmä v prípadoch, keď by sa možnosti konfiškácie rozšírili na trestné činy súvisiace s príjmami, ktoré narúšajú hospodársku súťaž, ako sú falšovanie alebo podvody s DPH. Verejná správa by profitovala aj zo zvýšených príjmov, ktoré by sa vrátili do štátneho rozpočtu.
Špecifickým cieľom je obnovenie degradovaných ekosystémov v celej EÚ (napr. mokradí, lesov, morských ekosystémov, poľnohospodárskych ekosystémov, riek, jazier a lužných biotopov), a najmä ekosystémov s najväčším potenciálom na zachytávanie a uskladňovanie uhlíka a na predchádzanie prírodným katastrofám a zmierňovanie ich vplyvu. Tým by sa malo pomôcť zabezpečiť, aby sa biodiverzita EÚ nasmerovala k obnove do roku 2030 a aby sa pre všetky ekosystémy EÚ, ktoré si to vyžadujú, zaviedli do roku 2050 opatrenia zamerané na obnovu. Zodpovednosť za dosiahnutie cieľa sa vzťahuje na úroveň EÚ aj členských štátov. Operačným cieľom je: a) stanoviť právne záväzné ciele na obnovu ekosystémov a ich zachovanie v dobrom stave, a to v súčinnosti s existujúcimi právnymi nástrojmi, a b) vytvoriť účinný vykonávací rámec, v ktorom členské štáty vypracujú národné plány obnovy prírody zamerané na spôsoby dosiahnutia cieľov, posúdenie stavu, plánovanie obnovy, podávanie správ a financovanie. Komisia tieto plány preskúma a pravidelne bude posudzovať pokrok.
Čo by sa malo dosiahnuť?

Širokú podporu medzi zainteresovanými stranami získali možnosť 2 a spoločné opatrenia. Vnútroštátne príslušné orgány však upozornili na obavy týkajúce sa zdrojov potrebných na vykonávanie opatrení na posilnenie dohľadu. Hoci zainteresované strany podporujú opatrenia pripravenosti na krízy, takisto poukázali na to, že takéto opatrenia prinesú značné úsilie bez priameho vplyvu na zníženie rizika nedostatku kritických látok, akými sú krv, tkanivá a bunky.
Uprednostňovaná možnosť by priniesla značné výhody rôznym zainteresovaným stranám. V prípade podnikov by sa zabránilo rozdielnym bezpečnostným pravidlám pre produkty s digitálnymi prvkami a znížili by sa náklady na dodržiavanie príslušných právnych predpisov v oblasti kybernetickej bezpečnosti. Znížil by sa počet kybernetickobezpečnostných incidentov, náklady na ich riešenie a poškodenie dobrého mena. V prípade celej EÚ sa odhaduje, že iniciatíva by mohla viesť k zníženiu nákladov z incidentov ovplyvňujúcich podniky približne o 180 až 290 miliárd EUR ročne. Výsledkom iniciatívy by bol ďalej zvýšený obrat vďaka rastúcemu využívaniu produktov s digitálnymi prvkami. Zlepšila by sa aj celosvetová reputácia spoločností, čo by podnietilo zvýšenie dopytu z krajín mimo EÚ. Uprednostňovaná možnosť by pre koncových používateľov zvýšila transparentnosť bezpečnostných vlastností a uľahčila používanie produktov s digitálnymi prvkami. Spotrebitelia a občania by profitovali aj z lepšej ochrany svojich práv, ako je ochrana súkromia a ochrana osobných údajov.
Cieľom tejto iniciatívy nie je poskytnúť riešenia na prekonanie budúcej krízy ako celku, ale skôr umožniť rýchlu a flexibilnú reakciu na vplyvy krízy na jednotný trh, najmä v súvislosti s prekážkami voľného pohybu a nedostatkom tovaru a služieb dôležitých v krízovej situácii. Všeobecným cieľom nástroja SMEI je zvýšiť obozretný dohľad nad jednotným trhom a reakciu na krízy, ako aj jeho bezproblémové fungovanie v čase krízy. Na tento účel získa EÚ vďaka nástroju SMEI optimálne nastavený súbor nástrojov pre krízové situácie, ktorý umožní rýchlu a účinnú reakciu na akúkoľvek budúcu krízu, ktorá by mohla narušiť fungovanie jednotného trhu. Doplnia sa ním ďalšie existujúce mechanizmy EÚ, a to aj prostredníctvom lepšej koordinácie, transparentnosti a rýchlosti. Táto iniciatíva má dva špecifické ciele:

Na základe analýzy príčin problémov a nedostatkov v príslušných odvetvových právnych predpisoch sa vymedzilo osem stavebných blokov opatrení, a to zoskupením opatrení do blokov, ktoré sa uplatňujú v rôznych časoch (vždy, v režime obozretného dohľadu a v režime núdzovej situácie). Pre každý stavebný blok sa analyzovali tri politické prístupy, od nelegislatívnych opatrení cez hybridný prístup až po komplexnejší legislatívny rámec. Na základe tejto analýzy sa v rámci každého stavebného bloku zachovali niektoré alebo všetky prístupy a skombinovali sa do troch realistických možností politiky, v ktorých sa zohľadňujú rôzne úrovne politických ambícií a podpory zainteresovaných strán.
Iniciatívou sa zníži zaťaženie, ktorému čelia účastníci trhu v snahe dosiahnuť súlad s rôznymi vnútroštátnymi právnymi režimami, ak pôsobia vo viacerých členských štátoch. Zvýši sa ňou predvídateľnosť a právna istota, podporí sa spravodlivá hospodárska súťaž (najmä s globálnymi online platformami), zvýšia sa cezhraničné investície a zlepší sa kvalita mediálnych služieb poskytovaných v EÚ. Zásahu iba na vnútroštátnej úrovni by chýbal dostatočný rozsah a potrebný aproximačný účinok. Iniciatíva v žiadnom prípade nezasiahne do národnej identity ani do regulačných tradícií v oblasti médií.

Legislatívne návrhy by znamenali vytvorenie rady zloženej zo zástupcov príslušných národných regulačných orgánov, ktorej by pomáhal sekretariát zabezpečený Komisiou (čiastková možnosť A) alebo nezávislý úrad EÚ (čiastková možnosť B).

Možnosť vyváženého legislatívneho zásahu na rozdiel od žiadneho opatrenia alebo podrobného stanovenia noriem podporuje verejnosť a väčšina zainteresovaných strán vrátane zástancov slobody médií, spotrebiteľských organizácií, národných regulačných orgánov v oblasti médií, skupiny európskych regulačných orgánov pre audiovizuálne mediálne služby (ERGA), verejnoprávnych a súkromných vysielateľov, distribútorov obsahu, online sprostredkovateľov a aktérov v ekosystéme reklamy. Odporúčanie by uprednostnili len vydavatelia, hoci podporujú opatrenia týkajúce sa merania sledovanosti, štátnej reklamy a ochrany novinárskych zdrojov. Pokiaľ ide o riadenie, existuje široká podpora štruktúry dohľadu založenej na skupine ERGA. Regulátori, a najmä zástancovia slobody médií, sú za posilnenie skupiny ERGA, kým spoločnosti a podnikateľské združenia by ju radšej zachovali v jej súčasnej podobe.

Uprednostňovaná možnosť nebude znamenať žiadne náklady pre občanov a len zanedbateľné náklady na prispôsobenie pre podniky, t. j. celkové jednorazové náklady pre všetky spoločnosti od 9,4 milióna EUR do 14 miliónov EUR a opakované ročné náklady od 5,6 milióna EUR do 14,5 milióna EUR, ktoré sa všetky absorbujú do nákladov ako v obvyklej situácii. Ročné náklady pre subjekty verejného sektora budú vo výške 6,1 milióna EUR. Pre EÚ to bude zahŕňať približne 2 až 2,3 milióna EUR ročných nákladov: 8 až 10 pracovných miest na plný úväzok a približne 1 milión EUR prevádzkového rozpočtu odhadovaný na riešenie správy stanovené v čiastkovej možnosti A.
Možnosťou 1b by sa zabezpečila právna istota v tom, na ktoré výrobky a ktorých výrobcov sa vzťahuje objektívna zodpovednosť, a motivovala by všetkých výrobcov vrátane výrobcov z tretích krajín, aby na trh EÚ uvádzali iba bezpečné výrobky, a vyhli sa tak vzniku zodpovednosti. Tým sa posilňuje bezpečnosť výrobkov. Takisto by sa tým zabezpečila rovnaká ochrana spotrebiteľov, ktorým chybné výrobky spôsobili škodu, a to bez ohľadu na to, či sa chyba týkala digitálnych alebo hmotných komponentov výrobku, a ktorým spôsobil škodu chybný samostatný softvér. Po výslovnom začlenení poskytovateľov softvéru, podnikov, ktoré podstatne menia výrobky, splnomocnených zástupcov a poskytovateľov logistických služieb do rozsahu pôsobnosti smernice budú mať obete škody väčšiu šancu získať náhradu škody, pretože nebudú musieť dokazovať pochybenie výrobcu (zásada objektívnej zodpovednosti podľa smernice). Očakáva sa zvýšenie ročného odškodnenia poškodených osôb o 0,15 mil. EUR až 22,13 mil. EUR v porovnaní so základným scenárom.

Možnosťou 2a by sa vytvorila aj väčšia právna istota a dosiahla rovnocennejšia ochrana spotrebiteľov v celej EÚ. Dôkazné bremeno v zložitejších prípadoch by sa spravodlivejšie rozdelilo medzi poškodené strany a výrobcov. Tým by sa zvýšili šance na úspešné presadenie nároku na náhradu škody v takýchto prípadoch. Neprimerané prekážky brániace vznášaniu nárokov by sa zmiernili. Očakáva sa zvýšenie ročného odškodnenia poškodených osôb o 0,20 mil. EUR až 43,54 mil. EUR v porovnaní so základným scenárom.

Rozšírením uplatňovania objektívnej zodpovednosti by tieto možnosti politík viedli k skráteniu súdnych konaní, pretože súdy by sa nemuseli zaoberať otázkou pochybenia alebo nedbanlivosti.
Z hľadiska práva hospodárskej súťaže EÚ sa pracovníci považujú za začlenených do podniku, s ktorým majú pracovnoprávny vzťah. Článok 101 zmluvy sa preto nevzťahuje na pracovníkov, ale len na podnik, ktorý ich zamestnáva. Samostatne zárobkovo činné osoby sa v zásade považujú za „podniky“, ktoré vykonávajú svoju činnosť na trhu ako hospodárske subjekty nezávislé od svojho hlavného subjektu. Preto patria do rozsahu pôsobnosti článku 101 ZFEÚ.

Priamym prínosom uprednostňovanej možnosti je zvýšenie právnej istoty pre samostatne zárobkovo činné osoby a ich protistrany, ako aj pre členské štáty. Nepriamo sa takisto očakáva, že táto možnosť prispeje k: i) zvýšeniu počtu samostatne zárobkovo činných osôb bez zamestnancov, na ktoré by sa do roku 2030 vzťahovali kolektívne zmluvy; ii) nárastu priemernej mzdy tých, ktorí využívajú takéto kolektívne zmluvy, a iii) zníženiu počtu samostatne zárobkovo činných osôb bez zamestnancov a ich rodinných príslušníkov ohrozených chudobou.
Problémom je nedostatočné využívanie okamžitých platieb v eurách, t. j. úhrad, ktoré príjemcovi platby poskytujú finančné prostriedky do maximálne desiatich sekúnd od zadania príkazu platiteľom. Napriek tomu, že spoločný súbor pravidiel (systém) a infraštruktúra pre okamžité platby v eurách existujú od roku 2017, ponúkajú ich len približne dve tretiny poskytovateľov platobných služieb a predstavujú len približne 11 % všetkých úhrad v eurách v EÚ. Takáto nízka miera využívania je problematická, keďže nevedie k zvýšeniu efektívnosti a obmedzuje výber platobných prostriedkov v mieste interakcie (POI) s obchodníkmi. Za týmto problémom stoja aspekty ako nedostatok stimulov pre poskytovateľov platobných služieb, aby umožňovali okamžité platby v eurách a súvisiace sieťové externality; odrádzajúce transakčné poplatky za okamžité platby pre platiteľov; vysoká miera zamietnutých okamžitých platieb z dôvodu falošných pozitívnych lustrácií pri preverovaní sankcií a obavy platiteľov z rizika podvodne a chybne nasmerovaných okamžitých platieb.

Čo by sa malo dosiahnuť?

Cieľom je výrazne zvýšiť využívanie okamžitých platieb tak, aby tvorili väčšinu úhrad v eurách. Dosiahne sa to sprístupnením okamžitých platieb v eurách u všetkých príslušných poskytovateľov platobných služieb v eurozóne, odstránením odradzujúcich nákladov na využívanie okamžitých platieb, odstránením falošných pozitívnych lustrácií pri preverovaní sankcií, ktoré spôsobujú zamietnutie okamžitých platieb, a zmiernením obáv spotrebiteľov z podvodov a chýb pri okamžitých platbách tým, že sa vytvoria možnosti, ako ich obmedziť. Očakáva sa, že vďaka tejto iniciatíve sa zlepší efektívnosť retailového platobného trhu a výhody okamžitých platieb sa sprístupnia občanom a podnikom EÚ. Takisto by sa mal uľahčiť cezhraničný obchod v EÚ a posilniť integrácia jednotného trhu na podporu obnovy európskeho hospodárstva.

C. Vplyvy uprednostňovanej možnosti

Zlepšená likvidita a peňažné toky prinesú všetkým príjemcom úhrad vrátane spotrebiteľov, obchodníkov, podnikov a verejných správ (kam patria aj daňové orgány) širokú škálu výhod. Výrazne sa zvýši hospodárska efektívnosť na makroúrovni aj mikroúrovni. V platobných systémoch sú dnes v ktoromkoľvek danom momente v tranzite miliardy eur, ktoré nie sú k dispozícii na spotrebu ani investície. Širšie využívanie okamžitých platieb bude zároveň stimulovať vývoj nových platobných riešení, ktoré umožnia ich používanie na nákup tovaru a služieb v miestach interakcie s obchodníkom, a to najmä na cezhraničnej úrovni. Obchodníci tým dostanú k dispozícii lepší výber platobných metód a možnosť znížiť náklady, ktorú môžu preniesť ďalej na spotrebiteľov. Vďaka novému prístupu k preverovaniu sankcií dôjde k zásadným úsporám nákladov u poskytovateľov platobných služieb, ktoré do veľkej miery vykompenzujú náklady poskytovateľov platobných služieb na iné zložky balíka.
Opatreniami na úrovni EÚ by sa tak zabezpečilo, aby sa systém ochrany dizajnov v Európe ako celok stal podstatne prístupnejším a efektívnejším pre podniky, najmä pre MSP a individuálnych pôvodcov dizajnu. Dokončením jednotného trhu s náhradnými dielmi na opravy by sa zlepšila hospodárska súťaž a prinieslo by značné výhody spotrebiteľom, ktorí by si mohli vybrať z konkurenčných dielov za nižšie ceny.

Systém dizajnu Spoločenstva bol vytvorený nariadením, a preto ho možno zmeniť len prostredníctvom nariadenia EÚ. Opatrenia zamerané na rozšírenie súčasnej úrovne aproximácie pravidiel týkajúcich sa národného dizajnu by mali pokračovať prostredníctvom smernice o dizajne, a preto sa môžu prijať len na úrovni EÚ, a to aj vzhľadom na potrebu zabezpečiť súlad so systémom zapísaných dizajnov Spoločenstva.

Možnosť 4.1 by najmä pridaním hlavných procesných pravidiel do smernice o dizajnoch v súlade s nariadením o dizajnoch Spoločenstva uľahčila firmám a pôvodcom dizajnu získať ochranu dizajnov v členských štátoch a znížila súvisiace náklady, a to aj prostredníctvom kombinovaného využívania vnútroštátnych systémov a systémov zapísaných dizajnov Spoločenstva.

Táto možnosť je v súlade aj so zámerom Komisie v predchádzajúcom návrhu z roku 2004, ako aj v súlade s nariadením (EÚ) č. 461/2010 (nariadenie o skupinových výnimkách pre motorové vozidlá) v antitrustovej oblasti a dopĺňa ho. Liberalizácia trhu s náhradnými dielmi by pomohla tomuto antitrustovému režimu dosiahnuť plný prínos pre podniky a spotrebiteľov na trhu s náhradnými dielmi pre automobily.

·Možnosť 4.2: Úplné zosúladenie právnych predpisov a postupov týkajúcich sa národného dizajnu. Tento prístup by vychádzal z možnosti 4.1 a zahŕňal by jej uvedené prvky, ale aj všetky ostatné aspekty hmotného práva a postupov v oblasti dizajnu, ktoré sú súčasťou nariadenia o dizajnoch Spoločenstva, ale nie smernice o dizajnoch.

·Možnosť 1.1 – Úplná liberalizácia pre všetky dizajny: Trh s identickými náhradnými dielmi typu must match by sa mal otvoriť pre hospodársku súťaž v celej EÚ a mal by sa rozšíriť na existujúce aj nové dizajny.
oMožnosti úpravy IOSS zahŕňajú: 1. povinné využívanie úpravy IOSS pre a) domnelých dodávateľov; b) zdaniteľné osoby, ktoré predávajú na diaľku do EÚ nad určitý limit, alebo c) zdaniteľné osoby, ktoré predávajú na diaľku do EÚ, bez limitu, a 2. zrušenie limitu 150 EUR na používanie IOSS.

Zainteresované strany sa zhodli na tom, že medzi starými pravidlami DPH a dnešným digitálnym vekom je rozpor. Pokiaľ ide o oznamovanie na účely DPH, zhodli sa na tom, že požiadavky na digitálne oznamovanie by mohli mať prínosy a dali jasne najavo, že uprednostňujú riešenie elektronickej fakturácie, ktoré je možné použiť aj na ich internú automatizáciu. Členské štáty vyzvali na väčšiu autonómiu pri rozhodovaní o vnútroštátnych požiadavkách na digitálne oznamovanie. Zainteresované strany vo všeobecnosti uznali problémy s platformovým hospodárstvom. Stanoviská podnikov sú rôznorodejšie v závislosti od ich obchodného modelu. Podniky, ktorých by sa to týkalo, odmietli možnosť „domnelého poskytovateľa“ a vyjadrili sa, že uprednostňujú súčasný stav. Pokiaľ ide o registráciu pre DPH, zainteresované strany sa jednomyseľne zhodli, že rozsah pôsobnosti úprav OSS/IOSS treba rozšíriť. Podniky takisto žiadali o začlenenie mechanizmu odpočítania dane do úpravy OSS alebo aspoň o prenesenie daňovej povinnosti pri dodaniach medzi podnikmi, ktoré uskutočňujú neusadené osoby. Podporuje sa aj to, aby bolo využívanie úpravy IOSS povinné, no menej sa podporuje zrušenie limitu 150 EUR.
Takéto neuznanie zasahuje do základných práv detí, najmä do práva na identitu, práva na nediskrimináciu a práva na rešpektovanie súkromného a rodinného života. Takisto to môže znamenať odopretie práv, ktoré dieťaťu vyplývajú z rodičovstva podľa vnútroštátneho práva. Deti môžu napríklad vo vzťahu k niektorému z rodičov prísť o právo na výživné, dedičské právo alebo opatrovnícke právo, alebo o právo, aby niektorý z rodičov konal ako ich právny zástupca v inom členskom štáte vo veciach, ako je školská dochádzka, zdravotná starostlivosť, otvorenie bankového účtu alebo správa ich majetku.

Všeobecným cieľom opatrenia na úrovni EÚ by bolo uľahčiť uznávanie rodičovstva medzi členskými štátmi prijatím spoločných pravidiel na úrovni EÚ. Tieto spoločné pravidlá by boli zamerané na dosiahnutie týchto špecifických cieľov:

Návrh by sa týkal uznávania súdnych rozhodnutí a verejných listín týkajúcich sa rodičovstva vydaných v niektorom členskom štáte. Uznávanie súdnych rozhodnutí a verejných listín týkajúcich sa rodičovstva vydaných v krajine mimo EÚ by naďalej podliehalo vnútroštátnemu právu. Návrhom by nebolo dotknuté uznávanie rodičovstva na účely práv, ktoré deťom vyplývajú z práva Únie, vrátane práva na voľný pohyb. V rámci návrhu by sa v prvom rade bral do úvahy najlepší záujem detí a uplatňoval by sa na uznávanie rodičovstva všetkých detí bez ohľadu na okolnosti ich počatia alebo narodenia a druhu ich rodiny.

Táto možnosť by významne uľahčila uznávanie rodičovstva v inom členskom štáte nielen pre deti, ktoré v súčasnosti čelia najzávažnejším problémom s uznávaním ich rodičovstva, ale pre všetky deti v cezhraničných situáciách, ktorých počet sa odhaduje takmer na dva milióny. Nepovinné európske osvedčenie o rodičovstve by bolo osobitne určené na použitie v inom členskom štáte, čím by sa znížilo administratívne zaťaženie pre všetky rodiny v cezhraničných situáciách.
IT riešenie, ktoré by najviac uľahčilo oznamovanie a výmenu informácií s najnižšími nákladmi a najvyššími prínosmi pre všetky zúčastnené strany – poskytovateľov služieb kryptoaktív, členské štáty a Komisiu – je centrálny register (už používaný na výmeny na základe smerníc DAC3 a DAC6). Analogicky s predchádzajúcimi požiadavkami na oznamovanie sa náklady daňových správ spojené so spracúvaním informácií o kryptoaktívach pohybujú podľa odhadov v rozmedzí od 1 milióna eur do 12,96 milióna eur jednorazovo (na vývoj) a od 1 do 5,67 milióna eur v opakovaných nákladoch. Odhaduje sa, že poskytovateľom služieb kryptoaktív vzniknú jednorazové náklady vo výške približne 259 miliónov eur a opakované náklady vo výške 22,6 až 24 miliónov eur. Aj Európskej komisii vzniknú náklady a očakáva sa, že tieto náklady budú predstavovať približne 0,48 milióna eur jednorazovo a 0,21 milióna eur v opakovaných nákladoch. Tieto odhady sú však založené na viacerých predpokladoch a extrapoláciách a treba k nim pristupovať opatrne.