[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 20.11.2007

KOM(2007) 726 v konečnom znení

OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV

Príležitosti, prístup a solidarita: smerom k novej sociálnej vízii pre Európu 21. storočia

OBSAH

1. Úvod 3

2. Vývoj sociálnej reality 4

3. Sociálna vízia pre Európu ponúkajúca šance uspieť v živote: podporovať blahobyt prostredníctvom príležitostí, prístupu a solidarity 6

4. Kľúčové oblasti činnosti 7

5. Úloha EÚ 9

6. Ďalšie kroky 12

1. ÚVOD

Ako možno v dnešnom svete čo najlepšie podporovať blahobyt, vysokú úroveň života a spoločné hodnoty európskych občanov? Táto otázka je centrálnym prvkom Agendy občanov[1] a jadrom európskych kľúčových nástrojov, ako jednotný trh, lisabonská stratégia pre rast a zamestnanosť a stratégia pre udržateľný rast. Tieto všetky politiky sa musia budovať na solídnom porozumení európskej sociálnej reality a musia s ňou držať krok.

Aká je táto realita?

- Európske spoločnosti sa rýchlo menia: Európania žijú dlhšie a stretávajú sa s bezprecedentnými zmenami v štruktúre rodiny, napredujú smerom k rovnoprávnosti mužov a žien a prispôsobujú sa novému vývoju v oblasti mobility a rôznorodosti.

- Globalizácia, technologický pokrok a hospodársky vývoj ovplyvňujú náš život a prácu poskytovaním nových pracovných príležitostí, vyžadovaním nových schopností a zvyšovaním rytmu zmien. Zisky a riziká, ktoré z tohto vývoja vyplývajú, nie sú rozdelené rovnomerne a niektoré časti populácie majú problémy prispôsobiť sa mu a hrozí im riziko nezamestnanosti a sociálneho vylúčenia.

- Samotná EÚ sa zmenila: narástla, má 500 miliónov občanov a je rôznorodejšia. Vstupom nových štátov do EÚ sa rozšírili výhody mieru, slobody a blahobytu na celú EÚ a susedné krajiny.

Tento vývoj ponúka výnimočné príležitosti z hľadiska slobodného výberu, zdravšieho a dlhšieho života, lepších životných podmienok a inovatívnejších a otvorených spoločností. Vytvára však aj nové sociálne riziká, ktoré môžu znížiť možnosti uspieť v živote a podporujú pocit neistoty, osamelosti, nespravodlivosti a nerovnosti. Veľká časť občanov okrem toho od Európy očakáva, že bude zohrávať dôležitejšiu úlohu v podporovaní ich prosperity v tomto kontexte globalizácie, že im pomôže predvídať a zvládať zmeny a že bude presadzovať na svetovej scéne európske hodnoty.

S cieľom lepšie reagovať na tieto obavy a očakávania Komisia zorganizovala rozsiahlu konzultáciu o prebiehajúcich sociálnych zmenách v EÚ. Opierajúc sa o diskusný dokument z Úradu európskych politických poradcov (BEPA) a o výsledky prieskumu Eurobarometer[2] Komisia podnietila diskusiu medzi zúčastnenými stranami, členskými štátmi a inými inštitúciami EÚ[3] a otvorila konzultácie na internete, aby zhromaždila názory o tom, čo predstavuje európsku sociálnu realitu. Cieľom tohto oznámenia je obohatiť prebiehajúcu konzultáciu o európskej sociálnej realite rozšírením diskusie od analýzy po odpoveď. Reakcie na túto víziu prispejú pri príprave novej sociálnej agendy, ktorú Komisia predloží v polovici roku 2008.

2. VÝVOJ SOCIÁLNEJ REALITY

Z hľadiska globálneho priemeru sú európske spoločnosti bohaté a ak sa Európanov opýtame, povedia, že sú šťastní a spokojní so svojimi životmi. Keď sa ich však pýtame na budúcnosť, vyjadrujú obavy a znepokojenie, najmä pokiaľ ide o ďalšiu generáciu.

Prečo? Názory sa prirodzene v závislosti od jednotlivcov a od krajiny alebo regiónu líšia. Jeden faktor je však spoločný: vo všetkých členských štátoch prebiehajú rýchle a hlboké zmeny[4]:

- V spoločnosti

- Európa dosiahla výrazné zlepšenie, pokiaľ ide o pravdepodobnú dĺžku života: zo 43,5 roka v 1900 na 75,5 roka v 2000 a očakávaných 82 v 2050, čo sa týka mužov a zo 46,0 na 81,4 a očakávaných 87,4, čo sa týka žien. Vďaka šesťdesiat rokov trvajúcemu mieru, lekárskemu pokroku a lepším životným a pracovným podmienkam sa stále rastúci podiel Európanov teší dlhšej a aktívnejšej penzii. Má to ďalekosiahle následky na systémy sociálneho zabezpečenia a očakáva sa, že súvisiace výdaje vzrastú o 2,5 % HDP do roku 2030 a 4,3 % do roku 2050. Zároveň sa prístup k zdravotným službám a pravdepodobná dĺžka zdravého života stále výrazne líšia medzi rôznymi úrovňami príjmov a regiónmi.

- Pôrodnosť klesá, ale niektoré skutočnosti naznačujú, že túžba mať dieťa často nie je splnená. Súvisí to s komplexnou kombináciou faktorov, ako nerovnomerné rozdelenie rodičovských povinností, neoptimálna štruktúra zariadení pre deti, bytové podmienky a organizácia práce nepriaznivá pre rodinný život.

- Očakáva sa, že dôsledkom týchto demografických tendencií vzrastú sociálne riziká ako závislosť starších osôb a sociálna izolovanosť. V súčasnosti žije 28 % populácie nad 70 rokov osamote. Takmer dve tretiny osôb nad 75 rokov závisia na neformálnej starostlivosti, ktorú poskytuje najmä najbližšia rodina, a to hlavne ženy. Jedna šestina starších osôb žije v chudobe, pričom sú osobitne staršie ženy vystavené nízkym dôchodkom z dôvodu nedostatočného počtu odpracovaných rokov.

- Medzi mladšími a staršími generáciami vznikajú nové riziká generačnej priepasti, pokiaľ ide o platy, zaistenie pracovných miest a prístup k ubytovaniu, ako aj z hľadiska rozdelenia finančných dôsledkov starnutia. Priepasť medzi túžbami mladej generácie a hrozbou obmedzených príležitostí predstavuje riziko, že vznikne „generačný zlom“.

- Zmena rodinných štruktúr, vrátane prerušenia manželských zväzkov, osamelého rodičovstva a oslabenia vzťahov so vzdialenou rodinou vyvolávajú nové otázky týkajúce sa rovnováhy medzi prácou a súkromným životom a rozdelenia úloh v rodine. Domácnosti s jedným rodičom sú vystavené vyššiemu riziku nezamestnanosti.

- Pokiaľ ide o rovnosť medzi mužmi a ženami, situácia sa zlepšuje, ale realita vo všetkých 27 členských štátoch má ešte ďaleko od tejto idey. Ženy sú stále nedostatočne zastúpené na pracovnom trhu, na rozhodovacích pozíciách v ekonomike a politike a rozdiel medzi platmi mužov a žien je stále priemerne 15 %. Pretrvávajú stereotypy týkajúce sa rozdielov pohlaví.

- Čo sa týka príjmov a možností, existujú medzi rôznymi regiónmi, medzi vidieckymi a mestskými oblasťami, ako aj medzi členskými štátmi, výrazné rozdiely. Vyše 100 miliónov ľudí žije s príjmom rovnajúcim sa 22 eur na deň. Výskyt chudoby detí zostáva vysoký a vo viacerých členských štátoch sa zväčšuje. Týmto deťom hrozí väčšie riziko, že budú neskôr obeťami sociálneho vylúčenia a chudoby.

- Migrácia skúša efektívnosť integračných stratégií členských štátov, predovšetkým vo veľkých európskych mestách a okrajových regiónoch.

- V hospodárstve

- Napriek tomu, že sa zvyšuje miera zamestnanosti a že v roku 2006 v Európe vzniklo 3,5 milióna nových pracovných miest, v mnohých častiach Európy pretrváva vysoká nezamestnanosť.

- Demografický vývoj zvyšuje riziko nedostatku v oblasti kvalifikácie a pracovných miest. Priemerný vek odchodu z pracovného trhu sa zvyšuje, avšak v rozmedzí medzi 55-64 rokov opustilo pracovný trh 47 % mužov a 65 % žien.

- Pracovný život sa radikálne premieňa prostredníctvom zmiešaného účinku technologického pokroku, meniacich sa hospodárskych požiadaviek a rastu sektora služieb. Pracovná sila sa musí vyrovnať so zvyšujúcim sa tempom zmien, či už ide o získavanie nových odborných znalostí, prispôsobovania sa novým obchodným modelom alebo zákazníckym preferenciám. Zároveň vďaka využitiu informačných technológií a rastúcemu významu pružnej pracovnej doby a práce na diaľku existujú možnosti pre pružnejšie formy práce.

- Pracovné štruktúry a podmienky sú čoraz rôznorodejšie a nepravidelnejšie a znamenajú koniec modelu pracovného miesta na celý život, pričom ponúkajú nové formy zmlúv, škálu čiastočných úväzkov, väčšiu geografickú mobilitu a počas života viac zmien na úrovni pracovného miesta aj štatútu. Zvyšuje sa tak riziko polarizácie pracovného trhu, na ktorom sa zväčšuje mzdová nerovnosť a ľudia s nízkou kvalifikáciou zostávajú obmedzení na slabých pracovných miestach s malými vyhliadkami na postup.

- V spoločnosti založenej na poznatkoch sú ľudský kapitál, vzdelanie a kvalifikácia ešte nevyhnutnejšie na podporu vytvárania pracovných miest a posilnenie sociálneho začlenenia. Pätina školákov nezíska základné poznatky z čítania, písania a počítania a šesť miliónov mladých ľudí opúšťa školu bez akejkoľvek kvalifikácie. Vznikajú tu otázky o kvalite a efektívnosti európskych školských a vzdelávacích systémov. Mladým ľuďom, a predovšetkým mladým ľuďom, ktorí opúšťajú predčasne školu, sa ťažko vstupuje na pracovný trh, na ktorom je k dispozícii menej nekvalifikovaných pracovných miest a veľmi nerovný prístup k celoživotnému vzdelávaniu.

- V spôsobe života a hodnotách

- Tradičné púta ako rodina, sociálna skupina a viera sa oslabujú. Existuje tendencia k individualizácii hodnôt a roztriešteniu kultúry, pričom sa zameriavame na jednotlivca a spotrebiteľa namiesto spoločnosti ako celku, pričom táto tendencia vyvoláva nové otázky týkajúce sa tolerancie a rešpektovania iných. Zároveň vznikajú nové formy solidarity, hlavne prostredníctvom nových aktivít v oblasti kultúry a trávenia voľného času.

- Význam, ktorý sa prikladá tradičným formám účasti na politike, sa zmenšuje a dôvera k verejným inštitúciám je často malá. Existuje však dopyt po nových, pružnejších formách občianskej participácie, ako aj vôľa formovať budúcnosť.

- Vďaka globalizácii sme viac vystavení rôznorodosti, povzbudzuje sa naša zvedavosť a obohacujú sa spoločnosti. Oživili sa však aj obavy týkajúce sa kultúrnej rôznorodosti a medzikultúrneho dialógu, a schopnosti Európy presadiť svoje spoločné hodnoty.

- Vynárajú sa nové spoločenské problémy, ako stres a depresia, obezita, choroby súvisiace so životným prostredím a nedostatkom pohybu. Pripájajú sa k tradičným problémom spoločenskej izolácie, duševných chorôb, drog a nadmerného užívania alkoholu, trestnej činnosti a neistoty.

- Revolúcia v oblasti IT a nové komunikačné prostriedky vytvorili nové formy dialógu a občianskej participácie. Existuje však riziko, že medzi rôznymi spoločenstvami a generáciami, ktoré nie sú alebo už nie sú prepojené, vznikne „komunikačná priepasť“. Podobne vznikla „digitálna priepasť“ pri občanoch s nižším vzdelaním, starších a ekonomicky neaktívnych občanoch, ktorí majú problémy s používaním nových technológií.

- Výrobné a spotrebné štruktúry, ktorých základom je bohatstvo prítomné v mnohých častiach Európy, majú dôsledky najmä na klimatické zmeny a zvýšený tlak na prírodné zdroje. Zvrátenie týchto negatívnych vplyvov súčasného spôsobu života znamená zmenu chovania a bude mať výrazný sociálny dosah.

- Technologický pokrok vyvolal otázky súvisiace s etikou, napríklad v oblasti lekárskej liečby, génovej terapie, kmeňových buniek atď.

Existujúce štáty s vysokou životnou úrovňou nie sú vždy dobre pripravené prispôsobiť sa týmto novým a úplne neobvyklým výzvam napriek mnohým prebiehajúcim reformám.

3. SOCIÁLNA VÍZIA PRE EURÓPU PONÚKAJÚCA šANCE USPIEť V žIVOTE: PODPOROVAť BLAHOBYT PROSTREDNÍCTVOM PRÍLEžITOSTÍ, PRÍSTUPU A SOLIDARITY

V celej EÚ sa vynára nová sociálna vízia o tom, ako najlepšie podporovať blahobyt v kontexte súčasných zmien. Jadrom tohto nového postupu sú možnosti, prístup a solidarita:

- Príležitosti – dobre vstúpiť do života, zrealizovať svoj osobný potenciál a čo najlepšie využiť šance, ktoré ponúka inovatívna, otvorená a moderná Európa.

- Prístup – nové a efektívnejšie spôsoby získať vzdelanie, pokrok na pracovnom trhu, kvalitnú zdravotnú starostlivosť a sociálne zabezpečenie a participácia na kultúre a spoločnosti.

- Solidarita – podporovať sociálnu kohéziu a udržateľnosť a zabezpečiť, aby sa nikto neponechal osudu.

V tejto vízii sa odráža čoraz rozšírenejší názor, že hoci spoločnosť nemôže svojim občanom zaručiť rovnaké výsledky, musí oveľa rozhodnejšie podporovať rovnaké príležitosti.

Neexistuje jediný postup uplatniteľný na celú Európu, ale existujú spoločné výzvy a spoločná potreba konať. Základnou ambíciou je dosiahnuť širšie rozdelenie šancí uspieť v živote, aby každý obyvateľ EÚ mohol mať prístup k zdrojom, službám, podmienkam a možnostiam a aby sa teoretická rovnosť príležitostí a aktívne občianstvo stali zmysluplnou realitou.

Je to otázka sociálnej spravodlivosti a kohézie. Priepasť medzi „víťazmi“ a „porazenými“ hospodárskej a technologickej zmeny môže mať za následok nové formy nerovnosti s pretrvávajúcim rizikom chudoby kryjúcej sa s novými podobami sociálneho vylúčenia. V modernej a súdržnej spoločnosti by mal byť každý schopný plne prispievať na fungovanie spoločnosti a mať v rôznych štádiách života prístup k novým „spoločenským rebríčkom“.

Ide o ekonomický imperatív. Fungujúca, sebaistá a stabilná spoločnosť, ktorá investuje do svojho ľudského kapitálu a vytvára príležitosti, ktoré jednotlivcom umožňujú napredovať počas celého života, je nevyhnutná pre udržateľný hospodársky rast, účasť na pracovnom trhu, životný štandard a boj proti sociálnemu vylúčeniu. Je to aj spoľahlivá finančná investícia: riešenie sociálnych problémov pri zdroji znižuje riziko, že systém sociálneho zabezpečenia bude musieť neskôr zaplatiť za zlé fungovanie spoločnosti a nedostatok ekonomických príležitostí.

Ide o politickú požiadavku. Budovanie dôvery je nevyhnutné pre pokrok, modernizáciu a otvorenosť zmenám.

4. KľÚčOVÉ OBLASTI čINNOSTI

Táto agenda príležitostí, prístupu a solidarity si vyžaduje investície – nový záväzok naplno využiť ľudský potenciál Európy a rozšíriť šance uspieť v živote pre všetkých:

- Investovať do mládeže : Nové sociálne zmeny majú tvrdý dosah na mládež. Zistilo sa, že šance jednotlivca uspieť v živote sú častokrát určené už vtedy, keď dieťa ide do školy, pričom hrá kľúčovú úlohu rodinné zázemie a prostredie, ktoré dieťa obklopuje. Základné kognitívne zručnosti, čítanie, písanie a počítanie sa získavajú v skorom detstve. „Učiť sa učiť“, túžba po vyššom vzdelaní, postoj k občianskej participácii a výber zdravých stravovacích návykov a spôsobu života sa formujú v mladosti. Na zlepšenie pohody mladých ľudí a posilnenie ich schopnosti dobre vstúpiť do života sú potrebné nové inovatívne postupy. Osobitné úsilie treba vyvinúť na zlepšenie zariadení detskej starostlivosti a vzdelávacie zariadenia pre malé deti, prispôsobiť školské osnovy, znížiť počet predčasných odchodov zo školy a odstrániť problémy, ktorým čelia mladí ľudia v prístupe na pracovný trh, k ubytovaniu a financiám. Čoraz viac sa uznáva, že investície do detí a mládeže sú nevyhnutné na posilnenie šancí uspieť v živote. Je to celoživotná investícia – investícia do budúcnosti.

- Investovať do uspokojujúcich profesionálnych kariér: V súčasnom a budúcom pracovnom živote budú všetci čeliť radu prechodov zo školy do práce, medzi pracovnými miestami a štatútmi, hľadaním práce a vzdelávaním, prestávkami v profesionálnej kariére a obdobiami venovanými starostlivosti, pracovným životom a penziou. Existuje riziko polarizácie medzi tými, ktorí to zvládnu, a tými, hlavne menej zručnými, ktorí to nezvládnu. V prístupe založenom na životnom cykle musia byť pracovné trhy pružnejšie a poskytovať potrebné stimuly a bariéry, ktoré by zamestnancom a podnikom umožnili úspešne sa prispôsobiť zmenám a získať úžitok z rôznorodejších pracovných životov. Istota a flexibilita sa môžu vzájomne posilňovať a jedna by mala dopĺňať druhú s cieľom posilniť kapacitu jednotlivcov vstúpiť do sveta práce, napredovať a dlhšie sa v ňom udržať tým, že sa v rámci celej profesionálnej kariéry zabezpečí hladký prechod.. Prebieha radikálna politická a kultúrna zmena, ktorou sa opúšťa idea „pracovného miesta na celý život“, na konci ktorého čaká skorá penzia v prospech idey „zamestnania na celý život“, ktorej jadro zahŕňa stratégie aktívneho starnutia s intenzívnejším a prístupnejším celoživotným vzdelávaním, pružnejšie pracovné formy, bezpečné a inovatívne pracovnými podmienky a moderné a efektívne systémy sociálnej ochrany . Je to spôsob, ako pritiahnuť viac ľudí a udržať ich v pracovnom živote tak, aby sa splnili ich očakávania a pracovali produktívnejšie.

- Investovať do dlhších a zdravších životov: Dôsledky starnúcej spoločnosti sa začínajú prejavovať v podobe nových zdravotných a sociálnych rizík, ktoré majú ďalekosiahle následky na systémy sociálnej ochrany. Demografické zmeny však otvárajú aj nové možnosti na šírenie novátorských služieb, tovaru a technológií, napríklad v oblasti starostlivosti o staršie osoby, ktorá ponúka veľký potenciál pre rast a zamestnanosť. Z hľadiska životného cyklu si sociálne a finančné dôsledky vyžadujú podstatnú revíziu medzigeneračných úloh a spôsobu, akým sa generácie podelia o súvisiace náklady. Európa by mala plne využiť súčasnú príležitosť, ktorú ponúka dobrá hospodárska situácia na to, aby zaviedla udržateľné zmeny.

- Investovať do rovnosti medzi mužmi a ženami: Účasti žien v pracovnom živote a v spoločnosti stále bráni príliš veľa prekážok, nepočítajúc riziko, že na ne môžu neúmerne doľahnúť nové úlohy v oblasti starostlivosti v súvislosti so starnutím populácie. Pre Európu je dôležité pokračovať v prechode zo sociálnej a daňovej politiky založenej na vzore „muža živiteľa rodiny“ na politiku, ktorá podporuje individuálne práva a rodiny s dvoma príjmami, kde majú obidvaja partneri platené zamestnanie a vo svojom živote môžu zlúčiť profesionálne, súkromné aj rodinné aspekty. V tomto ohľade sú základnými prioritami zníženie mzdových rozdielov, reformovanie daňových systémov s cieľom zlepšiť pracovné stimuly, vybudovanie finančne dostupnej a prístupnej starostlivosti o deti a staršie osoby, rozšírenie foriem práce, ktoré by boli lepšie zlučiteľné s rodinným životom, a zavedenie pružnejšieho dovolenkového plánovania počas celého života. Týmito opatreniami sa takisto pomôže udržať viac ľudí v pracovnom živote a znížiť riziko chudoby.

- Investovať do aktívneho začlenenia a nediskriminácie: V súčasných spoločnostiach nie sú šance uspieť v živote rozdelené spravodlivo. Reálny a rovnaký prístup k zamestnaniu, vzdelávanie počas celého života, sociálna a zdravotná starostlivosť sa výrazne líšia v celej EÚ, pričom významná časť populácie EÚ žije v chudobe a sociálnom vylúčení a stretáva sa s veľkými problémami v úsilí dôstojne žiť a nájsť si prácu. Každá situácia je iná: odpoveď si bude vyžadovať súbor opatrení, ktoré budú zahŕňať podporu príjmu na úrovni, ktorá ľuďom postačí na dôstojný život, s prepojením na trh práce prostredníctvom pracovných príležitostí alebo odbornej prípravy a prostredníctvom lepšieho prístupu k valorizujúcim sociálnym službám. Okrem toho usudzuje približne 44,6 milióna osôb s vekom medzi 16 a 64 rokov, t. j. 16 % populácie EÚ v produktívnom veku, že má dlhotrvajúci zdravotný problém alebo invaliditu. Mnohí z týchto ľudí chcú a sú schopní pracovať, pokiaľ sú splnené primerané podmienky. Diskriminácia založená na zdravotných problémoch, veku, vierovyznaní, rase, etnickom pôvode alebo sexuálnej orientácie je zakázaná, ale stále mnohým ľuďom brzdí šance uspieť v živote. So starnúcou populáciou a možnou koexistenciu takmer piatich generácií, individualizáciou preferencií a rozmanitejšími migračnými tokmi sa naše spoločnosti stávajú otvorenejšími, rôznorodejšími a komplexnejšími. Akceptovanie rôznorodosti, aktívne začlenenie najznevýhodnenejších jedincov, podporovanie rovnosti a odstránenie diskriminácie sú základnými prioritami na dosiahnutie osobnej slobody a emancipácie Európanov.

- Investovať do mobility a úspešnej integrácie: Európania budú mobilnejší – dnešná európska mládež je mobilnejšia ako predchádzajúce generácie a mobilita v rámci EÚ je základným právom občanov, keďže je mobilita v rámci EÚ vítanou charakteristikou integrovanejšej ekonomiky. Okrem toho neochabujúce imigračné toky sa vnímajú ako potrebné na to, aby Európa mohla čeliť výzvam, ktoré predstavuje starnúca populácia a zmenšovanie populácie v produktívnom veku. Tieto toky budú pravdepodobne rozmanitejšie ako tradičné imigračné schémy, pričom sa bude zvyšovať počet ľudí, ktorí opustia svoje krajiny a potom sa do nich vrátia. To všetko znamená, že európske spoločnosti sa stanú otvorenejšími, rôznorodejšími a komplexnejšími. Sú potrebné nové perspektívne postupy na podporu lepšej integrácie prisťahovalcov, vzájomného rešpektovania v obojstrannom procese vykonávania práv a plnenia povinností.

- Investovať do občianskej participácie, kultúry a dialógu: Aktívna účasť na kolektívnych aktivitách ako kultúra, šport, zapájanie sa do občianskych a politických činností prispieva k súdržnosti a solidarite európskych spoločenstiev a môže preto pomôcť bojovať proti rizikám roztrieštenosti a izolácie. Dobrovoľnícka činnosť a občianska angažovanosť takisto zohrávajú významnú úlohu v posilňovaní sociálnej súdržnosti. V dnešnej Európe sú kultúrne výmeny také živé a dynamické ako nikdy predtým. Následkom väčšieho množstva voľného času sa nevídane zvýšil dopyt po novom kultúrnom tovare. Európska kultúrna diverzita je zdrojom ľudského obohatenia inšpirácie na svetovej úrovni. Ide aj o ekonomickú hodnotu, keďže inovácia a kreativita predstavujú dôležitý impulz pre hospodárske činnosti a pracovné miesta vo svete založenom na poznatkoch.

Tieto „investície“ sa investujú do ľudského a sociálneho kapitálu našich spoločností. Vyžadujú úsilie zo strany jednotlivcov, rodín, miestnych samospráv, spoločenských a obchodných inštitúcií, MVO a rôznych úrovní vlády. V niektorých prípadoch si vyžadujú presmerovanie alebo prerozdelenie sociálnych výdavkov. Nejde tu o jednoduché míňanie fondov na subvencovanie dôsledkov zlyhania spoločnosti. Ide o sociálne investovanie, ktoré musí byť odôvodnené podľa najlepších dostupných odhadov o sociálnom a ekonomickom výťažku z hľadiska udržateľného rozvoja. Napríklad investície do starostlivosti o malé deti, do výchovy a vzdelávania či preventívnej zdravotnej starostlivosti majú veľmi vysoký prínos a prinášajú výrazné pozitívne výsledky neskôr v živote alebo o jednu generáciu neskôr, a to nie len z hľadiska zamestnanosti a produktivity, ale aj zníženia nesmiernych nákladov, ktoré by priniesla degradácia sociálnej súdržnosti v našich spoločnostiach. Je to spôsob, ako zlúčiť spravodlivosť a efektívnosť.

5. ÚLOHA EÚ

Hlavnú zodpovednosť za politické zmeny, ktoré sú potrebné na zrealizovanie tejto vízie, nesú členské štáty. Opatrenia na úrovni EÚ naďalej budú závisieť na reálnej pridanej hodnote v súlade s požiadavkami subsidiarity a proporcionality. Zodpovedá to očakávaniam občanov a zvyčajne je to najúčinnejšie. Nebráni to však EÚ zohrať proaktívnejšiu úlohu pri podporovaní zmeny a riadení, podporovaní a sprevádzaní potrebných reforiem.

Táto rola má pevné základy: „acquis communautaire“ a súbor spoločných práv a hodnôt, ktoré sú jasne vyjadrené v článku 2 reformnej zmluvy, ako aj v charte základných práv: úcta k ľudskej dôstojnosti, slobode, demokracii, rovnosti, právnemu štátu a rešpektovanie ľudských práv, vrátane práv osôb patriacich k menšinám. Tieto hodnoty sú spoločné všetkým členským štátom, európskym spoločnostiam, v ktorých prevláda pluralizmus, nediskriminácia, tolerancia, spravodlivosť, solidarita a rovnosť medzi ženami a mužmi.

Sila EÚ nespočíva len v tom, že predstavuje spoločenstvo hodnôt, ale je to aj akčné spoločenstvo, v ktorom členské štáty spájajú svoje sily a výsledky dosahujú kolektívne. Reformovaná zmluva obsahuje horizontálne sociálne ustanovenie, ktorým sa zdôrazňuje záväzok EÚ v oblasti zamestnanosti a sociálnej ochrany a potvrdzuje úloha regiónov a sociálnych partnerov ako súčasti politickej, hospodárskej a sociálnej štruktúry Únie. Čeliť uvedeným novým výzvam si vyžaduje, aby sa táto kolektívna energia riadila smerom k novátorským riešeniam v oblasti hospodárstva a sociálnej politiky. Väčšina z nich sa bude nachádzať na miestnej, regionálnej alebo vnútroštátnej úrovni. EÚ však môže ponúknuť svoju pomoc najmenej v troch oblastiach:

- Stanoviť rámce pre politickú činnosť: V mnohých oblastiach sociálnej politiky rôznorodý charakter politík, postupov, ako aj a vnútroštátnych inštitúcií medzi členskými štátmi sťažuje harmonizáciu. Existuje však veľká potreba a spoločná vôľa pracovať na dosiahnutí spoločných cieľov. EÚ preto v mnohých oblastiach politiky, ako zamestnanosť, sociálne začlenenie, sociálna ochrana, vzdelávanie, mládež, kultúra, zdravie a integrácia prisťahovalcov stanovila spoločné ciele so špecifickými časovými rozvrhmi, mechanizmami podávania správ a ukazovateľmi s cieľom sledovať pokrok a porovnávať osvedčené postupy . Skúsenosť z európskej stratégie pre zamestnanosť, ktorá sa začala pred desiatimi rokmi a dnes je základným pilierom lisabonskej stratégie, vyplýva, že takéto mechanizmy môžu znamenať rozdiel, pretože poukážu v novom svetle na priority, ktoré predtým neboli na úrovni EÚ v popredí, ako „flexibezpečnosť“, kvalita a produktivita práce, starostlivosť o deti, imigrácia, neprihlásená práca a otázky menšín – ako aj na inovatívne riešenia. Tieto postupy už teraz fungujú niekoľko rokov. Boli úspešné v tom, že členským štátom a Komisii umožnili stanoviť spoločné ciele. Nepodarilo sa nimi však povzbudiť ambície a politické úsilie na potrebný stupeň na splnenie týchto cieľov. Podobne ako pri revízii lisabonskej stratégie by EÚ mala pouvažovať o tom, ako sa dajú tieto dobrovoľné postupy povzbudiť a viac zamerať na implementáciu, pričom sa zohľadní rôznorodosť inštitúcií a tradícií. Prístup „spoločných zásad“ by sa mohol použiť v prípade „flexibezpečnosti“ napríklad na podporu aktívneho začlenenia tých jednotlivcov, ktorí sa najviac vzdialili od trhu práce, a to pri plnom rešpektovaní vnútroštátnych súvislosti a právomocí členských štátov. Okrem toho treba venovať pozornosť tomu, aby sa zabezpečil súlad a maximalizovala súčinnosť medzi rôznymi koordinačnými postupmi (napr. lisabonská stratégia a stratégia udržateľného rozvoja, programovanie štrukturálnych fondov).

- Udržať európske hodnoty a zabezpečiť rovnaké podmienky : V EÚ existuje pevný právny rámec v oblastiach rovnosti medzi mužmi a ženami, boja proti diskriminácii, voľného pohybu pracovníkov a podmienok práce a zamestnania. Európski sociálni partneri sa aktívne zúčastnili rokovaní o dohodách či na vymedzovaní spoločných stratégií v kľúčových oblastiach, ako rodičovská dovolenka, stres na pracovisku, vzdelávanie počas celého života a riadenie reštrukturalizácie. Na pozadí meniacej sa sociálnej reality, väčšej rôznorodosti EÚ a novej reformnej zmluvy treba zrevidovať právny rámec a v prípade potreby ho prispôsobiť, aby sa zabezpečilo, že skutočne plní svoje ciele. Právne predpisy EÚ zostávajú nevyhnutné na presadzovanie práv občanov, ktoré sú stanové v zmluve, a to aj tým, že zabezpečia lepšiu zlučiteľnosť medzi vnútroštátnymi predpismi. EÚ napokon objasnila aj svoj postoj k tomu, ako môže Európa uspieť v ére globalizácie tým, že sformuluje globálne právne predpisy a preskúma najlepšie spôsoby ako podporovať zblíženie noriem na globálnej úrovni.

- Deliť sa o skúsenosti a osvedčené postupy : Napriek veľkej rôznorodosti EÚ sa členské štáty často stretávajú s rovnakými spoločenskými tendenciami a praktickými problémami, ktoré predstavujú významné možnosti navzájom sa niečo naučiť. Napredovanie v spĺňaní spoločných cieľov EÚ sa musí sledovať, hodnotiť a porovnávať. Treba odskúšať sociálne inovácie a vyhodnotiť sociálny prínos rôznych foriem investícií. Osvedčené postupy teba šíriť. Mali by sa posilniť mechanizmy EÚ na výmenu skúseností, spoločné hodnotenia a vzájomné preskúmania a zabezpečiť , že sú súčasťou hlavnej vnútroštátnej a európskej politickej diskusie. Z tohto hľadiska je nevyhnutné, aby sa národné a regionálne parlamenty, miestne a regionálne orgány, sociálni partneri a MVO viac zapájali.

- Podporovať opatrenia na miestnej, regionálnej a vnútroštátnej úrovni : EÚ prostredníctvom svojej kohéznej politiky a štrukturálnych fondov zohrala hlavnú úlohu v znižovaní rozdielov, pokiaľ ide o blahobyt a životnú úroveň v európskom meradle. Z fondov za poskytovala a naďalej poskytuje finančná páka pre menej rozvinuté regióny a členské štáty, aby mohli dohnať meškanie a aby sa medzi členskými štátmi umožnilo lepšie prepojenie a výmena. Za posledné roky sa tieto nástroje bližšie spojili s politickou prioritou EÚ „rastu a zamestnanosti“. V období 2007-2013 Európsky sociálny fond investuje 75 miliárd eur na poskytnutie nových odborných znalostí pracujúcemu obyvateľstvu a novátorskej organizácie práce podnikom Okrem toho sa na podnet Komisie zriadil Európsky globalizačný fond, ktorý má pomáhať pracovníkom, ktorí stratili zamestnanie z dôvodu zmeny globálnych trhových štruktúr, vrátiť sa na trh práce. Tento fond je dôležitým znakom solidarity pre tých, ktorých postihli dôsledky globalizácie a mal by slúžiť na poskytovanie účinných preventívnych a aktívnych opatrení, ktoré im umožnia prispôsobiť sa a napredovať. Komisia otvorila diskusiu o budúcnosti európskeho rozpočtu po roku 2013. Bude dôležité začleniť do nej výsledky tejto konzultácie o sociálnej realite.

- Zvyšovať informovanosť a vybudovať silnú základňu poznatkov: EÚ má dôležitú úlohu vyznačiť kľúčové problémy, stimulovať diskusie a vytvárať politický impulz na riešenie nových výziev v Európe. Iniciatívy ako Európsky rok rovnakých príležitostí pre všetkých (2007), medzikultúrneho dialógu (2008) a boja proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu (2010) napomáhajú tomuto druhu diskusií. Povedomie a analýze sociálnych otázok často brzdil nedostatok úplných a aktualizovaných štatistických údajov z celej EÚ. Zhromažďovanie podobných údajov je potrebná a náročná úloha. Rozhodujúce subjekty však tieto fakty potrebujú, aby mohli lepšie informovať verejnú diskusiu a vyhodnotiť sociálny dosah iniciatív. Mnohé nadácie a agentúry ako Európska nadácia pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok, novo založená Európska agentúra pre základné práva a Európsky inštitút pre rovnosť pohlaví sa budú čoraz väčšou mierou zúčastňovať na informovaní subjektov s rozhodovacou právomocou a zvyšovaní povedomia. Systematickejšie využitie konzultácií a panelov nezávislých expertov, a to aj z nečlenských krajín, by malo byť prostriedkom na posilnenie databázy a obohatenie európskej politickej debaty.

6. ĎALšIE KROKY

Cieľom zhodnotenia sociálnej reality je odznova analyzovať komplexnú dynamiku sociálnych zmien v našich spoločnostiach a umožniť posúdenie relevantnosti a primeranosti súčasných politík a vybudovanie pevnej základne pre budúcnosť.

V tomto oznámení je načrtnutá nová sociálna vízia „šancí uspieť v živote“ pre Európu 21. storočia, ktorá vychádza z prípravných analýz o zmenách prebiehajúcich v našich spoločnostiach, o nových sociálnych výzvach, ktorým tieto spoločnosti čelia, a o tom, ako by členské štáty a EÚ mohli spolupracovať pri riešení týchto výziev. Oznámenie obohacuje prebiehajúcu konzultáciu tým, že navrhuje oblasti pre prípadnú činnosť a v tomto ohľade definuje rolu EÚ. Konzultácia prebieha a zúčastnené strany sú vyzvané, aby poslali svoje názory. Záverečný termín sa v záujme uľahčenia odpovedí predĺžil do 15. februára 2008[5].

Na základe tejto konzultácie Komisia do polovice roku 2008 pripraví novú sociálnu agendu. Pri príprave tejto agendy zreviduje povahu, rozsah a kombináciu a nástrojov využitých v rôznych oblastiach. Takisto riadne zohľadní nový inštitucionálny rámec na základe reformnej zmluvy. Táto nová agenda spolu s preskúmaním jednotného trhu umožnia odovzdať európskym občanom ďalšie konkrétne výsledky.

[1] KOM(2006) 211, 10. mája 2006.

[2] Pozri dokumenty na adrese: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/more index_en.htm

[3] Pozri napríklad správu Európskeho parlamentu zo 17. novembra 2007 (A6-400/07) a stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru z 18. januára 2007 (2007/C 93/11), ako aj aktivity zastúpení Európskej komisie v Dubline, Paríži a Budapešti.

[4] V dokumente, ktorý pripravil BEPA, sa nachádza podrobný prehľad prebiehajúcich spoločenských trendov. Dodatočné fakty a údaje možno nájsť v správe Komisie o sociálnej situácii 2007.

[5] Odpovede a pripomienky zasielajte na adresu: SG-Social-Reality@ec.europa.eu