Udržateľné európske biohospodárstvo je nevyhnutné pre uhlíkovo neutrálnu budúcnosť v súlade s cieľmi Parížskej dohody v oblasti klímy. Napríklad v odvetví stavebníctva prináša kompozitné drevo veľké výhody pre životné prostredie a zároveň vynikajúce ekonomické príležitosti. Zo štúdií vyplýva, že priemerná vplyv budova s hmotnosťou 1 tony z dreva namiesto 1 tony betónu, by mohla znížiť emisie oxidu uhličitého počas celého životného cyklu daného výrobku (vrátane jeho používania a zneškodňovania) v priemere o 2,1 tony . Udržateľné biohospodárstvo má význam aj pri znižovaní emisií v európskom energetickom odvetví. Očakáva sa, že bioenergia, ktorá je v súčasnosti najrozšírenejším obnoviteľným zdrojom v EÚ, bude v roku 2030 aj naďalej kľúčovou zložkou energetického mixu a prispeje k dosahovaniu cieľov EÚ v oblasti získavania energie z obnoviteľných zdrojov 20 percentami v roku 2020 a minimálne 32 percentami v roku 2030 . Udržateľná prvovýroba na súši i na mori podporuje celkovú udržateľnosť biohospodárstva a umožní tzv. záporné emisie alebo záchyt uhlíka v súlade so záväzkami vyplývajúcimi z Parížskej dohody.

Biohospodárstvo, ktoré predstavuje obrat vo výške 2,3 bilióna eur a vytvára 8,2 % pracovných miest v celej EÚ , je kľúčom k úspešnému fungovaniu ekonomiky EÚ. Zavedenie udržateľného európskeho biohospodárstva by vďaka vyššej účasti prvovýrobvov na miestnom hospodárstve prinieslo nové pracovné miesta, zvlášť v prímorských a vidieckych oblastiach. V „bioodvetviach“ priemyslu by podľa odhadov bolo možné do roku 2030 vytvoriť milión nových pracovných miest . Silný a rýchlo sa rozvíjajúci startupový ekosystém v oblasti biotechnológií bude pre naplnenie tohto potenciálu kľúčový.

Udržateľné európske biohospodárstvo prispieva k modernizácii a posilňovaniu priemyselnej základne EÚ vytváraním nových hodnotových reťazcov a využívaním ekologickejších a nákladovo efektívnejších priemyselných postupov. Vďaka nebývalému pokroku v oblasti biologických vied a biotechnológií, ako aj inováciám spájajúcich svety fyziky, digitálnych technológií a biológie, dokáže európska priemyselná základňa prežiť a potvrdiť svoje celosvetové prvenstvo. Výskumom a inováciou, ako aj zavádzaním inovatívnych riešení do výroby nových a udržateľných biovýrobkov (napr. biochemikálií, biopalív a pod.) sa zároveň zvýši naša schopnosť nahradiť fosílne suroviny v obzvlášť významných odvetviach európskeho priemyslu (napr. stavebníctvo, baliarenský, textilný, chemický, kozmetický, farmaceutický či spotrebný priemysel) v súlade s novými cieľmi priemyselnej politiky. Podľa odhadov zástupcov priemyselného odvetvia sa dopyt po priemyselných biotechnológiách v nasledujúcom desaťročí takmer zdvojnásobí .

Udržateľné biohospodárstvo je obnoviteľnou súčasťou obehového hospodárstva. Vďaka nemu je možné meniť bioodpad, zvyšky a odpadový materiál na plnohodnotné zdroje, prinášať inovácie a stimuly maloobchodníkom a spotrebiteľom, aby sa do roku 2030 znížilo plytvanie potravinami o 50 %. Napríklad v odvetví chovu hospodárskych zvierat je pri dodržaní platných pravidiel a právnych predpisov možné vďaka inováciám čoraz bezpečnejšie využívať určitý potravinový odpad ako krmivo pre zvieratá . Odhaduje sa, že z pôdy, ktorá sa v súčasnosti využíva na kŕmenie zvierat a mohla by sa vďaka týmto inováciám ušetriť, by bolo možné nasýtiť ďalšie tri miliardy ľudí . Hlavnými centrami biohospodárstva by mali byť mestá. Plány mestského rozvoja v oblasti obehového hospodárstva by mohli prinášať veľké množstvo ekonomických a environmentálnych výhod. Napríklad v Amsterdame zistili, že lepšia recyklácia tokov vysokohodnotných organických zvyškových materiálov by mohla priniesť ďalších 150 miliónov eur ročne, v dlhodobom horizonte vytvoriť 1200 pracovných miest a ročne ušetriť 600 000 ton oxidu uhličitého . V prípade 50 európskych veľkomiest, v ktorých žije 11 % populácie EÚ, by kombinácia týchto opatrení priniesla minimálne 50 násobný účinok.

Podpora zdravých ekosystémov je európskou prioritou. Biohospodárstvo môže prispievať k obnove ekosystémov napríklad v snahe dosiahnuť moria a oceány bez plastov. Európska environmentálna agentúra (EEA) už vyzvala k tomu, aby sa ako alternatíva k plastom, pri ktorých existuje vysoké riziko ich rozšírenia v danom ekosystéme, ako sú napríklad mazivá, materiály vystavované častému používaniu a opotrebovaniu či jednorazové výrobky, používali biomateriály, teda biodegradovateľné materiály. Udržateľné biohospodárstvo okrem toho prispeje k naplneniu cieľa udržateľného rozvoja, v rámci ktorého sa má do roku 2030 dosiahnuť neutralita degradácie pôdy, ako aj k úsiliu obnoviť do roku 2020 aspoň 15 % degradovaných ekosystémov .

Samotné uvedomenie si tohto potenciálu však nestačí. Potrebné sú investície, inovácie, rozvojové stratégie a prijímanie systémových zmien, ktoré budú mať dosah na viacero odvetví (poľnohospodárstvo, lesné hospodárstvo, rybolov, akvakultúra, potravinárstvo či priemyselné odvetvia využívajúce biologické materiály). Vyžaduje si to zvýšiť náš potenciál využívať príležitosti zo všetkých možných inovácií, prenášať ich do nových výrobkov a služieb na trhu a zároveň vytvárať nové pracovné miesta na danom mieste. A treba to urobiť európskym spôsobom: to znamená byť ekonomicky životaschopný a pri tom pamätať na udržateľnosť a „obehovosť“.

V tomto ohľade je kľúčové maximalizovať vplyv výskumu a inovácií v EÚ . Ak sa chce Európa stať popredným hráčom na trhu s novými inováciami, potrebuje právne predpisy a finančné prostriedky, ktoré inovácie podporujú. Tak to bolo zdôraznené aj v „Obnovenom európskom programe pre výskum a inovácie“ . Program Horizont 2020 a Európsky fond regionálneho rozvoja sa budú vzájomne dopĺňať, a tak aj naďalej poskytovať významné poznatky v oblasti výskumu a inovácií potrebné, ktoré pomôžu pri riešení otázok a skúmaní príležitostí presahujúcich do viacerých oblastí biohospodárstva. Návrhmi, ktoré Komisia pripravuje pre budúci viacročný finančný rámec na roky 2021 až 2027, sa má výrazne podporiť systematický výskum a inovácia v oblastiach a odvetviach týkajúcich sa biohospodárstva, najmä vďaka plánovanej sume vo výške 10 miliárd eur na časť programu Horizont Európa nazvanú „Potravinové a prírodné zdroje“ . Táto skutočnosť je zohľadnená aj v mnohých stratégiách pre inteligentnú špecializáciu, v ktorých sa uvádzajú priority súvisiace s biohospodárstvom, ako aj v spájaní jednotlivých regiónov do platforiem a partnerstiev inteligentnej špecializácie s cieľom uľahčiť regiónom EÚ ich účasť. Výskum a inovácie v oblasti biohospodárstva sú dôležité aj pre spoluprácu na celosvetovej úrovni.

Aby sa mohli ekonomické, sociálne i environmentálne prínosy biohospodárstva naplno využiť, je dôležité nehľadieť len na výskum a inovácie, ale prijať aj strategický a systémový prístup k zavádzaniu inovácií. Malo by ísť o prístup, ktorý spojí všetky zainteresované strany z rôznych zemepisných oblastí a častí hodnotového reťazca tak, aby bolo možné zmapovať konkrétne požiadavky či opatrenia, ktoré sa majú prijať. To si vyžiada prijatie systémových problémov, ktoré prekračujú rámec jednotlivých odvetví vrátane využitia synergických účinkov a prijímania kompromisov, aby sa umožnilo a urýchlilo zavádzanie modelov obehového hospodárstva. Tento prístup by mal čo najlepšie využiť všetky dostupné nástroje a politiky. Mali by sa ním preskúmať synergické účinky medzi inými finančnými fondmi a nástrojmi či už na úrovni EÚ alebo jednotlivých štátov, najmä pokiaľ ide o oblasť spoločnej poľnohospodárskej politiky, spoločnej rybárskej politiky, ale aj politiky súdržnosti a finančných nástrojov v rámci programu InvestEU.

3. Ako využiť potenciál biohospodárstva

Cieľ stratégie pre biohospodárstvo z roku 2012 „pripraviť pôdu pre inovatívnejšiu a konkurencieschopnejšiu spoločnosť efektívnejšie využívajúcu zdroje, ktorá popri zaisťovaní ochrany životného prostredia zabezpečuje aj rovnováhu medzi potravinovou bezpečnosťou a udržateľným využívaním obnoviteľných zdrojov na priemyselné účely“ je aktuálny aj dnes. V revízii tejto stratégie sa píše o úspechu, najmä pokiaľ ide o podporu výskumu a inovácií, zvyšovanie súkromných investícií, vytváranie nových hodnotových reťazcov, presadzovanie zavádzania vnútroštátnych stratégií biohospodárstva a zapájanie zainteresovaných strán. Zo záverov spomínanej revízie vyplýva, že splnenie piatich cieľov stratégie pre biohospodárstvo z roku 2012 je aj naďalej aktuálne.

Hoci sa v revízii uznávajú prínosy stratégie pre biohospodárstvo tak v oblasti obehového hospodárstva, ako aj energetickej únie, je v nej zdôraznené aj to, že treba prijať rozsah jej cieľov tak, aby bol v súlade s hlavnými európskymi prioritami. Ciele jednotlivých opatrení by sa potom mali zmeniť, aby sa maximalizoval ich dosah na tieto priority, najmä na tie, ktoré sú stanovené v aktualizovanej stratégii pre priemyselnú politiku , akčnom pláne EÚ pre obehové hospodárstvo a v balíku opatrení v oblasti čistej energie pre všetkých Európanov .

Najdôležitejší je prvý cieľ, a to zaručiť potravinovú a výživovú bezpečnosť. Potravinové a poľnohospodárske systémy tvoria asi tri štvrtiny všetkých pracovných miest v biohospodárstve a asi dve tretiny jeho obratu. Napriek tomu je ich udržateľnosť neistá kvôli rastúcej populácii, zmenám v spotrebných a výživových návykoch, neudržateľnému využívaniu biomasy a odpadu a rizikám spojeným so zmenou klímy . Prechod na udržateľné, zdravé, výživovo zamerané, nákladovo efektívne, silné, obehové a inkluzívne potravinové a poľnohospodárske systémy je potrebné urýchliť. Preto treba meniť organický odpad, odpadky a potravinové zvyšky na zhodnotiteľné a bezpečné biovýrobky, napríklad zavádzaním malých biorafinérií, aby mohli poľnohospodári, lesní hospodári a rybári diverzifikovať svoje zdroje príjmov a lepšie čeliť rizikám na trhu a zároveň napĺňať ciele obehového hospodárstva.

V súčasnom svete rastúceho ohrozovania životného prostredia a straty biodiverzity je viac ako kedykoľvek predtým dôležitý aj druhý cieľ, a tým je udržateľné hospodárenie s prírodnými zdrojmi. Aby sme sa vyhli degradácii ekosystémov, musíme konať rýchlo a obnoviť a zlepšiť ich fungovanie. Tak zvýšime potravinovú bezpečnosť a bezpečnosť vodných zdrojov a zároveň výrazne zvýšime našu schopnosť prispôsobovať sa zmene klímy a zmierňovať jej následky formou tzv. záporných emisií a záchytu uhlíka. Ochrana a tvorba zdravých ekosystémov v moriach, oceánoch, lesoch či v pôde totiž závisí najmä od biodiverzity. Potrebujeme zlepšiť aj naše schopnosti monitorovať a predpovedať stav a vývoj našich prírodných zdrojov.