Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu - Rok po Lisabone: Partnerstvo EÚ a Afriky v praxi {SEC(2008) 2603} /* KOM/2008/0617 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 17.10.2008 KOM(2008) 617 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU Rok po Lisabone: Partnerstvo EÚ a Afriky v praxi {SEC(2008) 2603} OZNÁMENIE KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU Rok po Lisabone: Partnerstvo EÚ a Afriky v praxi 1. ÚVOD Na druhom spoločnom samite v Lisabone v decembri 2007 prijali hlavy štátov a vlád EÚ a Afriky spoločnú stratégiu Afriky a EÚ. Ide o ambiciózny dlhodobý politický rámec, ktorý je dôkazom ich snahy prehĺbiť politické vzťahy a spoločne riešiť globálne problémy. Tento politický dokument, ktorý predstavuje zásadný zlom oproti vývoju v minulosti a prináša komplexný rámec pre vzťahy medzi Afrikou a EÚ, bol doplnený akčným plánom na obdobie rokov 2008 – 2010, ktorý konkretizuje politiky uvedené v spoločnej stratégii. Akčný plán pozostáva z ôsmich sektorových partnerstiev a je hlavným operatívnym programom spolupráce Afriky a EÚ až do ďalšieho samitu, ktorý sa bude konať v Afrike v roku 2010. Spoločná stratégia a činnosti európskej susedskej politiky zamerané na Afriku sa budú vzájomne dopĺňať a podporovať a spoločne prispejú k upevňovaniu vzťahov medzi Afrikou a EÚ. Vedúci predstavitelia takisto jasne vyhlásili, že rok 2008 by mal byť rokom uplatňovania stratégie a viditeľných pokrokov. Dohodli sa, že Európska komisia, Sekretariát Rady a Komisia Africkej únie (ďalej len „KAÚ“) predložia každý rok správu o pokroku pri uplatňovaní spoločnej stratégie a akčného plánu. Zdôrazňujúc svoj politický záväzok voči tomuto procesu sa Európska komisia rozhodla vypracovať toto oznámenie o pokroku a budúcich výzvach. Toto oznámenie má trojaký účel: 1) posúdiť pokrok dosiahnutý v prvom roku uplatňovania stratégie, 2) načrtnúť hlavné výzvy do budúcnosti, ktoré budú slúžiť ako základ pre diskusiu medzi všetkými zainteresovanými stranami – členskými štátmi a inštitúciami EÚ, africkými krajinami a inštitúciami, parlamentmi, občianskou spoločnosťou a medzinárodnými partnermi a 3) poskytnúť materiál pre vypracovanie spoločnej správy o pokroku pre stretnutie ministerskej trojky v novembri 2008. Oznámenie poskytuje prehľad počiatočného pokroku pri plnení celkových politických cieľov spoločnej stratégie a uplatňovaní ôsmich partnerstiev. Záverečná časť sa zameriava na pohľad do budúcnosti a prináša kľúčové odporúčania s cieľom dosiahnuť lepší a rýchlejší pokrok. 2. SPOLOčNÁ STRATÉGIA – POLITICKÉ SMEROVANIA A INšTITUCIONÁLNE OPATRENIA Spoločná stratégia a akčný plán stanovujú hlavné zásady, ciele a prvky nového strategického partnerstva Afriky a EÚ a dávajú vzťahom vyzretejší a rovnocennejší základ tým, že sa snažia smerovať dialóg a spoluprácu „za hranice rozvoja“, „za hranice Afriky“ a „za hranice inštitúcií“. Takmer rok po prijatí spoločnej stratégie bol dosiahnutý tento počiatočný pokrok: - „Za hranice rozvoja“: Afrika aj naďalej patrí medzi hlavné priority programu zahraničnej politiky EÚ, pričom dialóg sa čoraz viac zameriava na iné než tradičné otázky týkajúce sa rozvoja, agentúr a úradníkov. Tento zväčšujúci sa záujem podčiarkuje aj zintenzívnenie kontaktov na vysokej úrovni, najmä pokiaľ ide o oblasť mieru a bezpečnosti. Príkladom sú stretnutia trojky Politického a bezpečnostného výboru EÚ a Mierovej a bezpečnostnej rady Africkej únie v októbri 2008 a stretnutie ministrov obrany krajín Afriky a EÚ v novembri 2008. Problematika Afriky je však stále až príliš často vnímaná a riešená ako „rozvojová otázka“ a na zmobilizovanie politickej angažovanosti a uvoľnenie finančných prostriedkov zainteresovaných strán, ktoré nie sú priamou súčasťou spoločenstva zaoberajúceho sa rozvojovou spoluprácou, je potrebné urobiť viac. - „Za hranice Afriky“: Aj v tomto prípade sú prvé výsledky síce povzbudzujúce, ale nevyvážené. Zatiaľ čo EÚ a Afrika stále prehlbujú diskusiu a spoluprácu týkajúcu sa globálnych problémov, akými sú mier a bezpečnosť, zmeny klímy, energetická a potravinová bezpečnosť, diskusia sa často obmedzuje na Afriku – vplyv klimatických zmien na Afriku , energetika a potravinová bezpečnosť v Afrike atď. Obe strany musia zároveň urobiť viac pre zintenzívnenie spolupráce v OSN, na iných medzinárodných fórach a v rámci multilaterálnych rokovaní týkajúcich sa kľúčových otázok, akými sú obchodovanie, ľudské práva alebo klimatické zmeny. Zároveň by mali nájsť spoločný základ a spolupracovať pri riešení regionálnych a globálnych politických otázok. - „Za hranice inštitúcií“: Jednou z hlavných noviniek tohto partnerstva orientovaného na ľudí je účasť širokého spektra nových aktérov z kruhov občianskej spoločnosti, súkromného sektora a akademickej obce. Hoci úprimný záujem o serióznu spoluprácu existuje, mali by obe strany dôslednejšie pracovať na zaobstarávaní finančných prostriedkov a vytváraní praktických pracovných postupov, ktoré umožnia aktívne zapojenie a interakciu medzi účastníkmi, ktorí nie sú súčasťou inštitúcií. Ministerská trojka na stretnutí 16. septembra 2008 prijala prvú správu o uplatňovaní spoločnej stratégie a akčného plánu, uvítala dosiahnutý pokrok a podporila súbor konkrétnych odporúčaní do budúcnosti. Zo strany EÚ boli pracovné postupy dohodnuté v Lisabone podporené súborom dodatočných opatrení. Úlohou uplatniť tematické partnerstvá Afriky a EÚ bolo poverených osem realizačných tímov EÚ zložených z mimoriadne angažovaných členských štátov, Komisie a Sekretariátu Rady, pričom za celkovú koordináciu je zodpovedná pracovná skupina pre Afriku zriadená Radou. Pokiaľ ide o finančnú stránku, sú členské štáty EÚ vyzvané, aby prispeli k financovaniu plánovaných činností, zatiaľ čo Európska komisia splní svoje finančné záväzky týkajúce sa podpory spoločnej stratégie a akčného plánu optimalizovaním využitia finančných zdrojov a nástrojov dostupných v rámci rozpočtu ES v priebehu aktuálneho viacročného finančného rámca a Európskeho rozvojového fondu (ďalej len „ERF“). Zo strany Afriky zostáva koordinačným strediskom KAÚ. Hoci viacero afrických krajín a organizácií o proces prejavilo záujem, je potrebné rýchlejšie zmobilizovať ďalších účastníkov a partnerov realizačných tímov EÚ, aby sa umožnilo uplatňovanie a koordinácia partnerstiev. Okrem KAÚ by sa vo vedení mohli presadiť aj regionálne hospodárske spoločenstvá a Africká rozvojová banka, ako aj jednotlivé krajiny. Zároveň boli podniknuté počiatočné kroky o sprístupnenie procesu medzinárodným partnerom, o. i. Svetovej banke, systému OSN a krajinám skupiny G-8. Tieto snahy by sa mali pohnúť smerom od politického dialógu ku konkrétnej spolupráci na úrovni jednotlivých partnerstiev. A nakoniec sme v roku 2008 boli svedkami značného posilnenia vzťahov medzi inštitúciami EÚ a ich partnermi zo strany Africkej únie (ďalej len „AÚ“). Významným dôkazom je zriadenie novej delegácie EÚ pre AÚ s dvojitou funkciou v Addis Abebe, neustále zintenzívňovanie dialógu medzi Európskou komisiou a Komisiou Africkej únie, vylepšený program spolupráce ako aj rozvíjajúce sa partnerstvo medzi Európskym a panafrickými parlamentmi. Dobre fungujúca spolupráca a informačné, komunikačné a jazykové služby EÚ a AÚ sú nevyhnutné, keďže komunikácia a jazyk predstavujú základný pilier demokratického procesu s účasťou občanov. To prispieva k ďalšiemu rámcovému cieľu, a síce podporovať politickú a hospodársku integráciu Afriky a posilniť AÚ a KAÚ ako účinné partnerské inštitúcie v Afrike. 3. PARTNERSTVÁ Na strane EÚ zohrávalo aktívne zapojenie členských štátov, Komisie a ostatných európskych inštitúcií a zainteresovaných strán významnú úlohu pri dosahovaní prvých pokrokov v rámci ôsmich partnerstiev v súlade s medzinárodnými záväzkami týkajúcimi sa zlepšovania účinnosti pomoci, súdržnosti politík v záujme rozvoja, rozdelenia práce a zohľadňovania otázok ako napríklad rovnosť pohlaví. Nasledujúce časti vyzdvihujú dosiahnutý pokrok a ďalšie kroky v rámci prioritných činností. Pracovný dokument útvarov Komisie priložený k tomuto oznámeniu poskytuje komplexnejší prehľad dosiahnutého pokroku a prioritných výsledkov v rámci ôsmich tematických partnerstiev. 3.1. Partnerstvo Afriky a EÚ pre mier a bezpečnosť Mier a bezpečnosť patria aj naďalej medzi hlavné priority spolupráce Afriky a EÚ. Hlavným zámerom tohto partnerstva je prepojenie medzi politikou, operatívnymi cieľmi a financovaním. Vedúci predstavitelia afrických krajín musia ukázať politickú vôľu na posilnenie dialógu o výzvach týkajúcich sa mieru a bezpečnosti v Afrike, Európe a vo svete, a zároveň túto vôľu musia podporiť aj schopnosťou reagovať na výzvy v Afrike a mimo nej. Na druhej strane bolo v rámci spoločnej stratégie uznané, že Afrika nemôže sama niesť bremeno súvisiace s operáciami na podporu mieru. Tento rok sa politické a odborné diskusie venovali hlavným politickým krízam v Afrike, konkrétne v Keni, Zimbabwe, Mauritánii, dialógom na podporu mieru, opatreniam pre Somálsko, kríze v Dárfúre, operáciami na podporu mieru v Stredoafrickej republike pod vedením AÚ a vojenskej misii EÚ v rámci EBOP v Čade. Taktiež boli vyvinuté osobitné snahy na zlepšenie finančnej a technickej podpory pre kapacity AÚ zamerané na plánovanie, spravovanie a riadenie operácií na podporu mieru, ktoré si vyžadujú ďalšiu pomoc. V tejto súvislosti bol dosiahnutý značný pokrok pri príprave druhého Fondu pre mier v Afrike, ktorému boli na obdobie rokov 2008 – 2010 pridelené rozpočtové prostriedky vo výške 300 miliónov EUR, pričom jeho komplexnejší prístup siaha za hranice vytvárania operácií na podporu mieru a kapacít vrátane predchádzania konfliktom a stabilizácie po skončení konfliktu. Realizačný tím EÚ začal špecifikovať osobitné výsledky, ktoré musia byť čo najskôr prediskutované s africkými partnermi. Tieto zahŕňajú okrem iného posilnenie afrických pohotovostných síl prostredníctvom cielenej vojenskej a civilnej odbornej prípravy, zvýšenú kapacitu včasného varovania a intenzívnejšiu spoluprácu zameranú na boj proti terorizmu, ako aj nezákonné obchodovanie so strelnými zbraňami. Finančná a technická podpora sa poskytuje na nevyhnutné posilnenie kapacity AÚ určenej na plánovanie, uskutočňovanie a riadenie operácií na podporu mieru. V blízkej budúcnosti sa v rámci OSN začnú diskusie o udržateľnom a predvídateľnom financovaní operácií na podporu mieru pod vedením Afriky. Spoločným vedením troch prioritných oblastí partnerstva bolo poverených šesť „hlavných účastníkov“. 3.2. Partnerstvo Afriky a EÚ v oblasti demokratickej správy vecí verejných a ľudských práv Toto partnerstvo je zamerané na rozvíjanie spoločného chápania demokratickej správy vecí a na podporovanie a zjednotenie spoločného programu na podporu ľudských práv, ktorý je dôkazom záväzku spoločne pracovať na ochrane a podpore ľudských práv všetkých ľudí v Afrike a v Európe. Zároveň zahŕňa intenzívnejšiu spoluprácu v oblasti kultúry. Dialóg medzi Afrikou a EÚ a spolupráca v oblasti demokratickej správy vecí verejných a ľudských práv prebieha už mnoho rokov v rámci vonkajšej činnosti EÚ, rozvojovej a susedskej politiky a nástrojov. Maximalizácia prepojenia s prebiehajúcimi kľúčovými procesmi uľahčí podporu reforiem správy vecí verejných a zabezpečí účinnú ochranu a podporu ľudských práv a slobôd. Hlavným cieľom procesu, v rámci ktorého sa poskytuje stimulačná čiastka na podporu správy vecí verejných, je konsolidovanie demokratickej správy vecí verejných v afrických, karibských a tichomorských krajinách (ďalej len „AKT“) prostredníctvom dialógu a stimulov. Krajiny, ktoré predložili akčné plány zamerané na oblasť správy vecí verejných, dostali v rámci tohto procesu podporu vo výške 2,7 miliárd EUR. EÚ a AÚ budú spolupracovať, aby podporili snahy afrických krajín vytvoriť si vlastné demokratické systémy a uplatniť vnútroštátne plány reforiem, a tiež aby povzbudili politickú vôľu v prípade, že demokratické procesy budú prerušené alebo odložené. Africká únia a EÚ začali diskusie týkajúce sa miestnej správy vecí verejných, ktoré ponúkajú ďalšie možnosti spolupráce. EÚ vyzve AÚ na spoločné opatrenia nadväzujúce na tieto úvahy, a to najmä po tom, ako sa v Štrasburgu v novembri 2008 uskutočnia Európske rozvojové dni, ktoré sa zamerajú na tieto témy. Plánovaný je aj spoločný projekt zameraný na úlohu a pluralitu médií. Toto partnerstvo by zároveň malo uľahčiť presadzovanie záverov v rámci dialógu o ľudských právach medzi AÚ a EÚ. EÚ vyzve AÚ, aby spoločne špecifikovali oblasti pre spoluprácu v medzinárodných fórach a zvážili spoločné iniciatívy. Organizácie občianskej spoločnosti z Afriky a EÚ budú pozvané, aby sa zúčastnili paralelne prebiehajúcich rokovaní a prispeli k dialógu. Toto partnerstvo prispeje k posilneniu správy vecí verejných a štruktúry ochrany ľudských práv v celej Afrike. Komisie AÚ a EÚ posúdia výsledky prebiehajúcej podpory rozvoja kapacity s cieľom spoločne stanoviť priority intenzívnejšej spolupráce v tejto oblasti. Osobitná pozornosť bude venovaná posilneniu volebnej pomoci a kapacít na pozorovanie volieb v Afrike, ako aj riešeniu kríz, ktoré vznikajú po voľbách. V roku 2009 sa začne pripravovať prehľad opatrení v oblasti kultúrnych predmetov, ktorý bude slúžiť ako základ pre zostavenie priorít v tejto oblasti. V roku 2009 vytvorí AÚ a EÚ „platformu pre dialóg o demokratickej správe vecí verejných a o ľudských právach“ s cieľom zapojiť čo možno najširšiu škálu účastníkov a zainteresovaných strán. 3.3. Partnerstvo Afriky a EÚ v oblasti obchodu a regionálnej integrácie Hlavným cieľom tohto partnerstva je podporovať socio-ekonomickú a politickú integráciu Afriky, urýchliť vytvorenie väčších a regionálne integrovaných trhov a zlepšiť a podporiť africkú infraštruktúru a služby. V tejto súvislosti je nevyhnutné odstrániť vnútorné colné bariéry v rámci Afriky, ako aj posilniť kapacitu správy, výrobcov a vývozcov na všetkých úrovniach s cieľom dosahovať regulačné požiadavky vývozných trhov. Nedávno vydané Oznámenie o regionálnej integrácii pre rozvoj v krajinách AKT[1] predstavuje prínos Európskej komisie do tejto diskusie. Dohody o hospodárskych partnerstvách (ďalej len „DHP“) zostávajú naďalej stredobodom pozornosti programu a v prípade, že budú uzavreté na komplexnom regionálnom základe, budú predstavovať základný kameň podpory africkej regionálnej integrácie zo strany EÚ. Bolo by užitočné riešiť harmonizáciu právnych predpisov, nariadení, postupov, pravidiel a noriem v rámci Afriky na panafrickej úrovni a dopĺňať tak regionálne snahy. Jeden možný kľúčový výsledok sa týka sanitárnych a fytosanitárnych noriem, najmä pokiaľ ide o vytváranie ľudských kapacít a výmenu informácií na africkom kontinente. Začiatkom roka 2009 sa očakáva misia Európskej komisie v Afrike na vysokej úrovni. Partnerstvo Afriky a EÚ v oblasti infraštruktúry sa začalo v roku 2007 pred prijatím spoločnej stratégie a jeho uplatňovanie sa začalo v roku 2008. Cieľom partnerstva je vo veľkej miere zvýšiť investície EÚ do infraštruktúry v Afrike, a tým prispieť k vzájomnému prepojeniu Afriky. Partnerstvo využíva rôzne finančné nástroje: národné/regionálne indikatívne programy (v rámci 10. ERF) na podporu regionálnych dopravných, energetických a komunikačných koridorov, fond pre energie a vodu, ako aj poručnícky fond pre infraštruktúru, ktorý umožňuje kombinovanie príspevkov a úverov. Poručnícky fond už získal 108 miliónov EUR v rámci 9. ERF a 38 miliónov EUR od 11 členských štátov. Ďalšie finančné prostriedky sa očakávajú z 10. ERF. Európska investičná banka a ďalší darcovia takisto oznámili udelenie pôžičiek poručníckemu fondu vo výške viac ako 250 miliónov EUR. Podporný program vo výške viac ako 10 miliónov EUR zároveň pomôže KAÚ pri vytváraní a presadzovaní politík a činností, ktorých cieľom je odpovedať na výzvy týkajúce sa africkej infraštruktúry. 3.4. Partnerstvo Afriky a EÚ v oblasti rozvojových cieľov tisícročia (ďalej len „RCT“) Toto partnerstvo by malo slúžiť ako fórum pre intenzívnejší politický dialóg medzi kontinentmi, pre spoluprácu a spoločnú činnosť s cieľom dosiahnuť do roku 2015 vo všetkých afrických krajinách všetky RCT. V rámci tohto partnerstva boli špecifikované štyri prioritné činnosti: - vytvorenie finančnej a politickej základne potrebnej na dosiahnutie RCT, - urýchlené dosiahnutie cieľov v oblasti potravinovej bezpečnosti stanovených v rámci RCT, - urýchlené dosiahnutie cieľov v oblasti zdravotníctva stanovených v rámci RCT, - urýchlené dosiahnutie cieľov v oblasti vzdelávania stanovených v rámci RCT. V júni 2008 potvrdili hlavy štátov a vlád EÚ ich záväzky týkajúce sa zvýšenia plánovanej oficiálnej rozvojovej pomoci na roky 2010 a 2015 a schválili program činností súvisiacich s RCT. V tomto programe sa stanovuje zvýšená sektorová podpora EÚ a uvádzajú sa príklady činností EÚ, ktoré budú vykonávané v rámci existujúcich záväzkov oficiálnej rozvojovej pomoci. Program predstavuje kolektívnu ponuku EÚ pre rozvojových partnerov a medzinárodné spoločenstvo. Program je síce globálny, uvádza však Afriku ako jasnú prioritu a je v súlade s prácou riadiacej skupiny pre RCT v Afrike, ktorá bola zriadená Generálnym tajomníkom OSN. Je nevyhnutné špecifikovať prípady, v ktorých spolupráca medzi kontinentmi prináša existujúcim iniciatívam pridanú hodnotu, pričom je treba zohľadniť potrebu zosúladiť prácu na úrovni Afriky a EÚ s činnosťami na vnútroštátnych, subregionálnych a multilaterálnych úrovniach. Na kontinentálnej úrovni by mohol byť program činností využívaný ako politický nástroj zameraný na: 1) zvýšenie povedomia v oblasti RCT a podporu Afriky pri identifikácii vlastných potrieb a priorít, 2) zlepšenie monitorovania výsledkov v oblasti RCT na kontinentálnej úrovni a 3) rozvoj spoločných pozícií Afriky a EÚ v oblasti RCT, pokiaľ ide o významné medzinárodné stretnutia. Na vnútroštátnej úrovni by sa program mohol využívať ako nástroj na politický dialóg zameraný na: 1) stanovenie „vnútroštátnych“ míľnikov a cieľov RCT prispôsobených súvislostiam v krajine v prípade, ak ešte nie sú vytvorené, a zlepšenie vnútroštátnych systémov dát a monitorovania, 2) podporu lepšieho začlenenia RCT do vnútroštátnych rozvojových stratégií a 3) identifikovanie konkrétnych činností a osvedčených postupov, ktoré umožnia rýchly pokrok pri dosahovaní RCT. Krátkodobé výsledky týkajúce sa finančných a politických aspektov by mali zahŕňať spoločnú identifikáciu prioritných míľnikov a činností na základe programu činností EÚ a nedávno prijatých odporúčaní riadiacej skupiny pre RCT v Afrike zriadenej Generálnym tajomníkom OSN. Jedným z prvých výsledkov týkajúcich sa potravinovej bezpečnosti je spolupráca na posilňovaní spojenia medzi tematickým programom potravinovej bezpečnosti ES, plánovaným potravinovým nástrojom EÚ a rámcom potravinovej bezpečnosti v Afrike uvedeným v Komplexnom africkom programe poľnohospodárskeho rozvoja (3. pilier), najmä pokiaľ ide o oblasť poľnohospodárskeho výskumu, informačných systémov potravinovej bezpečnosti, lepšieho riadenia rizík potravinovej bezpečnosti a podpory regionálnych a kontinentálnych organizácií poľnohospodárov. Pokiaľ ide o zlepšovanie financovania v sektore zdravotníctva a vzdelávania, riešenie kríz spojených s nedostatkom ľudských zdrojov v sektore zdravotníctva, ako aj s nedostatkom školených učiteľov a nedostatočnou kvalitou vzdelávania, existujú možnosti spojenia s programom činností EÚ. 3.5. Partnerstvo Afriky a EÚ v oblasti energetiky Energetika je oblasťou, v ktorej Afrika a Európa zdieľajú dôležité spoločné záujmy a čelia podobným výzvam. Toto partnerstvo má trojaký účel: posilnenie dialógu medzi Afrikou a EÚ o prístupe k zdrojom energie a bezpečnosti, zlepšenie prístupu k energetickým službám, zlepšenie investícií do infraštruktúry a podpora energie z obnoviteľných zdrojov a energetickej efektívnosti. V septembri 2008 podnikli Komisári EÚ pre energetiku a rozvoj spoločnú misiu do Afriky zameranú na oblasť energetiky. Navštívili KAÚ a tri krajiny – Etiópiu, Nigériu a Burkina Faso – odrážajúce energetickú diverzitu a potenciál Afriky. Regionálne aspekty boli taktiež dôležitým bodom programu návštevy, keďže z energetického hľadiska budú prepojenia zohrávať kľúčovú úlohu, a zároveň budú stabilizačným faktorom medzi krajinami v rámci rôznych regionálnych hospodárskych spoločenstiev. Počas tejto návštevy Európska komisia a KAÚ dosiahli dohodu o hlavných prioritách a usporiadaní vecí verejných pre uplatňovanie partnerstva Afriky a EÚ v oblasti energetiky a podpísali spoločné vyhlásenie o uplatňovaní partnerstva Afriky a EÚ v oblasti energetiky. Toto vyhlásenie predstavuje prvú formálnu sektorovú dohodu nadväzujúcu na lisabonský samit a bola mu vyjadrená podpora na stretnutí kolégií Európskej komisie a Komisie AÚ, ktoré sa uskutočnilo 1. októbra 2008 v Bruseli. Správne usporiadanie partnerstva je dokončené: realizačný tím EÚ sa niekoľkokrát stretol, bola zriadená africká ústredná skupina a 15. – 16. októbra 2008 sa v Addis Abebe uskutoční prvé stretnutie neformálnej spoločnej skupiny odborníkov. Okrem toho sa v roku 2009 uskutoční plánované prvé stretnutie na vysokej úrovni Afriky a EÚ zamerané na oblasť energetiky, a to spoločne s fórom o partnerstve v oblasti energetiky, na ktorom sa zúčastnia zástupcovia občianskej spoločnosti a súkromného sektora. V spoločnom vyhlásení sú stanovené tieto priority: regionálna integrácia a modernizácia energetickej infraštruktúry, podpora prostredia, ktoré umožní investície do súkromného sektora, zlepšovanie prístupu k energetickým službám, preskúmanie potenciálu udržateľných zdrojov obnoviteľnej energie v Afrike, zlepšovanie energetickej účinnosti a znižovanie energetických strát. Na tomto základe vytvorí neformálna spoločná skupina odborníkov v oblasti energetiky plán realizácie vyššie uvedených priorít. Bilaterálny dialóg o energetike s vybranými africkými krajinami alebo regiónmi je v plnom prúde. V roku 2008 boli alebo budú uzavreté zmluvy týkajúce sa realizácie viacerých projektov v oblasti energetiky zameraných na podporu tohto partnerstva v rámci súčasných finančných nástrojov a tematických programov, vrátane fondu pre energiu, partnerstva Afriky a EÚ v oblasti infraštruktúry a jeho poručníckeho fondu, bilaterálnych a regionálnych programov ERF, životného prostredia, udržateľného hospodárenia s prírodnými zdrojmi vrátane programov v oblasti energetiky (ENRTP). 3.6. Partnerstvo Afriky a EÚ v oblasti zmien klímy Toto partnerstvo zahŕňa dve vzájomne prepojené prioritné činnosti: 1) vytvorenie spoločného programu v oblasti politík týkajúcich sa zmien klímy a spolupráce a 2) riešenie problému znehodnocovania pôdy a rastúcej aridity. Prvá prioritná činnosť sa zameriava na africké krajiny, ktoré sú súčasťou globálnej aliancie proti zmene klímy (ďalej len „GCCA“)[2], ktorá má slúžiť ako rámec na posilnenie politického dialógu a spolupráce medzi AÚ a EÚ. Táto aliancia vytvára jedinečnú možnosť rozvíjať spoločnú víziu Afriky a EÚ týkajúcu sa zmeny klímy a potrebných opatrení na prispôsobenie sa. Iniciatíva „Informácie o klíme v Afrike pre rozvoj Afriky“ (ClimDev Africa) predstavuje druhú časť tejto prioritnej činnosti[3]. Iniciatíva ClimDev je úzko spojená so znižovaním rizík katastrof, jednou z priorít GCCA. Prvý výsledok by mal zahŕňať spoločné politické vyhlásenie Afriky a EÚ o zmene klímy a GCCA[4] pripravované na základe afrických priorít v oblasti klímy[5] pre Konferenciu o Rámcovom dohovore OSN o zmene klímy, ktorá sa uskutoční v Poznani v decembri 2008. Na konferencii bude predložené celkové vyhlásenie EÚ, najmenej rozvinutých krajín a malých ostrovných rozvojových štátov. Druhú prioritnú činnosť predstavuje boj proti znehodnocovaniu pôdy v Afrike. Iniciatíva „Zelený múr pre Saharu“ je kľúčovým projektom, ktorý by mohol zjednotiť kontinentálne, vnútroštátne a miestne snahy a orgány v Afrike pri zlepšovaní udržateľného hospodárenia s pôdou. Partnerstvo podporí tieto činnosti: vytváranie kapacít, presadzovanie udržateľného hospodárenia s vodou a pôdou, rozvoj a posilnenie zodpovednosti miestneho spoločenstva, ako aj hospodárenie s prírodnými zdrojmi na miestnej úrovni. Prvé výsledky zahŕňajú dokončenie prvej inštitucionálnej štúdie začiatkom roka 2009 a prijatie akčného plánu Komisiou AÚ v januári 2009. V prípade oboch činností je potrebné špecifikovať „jadro“ zainteresovaných strán schopné stáť na čele tohto procesu. Dôležitú úlohu v tejto súvislosti bude zohrávať mapovanie iniciované na úrovni EÚ. Okrem toho vedú Európska komisia a AÚ rozsiahly dialóg o životnom prostredí, ktorý zahŕňa uplatňovanie multilaterálnych dohôd o životnom prostredí, znižovanie rizík katastrof, začlenenie životného prostredia do problematiky rozvoja a koordináciu s rôznymi príslušnými panafrickými partnermi (KAÚ, NEPAD, AMCEN, UNEP). 3.7. Partnerstvo Afriky a EÚ v oblasti migrácie, mobility a zamestnanosti Toto partnerstvo vychádza z vyhlásenia Afriky a EÚ z Tripoli, akčného plánu Afriky a EÚ na boj proti obchodovaniu s ľuďmi, vyhlásenia z Ouagadougou a z akčného plánu pre zamestnanosť a zmiernenie chudoby. Toto partnerstvo zabezpečí komplexné odpovede na otázky týkajúce sa migrácie, mobility a zamestnanosti v rámci oboch kontinentov, ako aj medzi nimi, s cieľom vytvoriť početnejšie a lepšie pracovné príležitosti v Afrike, dosiahnuť pokroky v programe dôstojnej práce a lepšie riadiť migračné toky. Africká strana začala konzultácie s regionálnymi hospodárskymi spoločenstvami zameranými na migráciu. Dialóg na vysokej úrovni medzi Európou a Afrikou o západoafrickej migračnej ceste sa pohne vpred aj vďaka konferencii ministrov na tému migrácia a rozvoj, ktorá sa bude konať v Paríži v novembri 2008. Pre stanovenie a uplatňovanie vhodných politík sú nevyhnutné spoľahlivé údaje a analýzy. Európska komisia bude ďalej podporovať vytvorenie siete centier pre monitorovanie migrácie v krajinách subsaharskej Afriky. Nadväzovanie štruktúrovaných dialógov s africkou diaspórou a podpora jej úlohy pri rozvoji Afriky je spoločnou prioritou EÚ a AÚ, pričom AÚ považuje africkú diaspóru za svoj „šiesty región“. V dôsledku toho sa v októbri 2008 organizuje prvý samit africkej diaspóry a vytvárajú sa rôzne iniciatívy zo strany Európy s cieľom prehĺbiť dialóg s africkou diaspórou. Európska komisia si uvedomuje rastúci význam peňažných prevodov zo zahraničia pre mnohé africké krajiny, a preto podporí zriadenie afrického inštitútu pre poukazovanie finančných prostriedkov pod vedením Komisie AÚ a v spolupráci so Svetovou bankou v roku 2009. Prebiehajúca spolupráca s africkými partnermi takisto zahŕňa podporu regionálneho dialógu a spoluprácu v boji proti nelegálnemu prisťahovalectvu, nelegálnemu prevádzaniu migrantov a obchodovaniu s ľuďmi. Dôkazom inovatívneho prístupu spájajúceho migráciu, mobilitu, zamestnanosť a odborné vzdelávanie, inšpirovaného skoršími iniciatívami v Maroku a Tunisku, je Centrum pre informácie o migrácii a riadenie migrácie v Mali (CIGEM), ktoré podporilo Európske spoločenstvo. Africká strana má záujem využiť tieto skúsenosti pre ďalšie iniciatívy. Programy Erasmus Mundus, Tempus a Nyerere poskytujú možnosti väčšej mobility kvalifikovaných afrických študentov v Afrike a v Európe. Program „Mládež v akcii“ navyše podporuje mobilitu mladých ľudí medzi Afrikou a Európou. 3.8. Partnerstvo Afriky a EÚ v oblasti vedy, informačnej spoločnosti a vesmíru Toto partnerstvo prispeje k preklenutiu digitálnej a vedeckej priepasti, k posilneniu afrických kapacít v oblasti vedy, informačných, komunikačných a vesmírnych technológií a aplikácií a k posilneniu ich využitia ako kľúčových nástrojov na znižovanie chudoby a podporu rastu a socio-ekonomického rozvoja. Partnerstvo poskytne podporu konsolidovanému akčnému plánu Afriky pre vedu a technológiu a regionálnemu akčnému plánu Afriky pre znalostnú ekonomiku. Partnerstvo predstavuje výbornú možnosť podporovať vedu a technológiu, ako aj informačnú spoločnosť v rámci rozvojovej pomoci EÚ a v širšom partnerstve EÚ a Afriky. Teraz je potrebné dosiahnuť prvé politické výsledky a vypracovať spoločnú dlhodobú víziu. KAÚ navrhla 19 „majákov“ – projektov, ktoré by sa mali realizovať v rámci tohto partnerstva. Z týchto projektov sa dvanásť bude týkať vedy a techniky, päť sa bude týkať informačnej spoločnosti a dva projekty budú zamerané na vesmír. Šesť z týchto projektov – dva pre každú prioritnú činnosť – sa považuje za urgentné projekty vhodné pre skorú realizáciu. Zodpovední komisári Komisie AÚ a Európskej Komisie potvrdili dňa 1. októbra 2008 v spoločnom vyhlásení, že tieto projekty by mali byť základom ďalšieho uplatňovania tohto partnerstva. Pokiaľ ide o „vesmírny“ rozmer, EÚ a AÚ sa v rámci partnerstva EÚ a AÚ dohodli na spolupráci týkajúcej sa iniciatívy EÚ Globálne monitorovanie pre životné prostredie a bezpečnosť (ďalej len „GMES“), v súčasnosti nazývanej KOPERNIKUS. Práca na vypracovaní spoločného akčného plánu pokračuje. Cieľom je predložiť akčný plán na ďalšom samite Afriky a EÚ, ktorý sa bude konať v Lýbii v roku 2010. Tento proces sa začal počas neformálneho stretnutia Komisie AÚ a Európskej komisie o GMES v Afrike, ktoré sa konalo v Akkre v Ghane v období od 4. do 6. októbra 2008. Komisia AÚ a Európska komisia zároveň hľadajú možnosti čo najlepšieho využívania geopriestorovej vedy pre udržateľný rozvoj, pričom sa prostredníctvom ad hoc systému vytvoreného v Addis Abebe, ktorý je založený na súčasných postupoch Spoločného výskumného centra Európskej komisie, zameriavajú na prírodné zdroje, potravinovú bezpečnosť, krízové riadenie a energiu z obnoviteľných zdrojov. 4. ZÁVERY A ĎALšIE KROKY Na lisabonskom samite v decembri 2007 vyzdvihli vedúci predstavitelia EÚ a Afriky dôležitosť rýchleho pokroku a konkrétnych výsledkov pri uplatňovaní spoločnej stratégie a akčného plánu. Rok 2008 bol pre vzťahy EÚ a Afriky významným rokom, v ktorom bola ešte viac posilnená dlhotrvajúca spolupráca a boli začaté dôležité nové politické iniciatívy. Boli vytvorené inovatívne politiky a účinné pracovné postupy, ktoré sú základom dlhodobého úspechu stratégie. Obe strany už začali s uplatňovaním ambiciózneho operatívneho programu tematických partnerstiev. Počiatočný pokrok by mal byť zrýchlený, rozšírený a posilnený. Stretnutie trojky dňa 16. septembra 2008 zdôraznilo, že obe strany teraz musia zintenzívniť snahy, aby boli v rámci partnerstva dosiahnuté všetky očakávané výsledky. Ďalším dôležitým krokom je zriadenie spoločných skupín odborníkov, ktoré budú uplatňovať a koordinovať osem uvedených partnerstiev. Toto si vyžaduje účinné pracovné postupy zo strany Afriky, vrátane jasnej definície príslušných príspevkov, úloh a zodpovedností afrických krajín, KAÚ a ostatných panafrických orgánov, regionálnych hospodárskych spoločenstiev a ostatných príslušných zainteresovaných strán. Do procesu uplatňovania je potrebné zapojiť parlamenty, občianske spoločnosti, súkromný sektor, multilaterálne organizácie a angažovaných medzinárodných partnerov. V neposlednom rade by mali obe strany podporovať väčšiu politickú súdržnosť a komplementaritu tematických partnerstiev a posilniť ich komunikáciu a výmenu informácií, aby mohli zainteresované strany, občania, novinári a výskumníci sledovať vývoj a výsledky tohto partnerstva. Komisia, aj s ohľadom na diskusie medzi Európskou komisiou a KAÚ na stretnutí kolégií dňa 1. októbra 2008, preto špecifikovala odporúčania do budúcnosti, pričom sa zamerala na tieto kľúčové záležitosti, ktoré je potrebné bezodkladne riešiť: 1. Partnerstvo závisí od kolektívnych snáh. Členovia realizačných tímov na oboch stranách by sa preto mali snažiť posilniť svoje politické angažovanie v súvislosti s procesom prostredníctvom konkrétnych príspevkov , vrátane poskytnutia ľudských a finančných zdrojov a technickej expertízy – v Bruseli, Addis Abebe a na vnútroštátnej úrovni. 2. Realizačné tímy EÚ by mali dokončiť komplexné mapovanie iniciatív zameraných na spoluprácu a dostupných zdrojov a vypracovať plán realizácie , ktorý bude zahŕňať aj priority a prvé výsledky. Africká strana by mala podporiť zapojenie sa Afriky do spoločnej stratégie a aktívnu účasť na jej uplatňovaní. Zároveň by mala čo najrýchlejšie vytvoriť účinné interné pracovné postupy. Odborníci z oboch strán by mali následne spoločne naštartovať uplatňovanie akčného plánu vrátane dohodnutých prioritných projektov pred konaním ďalšieho stretnutia ministerskej trojky v novembri 2008. 3. Pred novembrom 2008 by sa mali uskutočniť prvé konzultácie s kľúčovými účastníkmi, ktorí nie sú súčasťou inštitúcií , o. i. so zástupcami občianskej spoločnosti, akademickej obce a súkromného sektora, aby mali možnosť aktívne sa zúčastniť na uplatňovaní a monitorovaní spoločnej stratégie. 4. Obe strany by mali vyvíjať snahy o „vnímanie Afriky ako celku“ a postupne prispôsobiť príslušné politiky a právne a finančné rámce potrebám a cieľom partnerstva s cieľom podporiť projekty pre celý kontinent a spoluprácu medzi severnou a subsaharskou Afrikou. Inštitucionálne rámce, akými sú napríklad pracovné postupy Rady súvisiace s Afrikou, by mali byť navyše ďalej racionalizované, aby odrážali túto zásadu. 5. Spoločná stratégia a jej akčný plán boli prijaté hlavami štátov a vlád a predstavujú spoločné záväzky prijaté v rámci celej verejnej správy. Je potrebné zlepšiť koordináciu tak, aby spoločná stratégia predstavovala pre všetky ministerstvá a oddelenia prierezovú prioritu , a to z politického, ako aj finančného hľadiska. 6. Účastníci z Európy a Afriky by mali začleniť zásady, ciele a priority spoločnej stratégie do programovania finančnej a technickej spolupráce , politického dialógu a tiež do stretnutí s tretími stranami. 7. Účastníci z Európy a Afriky by zároveň mali dodržať svoje záväzky týkajúce sa rozširovania kontaktov, koordinácie a spolupráce v rámci OSN a ďalších medzinárodných orgánov, ako aj v rámci multilaterálnych rokovaní a vytvoriť efektívne štruktúry na konzultáciu a koordináciu. 8. EÚ by mala potvrdiť svoje politické a finančné záväzky voči Afrike . Napriek súčasnej napätej hospodárskej situácii musí EÚ poskytnúť Afrike polovicu prisľúbenej dodatočnej oficiálnej rozvojovej pomoci na roky 2010 a 2015. 9. Zo strany Afriky je zároveň potrebné zabezpečiť potrebné sily vo vedení a niesť zodpovednosť za účinné plnenie svojich záväzkov a prisľúbených príspevkov k uplatňovaniu stratégie a akčného plánu. 10. Je potrebné viesť štruktúrovaný dialóg s Európskym parlamentom a panafrickým parlamentom , vrátane pravidelných vypočutí týkajúcich sa pokroku pri uplatňovaní strategických partnerstiev. Väčší dôraz by sa mal klásť na komunikáciu ako rámcový prvok, ktorý by mal byť integrovaný do všetkých ôsmich partnerstiev. Úspešné partnerstvo orientované na ľudí si vyžaduje transparentnosť výsledkov, a zároveň výziev procesu. Proces a pokrok by mal byť prezentovaný jednoduchým a zrozumiteľným jazykom v papierovej a elektronickej forme, ako aj prostredníctvom televízneho a rozhlasového vysielania. [1] KOM(2008)xxx z 1.10.2008. [2] Európska komisia začala v septembri 2007 iniciatívu na vytvorenie globálnej aliancie proti zmene klímy medzi Európskou úniou a chudobnými rozvojovými krajinami, ktoré sú najviac ohrozené zmenou klímy, najmä najmenej rozvinutými krajinami a malými ostrovnými rozvojovými štátmi, KOM(2007) 540 z 18.9.2007, závery Rady 15103/07, SEK(2008) 2319 z 15.7.2008. [3] Spoločná iniciatíva medzi globálnym systémom na pozorovanie klímy, Hospodárskou komisiou OSN pre Afriku a Komisiou Africkej únie zameraná na zlepšenie dostupnosti klimatických údajov v Afrike pre tvorcov rozhodnutí. [4] Pravdepodobne na stretnutí ministerskej trojky Afrika – EÚ, ktoré je naplánované na november 2008. [5] Pozri okrem iného výsledky Konferencie afrických ministrov životného prostredia (AMCEN), ktorá sa konala v júni 2008.