2.2. Sociálna politika ako produktívny faktor – modernizácia sociálneho štátu

Členské štáty musia zmeniť svoje systémy sociálnej ochrany, aby zlepšili podporu účasti na trhu práce a zabezpečili primeranú istotu zamestnania a náhradu príjmu. Percentuálny podiel ľudí, ktorí sú v EÚ ohrození rizikom chudoby alebo sociálneho vylúčenia, sa v roku 2015 opäť znížil, stále však zostáva veľmi vysoký . Dokonca aj keď je EÚ ešte stále ďaleko od dosiahnutia svojho cieľa stanoveného v stratégii Európa 2020, a to vymaniť do roku 2020 aspoň 20 miliónov ľudí z chudoby a sociálneho vylúčenia, počet ľudí, ktorí sú ohrození chudobou a sociálnym vylúčením sa opäť približuje k úrovni zaznamenanej v roku 2008, ktorý je referenčným rokom pre východiskové hodnoty cieľov stratégie Európa 2020. Na sociálnu ochranu sa vynakladá veľká časť verejných výdavkov členských štátov, čo okrem iného vyplýva aj z nárastu výdavkov, ku ktorému došlo v posledných rokoch, je tu však priestor na lepšie zacielenie.

Daňové systémy a systémy sociálnych dávok by mali poskytovať primeranú sociálnu podporu a pracovné stimuly. Zlepšenie primeranosti a pokrytia systémov podpory príjmu (dávky v nezamestnanosti; sociálna pomoc vrátane minimálneho príjmu; dôchodky) je nevyhnutné v záujme predchádzania sociálnemu vylúčeniu a, v prípade dávok v nezamestnanosti, môže viesť k zlepšeniu makroekonomickej stability a miery účasti jednotlivca na trhu práce a zároveň k zníženiu neistoty. Dávky v nezamestnanosti by mali byť dostatočné, tak hľadiska dĺžky ich poskytovania, kritérií oprávnenosti a vyplácanej výšky, a mali by byť dostupné všetkým zamestnancom bez ohľadu na typ ich zmluvy; zároveň by však mali zachovávať motiváciu pracovať a zahŕňať aktivačné požiadavky týkajúce sa hľadania práce a účasti na aktivačných opatreniach. Pre tých, ktorí nemajú dostatočné prostriedky na zabezpečenie dôstojnej životnej úrovne, by mali byť navyše zabezpečené primerané dávky naviazané na minimálny príjem. V prípade ľudí v produktívnom veku by tieto dávky mali byť okrem iného podmienené účasťou na aktívnej podpore zameranej na podnietenie (opätovného) začlenenia do trhu práce, čo by prispievalo k udržateľnosti týchto systémov podpory. To si môže v niektorých prípadoch vyžadovať vytvorenie jednotných kontaktných miest pre krátkodobo aj dlhodobo nezamestnaných. Zároveň je potrebné presadzovať daňové reformy a reformy sociálnych dávok zamerané na zlepšenie pracovných stimulov a zabezpečenie toho, aby sa oplatilo pracovať. V boji proti nerovnostiam v príjmoch a príjmovej chudobe môžu pomôcť aj daňové systémy.

Vnútroštátne dôchodkové systémy by mali lepšie zohľadňovať čoraz dlhšiu očakávanú dĺžku života. Vzhľadom na čoraz dlhšiu očakávanú dĺžku života by dôchodkové systémy v koordinácii s opatreniami v oblasti trhu práce mali umožňovať mužom a ženám, aby zostali zamestnaní do vyššieho veku a mali by ich k tomu aj podnecovať, pričom možnosti predčasného odchodu do dôchodku by mali byť obmedzené iba na tých, ktorí skutočne nie sú schopní pracovať dlhšie. Dlhší pracovný život, ktorý ľudí väčšmi napĺňa, závisí aj od primeraných zručností, možností celoživotného vzdelávania a priaznivého pracovného prostredia umožňujúceho flexibilné prideľovanie úloh a flexibilné rozvrhnutie pracovného času. V záujme ľahšieho dosiahnutia rovnováhy medzi pracovným a súkromným životom v produktívnom veku a s cieľom pomôcť znižovať rozdiely v dôchodkoch žien a mužov by dôchodkové systémy mali zohľadňovať aj opatrovateľské povinnosti, a to s náležitým zreteľom na fiškálne pozície a dôsledky z hľadiska budúcich výdavkov. Rozšírenie doplnkových dôchodkov môže zohrávať pri poskytovaní dôchodkového príjmu významnú úlohu, najmä v prípadoch, kde môže byť primeranosť dôchodkov poskytovaných z verejných dôchodkových systémov problémom, pričom takéto dôchodky by sa mali podporovať vhodnými prostriedkami závisiacimi od vnútroštátneho kontextu.

Politiky v oblasti zdravia by mali podporovať a posilňovať záchranné sociálne siete a stratégie aktívneho začleňovania, a to prostredníctvom politiky prevencie, ale aj politiky liečby a rehabilitácie. Členské štáty preto musia pokračovať v reforme svojich systémov zdravotníctva, a tým zabezpečiť univerzálny prístup k nákladovo efektívnym službám v oblasti verejného zdravia a zdravotnej starostlivosti. Zo sociálneho aj ekonomického hľadiska je nevyhnutné, aby boli ľudia chránení pred možnosťou upadnutia do chudoby alebo sociálneho vylúčenia v dôsledku zlého zdravotného stavu a súvisiacich výdavkov. Táto požiadavka je relevantná aj vo vzťahu k aktivácii osôb so zdravotným postihnutím. Napriek opatreniam prijatým na úrovni EÚ zostáva pre ľudí so zdravotným postihnutím najvýznamnejšou výzvou nedostatok rovnakých príležitostí na trhu práce. Treba vyvinúť väčšiu snahu o to, aby sa posudzovali schopnosti, a nie zdravotné postihnutie.

2.3. Prehlbovanie jednotného trhu a rozširovanie vnútroštátnych trhov

Členské štáty by mali v plnej miere využiť nástroje, ktoré sú k dispozícii na úrovni EÚ, aby uvoľnili plný potenciál investícií a produktivity v Európe. Rast produktivity sa v posledných rokoch spomalil, avšak nie všetky firmy sú spomalením zasiahnuté v rovnakej miere. Najmenej produktívne firmy v mnohých prípadoch zaznamenali negatívny rast produktivity. Členské štáty musia zaviesť reformy a politiky, aby uľahčili šírenie nových technológií, a tak zabezpečili, aby ich prínosy mohla využívať širšia škála firiem. Pri realizácii stratégie jednotného trhu vzniknú nové podnikateľské príležitosti a odstránia sa existujúce regulačné a administratívne prekážky, najmä pre poskytovateľov služieb, ktorí chcú expandovať do celej Európy. Momentálne sa pracuje na konkrétnych návrhoch spojených s presadzovaním pravidiel jednotného trhu, ako aj opatrení v oblasti služieb pre podniky, ktoré okrem iného zahŕňajú uľahčenie ich cezhraničného poskytovania, reštrukturalizáciu podnikov a insolvenčné konania a vytvorenie jednoduchého a moderného systému DPH, ktorý bude odolný proti podvodom. Stratégiou jednotného digitálneho trhu sa posilní regulačná istota v digitálnom odvetví. Lepším presadzovaním pravidiel ochrany spotrebiteľa by sa zabezpečili rovnaké podmienky na celom jednotnom trhu, zvýšila by sa dôvera a napomohlo by sa uvoľneniu plného potenciálu digitálneho jednotného trhu. Komisia takisto skúma návrh jednotného rámca EÚ pre oprávnenia, ktorý by sa priamo vzťahoval na veľké projekty s cezhraničným rozmerom alebo veľké investičné platformy, ktoré zahŕňajú vnútroštátne spolufinancovanie.

Z hľadiska konkurencieschopnosti je dôležité verejné obstarávanie, pretože môže podnietiť štrukturálne zmeny. Subjekty verejného sektora v EÚ každý rok vynaložia na verejné obstarávanie približne 14 % HDP, čo predstavuje viac ako 1,9 bilióna EUR vynaložených každoročne v EÚ . Platí to najmä pre oblasti, ako je energetika, doprava, obrana, IT alebo poskytovanie zdravotníckych služieb, v ktorých je verejný sektor hlavným zdrojom dopytu. Moderné systémy verejného obstarávania si vyžadujú verejných obstarávateľov, ktorí chápu hospodárske dôsledky svojej práce a ktorých bezúhonnosť a transparentnosť je nesporná. Je potrebné, aby boli k dispozícii inštitúcie, ktoré budú koordinovať obstarávanie medzi subjektmi na rôznych úrovniach v záujme dosiahnutia úspor z rozsahu, riešiť sťažnosti spoločností a auditovať verejné zákazky. Treba zaviesť procesy, ktoré zabránia korupcii a kolúzii medzi dodávateľmi a budú prísne riešiť prípady nepoctivého obstarávania. V niektorých členských štátoch, kde majú štátom vlastnené podniky hmatateľný vplyv na hospodárstvo, je navyše dôležité zabezpečiť náležité štruktúry správy vecí verejných s cieľom čo najlepšie prispieť k hospodárskemu rozvoju.

V mnohých členských štátoch zo štrukturálnej zmeny vyplýva presun kapitálu a pracovnej sily od tradičných aktivít k novým aktivitám, ktoré sú často v sektore služieb. Produktivita práce v tomto sektore je nižšia a rástla v EÚ pomalšie ako v iných rozvinutých hospodárstvach, predovšetkým v Spojených štátoch. V záujme zabezpečenia kvalitných pracovných miest a vysokých miezd je absolútne nevyhnutné zvýšiť produktivitu v tomto rastúcom sektore. Rozšíreniu obchodu v rámci EÚ a rozšíreniu trhov pre tieto služby bohužiaľ bráni neúplná integrácia vnútorného trhu so službami a zostávajúce prekážky brániace prístupu do niektorých segmentov týchto trhov. Väčšia hospodárska súťaž na integrovanejších trhoch so službami by bola prínosná aj pre spotrebiteľov a nadväzujúcich výrobcov, pretože marže sa v konkurenčnejšom prostredí zvyčajne znižujú, pričom kvalita výrobkov a služieb sa môže zlepšiť. Zamestnanci však musia mať správne zručnosti a musia byť schopní prispôsobiť sa zmenám, čo si môže vyžadovať, aby subjekty verejného sektora prevzali aktívnejšiu úlohu v záujme uľahčenia tohto procesu. Celistvosť vnútorného trhu ohrozujú problémy pri uplatňovaní vzájomného uznávania a, v niektorých prípadoch, vnútroštátne požiadavky na označovanie. Realizácii plného potenciálu vnútorného trhu naďalej bráni množstvo nadmerných prekážok v oblasti regulovaných povolaní. V prípade služieb pre podniky, odborných služieb a maloobchodu má odstránenie týchto prekážok širší hospodársky účinok.

Prispôsobovanie právnych prostredí novým modelom podnikania je z hľadiska hospodárskej dynamiky mimoriadne dôležité, nesmie sa však uskutočňovať na úkor spravodlivosti. EÚ a jej členské štáty musia k novým spôsobom podnikania v rámci kolaboratívnej ekonomiky pristupovať s otvorenou mysľou. Fragmentovaný prístup k novým modelom podnikania, ktorý sa uplatňuje v Európe, zároveň vytvára neistotu pre tradičných operátorov, poskytovateľov nových služieb aj spotrebiteľov. Komisia preto vypracovala usmernenia k tomu, ako by sa na toto dynamické a rýchlo sa rozvíjajúce odvetvie malo uplatňovať existujúce právo Únie . Podľa týchto usmernení by členské štáty mali posúdiť odôvodnenie a primeranosť existujúcich obmedzení a používať absolútne zákazy iba ako poslednú možnosť; zároveň by mali zabezpečiť vysokú mieru ochrany spotrebiteľov a nemali by ukladať neprimerané povinnosti na súkromné osoby, ktoré poskytujú služby iba príležitostne. Členské štáty by navyše mali pokračovať v zjednodušovaní daňových predpisov, predpisov týkajúcich sa zodpovednosti a pracovného práva a objasňovaní ich uplatňovania na kolaboratívnu ekonomiku. Ak budú platformy kolaboratívnej ekonomiky pri zaznamenávaní ekonomickej aktivity spolupracovať s vnútroštátnymi orgánmi, môžu významne prispieť k uľahčeniu výberu daní. Tieto iniciatívy by mali spoločne prispievať k lepším rámcovým podmienkam pre inovácie, znižovaniu existujúcej fragmentácie trhu a napokon aj k tvorbe pracovných miest.

Členské štáty musia zaviesť moderné daňové systémy, ktoré dokážu podporiť rast a spravodlivé podmienky medzi podnikmi. Iniciatívy EÚ, od zvyšovania transparentnosti záväzných daňových stanovísk a daňových informácií nadnárodných spoločností až po zabezpečenie spoločných opatrení na boj proti najrozšírenejším spôsobom vyhýbania sa plateniu daní a akčný plán Komisie v oblasti DPH, posunú spoluprácu v oblasti zdaňovania, konkrétne boja proti zneužívaniu daňového systému, na novú úroveň. Vzhľadom na cezhraničnú povahu daňových únikov a vyhýbania sa plateniu daní a integráciu hospodárstiev členských štátov je potrebný koordinovaný prístup, a to nielen prostredníctvom európskych iniciatív, ale aj prostredníctvom koordinácie vnútroštátnych politík. Na základe nedávneho návrhu Komisie o spoločnom konsolidovanom základe dane z príjmov právnických osôb a o riešení sporov v oblasti dvojitého zdanenia sa vytvorí moderný, spravodlivý a konkurencieschopný daňový rámec pre EÚ. Podnecovať sa budú aktivity priaznivé pre rast, ako sú investície do výskumu a vývoja a kapitálové financovanie, čím sa podporia širšie ciele spočívajúce v oživení rastu, tvorby pracovných miest a investícií. Mnohé členské štáty musia riešiť neefektívnosti pri výbere daní, pričom iba niektoré prijali v tejto súvislosti opatrenia. Členské štáty by mali tieto príležitosti využiť aj na zníženie zdanenia pracovnej sily. Zároveň by mali venovať mimoriadnu pozornosť distribučným účinkom svojich daňových reforiem.

3. Zodpovedné fiškálne politiky

Výsledkom úsilia vynaloženého v posledných rokoch je zníženie priemerného deficitu verejných financií v eurozóne a v niektorých krajinách, na ktoré sa vzťahuje postup pri nadmernom deficite. Komisia práve vydala svoje stanoviská k návrhom rozpočtových plánov pre členské štáty eurozóny . Súhrnný obraz zakrýva veľké rozdiely medzi členskými štátmi. Viaceré krajiny s vysokým verejným dlhom sa naďalej musia vyrovnávať s výzvami spojenými s fiškálnou udržateľnosťou verejných financií, v dôsledku čoho nemusia byť dostatočne odolné proti nepriaznivým šokom. Niekoľko ďalších krajín má fiškálny priestor. Z ekonomického hľadiska je zámery fiškálnej politiky potrebné posudzovať vzhľadom na dvojitý cieľ dlhodobej udržateľnosti verejných financií a potreby podporovania oživenia hospodárstva .

Vzhľadom na potrebu podpory prebiehajúceho oživenia je momentálne potrebné realizovať pozitívne zámery fiškálnej politiky eurozóny ako celku, okrem iného aj v záujme podpory menovej politiky Európskej centrálnej banky . Predseda Komisie o tejto potrebe hovoril už vo svojom vyhlásení o zámere adresovanom Európskemu parlamentu a Rade, pričom teraz je vyjadrená aj v navrhovanom odporúčaní o hospodárskej politike eurozóny . Fiškálna politika členských štátov by mala podporovať rast a zároveň zabezpečovať dlhodobejšiu udržateľnosť dlhovej služby. Členské štáty, ktoré majú určitý fiškálny priestor, by mali tento priestor využiť na podporu stabilizácie dopytu. Členské štáty, ktoré takýto priestor nemajú, by mali splniť požiadavky stanovené v pakte stability a rastu a mali by pri každej príležitosti podporovať reformy a zlepšovať kvalitu svojich verejných financií v záujme podpory tvorby pracovných miest a rastu. Nato, aby maximalizovali vplyv na rast, sa musia zamerať na kvalitu rozpočtov a ich zloženie (tak výnosov, ako aj výdavkov). V tejto súvislosti sa za dobrú pomôcku všeobecne považujú preskúmania výdavkov. Tým by sa zlepšil spôsob, akým sa v jednotlivých krajinách prispieva k realizácii zámerov fiškálnej politiky a predišlo by sa situácii, v ktorej by sa makrostabilizácia v krátkodobom horizonte dosiahla za cenu väčšieho ohrozenia udržateľnosti v strednodobom horizonte.

Komisia bude pri uplatňovaní pravidiel naďalej využívať príslušnú flexibilitu, ktorú poskytuje pakt stability a rastu . Komisia takisto zohľadní rozpočtový vplyv mimoriadneho prílevu utečencov a mimoriadnych potrieb v oblasti bezpečnosti, pričom uplatní svoju súčasnú metodiku. So značnou flexibilitou sa už postupovalo v prípade viacerých krajín, ktoré využili výnimky z dôvodu štrukturálnych reforiem a investičnú výnimku.

Vďaka prostrediu s nízkymi nákladmi na financovanie je momentálne ideálny čas na to, aby členské štáty predsunuli verejné investície. Takéto prostredie spolu s postupne silnejším nominálnym rastom ponúka tiež príležitosť na zníženie vysokých mier zadlženosti. Podporiť to možno znižovaním výdavkov, ktoré nie sú zamerané na budúcnosť, a odstránením daňových medzier. Pakt stability a rastu poskytuje ten správny rámec, o ktorý by sa mala za rôznych okolností opierať fiškálna politika. Nástroje rozpočtového dohľadu je potrebné v plnej miere využiť na stimulovanie dobrých politík a posilnenie oživenia hospodárstva.

Dôchodkové systémy boli vo väčšine členských štátov zreformované tak, aby sa posilnila ich udržateľnosť, efektívnosť a primeranosť, avšak na konsolidáciu tohto reformného úsilia je potrebné uskutočniť ďalšie kroky . Preto je potrebné usilovať sa pri opatreniach uskutočňovaných v rámci jednotlivých politík o doplnenie uskutočnených dôchodkových reforiem sprievodnými politikami, zahŕňajúcimi okrem iného zvyšovanie dôchodkových príjmov predĺžením pracovného života, napríklad previazaním veku odchodu do dôchodku s očakávanou dĺžkou života a podporou ďalších doplnkových prostriedkov dôchodkového príjmu. Členské štáty by tiež mali zaviesť opatrenia na zvýšenie odolnosti, aby zabezpečili, že dôchodkové systémy budú udržateľné aj za nepriaznivých podmienok.