SK Úradný vestník Európskej únie C 57/1

STANOVISKO EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY

z 13. januára 2011

k návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o mimoburzových derivátoch, centrálnych zmluvných stranách a archívoch obchodných údajov

(CON/2011/1)

2011/C 57/01

Úvod a právny základ

Európska centrálna banka (ECB) prijala 13. októbra 2010 žiadosť Rady Európskej únie o stanovisko k návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o mimoburzových derivátoch, centrálnych zmluvných stranách a archívoch obchodných údajov (1) (ďalej len „navrhované nariadenie“).

Právomoc ECB vydať stanovisko je založená na článkoch 127 ods. 4 a 282 ods. 5 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, keďže navrhované nariadenie obsahuje ustanovenia, ktoré ovplyvňujú Európsky systém centrálnych bánk (ESCB) pri podporovaní plynulého fungovania platobných systémov, ako aj pri prispievaní k hladkému uskutočňovaniu politík, ktoré sa týkajú stability finančného systému, pri riadení devízových operácií a pri udržiavaní a spravovaní oficiálnych devízových rezerv členských štátov, ako sa ustanovuje v článku 127 ods. 2 a 5 zmluvy. V súlade s článkom 17.5 prvou vetou rokovacieho poriadku Európskej centrálnej banky Rada guvernérov prijala toto stanovisko.

Všeobecné pripomienky

Vzhľadom na záväzok vedúcich predstaviteľov skupiny G-20 oznámený na stretnutí v Pittsburghu v septembri 2009, že budú podporovať odolnosť a transparentnosť mimoburzového trhu s derivátmi, ECB podporuje cieľ navrhovaného nariadenia ustanoviť jednotné podmienky pre zmluvy o mimoburzových derivátoch a pre výkon činnosti centrálnych zmluvných strán a archívov obchodných údajov.

ECB má však obavy v súvislosti s niektorými ustanoveniami navrhovaného nariadenia. Cieľom navrhovaného nariadenia je najmä podporovať finančnú stabilitu na mimoburzovom trhu s derivátmi z hľadiska obozretnostného dohľadu. Zákonom stanovenou úlohou a povinnosťou centrálnych bánk je chrániť finančnú stabilitu, ako aj bezpečnosť a efektívnosť finančných infraštruktúr. Túto úlohu plnia tak centrálne banky zodpovedné za dozor nad centrálnymi zmluvnými stranami a archívmi obchodných údajov, ako aj centrálne banky emitujúce meny, ktoré sa používajú v súvislosti s transakciami zúčtovávanými centrálnymi zmluvnými stranami alebo registrovanými v archívoch obchodných údajov. Preto je potrebné, aby sa zabezpečila primeraná účasť ECB a národných centrálnych bánk (NCB) Eurosystému na rôznych aspektoch navrhovaného nariadenia (predovšetkým pokiaľ ide o rozhodnutia udeliť alebo odňať povolenia vrátane rozšírenia činnosti, prebiehajúce preskúmanie rizika centrálnych zmluvných strán, vymedzenie technických noriem pre centrálne zmluvné strany a archívy obchodných údajov a rozhodnutia povoliť centrálnym zmluvným stranám a archívom obchodných údajov z tretej krajiny uskutočňovanie ich činnosti v Únii) bez toho, aby sa hmotnoprávne upravili právomoci centrálnej banky.

ECB okrem toho zdôrazňuje potrebu zabezpečiť prísnu reguláciu centrálnych zmluvných strán. Z tohto pohľadu by sa malo aj úvážiť, či sa vyžaduje zmena a doplnenie vymedzenia pojmu „úverová inštitúcia“ v článku 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (prepracované znenie) (2) tak, aby sa zabezpečilo, že centrálne zmluvné strany sa klasifikujú ako úverové inštitúcie s bankovou licenciou na obmedzené účely.

ECB tiež poznamenáva, že táto reforma bude mať obrovské praktické dôsledky pre účastníkov trhu, najmä pokiaľ ide o operácie, riadenie rizika a právnu dokumentáciu.

Konkrétne pripomienky

Na základe článku 127 ods. 2 štvrtej zarážke zmluvy a článku 3.1 štrvtej zarážky a článkzu 22 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky (ďalej len „štatút ESCB“) v spojitosti s výnimkami stanovenými na základe článku 139 zmluvy a článku 42.1 štatútu ESCB jednou zo základných úloh uskutočňovaných prostredníctvom ESCB je podporovať plynulé fungovanie platobných systémov. V tejto súvislosti ECB a NCB členských štátov, ktorých menou je euro, môžu poskytovať zariadenia a ECB môže vydávať nariadenia na zabezpečenie účinnosti a spoľahlivosti zúčtovacích a platobných systémov v rámci Únie a voči iným krajinám. Právomoc Eurosystému vykonávať dozor nad zúčtovacími a platobnými systémami sa zakladá na týchto ustanoveniach (3). Právomoc v oblasti dozoru je spojená aj s úlohou ESCB prispievať k stabilite finančného systému podľa článku 127 ods. 5 zmluvy, ktorá sa odráža aj v článku 3.3 štatútu ESCB. Uskutočňovanie menovej politiky v eurozóne podľa článku 127 ods. 2 prvej zarážky zmluvy, ako sa odráža aj v článku 3.1 štatútu ESCB, navyše závisí od existencie spoľahlivých a účinných trhových systémov a infraštruktúr. Podpora plynulého fungovania takýchto systémov a infraštruktúr je preto základnou úlohou Eurosystému (4). Aj NCB členských štátov, ktorých menou nie je euro, majú podobné právomoci na základe ich príslušných vnútroštátnych právnych rámcov.

Centrálni bankári a regulátori cenných papierov v rámci Výboru pre platobné a zúčtovacie systémy (CPSS) a Medzinárodnej organizácie komisií pre cenné papiere (IOSCO) uznali význam tak regulácie, ako aj dozoru v oblasti infraštruktúr finančného trhu vrátane centrálnych zmluvných strán. Vzhľadom na to sa odporúčania CPSS-IOSCO zakladajú na koncepcii regulácie podnikania, dohľadu a dozoru vykonávanom komisiami pre cenné papiere a centrálnymi bankami na rovnakej úrovni. Navrhované nariadenie by malo nasledovať rovnaký prístup tým, že by zaistilo, aby sa právomoc Európskeho orgánu pre cenné papiere a trhy (ESMA) doplnila a vyvážila o primeranú účasť ECB a NCB. Zastrešujúcim cieľom právnej úpravy by malo byť vytvorenie noriem vypracovaných v úzkej spolupráci medzi ESMA a ESCB, pričom by sa zabránilo tomu, aby centrálne banky museli vytvoriť dodatočné a poteciálne rozličné opatrenia v oblasti dozoru (vrátane právnych aktov) s cieľom zabezpečiť bezpečnosť a spoľahlivosť centrálnych zmluvných strán a archívov obchodných údajov. Toto však môže viesť k nadmerne zaťažujúcemu regulačnému rámcu Únie pre centrálne zmluvné strany a môže dokonca viesť aj k právnym rizikám, ak by existovala duplicita alebo dokonca rozdielne požiadavky.

Vzhľadom na vyššie uvedené je rozhodujúce, aby sa zabezpečila účinná spolupráca medzi orgánmi dohľadu a dozoru v kontexte navrhovaného nariadenia. Ako sa už uviedlo v príspevku Eurosystému k verejnej konzultácii Európskej komisie o derivátoch a trhovej infraštruktúre (5), ECB sa domnieva, že úloha členov ESCB by sa mala výslovne premietnuť do nasledovných aspektov a vysvetliť. Po prvé, stanovenie oprávnenosti na zúčtovaciu povinnosť podľa článku 4 navrhovaného nariadenia by nemal vykonávať ESMA samostatne, ale v spolupráci s členmi ESCB. Po druhé, stanovenie regulačných technických noriem, usmernení a odporúčaní pre centrálne zmluvné strany a archívy obchodných údajov by sa malo uskutočňovať v úzkej spolupráci s členmi ESCB. Na zaistenie súladu s pôvodnými postupmi a politickými rozhodnutiami (6) a na úplné uznanie právomoci ESMA a ESCB by bolo najlepším riešením, aby sa práca organizovala protredníctvom spoločnej skupiny ESMA-ESCB založenej na modele súčasnej skupiny ESCB-CESR. Po tretie, príslušní členovia ESCB by mali byť podľa potreby zainteresovaní tak z hľadiska dozoru, ako aj z hľadiska centrálnych bánk na všetkých úlohách kolégií zriadených podľa článku 14 navrhovaného nariadenia vrátane povoľovania centrálnych zmluvných strán a dozoru nad nim podľa hlavy III navrhovaného nariadenia. Po štvrté, pokiaľ ide o vzťahy k tretím krajinám, ESMA by nemal prijímať rozhodnutia o uznaní centrálnych zmluvných strán usadených v tretej krajine podľa článku 23 navrhovaného nariadenia bez úzkej spolupráce s príslušnými členmi ESCB tak z hľadiska dozoru, ako aj z hľadiska centrálnych bánk, aby sa zaistilo, že sa primerane zohľadnia akékoľvek obavy alebo politiky centrálnej banky týkajúce sa napr. likvidity alebo riadenia rizika. ECB navyše odporúča, aby sa takéto uznanie podmienilo recipročným zaobchádzaním s centrálnymi zmluvnými stranami usadenými v Únii na základe príslušných právnych predpisov takýchto tretích krajín. Po piate musí existovať primeraná účasť a spolupráca medzi všetkými príslušnými orgánmi, úradmi a centrálnymi bankami. V prípade centrálnych bánk to platí tak v prípade ich účasti na kolégiách, ako aj pokiaľ ide o výmenu potrebných informácií na účely finančnej stability, dozoru a štatistiky.

ECB na záver poznamenáva, že centrálne banky môžu centrálnym zmluvným stranám ponúkať škálu operácií, ktoré by podľa možnosti zahŕňali jednodňové úverové a vkladové služby a služby vyrovnania v závislosti od ich zákonom stanovených úloh a zodpovednosti. ECB uznáva, že operácie centrálnej banky sú najefektívnejším nástrojom pre trhovú infraštruktúru z hľadiska ich potrieb v oblasti likvidity a riadenia rizika. Avšak operácie centrálnej banky nie sú samo o sebe navrhnuté na to, aby napĺňali obchodné potreby trhovej infraštruktúry, a je na Eurosystéme a iných centrálnych bankách, aby si pre seba určili, ktoré operácie chcú ponúknuť centrálnym zmluvným stranám a iným trhovým infraštruktúram a za akých podmienok. V tejto súvislosti sa v článku 10 ods. 1 navrhovaného nariadenia ako podmienka na získanie povolenia poskytovať služby a vykonávať činnosti ako centrálna zmluvná strana vyžaduje, aby centrálna zmluvná strana mala „prístup k primeranej likvidite“. Táto primeraná likvidita „by mohla vyplývať z prístupu k likvidite centrálnej banky alebo k likvidite dôveryhodnej a spoľahlivej komerčnej banky“. ECB sa domnieva, že zatiaľ čo peniazmi komerčnej banky sa riziká naozaj neodstránia, peniazmi centrálnej banky však áno, ako to dokazujú aj odporúčania CPSS-IOSCO a ESCB-CESR. Preto by sa v navrhovanom nariadení nemali likvidita centrálnej banky a peniaze komerčnej banky uvádzať ako dve rovnocenne bezpečné a výhodné možnosti.

ECB súčasne kladne hodnotí, že navrhované nariadenie neobsahuje žiadne návrhy na reguláciu prístupu k úveru centrálnej banky. Viac ako v prípade iných operácií je rozhodnutie poskytnúť bežný alebo mimoriadny úver výsadou centrálnej banky a je priamo prepojené na menovú politiku.

V prípadoch, kde ECB odporúča zmenu a doplnenie navrhovaného nariadenia, sú v prílohe uvedené pozmeňujúce návrhy spolu s vysvetlením.

Vo Frankfurte nad Mohanom 13. januára 2011 prezident ECB Jean-Claude TRICHET

(1) KOM(2010) 484 v konečnom znení.

(2) Ú. v. EÚ L 177, 30.6.2006, s. 1.

(3) Navyše sa činnosti niektorých NCB členských štátov, ktorých menou je euro, v oblasti dozoru vykonávajú na základe vnútroštátnych zákonov a právnych predpisov, ktoré dopĺňajú a v niektorých prípadoch duplikujú právomoc Eurosystému. Právomoc NCB členských štátov, ktoré ešte nezaviedli euro, v oblasti dozoru je ustanovená vo vnútroštátnych zákonoch a právnych predpisoch.

(4) Pozri tiež Rámec politiky dohľadu Eurosystému z 20. februára 2009, ktorý je dostupný na internetovej stránke ECB http://www.ecb.europa.eu

(5) Júl 2010, dostupné na internetovej stránke ECB http://www.ecb.europa.eu

(6) Pozri tiež závery Rady Ecofin z 9. októbra 2007, v ktorých sa uvádza, že „Pokiaľ ide o prácu ESCB/VEROCP na ‚štandardoch pre zúčtovanie a vyrovnanie cenných papierov v EÚ‘, Rada … uznáva, že ochrana investorov a obozretná bezpečnosť sektora služieb poskytovaných po uskutočnení obchodu vrátane aspektov riadenia rizík, sú dôležité otázky, o ktorých je potrebné rokovať, a že by sa ako doplnenie kódexu správania v oblasti rizík a finančnej stability mali zvážiť konkrétne kroky, napríklad schválením štandardov alebo regulačných opatrení“; pozri tiež závery Rady Ecofin z 3. júna 2008, ktoré vyzývajú ESCB a CESR na ukončenie práce na vyššie uvedených štandardoch.