[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 30.11.2010 KOM(2010) 713 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE RADE A HOSPODÁRSKEMU A FINANČNÉMU VÝBORU o európskom finančnom stabilizačnom mechanizme OZNÁMENIE KOMISIE RADE A HOSPODÁRSKEMU A FINANČNÉMU VÝBORU o európskom finančnom stabilizačnom mechanizme ÚVOD V máji 2010 Európska únia a členské štáty eurozóny zriadili európsky mechanizmus stabilizácie, ktorý pozostáva z európskeho finančného stabilizačného mechanizmu a európskeho nástroja na finančnú stabilizáciu s cieľom ochrániť finančnú stabilitu EÚ uprostred vážnych napätí na trhu štátnych dlhopisov členských štátov eurozóny. Európsky finančný stabilizačný mechanizmus (ďalej len „EFSM“) bol zriadený nariadením Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010[1] a predstavuje dôležitý pilier európskeho rámca na riešenie súčasných mimoriadnych okolností. Podľa článku 9 ods. 1 nariadenia Komisia zašle Hospodárskemu a finančnému výboru a Rade do šiestich mesiacov po nadobudnutí účinnosti nariadenia, a potom prípadne každých šesť mesiacov, správu o vykonávaní nariadenia a o trvaní mimoriadnych okolností, ktoré boli dôvodom na prijatie nariadenia. Komisia prijíma na tento účel toto oznámenie. V článku 9 ods. 2 nariadenia sa zdôrazňuje, že k správe sa prípadne priloží návrh na zmeny a doplnenia nariadenia so zreteľom na prispôsobenie možnosti poskytnúť finančnú pomoc bez toho, aby bola dotknuté platnosť rozhodnutí, ktoré už boli prijaté. Stanoviskom Komisie však je, že v dnešnej situácii a vzhľadom na najnovší vývoj nie je potrebné nariadenie meniť a dopĺňať. Rámik 1. Fungovanie EFSM EFSM v podstate reprodukuje pre EÚ-27 základný mechanizmus existujúceho nariadenia o platobnej bilancii[2] pre členské štáty mimo eurozóny. Keď je tento mechanizmus aktivovaný, umožňuje Komisii požičiavať si prostriedky na finančných trhoch v mene Európskej únie na základe implicitnej rozpočtovej záruky EÚ. Komisia potom z výnosov ďalej poskytne prostriedky prijímajúcemu členskému štátu. Z tejto konkrétnej dohody o úvere vyplýva, že Únii nevznikajú náklady na dlhovú službu. Všetky úroky a istinu úveru zaplatí prijímajúci členský štát prostredníctvom Komisie. Rozpočet EÚ zaručuje splatenie dlhopisov prostredníctvom riadku s poznámkou „p.m.“ (pour mémoire) aj v prípade neplnenia zo strany dlžníka. EFSM je súčasťou širšej záchrannej siete. Členské štáty eurozóny majú popri EFSM k dispozícii európsky nástroj finančnej stability (ENFS), t. j. finančné prostriedky zaručené členskými štátmi eurozóny, a financovanie z Medzinárodného menového fondu. Členské štáty, ktoré nepatria do eurozóny, sú takisto oprávnené na získanie pomoci v rámci nariadenia o platobnej bilancii. EFSM a ENFS môžu byť aktivované iba potom, čo dotknutý členský štát požiada o finančnú pomoc a s Komisiou bude v úzkej spolupráci s ECB dohodnutý program makroekonomickej úpravy, ktorá zahŕňa prísne podmienky. | 1. VYKONÁVANIE NARIADENIA Európska únia prijala po prijatí nariadenia 407/2010 potrebné opatrenia na rýchle a bezproblémové využívanie EFSM. K týmto opatreniam patrilo toto:(i) potrebné úpravy rozpočtu a (ii) posilnenie schopnosti Komisie zaobstarať finančné prostriedky na finančných trhoch. Opatrenia prijaté vo vzťahu k rozpočtu EÚ Medzi opatrenia prijaté vo vzťahu k rozpočtu EÚ patria: (i) vytvorenie rozpočtového riadku pre záruku poskytnutú Európskou úniou na úvery Únie získané pre finančnú pomoc v rámci EFSM; a (ii) revízia odhadu dostupnej rezervy v rámci stropu vlastných zdrojov. Vytvorenie rozpočtového riadka Na zohľadnenie záruky poskytnutej z rozpočtu EÚ pre prípadné operácie finančnej pomoci vykonávané v rámci EFSM[3] sa vytvorila zodpovedajúca štruktúra rozpočtu. [4] Za bežných okolností by finančná pomoc v rámci EFSM neobsahovala výdavky s vplyvom na rozpočet (v dôsledku svojej povahy „back to back“ – krytia úveru výpožičkami). Vplyv na rozpočet by sa prejavil len vo veľmi nepravdepodobnom prípade, keď prijímajúci členský štát už nedokáže plniť svoje záväzky. Štruktúra zahŕňa nový rozpočtový riadok (01 04 01 03) pre záruku, ktorú poskytne Európska únia na úvery Únie zaobstarané na finančnú pomoc v rámci EFSM. V tomto rozpočtovom riadku je symbolická poznámka (p.m. – „pour mémoire“). Komisia zaistí, aby sa právne záväzky voči držiteľom dlhopisov splnili včas a prípadne by navrhla dať v tomto rozpočtovom riadku k dispozícii potrebné vyčlenené prostriedky[5]. Na strane príjmov sa takisto vytvoril nový zodpovedajúci rozpočtový riadok 802 na účtovanie prípadných úhrad po pôvodnom nesplácaní, alebo prípadných iných príjmov plynúcich v súvislosti so zárukou poskytnutou Európskou úniou. Revízia odhadu dostupnej rezervy Nariadením 407/2010 sa obmedzuje celkový objem nesplácaných úverov alebo úverových riadkov na rezervu dostupnú až po strop vlastných zdrojov (VZ). Rozhodnutie o vlastných zdrojoch skutočne znamená obmedzenie možností rozpočtu EÚ, aby sa vyžadovali platby vlastných zdrojov od členských štátov, čo zodpovedá 1,23 % hrubého národného dôchodku (HND) EÚ. Na získanie úplnej istoty, že Komisia bude schopná v prípade nesplácania zaručených platieb požadovať od členských štátov ďalšie VZ, celkový súčet (i) stropu pre položky platieb viacročného finančného rámca (VFR) (alebo pre položky platieb schválené v ročnom rozpočte, ak je už známy) a (ii) celková suma zaručených splatných úhrad (istina + úrok) nesmie presiahnuť 1,23% HND EÚ v ktoromkoľvek rozpočtovom roku. V čase prijatia tohto nariadenia sa odhadovalo, že pri opatrnom spravovaní splátkových kalendárov by sa ako doplnok k sume 35miliárd eur, ktorá je aj naďalej k dispozícii v rámci nástroja platobnej bilancie[6], mohol pod strop VZ umiestniť objem vo výške až 60 miliárd eur na EFSM. Dostupná rezerva v rámci stropu VZ bola na základe najnovších makroekonomických údajov nedávno prehodnotená. Neexistuje dôvod na zmenu základného odhadu, podľa ktorého sa pri opatrnom spravovaní splátkových kalendárov môže EFSM i nástroj platobnej bilancie ešte plne umiestniť pod strop VZ. Opatrenia prijaté vo vzťahu k schopnosti Komisie zaobstarať finančné prostriedky Opatrenia prijaté v súvislosti so schopnosťou Komisie zaobstarať finančné prostriedky obsahujú (i) prepracovanie programu EMTN ( Euro Medium Term Note Programme ) a (ii) potvrdenie najvyššieho možného investičného ratingu Komisie. Prepracovaný program EMTN Európska únia a Euratom emitujú dlhopisy na základe programu EMTN s cieľom financovať: (i) úvery na podporu platobnej bilancie; (ii) makrofinančnú pomoc tretím krajinám v súlade s článkami 212 a 213 Zmluvy o fungovaní EÚ a (iii) úverov od Euratomu na zlepšenie bezpečnosti jadrových elektrární. V očakávaní možného nárastu výpožičných činnosti EÚ v dôsledku zriadenia EFSM sa vzhľadom na to prospekt programu EMTN zmenil a doplnil a objem prostriedkov programu bol zvýšený o 60 miliárd eur na celkovú sumu 80 miliárd eur. V prípade potreby sa prostriedky programu EMTN môžu ihneď zvýšiť na 110 miliárd eur. Rating AAA pre EÚ je potvrdený Po vytvorení EFSM popredné ratingové agentúry potvrdili svoj rating na úrovni AAA pre EÚ a Euratom ako eminentov dlhopisov a súčasne uplatnili tento rating na program EMTN[7] obsahujúci zvýšenú sumu. Je niekoľko dôležitých aspektov, ktoré umožnili potvrdiť rating EÚ na úrovni AAA. Po prvé, EÚ je bezpodmienečne odhodlaná plniť si svoje zákonné povinnosti voči svojim veriteľom. Po druhé, Európska komisia má právo vyberať prostriedky od členských štátov s cieľom zaistiť, aby kedykoľvek boli k dispozícii dostatočné príjmy rozpočtu na pokrytie všetkých povinných výdavkov vrátane dlhovej služby. A nakoniec, členské štáty sú právne zaviazané vyrovnávať rozpočet EÚ, vrátane dlhovej služby. Výsledkom zaužívaných postupov spravovania dlhu uplatňovaných EÚ je profil dlhovej služby (platba istiny a úrokov), ktorý nepresahuje manévrovací priestor rozpočtu vytvorený rozdielom medzi stropom vlastných zdrojov a ročnými rozpočtovými platbami. Perspektíva je pre EÚ stabilná a premietajú sa do nej očakávania, že nedôjde k zásadnej zmene najdôležitejších faktorov, z ktorých uvedené ratingy vychádzajú. Podľa hodnotenia hlavných ratingových agentúr sa očakáva, že veľmi vysoká bonita EÚ sa aj naďalej udrží vďaka solídnej podpore zo strany členských štátov a existujúcej viacvrstvovej ochrane dlhovej služby. 2. POSÚDENIE OKOLNOSTÍ ODÔVODŇUJÚCICH POKRAČOVANIE EFSM Finančná kríza mala výrazný vplyv na verejné financie členských štátov prostredníctvom finančných opatrení na podporu finančného sektora, ktoré sa prejavili ako diskrečná fiškálno-politická reakcia a pôsobenie automatických stabilizátorov Združeným účinkom bolo výrazné zväčšenie deficitov štátneho rozpočtu a zodpovedajúce zvýšenie verejného dlhu v pomere k HDP. Aj keď členské štáty teraz usilovne pracujú na konsolidácii svojich verejných financií v súlade so záväzkami na základe Paktu o stabilite a raste, od polovice roku 2009 vznikli značné napätia na trhoch so štátnymi dlhopismi členských štátov eurozóny, čo sa prejavilo v podstatných rozdieloch vo výnosoch a v rozpätí swapov na úverové zlyhanie ( CDS ), najmä v prípade členských štátov na okraji eurozóny. Aj napriek určitým zlepšeniam v týždňoch nasledujúcich po oznámení, že došlo k vytvoreniu EFSM a ENFS, trhové podmienky sa od polovice augusta opäť zhoršili tak, že vo výnosoch a rozpätiach CDS sa v prípade členských štátov na okraji eurozóny vrátili na úrovne zaznamenané v máji 2010. Keďže emisné podmienky pre štátne dlhopisy členských štátov eurozóny sú aj naďalej napäté, možno konštatovať, že okolnosti na trhu, ktoré boli dôvodom na vytvorenie EFSM, pretrvávajú. Členské štáty majú značné potreby financovania Zvýšený počet výpožičiek v dôsledku finančnej krízy sa premietol do skutočnosti, že štáty majú vyššie potreby financovania, ktoré boli vo veľkej miere pokryté krátkodobou emisiou. Zjavne sa preto očakáva, že vlády EÚ budú aj v nadchádzajúcich rokoch musieť riešiť zásadné problémy s financovaním. Dňa 21. novembra Írsko požiadalo o finančnú pomoc od Európskej únie a členských štátov eurozóny. V rámci spoločného programu EÚ a MMF sa balík finančnej pomoci Írsku bude financovať z EFSM a ENFS a bude doplnený bilaterálnymi úvermi, na ktorých majú dohodnúť členské štáty EÚ. Obrázok 1. Potreby členských štátov eurozóny týkajúce sa refinancovania (v mld. EUR, k septembru 2010) [pic] Zdroj: Bloomberg, výpočty Európskej komisie | V roku 2010 mala väčšina členských štátov eurozóny vysoký deficit verejných financií, čo viedlo k výraznému celkovému zvýšeniu emisie štátnych dlhopisov denominovaných v eurách a k ďalšej akumulácii štátneho dlhu. Tento celkový nárast ponuky štátnych dlhopisov prehĺbilo ťažkosti niektorých menších emitentov pri prístupe na trh. To pre budúcnosť zároveň znamená pokračovanie rizika obnovenia. Sumy, ktoré bude potrebné získať z trhu v roku 2011, sú v značnej miere rovnaké ako v roku 2010 a zostanú prinajmenšom rovnako vysoké niekoľko rokov. Na obrázku 1 je znázornený objem štátnych dlhopisov členských štátov eurozóny, ktoré sú v obehu ku koncu septembra a splatnosť dosiahnu v priebehu nadchádzajúcich 20 rokov. V tejto situácii mnohé členské štáty prijali opatrenia na fiškálnu konsolidáciu, ktoré sa majú vykonať v nadchádzajúcich rokoch, aby sa zabránilo ďalšiemu rastu štátneho dlhu a nákladov na súvisiacu dlhovú službu alebo aby sa tento rast spomalil. Potreby mnohých členských štátov týkajúce sa refinancovania však pravdepodobne zostanú vysoké, pretože účinky úsilia o konsolidáciu sa prejavia len postupne. Emisné podmienky sa zatiaľ nenormalizovali Obrázok 2. Rozpätie výnosov pri desaťročných štátnych dlhopisoch štátov eurozóny oproti nemeckým spolkovým dlhopisom [pic] Zdroj: Bloomberg, výpočty Európskej komisie | Napätie na trhu so štátnymi dlhopismi členských štátov eurozóny zdvihlo rozpätie výnosov štátnych dlhopisov v prípade niektorých členských štátov na rekordnú úroveň. V máji 2010 sa rozpätie výnosov nachádzalo medzi 25 a 965 bázickými bodmi oproti nemeckým spolkovým dlhopisom, čo je taký stupeň rozdielnosti, aký od zavedenia eura nemá obdoby. Po oznámení o vytvorení EFSM a ENFS rozpätie výnosov dočasne kleslo, ale následne sa opäť zväčšilo (pozri obrázok 2). Obrázok 3. Nákupy ECB v roku 2010 v rámci programu nákupu krytých dlhopisov (CBPP) v porovnaní s programom pre trhy cenných papierov (SMP) (v mld. EUR) [pic] Zdroj: ECB, výpočty EK | Popri ďalšom využívaní operácií menovej politiky, ako je napríklad program nákupu krytých dlhopisov ( CBPP - covered bonds purchase program ) a opatrenia na posilnenie úverov, napätia na trhoch eurozóny so štátnymi dlhopismi prinútili ECB, aby v máji 2010[8] začala uskutočňovať program pre trhy s cennými papiermi ( SMP - Securities Markets Programme ) s cieľom „zaistiť hĺbku a likviditu v tých segmentoch trhu, ktoré neboli funkčné“, a obnoviť „vhodný mechanizmus prenosu menovej politiky“. ECB odvtedy uskutočnila zásahy na trhu verejných i štátnych dlhopisov eurozóny tak, že nakúpila štátne dlhopisy konkrétnych členských štátov (pozri obrázok 3). Menový dosah týchto nákupov dlhopisov je neutralizovaný vykonávaním operácií na odčerpanie likvidity, aby smerovanie menovej politiky zostalo nedotknuté. Do 8. novembra 2010 ECB kúpila štátne dlhopisy v objeme 64,2 mld. eur prostredníctvom SMP. (Rozčlenenie nákupov podľa typu/krajiny sa nezverejňuje.) ECB časom zmenšila rozsah svojich zásahov, teda v priebehu júla až septembra vôbec neuskutočnila nákupy alebo ich uskutočnila len niekoľko. ECB v záujme upokojenia obnovenej volatility na trhoch s dlhopismi nedávno dočasne vystupňovala svoje nákupy štátnych dlhopisov nákupom dlhopisov v hodnote približne 2 miliárd eur v týždni končiacom sa 1. októbra a v hodnote ďalších 711 miliónov eur v týždni končiacom sa 5. novembra. Hospodárska súťaž o financovanie založené na trhu bude pravdepodobne aj naďalej intenzívna Zvýšené potreby vlád členských štátov týkajúce sa refinancovania v nadchádzajúcich rokoch sa budú zhodovať s podobnými potrebami refinancovania v bankovom sektore a pravdepodobne zaistia intenzívnu súťaž o financovanie založené na trhu. Významný tlak obnovenia sa bude pociťovať až do konca roku 2012, pretože v najbližších 24 mesiacoch sa majú financovať dlhy bánk EÚ vo výške približne 1,8 bilióna eur. Tento krátkodobý tlak možno čiastočne vysvetliť priaznivými podmienkami úrokových sadzieb pri krátkodobom dlhu a významným refinancovaním bankových dlhopisov, vrátane dlhopisov so štátnymi zárukami[9] (pozri obr. 4, 5 a 6). Ďalším faktorom by mohlo byť zvýšenie potrieb financovania vzhľadom na prebiehajúce úsilie o rekapitalizáciu. Obrázok 4. Profily splatnosti dlhopisov bánk EÚ | Obrázok 5. Dlhy bánk EÚ dosahujúce splatnosť, vyjadrené v % | (v mld. EUR, v 12-mesačnom období od 1. júla 2010) | z celkového obehu emisií (od 1. júla 2010) | [pic] | Zdroj: IMF; výpočty útvarov Európskej komisie | Zdroj: IMF; výpočty útvarov Európskej komisie | Z výpočtov Komisie vyplýva, že najvyššie objemy štátom zaručených dlhopisov bánk pravdepodobne dosiahnu splatnosť vo štvrtom štvrťroku 2011 až druhom štvrťroku 2012. Porovnanie grafov 5 a 6 znázorňuje úzku súvislosť medzi profilmi splatnosti všeobecných i štátom zaručených dlhopisov bánk a zvýrazňuje obdobia, ktoré budú v nadchádzajúcich mesiacoch a rokoch mimoriadne náročné. Obrázok 6. Profil splatnosti emitovaných dlhopisov bánk EÚ so štátnou zárukou Sumy (v mld. EUR) | Počet dlhopisov | [pic] | [pic] | Poznámka: Berie sa do úvahy, že platnosť všetkých dlhopisov uplynie na konci splatnosti. Umorenia v medziobdobí sa nezohľadňujú. Zdroj: Bloomberg; výpočty útvarov Komisie. | V rovnakom čase obavy z rizika vyplývajúceho zo štátnych dlhopisov vyvolali „útek smerom ku kvalite“, čo znamená, dopyt po dlhopisoch emitovaných štátmi, ktorých hospodárstvo má vysoko rizikové vlastnosti, by mohol klesnúť. Tým by sa mohla vytvoriť súťaž medzi vysoko rizikovými štátnymi dlhopismi, ktoré majú rating AAA, až dovtedy, kým budú trvať záruky[10]. Hoci platnosť systémov ochrany vkladov, ktoré sa stále používajú, uplynie 31. decembra 2010[11], Komisia by mohla poskytnúť predĺženie až do konca júna 2011 (niektoré systémy už boli predĺžené), a v prípade potreby aj na ďalšie obdobie. Počas tohto obdobia sa pravdepodobne udrží drsná hospodárska súťaž na trhu nielen z hľadiska kvality, ale aj v súvislosti s kvantitou. Hospodárska súťaž bude osobitne tvrdá v čase do konca roku 2012 a potom znovu v roku 2014, keďže emisie dlhopisov s jednoročnou až trojročnou (väčšina) a päťročnou splatnosťou dosiahnu splatnosť na oboch frontoch. ZÁVER Situácia na trhu si vyžaduje udržať záchrannú sieť Toto oznámenie obsahuje opis niektorých z kľúčových problémov, ktoré musia riešiť vlády členských štátov pri financovaní svojich rozpočtových deficitov v dôsledku finančnej krízy a následných napätí na trhu so štátnymi dlhopismi. Európsky finančný stabilizačný mechanizmus bol vytvorený v reakcii na potrebu mať politický nástroj, ktorý by pomohol ochrániť finančnú stabilitu v EÚ a eurozóne zmiernením obáv na trhu prameniacich v schopnosti a možnosti EÚ reagovať na vážnu krízu týkajúcu sa štátnej zadlženosti. Ambiciózne fiškálne reformy, podporené v prípade Grécka vonkajšou finančnou pomocou prostredníctvom programu makroekonomického prispôsobenia, pomohli zastaviť najhoršie otrasy na trhu. Riziká štátnej zadlženosti však zostávajú vysoké, pretože trhy sa aj naďalej sústreďujú na udržateľnosť verejných financií, pričom niektoré vlády majú obmedzený prístup k financovaniu a čelia stúpajúcim nákladom. V tejto súvislosti sa zdá, že v priebehu posledných mesiacov došlo v spôsobe vnímania skutočnosti investormi k posunu, a očakáva sa, že napätie na trhoch so štátnymi dlhopismi bude pretrvávať dlhší čas. Táto revízia v očakávaniach investorov odzrkadľuje nielen rozsah rozpočtových prispôsobení požadovaných v niektorých členských štátoch, ale aj výhľad na relatívne postupné hospodárske oživenie a na trvalo krehký bankový sektor. Národné a nadnárodné záchranné finančné poistky – vrátane EFSM a ENFS – sa zaviedli s cieľom zabrániť nákaze a vybudovať rozhodne nutnú líniu obrany. Tieto opatrenia sú však dočasné a musia sa kombinovať s ďalšími politickými opatreniami s cieľom prebudovať odolnosť finančného systému a obnoviť normálne fungovanie trhu. Súčasné výnimočné okolnosti sú dôvodom nielen na vytvorenie, ale aj udržanie mechanizmov, ako názorne ukazuje nedávna írska žiadosť o podporu EFSM. Príliš rýchle alebo náhle stiahnutie záchranných poistiek by mohlo vyvolať prudké reakcie trhu a znovu rozpútať krízu súvisiacu so štátnou zadlženosťou. Na základe týchto súvislostí Komisia dospela k záveru, že mimoriadne udalosti a okolnosti, ktoré boli dôvodom na prijatie nariadenia č. 407/2010 o zriadení európskeho mechanizmu finančnej stabilizácie, stále existujú a že tento mechanizmus by sa preto mal zachovať. [1] Nariadenie Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010, ktorým sa zriaďuje európsky finančný stabilizačný mechanizmus (Ú. v. EÚ L 118, 12.5.2010, s. 1). [2] Nariadenie Rady (ES) č. 332/2002 z 18. februára 2002, ktorým sa zavádza systém strednodobej finančnej pomoci pre platobné bilancie členských štátov (Ú. v. ES L53, 23.2.2002, s. 1). [3] Opravný rozpočet č 5 na rok 2010 týkajúci sa vytvorenia štruktúry rozpočtu týkajúcej sa európskeho finančného stabilizačného mechanizmu prijal rozpočtový orgán 22. septembra 2010. Návrh listu Komisie na zmenu a doplnenie č. 2/2011, ktorým sa takisto začleňujú tieto zmeny do návrhu rozpočtu na rok 2011, bol rozpočtovému orgánu predložený 11. októbra 2010. [4] Podobná štruktúra už existuje pre nástroj platobných bilancií pre členské štáty, ktoré nepatria do eurozóny. [5] V prípade neplnenia zo strany dlžníka by Komisia najprv získala potrebnú sumu na úhradu dlhovej služby čerpaním zo svojich peňažných zostatkov a v prípade, keď by to nestačilo, čerpaním ďalších peňažných prostriedkov od členských štátov na základe článku 12 nariadenia Rady č. 1150/2000/ES, Euratom z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2007/436/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstva. V druhom kroku by Komisia navrhla zaviesť do rozpočtu peňažnú zálohu. [6] Ďalších 15 mld. EUR na základe nariadenia o platobnej bilancii sa už pridelilo ako vonkajšia finančná pomoc Lotyšsku, Maďarsku a Rumunsku. [7] Pozri napríklad oznámenie Standard & Poor's z 30. júna 2010. [8] Rozhodnutie Európskej centrálnej banky zo 14. mája, ktorým sa ustanovuje program trhu s cennými papiermi (ECB/2010/5) (2010/281/EÚ). [9] Masívna emisná činnosť bánk v dôsledku krízy znamená, že približne 50 % dlhopisov, ktoré sú práve v obehu, dosiahne splatnosť v najbližších troch rokoch [10] Približne 86 % z takmer 600 miliárd eur v bankových štátom zaručených dlhopisoch emitovaných od októbra 2008 do decembra 2009 malo rating na úrovni AAA a tvoria významnú časť celkového objemu dlhopisov, ktoré dosiahnu splatnosť počas roku 2012. [11] To by znamenalo, že pri refinancovaní alebo v prípade novej emisie by tieto dlhové nástroje mali rating samotných bánk a už by nemali rating štátov poskytujúcich záruku.