Návrh smernica európskeho Parlamentu a Rady ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokiaľ ide o banky pridružené k ústredným inštitúciám, niektoré položky vlastných zdrojov, veľkú majetkovú angažovanosť, mechanizmy dohľadu a krízové riadenie {SEK(2008) 2532} {SEK(2008) 2533} /* KOM/2008/0602 v konečnom znení - COD 2008/0191 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 1.10.2008 KOM(2008) 602 v konečnom znení 2008/0191 (COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokiaľ ide o banky pridružené k ústredným inštitúciám, niektoré položky vlastných zdrojov, veľkú majetkovú angažovanosť, mechanizmy dohľadu a krízové riadenie {SEK( 2008) 2532}{SEK(2008) 2533} DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Jednotný finančný trh v EÚ predstavuje rozhodujúci faktor z hľadiska podpory konkurencieschopnosti európskeho hospodárstva a znižovania kapitálových nákladov spoločností. Cieľom Akčného plánu pre finančné služby 1999 – 2005 bolo položiť základy silného finančného trhu v EÚ presadzovaním troch strategických cieľov: - zabezpečenie vnútorného trhu veľkoobchodných finančných služieb; - otvorené a bezpečné retailové trhy a - najmodernejšie pravidlá obozretného podnikania a dohľadu. V súvislosti s tým sa na základe dohody „Bazilej II“ skupiny G-10 prijal v júni 2006 nový rámec kapitálových požiadaviek ako smernica o kapitálových požiadavkách (ďalej len „SKP“), ktorá zahŕňa smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES. Celkovým cieľom tohto návrhu je zabezpečiť, aby nebola ohrozená účinnosť smernice o kapitálových požiadavkách. Revízia sa týka: - revízie pravidiel, ktoré boli prenesené z predchádzajúcich smerníc, ako sú režim veľkej majetkovej angažovanosti a odchýlky od požiadaviek na obozretné podnikanie pre siete bánk; - vypracovania zásad a pravidiel, ktoré neboli formálne upravené na úrovni EÚ, ako zaobchádzanie s hybridnými kapitálovými nástrojmi v rámci pôvodných vlastných zdrojov; - objasnenia rámca dohľadu pre krízové riadenie a zriadenia kolégií na zvýšenie efektívnosti, ako aj účinnosti dohľadu. Revíziu niektorých ďalších oblastí podnietila turbulencia na finančných trhoch, ktorá začala v roku 2007, a jej cieľom je zabezpečiť primeranú ochranu záujmov veriteľov a celkovú finančnú stabilitu. Nezrovnalosti, ktoré sa zistili počas fázy transpozície SKP, je potrebné riešiť, aby nebola ohrozená účinnosť základných cieľov SKP. Väčšina z nich je technickej povahy a bola predmetom osobitných komitologických opatrení. 2. KONZULTÁCIE SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI Od 16. apríla do 17. júna 2008 sa vykonala otvorená internetová konzultácia. Komisia dostala 118 odpovedí. Okrem odpovedí, ktoré respondenti označili za dôverné, sú všetky odpovede dostupné na adrese: http://circa.europa.eu/Public/irc/markt/markt_consultations/library?l=/financial_services/cross-sector_issues&vm=detailed&sb=Title Mnohí respondenti poukázali na tri problémové záležitosti, a preto si zasluhujú osobitnú pozornosť. 2.1. Veľké medzibankové expozície Komisia sa domnieva, že medzibankové expozície nie sú bezrizikové a mali by sa riadiť obozretným spôsobom. Komisia navrhuje, aby sa všetky medzibankové expozície obmedzili na 25 % vlastných zdrojov alebo alternatívny strop 150 miliónov EUR, podľa toho, ktorá hodnota je vyššia. 2.2. Kapitálové požiadavky na sekuritizáciu Konzultačný materiál obsahoval požiadavku, aby originátori mali povinnosť držať určité percento kapitálu na expozície, ktoré sekuritizujú. V reakcii na konzultácie sa teraz navrhuje požiadavka, aby si originátori a sponzori ponechali podiel na rizikách a investori zabezpečili, aby sa to skutočne dodržiavalo. Po zvážení odpovedí na ďalšiu verejnú konzultáciu Komisia trvá na svojej požiadavke preukázateľnej miery náležitej starostlivosti (due diligence) a prísnosti v prípade obchodného modelu „vytvorenia a distribúcie“ (ďalej len model „originate to distribute“). 2.3. Kolégiá orgánov dohľadu V konzultačnom dokumente sa predložila potreba zriadiť „kolégiá“ orgánov dohľadu pre všetky cezhraničné banky a požiadavka, aby orgány dohľadu, ktoré sa zúčastňujú na týchto kolégiách, prerokovali konkrétne otázky a dospeli k dohode pomocou mechanizmu nezáväznej mediácie prostredníctvom Výboru európskych orgánov bankového dohľadu (ďalej len „CEBS“) bez zmeny rozdelenia povinností medzi orgánom dohľadu domovského štátu a orgánom dohľadu hostiteľského štátu. Väčšina zainteresovaných strán považovala tento návrh z rôznych dôvodov za neuspokojivý. Je nevyhnutné, aby kolégiá zostali účinné a efektívne pri dohľade nad bankovými skupinami. Komisia preto zastáva názor, že zosilnené informačné toky by mali byť prípadne doplnené konečným rozhodnutím, aby boli dva základné aspekty zverené orgánu konsolidovaného dohľadu (kapitálové požiadavky piliera 2 a požiadavky týkajúce sa oznamovania). 2.4. Odborné poznatky Od roku 2005 do roku 2007 Komisia adresovala CEBS viaceré výzvy na predloženie odporúčaní týkajúcich sa hybridných kapitálových nástrojov a veľkých majetkových expozícií. Pokiaľ ide o hybridné kapitálové nástroje, CEBS navrhol podmienky, ktoré by mal splniť každý hybridný nástroj, aby sa považoval za prípustný kapitál triedy 1 v EÚ. Pokiaľ ide o veľkú majetkovú angažovanosť, CEBS predložil návrhy k vymedzeniu pojmov, rozsahu uplatňovania režimu veľkej majetkovej angažovanosti, limitom expozície a výpočtu hodnôt expozície. Zásady stanovené v jeho odpovediach sa do veľkej miery zohľadnili. Odporúčania CEBS sú uverejnené na tejto internetovej stránke: http://www.c-ebs.org/Advice/advice.htm Útvary Komisie zriadili aj pracovnú skupinu z členov nominovaných Európskym bankovým výborom, ktorá v rokoch 2007 a 2008 zorganizovala zasadnutia v trvaní viac ako deväť dní. Európsky bankový výbor schválil koncept tohto návrhu na svojom zasadnutí 20. júna 2008. 3. HODNOTENIE VPLYVU Správa o hodnotení vplyvu je dostupná na tejto internetovej stránke: http://ec.europa.eu/internal_market/bank/regcapital/index_en.htm#capitalrequire Celkovo sa posúdilo viac ako 60 rôznych možností politiky. V zhrnutí sa opisujú uprednostnené možnosti politiky v každej zo šiestich problémových oblastí, ktoré sú predmetom hodnotenia vplyvu, a ich očakávaný vplyv na hlavné zainteresované strany. 3.1. Veľká majetková angažovanosť Za najúčinnejší sa považuje upravený záchranný režim založený na limitoch, keďže je špecificky uspôsobený tak, aby reagoval na zistené nedostatky súčasného režimu. Okrem toho je rozdelenie nákladov a prínosov medzi skupiny zainteresovaných strán v prípade tejto možnosti najviac zosúladené. Očakáva sa, že v odvetví bankovníctva sa dosiahnu úspory v oblasti administratívnej záťaže, ktoré prinesie harmonizovanejší režim a jeho lepšie zladenie s režimom solventnosti. Určité druhy investičných spoločností budú vyňaté z rámca pôsobnosti režimu. Podstatné je to, že finančná stabilita sa zlepší vďaka istote, že maximálna expozícia danej úverovej inštitúcie voči tretej strane je obmedzená. 3.2. Hybridné kapitálové nástroje Spoločný európsky regulačný rámec by nedostatky súčasnej situácie vyriešil tak, že by uľahčil konvergenciu medzi členskými štátmi a odvetviami, a tým by prispel k lepším podmienkam spravodlivej hospodárskej súťaže na jednotnom trhu. Jasná regulácia v EÚ zlepší kvalitu kapitálu z hľadiska odvetvia a orgánov dohľadu a poskytne viac možností a likviditu investorom. 3.3. Problémové otázky dohľadu domovským členským štátom a hostiteľským členským štátom a opatrenia krízového riadenia Kolégiá vytvorené z orgánov vykonávajúcich dohľad nad skupinovými subjektmi v rôznych členských štátoch budú riešiť potenciálne konflikty a duplicity úloh orgánov dohľadu. Tomu budú napomáhať posilnené právomoci orgánu konsolidovaného dohľadu. V krízových situáciách budú zainteresované strany využívať výhody vyplývajúce zo zlepšenia spolupráce medzi orgánmi dohľadu a z prehľadnejšieho rozdelenia povinností. Mechanizmy mediácie zabezpečia riešenie sporov a pravidelné výmeny umožnia včasné odhalenie finančného napätia. 3.4. Výnimky z niektorých požiadaviek obozretného podnikania pre bankové siete Je vhodné „zlegalizovať“ situáciu v členských štátoch, ktoré implementovali výnimky podľa článku 3 SKP do svojich právnych systémov po uplynutí lehôt. Pre ostatné členské štáty sa tým môže otvoriť možnosť, aby bankové siete EÚ s aktívami presahujúcimi 311 miliárd EUR a reprezentujúce viac ako 5 mil. členov splnili požiadavky na zaobchádzanie orgánmi dohľadu podľa tohto článku. Tieto siete zvyčajne tvoria družstevné banky, hoci článok 3 sa na ne neobmedzuje. 3.5. Zaobchádzanie s podnikmi kolektívneho investovania v rámci prístupu založeného na interných ratingoch (IRB) Uplatňovanie konkrétnejšie zameraných zvýšení štandardizovaných rizikových váh poskytne správne a rizikovo citlivé alternatívne zaobchádzanie s expozíciami v podnikoch kolektívneho investovania (ďalej len „PKI“), pri ktorom by bolo percentuálne zvýšenie rizikových váh nižšie pri expozíciách s vysokým ratingom a vyššie pri expozíciách s nižším ratingom a expozíciách bez ratingu. 3.6. Kapitálové požiadavky a riadenie rizík pre sekuritizačné pozície Potenciálne konflikty záujmov v modeli „originate to distribute“ by sa mali riešiť zabezpečením toho, aby si originátori a sponzori presunu úverového rizika ponechali istú časť upísaných rizík. Investori preto budú povinní zabezpečiť, aby si originátori a sponzori ponechali významný podiel na rizikách, v každom prípade najmenej 5 % celkovej hodnoty, aby si tak fakticky museli ponechať podiel na rizikách tak originátori a sponzori, ktorí podliehajú právnej úprave SKP, ako aj tí, ktorí jej nepodliehajú. Pevnejší a prísnejší rámec sekuritizácie vrátane prísnejšej náležitej starostlivosti (due diligence) by mal prispieť k zodpovednejšiemu upisovaniu a vyhnutiu sa opakovaným enormným nákladom, ktoré niesli investori a finančné inštitúcie za posledných 18 mesiacov. 4. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Smernica, ktorou sa menia a dopĺňajú súčasné smernice, predstavuje najvhodnejší nástroj. Návrh sa zakladá na článku 47 ods. 2 zmluvy, ktorý predstavuje právny základ na prijímanie opatrení Spoločenstva zameraných na dosiahnutie vnútorného trhu v oblasti finančných služieb. V súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality podľa článku 5 Zmluvy o ES ciele navrhovanej činnosti nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, a preto ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva. Jej ustanovenia neprekračujú rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaných cieľov. Jedine právne predpisy Spoločenstva môžu zabezpečiť, aby úverové inštitúcie a skupiny úverových inštitúcií pôsobiace vo viac ako jednom členskom štáte podliehali rovnakým požiadavkám, pokiaľ ide o dohľad nad obozretným podnikaním, čo zabezpečí podmienky spravodlivej hospodárskej súťaže, zabráni vzniku neodôvodnených nákladov na dodržiavanie podmienok pre cezhraničné činnosti, a tým podporí ďalšiu integráciu jednotného trhu. Činnosť Spoločenstva zabezpečí aj vysokú úroveň finančnej stability v EÚ. Týmto návrhom sa nezvyšuje administratívna záťaž členských štátov alebo hospodárskych subjektov. Naopak, zjednodušuje sa režim veľkej majetkovej angažovanosti a znižujú sa požiadavky týkajúce sa oznamovania. Harmonizácia zaobchádzania s hybridnými kapitálovými nástrojmi takisto vedie k zjednodušeniu, a tým k zníženiu administratívnej záťaže pre banky, ktoré pôsobia cezhranične. 5. VPLYV NA ROZPOčET Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Spoločenstva. 6. PODROBNÉ VYSVETLENIE NÁVRHU 6.1. Hybridný kapitál (kapitola 2 oddiel 1 smernice 2006/48/ES) Hybridné kapitálové nástroje (hybridy) sú cenné papiere, ktoré majú prvky majetkových, ako aj dlhových nástrojov. Účelom emisie týchto nástrojov je kryť kapitálové potreby bánk a súčasne vyhovieť triede investorov, ktorá je ochotná prijať vyššie riziko ako riziko spojené s (dlhovými) produktmi s pevným príjmom, a ktorá preto očakáva aj vyšší výnos. Tieto nástroje sú zvyčajne navrhnuté tak, aby na účely regulácie spĺňali požiadavky, aby sa považovali za „pôvodné vlastné zdroje“. Skutočnosť, že neexistujú právne predpisy na úrovni EÚ, viedla k rozdielnym kritériám a limitom prípustnosti v EÚ. To vedie k nerovnakým podmienkam hospodárskej súťaže a k možnosti regulačnej arbitráže pre banky pôsobiace v oblasti jednotného trhu, keďže rozdiely v zaobchádzaní medzi členskými štátmi vplývajú na náklady emisie hybridných kapitálových nástrojov. 6.1.1. Rozdiel medzi „základnou“ zložkou vlastných zdrojov bánk a hybridmi prípustnými v pôvodných vlastných zdrojoch bánk (článok 57 písm. a) a ca) smernice 2006/48/ES) Do dnešného dňa neexistuje jasná terminológia opisujúca hybridné nástroje prípustné ako pôvodné vlastné zdroje bánk („kapitál triedy 1“). Keďže zoznam špecifických nástrojov v smernici rýchlo zastaráva v dôsledku neustálej inovácie, vypracovali sa zásady, ktoré definujú hybridy prípustné ako pôvodné vlastné zdroje. Základný kapitál v rámci pôvodných vlastných zdrojov bánk zahŕňa všetky nástroje, ktoré sú uvedené vo vnútroštátnom vymedzení vlastného imania, úplne absorbujú straty pri bežnej činnosti a pri likvidácii predstavujú najpodriadenejšiu pohľadávku. Tieto nástroje by konkrétnejšie mali predstavovať „poslednú obrannú líniu“ pre každú banku pri bežnej činnosti a pri likvidácii. Tieto nástroje sú zvyčajne kmeňové akcie a zodpovedajúce ážia, ale vo všeobecnejšej rovine akýkoľvek nástroj, ktorý neposkytuje prednostné práva v prípade negatívnych hospodárskych výsledkov. Existujú však aj nástroje, ktoré nepatria do tohto rámca, napríklad prioritné akcie, ktoré poskytujú prednostné práva na platbu dividend a pri likvidácii, a preto sú zahrnuté do kategórie hybridov. 6.1.2. Kritériá prípustnosti (článok 63a smernice 2006/48/ES) Na to, aby sa hybridy uznali ako „pôvodné vlastné zdroje“, musia absorbovať straty, umožniť zrušenie platby v čase napätia, byť hlboko podriadené pri likvidácii a musia byť trvalo dostupné, aby neexistovala pochybnosť, že môžu poskytnúť podporu vkladateľom a iným veriteľom v čase napätia. Tieto kritériá boli dohodnuté na úrovni G-10 a oznámené v tlačovej správe z roku 1998, ale neboli transponované do právnych predpisov EÚ. Prípustné nástroje spĺňajú podmienku trvalosti, pokiaľ sú buď časovo neobmedzené, alebo ich pôvodná splatnosť je dlhšia ako 30 rokov. Môžu byť však vypovedateľné skôr, ale len z iniciatívy emitenta a so súhlasom orgánu dohľadu, a ak sa nahradia kapitálom rovnakej kvality, pokiaľ orgán dohľadu nerozhodne, že je k dispozícii primeraný kapitál. Orgány dohľadu by mali mať tiež právomoc pozastaviť splácanie termínovaných nástrojov v závislosti od solventnosti banky. Prípustné nástroje by mali tiež umožniť zrušiť platby alebo ich splatiť, pokiaľ sú splnené minimálne kapitálové požiadavky. Prípustné nástroje nesmú byť kumulatívne, t. j. akákoľvek nezaplatená suma by mala prepadnúť a nemala by byť viac dlžná ani splatná. Alternatívny mechanizmus platby vo „vecnej“ forme by však mal byť povolený (napr. emisiou nových akcií) za presných podmienok stanovených orgánom dohľadu (príslušné náklady pritom znášajú akcionári znížením hodnoty svojich akcií). Prípustné nástroje by mali absorbovať straty pri likvidácii, ale mali by taktiež pomôcť inštitúcii, aby pokračovala v prevádzke pri bežnej činnosti, a nemali by brániť rekapitalizácii emitenta. Hybridy by mali byť preto nadriadené len voči kmeňovému akciovému kapitálu a podriadené voči hybridom zahrnutým do dodatočných vlastných zdrojov banky. 6.1.3. Kvantitatívne limity (článok 66 smernice 2006/48/ES) Banky a investičné spoločnosti by nemali vo veľkej miere využívať hybridné kapitálové nástroje na úkor „základných“ zložiek uvedených v článku 57 písm. a). Na tento účel Komisia navrhuje štruktúru založenú na limitoch a obsahujúcu rôzne kategórie. Hlavné kritérium rozlišovania medzi kategóriami, prevoditeľnosť hybridov v prípade potreby, poskytuje stimul na tvorbu hybridov, ktoré vedú k vyššej kvalite kapitálu počas kríz (t. j. vyšším podielom základného kapitálu). Orgány dohľadu môžu v naliehavých situáciách dočasne upustiť od limitov. S najpodriadenejšími nástrojmi úverovej inštitúcie, ktorá nemá podľa vnútroštátnych právnych predpisov vlastníkov alebo akcionárov, napríklad s členskými certifikátmi niektorých družstevných bánk, by sa malo zaobchádzať ako s prevoditeľnými hybridmi, pokiaľ bol príslušný kapitál splatený a radí sa za všetky ostatné pohľadávky. 6.1.4. Prechodné ustanovenia (článok 154 ods. 8 a 9 smernice 2006/48/ES) Komisia uznáva dôležitosť hybridov ako významného zdroja financovania a potrebu obmedziť vplyv novej právnej úpravy. V záujme toho tento návrh povoľuje spoločnostiam, ktoré nespĺňajú nový súbor kvantitatívnych limitov, aby sa postupne prispôsobili novým pravidlám počas obdobia 30 rokov. 6.1.5. Ustanovenia o zverejňovaní informácií (príloha XII časť 2 bod 3 písm. a) a b) smernice 2006/48/ES) Po ustanovení kritérií prípustnosti hybridných kapitálových nástrojov ako pôvodných vlastných zdrojov je potrebné primerane zmeniť a doplniť prílohu XII. Tieto zmeny sa zahrnú do tohto návrhu. Od bánk sa vyžaduje, aby zverejňovali osobitné informácie o hybridoch, najmä o hybridoch, ktoré sú prípustné len v prechodnom období. 6.2. Veľká majetková angažovanosť Súčasné ustanovenia SKP sa zakladajú na všeobecnej domnienke, že banky rozkladajú svoje expozície voči svojim klientom. Napriek tomu však inštitúcie ešte stále môžu mať angažovanosť voči tomu istému klientovi alebo skupine prepojených klientov. V extrémnych situáciách to môže viesť k strate celej expozície alebo jej časti. Cieľom režimu veľkej majetkovej angažovanosti je zabrániť, aby inštitúcii vznikli neprimerane veľké straty v dôsledku zlyhania individuálneho klienta (alebo skupiny prepojených klientov) z dôvodu vzniku nepredvídaných udalostí. V záujme vyriešenia tohto problému vydala Európska komisia v roku 1987 odporúčanie[1], za ktorým nasledovala v roku 1992 smernica[2]. Vzhľadom na obmedzený počet a rozsah zmien vykonaných v čase prijatia SKP nebol režim veľkej majetkovej angažovanosti prehodnotený 16 rokov. S cieľom zohľadniť túto skutočnosť sa v článku 119 smernice 2006/48/ES a článku 28 ods. 3 smernice 2006/49/ES vyžaduje, aby sa hlbšie preskúmali existujúce požiadavky „spolu s vhodnými návrhmi“, ktoré sa majú predložiť Európskemu parlamentu a Rade. Súčasné ustanovenia SKP majú niekoľko nedostatkov: vysoké náklady pre odvetvie vrátane neodôvodnených nákladov na dodržiavanie podmienok pre niektoré druhy investičných spoločností a skutočnosť, že neexistuje dostatočná jasnosť a podmienky spravodlivej hospodárskej súťaže. Súčasný režim navyše účinne nerieši zlyhanie trhu súvisiace s niektorými druhmi expozícií (napr. expozícií voči inštitúciám), čo znamená vyššiu záťaž pre daňových poplatníkov a kapitálovú neefektívnosť. Tieto nedostatky sa riešia zrušením vnútroštátnych právomocí tam, kde je to možné, vyňatím niektorých druhov investičných spoločností z režimu, lepším zosúladením uplatňovaných metód s metódami uplatňovanými na účely kapitálovej primeranosti, zlepšením právnej istoty prostredníctvom spresnenia definícií a úpravou zaobchádzania s niektorými druhmi expozícií (napr. expozície voči inštitúciám). 6.2.1. Vymedzenie pojmov (článok 4 bod 45 a článok 106 smernice 2006/48/ES) Pokiaľ ide o pojem prepojených klientov vymedzený v článku 4, orgány dohľadu sa až doteraz sústredili len na stranu aktív príslušných subjektov s cieľom zistiť, či sa jeden subjekt môže ocitnúť v problémoch so splácaním z dôvodu finančných problémov druhého subjektu. Súčasný trhový vývoj ukázal, že dva alebo viac podnikov môže byť finančne závislých (a predstavovať významné riziká) z dôvodu, že sú financované tou istou účelovou spoločnosťou. Tento návrh preto zohľadňuje nielen riziko, ktoré vyplýva z podnikateľskej činnosti a aktív dvoch subjektov, ale aj z ich pasív alebo financovania. 6.2.2. Zjednodušenie režimu veľkej majetkovej angažovanosti (kapitola 2 oddiel 5 smernice 2006/48/ES) Požiadavky týkajúce sa oznamovania v článku 110 sa zjednodušili a zosúladili. V tom spočívala jedna z hlavných sťažností odvetvia na súčasný režim. Požiadavka priebežného oznamovania bola odstránená a inštitúcie uplatňujúce IRB prístup musia na konsolidovanom základe oznamovať 20 najväčších expozícií, ktoré nie sú oslobodené od oznamovacej povinnosti. Súčasné limity veľkej majetkovej angažovanosti sú rôznorodé. Táto štruktúra sa zjednodušuje v článku 111 na jediný limit vo výške 25 %. Zoznam výnimiek v článku 113 je v súčasnosti dlhý a vytvára zaťažujúce rozdiely medzi členskými štátmi a nerovnaké podmienky hospodárskej súťaže. Jediné výnimky, ktoré zostávajú, sú expozície voči štátu, regionálnym vládam a miestnym orgánom, expozície odrážajúce typickú povahu družstevných bánk, vnútroskupinové expozície, ak sú oslobodené na základe režimu solventnosti, expozície zaistené určitým kolaterálom a expozície vyplývajúce z nevyčerpaných úverových facilít, pod podmienkou, že skutočne čerpaná úverová facilita nepresahuje predpísaný limit. Súčasné využívanie rôznych metód výpočtu a metód zmierňovania rizika nezlepšilo transparentnosť výsledkov, ktoré majú hodnotiť finančné spoločnosti a ich orgány dohľadu. V článkoch 114, 115 a 117 sa metódy čo možno najviac objasňujú a harmonizujú s metódami uplatňovanými pre režim kapitálovej primeranosti. V záujme zvýšenia pružnosti spoločností sa súčasné vnútroštátne právomoci uplatňovať príslušné metódy transformovali do možností pre samotné inštitúcie. 6.2.3. Medzibankové expozície (článok 111 smernice 2006/48/ES) Medzibankové expozície prinášajú výrazné riziko, keďže banky, aj keď sú regulované, môžu zlyhať. Zlyhanie jednej inštitúcie môže spôsobiť zlyhanie ďalších inštitúcií s možnosťou spôsobenia systémovej krízy. Veľké medzibankové expozície vyžadujú z toho dôvodu veľmi obozretné riadenie. Keďže traumatická strata z expozície voči inštitúcií môže byť rovnako tvrdá ako z akejkoľvek inej expozície, Komisia dospela k záveru, že súčasný režim, založený na zložitej kombinácii rizikových váh a na diferenciácii podľa splatnosti, nie je dostatočne obozretný. Za daných okolností Komisia po zohľadnení výsledkov analýzy zameranej na preskúmanie nákladov a výhod viacerých dostupných regulačných prístupov dospela k záveru, že je prospešné zaobchádzať s medzibankovými expozíciami ako s akýmikoľvek inými expozíciami, bez ohľadu na ich splatnosť. Komisia vyriešila osobitné otázky tak, že povolila alternatívny strop 150 miliónov EUR a povolila výnimky pre banky pôsobiace v sieťach, pre sporiteľne za určitých podmienok a v prípade určitých typov expozícií spojených s transakciami zúčtovania a vysporiadania. 6.2.4. Oslobodenie pre určité investičné spoločnosti (článok 28 smernice 2006/49/ES) Súčasný režim kladie na investičné spoločnosti neopodstatnenú záťaž vo forme nákladov na dodržiavanie podmienok bez poskytnutia akýchkoľvek zjavných výhod pre spoločnosť. Preto sa navrhuje oslobodiť investičné spoločnosti „s obmedzenou licenciou“ a „obmedzenými činnosťami“ z režimu veľkej majetkovej angažovanosti v smernici 2006/49/ES. 6.3. Mechanizmy dohľadu 6.3.1. Výmena informácií a spolupráca – články 40, 42a, 42b, 49 a 50 smernice 2006/48 V krízových situáciách má plynulá a slobodná mnohostranná výmena informácií osobitnú dôležitosť. V článku 42a sa preto navrhuje, aby sa zlepšili práva na informácie orgánov dohľadu nad systémovo dôležitými pobočkami hostiteľskej krajiny, a v článkoch 49 a 50, aby sa stanovil právny rámec pre poskytovanie informácií ministerstvám financií a centrálnym bankám. V článku 42a návrhu sa ustanovuje vymedzenie pojmu „systémovo dôležité pobočky“. Prístup k relevantným informáciám bude uľahčený zapojením orgánov dohľadu nad systémovo dôležitými pobočkami do kolégií orgánov dohľadu. O tomto zapojení rozhodne orgán konsolidovaného dohľadu v závislosti od problémov, ktoré sa majú prediskutovať. V článku 40 ods. 3 sa tým, že sa požaduje od orgánov, aby venovali pozornosť dôsledkom ich rozhodnutí na finančnú stabilitu v ostatných členských štátoch, naznačuje európsky rozmer rozhodnutí orgánov dohľadu, ktorý je rozhodujúci pre podporu spolupráce medzi orgánmi. 6.3.2. Kolégiá orgánov dohľadu – články 42a, 129 a 131a (nové) smernice 2006/48 Cieľom navrhovaných zmien a doplnení je posilniť efektívnosť a účinnosť dohľadu nad cezhraničnými bankovými skupinami tým, že požadujú: - zriadenie kolégií orgánov dohľadu na účely zjednodušenia úloh orgánu konsolidovaného dohľadu a orgánov dohľadu hostiteľských členských štátov, - pri dohľade nad skupinou spoločné rozhodnutie o dvoch základných aspektoch dohľadu (pilier 2 a požiadavky týkajúce sa oznamovania), pričom posledné slovo má orgán konsolidovaného dohľadu. To je spojené s mechanizmom mediácie v prípade nezhody, - od príslušných orgánov zapojených do dohľadu nad skupinou, aby v rámci bankovej skupiny jednotne uplatňovali požiadavky na obozretné podnikanie podľa tejto smernice. Orgány konsolidovaného dohľadu budú povinné informovať CEBS o činnostiach kolégií s cieľom vypracovať jednotné prístupy pre všetky kolégiá. Kolégiá sa budú vyžadovať aj v prípade orgánov dohľadu, ktoré dohliadajú na cezhraničné subjekty, ktoré nemajú dcérske spoločnosti v ostatných členských štátoch, ale majú systémovo dôležité pobočky. 6.4. Technické zmeny a doplnenia 6.4.1. Odchýlky pre úverové inštitúcie pridružené k ústrednej inštitúcii (článok 3 smernice 2006/48/ES) V článku 3 smernice 2006/48/ES sa navrhuje zrušiť lehoty (dátumy 15. december 1977 a 15. december 1979), ktoré obmedzujú jej uplatňovanie. Nedávne pristúpenie nových členských štátov odhalilo potrebu stanoviť v tomto článku odchýlky dostupné pre všetky členské štáty, nielen pre tie, ktoré pristúpili k EÚ pred troma desaťročiami. 6.4.2. Kapitálové požiadavky na investície v podnikoch kolektívneho investovania (článok 87 smernice 2006/48/ES) Úverové inštitúcie zastávali názor, že kapitálové požiadavky na investície v podnikoch kolektívneho investovania (PKI), napríklad podielových fondoch, boli príliš prísne podľa IRB prístupu v tých prípadoch, keď banky nemôžu alebo nechcú poskytnúť interný rating pre expozíciu držanú podnikom kolektívneho investovania. Návrh značne znižuje kapitálové požiadavky v prípade menej rizikových aktív držaných podnikom kolektívneho investovania, ale zachováva vysoké kapitálové požiadavky, ak sú aktíva buď vysoko rizikové, ale skutočné riziko nie je známe. Toto ustanovenie naďalej odrádza od toho, aby sa neznáme riziká v súvahe banky skrývali za investície v PKI bez primeraných kapitálových požiadaviek. 6.4.3. Sekuritizácia (nový článok 122a smernice 2006/48/ES) Potenciálny konflikt záujmov v modeli „originate to distribute” sa musí vyriešiť zabezpečením toho, aby si originátori a sponzori menej prehľadných nástrojov prevodu úverového rizika ponechali podiel na riziku, ktoré sa prenáša na investorov. Z toho dôvodu by sa malo od investorov vyžadovať, aby zaistili, aby si originátori a sponzori ponechali významný podiel na rizikách (najmenej 5 %), aby si tak fakticky museli ponechať podiel na rizikách tak originátori a sponzori, ktorí podliehajú právnej úprave SKP, ako aj tí, ktorí jej nepodliehajú. Táto požiadavka by sa mala doplniť zabezpečením toho, aby boli investori podrobne informovaní o hlavných rizikách a komplexných štrukturálnych vlastnostiach toho, čo nakupujú. Investori musia mať k dispozícii podrobné informácie, aby mohli prijímať informované rozhodnutia. 6.4.4. Úverové riziko zmluvnej strany (príloha III a článok 150 smernice 2006/48/ES) V tejto prílohe sa stanovujú podrobnosti metód výpočtu kapitálových požiadaviek na úverové riziko zmluvnej strany. Navrhované technické zmeny a doplnenia sú zamerané na odstránenie mnohých ťažkostí zistených počas fázy transpozície SKP. Tieto zmeny výrazne nemenia obsah prílohy, ale spresňujú a zjednodušujú jej uplatňovanie. Budúce technické zmeny a doplnenia prílohy III by sa mali prijať v rámci komitologického postupu. V súčasnosti sa vykonávacie právomoci výslovne nevzťahujú na túto prílohu. 6.4.5. Riziko likvidity (prílohy V a XI smernice 2006/48/ES) Súčasná nepokojná situácia na trhu zdôraznila skutočnosť, že likvidita predstavuje kľúčový faktor zdravia bankového sektora. Navrhovanými zmenami sa implementuje práca, ktorú vykonali CEBS a Bazilejský výbor pre bankový dohľad pri tvorbe správnych zásad riadenia rizika likvidity. Navrhované zmeny prílohy V zdôrazňujú potrebu, aby predstavenstvá stanovili primeranú úroveň tolerancie voči riziku likvidity. Navrhované zmeny prílohy XI sú zamerané na zabezpečenie vhodného stimulu pre banky, aby lepšie pochopili svoj profil rizika likvidity. To si vyžaduje, aby vnútroštátne orgány dohľadu pomohli spoločnostiam pochopiť ich profily rizika likvidity, a nevylučuje sa možnosť využívať v istej miere internú metodiku na účely dohľadu. Vzhľadom na závažné zmeny zavedené týmito úpravami je vhodné zahrnúť tieto zmeny a doplnenia do tohto návrhu. 2008/0191 (COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokiaľ ide o banky pridružené k ústredným inštitúciám, niektoré položky vlastných zdrojov, veľkú majetkovú angažovanosť, mechanizmy dohľadu a krízové riadenie (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 47 ods. 2, so zreteľom na návrh Komisie[3], so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[4], so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky[5], so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[6], konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy[7], keďže: (1) Článkom 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií[8] sa členským štátom umožňuje, aby ustanovili osobitné režimy obozretného podnikania pre úverové inštitúcie, ktoré sú trvale pridružené k ústrednému orgánu od 15. decembra 1977, za predpokladu, že tieto režimy boli zavedené do vnútroštátnych právnych predpisov najneskôr 15. decembra 1979. Tieto lehoty bránia členským štátom, a to najmä tým, ktoré pristúpili k Európskej únii od roku 1980, zaviesť rovnaké režimy pre podobné pridruženia úverových inštitúcií, ktoré boli na ich územiach zriadené neskôr. Je preto vhodné zrušiť lehoty stanovené v článku 3 s cieľom zabezpečiť rovnaké podmienky hospodárskej súťaže medzi úverovými inštitúciami v členských štátoch. Výbor európskych orgánov bankového dohľadu by mal poskytnúť nezáväzné usmernenia, aby sa v tejto súvislosti podporilo zosúlaďovanie postupov dohľadu. (2) Hybridné kapitálové nástroje hrajú dôležitú úlohu pri priebežnom riadení kapitálu úverových inštitúcií. Tieto nástroje umožňujú úverovým inštitúciám dosiahnuť diverzifikovanú kapitálovú štruktúru a získať prístup k širokému okruhu finančných investorov. Dňa 28. októbra 1998 prijal Bazilejský výbor pre bankový dohľad dohodu o kritériách prípustnosti, ako aj o limitoch zahrnutia určitých druhov hybridných kapitálových nástrojov do pôvodných vlastných zdrojov úverových inštitúcií. (3) Je preto dôležité stanoviť kritériá prípustnosti, ktoré musia splniť tieto kapitálové nástroje, aby sa mohli použiť ako pôvodné vlastné zdroje úverových inštitúcií, a zosúladiť ustanovenia smernice 2006/48/ES s touto dohodou. Zmeny a doplnenia prílohy XII k smernici 2006/48/ES priamo vyplývajú z ustanovenia týchto kritérií. Kritériá prípustnosti by sa mali vzťahovať na najpodriadenejšie nástroje úverovej inštitúcie, ktorá nemá podľa vnútroštátnych právnych predpisov vlastníkov ani akcionárov, akými sú niektoré členské certifikáty družstevných bánk, pokiaľ bol príslušný kapitál splatený a radí sa za všetky ostatné pohľadávky. (4) V snahe predísť zlyhaniu trhov a zabezpečiť kontinuitu celkovej úrovne vlastných zdrojov je vhodné vymedziť osobitný prechodný mechanizmus pre nový režim hybridných kapitálových nástrojov. (5) Na účely posilnenie rámca Spoločenstva pre riadenie kríz je dôležité, aby príslušné orgány efektívne koordinovali svoju činnosť s ostatnými príslušnými orgánmi, a podľa potreby s centrálnymi bankami. V záujme zlepšenia efektívnosti dohľadu nad obozretným podnikaním materských úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v Spoločenstve, a s cieľom umožniť príslušným orgánom lepšie vykonávanie dohľadu nad bankovou skupinou na konsolidovanom základe, by mali byť činnosti dohľadu koordinované účinnejším spôsobom. Mali by sa preto zriadiť kolégiá orgánov dohľadu. Zriadenie kolégií by nemalo mať vplyv na práva a povinnosti príslušných orgánov podľa smernice 2006/48/ES. Ich zriadenie by malo predstavovať nástroj lepšej spolupráce, ktorou dosiahnu príslušné orgány dohodu o hlavných úlohách dohľadu. Kolégiá by mali uľahčiť vykonávanie priebežného dohľadu a zvládnutie krízových situácií. Orgán konsolidovaného dohľadu môže spolu s ostatnými členmi kolégia rozhodnúť o organizovaní stretnutí alebo činností, ktoré nie sú predmetom všeobecného záujmu, a teda stanoviť účasť podľa potreby. (6) Mandáty príslušných orgánov by mali zohľadniť rozmer Spoločenstva. Príslušné orgány by mali preto zohľadniť vplyv svojich rozhodnutí na stabilitu finančného systému vo všetkých ostatných členských štátoch. (7) Príslušné orgány by mali byť schopné zapojiť sa do kolégií zriadených na účely dohľadu nad úverovými inštitúciami, ktorých materská inštitúcia má sídlo v tretej krajine. Výbor európskych orgánov bankového dohľadu by mal podľa potreby poskytnúť nezáväzné usmernenia a odporúčania s cieľom zlepšiť zbližovanie postupov dohľadu podľa smernice 2006/48/ES. (8) Informačný deficit medzi príslušným orgánom domovského štátu a príslušným orgánom hostiteľského štátu sa môže prejaviť ako škodlivý pre finančnú stabilitu v hostiteľskom členskom štáte. Právo na informácie orgánov dohľadu hostiteľského štátu, najmä pri kríze systémovo dôležitých pobočiek, je preto potrebné posilniť. Na tento účel by sa mali vymedziť systémovo dôležité pobočky. Príslušné orgány by mali zasielať informácie, ktoré sú dôležité z hľadiska výkonu úloh centrálnych bánk a ministerstiev financií v súvislosti s finančnými krízami. (9) Nadmerná koncentrácia expozícií voči jednému klientovi alebo skupine prepojených klientov môže mať za následok neprijateľné riziko straty. Takáto situácia sa môže považovať za ohrozenie platobnej schopnosti úverovej inštitúcie. Monitorovanie a kontrola veľkej majetkovej angažovanosti úverovej inštitúcie by mali byť preto neoddeliteľnou súčasťou jej dohľadu. (10) Súčasný režim veľkej majetkovej angažovanosti pochádza z roku 1992. Existujúce požiadavky na veľkú majetkovú angažovanosť uvedené v smernici 2006/48/ES a v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES zo 14. júna 2006 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií[9] by sa mali preto prehodnotiť. (11) Keďže úverové inštitúcie sú na vnútornom trhu zapojené v priamej hospodárskej súťaži, základné pravidlá monitorovania a kontroly veľkej majetkovej angažovanosti úverových inštitúcií by sa mali ďalej zosúladiť. S cieľom znížiť administratívne zaťaženie úverových inštitúcií by sa mal znížiť počet možností pre členské štáty, pokiaľ ide o veľkú majetkovú angažovanosť. (12) Pri posudzovaní existencie skupiny prepojených klientov, a tým expozícií predstavujúcich jediné riziko, je dôležité zohľadniť aj riziká vyplývajúce zo spoločného zdroja významného financovania poskytnutého úverovou inštitúciou alebo investičnou spoločnosťou samotnou, jej finančnou skupinou alebo jej prepojenými stranami. (13) Hoci je žiaduce založiť výpočet hodnoty expozície na výpočte ustanovenom na účely minimálnych požiadaviek na vlastné zdroje, je vhodné prijať pravidlá monitorovania veľkej majetkovej angažovanosti bez uplatnenia váženia rizík alebo stanovenia stupňov rizík. Postupy zmierňovania úverového rizika uplatňované v režime solventnosti boli navyše navrhnuté na základe predpokladu dobre diverzifikovaného úverového rizika. V prípade veľkej majetkovej angažovanosti, ktorá sa týka koncentrácie rizika voči jedinému klientovi, úverové riziko nie je dobre diverzifikované. Účinky týchto postupov by mali preto podliehať zárukám obozretného podnikania. V súvislosti s tým je potrebné stanoviť účinnú realizáciu náhrady zabezpečenia na účely veľkej majetkovej angažovanosti. (14) Keďže strata vyplývajúca z expozície voči úverovým inštitúciám alebo investičnej spoločnosti môže byť rovnako ťažká ako strata z akejkoľvek inej expozície, s týmito expozíciami by sa malo zaobchádzať a mali by sa oznamovať tak, ako akékoľvek iné expozície. (15) Je dôležité, aby sa odstránil nesúlad medzi záujmami podnikov, ktoré spracujú úvery do podoby obchodovateľných cenných papierov a iných finančných nástrojov (originátori), a záujmami podnikov, ktoré investujú do týchto cenných papierov alebo nástrojov (investori). Z uvedeného dôvodu je nevyhnutné, aby si originátori ponechali expozíciu voči riziku v prípade predmetných úverov. Najmä v tých prípadoch, keď sa úverové riziko prenáša prostredníctvom sekuritizácie, by sa mali investori rozhodovať len s náležitou starostlivosťou (due diligence), k čomu potrebujú primerané informácie o sekuritizáciách. (16) Príloha III k smernici 2006/48/ES by sa mala upraviť s cieľom spresniť určité ustanovenia v záujme zlepšenia zbližovania postupov dohľadu. (17) Vývoj trhu v poslednom období zdôraznil fakt, že riadenie rizika likvidity predstavuje rozhodujúci faktor zdravia úverových inštitúcií. Kritériá stanovené v prílohách V a XI k smernici 2006/48/ES by sa mali posilniť s cieľom zosúladiť tieto ustanovenia s prácou vykonávanou Výborom európskych orgánov bankového dohľadu a Bazilejským výborom pre bankový dohľad. (18) Opatrenia potrebné na vykonávanie smernice 2006/48/ES by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu[10]. (19) Komisia by konkrétne mala byť splnomocnená na vykonanie zmien a doplnení prílohy III k smernici 2006/48/ES s cieľom zohľadniť vývoj na finančných trhoch alebo v účtovných normách či požiadavkách zohľadňujúcich právne predpisy Spoločenstva, alebo so zreteľom na zbližovanie postupov dohľadu, a zmeniť percentá uvedené v článku 111 ods. 1 uvedenej smernice s cieľom zohľadniť vývoj na finančných trhoch. Keďže tieto opatrenia majú všeobecnú pôsobnosť a ich cieľom je zmeniť nepodstatné prvky smernice 2006/48/ES, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou, ustanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES. (20) Keďže ciele navrhovanej činnosti, ktorými sú najmä stanovenie pravidiel týkajúcich sa začatia a výkonu podnikania úverových inštitúcií a dohľadu nad ich obozretným podnikaním, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, pretože si to vyžaduje harmonizáciu veľkého množstva rôznych predpisov, ktoré v súčasnosti platia v právnych systémoch rôznych členských štátov, a preto ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov. (21) Smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť, PRIJALI TÚTO SMERNICU: Článok 1 Zmeny a doplnenia smernice 2006/48/ES Smernica 2006/48/ES sa mení a dopĺňa takto: 1. Článok 3 ods. 1 sa mení a dopĺňa takto: a) Úvodná veta prvého pododseku sa nahrádza takto: „Jedna úverová inštitúcia alebo viac úverových inštitúcií, ktoré sa nachádzajú v tom istom členskom štáte a ktoré sú trvalo pridružené k ústrednému orgánu, ktorý nad nimi vykonáva dohľad a ktorý je zriadený v tom istom členskom štáte, môžu byť oslobodené od požiadaviek stanovených v článku 7 a článku 11 ods. 1, ak ich vnútroštátne právne predpisy stanovujú, že:“ b) Druhý a tretí pododsek sa zrušujú. 2. Článok 4 sa mení a dopĺňa takto: a) Bod 6 sa nahrádza takto: „6. inštitúcie na účely hlavy V kapitoly 2 oddielov 2, 3 a 5 sú inštitúcie ako sú vymedzené v článku 3 ods. 1 písm. c) smernice 2006/49/ES; b) Bod 45 písm. b) sa nahrádza takto: „b) dve alebo viaceré fyzické alebo právnické osoby, medzi ktorými nie je žiadny vzťah kontroly v zmysle písmena a), ale ktoré sa majú považovať za jedno riziko, pretože sú natoľko prepojené, že ak sa jedna z nich dostane do finančných problémov, najmä do ťažkostí s financovaním alebo splácaním, je pravdepodobné, že sa do ťažkostí s financovaním alebo splácaním dostane aj druhá, resp. všetky ostatné.“ c) Dopĺňa sa tento bod 48: „48. „orgán konsolidovaného dohľadu“ znamená príslušný orgán zodpovedný za výkon dohľadu na konsolidovanom základe nad materskými úverovými inštitúciami v EÚ a úverovými inštitúciami kontrolovanými materskými finančnými holdingovými spoločnosťami v EÚ.“ 3. V článku 40 sa dopĺňa tento odsek 3: „3. Príslušné orgány v jednom členskom štáte zohľadnia potenciálny vplyv svojich rozhodnutí na stabilitu finančného systému vo všetkých ostatných dotknutých členských štátoch, a najmä v krízových situáciách.“ 4. Vkladá sa tento článok 42a: „Článok 42a 1. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu môžu podať žiadosť orgánu konsolidovaného dohľadu, ak sa uplatňuje článok 129 ods. 1, alebo príslušným orgánom domovského členského štátu, aby sa pobočka úverovej inštitúcie považovala za systémovo dôležitú. V žiadosti uvedú dôvody, prečo sa má pobočka považovať za systémovo dôležitú, s osobitným ohľadom na tieto skutočnosti: a) či podiel pobočky úverovej inštitúcie na trhu z hľadiska vkladov presahuje v hostiteľskom členskom štáte 2 %; b) pravdepodobný vplyv pozastavenia alebo zastavenia činnosti úverovej inštitúcie na platobný systém, zúčtovací systém a systém vysporiadania v hostiteľskom členskom štáte; c) veľkosť a dôležitosť pobočky z hľadiska počtu klientov v súvislosti s bankovým alebo finančným systémom hostiteľského členského štátu. Príslušné orgány domovského a hostiteľského členského štátu, a ak sa uplatňuje článok 129 ods. 1, orgán konsolidovaného dohľadu, vyvinú v rámci svojich právomocí maximálne úsilie na dosiahnutie spoločného rozhodnutia o označení pobočiek za systémovo dôležité. Ak sa nedosiahne spoločné rozhodnutie do dvoch mesiacov od prijatia žiadosti podľa prvého pododseku, príslušné orgány hostiteľského členského štátu prijmú do ďalších dvoch mesiacov vlastné rozhodnutie o tom, či je pobočka systémovo dôležitá. Pri prijímaní rozhodnutia zohľadnia názory a výhrady orgánu konsolidovaného dohľadu alebo príslušných orgánov domovského členského štátu. Rozhodnutia uvedené v treťom a štvrtom pododseku majú podobu dokumentu obsahujúceho plne odôvodnené rozhodnutie, ktorý sa zašle dotknutým príslušným orgánom, uznávajú sa ako rozhodujúce a sú uplatňované príslušnými orgánmi v dotknutých členských štátoch. Označenie pobočky za systémovo dôležitú nemá vplyv na práva a povinnosti príslušných orgánov podľa tejto smernice. 2. Príslušné orgány domovského členského štátu oznamujú príslušným orgánom hostiteľského členského štátu, v ktorom je systémovo dôležitá pobočka zriadená, informácie uvedené v článku 132 ods. 1 písm. c) a d) a vykonávajú úlohy uvedené v článku 129 ods. 1 písm. c) v spolupráci s príslušnými orgánmi hostiteľského členského štátu. Ak sa príslušný orgán domovského členského štátu dozvie o kritickej situácii v úverovej inštitúcii podľa článku 130 ods. 1, čo najskôr upozorní orgány uvedené v štvrtom odseku článku 49 a v článku 50. 3. Ak sa článok 131a neuplatňuje, príslušné orgány, ktoré vykonávajú dohľad nad úverovou inštitúciou so systémovo dôležitými pobočkami v ostatných členských štátoch, zriadia a vedú kolégium orgánov dohľadu s cieľom uľahčiť spoluprácu podľa článku 42 a odseku 2 tohto článku. Zriadenie a fungovanie kolégia sa zakladá na písomných dohodách určených príslušnými orgánmi domovského členského štátu po porade s dotknutými príslušnými orgánmi.“ 5. Vkladá sa tento článok 42b: „Článok 42b 1. Príslušné orgány zohľadňujú pri výkone svojich povinností zbližovanie v oblasti nástrojov dohľadu a postupov dohľadu pri uplatňovaní zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení prijatých na základe tejto smernice. Členské štáty na tento účel zabezpečia, aby sa príslušné orgány zapojili do činností Výboru európskych orgánov bankového dohľadu a zohľadňovali jeho nezáväzné usmernenia a odporúčania. 2. Výbor európskych orgánov bankového dohľadu informuje každé tri roky počnúc 31. decembrom 2010 Radu, Európsky parlament a Európsku komisiu o pokroku dosiahnutom v oblasti zbližovania dohľadu.” 6. Článok 49 sa mení a dopĺňa takto: a) V prvom odseku sa písmeno a) nahrádza takto: „a) centrálnym bankám a iným subjektom s podobnou funkciou, ktoré konajú ako menové orgány, ak sú tieto informácie dôležité pre výkon ich príslušných úloh vyplývajúcich zo zákona vrátane výkonu menovej politiky, dohľadu nad platobnými systémami a systémami vysporiadania cenných papierov a ochrany finančnej stability a“ b) Dopĺňa sa tento odsek: „V krízovej situácii uvedenej v článku 130 ods. 1 členské štáty umožnia príslušným orgánom poskytnúť informácie centrálnym bankám v Spoločenstve, ak sú tieto informácie dôležité z hľadiska výkonu ich príslušných úloh vyplývajúcich zo zákona vrátane výkonu menovej politiky, dohľadu nad platobnými systémami a systémami vysporiadania cenných papierov a ochrany finančnej stability.“ 7. Do článku 50 sa dopĺňa tento odsek: „V krízovej situácii uvedenej v článku 130 ods. 1 členské štáty umožnia príslušným orgánom poskytnúť informácie orgánom uvedeným v prvom odseku vo všetkých príslušných členských štátoch.“ 8. Článok 57 sa mení a dopĺňa takto: a) Písmeno a) sa nahrádza takto: „a) základné imanie v zmysle článku 22 smernice 86/635/EHS v splatenej výške plus súvisiace účty emisného ážia, ktoré úplne absorbuje straty pri bežnej činnosti a v prípade konkurzu alebo likvidácie sa radí za všetky ostatné pohľadávky.“ b) Vkladá sa toto písmeno ca): „ca) „nástroje iné ako uvedené v písmene a), ktoré spĺňajú požiadavky stanovené v článku 63 ods. 2 písm. a), c), d) a e) a v článku 63a;“ 9. Prvý odsek článku 61 sa nahrádza takto: „Koncept vlastných zdrojov vymedzený v článku 57 písm. a) až h) obsahuje maximálny počet položiek a súm. Členské štáty môžu rozhodnúť o používaní týchto položiek a o odpočítaní položiek iných ako položky uvedené v článku 57 písm. i) až r).“ 10. V článku 63 ods. 2 sa dopĺňa tento pododsek: „Nástroje uvedené v článku 57 písm. ca) spĺňajú požiadavky stanovené v písmenách a), c), d) a e) tohto článku.“ 11. Vkladá sa tento článok 63a: „Článok 63a „1. Nástroje uvedené v článku 57 písm. ca) spĺňajú požiadavky stanovené v odsekoch 2 až 5 tohto článku. 2. Nástroje sú netermínované alebo ich pôvodná splatnosť je aspoň 30 rokov. Tieto nástroje môžu obsahovať jedno alebo viac práv požiadať o splatenie podľa vlastného uváženia emitenta, ale nesmú sa splatiť skôr ako päť rokov po dátume emisie. Ak zákonné alebo zmluvné ustanovenia upravujúce netermínované nástroje stanovujú pre úverovú inštitúciu mierny stimul k splateniu, stanovený príslušnými orgánmi, tento stimul nesmie nastať skôr ako desať rokov po dátume emisie. Termínované a netermínované nástroje môžu byť vyžiadané na splatenie alebo splatené len s predchádzajúcim súhlasom príslušných orgánov. Príslušné orgány môžu udeliť súhlas pod podmienkou, že žiadosť je podaná z iniciatívy úverovej inštitúcie a nemá neprimeraný vplyv na finančné podmienky ani na podmienky solventnosti úverovej inštitúcie. Príslušné orgány môžu žiadať, aby inštitúcie nahradili nástroj položkami rovnakej alebo lepšej kvality uvedenými v písmene ca) článku 57. Ak úverová inštitúcia nespĺňa kapitálové požiadavky podľa článku 75, príslušné orgány vyžadujú pozastavenie splácania termínovaných nástrojov. Príslušný orgán môže kedykoľvek poskytnúť súhlas na predčasné splatenie termínovaných a netermínovaných nástrojov v prípade, že nastane zmena v uplatniteľnom daňovom režime alebo v klasifikácii regulačným orgánom, ktorá sa neočakávala k dátumu emisie.“ 3. Zákonné alebo zmluvné ustanovenia upravujúce nástroj umožňujú úverovej inštitúcii podľa potreby zrušiť na nekumulovanom základe platbu úrokov alebo dividend na neobmedzené časové obdobie. Úverová inštitúcia však zruší takéto platby, ak nespĺňa kapitálové požiadavky podľa článku 75. Príslušné orgány môžu požadovať zrušenie takýchto platieb na základe finančnej situácie a situácie solventnosti úverovej inštitúcie. Toto zrušenie nemá vplyv na právo úverovej inštitúcie nahradiť platbu úrokov alebo dividend platbou vo forme nástroja uvedeného v článku 57 písm. a) pod podmienkou, že akýkoľvek takýto mechanizmus umožňuje úverovej inštitúcii zachovať si finančné zdroje. Toto nahradenie môže podliehať osobitným podmienkam stanoveným príslušnými orgánmi. 4. Zákonné alebo zmluvné ustanovenia upravujúce nástroj ukladajú, aby istina, nesplatené úroky alebo dividendy boli také, aby sa absorbovali straty a aby nebránili rekapitalizácii úverovej inštitúcie. 5. V prípade konkurzu alebo likvidácie úverovej inštitúcie sa nástroje radia za položky uvedené v článku 63 ods. 2.“ 6. Výbor európskych orgánov bankového dohľadu vypracuje usmernenia pre zbližovanie postupov dohľadu so zreteľom na nástroje uvedené v odseku 1 a sleduje ich uplatňovanie Komisia preskúma k januáru 2012 uplatňovanie tohto článku a o výsledkoch informuje Parlament a Radu.” 12. V článku 65 ods. 1 sa písmeno a) nahrádza takto: „a) všetky menšinové účasti v zmysle článku 21 smernice 83/349/EHS, ak sa použije metóda globálnej integrácie. Akékoľvek nástroje uvedené v článku 57 písm. ca), ktoré vedú k vzniku menšinových účastí, spĺňajú požiadavky podľa článku 63a, článku 66 a článku 63 ods. 2 písm. a), c), d) a e);“ 13. Článok 66 sa mení a dopĺňa takto: a) Odsek 1 sa nahrádza takto: „1. Na položky uvedené v článku 57 písm. d) až h) sa vzťahujú tieto limity: a) súčet položiek v článku 57 písm. d) až h) nesmie presiahnuť maximálnu výšku 100 % položiek v písmenách a) až ca) mínus i), j) a k) uvedeného článku a b) súčet položiek v článku 57 písm. g) až h) nesmie presiahnuť maximálnu výšku 50 % položiek v písmenách a) až ca) mínus i), j) a k) uvedeného článku.“ b) Vkladá sa tento odsek 1a: „1a. Bez ohľadu na odsek 1 sa na súčet položiek v článku 57 písm. ca) vzťahujú tieto limity: a) nástroje, ktoré sa musia počas krízových situácií konvertovať na položky uvedené v článku 57 písm. a) vo vopred stanovenom rozsahu, a základné imanie, ktoré je splatené, úplne absorbuje straty pri bežnej činnosti, a v prípade konkurzu alebo likvidácie sa radí za všetky ostatné pohľadávky, nepresahujú spolu maximálnu výšku 50 % položiek uvedených v písmenách a) až ca) mínus písmená i), j) a k) článku 57; b) v rámci limitu uvedeného v písmene a) tohto odseku, všetky ostatné nástroje nepresahujú maximálnu výšku 35 % položiek uvedených v písmenách a) až ca) mínus písmená i), j) a k) článku 57; c) v rámci limitov uvedených v písmenách a) a b) tohto odseku, termínované nástroje a akýkoľvek nástroj, ktorého zákonné alebo zmluvné ustanovenia stanovujú pre úverovú inštitúciu stimul na splatenie, nepresahujú maximálnu výšku 15 % položiek uvedených v písmenách a) až ca) mínus písmená i), j) a k) článku 57; d) na sumu položiek presahujúcu limity stanovené v písmenách a), b) a c) sa vzťahuje limit stanovený v odseku 1.“ c) Odsek 2 sa nahrádza takto: „2. Polovica súčtu položiek uvedených v článku 57 písm. l) až r) sa odpočíta od súčtu položiek uvedených v písmenách a) až ca) mínus i), j) a k) daného článku a polovica sa odpočíta od súčtu položiek uvedených v článku 57 písm. d) až h) po uplatnení limitov stanovených v odseku 1 tohto článku. Pokiaľ polovica súčtu položiek uvedených v článku 57 písm. l) až r) presiahne súčet položiek uvedených v článku 57 písm. d) až h), táto presahujúca čiastka sa odpočíta od súčtu položiek stanovených v písmenách a) až ca) mínus i), j) a k) uvedeného článku. Položky stanovené v článku 57 písm. r) sa neodpočítajú, ak sa zahrnuli do výpočtu hodnôt rizikovo vážených expozícií na účely článku 75, ako sa uvádza v prílohe IX časti 4.“ d) Odsek 4 sa nahrádza takto: „4. Príslušné orgány môžu úverovým inštitúciám v krízových situáciách dočasne povoliť prekročenie limitov stanovených v odsekoch 1 a 1a.“ 14. Článok 87 sa mení a dopĺňa takto: a) Odsek 11 sa nahrádza takto: „11. Ak expozície vo forme podielov v PKI spĺňajú kritériá stanovené v prílohe VI časti 1 bodoch 77 a 78 a úverová inštitúcia pozná všetky podkladové expozície PKI alebo ich časti, úverová inštitúcia preskúma tieto podkladové expozície s cieľom vypočítať hodnoty rizikovo vážených expozícií a výšku očakávaných strát v súlade s metódami stanovenými v tomto pododdiele. Na časť podkladových expozícií PKI, ktoré úverová inštitúcia nepozná a ktoré nemôže primerane poznať, sa vzťahuje odsek 12. Ak úverová inštitúcia nespĺňa podmienky pre používanie metód stanovených v tomto pododdiele pre všetky podkladové expozície PKI alebo ich časti, hodnoty rizikovo vážených expozícií a výška očakávaných strát sa vypočítajú v súlade s týmito prístupmi: a) pre expozície patriace do triedy expozícií uvedenej v článku 86 ods. 1 písm. e), prístup stanovený v prílohe VII časti 1 bodoch 19 až 21; b) pokiaľ ide o všetky ostatné podkladové expozície, prístup stanovený v článkoch 78 až 83, na základe týchto úprav: i) v prípade expozícií, na ktoré sa vzťahuje osobitná riziková váha pre expozície bez ratingu, alebo na ktoré sa vzťahuje najvyšší stupeň kreditnej kvality pre danú triedu expozícií, sa riziková váha vynásobí koeficientom 2, ale nemôže byť vyššia ako 1 250 %; ii) v prípade všetkých ostatných expozícií sa riziková váha vynásobí koeficientom 1,1 a nesmie byť nižšia ako 5 %.“ Ak na účely písmena a) nedokáže úverová inštitúcia rozlíšiť medzi expozíciami vo forme verejne neobchodovateľných akcií, akciovými expozíciami obchodovanými na burze a ostatnými akciovými expozíciami, zaobchádza s príslušnými expozíciami ako s ostatnými akciovými expozíciami. Ak tieto expozície spolu s priamymi expozíciami úverovej inštitúcie v tejto triede expozícií nie sú významné v zmysle článku 89 ods. 2, odsek 1 uvedeného článku sa môže uplatniť po schválení príslušnými orgánmi.“ b) V odseku 12 sa druhý pododsek nahrádza takto: „Okrem metódy opísanej v prvom pododseku úverové inštitúcie môžu samostatne vypočítať alebo sa môžu spoliehať na tretiu stranu pri výpočte a vykázaní priemerných hodnôt rizikovo vážených expozícií založených na podkladových expozíciách PKI v súlade s prístupmi uvedenými v odseku 11 písm. a) a b) za predpokladu, že je primerane zabezpečená správnosť výpočtu a vykazovania.“ 15. V článku 89 sa úvodná veta písmena d) nahrádza takto: „d) expozície voči ústredným vládam členských štátov a voči ich regionálnym vládam, miestnym orgánom a správnym subjektom za predpokladu, že“ 16. Článok 106 sa mení a dopĺňa takto: a) Odsek 2 sa nahrádza takto: „2. Do expozície nepatrí: a) v prípade devízových transakcií expozícia, ktorá je výsledkom bežného postupu vysporiadania počas 48 hodín po platbe; b) v prípade transakcií kúpy alebo predaja cenných papierov expozícia, ktorá je výsledkom bežného postupu vysporiadania počas piatich pracovných dní po platbe alebo doručení cenných papierov, a to podľa toho, čo nastane skôr, alebo c) v prípade poskytovania služieb peňažného prevodu alebo zúčtovania a vysporiadania cenných papierov pre klientov oneskorené príjmy pri financovaní a iné expozície vyplývajúce z činnosti klienta, ktoré netrvajú dlhšie ako nasledujúci obchodný deň.“ b) Dopĺňa sa tento odsek 3: „3. S cieľom zistiť existenciu skupiny prepojených klientov, v súvislosti s expozíciami uvedenými v článku 79 ods. 1 písm. m), o) a p), v prípade že existuje expozícia voči podkladovým aktívam, úverová inštitúcia posúdi schému a jej podkladové expozície. Úverová inštitúcia na tento účel vyhodnotí ekonomickú podstatu a riziká obsiahnuté v štruktúre transakcie.“ 17. Článok 107 sa nahrádza takto: „Článok 107 Na účely výpočtu hodnoty expozícií v súlade s týmto oddielom termín „úverová inštitúcia“ zahŕňa aj akýkoľvek súkromný alebo verejný podnik vrátane jeho pobočiek, ktorý spĺňa vymedzenie pojmu „úverová inštitúcia“ a ktorému bolo udelené povolenie v tretej krajine.“ 18. Článok 110 sa nahrádza takto: „Článok 110 1. Úverová inštitúcia oznamuje nasledujúce informácie o každej veľkej majetkovej angažovanosti príslušným orgánom vrátane veľkých majetkových angažovaností oslobodených od uplatňovania článku 111 ods. 1: a) identifikácia klienta alebo skupiny prepojených klientov, voči ktorým má úverová inštitúcia veľkú majetkovú angažovanosť; b) hodnota expozície pred zohľadnením vplyvu zmierňovania úverového rizika, v najväčšej možnej miere; c) druh prípadne použitého vecného alebo osobného zabezpečenia; d) hodnota expozície po zohľadnení vplyvu zmiernenia kreditného rizika, vypočítaná na účel článku 111 ods. 1. Ak sa na úverovú inštitúciu vzťahujú články 84 až 89, príslušným orgánom sa oznámi jej 20 najväčších expozícií na konsolidovanom základe, bez expozícií oslobodených od uplatňovania článku 111 ods. 1. 2. Členské štáty stanovia, že podávanie správ sa vykonáva aspoň dvakrát ročne. 3. Členské štáty vyžadujú, aby úverové inštitúcie v najväčšej možnej miere analyzovali svoje expozície voči emitentom kolaterálu a poskytovateľom osobného zabezpečenia z hľadiska možných koncentrácií a v prípade potreby prijali opatrenia alebo oznámili akékoľvek významné zistenia svojmu príslušnému orgánu.“ 19. Článok 111 sa mení a dopĺňa takto: a) Odsek 1 sa nahrádza takto: „1. Úverová inštitúcia nesmie byť vystavená expozícii voči klientovi alebo skupine prepojených klientov, ktorá presahuje 25 % jej vlastných zdrojov, po zohľadnení vplyvu zmierňovania úverového rizika v súlade s článkami 112 až 117. Ak je takýto klient inštitúciou alebo ak skupina prepojených klientov zahŕňa jednu alebo viaceré inštitúcie, táto hodnota nesmie presiahnuť 25 % vlastných zdrojov úverovej inštitúcie alebo sumu 150 miliónov EUR, podľa toho, ktorá hodnota je vyššia, pod podmienkou, že súčet hodnôt expozícií po zohľadnení vplyvu zmierňovania úverového rizika v súlade s článkami 112 až 117 voči všetkým prepojeným klientom, ktorí nie sú inštitúciami, nepresahuje 25 % vlastných zdrojov úverovej inštitúcie. Členské štáty môžu stanoviť nižší limit ako 150 miliónov EUR a informujú o tom Komisiu.” b) Odseky 2 a 3 sa zrušujú. c) Odsek 4 sa nahrádza takto: „4. Úverová inštitúcia vždy spĺňa limit stanovený v odseku 1. Ak expozície v určitých výnimočných prípadoch tento limit prekročia, hodnotu expozície musí bezodkladne ohlásiť príslušným orgánom, ktoré v prípade, že si to okolnosti vyžadujú, môžu úverovej inštitúcii určiť lehotu na splnenie požadovaného limitu.“ 20. Článok 112 sa mení a dopĺňa takto: a) Odsek 2 sa nahrádza takto: „2. Pokiaľ sa v odseku 3 neustanovuje inak, ak je podľa článkov 113 až 117 povolené uznanie vecného alebo osobného zabezpečenia, toto podlieha splneniu požiadaviek prípustnosti a iných minimálnych požiadaviek uvedených v článkoch 90 až 93.“ b) Dopĺňa sa tento odsek 4: „4. Na účel tohto oddielu úverová inštitúcia nezohľadňuje kolaterál uvedený v prílohe VIII časti 1 bodoch 20 až 22, ak to nie je povolené podľa článku 115.“ 21. Článok 113 sa mení a dopĺňa takto: a) Odseky 1 a 2 sa zrušujú. b) Odsek 3 sa mení a dopĺňa takto: i) Úvodná veta sa nahrádza takto: „3. Z uplatňovania článku 111 ods. 1 sú oslobodené tieto expozície:“ ii) Písmená e) a f) sa nahrádzajú takto: „e) aktíva predstavujúce pohľadávky voči regionálnym vládam a miestnym orgánom členských štátov, ak by sa týmto pohľadávkam priradila podľa článkov 78 až 83 riziková váha 0 %, a ostatné expozície voči takýmto vládam a orgánom, alebo expozície, za ktoré takéto vlády alebo orgány ručia, ktorým by sa podľa článkov 78 až 83 priradila riziková váha 0 %; f) expozície voči protistranám uvedené v článku 80 ods. 7 alebo 8, ak by sa im priradila podľa článkov 78 až 83 riziková váha 0 %; s expozíciami, ktoré nespĺňajú tieto kritériá, bez ohľadu, či sú oslobodené od uplatňovania článku 111 ods. 1, alebo nie, sa zaobchádza ako s expozíciami voči tretej strane;“ iii) Písmeno i) sa nahrádza takto: „i) expozície vyplývajúce z nevyčerpaných úverových facilít, ktoré sú klasifikované ako nízkorizikové podsúvahové položky uvedené v prílohe II, a za predpokladu, že sa uzatvorila dohoda s klientom alebo skupinou prepojených klientov, na základe ktorej sa facilita môže čerpať, len ak sa zistí, že to nespôsobí prekročenie limitu uplatniteľného podľa článku 111 ods. 1.“ iv) Písmená j) až t) sa zrušujú. c) Tretí, štvrtý a piaty pododsek sa zrušujú. d) Dopĺňa sa tento odsek 4: „4. Členské štáty môžu z uplatnenia článku 111 ods. 1 úplne alebo čiastočne vyňať tieto expozície: a) kryté dlhopisy v zmysle prílohy VI časti 1 bodov 68, 69 a 70; b) aktíva predstavujúce pohľadávky voči regionálnym vládam a miestnym orgánom členských štátov, ak by sa týmto pohľadávkam priradila podľa článkov 78 až 83 riziková váha 20 %, a ostatné expozície voči takýmto vládam a orgánom, alebo expozície, za ktoré takéto vlády alebo orgány ručia, ktorým by sa podľa článkov 78 až 83 priradila riziková váha 20 %; c) bez ohľadu na odsek 1 písm. f) tohto článku, expozície úverovej inštitúcie voči jej materskej spoločnosti, voči iným dcérskym spoločnostiam tejto materskej spoločnosti alebo voči jej vlastným dcérskym spoločnostiam, ak sa na tieto podniky vzťahuje konsolidovaný dohľad, ktorému podlieha aj sama úverová inštitúcia, v súlade s touto smernicou alebo podobnými štandardmi platnými v tretej krajine; s expozíciami, ktoré nespĺňajú tieto kritériá, bez ohľadu, či sú oslobodené od uplatňovania článku 111 ods. 1, sa zaobchádza ako s expozíciami voči tretej strane; d) aktíva predstavujúce expozície voči regionálnym alebo ústredným úverovým inštitúciám, účasti alebo iný druh podielov v regionálnych alebo ústredných úverových inštitúciách, s ktorými je požičiavajúca úverová inštitúcia spojená v sieti v súlade s právnymi alebo štatutárnymi ustanoveniami a ktoré sú podľa týchto ustanovení zodpovedné za hotovostné zúčtovanie operácií v rámci siete; e) aktíva predstavujúce pohľadávky a iné expozície voči úverovým inštitúciám, ktoré vznikli úverovým inštitúciám pôsobiacim na nekonkurenčnom základe a poskytujúcim úvery na základe legislatívnych programov alebo svojich stanov na podporu určených odvetví hospodárstva, ktoré podliehajú určitej forme vládneho dohľadu a obmedzeniam týkajúcim sa využitia úverov, za predpokladu, že príslušné expozície vzniknú z takýchto úverov, ktoré sa prenášajú na príjemcov prostredníctvom iných úverových inštitúcií; f) aktíva predstavujúce pohľadávky a iné expozície voči inštitúciám za predpokladu, že tieto expozície nepredstavujú vlastné zdroje takýchto inštitúcií, netrvajú dlhšie než do nasledujúceho pracovného dňa a sú denominované v mene členského štátu využívajúceho túto možnosť pod podmienkou, že touto menou nie je euro.” 22. Článok 114 sa mení a dopĺňa takto: a) Odsek 1 sa nahrádza takto: „1. Pokiaľ sa v odseku 3 neustanovuje inak, na účely výpočtu hodnoty expozícií na účely článku 111 ods. 1 môže úverová inštitúcia využiť „plne upravenú hodnotu expozície“ vypočítanú podľa článkov 90 až 93 pri zohľadnení zmierňovania úverového rizika, úprav z dôvodu volatility a akéhokoľvek nesúladu splatnosti (E*).“ b) Odsek 2 sa mení a dopĺňa takto: i) Prvý pododsek sa nahrádza takto: „Pokiaľ sa v odseku 3 neustanovuje inak, úverovej inštitúcii, ktorej bolo povolené používať vlastné odhady LGD a konverzných faktorov pre triedu expozícií podľa článkov 84 až 89, sa povoľuje, ak je schopná k spokojnosti príslušných orgánov odhadnúť účinky finančného kolaterálu na jej expozície oddelene od ostatných relevantných aspektov LGD, uznať takéto účinky pri výpočte hodnoty expozícií na účely článku 111 ods. 1.“ ii) Štvrtý pododsek sa nahrádza takto: „Úverové inštitúcie, ktorým bolo povolené používať vlastné odhady LGD a konverzných faktorov pre triedu expozícií podľa článkov 84 až 89 a ktoré nevypočítavajú hodnotu svojich expozícií pomocou metódy uvedenej v prvom pododseku, môžu na výpočet hodnoty expozícií používať súhrnnú metódu nakladania s finančným kolaterálom alebo prístup stanovený v článku 117 ods. 1 písm. b).“ c) Odsek 3 sa mení a dopĺňa takto: i) Prvý pododsek sa nahrádza takto: „Úverová inštitúcia, ktorá používa súhrnnú metódu nakladania s finančným kolaterálom alebo získala povolenie používať metódu opísanú v odseku 2 pri výpočte hodnoty expozícií na účely článku 111 ods. 1, vykonáva pravidelné stresové testy svojich koncentrácií úverového rizika, a to aj vo vzťahu k realizovateľnej hodnote akéhokoľvek prevzatého kolaterálu.“ ii) Štvrtý pododsek sa nahrádza takto: „V prípade, že takéto stresové testovanie ukazuje nižšiu realizovateľnú hodnotu prevzatého kolaterálu, než by bolo povolené zohľadniť pri využití súhrnnej metódy nakladania s finančným kolaterálom, respektíve metódy opísanej v odseku 2, hodnota povoleného kolaterálu, ktorá má byť uznaná pri výpočte hodnoty expozícií na účely článku 111 ods. 1, sa zodpovedajúco zníži.“ iii) V piatom pododseku sa písmeno b) nahrádza takto: „b) politiky a postupy na riešenie situácie, keď stresové testovanie naznačí nižšiu realizovateľnú hodnotu kolaterálu, než tú, ktorá sa berie do úvahy pri využití súhrnnej metódy nakladania s finančným kolaterálom alebo metódy opísanej v odseku 2 a“ d) Odsek 4 sa zrušuje. 23. Článok 115 sa nahrádza takto: „Článok 115 1. Na účely tohto oddielu môže úverová inštitúcia znížiť hodnotu expozície maximálne do výšky 50 % hodnoty príslušnej obytnej nehnuteľnosti, ak je splnená jedna z nasledujúcich podmienok: a) expozícia je zabezpečená hypotékami na obytnú nehnuteľnosť alebo podielmi vo fínskych bytových podnikoch, ktoré svoju činnosť vykonávajú v súlade s fínskym zákonom o bytovom podniku z roku 1991 alebo neskoršími rovnocennými právnymi predpismi; b) expozícia sa týka nájomnej transakcie, pri ktorej si prenajímateľ ponecháva plné vlastnícke právo k prenajatej obytnej nehnuteľnosti až dovtedy, kým nájomca neuplatní svoju kúpnu opciu. Hodnota nehnuteľností sa k spokojnosti príslušných orgánov počíta pomocou prísnych odhadovacích pravidiel stanovených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením. Odhad sa vykonáva aspoň raz za rok. Obytná nehnuteľnosť je obydlie, ktoré dlžník obýva alebo prenajíma. 2. Na účely tohto oddielu môže úverová inštitúcia znížiť hodnotu expozície maximálne do výšky 50 % hodnoty príslušnej nehnuteľnosti určenej na podnikanie, len ak by nasledujúcim expozíciám bola podľa článkov 78 až 83 priradená riziková váha 50 %: a) expozície zabezpečené hypotékou na kancelárske alebo iné obchodné priestory, alebo podielmi vo fínskych bytových podnikoch, ktoré svoju činnosť vykonávajú v súlade s fínskym zákonom o bytovom podniku z roku 1991 alebo neskoršími rovnocennými právnymi predpismi, ktoré sa vzťahujú na kancelárske alebo iné obchodné priestory, alebo b) expozície týkajúce sa transakcií, ktorých predmetom je prenájom nehnuteľností, a to kancelárskych alebo iných obchodných priestorov. Nehnuteľnosť určená na podnikanie musí byť úplne postavená, úplne prenajatá a prinášať primeraný príjem z prenájmu.“ 24. Článok 116 sa zrušuje. 25. Článok 117 sa mení a dopĺňa takto: a) Odsek 1 sa nahrádza takto: „1. Ak za expozíciu voči klientovi ručí tretia strana alebo je táto expozícia zabezpečená kolaterálom emitovaným treťou stranou, úverová inštitúcia môže: a) s časťou expozície, za ktorú je prevzatá záruka, zaobchádzať tak, ako keby vznikla voči ručiteľovi, a nie voči klientovi, za predpokladu, že by sa nezabezpečenej expozícii voči ručiteľovi priradila rovnaká alebo nižšia riziková váha ako riziková váha nezabezpečenej expozície voči klientovi podľa článkov 78 až 83; b) s časťou expozície, ktorá je zabezpečená trhovou hodnotou uznaného kolaterálu, zaobchádzať tak, ako keby vznikla voči tretej strane, a nie voči klientovi, ak je expozícia zabezpečená kolaterálom a za predpokladu, že sa zabezpečenej časti expozície priradí rovnaká alebo nižšia riziková váha ako riziková váha nezabezpečenej expozície voči klientovi podľa článkov 78 až 83. Prístup uvedený v písmene b) úverová inštitúcia nevyužije v prípade nesúladu medzi splatnosťou expozície a splatnosťou zabezpečenia. Na účely tohto oddielu úverová inštitúcia môže použiť súhrnnú metódu nakladania s finančným kolaterálom, ako aj zaobchádzanie ustanovené v písmene b) prvého pododseku, len ak má povolenie používať súhrnnú metódu nakladania s finančným kolaterálom, ako aj jednoduchú metódu nakladania s finančným kolaterálom na účely článku 75 písm. a).“ b) V odseku 2 sa úvodná veta nahrádza takto: „Ak úverová inštitúcia uplatňuje odsek 1 písm. a):“ 26. Článok 119 sa zrušuje. 27. V kapitole 2 sa dopĺňa tento oddiel 7: „Oddiel 7 Expozície voči prevedenému úverovému riziku Článok 122a 1. Úverová inštitúcia je vystavená úverovému riziku záväzku alebo potenciálneho záväzku, alebo zoskupeniu záväzkov alebo potenciálnych záväzkov len vtedy, ak sa priamo nezúčastnila na vyjednávaniach, štruktúrovaní a dokumentovaní pôvodnej dohody, na základe ktorej záväzky alebo potenciálne záväzky vznikli, a pokiaľ: a) osoby alebo subjekty, ktoré priamo vyjednávali, štruktúrovali a dokumentovali pôvodnú dohodu s dlžníkom alebo potenciálny dlžníkom, alebo v náležitých prípadoch, b) osoby alebo subjekty, ktoré riadia a predávajú takéto záväzky alebo potenciálne záväzky priamo alebo nepriamo v mene úverovej inštitúcie, sa jasne zaviazali voči úverovej inštitúcii, že si trvalo ponechajú významný čistý hospodársky podiel, ktorý bude v každom prípade predstavovať minimálne 5 %, v pozíciách, ktoré majú rovnaký rizikový profil ako pozícia, voči ktorej je úverová inštitúcia vystavená. 2. Odsek 1 sa neuplatňuje na záväzky alebo potenciálne záväzky, ktoré predstavujú pohľadávky alebo prípadné pohľadávky voči nasledujúcim subjektom, alebo ktoré sú nasledujúcimi subjektmi zaručené: a) ústredné vlády alebo centrálne banky; b) inštitúcie, na ktoré sa uplatňuje stupeň kreditnej kvality 3 alebo lepší podľa prílohy VI časť 1 bodu 29 a c) multilaterálne rozvojové banky. Odsek 1 neuplatňuje ani na syndikované úvery ani na swapy na úverové zlyhanie, pokiaľ sa tieto nástroje nepoužijú na štruktúrovanie a/alebo zabezpečenie záväzku, na ktorý sa vzťahuje odsek 1. 3. Odseky 1 a 2 sa uplatňujú na expozície, ktoré vzniknú úverovým inštitúciám po 1. januári 2011. Príslušné orgány môžu rozhodnúť, že dočasne pozastavia uplatňovanie požiadaviek počas období všeobecného nedostatku likvidity na trhu. 4. Tak pred investovaním, ako aj na priebežnom základe sú úverové inštitúcie schopné kedykoľvek písomne preukázať príslušným orgánom v prípade každej jednej zo svojich sekuritizačných pozícií, že dokonale a úplne dokonale chápu a uplatňujú formálne zásady a postupy analýzy a zaznamenávania, pokiaľ ide o: a) záväzok originátorov a/alebo sponzorov podľa odseku 1, že si ponechajú čistý hospodársky podiel v sekuritizácii a obdobie, počas ktorého trvá takýto záväzok; b) rizikové charakteristiky individuálnej sekuritizačnej pozície; c) rizikové charakteristiky podkladových expozícií sekuritizačnej pozície; d) povesť a realizované straty v predchádzajúcich sekuritizáciách originátorov v príslušných triedach podkladových expozícií sekuritizačnej pozície; e) vyhlásenie originátorov alebo sponzorov o náležitej starostlivosti, ktorú uplatnili pri dlžníkoch, a prípadne o kvalite kolaterálu podkladových expozícií sekuritizačnej pozície; f) prípadne metódy a koncepty, na ktorých sa zakladá oceňovanie sprievodného kolaterálu podkladových expozícií sekuritizačnej pozície, a politiky prijaté originátormi s cieľom zabezpečiť nezávislosť znalca a g) všetky štrukturálne charakteristiky sekuritizácie, ktoré môžu mať významný vplyv na výkonnosť sekuritizačnej pozície úverovej inštitúcie. Úverové inštitúcie vykonávajú na tento účel pred investovaním a pravidelne aj po ňom príslušné stresové testy a robia o nich záznamy, pričom tieto stresové testy sa musia vykonávať nezávisle od ratingovej agentúry alebo ratingových agentúr, ktoré vykonali rating sekuritizácie, a musia sa zakladať na všetkých príslušných informáciách poskytnutých originátorom na tento účel. 5. Úverové inštitúcie zavedú formálne postupy priebežného a včasného sledovania informácií o výkonnosti podkladových expozícií svojich sekuritizačných pozícií. Tie by mali prípadne zahŕňať minimálne: typ expozície, obdobie, počas ktorého boli expozície v držbe originátora vrátane percentuálneho podielu v držbe originátora po dobu najmenej 2 rokov, percentuálny podiel úverov po splatnosti viac ako 30, 60 a 90 dní, miery zlyhania, miera predčasného splatenia, úvery, na ktoré sa vzťahuje zabavenie majetku, druhy a využitie kolaterálu, distribúcia frekvencie úverového hodnotenia alebo iného merania úveruschopnosti podkladových expozícií, odvetvová a zemepisná diverzifikácia, distribúcia frekvencie pomeru úverov k hodnote v rozpätí, ktoré umožňuje príslušnú analýzu citlivosti. V prípadoch, keď sú samotné podkladové expozície sekuritizačnými pozíciami, sa na podkladové expozície týchto sekuritizačných pozícií uplatňujú požiadavky v oblasti sledovania a možnosti prístupu k informáciám. Pokiaľ sa požiadavky uvedené v odseku 4 a v tomto odseku nesplnia, úverové inštitúcie uplatňujú rizikovú váhu vo výške 1250 % týchto sekuritizačných pozícií podľa prílohy IX časti 4. 6. Úverové inštitúcie, ktoré sú sponzormi a originátormi, uplatňujú na expozície, ktoré sa majú sekuritizovať, tie isté správne a dobre vymedzené kritériá pre udeľovanie úverov v súlade s požiadavkami prílohy V bod 3, ako uplatňujú na expozície, ktoré majú držať vo svojom vlastnom neobdchodnom portfóliu. Úverové inštitúcie, ktoré sú sponzormi a originátormi, uplatňujú na tento účel rovnaké postupy schvaľovania a prípadne zmenu, obnovenie a refinancovanie úverov. Úverové inštitúcie uplatňujú rovnaké normy analýzy na účasti a/alebo úpisy v emisiách sekuritizácií odkúpených od tretích strán bez ohľadu na to, či tieto účasti a/alebo úpisy musia byť držané v ich obchodnom alebo neobdchodnom portfóliu. 7. Úverové inštitúcie, ktoré sú sponzormi a originátormi, poskytnú investorom informáciu o úrovni svojho záväzku podľa odseku 1, aby si ponechali čistý hospodársky podiel v sekuritizácii. Úverové inštitúcie, ktoré sú sponzormi a originátormi, zabezpečia, aby mali budúci investori jednoduchý prístup ku všetkým dôležitým údajom o úverovej kvalite a výkonnosti jednotlivých podkladových expozícií, peňažných tokoch a sprievodných kolateráloch sekuritizačných expozícií, ako aj k informáciám, ktoré sú nevyhnutné na vykonanie kompletných a dobre zdokumentovaných stresových testov peňažných tokov a hodnôt sprievodného kolaterálu podkladových expozícií. V prípade, že tieto požiadavky a požiadavky v odseku 6 nesplnia, úverová inštitúcia, ktorá je sponzorom a ktorej sa nepovolí, aby vylúčila sekuritizované expozície z výpočtu svojich kapitálových požiadaviek podľa tejto smernice, neuplatní článok 95 ods. 1. 8. Odseky 4 až 7 sa uplatňujú na sekuritizácie, ktoré sa vydajú od dátumu, keď táto smernica nadobudne účinnosť, a na existujúce sekuritizácie, pokiaľ po tomto dátume dôjde k doplneniu nových alebo nahradeniu podkladových expozícií. 9. Príslušné orgány verejne oznámia minimálne raz za rok: a) metódy prijaté na účely preskúmania súladu s odsekmi 1 až 7; b) opis a počet opatrení prijatých na účely preskúmania súladu s odsekmi 1 až 7 za ostatných 12 mesiacov a c) počet a súhrnný opis prípadov nesúladu s odsekmi 1 až 7 zistených za ostatných 12 mesiacov. Táto požiadavka je predmetom druhého pododseku článku 144. 10. Výbor európskych orgánov bankového dohľadu každoročne podá Komisii správu o dodržiavaní tohto článku príslušnými orgánmi. Komisia najneskôr do decembra 2014 podá Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní a účinnosti tohto článku vzhľadom na vývoj na trhu.” 28. Článok 129 sa mení a dopĺňa takto: a) Odsek 1 sa mení a dopĺňa takto: i) Písmeno b) sa nahrádza takto: „b) plánovanie a koordinácia činností dohľadu pri bežnej činnosti, vrátane v súvislosti s činnosťami uvedenými v článkoch 123, 124, 136, v kapitole 5 a v prílohe V, v spolupráci s dotknutými príslušnými orgánmi; ii) Dopĺňa sa toto písmeno c): c) plánovanie a koordinácia činností dohľadu v spolupráci s príslušnými dotknutými orgánmi, a v prípade potreby s centrálnymi bankami, pri príprave na krízové situácie a počas nich, vrátane nepriaznivého vývoja v úverových inštitúciách alebo na finančných trhoch. Plánovanie a koordinácia činností dohľadu podľa písmena c) zahŕňa výnimočné opatrenia uvedené v článku 132 ods. 3 písm. b), prípravu spoločných hodnotení, implementáciu plánov pre nepredvídané udalosti a komunikáciu s verejnosťou.“ (b) Dopĺňa sa tento odsek 3: „3. Orgán konsolidovaného dohľadu a príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad dcérskymi spoločnosťami materskej úverovej inštitúcie v EÚ alebo materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ v členskom štáte vyvinú v rámci svojich právomocí maximálne úsilie na dosiahnutie spoločného rozhodnutia: a) o uplatnení článkov 123 a 124 na zistenie primeranosti konsolidovanej úrovne vlastných zdrojov držaných skupinou so zreteľom na jej finančnú situáciu a rizikový profil, a teda celkovej požadovanej úrovne vlastných zdrojov na konsolidovanom základe na uplatnenie článku 136 ods. 2 voči všetkým subjektom v bankovej skupine; b) o jednotných formátoch, periodicitách a dátumoch podávania správ na uplatňovanie článku 74 ods. 2 pre všetky subjekty v bankovej skupine. Na účely písmena b) sa spoločné rozhodnutie prijme šesť mesiacov po predložení správy obsahujúcej hodnotenie rizika skupiny orgánom konsolidovaného dohľadu v súlade s článkami 124 a 123 ostatným dotknutým príslušným orgánom. Na účely písmena b) sa spoločnú rozhodnutie dosiahne do 30. júna 2011. Spoločné rozhodnutie uvedené v prvom pododseku sa uvedie v dokumente obsahujúcom úplné odôvodnené rozhodnutie a orgán konsolidovaného dohľadu ho doručí materskej úverovej inštitúcii v EÚ. V prípade nezhody orgán konsolidovaného dohľadu na žiadosť ktoréhokoľvek z ostatných dotknutých príslušných orgánov konzultuje Výbor európskych orgánov bankového dohľadu. Orgán konsolidovaného dohľadu môže konzultovať s Výborom európskych orgánov bankového dohľadu z vlastnej iniciatívy. Ak príslušné orgány nedosiahnu takéto spoločné rozhodnutie do šiestich mesiacov, orgán konsolidovaného dohľadu prijme vlastné rozhodnutie o uplatnení článku 74 ods. 2, článku 123, článku 124 a článku 136 ods. 2. Toto rozhodnutie sa uvedie v dokumente obsahujúcom úplné odôvodnené rozhodnutie a zohľadní stanoviská a výhrady ostatných príslušných orgánov vyjadrené v lehote šiestich mesiacov. Orgán konsolidovaného dohľadu doručí toto rozhodnutie ostatným príslušným orgánom. Ak Výbor európskych orgánov bankového dohľadu vyjadril svoje stanovisko, orgán konsolidovaného dohľadu zváži jeho odporúčania a vysvetlí akúkoľvek významnú odchýlku od nich. Spoločné rozhodnutie uvedené v prvom pododseku a rozhodnutie uvedené v šiestom pododseku sa uznávajú za rozhodujúce a príslušné orgány ich uplatnia v príslušných členských štátoch.“ 29. Článok 130 ods. 1 sa nahrádza takto: „1. Ak nastane krízová situácia vrátane nepriaznivého vývoja na finančných trhoch, ktorá potenciálne ohrozuje stabilitu finančného systému v ktoromkoľvek členskom štáte, v ktorom bolo subjektom skupiny udelené povolenie alebo v ktorom sú zriadené systémovo dôležité pobočky uvedené v článku 42a, orgán konsolidovaného dohľadu čo najskôr upozorní s prihliadnutím na kapitolu 1 oddiel 2 orgány uvedené v článku 49 štvrtom pododseku a v článku 50, a oznámi všetky informácie, ktoré sú dôležité na výkon ich úloh. Tieto povinnosti sa vzťahujú na všetky príslušné orgány podľa článkov 125 a 126 a na príslušný orgán uvedený v článku 129 ods. 1. Ak sa orgán uvedený v štvrtom pododseku článku 49 dozvie o situácii opísanej v prvom pododseku tohto odseku, čo najskôr upozorní príslušné orgány uvedené v článkoch 125 a 126. Príslušný orgán a orgán uvedený v článku 49 štvrtom pododseku podľa možnosti použijú existujúce vymedzené komunikačné kanály.“ 30. Vkladá sa tento článok 131a: „Článok 131a 1. Orgán konsolidovaného dohľadu zriadi kolégiá orgánov dohľadu na účely zjednodušenia výkonu úloh uvedených v článku 129 a článku 130 ods. 1. Kolégiá orgánov dohľadu poskytujú orgánu konsolidovaného dohľadu a ostatným dotknutým príslušným orgánom rámec na výkon týchto úloh: a) výmena informácií; b) dohoda o dobrovoľnom zverení úloh a delegovaní povinností; c) určenie programov skúmania orgánmi dohľadu založených na hodnotení rizika skupiny v súlade s článkom 124; d) zvýšenie efektívnosti dohľadu odstránením zbytočnej duplicity požiadaviek dohľadu vrátane v súvislosti so žiadosťami o informácie uvedenými v článku 130 ods. 2 a článku 132 ods. 2; e) dôsledné uplatňovanie požiadaviek na obozretné podnikanie podľa tejto smernice vo všetkých subjektoch bankovej skupiny; f) uplatnenie článku 129 ods. 1 písm. c) so zreteľom na práce ostatných fór, ktoré môžu byť zriadené v tejto oblasti. Príslušné orgány zapojené v kolégiu orgánov dohľadu úzko spolupracujú. Požiadavky zachovávania dôvernosti podľa kapitoly 1 oddielu 2 nebránia príslušným orgánom vo výmene dôverných informácií v rámci kolégií orgánov dohľadu. Zriadenie kolégií orgánov dohľadu nemá vplyv na práva a povinnosti príslušných orgánov podľa tejto smernice. 2. Zriadenie a fungovanie kolégia sa zakladá na písomných dohodách uvedených v článku 131, určených orgánom konsolidovaného dohľadu po porade s dotknutými príslušnými orgánmi. Výbor európskych orgánov bankového dohľadu vypracuje usmernenia pre operatívne fungovanie kolégií. Do kolégií orgánov dohľadu sa môžu zapojiť príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad dcérskymi spoločnosťami materskej úverovej inštitúcie v EÚ alebo materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ a príslušné orgány hostiteľskej krajiny, v ktorej sú zriadené systémovo dôležité pobočky uvedené v článku 42a, a podľa potreby orgány tretích krajín. Orgán konsolidovaného dohľadu vedie zasadnutia kolégia a rozhoduje, ktoré príslušné orgány sa zúčastňujú na zasadnutí alebo činnosti kolégia. Orgán konsolidovaného dohľadu podáva všetkým členom kolégia úplné informácie o organizácii takýchto zasadnutí a činnostiach a rozhodnutiach prijatých na takýchto zasadnutiach. Orgán konsolidovaného dohľadu pri svojom rozhodovaní prihliada na dôležitosť činnosti dohľadu, ktorá sa má plánovať alebo koordinovať, pre tieto orgány, a na povinnosti uvedené v článku 40 ods. 3 a článku 42a ods. 2. Bez toho, aby boli dotknuté požiadavky zachovávania dôvernosti podľa kapitoly 1 oddielu 2, orgán konsolidovaného dohľadu informuje Výbor európskych orgánov bankového dohľadu o činnostiach kolégia orgánov dohľadu vrátane v krízových situáciách, a oznamuje tomuto výboru všetky informácie, ktoré majú osobitnú dôležitosť na účely zbližovania postupov dohľadu.“ 31. Článok 132 sa mení a dopĺňa takto: a) V odseku 1 písm. d) sa odkaz na článok 136 nahrádza odkazom na článok 136 ods. 1. b) V odseku 3 písm. b) sa odkaz na článok 136 nahrádza odkazom na článok 136 ods. 1. 32. Článok 150 sa mení a dopĺňa takto: a) Odsek 1 sa mení a dopĺňa takto: ii) Písmená k) a l) sa nahrádzajú takto: „k) zoznam a klasifikácia podsúvahových položiek v prílohách II a IV; l) úprava ustanovení v prílohách III a V až XII s cieľom zohľadniť vývoj na finančných trhoch (najmä pokiaľ ide o nové finančné produkty) alebo vývoj účtovných štandardov alebo požiadaviek, ktoré zohľadňujú právne predpisy Spoločenstva, alebo s ohľadom na zbližovanie postupov dohľadu alebo“ ii) dopĺňa sa toto písmeno m): „m) úprava sumy a percentuálnej hodnoty uvedenej v článku 111 ods. 1 s cieľom zohľadniť vývoj na finančných trhoch.“ b) V odseku 2 sa písmeno c) nahrádza takto: „c) objasnenia výnimiek uvedených v článku 113;“ 33. V článku 154 sa dopĺňajú tieto odseky 8 a 9: „8. Úverové inštitúcie, ktoré nespĺňajú do [ dátum uvedený v článku 4 – vloží sa, keď bude známy ] limity stanovené v článku 66 ods. 1a, vypracujú stratégie a postupy podľa článku 123 týkajúce sa nevyhnutých opatrení na riešenie tejto situácie pred dátumami stanovenými v odseku 9. Tieto opatrenia sa skúmajú podľa článku 124. 9. Nástroje, ktoré sa do [ dátum uvedený v článku 4 – vloží sa, keď bude známy ] považovali podľa vnútroštátnych právnych predpisov za rovnocenné s položkami uvedenými v článku 57 písm. a), b) a c), ale nepatria do predmetu článku 57 písm. a) alebo nespĺňajú kritériá stanovené v článku 63a, sa naďalej považujú za rovnocenné až do [ 30 rokov po dátume uvedenom v článku 4 – vloží sa, keď bude známy ], vo výške do: a) 20 % súčtu písmen a) až ca) článku 57 po odpočítaní súčtu písmen i), j) a k) článku 57 [ od 10 do 20 rokov po dátume uvedenom v článku 4 – vloží sa, keď bude známy ]; b) 10 % súčtu písmen a) až ca) článku 57 po odpočítaní súčtu písmen i), j) a k) článku 57 [ od 20 do 30 rokov po dátume uvedenom v článku 4 – vloží sa, keď bude známy ]; 34. Príloha III sa mení a dopĺňa takto: a) V časti 1 bode 5 sa dopĺňa tento text: „Podľa metódy stanovenej v časti 6 tejto prílohy (IMM) sa so všetkými súbormi vzájomného započítavania s jednou zmluvnou stranou môže zaobchádzať ako s jedným súborom vzájomného započítavania, ak sú negatívne simulované trhové hodnoty jednotlivých súborov vzájomného započítavania nastavené v odhade očakávanej expozície (EE) na hodnotu 0.“ b) V časti 2 sa bod 3 nahrádza takto: „3. Ak úverová inštitúcia kúpi zabezpečenie vo forme kreditného derivátu pre expozíciu nezahrnutú do obchodnej knihy alebo pre expozíciu voči CCR, môže vypočítať svoju kapitálovú požiadavku pre zaistené aktíva v súlade s prílohou VIII časť 3 body 83 až 92, alebo po súhlase príslušných orgánov v súlade s prílohou VII časť 1 bod 4 alebo prílohou VII časť 4 body 96 až 104. V týchto prípadoch, a ak sa neuplatní možnosť uvedená v prílohe II bode 11 druhej vete smernice 2006/49/ES, je hodnota expozície pre CCR pre tieto úverové deriváty stanovená ako nulová. Inštitúcia sa však môže rozhodnúť trvale zahrnúť na účely výpočtu kapitálových požiadaviek na úverové riziko zmluvnej strany všetky úverové deriváty nezahrnuté do obchodnej knihy a kúpené ako zabezpečenie pre expozíciu nezahrnutú do obchodnej knihy alebo pre expozíciu voči CCR, ak sa zabezpečenie uznáva podľa tejto smernice.“ c) V časti 5 sa bod 15 nahrádza takto: „15. Pre každého emitenta referenčného dlhového nástroja, ktorý je podkladovým nástrojom pre swap na úverové zlyhanie, existuje jeden zaisťovací súbor. So swapmi na úverové zlyhanie pre n-té zlyhanie z koša aktív sa zaobchádza takto: a) veľkosť rizikovej pozície v referenčnom dlhovom nástroji v podkladovom koši pre swap na úverové zlyhanie „pre n-té zlyhanie“ sa rovná efektívnej nominálnej hodnote referenčného dlhového nástroja, vynásobenej upraveným obdobím trvania derivátu „pre n-té zlyhanie“ v súvislosti so zmenou úverového rozpätia referenčného dlhového nástroja; b) existuje jeden zaisťovací súbor pre každý referenčný dlhový nástroj v podkladovom koši pre daný swap na úverové zlyhanie „pre n-té zlyhanie“; rizikové pozície z iných swapov na úverové zlyhanie „pre n-té zlyhanie“ sa nezahrňujú do toho istého zaisťovacieho súboru; c) multiplikátor CCR uplatniteľný pre každý zaisťovací súbor vytvorený pre jeden z referenčných dlhových nástrojov derivátu „pre n-té zlyhanie“ sa rovná 0,3 % pre referenčné dlhové nástroje, ktoré majú rating uznávanej ratingovej agentúry rovnocenný stupňu kreditnej kvality 1 až 3, a 0,6 % pre ostatné dlhové nástroje.“ 35. Príloha V sa mení a dopĺňa takto: a) Bod 14 sa nahrádza takto: „14. Spoľahlivé stratégie, politiky, postupy a systémy existujú pre identifikáciu, meranie a riadenie rizika likvidity v primeranom súbore časových horizontov, vrátane denných (intra-day), s cieľom zabezpečiť, aby úverové inštitúcie zachovávali primerané úrovne ochranných rezerv likvidity. Tieto stratégie, politiky, postupy a systémy sú špecificky uspôsobené pre obchodné línie, meny a právnické osoby a zahŕňajú primerané mechanizmy rozdeľovania nákladov na likviditu.“ e) Vkladá sa tento bod 14a: „14a. Stratégie, politiky, postupy a systémy uvedené v bode 14 sú pomerné k zložitosti, rizikovému profilu, rozsahu pôsobnosti spoločnosti a tolerancii voči riziku stanoveným riadiacim orgánom a odrážajú systémovú dôležitosť úverovej inštitúcie v každom členskom štáte, v ktorom vykonáva činnosť.“ f) Bod 15 sa nahrádza takto: „15 . Úverové inštitúcie vypracujú metodiku identifikácie, merania, riadenia a monitorovania pozícií financovania, najmä prostredníctvom systému limitov. Medzi ne patria peňažné toky vyplývajúce z aktív, pasív, podsúvahových položiek vrátane podmienených záväzkov, a možný vplyv rizika dobrej povesti.“ g) Dopĺňajú sa tieto body 16 až 22: „16. Úverové inštitúcie rozlišujú medzi založenými a nezaťaženými aktívami, ktoré sú dostupné stále, najmä počas krízových situácií. Zohľadňujú aj právnickú osobu, v ktorej sa aktíva nachádzajú, ako aj ich prípustnosť a včasnú mobilizáciu. 17. Úverové inštitúcie berú ohľad aj na existujúce právne, regulačné a prevádzkové obmedzenia pre potenciálne prevody likvidity a nezaťažených aktív medzi právnickými osobami v rámci EHP, ako aj mimo neho. 18. Úverová inštitúcia zváži rôzne nástroje zmierňovania rizika likvidity vrátane ochranných rezerv likvidity, aby bola schopná odolať okruhu rôznych stresových udalostí, a primerane diverzifikovanú štruktúru financovania a prístup k zdrojom financovania. Tieto opatrenia pravidelne skúma. 19. Zvážia sa alternatívne scenáre týkajúce sa pozícií likvidity a zmierňovania rizika a pravidelne sa skúmajú predpoklady, na ktorých sa zakladajú rozhodnutia týkajúce sa pozície financovania. Na tieto účely sa alternatívne scenáre zameriavajú najmä na podsúvahové položky a ďalšie podmienené záväzky vrátane položiek a záväzkov SSPE alebo iných účelových jednotiek, vo vzťahu ku ktorým pôsobí úverová inštitúcia ako sponzor alebo im poskytuje výraznú likvidnú podporu. 20. Úverové inštitúcie zvážia potenciálny vplyv inštitucionálnych, celotrhových a kombinovaných alternatívnych scenárov. Zvážia rôzne časové horizonty a meniace sa stupne stresových podmienok. 21. Úverové inštitúcie upravujú svoje stratégie, interné politiky a limity pre riziko likvidity a vytvárajú účinné plány pre nepredvídané udalosti pri zohľadnení výsledku alternatívnych scenárov uvedených v bode 19. 22. Na riešenie kríz likvidity majú úverové inštitúcie zavedené plány pre nepredvídané udalosti, v ktorých sú stanovené primerané stratégie a vhodné vykonávacie opatrenia zamerané na riešenie možnej nedostatočnej likvidity. Tieto plány sa pravidelne testujú, aktualizujú na základe výsledkov alternatívnych scenárov stanovených v bode 16, oznamujú vrcholovému manažmentu a schvaľujú sa vrcholovým manažmentom, aby sa interné politiky a postupy mohli zodpovedajúco upravovať.“ 36. Príloha XI sa mení a dopĺňa takto: a) Bod 1 písm. e) sa nahrádza takto: „e) expozíciu voči riziku likvidity a meranie a riadenie rizika likvidity zo strany úverových inštitúcií vrátane tvorby analýz z alternatívnych scenárov, riadenie zmierňovania rizika (najmä úroveň, zloženie a kvalita ochranných rezerv likvidity) a účinné plány pre nepredvídané udalosti; b) Vkladá sa tento bod 1a: „1a. Na účely bodu 1 písm. e) príslušné orgány pravidelne vykonávajú komplexné hodnotenie celkového riadenia rizika likvidity úverovými inštitúciami a podporujú tvorbu správnych interných metodík. Príslušné orgány prihliadajú pri výkone tohto skúmania na úlohu, ktorú hrajú úverové inštitúcie na finančných trhoch. Príslušné orgány v jednom členskom štáte prihliadajú aj na potenciálny vplyv svojich rozhodnutí na stabilitu finančného systému vo všetkých ostatných dotknutých členských štátoch.“ 37. Príloha XII časť 2 bod 3 písm. a) a b) sa nahrádzajú takto: „a) súhrnné informácie o zmluvných podmienkach týkajúcich sa hlavných znakov všetkých zložiek vlastných zdrojov vrátane nástrojov uvedených v článku 57 písm. ca), nástrojov, ktorých zákonné alebo zmluvné ustanovenia poskytujú úverovej inštitúcii stimul na ich splatenie, a nástrojov, na ktoré sa vzťahuje článok 154 ods. 9; b) výška pôvodných vlastných zdrojov s osobitnou informáciou o všetkých položkách tvoriacich vlastné zdroje a odpočítateľných položkách od vlastných zdrojov; celková suma nástrojov uvedených v článku 57 písm. ca) a nástrojov, ktorých zákonné alebo zmluvné ustanovenia poskytujú úverovej inštitúcii stimul na ich splatenie, sa tiež uvádzajú osobitne; vo všetkých týchto informáciách sa uvádzajú nástroje, na ktoré sa vzťahuje článok 154 ods. 9.“ Článok 2 Zmeny a doplnenia smernice 2006/49/ES Smernica 2006/49/ES sa mení a dopĺňa takto: (1) V článku 12 sa prvý pododsek nahrádza takto: „Pôvodné vlastné zdroje“ sú súčtom písmen a) až ca) po odčítaní súčtu písmen i), j) a k) článku 57 smernice 2006/48/ES. (2) Článok 28 sa mení a dopĺňa takto: a) Odsek 1 sa nahrádza takto: „1. Inštitúcie, okrem investičných spoločností, ktoré spĺňajú kritériá stanovené v článku 20 ods. 2 alebo 3 tejto smernice, monitorujú a kontrolujú svoju veľkú majetkovú angažovanosť v súlade s článkami 106 až 118 smernice 2006/48/ES.“ b) Odsek 3 sa vypúšťa. (3) Článok 30 ods. 4 sa zrušuje. (4) Článok 31 sa mení a dopĺňa takto: a) V prvom pododseku sa písmená a) a b) nahrádzajú takto: „a) expozícia v neobchodnej knihe voči klientovi alebo skupine príslušných klientov neprekračuje limit stanovený v článku 111 ods. 1 smernice 2006/48/ES, pričom tento limit je vypočítaný s ohľadom na vlastné zdroje, ako sú uvedené v uvedenej smernici, tak, že celé prekročenie vzniká v obchodnej knihe; b) inštitúcia spĺňa dodatočnú kapitálovú požiadavku na prekročenie s ohľadom na limit stanovený v článku 111 ods. 1 smernice 2006/48/ES, vypočítanú v súlade s prílohou VI tejto smernice.“ b) V prvom odseku sa písmeno e) nahrádza takto: „e) inštitúcie podávajú každé tri mesiace príslušným orgánom správy o všetkých prípadoch, kedy bol počas predchádzajúcich troch mesiacov prekročený limit uvedený v článku 111 ods. 1 smernice 2006/48/ES.“ c) Druhý odsek sa nahrádza takto: „V súvislosti s písmenom e), v každom prípade, v ktorom bol prekročený limit, sa uvedie výška prekročenia a meno príslušného klienta.“ (5) V článku 32 ods. 1 sa prvý pododsek nahrádza takto: „1. Príslušné orgány vytvoria postupy na zabránenie tomu, aby sa inštitúcie zámerne vyhýbali dodatočným kapitálovým požiadavkám, ktoré by sa na ne inak vzťahovali a ktoré sa týkajú expozícií prekračujúcich limit stanovený v článku 111 ods. 1 smernice 2006/48/ES, ak tieto expozície trvali dlhšie ako 10 dní, prostredníctvom dočasného prevedenia týchto expozícií na inú spoločnosť, či už v rovnakej skupine, alebo nie, a/alebo vykonaním umelých transakcií na uzatvorenie expozície počas obdobia 10 dní a vytvorením novej expozície.“ (6) V článku 38 sa dopĺňa tento odsek: „3. Článok 42a, s výnimkou písmena a) sa uplatňuje mutatis mutandis na dohľad nad investičnými spoločnosťami, pokiaľ investičné spoločnosti nespĺňajú kritériá stanovené v článku 20 ods. 2 a 3 alebo článku 46 ods. 1 tejto smernice. (7) V článku 45 ods. 1 sa dátum „31. decembra 2010“ nahrádza dátumom „31. decembra 2012“. (8) V článku 48 ods. 1 sa dátum „31. decembra 2010“ nahrádza dátumom „31. decembra 2012“. Článok 3 Transpozícia 1. Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 31. januára 2010 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou. Tieto ustanovenia uplatňujú od 31. marca 2010. Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty. 2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice. Článok 4 Nadobudnutie účinnosti Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie . Článok 5 Adresáti Táto smernica je určená členským štátom. V Bruseli Za Európsky parlament Za Radu predseda predseda [pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] Odporúčanie 87/62/EHS o monitorovaní a kontrole veľkej majetkovej angažovanosti úverových inštitúcií. [2] Smernica 92/121/EHS o monitorovaní a kontrole veľkej majetkovej angažovanosti úverových inštitúcií. [3] Ú. v. EÚ C , , s. . [4] Ú. v. EÚ C , , s. . [5] Ú. v. EÚ C , , s. . [6] Ú. v. EÚ C , , s. . [7] Ú. v. EÚ C , , s. . [8] Ú. v. EÚ L 177, 30.6.2006, s. 1. [9] Ú. v. EÚ L 177, 30.6.2006, s. 201. [10] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.