1.SÚVISLOSTI

Podľa článku 395 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „smernica o DPH“) môže Rada jednomyseľne na návrh Komisie oprávniť ktorýkoľvek členský štát, aby zaviedol osobitné opatrenia odchyľujúce sa od ustanovení tejto smernice na zjednodušenie výberu DPH alebo na zamedzenie určitým druhom daňových únikov alebo vyhýbania sa daňovým povinnostiam. Keďže v tomto postupe sa stanovujú výnimky zo všeobecných zásad DPH, v súlade s ustálenými rozhodnutiami Súdneho dvora Európskej únie by rozsah pôsobnosti takýchto výnimiek mal byť obmedzený a mali by byť primerané.

Lotyšsko požiadalo listom, ktorý Komisia zaevidovala 18. septembra 2017, o povolenie uplatňovať opatrenie odchyľujúce sa od článku 193 smernice o DPH. O žiadosti predloženej Lotyšskom Komisia v súlade s článkom 395 ods. 2 smernice o DPH informovala ostatné členské štáty listom z 27. októbra 2017. Listom z 31. októbra 2017 Komisia oznámila Lotyšsku, že má všetky informácie, ktoré považuje za potrebné na posúdenie žiadosti.

Všeobecným pravidlom je, že osobou povinnou platiť DPH daňovým orgánom je podľa článku 193 smernice o DPH zdaniteľná osoba, ktorá dodáva tovar. Účelom odchýlky, o ktorú Lotyšsko žiada, je v prípade konkrétnych výrobkov, najmä pokiaľ ide o spotrebnú elektroniku a domáce elektrospotrebiče, uložiť túto povinnosť zdaniteľnej osobe, ktorej sa tovar dodáva (tzv. mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti). Cieľom požadovanej výnimky je bojovať proti podvodom.

2.PRENESENIE DAŇOVEJ POVINNOSTI

Osobou povinnou platiť DPH podľa článku 193 smernice o DPH je zdaniteľná osoba, ktorá dodáva tovar alebo poskytuje služby. Účelom mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti je presunúť túto povinnosť na zdaniteľnú osobu, ktorej sa dodáva tovar alebo sa poskytujú služby.

K podvodu založenému na chýbajúcom obchodnom subjekte dochádza, keď obchodník predáva tovar alebo poskytuje služby, vyberie DPH od svojich zákazníkov a následne zmizne bez toho, aby DPH vybranú od svojich zákazníkov odviedol daňovým orgánom. V najzávažnejších prípadoch takéhoto daňového úniku sa prostredníctvom „kolotočovej“ schémy (v rámci ktorej sa s tovarom či službami obchoduje medzi členskými štátmi) rovnaký tovar dodá alebo rovnaké služby poskytnú viackrát bez toho, aby sa daňovým orgánom odviedla DPH, pričom zákazník zároveň odpočíta DPH, ktorú zaplatil svojmu dodávateľovi, resp. poskytovateľovi. Zistilo sa, že domáci mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti odstraňuje príležitosť zapojiť sa do uvedeného druhu daňového úniku, a to tým, že za osobu povinnú platiť DPH sa v takýchto prípadoch určí osoba, ktorej sa dodá tovar alebo poskytnú služby.

3.ŽIADOSŤ

Lotyšsko požaduje na základe článku 395 smernice o DPH, aby mu Rada konajúc na návrh Komisie povolila uplatňovať osobitné opatrenie odchyľujúce sa od článku 193 smernice o DPH, pokiaľ ide o uplatňovanie mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti v súvislosti s dodávkami spotrebnej elektroniky a domácich elektrospotrebičov v rámci krajiny.

Lotyšsko vzhľadom na výskyt podvodov zaviedlo mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti v odvetví mobilných telefónov, zariadení s integrovaným obvodom, tabletov a prenosných počítačov. V dôsledku toho sa v týchto sektoroch podľa Lotyšska znížil výskyt podvodov v oblasti DPH, ale zároveň sa podvody začali vo zvýšenej miere vyskytovať v prípade dodávok spotrebnej elektroniky a domácich elektrospotrebičov. Lotyšsko tvrdí, že riziká podvodov sú vysoké vzhľadom na charakter tovaru, ktorý je vo všeobecnosti malých rozmerov a má vysokú hodnotu.

Predmetné podvody spočívajú v tom, že zdaniteľné osoby zaregistrované na účely DPH vykazujú fiktívne transakcie, v prípade ktorých je DPH splatné do štátneho rozpočtu. Títo obchodníci potom zmiznú bez zaplatenia DPH splatnej do štátneho rozpočtu.

Tým, že za osobu povinnú platiť DPH sa určí osoba, ktorej sa dodá tovar alebo sa poskytnú služby, by Lotyšsko chcelo bojovať proti uvedeným podvodom, ku ktorým dochádza v odvetví spotrebnej elektroniky a domácich elektrospotrebičov. Zo žiadosti vyplýva, že Lotyšsko zamýšľa uplatňovať mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti na dodania tohto tovaru od 1. januára 2018, čo potvrdzuje aj list adresovaný Komisii 12. októbra 2017.

4.STANOVISKO KOMISIE

Keď Komisia dostane žiadosti v súlade s článkom 395, preskúma ich a presvedčí sa, či sú splnené základné podmienky na to, aby sa im vyhovelo, t. j. či sa navrhovaným osobitným opatrením zjednodušujú postupy pre zdaniteľné osoby a/alebo daňovú správu, alebo či sa návrhom zabráni určitým druhom daňových únikov alebo vyhýbania sa daňovým povinnostiam. Komisia v tejto súvislosti vždy zaujala reštriktívny a obozretný postoj, aby zaistila, že výnimky nenarúšajú fungovanie všeobecného systému DPH, majú obmedzený rozsah pôsobnosti, sú nevyhnutné a primerané.

Každá výnimka zo systému rozdelených platieb preto môže byť len krajnou možnosťou a núdzovým opatrením a musí poskytovať záruky, pokiaľ ide o nevyhnutnosť a výnimočnú povahu udelenej výnimky.

V tejto súvislosti treba pripomenúť, že politikou Komisie je uvažovať o výnimkách v súvislosti s mechanizmom prenesenia daňovej povinnosti len vtedy, ak súčasne platí, že predmetný tovar nemôže dosiahnuť fázu konečnej spotreby, slabý daňovník je nahradený spoľahlivejším daňovníkom a ak neexistuje riziko, že sa podvod presunie na úroveň maloobchodu alebo do iných členských štátov, ktoré tento mechanizmus nevyužívajú.

V prvom rade treba poznamenať, že dotknuté výrobky môžu byť určené na súkromnú spotrebu, s čím je spojené riziko, že podvod sa presunie v dodávateľskom reťazci ďalej a mohlo by byť ešte ťažšie ho kontrolovať. Prenesením celej povinnosti platiť DPH na posledný článok reťazca by sa teda riziká zvýšili. Takisto existuje riziko, že sa podvod presunie do iných členských štátov alebo do iných sektorov. Lotyšsko totiž tvrdí, že k podvodom v príslušnom sektore došlo v dôsledku zavedenia mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti v susedných sektoroch mobilných telefónov, zariadení s integrovaným obvodom, tabletov a prenosných počítačov.

Výnimka navyše v žiadnom prípade nie je dlhodobým riešením, ani nenahrádza zodpovedajúce kontrolné opatrenia v danom odvetví a nad zdaniteľnými osobami. Hoci Lotyšsko vo svojej žiadosti uviedlo, že v súčasnosti má na boj proti podvodníkom v oblasti DPH zavedenú komplexnú škálu kontrolných opatrení, nepreukázalo, prečo takéto kontrolné opatrenia nepostačujú na boj proti podvodom so spotrebnou elektronikou a domácimi elektrospotrebičmi. Neuviedlo konkrétne ani to, aké opatrenia sa prijali alebo sa prijmú na boj proti podvodom v odvetví spotrebnej elektroniky a domácich elektrospotrebičov.

Komisia ostatne na základe uvedených skutočností zamietla niekoľko žiadostí o výnimku, pokiaľ ide o uplatňovanie mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti. V tejto súvislosti sa odkazuje na oznámenia Komisie týkajúce sa odvetvia chovu ošípaných a krmív pre zvieratá [COM(2013) 148 z 19. 3. 2013 – ako odpoveď na žiadosť Maďarska], odvetvia cukru [COM(2014) 229 z 22. 4. 2014 – ako odpoveď na žiadosť Maďarska), drahokamov [COM(2014) 623 z 10. 10. 2014 – žiadosť Estónska], mäsiarskeho sektora [COM(2017) 24 final z 19. 1. 2017 – žiadosť Slovenska].