DỔVODOVÁ SPRÁVA

1.KONTEXT ODPORÚČANIA

•Dôvody a ciele odporúčania

Mnohostranná spolupráca je nevyhnutná na boj proti pandémiám, ktoré podľa definície nepoznajú hranice a vyžadujú si kolektívne opatrenia. Pandémia COVID-19 však odhalila pretrvávajúcu zraniteľnosť medzinárodného systému zdravotníctva a globálnej spolupráce.

Pred pandémiou COVID-19 sa už v preskúmaniach a hodnoteniach v dôsledku ťažkého akútneho respiračného syndrómu (SARS-CoV), pandémie chrípky H1N1 a vypuknutia eboly v západnej Afrike poukázalo na nedostatky v globálnej kapacite týkajúcej sa prípravy na epidémie a reakcie na ne a bolo predložených množstvo konkrétnych odporúčaní na riešenie týchto nedostatkov. Tieto odporúčania do istej miery viedli k významným zlepšeniam, ako je napríklad revízia Medzinárodných zdravotných predpisov (MZP) v roku 2005 a zriadenie programu Svetovej zdravotníckej organizácie (WHO) pre núdzové zdravotné situácie v roku 2016 po vypuknutí epidémie eboly a zriadenie Nezávislého dozorného a poradného výboru pre Program WHO pre núdzové zdravotné situácie (IOAC).

Vzhľadom na obrovské výzvy, ktoré predstavuje pandémia COVID-19, sa však jasne ukázala potreba lepšej pripravenosti na globálnej úrovni s cieľom predvídať, predchádzať, odhaľovať a posudzovať pandémie a účinne na ne reagovať. Na základe svojho mandátu má WHO v tomto procese zohrávať ústrednú úlohu ako vedúci a koordinačný orgán pri riešení globálnych hrozieb v oblasti zdravia vrátane pripravenosti, prevencie a detekcie epidémií a reakcie na ne.

V priebehu posledných mesiacov niekoľko nezávislých revíznych výborov a komisií poukázalo na naliehavú potrebu silnejšieho medzinárodného režimu v boji proti pandémiám, ako aj na posilnenie nezávislosti, autority a financovania WHO. To vytvára jedinečný impulz na posilnenie globálnej zdravotnej bezpečnosti so zreteľom na ponaučenia z pandémie COVID-19.

Od vypuknutia pandémie COVID-19 Európska únia významne prispela ku globálnej reakcii na pandémie. Únia bola hybnou silou pri podpore vedúcej úlohy WHO a pokroku v procese reformy WHO. Úloha Únie pri posilňovaní WHO sa odráža v rôznych dokumentoch vrátane záverov Rady z novembra 2020 a vyhlásenia členov Európskej rady z februára 2021.

Únia a jej členské štáty v tomto duchu už druhý rok po sebe presadzovali rezolúciu na 74. zasadnutí Svetového zdravotníckeho zhromaždenia v máji 2021 s cieľom posilniť pripravenosť WHO a reakciu na núdzové situácie v oblasti zdravia. To viedlo k zriadeniu pracovnej skupiny členských štátov WHO na posilnenie pripravenosti a reakcie WHO (ďalej len „pracovná skupina členských štátov WHO“) s cieľom zvážiť zistenia a odporúčania nezávislých revíznych výborov a komisií a podať správu Svetovému zdravotníckemu zhromaždeniu v máji 2022.

V rámci príprav na 74. zasadnutie Svetového zdravotníckeho zhromaždenia Únia a široká skupina podporných krajín zo všetkých regiónov WHO presadzovali aj proces smerujúci k medzinárodnej zmluve o pripravenosti a reakcii na pandémiu. V marci 2021 sa 25 hláv štátov a vlád z celého sveta pripojilo k predsedovi Európskej rady Charlesovi Michelovi a generálnemu riaditeľovi Svetovej zdravotníckej organizácie Dr. Tedrosovi Adhanomovi Ghebreyesusovi v komentári vyzývajúcom na medzinárodnú zmluvu o pandémiách, čerpajúc zo skúseností získaných počas pandémie COVID-19.

Rada 20. mája 2021 prijala pozíciu, ktorá sa má zaujať v mene Únie na 74. zasadnutí Svetového zdravotníckeho zhromaždenia. Týmto rozhodnutím sa jasne stanovila podpora Únie pre vytvorenie procesu WHO pre nový Rámcový dohovor o pripravenosti a reakcii na pandémie. Tiež sa v ňom poukázalo na to, že Únia musí mať možnosť zúčastniť sa na procese rokovaní vzhľadom na možné pristúpenie Únie k takejto zmluve. Záväzok Únie pracovať na medzinárodnej zmluve o pandémiách v rámci WHO sa odzrkadlil aj vo vyhlásení členov Európskej rady z februára 2021 a v záveroch Európskej rady z júna 2021.

Dňa 21. mája 2021 Európska komisia a Taliansko ako predseda G20 spoločne usporiadali celosvetový samit o zdraví, na ktorom vedúci predstavitelia G20 a iných štátov za prítomnosti riaditeľov medzinárodných a regionálnych organizácií prijali „Rímske vyhlásenie“. V rámci princípov uvedených v tomto vyhlásení sa poskytujú spoločné usmernenia pre prevenciu a prípravu na budúce pandémie a sú obzvlášť dôležité vzhľadom na diskusie o medzinárodnej zmluve o pandémiách.

Únia spolu so skupinou priateľov (spolusignatári komentára) pracovali na Svetovom zdravotníckom zhromaždení v máji 2021 na vytvorení mandátu na rokovanie o medzinárodnej zmluve o pandémiách. Nebolo to však možné dosiahnuť pre nedostatočný konsenzus. Svetové zdravotnícke zhromaždenie ako ďalší krok prijalo rozhodnutie, v ktorom žiada pracovnú skupinu členských štátov WHO, aby zvážila potenciálne prínosy vypracovania dohovoru, dohody alebo iného medzinárodného nástroja WHO o pripravenosti a reakcii na pandémie. Prijalo sa aj rozhodnutie zvolať mimoriadne zasadnutie Svetového zdravotníckeho zhromaždenia od 29. novembra do 1. decembra 2021 venované tejto problematike a s cieľom začať v nadväznosti na to formálny proces rokovaní.

Pracovná skupina členských štátov WHO usporiadala od júla do novembra 2021 päť stretnutí, ako aj niekoľko stretnutí medzi zasadnutiami.

V priebehu diskusií sa zvýšil počet krajín, ktoré sa vyslovili za medzinárodnú zmluvu. Na základe diskusií, ktoré sa uskutočnili v pracovnej skupine členských štátov WHO, a ako sa uvádza v jej správe, ktorá bola prijatá 15. novembra, sa identifikovalo množstvo potenciálnych výhod nového nástroja na posilnenie pripravenosti a reakcie na pandémiu vrátane: