SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o vykonávaní nariadenia č. 2038/2006 o viacročnom financovaní činnosti Európskej námornej bezpečnostnej agentúry v oblasti boja proti znečisťovaniu životného prostredia plavidlami v období rokov 2007 - 2009. SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o vykonávaní nariadenia č. 2038/2006 o viacročnom financovaní činnosti Európskej námornej bezpečnostnej agentúry v oblasti boja proti znečisťovaniu životného prostredia plavidlami v období rokov 2007 - 2009. /* KOM/2011/0286 v konečnom znení - */





SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o vykonávaní nariadenia č. 2038/2006 o viacročnom financovaní činnosti Európskej námornej bezpečnostnej agentúry v oblasti boja proti znečisťovaniu životného prostredia plavidlami v období rokov 2007 - 2009. ÚVOD Nariadením č 2038/2006[1] sa poskytuje finančné krytie Európskej námornej bezpečnostnej agentúre (ďalej len „agentúra“) na financovanie činností v oblasti boja proti znečisťovaniu životného prostredia plavidlami. V súlade s článkom 8 uvedeného nariadenia Komisia týmto podáva správu o výsledkoch využívania týchto prostriedkov za obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2009. Táto správa bola vypracovaná v úzkej spolupráci s agentúrou, ktorá poskytla kľúčový príspevok[2], ďalej čerpala z externého hodnotenia agentúry z roku 2008, z auditu uskutočneného útvarom Komisie pre interný audit v roku 2009 a z konzultácie so zúčastnenými stranami z marca 2010. Záležitosť sa zároveň prediskutovala na niekoľkých zasadnutiach správnej rady agentúry. V súlade s článkom 15 ods. 2 písm. g) nariadenia č. 1406/2002[3] predložila agentúra výročné správy o finančnom plnení svojho podrobného plánu pripravenosti na znečistenie a boja proti nemu na obdobie rokov 2007 až 2010. Tieto správy sú dostupné na webovej stránke agentúry. Komisia súhlasí s analýzou, ktorú agentúra prezentovala vo svojom príspevku. Z obdobia rokov 2007 – 2009 možno vyvodiť tieto hlavné závery. ÚLOHY AGENTÚRY V OBLASTI BOJA PROTI ZNEčISTENIU Úlohy agentúry zahŕňajú neúmyselné aj nezákonné vypúšťanie. Agentúra sa najprv zameriavala na znečistenie ropou. Avšak od roku 2007 je aktívna aj v prípadoch znečistenia morí spôsobeného nebezpečnými a škodlivými látkami (napr. chemikáliami). V súlade s nariadením č. 2038/2006 a smernicou 2005/35/ES o znečisťovaní mora z lodí[4] má agentúra v oblasti boja proti znečisteniu plavidlami tieto tri hlavné úlohy: a) Operačná pomoc členským štátom Agentúra ponúka sieť záložných plavidiel na boj proti úniku ropy určených na doplnenie zásahovej kapacity členských štátov postihnutých únikom. Zároveň poskytuje satelitnú službu na odhaľovanie a monitorovanie únikov ropy nazvanú „CleanSeaNet“ a informácie o chemických únikoch prostredníctvom siete „MAR-ICE“. b) Spolupráca a koordinácia Agentúra udržiava styky s odborníkmi z členských štátov na boj proti znečisteniu, ako aj s existujúcimi regionálnymi dohodami a s Medzinárodnou námornou organizáciou (IMO). c) Informácie Agentúra zhromažďuje, analyzuje a rozširuje informácie o osvedčených postupoch, technikách a inováciách v oblasti pripravenosti na znečistenie morí a boja proti nemu. ROZPOčET Celková výška prostriedkov pridelených agentúre na financovanie uvedených činností v období od 1. januára 2007 do 31. decembra 2013 predstavuje 154 miliónov EUR (pozri článok 4 nariadenia č. 2038/2006). Z tejto sumy sa pridelilo približne 60 miliónov EUR (t.j. takmer 40 %) v priebehu prvých troch rokov. To zodpovedá proporcionálnemu využitiu dostupných prostriedkov. Medzi 1. januárom 2007 a 31. decembrom 2009 sa približne 98 % pridelených prostriedkov venovalo na financovanie operačnej pomoci, z prevažnej časti na sieť záložných plavidiel na boj proti úniku ropy. Zostávajúce 2 % sa vyčlenili na spoluprácu a informácie (pozri tabuľku v prílohe). Platby predstavujú okolo 48 miliónov EUR. Skutočnosť, že platby nedosahujú výšku záväzkov, možno vysvetliť množstvom faktorov. Platby v rámci viacročných zmlúv sa môžu rozložiť na mnoho rokov, niekedy aj do lehoty po skončení referenčného obdobia. Okrem toho oneskorenia v súvislosti s novými zmluvami na záložné plavidlá alebo neuspokojivé služby poskytovateľov satelitných snímok mali za následok aj nižšie platby. PRIMERANOSť FINANčNÉHO RÁMCA Zo zhromaždených informácií vyplýva, že finančné krytie pridelené agentúre je primerané. Umožnilo agentúre sprevádzkovať v roku 2009 sieť 13 plne vybavených záložných plavidiel na boj proti úniku ropy, ktoré možno využiť súčasne a ktoré pokrývajú väčšinu pobreží EÚ[5]. Ďalej agentúre umožnilo vytvoriť systém CleanSeaNet poskytujúci službu satelitného monitorovania úniku ropy 24 európskym pobrežným štátom (vrátane Chorvátska a Nórska), pričom iba 12 z týchto pobrežných štátov malo v tejto oblasti predchádzajúce skúsenosti. Zúčastnené strany tiež pozitívne hodnotia koordinačné a informačné činnosti, ktoré agentúra v tomto rámci poskytuje. Skutočnosť, že finančný rámec je viacročný, má zásadný význam pre umožnenie uzatvárania viacročných zmlúv s odvetvím. Tieto zmluvy sú potrebné vo vzťahu k záložným plavidlám na boj proti úniku ropy, rovnako ako pri organizácii systému CleanSeaNet. Z dlhodobejšieho hľadiska potvrdzuje primeranosť finančného rámca aj skutočnosť, že agentúra predpokladá do konca roku 2013 záväzky vo výške až 97 % celkového finančného krytia. EFEKTÍVNOSť A PRIDANÁ HODNOTA ZAVEDNÉHO SYSTÉMU Opatrenia, ktoré boli doteraz financované na základe uvedeného rámca, sú nákladovo efektívne a poskytujú pridanú hodnotu. Využitie postupov verejného obstarávania okrem toho zaručuje dosiahnutie najlepšieho pomeru ceny a kvality. V súlade s podrobným plánom činností v oblasti pripravenosti na znečistenie a boja proti nemu, ktorý pre agentúru prijala jej správna rada, si agentúra plavidlá na boj proti úniku ropy nenechala postaviť ani si ich nekúpila, keďže by to vzhľadom na frekvenciu ich využitia nebolo nákladovo efektívne. Namiesto toho sú plavidlá prenajaté od obchodných subjektov prostredníctvom systému, ktorý zabezpečuje, že sú dostatočne vybavené a zároveň dostupné na požiadanie. Čísla ukazujú, že vďaka výberu tohto systému namiesto nákupu plavidiel sa ročné náklady znížili približne o 60 %, hoci skladovací objem sa zvýšil o 60 %. Zásadný význam má ustanovenie umožňujúce prenos vybavenia na inú loď, čím sa minimalizujú investičné straty v prípade zmeny dodávateľa. Prvoradú zodpovednosť za reakciu na incident majú a naďalej budú mať vnútroštátne orgány, ktorých investície sa výrazne líšia. Scenáre úniku vypracované agentúrou vychádzajúce predovšetkým z veľkých incidentov, ktoré nastali v minulosti (napr. Erika a Prestige), však jasne ukazujú, že keby bola už v danom období zavedená sieť plavidiel, postihnutý členský štát by mohol dosiahnuť významné úspory. Organizovanie systému odhaľovania a monitorovania únikov ropy na úrovni EÚ je takisto menej nákladné (asi o 20 %) a efektívnejšie ako na vnútroštátnej úrovni. Jedna zadovážená snímka pokrýva v priemere potreby takmer dvoch pobrežných štátov (s 6 391 objednanými snímkami dokázala agentúra odpovedať na 11 886 vnútroštátnych požiadaviek). Prísny systém kontroly kvality zavedený agentúrou tiež zaisťuje, že platby sa vykonávajú, iba pokiaľ sa zmluvné špecifikácie dodržiavajú v plnej miere. PRIESTOR NA ZLEPšENIE MIMO FINANčNÉHO RÁMCA Komisia poznamenáva, že mimo finančného rámca stále existuje mnoho možností na zlepšenie. V prvom rade je pre vytvorenie spoločnej minimálnej úrovne pripravenosti a boja podstatné, aby všetky členské štáty ratifikovali príslušné medzinárodné dohovory. Je preto poľutovaniahodné, že všetky členské štáty doteraz neratifikovali Medzinárodný dohovor o pripravenosti, reakcii a spolupráci v súvislosti so znečistením ropou z roku 1990 (OPRC 1990) a protokol k Dohovoru o znečistení nebezpečnými a škodlivými látkami z roku 2000 (protokol OPRC-HNS 2000). Podobne všetky členské štáty doteraz neratifikovali dohovory stanovujúce medzinárodnú schému náhrady škôd pre obeti únikov vzniknutých v dôsledku havárií tankerov (CLC 92[6], Fond 92[7] a Dodatkový fond 2003[8]). V druhom rade sa zdá, že spoločným problémom v celej Európe je dostupnosť zariadení na vypúšťanie ropy získanej z mora. Túto otázku pomáha riešiť „odľahčovacia doložka“, ktorú agentúra začlenila do zmlúv o plavidlách (t.j. ustanovenie, podľa ktorého možno dodávateľa požiadať o nájdenie vhodného odľahčovacieho plavidla), nemôže však nahradiť vhodné riešenia na vnútroštátnej úrovni. V poslednom rade by sa v niektorých členských štátoch mohli zlepšiť nadväzné opatrenia po tom, čo služba CleanSeaNet zistí možný únik ropy. Za službu na odhaľovanie a monitorovanie únikov ropy je zodpovedná agentúra. Vnútroštátne orgány však musia potvrdiť možný únik a prijať primerané nadväzné opatrenia proti znečisťovateľovi. Celková miera potvrdzovania (27 %) skrýva silné regionálne rozdiely vyplývajúce z vnútroštátnych overovacích zariadení, najmä prostredníctvom leteckého sledovania. Existuje preto riziko, že bezohľadní prevádzkovatelia lodí budú vykonávať nezákonné vypúšťanie v regiónoch, kde sú nadväzné opatrenia menej prísne. ZÁVERY Rozpočet určený na boj Európskej námornej bezpečnostnej agentúry proti znečisteniu ropou je primeraný a opatrenia doteraz financované na základe tohto rámca sú nákladovo efektívne a prinášajú pridanú hodnotu. Komisia v októbri 2010 navrhla úpravu zakladajúceho nariadenia EMSA[9], ktorá okrem iného obsahuje ustanovenie umožňujúce postihnutému členskému štátu, aby si vyžiadal pomoc EMSA aj v prípade znečistenia mora spôsobeného ropnými a plynovými zariadeniami. Komisia však nepovažuje za nutné navrhnúť úpravu viacročného finančného rámca v nariadení (ES) č. 2038/2006. Komisia využije príspevok agentúry k tejto správe pri príprave ďalšieho finančného plánu. PRÍLOHA Pripravenosť EMSA na znečistenie a boj proti nemu Finančné zhrnutie za roky 2007 - 2009 Záväzky v EUR | Platby v EUR | Sieť záložných plavidiel na boj proti úniku ropy | 46 363 654,42 | 34 559 298,86 | Cvičenia | 1 157 500,00 | 1 082 555,37 | Zlepšenia | 5 324 730,86 | 4 547 630,50 | Operácie CleanSeaNet | 2 859 946,40 | 4 671 731,14 | Podpora používateľov CleanSeaNet | 358 270,53 | 223 995,50 | Vývoj služby CleanSeaNet | 2 673 615,53 | 2 283 212,01 | Spolupráca a koordinácia | 564 458,95 | 347 445,45 | Boj proti znečisteniu nebezpečnými a škodlivými látkami | 79 100,00 | 37 564,23 | Šírenie informácií | 50 054,79 | 61 138,64 | Súvisiace úlohy | 475 052,70 | 379 498,10 | Spolu | 59 906 384,18 | 48 194 069,80 | Poznámka: V dvoch oblastiach, v ktorých platby prevyšujú záväzky, niektoré platby súvisia so záväzkami z obdobia pred rokom 2007. Prehľad pridelených prostriedkov [pic] [1] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2038/2006 z 18. decembra 2006 o viacročnom financovaní činnosti Európskej námornej bezpečnostnej agentúry v oblasti boja proti znečisťovaniu životného prostredia plavidlami, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1406/2002 (Ú. v. EÚ L 394, 30.12.2006, s. 1. Pozri aj korigendum v Ú. v. EÚ L 30, 3.2.2007, s. 12). [2] Dostupný na webovej stránke EMSA:https://extranet.emsa.europa.eu/index.php?option=com_joomdoc&task=cat_view&gid=298&Itemid=100005 [3] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 z 27. júna 2002, ktorým sa ustanovuje Európska námorná bezpečnostná agentúra (Ú. v. EÚ L 245, 29.3.2003, s. 10). [4] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/35/ES zo 7. septembra 2005 o znečisťovaní mora z lodí a o zavedení sankcií za porušenia (Ú. v. EÚ L 255, 30.9.2005, s.11) . [5] Od vtedy sa sieť ďalej rozšírila. Plavidlá sú k dispozícii pre všetky členské štáty bez ohľadu na ich aktuálnu oblasť operácie. Mapy obsahuje príspevok agentúry uvedený v poznámke pod čiarou 2. [6] Protokol z roku 1992, ktorým sa mení a dopĺňa medzinárodný dohovor z roku 1969 o občianskoprávnej zodpovednosti za škody vzniknuté v dôsledku znečistenia ropnými látkami. [7] Protokol z roku 1992, ktorým sa mení a dopĺňa medzinárodný dohovor z roku 1971 o zriadení medzinárodného fondu na kompenzáciu škôd vzniknutých v dôsledku znečistenia ropnými látkami. [8] Protokol z roku 2003 k medzinárodnému dohovoru z roku 1992 o zriadení medzinárodného fondu na kompenzáciu škôd vzniknutých v dôsledku znečistenia ropnými látkami. [9] KOM(2010) 611 z 28.10.2010.