V niekoľkých regiónoch so strednými príjmami a v menej rozvinutých regiónoch, najmä na juhu EÚ, došlo k hospodárskej stagnácii alebo poklesu (mapa 1), čo naznačuje, že tieto regióny sa ocitli v pasci rozvoja(mapa 2). Mnohé boli zasiahnuté hospodárskou a finančnou krízou v roku 2008 a odvtedy sa snažia zotaviť. Dlhodobý rast si bude vyžadovať reformy verejného sektora, pracovnú silu so zvýšenou úrovňou zručností a posilnenú inovačnú kapacitu.

Menej rozvinuté východné regióny EÚ od roku 2001 dobiehajú zvyšok EÚ, čo vedie k podstatnému zníženiu rozdielu v HDP na obyvateľa (mapa 1). Ich vysoké miery rastu podnecuje štrukturálna transformácia, najmä presun zamestnanosti z poľnohospodárstva do odvetví s vyššou pridanou hodnotou. Niektoré z týchto regiónov využili na podporu rastu investície do infraštruktúry a nízke náklady. Ak však reálne mzdy rastú rýchlejšie než produktivita, návratnosť investícií do infraštruktúry poklesne a výhody spojené s nízkymi nákladmi sa zmenšia, najmä v obchodovateľných odvetviach. S cieľom zabrániť vzniku pasce rozvoja v budúcnosti bude nutné, aby menej rozvinuté regióny posilnili vzdelávanie a odbornú prípravu, zvýšili investície do výskumu a inovácií a zlepšili kvalitu svojich inštitúcií.

Na základe analýzy uvedenej v ôsmej správe o súdržnosti sa v tomto oznámení uvádzajú hlavné zmeny územných rozdielov za posledné desaťročie a to, ako politiky ovplyvnili tieto rozdiely. Zdôrazňuje sa v ňom potenciál zelenej a digitálnej transformácie ako nových hnacích síl rastu EÚ, ale zároveň sa v ňom konštatuje, že bez vhodných politických opatrení môžu vzniknúť nové hospodárske, sociálne a územné rozdiely. A napokon obsahuje úvahy o tom, ako by sa mala politika súdržnosti vyvíjať v reakcii na tieto výzvy, a najmä o tom, ako zaistiť, aby sa miestne orientovanými viacúrovňovými prístupmi založenými na partnerstve ďalej zlepšovala súdržnosť, pričom by sa využívali synergie a zohľadňovali ciele súdržnosti v ostatných politikách a nástrojoch.

Na zaistenie dlhodobej udržateľnosti, konkurencieschopnosti a kvality života sú nevyhnutné dostatočné investície do ochrany životného prostredia, čistej energie a poskytovania súvisiacich služieb. Znečistenie ovzdušia a vôd sa znížilo, ale v mnohých menej rozvinutých regiónoch je stále príliš vysoké. Znečistenie ovzdušia jemnými časticami je stále vysoké v mnohých východných regiónoch. V rámci EÚ je príčinou približne 400 000 predčasných úmrtí ročne. Koncentrácie ozónu sú stále príliš vysoké v mnohých južných regiónoch. Čistenie odpadových vôd sa zlepšilo v celej EÚ, ale v mnohých menej rozvinutých a prechodných regiónoch sú naďalej potrebné ďalšie investície do ochrany a zlepšovania kvality vôd (kapitola 3).

Takmer v celej EÚ je všeobecne rozšírený základný prístup k širokopásmovému pripojeniu, ale len dvaja z troch obyvateľov miest a jeden zo šiestich obyvateľov vidieka majú k dispozícii vysokorýchlostné pripojenie (kapitola 4). Investície do dopravy a IT infraštruktúry však samy osebe nevedú k vyšším mieram rastu. Musia ich dopĺňať ďalšie politiky na vytvorenie priaznivého prostredia pre rast spoločností a pomoc pracovníkom v prístupe k novým pracovným príležitostiam vo všetkých regiónoch.

Politika súdržnosti rýchlo reagovala na krízu spôsobenú ochorením COVID-19 mobilizovaním dodatočného financovania, zaistením oprávnenosti výdavkov spojených s reakciou na krízu a povolením vyšších mier spolufinancovania. To pomohlo členským štátom a regiónom reagovať na krízu. Teraz by sa však politika súdržnosti mala vrátiť k plneniu svojho hlavného poslania, ktorým je znižovanie regionálnych rozdielov a podpora dlhodobého regionálneho rozvoja.

Počet ľudí ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením v rokoch 2012 až 2019 poklesol o 17 miliónov, a to najmä z dôvodu poklesu počtu ľudí trpiacich závažnou materiálnou depriváciou v členských štátoch východnej Európy. Na dosiahnutie cieľa EÚ, ktorým je znížiť do roku 2030 počet ľudí ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením aspoň o 15 miliónov, je potrebné v nasledujúcom desaťročí udržať súčasnú mieru znižovania chudoby. V roku 2020 sa však v dôsledku pandémie zvýšil počet ľudí ohrozených chudobou a sociálnym vylúčením o 5 miliónov.

Zelená transformácia, a najmä ciele uhlíkovo neutrálneho a obehového hospodárstva zmenia naše hospodárstva. Podporia zamestnanosť v odvetviach, ako je energia z obnoviteľných zdrojov, recyklácia, projektovanie, obnova a ekosystémové služby, ale môžu mať negatívny vplyv na odvetvia, v ktorých treba znížiť emisie, a regióny, v ktorých sa nachádzajú (mapy 6 a 7). Prírodný kapitál vo vidieckych regiónoch môže podporiť zamestnanosť v oblasti riadenia ekosystémových služieb a energie z obnoviteľných zdrojov. Sociálny vplyv cieľa EÚ, ktorým je dosiahnuť do roku 2050 klimatickú neutralitu, sa preto v rozličných regiónoch bude líšiť a v regiónoch s vyššou mierou chudoby môže byť vyšší. Bude si to vyžadovať podporu politických nástrojov, ako je Fond na spravodlivú transformáciu.

V nasledujúcich 30 rokoch bude rast EÚ poháňaný zelenou a digitálnou transformáciou. Táto transformácia prinesie nové príležitosti, bude si však vyžadovať významné štrukturálne zmeny, v dôsledku ktorých pravdepodobne dôjde k vzniku nových regionálnych rozdielov. Ak sa tieto rozdiely nebudú riešiť, demografická transformácia môže narušiť súdržnosť aj rast. To, či všetky regióny a občania, bez ohľadu na to, kde žijú, budú mať prínos z tejto transformácie, závisí od spôsobu, akým sa bude riadiť. Bez jasnej územnej vízie, pokiaľ ide o spôsob riadenia týchto procesov, a ambiciózneho vykonávania Európskeho piliera sociálnych práv môže mať čoraz viac ľudí pocit, že nie sú vypočutí a že vplyv na ich komunity nie je braný do úvahy, čo môže byť zdrojom nespokojnosti s demokraciou. Aby bola Európa na tieto výzvy pripravená, je nevyhnutné podporovať prechody na iné pracovné miesto v zelených a digitálnych odvetviach a preklenúť súvisiace nedostatky v oblasti zručností, ako sa to navrhuje v odporúčaní EASE.

Inovácie sú kľúčovým faktorom dlhodobého regionálneho hospodárskeho rastu, ale regionálne rozdiely v inovácii v Európe sa prehĺbili. Hoci niektoré členské štáty dosiahli výrazný pokrok v dobiehaní, mnohé regióny vrátane regiónov vo viac rozvinutých členských štátoch zaostávajú (obrázok 2). To je spôsobené nielen nedostatočnými investíciami do výskumu a vývoja, ale aj nedostatkami regionálnych inovačných ekosystémov. Lepšie rozloženie inovácií na vnútroštátnej a regionálnej úrovni môže menej rozvinutým a prechodným regiónom pomôcť dobehnúť toto zaostávanie. Stratégie pre inteligentnú špecializáciu, ktoré sa zaviedli v rámci politiky súdržnosti na obdobie 2014 – 2020, môžu pomôcť pri riešení týchto rozdielov, ale v budúcnosti sa budú musieť viac zamerať na regionálny potenciál.

Digitálna transformácia napreduje v Európe rôznym tempom. Na jej dokončenie bude potrebné rozšíriť prístup k vysokorýchlostnému internetu, čím sa podporia digitálne zručnosti a investície do IT vybavenia. Pre vidiecke oblasti to bude prospešné, pretože v týchto oblastiach je internetové spojenie zvyčajne pomalé a digitálne zručnosti podpriemerné. Rýchlejší prístup k internetu umožní väčšiemu počtu ľudí pracovať z domu, zlepší sa prístup k online službám vrátane odbornej prípravy, zdravia a elektronického obchodu a môže podporiť presunutie viacerých služieb z veľkých mestských centier. Menej rozvinuté členské štáty budú mať z tejto transformácie väčší prínos, keďže ich spoločnosti zaostávajú v používaní digitálnych technológií, postupov elektronického obchodu a elektronického podnikania.

Demografické zmeny, najmä starnutie, budú mať vplyv na všetky regióny, ale predovšetkým na vidiecke regióny. Predpokladá sa, že v nasledujúcom desaťročí vzrastie počet obyvateľov vo veku 65 a viac rokov o viac než 25 % v jednom z piatich regiónov. Takisto sa predpokladá, že počet obyvateľov v produktívnom veku poklesne o viac než 10 % v každom štvrtom regióne. Ďalej sa predpokladá, že v jednom z troch regiónov poklesne počet obyvateľov vo veku menej ako 20 rokov o viac než 10 %. Celkovo sa predpokladá, že podiel obyvateľstva žijúceho v regiónoch s ubúdajúcim obyvateľstvom sa v rokoch 2020 až 2040 zvýši z 34 % na 51 % (kapitola 6). Obzvlášť postihnuté sú vidiecke regióny, pretože už teraz v nich ubúda obyvateľstvo (obrázok 3). Tieto trendy môžu ovplyvniť rastový potenciál, rozvoj zručností a prístup k službám.

Obrázok 3: Prirodzený pohyb obyvateľstva, čistá migrácia a prirodzená populácia podľa mestskej a vidieckej regionálnej typológie a typu metropolitného regiónu, 2010 – 2019

V posledných rokoch bolo možné na niektorých miestach v Európe sledovať stagnáciu alebo pokles hospodárskych príležitostí, sociálnej mobility a kvality života. Takýto dlhodobý hospodársky pokles mal za následok rastúcu nespokojnosť medzi občanmi. Z prieskumov Eurobarometra vyplýva, že obyvatelia vidieka si častejšie myslia, že na ich hlase nezáleží, a nedôverujú EÚ. Občania však viac dôverujú regionálnym a miestnym samosprávam než vnútroštátnym orgánom a orgánom na úrovni EÚ. S cieľom riešiť tieto obavy by zelená a digitálna transformácia mala byť férová a spravodlivá, riadená inkluzívne a rozvíjaná v spolupráci s regionálnymi a miestnymi samosprávami.

5.Výzvy pre politiku súdržnosti

V správe o strategickom výhľade sa ako hlavné trendy zdôrazňujú klimatické výzvy a ďalšie environmentálne výzvy, digitálna hyperkonektivita a technologické transformácie, tlak na demokraciu, zmeny v globálnom poriadku a demografii. Vďaka politike súdržnosti sa v posledných dvoch desaťročiach zmenšili hospodárske, sociálne a územné rozdiely. Táto významná zelená, digitálna a demografická transformácia však môže vytvárať nové rozdiely, zvyšovať požiadavky na vnútroštátne a miestne orgány, spôsobovať nespokojnosť obyvateľstva a vytvárať tlak na naše demokracie. Tieto výzvy budú mať vplyv aj na iné rozvinuté krajiny. Politické výmeny s inými zainteresovanými krajinami by mohli ďalej obohatiť našu politickú diskusiu.

Ako môže politika súdržnosti spolu s ostatnými politikami EÚ riešiť tieto nové výzvy? Občania Európy musia mať dôveru vo svoju budúcnosť bez ohľadu na to, kde žijú. Politika súdržnosti môže Európanom poskytnúť záruky tromi spôsobmi: po prvé tým, že im ponúka pozitívne hospodárske vyhliadky pre ich región; po druhé tým, že rieši ich obavy týkajúce sa kvality života, pracovných príležitostí a sociálneho začlenenia, a po tretie tým, že zaisťuje spravodlivé rozdelenie nákladov a prínosov v súvislosti so zvládnutím nových výziev. Možno to uskutočniť identifikovaním najlepších reakcií na tieto nové príčiny rozdielov, posilnenia úlohy regiónov a zohľadnenia územného vplyvu horizontálnych politík EÚ. V súlade s cieľom vzostupnej sociálnej konvergencie Európskeho piliera sociálnych práv by sa v rámci týchto okruhov mala začať rozsiahla diskusia o smerovaní, na základe ktorej bude vypracovaná politika po roku 2027.

Spôsoby riešenia nových príčin rozdielov:

·Zabezpečenie spravodlivej transformácie. Prechod ku klimaticky neutrálnemu obehovému hospodárstvu, ochrane životného prostredia, obnove prírody a k znižovaniu znečistenia prinesie mnohé výhody, ale náklady naň by sa mali rozdeľovať spravodlivo. Mechanizmus spravodlivej transformácie by sa mohol rozšíriť tak, aby riešil sociálne náklady spojené so zmierňovaním zmeny klímy a adaptáciou na ňu a ďalšie environmentálne výzvy, a to aj prostredníctvom lepšieho predvídania štrukturálnych zmien, boja proti chudobe, investovania do zručností a úzkej spolupráce so sociálnymi partnermi a aktérmi občianskej spoločnosti na všetkých územných úrovniach.

·Posilnenie odolnosti a schopnosti reakcie na asymetrické otrasy. Pandémia poukázala na to, že je potrebné, aby politika súdržnosti bola schopná reagovať na neočakávané otrasy, najmä na otrasy spojené s globalizáciou a technologickými zmenami. Obzvlášť zraniteľné sú regióny, ktoré sú vo veľkej miere závislé od niekoľkých úzkych výrobných odvetví alebo odvetví služieb s obchodovateľným tovarom. Diverzifikácia hospodárskej činnosti, najmä v súvislosti s digitálnou transformáciou v spojení s miestne orientovanými politikami, ako sú stratégie pre inteligentnú špecializáciu, môžu regiónom pomôcť zvýšiť produktivitu a zároveň znížiť zraniteľnosť voči otrasom.

·Pomoc regiónom pri reakcii na demografické zmeny. Firmy sa budú musieť prispôsobiť úbytku pracovnej sily zvýšením zamestnávania pracovníkov zo skupín s nižšími mierami zamestnanosti, ako sú mladí ľudia, ženy a migranti z krajín mimo EÚ, a zvýšením investícií do inovácií, technológií, ktoré šetria prácu a zvyšujú jej efektívnosť, ako aj do vzdelávania dospelých, najmä starších a nízkokvalifikovaných pracovníkov, čo by prispelo k dosiahnutiu cieľov zo samitu v Porte . Základné a stredné školy sa budú musieť prispôsobiť nižšiemu počtu žiakov, kým ostatné verejné služby a zdravotná starostlivosť sa budú musieť poskytovať čoraz väčšiemu počtu starších rezidentov.

·Riešenie tlaku na demokraciu a jej hodnoty. Územné nástroje určené na zapojenie miestnych aktérov v mestách, obciach, vo vidieckych oblastiach, v pobrežných oblastiach a na ostrovoch a zásada partnerstva v politike súdržnosti môžu pomôcť riešiť tlak na demokraciu zvyšovaním osvojovania európskych politík. Územná spolupráca vytvára nové komunity so spoločným záujmom a podporuje viditeľné poskytovanie verejných statkov na rôznych územných úrovniach.

Spôsoby posilňovania úlohy regiónov pri budovaní budúcnosti Európy:

·Vytváranie nových hospodárskych vyhliadok pre menej rozvinuté a okrajové regióny. V prípade menej rozvinutých a okrajových regiónov môže byť potrebný nový model rozvoja. Ten by mal zohľadňovať vznikajúce príležitosti, medzinárodné spojenia, územné rozdelenie konkrétnych potrieb a dotácií, ako aj poskytovanie verejných statkov, ako sú strategické zdroje, biodiverzita, obnoviteľné zdroje energie a občianska vybavenosť.

·Začlenenie inovácií vo všetkých regiónoch. Zameraním sa na slabé stránky šírenia a preberania nových myšlienok a technológií a podporovaním všeobecnej inovácie sa zaistí, že všetky regióny budú môcť využívať výhody spojené s čoraz intenzívnejším znalostným hospodárstvom.

·Posilnenie cezhraničnej a medziregionálnej spolupráce. Pandémia poukázala na problémy spojené s prekračovaním vnútroštátnych hraníc na účely práce, vzdelávania, zdravotnej starostlivosti a iných služieb. Výkonnosť cestnej a železničnej dopravy je nižšia v pohraničných regiónoch. Aby sa tieto problémy vyriešili, je potrebné zaistiť lepšie riadenie funkčných pohraničných oblastí, lepšiu koordináciu služieb, infraštruktúry a investícií a výmenu skúseností podporenú celoeurópskym výskumom.

·Posilnenie spojení medzi mestom a vidiekom a úloha menších miest a obcí pri podpore vidieckych oblastí. Veľké mestá a ich metropolitné regióny sú často hnacou silou hospodárskeho rozvoja. Niektoré menšie mestá, obce a dediny poskytujú prístup k širokej škále verejných aj súkromných služieb. V rámci svojej úlohy ako regionálneho centra sú východiskovým bodom pre širší región. Posilnením ich úlohy by sa mohol podporiť hospodársky rozvoj a zlepšiť kvalita života. Zatiaľ čo mestské oblasti čelia rozličným výzvam, ďalšie posilnenie spojení v rámci funkčných oblastí by mohlo byť prínosné pre obyvateľov miest aj vidieka. Dlhodobá vízia pre vidiecke oblasti poskytuje rámec pre riešenie výziev, ktorým čelia vidiecke oblasti.

·Riešenie potrieb zaostávajúcich miest. Niektoré regióny sa vyrovnávajú s dôsledkami štrukturálnych zmien, ktoré spôsobujú pokles tradičných zdrojov zamestnanosti, čo vedie k nesúladu medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami a zhoršovaniu životného prostredia, čím sa vytvárajú pasce rozvoja. Takéto oblasti sa často nachádzajú v krajinách alebo regiónoch so strednými príjmami. Sú v nich potrebné cielené politiky na integráciu týchto komunít do širšieho regionálneho a vnútroštátneho hospodárstva v súlade so zásadami Európskeho piliera sociálnych práv.