Návrh ROZHODNUTIE RADY o podpise Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu /* KOM/2010/0753 v konečnom znení - NLE 2010/0360 */





[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 15.12.2010 KOM(2010) 753 v konečnom znení 2010/0360 (NLE) Návrh ROZHODNUTIE RADY o podpise Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu konečné rozhodnutie SEK(2010) 1559 DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. Rada a Európsky parlament prijali 20. novembra 1998 smernicu 98/84/ES o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu[1]. 2. Touto smernicou sa pre celú Európsku úniu vytvoril spoločný právny rámec v oblasti boja proti nezákonným zariadeniam, ktoré umožňujú nepovolený prístup k plateným televíznym službám, a v oblasti účinnej ochrany uvedených služieb. Táto ochrana sa vzťahuje tak na klasické televízne a rádiové vysielanie, ako aj na prenos cez internet. 3. Hlavným cieľom tejto smernice bolo poskytnúť právnu ochranu na všetky služby, odplata za ktoré závisí od podmieneného prístupu , čo znamená, že prístup k chránenej službe podlieha predchádzajúcemu individuálnemu povoleniu[2]. Táto ochrana konkrétne spočíva v tom, že každá obchodná činnosť súvisiaca s vybaveniami, ktoré umožňujú alebo uľahčujú prístup k službám bez povolenia poskytovateľa alebo bez zaplatenia poskytovateľovi, sa považuje za nezákonnú a že sa zavádzajú sankcie. 4. Poskytovatelia služieb tak legálne sprístupňujú svoje služby prostredníctvom zariadení podmieneného prístupu , t. j. akéhokoľvek vybavenia alebo softvéru, navrhnutého alebo upraveného tak, aby umožňoval prístup k chránenej službe v zrozumiteľnej forme[3] . Nezákonné zariadenie znamená naopak akékoľvek vybavenie alebo softvér, navrhnutý alebo upravený tak, aby umožňoval prístup k chránenej službe v zrozumiteľnej forme bez povolenia poskytovateľa služby[4]. 5. V súvislosti s nezákonnými zariadeniami sa v smernici vymedzujú protizákonné činnosti . V prvom rade ide o výrobu, dovoz, distribúciu, predaj, prenájom alebo vlastníctvo nezákonných zariadení a v druhom rade o ich inštaláciu, výmenu alebo údržbu. Za protizákonnú činnosť sa nakoniec považuje aj použitie obchodnej komunikácie na propagáciu pirátskych zariadení. Treba poznamenať, že iba vyššie uvedené činnosti vykonávané na obchodné účely sa považujú za protizákonné. 6. Ukladanie sankcií za tieto protizákonné činnosti sa úplne prenecháva na zváženie členským štátom, ktoré musia dodržiavať všeobecné právne zásady Spoločenstva. Musia byť preto „účinné, varujúce a úmerné“[5] porušeniam. 7. Členské štáty musia okrem toho umožniť každému poskytovateľovi služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu, aby mal k dispozícii náležité opravné prostriedky, ktorými sa zastaví protizákonná činnosť ohrozujúca jeho aktivity (napríklad prostredníctvom súdneho zákazu/príkazu), a aby mohol získať kompenzáciu za prípadnú škodu spôsobenú protizákonnou činnosťou. 8. V roku 1999 Rada Európy začala pripravovať Európsky dohovor o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu. 9. Ukázalo sa, že rozšírená a účinná ochrana služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu je zvlášť potrebná. Mnohé európske štáty, ktoré nie sú členmi Európskej únie, môžu predstavovať ideálne miesto na vývoj a šírenie pirátskych zariadení slúžiacich na sprístupňovanie služieb založených na podmienenom prístupe, pokiaľ ich právne systémy neukladajú sankcie za túto veľmi špecifickú pirátsku činnosť. Preto bolo nutné rozšíriť ustanovenia smernice 98/84/ES a vytvoriť spoločný a účinný rámec na ochranu týchto služieb na celoeurópskej úrovni. 10. Rada preto rozhodnutím z 22. júna 1999[6] splnomocnila Komisiu, aby sa v mene Európskeho spoločenstva zúčastnila na rokovaniach o dohovore. 11. Pokyny k rokovaniam, ktoré dostala Komisia, boli zacielené na dosiahnutie toho, aby sa v európskom dohovore prijali rovnaké definície a opatrenia ako v smernici 98/84/ES a aby sa dosiahla maximálna kompatibilita medzi oboma právnymi nástrojmi. 12. Rokovania boli úspešné a dohovor, ktorý bol prijatý 24. januára 2001, je úplne kompatibilný so smernicou 98/84/ES. 13. Dohovor v zásade preberá ustanovenia smernice 98/84/ES. Služby založené na podmienenom prístupe alebo pozostávajúce z podmieneného prístupu sú tak chránené pred rovnakými protizákonnými činnosťami, ako sú činnosti uvedené v smernici 98/84/ES. 14. Medzi oboma zneniami sa vyskytuje iba niekoľko minimálnych rozdielov. V dohovore sa napríklad neodsudzuje iba výroba nezákonných zariadení, ale aj ich produkcia. Rovnako aj sankcie za činnosti, ktoré sú definované ako protizákonné, sú v dohovore vymedzené jasnejšie, pretože v dohovore sa ustanovuje, že majú trestný, správny alebo iný charakter. Avšak podobne ako v smernici 98/84/ES musia byť sankcie úmerné, odradzujúce a účinné. Tieto odchýlky v znení dohovoru Rady Európy jednoducho v ničom nemenia ani obsah, ani pôsobnosť smernice Spoločenstva. 15. Dohovor je otvorený na podpis Európskej únie. V jeho článku 11 ods. 4 sa navyše výslovne uvádza, že strany, ktoré sú členskými štátmi Európskeho spoločenstva, uplatňujú vo vzájomných vzťahoch pravidlá Spoločenstva a pravidlá vyplývajúce z tohto dohovoru uplatňujú iba v tom prípade, ak konkrétnu oblasť neupravuje žiadne pravidlo Spoločenstva. Táto doložka o výnimke z uplatňovania v prospech členských štátov Európskej únie zaisťuje prednosť pravidiel EÚ. 16. V druhej hodnotiacej správe k smernici 98/84/ES prijatej 30. septembra 2008[7] Komisia uviedla, že podpis dohovoru Európskou úniou by mal stimulovať viac členských štátov Rady Európy k ratifikácii dohovoru, a umožniť tak, aby sa právna ochrana služieb založených na podmienenom prístupe rozšírila aj za hranice EÚ. 17. Komisia preto odporúča Rade, aby podpísala tento dohovor, ktorý umožní rozšíriť rozsah pôsobnosti právneho rámca zavedeného smernicou 98/84/ES, a umožní tak účinný boj proti činnostiam ohrozujúcim chránené služby. 2010/0360 (NLE) Návrh ROZHODNUTIE RADY o podpise Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 4 v spojení s jej článkom 218 ods. 5, so zreteľom na návrh Komisie[8], keďže: 18. Rada dňa (…) splnomocnila Komisiu, aby v mene Európskeho spoločenstva rokovala v Rade Európy o dohovore týkajúcom sa právnej ochrany služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu. 19. Európsky dohovor o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu bol prijatý 24. januára 2001. 20. V dohovore sa zavádza normatívny rámec, ktorý je takmer identický so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/84/ES z 20. novembra 1998 o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu[9]. 21. Podpis dohovoru by umožnil vyslať silný signál v prospech tohto dohovoru, a prispieť tak k rozšíreniu ustanovení smernice 98/84/ES za hranice EÚ a k zavedeniu právnych predpisov do oblasti služieb založených na podmienenom prístupe, ktoré by boli rovnaké pre celý európsky kontinent. 22. Dohovor nadobudol platnosť 1. júla 2003 a ustanovuje sa v ňom, že je otvorený na podpis Spoločenstva. 23. Tento dohovor by sa mal podpísať v mene EÚ s výhradou jeho prípadného uzavretia k neskoršiemu dátumu. PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 Predseda Rady je splnomocnený vymenovať osobu(-y) oprávnenú(-é) podpísať v mene EÚ Európsky dohovor o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu. Znenie dohovoru je pripojené k tomuto rozhodnutiu. Článok 2 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia. V Bruseli [...] Za Radu predseda PRÍLOHA Európsky dohovor o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu Preambula Členské štáty Rady Európy, ostatné štáty a Európske spoločenstvo, signatári tohto dohovoru, berúc do úvahy, že cieľom Rady Európy je dosiahnuť väčšiu jednotnosť medzi jej členmi, majúc na pamäti odporúčanie č. R (91) 14 Výboru ministrov pre právnu ochranu kódovaných televíznych služieb, berúc do úvahy skutočnosť, že pirátstvo dekodérov kódovaných televíznych služieb je v Európe stále problémom, berúc na vedomie, že od prijatia vyššie uvedeného odporúčania sa objavili nové typy služieb založených na podmienenom prístupe a nové typy zariadení podmieneného prístupu, ako aj nové formy nezákonného prístupu k týmto službám a zariadeniam, berúc na vedomie, že v právnych predpisoch jednotlivých európskych štátov upravujúcich ochranu služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu existujú veľké rozdiely, berúc na vedomie, že nezákonný prístup ohrozuje hospodársku životaschopnosť subjektov, ktoré poskytujú vysielacie služby a služby informačnej spoločnosti, a v dôsledku toho môže negatívne ovplyvniť rozmanitosť programov a služieb ponúkaných verejnosti, presvedčení o potrebe viesť spoločnú politiku zacielenú na ochranu služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu, presvedčení o tom, že trestné, správne alebo iné sankcie môžu zohrávať účinnú úlohu pri prevencii protizákonných činností voči službám založeným na podmienenom prístupe, uznávajúc, že protizákonným činnostiam vykonávaným na obchodné účely by sa mala venovať osobitná pozornosť, zohľadňujúc existujúce medzinárodné právne nástroje, ktoré obsahujú ustanovenia týkajúce sa ochrany služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu, sa dohodli takto: Oddiel I – Všeobecné ustanovenia Článok 1 – Predmet a účel Tento dohovor sa vzťahuje na služby informačnej spoločnosti a vysielacie služby, ktoré sú poskytované za odplatu a ktoré sú založené na podmienenom prístupe alebo pozostávajú z podmieneného prístupu. Účelom tohto dohovoru je ustanoviť za protizákonný určitý počet činností vykonávaných na území strán dohovoru, ktoré umožňujú nepovolený prístup k chráneným službám, a zblížiť právne predpisy strán dohovoru v tejto oblasti. Článok 2 – Vymedzenie pojmov Na účely tohto dohovoru: a) „chránená služba“ znamená ktorúkoľvek z týchto služieb, ak je poskytovaná za odplatu a na základe podmieneného prístupu: - služby televíznych programov v zmysle článku 2 Európskeho dohovoru o cezhraničnej televízii v znení zmien a doplnení, - služby rozhlasového vysielania, teda rozhlasové programy určené pre verejnosť, s bezdrôtovým alebo drôtovým prenosom, vrátane satelitu, - služby informačnej spoločnosti, pod ktorými sa rozumejú služby poskytované elektronickou cestou, na diaľku a na individuálnu žiadosť príjemcu služieb, alebo poskytovanie podmieneného prístupu k vyššie uvedeným službám považované za samostatnú službu; b) „podmienený prístup“ znamená každé technické opatrenie a/alebo zariadenie, ktoré umožňujú prístup v zrozumiteľnej forme k jednej zo služieb uvedených v písmene a) tohto článku na základe predchádzajúceho individuálneho povolenia; c) „zariadenie podmieneného prístupu“ znamená každé vybavenie, softvér a/alebo zariadenie, navrhnuté alebo upravené tak, aby umožňovali prístup v zrozumiteľnej forme k jednej zo služieb uvedených v písmene a) tohto článku; d) „nezákonné zariadenie“ znamená každé vybavenie, softvér a/alebo zariadenie, navrhnuté alebo upravené tak, aby umožňovali prístup v zrozumiteľnej forme k jednej zo služieb uvedených v písmene a) tohto článku bez povolenia poskytovateľa služby. Článok 3 – Príjemcovia Tento dohovor sa vzťahuje na každú fyzickú alebo právnickú osobu ponúkajúcu chránenú službu v zmysle článku 2 písm. a) bez ohľadu na jej štátnu príslušnosť a bez ohľadu na to, či patrí alebo nepatrí do jurisdikcie jednej zo strán dohovoru. Oddiel II – Protizákonné činnosti Článok 4 – Porušenia Za protizákonné sa považuje vykonávanie nasledujúcich činností na území strany dohovoru: a) výroba alebo produkcia nezákonných zariadení na obchodné účely, b) dovoz nezákonných zariadení na obchodné účely, c) distribúcia nezákonných zariadení na obchodné účely, d) predaj alebo prenájom nezákonných zariadení na obchodné účely, e) vlastníctvo nezákonných zariadení na obchodné účely, f) inštalácia, údržba alebo výmena nezákonných zariadení na obchodné účely, g) obchodná propagácia, marketing alebo reklama nezákonných zariadení. Každá strana dohovoru môže kedykoľvek oznámiť vo vyhlásení adresovanom generálnemu tajomníkovi Rady Európy, že za protizákonné ustanoví aj iné činnosti ako tie, ktoré sú uvedené v odseku 1 tohto článku. Oddiel III – Sankcie a opravné prostriedky Článok 5 – Sankcie za protizákonné činnosti Strany dohovoru prijmú opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby protizákonné činnosti uvedené v článku 4 podliehali trestným, správnym alebo iným sankciám. Tieto opatrenia sú účinné, odradzujúce a úmerné potenciálnemu vplyvu protizákonnej činnosti. Článok 6 – Konfiškácia Strany dohovoru prijmú náležité opatrenia, ktoré by mohli byť nevyhnutné na zadržanie a konfiškáciu nezákonných zariadení alebo propagačného, marketingového alebo reklamného materiálu použitého na páchanie zločinu, ako aj konfiškáciu všetkých príjmov a finančných ziskov vyplývajúcich z protizákonnej činnosti. Článok 7 – Občianskoprávne konania Strany dohovoru prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby poskytovatelia chránených služieb, ktorých záujmy sú poškodzované protizákonnou činnosťou uvedenou v článku 4, mali prístup k primeraným opravným prostriedkom a aby mohli predovšetkým podať žaloby o odškodné a dosiahnuť súdny zákaz/príkaz alebo iné preventívne opatrenie, a prípadne požiadať o odstránenie nezákonných zariadení z obchodných kanálov. Oddiel IV – Vykonávanie a zmeny dohovoru Článok 8 – Medzinárodná spolupráca Strany dohovoru sa zaväzujú, že si budú navzájom poskytovať pomoc pri vykonávaní tohto dohovoru. Strany dohovoru si v súlade s ustanoveniami príslušných medzinárodných nástrojov o medzinárodnej spolupráci v trestnej alebo správnej oblasti a v súlade so svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi navzájom poskytnú čo najširšie opatrenia spolupráce pri vyšetrovaniach a súdnych konaniach v súvislosti s trestnými alebo správnymi porušeniami ustanovenými v súlade s týmto dohovorom. Článok 9 – Multilaterálne konzultácie 1. Strany dohovoru pristúpia v lehote dvoch rokov od nadobudnutia platnosti tohto dohovoru a následne každé dva roky, a v každom prípade zakaždým, keď ich o to niektorá strana dohovoru požiada, k multilaterálnym konzultáciám v rámci Rady Európy s cieľom preskúmať uplatňovanie tohto dohovoru, ako aj možnosti jeho revízie alebo rozšírenia niektorých jeho ustanovení, najmä pokiaľ ide o pojmy vymedzené v článku 2. Tieto konzultácie sa uskutočnia na zasadnutiach zvolaných generálnym tajomníkom Rady Európy. 2. Každá strana dohovoru môže byť na multilaterálnych konzultáciách zastúpená jedným alebo viacerými zástupcami. Každá strana dohovoru disponuje hlasovacím právom. Každý štát, ktorý je stranou dohovoru, disponuje jedným hlasom. Európske spoločenstvo uplatňuje svoje hlasovacie právo pri záležitostiach, ktoré patria do jeho právomoci, a počet jeho hlasov zodpovedá počtu jeho členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami tohto dohovoru. Európske spoločenstvo nehlasuje, ak sa hlasovanie vzťahuje na záležitosť, ktorá nepatrí do jeho právomoci. 3. Každý štát uvedený v článku 12 ods. 1 alebo Európske spoločenstvo, ktoré nie je stranou tohto dohovoru, môžu byť na konzultačných zasadnutiach zastúpení pozorovateľom. 4. Strany dohovoru po každej konzultácii predložia Výboru ministrov Rady Európy správu o konzultácii a o fungovaní tohto dohovoru a v prípade, že to považujú za potrebné, aj návrhy na zmenu dohovoru. 5. S výhradou ustanovení tohto dohovoru strany dohovoru vypracujú rokovací poriadok konzultačných zasadnutí. Článok 10 – Zmeny 1. Zmeny tohto dohovoru môže navrhnúť ktorákoľvek strana dohovoru. 2. Každý návrh na zmenu sa oznámi generálnemu tajomníkovi Rady Európy, ktorý ho oznámi členským štátom Rady Európy, ostatným štátom, ktoré sú stranami Európskeho kultúrneho dohovoru, Európskemu spoločenstvu a každému nečlenskému štátu, ktorý pristúpil k tomuto dohovoru alebo ktorý bol vyzvaný na pristúpenie k tomuto dohovoru v súlade s ustanoveniami článku 13. 3. Každá zmena navrhnutá v súlade s ustanoveniami predchádzajúceho odseku sa preskúma v lehote šiestich mesiacov od dátumu jej odovzdania generálnym tajomníkom počas multilaterálneho konzultačného zasadnutia alebo sa táto zmena môže prijať dvojtretinovou väčšinou štátov, ktoré ratifikovali dohovor. 4. Znenie prijaté na multilaterálnom konzultačnom zasadnutí sa postúpi na schválenie výboru ministrov. Znenie zmeny sa po schválení odovzdá stranám dohovoru na prijatie. 5. Každá zmena nadobudne účinnosť tridsiaty deň po tom, čo všetky strany dohovoru informovali generálneho tajomníka o jej prijatí. 6. Výbor ministrov môže na základe odporúčania vydaného na multilaterálnom konzultačnom zasadnutí rozhodnúť väčšinou ustanovenou v článku 20 písm. d) Stanov Rady Európy a jednomyseľným hlasovaním zástupcov strán oprávnených zasadať vo výbore, že daná zmena nadobudne účinnosť s uplynutím dvojročnej lehoty od dátumu, ku ktorému bola odovzdaná na prijatie, okrem prípadov, keď niektorá strana dohovoru oznámila generálnemu tajomníkovi Rady Európy námietku voči nadobudnutiu účinnosti. Ak bola oznámená takáto námietka, zmena nadobudne účinnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po dátume, ku ktorému strana dohovoru, ktorá námietku oznámila, uložila svoju listinu o prijatí u generálneho tajomníka Rady Európy. 7. Pokiaľ bola zmena schválená výborom ministrov, no zatiaľ nenadobudla účinnosť v súlade s ustanoveniami odsekov 5 alebo 6, štát alebo Európske spoločenstvo nemôžu vyjadriť svoj súhlas so záväznosťou dohovoru bez toho, aby súčasne neprijali aj túto zmenu. Článok 11 – Vzťah k iným dohovorom alebo dohodám 1. Tento dohovor nemá vplyv na práva a povinnosti vyplývajúce z multilaterálnych medzinárodných dohôd, ktoré upravujú osobitné oblasti. 2. Strany dohovoru môžu medzi sebou uzavrieť bilaterálne alebo multilaterálne dohody týkajúce sa záležitostí regulovaných týmto dohovorom s cieľom doplniť alebo posilniť ustanovenia dohovoru, alebo s cieľom uľahčiť uplatňovanie zásad, na ktoré sa vzťahuje. 3. Pokiaľ dve alebo viaceré strany dohovoru už uzavreli dohodu alebo zmluvu o záležitosti, na ktorú sa tento dohovor vzťahuje, alebo ak iným spôsobom upravili svoje vzájomné vzťahy v súvislosti s touto záležitosťou, budú mať možnosť uplatňovať namiesto tohto dohovoru uvedenú dohodu, zmluvu alebo dojednanie, ak uľahčujú medzinárodnú spoluprácu. 4. Strany dohovoru, ktoré sú členskými štátmi Európskeho spoločenstva, uplatňujú vo vzájomných vzťahoch pravidlá Spoločenstva, takže pravidlá vyplývajúce z tohto dohovoru uplatňujú iba vtedy, keď konkrétnu záležitosť neupravuje žiadne pravidlo Spoločenstva. Oddiel V – Záverečné ustanovenia Článok 12 – Podpis a nadobudnutie platnosti 1. Tento dohovor je otvorený na podpis členským štátom Rady Európy a ostatným štátom, ktoré sú stranami Európskeho kultúrneho dohovoru, ako aj Európskemu spoločenstvu. Tieto štáty Európskeho spoločenstva môžu vyjadriť svoj súhlas so záväznosťou tohto dohovoru, a to: 24. podpisom bez výhrady ratifikácie, prijatia alebo schválenia, alebo 25. podpisom s výhradou ratifikácie, prijatia alebo schválenia, po ktorom bude nasledovať ratifikácia, prijatie alebo schválenie. 2. Listiny o ratifikácii, prijatí alebo schválení budú uložené u generálneho tajomníka Rady Európy. 3. Tento dohovor nadobudne platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu, ku ktorému tri štáty vyjadrili svoj súhlas so záväznosťou tohto dohovoru v súlade s ustanoveniami predchádzajúceho odseku. 4. Vo vzťahu ku každému signatárskemu štátu alebo Európskemu spoločenstvu, ktoré vyjadria neskôr svoj súhlas so záväznosťou dohovoru, tento dohovor nadobudne platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu vyjadrenia ich súhlasu so záväznosťou dohovoru v súlade s ustanoveniami odseku 1. Článok 13 – Pristúpenie nečlenských štátov k dohovoru 1. Po tom, čo tento dohovor nadobudne platnosť, Výbor ministrov Rady Európy bude môcť po konzultácii so stranami dohovoru vyzvať ktorýkoľvek štát, ktorý nie je uvedený v článku 12 ods. 1, aby pristúpil k tomuto dohovoru, rozhodnutím prijatým väčšinou ustanovenou článkom 20 písm. d) Stanov rady Európy a jednomyseľným hlasovaním zástupcov zmluvných štátov, ktorí sú oprávnení zasadať vo výbore. 2. Vo vzťahu ku ktorémukoľvek pristupujúcemu štátu nadobudne dohovor platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu, ku ktorému bola listina o pristúpení uložená u generálneho tajomníka Rady Európy. Článok 14 – Územné uplatňovanie 1. Pri podpise alebo pri ukladaní listín o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení môže ktorýkoľvek štát alebo Európske spoločenstvo určiť územie či územia, na ktoré sa bude tento dohovor vzťahovať. 2. Každý štát alebo Európske spoločenstvo môže následne prostredníctvom vyhlásenia určeného generálnemu tajomníkovi Rady Európy kedykoľvek rozšíriť uplatňovanie tohto dohovoru na ktorékoľvek iné územie určené v tomto vyhlásení. Vo vzťahu k takémuto územiu nadobudne dohovor platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu prijatia tohto vyhlásenia generálnym tajomníkom. 3. Každé vyhlásenie uskutočnené podľa predchádzajúcich dvoch odsekov možno vo vzťahu ku ktorémukoľvek územiu určenému v takomto vyhlásení odvolať oznámením adresovaným generálnemu tajomníkovi Rady Európy. Toto odvolanie nadobudne účinnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu prijatia oznámenia generálnym tajomníkom. Článok 15 – Výhrady Voči tomuto dohovoru nie je možné vznášať žiadne výhrady. Článok 16 – Riešenie sporov V prípade, že medzi stranami dohovoru dôjde k sporom ohľadom interpretácie alebo uplatňovania tohto dohovoru, strany dohovoru sa budú snažiť o mierové vyriešenie sporu prostredníctvom rokovaní alebo akýmkoľvek iným mierovým spôsobom podľa vlastného uváženia vrátane možnosti predložiť spor na rozhodcovský súd, ktorý prijme rozhodnutia záväzné pre strany sporu. Článok 17 – Vypovedanie dohovoru 1. Každá strana dohovoru môže tento dohovor kedykoľvek vypovedať formou oznámenia adresovaného generálnemu tajomníkovi Rady Európy. 2. Takáto výpoveď nadobudne účinnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu prijatia oznámenia generálnym tajomníkom. Článok 18 - Oznamovanie Generálny tajomník Rady Európy oznámi členským štátom Rady Európy, ostatným štátom, ktoré sú stranami Európskeho kultúrneho dohovoru, Európskemu spoločenstvu a každému štátu, ktorý pristúpil k tomuto dohovoru: a) akýkoľvek podpis v súlade s článkom 12, b) uloženie každej listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení v súlade s článkami 12 a 13, c) každý dátum o nadobudnutí platnosti tohto dohovoru v súlade s článkami 12 a 13, d) každé vyhlásenie uskutočnené podľa článku 4, e) každý návrh na zmenu podľa článku 10, f) každý iný akt, oznámenie alebo informácie týkajúce sa tohto dohovoru. Na dôkaz toho dolupodpísané osoby, riadne splnomocnené na tento účel, podpísali tento dohovor. Vyhotovené v Štrasburgu 24. januára 2001 v angličtine a francúzštine, pričom obe znenia sú rovnako autentické, v jednom exemplári, ktorý bude uložený v archívoch Rady Európy. Generálny tajomník Rady Európy odovzdá overenú kópiu všetkým členským štátom Rady Európy, ostatným štátom, ktoré sú stranami Európskeho kultúrneho dohovoru, Európskemu spoločenstvu a každému štátu, ktorý bol vyzvaný na pristúpenie k tomuto dohovoru. [1] Ú. v. ES L 320 z 28. novembra 1998, s. 54. [2] Článok 2 písm. b) smernice 98/84/ES [3] Článok 2 písm. c) smernice 98/84/ES. [4] Článok 2 písm. e) smernice 98/84/ES. [5] Článok 5 smernice 98/84/ES. [6] Neuverejnené v Ú. v. Ref.: 9556/99. [7] KOM(2008) 593 v konečnom znení, neuverejnené v Ú. v. [8] Ú. v. EÚ C [...], [...], s. [...]. [9] Ú. v. ES L 320 z 28. novembra 1998, s. 54.