[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 30.4.2009 KOM(2009) 207 v konečnom znení 2009/0064 (COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o správcoch alternatívnych investičných fondov, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2004/39/ES a 2009/…/ES {SEK( 2009) 576}{SEK(2009) 577} DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU 1.1. Kontext, dôvody a ciele návrhu Finančná kríza odhalila viaceré zraniteľné miesta globálneho finančného systému. Upozornila, ako sa riziká vznikajúce v jednom sektore môžu rýchlo prenášať vo finančnom systéme a mať vážne dôsledky na všetkých účastníkov finančného trhu a na stabilitu relevantných trhov. Tento návrh predstavuje súčasť ambiciózneho programu Komisie na rozšírenie vhodnej regulácie a dohľadu nad všetkými účastníkmi a činnosťami, ktoré sú zdrojom závažných rizík.[1] Navrhovanou právnou úpravou sa zavedú harmonizované požiadavky na subjekty zapojené do riadenia a správy alternatívnych investičných fondov (AIFS). Potrebu intenzívnejšieho zapojenia regulačných orgánov do tohto sektora zdôraznil Európsky parlament[2] a skupina na vysokej úrovni pre finančný dohľad pod vedením pána Jacques de Larosière[3]. Je aj predmetom pokračujúcej diskusie na medzinárodnej úrovni, napríklad prostredníctvom práce skupiny G20, IOSCO a Fóra finančnej stability. Uvedené fondy sú vymedzené ako všetky fondy, ktoré nie sú regulované podľa smernice o PKIPCP.[4] AIFS v súčasnosti spravujú aktíva vo výške približne 2 bilióny EUR a využívajú rôzne investičné metódy, investujú do rôznych trhov aktív a uspokojujú požiadavky rôznych skupín investorov. Tento sektor zahŕňa zaisťovacie fondy (hedge funds) a fondy investujúce do verejne neobchodovateľných akcií (private equity funds), ako aj fondy investujúce do nehnuteľností (real estate funds), komoditné fondy, infraštrukturálne fondy a iné druhy inštitucionálnych fondov. Finančná kríza zdôraznila mieru zraniteľnosti AIFS voči širokému okruhu rizík. Tieto riziká sa priamo dotýkajú investorov týchto fondov, ale predstavujú hrozbu aj pre veriteľov, obchodné protistrany a pre stabilitu a integritu finančných trhov. Tieto riziká majú rôzne formy: Zdroj rizika | Riziká obozretného podnikania na makroúrovni (systémové riziká) | Priama expozícia systémovo dôležitých bánk voči sektoru AIFS Procyklický vplyv stádovitého správania, koncentrácie rizík v určitých trhových segmentoch a opačného efektu páky na likviditu a stabilitu finančných trhov | Riziká obozretného podnikania na mikroúrovni | Nedostatky v interných systémoch riadenia rizík v súvislosti s trhovým rizikom, rizikom protistrany, rizikom likvidity financovania a operačným rizikom | Ochrana investorov | Nedostatky v poskytovaní informácií investorom o investičnej politike, riadení rizík, vnútorných procesoch Konflikty záujmov a zlyhania pri spravovaní fondov, najmä v súvislosti s odmeňovaním, oceňovaním a administratívou | Efektívnosť a integrita trhov | Vplyv metód dynamického obchodovania a predaja nakrátko na fungovanie trhov Možnosť zneužívania trhu v súvislosti s niektorými metódami, napríklad predajom nakrátko | Vplyv na trh z dôvodu kontroly spoločností | Nedostatočná transparentnosť pri vytváraní podielov v kótovaných spoločnostiach (napr. prostredníctvom vypožičania akcií, zmlúv o rozdiele), alebo zosúladené konanie v stratégiách „aktivizácie“ | Vplyv na spoločnosti kontrolované správcami AIF | Možnosť nesprávneho nastavenia stimulov v riadení portfóliových spoločností, najmä v súvislosti s využívaním dlhového financovania Chýbajúca transparentnosť a verejné preskúmanie spoločností, ktoré sú predmetom skupovania spoločností | Povaha a intenzita týchto rizík je v rôznych modeloch podnikania rôzna. Riziká obozretného podnikania na makroúrovni, súvisiace s používaním pákového efektu, sa napríklad týkajú najmä činností zaisťovacích fondov a komoditných fondov, kým riziká spojené so správou portfóliových spoločností najviac súvisia s investíciami do verejne neobchodovateľných akcií. Ostatné riziká, týkajúce sa napríklad riadenia rizík obozretného podnikania na mikroúrovni a ochrany investorov, sú však spoločné pre všetky druhy AIFS. Hoci AIFS neboli príčinou krízy, udalosti zaznamenané v poslednom období priniesli veľký tlak na tento sektor. Riziká súvisiace s ich činnosťami sa v posledných mesiacoch prejavili na úrovni odvetvia AIFS a v niektorých prípadoch mohli prispieť k turbulencii na trhoch. Zaisťovacie fondy napríklad prispeli k inflácii cien aktív a k rýchlemu rastu trhov štruktúrovaných úverov. Prudké ukončenie rozsiahlych pozícií s pákovým efektom v reakcii na pritvrdenie úverových podmienok a na žiadosti investorov o predčasné vyplatenie malo procyklický vplyv na klesajúcich trhoch a mohlo ohroziť likviditu trhov. Fondy zaisťovacích fondov zaznamenali vážne problémy s likviditou – nemohli zlikvidovať aktíva dostatočne rýchlo, aby splnili požiadavky investorov na výber hotovosti, čo viedlo k tomu, že niektoré fondy zaisťovacích fondov pozastavili alebo inak obmedzili vyplácanie. Komoditné fondy boli ovplyvnené komoditnými cenovými bublinami, ktoré vznikli koncom roka 2007. Na druhej strane f ondy investujúce do verejne neobchodovateľných akcií vďaka svojim investičným stratégiám a v porovnaní so zaisťovacími fondmi odlišnému využívaniu pákového efektu neprispeli k zvýšeniu rizík obozretného podnikania na makroúrovni. Zaznamenali problémy týkajúce sa dostupnosti úverov a finančného zdravia portfóliových spoločností. Neschopnosť dosiahnuť pákový efekt výrazne znížila činnosti skupovania podnikov a mnoho portfóliových spoločností, ktoré boli predtým predmetom skupovania podnikov na dlh, sa údajne stretáva s ťažkosťami pri získavaní náhradných finančných zdrojov. Cezhraničný rozmer týchto rizík vyžaduje jednotný regulačný rámec na úrovni EÚ Činnosti AIFS sú v súčasnosti upravené vnútroštátnymi finančnými predpismi a predpismi v oblasti práva obchodných spoločností, a súčasne všeobecnými predpismi práva Spoločenstva. V niektorých oblastiach sú doplnené normami vypracovanými odvetvím. Udalosti v poslednom období však ukázali, že niektoré riziká súvisiace s AIFS boli podcenené a súčasné predpisy im nevenujú dostatočnú pozornosť. To je čiastočne odrazom primárne vnútroštátnej dimenzie existujúcich predpisov – regulačné prostredie primerane neodráža cezhraničnú povahu rizík. Toto je osobitne zreteľné vo vzťahu k účinnému dohľadu a kontrole rizík obozretného podnikania na makroúrovni. Individuálne a kolektívne činnosti veľkých AIFS, najmä tých, ktoré využívajú vysoké úrovne pákového efektu, zosilňujú kolísanie trhov a prispeli k pokračujúcej nestabilite finančných trhov na úrovni Európskej únie. V súčasnosti však neexistujú účinné mechanizmy zberu, združovania a analyzovania informácií o týchto rizikách na európskej úrovni. Potenciálna cezhraničná dimenzia existuje aj vo vzťahu ku kvalite riadenia rizík správcami AIF: investori, veritelia a obchodné protistrany AIFS sú usadené v iných členských štátoch a sú závislé od kontrolných mechanizmov zavedených správcami AIF. Jurisdikcie sa v súčasnosti veľmi líšia v spôsobe, akým vykonávajú dohľad nad priebežnou činnosťou AIFS. Vnútroštátne fragmentované prístupy nepredstavujú spoľahlivú a komplexnú reakciu na riziká v tomto sektore. Účinné riadenie cezhraničnej dimenzie týchto rizík vyžaduje spoločné chápanie povinností AIFS; koordinovaný prístup k dohľadu nad procesmi riadenia rizík, vnútornou správou a transparentnosťou; a jasný režim podpory orgánov dohľadu pri riadení týchto rizík na domácej úrovni, ako aj prostredníctvom účinnej spolupráce orgánov dohľadu a vzájomného poskytovania informácií na európskej úrovni. Súčasná fragmentácia regulačného prostredia vedie aj k právnym a regulačným prekážkam efektívneho cezhraničného uvádzania AIF na trh. Za predpokladu, že AIFS pôsobia v súlade s prísnymi spoločnými požiadavkami, neexistuje zjavné odôvodnenie obmedzenia AIFS usadených v jednom členskom štáte uvádzať AIF na trh pre profesionálnych investorov na trhu iného členského štátu. Európska komisia, uznávajúc tieto nedostatky a neefektívnosť existujúceho regulačného rámca, prijala záväzok predložiť návrh komplexného právneho nástroja, ktorým sa ustanovia normy regulácie a dohľadu nad zaisťovacími fondmi, fondmi investujúcimi do verejne neobchodovateľných akcií a inými systémovo dôležitými účastníkmi trhu. Hoci zlepšenie prostredia regulácie a dohľadu nad AIFS na európskej úrovni je dôležité a nutné, aby bolo plne účinné, malo by byť sprevádzané súbežnými iniciatívami v iných dôležitých jurisdikciách. Európska komisia dúfa, že zásady zakotvené v tomto návrhu významne prispejú k diskusii o posilnení architektúry pre globálny prístup k dohľadu nad odvetvím alternatívnych investičných fondov. Komisia bude pokračovať v práci so svojimi medzinárodnými partnermi najmä so Spojenými štátmi, aby zabezpečila konvergenciu regulácie a dohľadu nad pravidlami týkajúcimi sa AIFS a aby zabránila prekrývaniu právnych predpisov. 1.2. Príprava návrhu – konzultácie a posúdenie vplyvu Európska komisia viedla rozsiahle konzultácie o primeranosti regulačného režimu pre správcov fondov iných ako PKIPCP a pre uvádzanie na trh fondov iných ako PKIPCP v Európskej únii. Viedla konzultácie aj osobitne k okruhu otázok týkajúcich sa činností zaisťovacích fondov. Mnoho iniciatív a štúdií, z ktorých Komisia čerpala na účely tohto legislatívneho návrhu, sa podrobne opisuje v posúdení vplyvu. 2. VšEOBECNÝ PRÍSTUP Tento návrh sa sústredí na tie činnosti, ktoré sú špecifické alebo vnútorne vlastné sektoru AIFS, a preto musia byť riešené konkrétne zameranými požiadavkami. Mnoho obáv, ktoré sa všeobecne vyslovujú v súvislosti s činnosťami AIFS, je spojených so správaním (napr. predaj nakrátko, využívanie vypožičaných akcií alebo iných nástrojov na budovanie podielu v spoločnosti), ktoré nie je jedinečné pre túto kategóriu účastníkov finančného trhu. Na zabezpečenie úplnej účinnosti a jednotnosti musia byť tieto obavy riešené komplexnými opatreniami, ktoré sa budú vzťahovať na všetkých účastníkov trhu, ktorí sú zapojení do príslušných činností. Mnoho z týchto otázok bude predstavovať stredobod prehodnocovania príslušných smerníc EÚ, čo bude určujúce pre primeraný rozsah a obsah akýchkoľvek opatrení na nápravu. Tento návrh je preto zameraný na riešenie záležitostí, ktoré vyžadujú osobitné ustanovenia pre AIFS a ich činnosť. Cieľom navrhovanej smernice je: - zriadiť bezpečný a harmonizovaný rámec EÚ na monitorovanie a dohľad nad rizikami, ktoré AIFS predstavujú pre ich investorov, protistrany, iných účastníkov finančného trhu a pre finančnú stabilitu; a - s podmienkou dodržania prísnych požiadaviek umožniť AIFS poskytovať služby a uvádzať svoje fondy na vnútornom trhu. V nasledujúcom oddiele sa uvádzajú základné zásady, na ktorých sú založené ustanovenia navrhovanej smernice. Osobitné ustanovenia sa podrobnejšie opisujú v oddiele 3.5. Správcom všetkých fondov iných ako PKIPCP sa musí udeliť povolenie podľa smernice Hoci zameranie je v súčasnosti na zaisťovacie fondy a fondy investujúce do verejne neobchodovateľných akcií, Európska komisia sa domnieva, že by bolo neúčinné a krátkozraké obmedziť legislatívnu iniciatívu na tieto dve kategórie AIFS: neúčinné, lebo akákoľvek subjektivistická definícia týchto fondov by nemusela primerane zachytiť všetkých príslušných účastníkov, ktorí by mohli byť ľahko obídení, a krátkozraké, lebo mnohé podmieňujúce riziká sú prítomné aj v iných druhoch činnosti AIFS. Riešením režimu regulácie, ktoré by mohlo byť najtrvalejšie a najproduktívnejšie, je preto zachytiť všetky AIFS, ktorých činnosti dávajú podnet na vznik týchto rizík. Riadenie a správa všetkých fondov iných ako PKIPCP v Európskej únii musí preto podliehať udeleniu povolenia a dohľadu v súlade s požiadavkami tejto smernice. Tento široký rozsah pôsobnosti neznamená prístup „jedného riešenia pre všetko“ Spoločný súbor základných ustanovení sa bude vzťahovať na podmienky začiatočného povolenia a organizácie všetkých AIFS. Tieto základné ustanovenia budú prispôsobené pre rôzne triedy aktív, aby sa neuložili irelevantné alebo nevhodné požiadavky pre investičné politiky, pre ktoré nemajú zmysel. Navyše k týmto spoločným ustanoveniam návrh predpokladá mnoho konkrétnych uspôsobených ustanovení, ktoré sa budú vzťahovať len na AIFS, ktoré pri riadení svojich AIF využívajú určité metódy alebo stratégie (napríklad systematické využívanie vysokej miery pákového efektu, nadobúdanie kontroly nad spoločnosťami), a ktoré budú zabezpečovať primeranú mieru transparentnosti v súvislosti s týmito metódami. Oslobodenie de minimis pre správcov malých portfólií aktív Navrhovaná smernica obsahuje dve oslobodenia de minimis pre malých správcov. Všetci AIFS, ktorí riadia portfóliá AIF s celkovými aktívami nižšími ako 100 mil. EUR, budú vyňatí z ustanovení navrhovanej smernice. Nie je pravdepodobné, že by riadenie týchto fondov predstavovalo značné riziká pre finančnú stabilitu a efektívnosť trhov. Rozšírenie týchto regulačných požiadaviek na malých manažérov by preto znamenalo náklady a administratívnu záťaž, ktoré by neboli opodstatnené z hľadiska výhod. Na AIFS, ktorí riadia iba AIF, ktoré nevyužívajú pákový efekt a ktoré neudeľujú investorom práva na spätné vyplatenie počas obdobia piatich rokov od dátumu zriadenia každého AIF, sa uplatňuje minimálny limit de minimis vo výške 500 mil. EUR. Takéto významné zvýšenie limitu de minimis sa zdôvodňuje tým, že je nepravdepodobné, aby správcovia fondov bez pákového efektu spôsobili systémové riziká. Oslobodené AIFS nebudú mať žiadne práva vyplývajúce z tejto smernice, pokiaľ sa nerozhodnú požiadať o udelenie povolenia podľa tejto smernice. Na tomto základe sa pozornosť dohľadu bude zameriavať na oblasti, v ktorých sú koncentrované riziká. Minimálny limit 100 mil. EUR znamená, že do oblasti pôsobnosti smernice bude patriť približne 30 % správcov zaisťovacích fondov, ktorí riadia takmer 90 % aktív zaisťovacích fondov usadených v EÚ. Do oblasti jej pôsobnosti bude patriť takmer polovica správcov iných fondov, ako sú fondy PKIPCP, a budú poskytovať takmer úplné pokrytie aktív investovaných do ich fondov. Zameranie na subjekty v hodnotovom reťazci, ktoré prijímajú rozhodnutia a preberajú riziká Riziká pre trhovú stabilitu, efektívnosť a investorov vyplývajú najmä z činnosti a z organizácie AIFS a niektorých ďalších rozhodujúcich účastníkov správy fondov a hodnotového reťazca (depozitárna banka, ak to pripadá do úvahy, a subjekt vykonávajúci oceňovanie). Najúčinnejší spôsob riadenia rizík je preto zamerať sa na tie subjekty, ktoré sú rozhodujúce z hľadiska rizík spojených s riadením AIF. AIFS budú oprávnené uvádzať AIF na trh pre profesionálnych investorov Udelenie povolenia ako AIFS bude správcu oprávňovať uvádzať AIF na trh len pre profesionálnych investorov (v zmysle definície smernice MiFID). Mnoho AIF prináša so sebou relatívne vysokú mieru rizika (straty veľkej časti alebo všetkého investovaného kapitálu) a/alebo majú iné vlastnosti, ktoré ich robia nevhodnými pre retailových investorov. Konkrétne, môžu uzamknúť investorov do ich investície na dlhšie obdobie, ako je prijateľné pre retailové finančné prostriedky. Investičné stratégie sú zvyčajne zložité a často zahŕňajú investície do nelikvidných a ťažšie oceniteľných investícií. Uvádzanie týchto AIF na trh bude preto obmedzené na tých investorov, ktorí sú vybavení na to, aby chápali a znášali riziká spojené s týmto druhom investície. Obmedzenie na profesionálnych investorov je v súlade so súčasnou situáciou v mnohých členských štátoch. Niektoré kategórie AIF, ktoré sú predmetom navrhovanej smernice (napríklad fondy zaisťovacích fondov a otvorené fondy investujúce do nehnuteľností), sú však v niektorých členských štátoch prístupné pre retailových investorov pri dodržaní prísnych regulačných kontrol. Členské štáty môžu povoliť na svojom území uvádzanie na trh pre retailových investorov a môžu uplatňovať na tento účel doplňujúce regulačné ochrany. … vrátane práva cezhranične uvádzať fondy na trh Dodržanie požiadaviek navrhovanej smernice bude postačujúce, aby AIFS mohli uvádzať AIF na trh pre profesionálnych investorov v iných členských štátoch. Cezhraničné uvádzanie na trh bude podliehať len podaniu príslušných informácií hostiteľskému príslušnému orgánu. AIFS bude môcť riadiť a uvádzať na trh AIF usadený v tretích krajinách V súčasnosti mnoho správcov usadených v EÚ riadi fondy, ktoré sú usadené v tretích krajinách, a uvádza ich na trh v Európe. Smernicou sa zavádzajú nové podmienky na zvládnutie dodatočných rizík pre európske trhy a investorov, ktoré by mohli vyplynúť z takýchto operácií. Takisto sa ňou zabezpečuje, aby vnútroštátne daňové orgány mohli dostávať všetky informácie od daňových úradov tretej krajiny, ktoré sú potrebné pre daňových domácich profesionálnych investorov, ktorí investujú do zahraničných fondov. Činnosti riadenia a správy AIF sú vyhradené pre AIFS, ktoré sú usadené a majú udelené povolenie v EÚ, s možnosťou správcov AIF delegovať administratívne (ale nie riadiace) funkcie na zahraničné subjekty pri dodržaní príslušných podmienok. Konkrétne, depozitári vymenovaní na prevzatie peňazí a aktív do úschovy, musia byť úverové inštitúcie usadené v EÚ, ktoré môžu subdelegovať svoje funkcie len pri dodržaní prísnych podmienok. Odhadcovia vymenovaní v jurisdikciách tretích krajín musia podliehať rovnocenným regulačným normám. V návrhu sa ustanovuje, že pri dodržaní týchto prísnych podmienok by AIFS EÚ po uplynutí ďalších troch rokov mohli uvádzať na trh AIF usadené v tretích krajinách pre profesionálnych investorov na úrovni Európy. Medzitým môžu členské štáty umožniť alebo naďalej umožňovať AIFS, aby uvádzali na trh AIF usadené v tretích štátoch pre profesionálnych investorov na ich území na základe vnútroštátnych právnych predpisov. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU 3.1. Právny základ Návrh sa zakladá na článku 47 ods. 2 Zmluvy o ES. 3.2. Subsidiarita a proporcionalita V článku 5 ods. 2 Zmluvy o ES sa vyžaduje, aby Spoločenstvo konalo len vtedy a len v takom rozsahu, pokiaľ ciele navrhované touto činnosťou nemôžu byť uspokojivo dosiahnuté členskými štátmi a z dôvodu rozsahu alebo dôsledkov navrhovanej činnosti ich možno lepšie dosiahnuť prostredníctvom Spoločenstva. Činnosti AIFS majú vplyv na investorov, protistrany a finančné trhy v iných členských štátoch, a preto povaha rizík spojených s činnosťami AIFS je často cezhraničná. Účinné monitorovanie rizík obozretného podnikania na makroúrovni a dohľad nad činnosťou AIFS preto vyžaduje spoločnú úroveň transparentnosti a regulačných ochrán na úrovni EÚ. Smernica poskytuje harmonizovaný rámec aj na bezpečné a efektívne cezhraničné uvádzanie AIF na trh, ktorý by sa nemohol ustanoviť takou účinne nekoordinovanou činnosťou členských štátov. Navrhovaná smernica je aj primeraná, ako sa vyžaduje v článku 5 ods. 3 Zmluvy o ES. Mnohé ustanovenia smernice sa týkajú konkrétnych činností; ak AIFS nevykonáva tieto činnosti, tieto ustanovenia nie sú uplatniteľné. V smernici sa okrem toho ustanovujú dve výnimky de minimis – od požiadaviek na udelenie povolenia majú byť oslobodení AIFS, ktorí riadia AIF pod úrovňou minimálneho limitu 100 mil. EUR, keďže nie je pravdepodobné, že tieto by predstavovali dôvod na vznik závažných systémových rizík alebo hrozbu pre riadne fungovanie trhov. Na AIFS, ktorí riadia iba AIF, ktoré nevyužívajú pákový efekt a ktoré neudeľujú investorom práva na spätné vyplatenie počas obdobia piatich rokov od dátumu zriadenia každého AIF, sa uplatňuje minimálny limit de minimis vo výške 500 mil. EUR. 3.3. Výber nástroja Výber smernice ako právneho nástroja predstavuje citlivý kompromis medzi harmonizáciou a pružnosťou. Navrhovaná smernica poskytuje dostatočnú mieru harmonizácie na zabezpečenie jednotného a bezpečného celoeurópskeho rámca pre udeľovanie povolenia pre AIFS a ich priebežný dohľad. Výber smernice poskytuje členským štátom určitú mieru pružnosti v rozhodovaní, ako prispôsobiť svoje vnútroštátne právne poriadky novému rámcu. To je v súlade so zásadou subsidiarity. 3.4. Komitológia Návrh sa zakladá na Lamfalussyho procese pre reguláciu finančných služieb. Navrhovaná smernica obsahuje zásady potrebné na zabezpečenie, aby sa v Európskej únii vzťahovali na AIFS jednotne vysoké normy transparentnosti a regulačného dohľadu, pričom sa predpokladá prijatie podrobných vykonávacích opatrení prostredníctvom komitologických postupov. 3.5. Obsah návrhu 3.5.1. Rozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmov S cieľom zabezpečiť, aby všetky AIFS pôsobiace v Európskej únii podliehali účinnej kontrole a dohľadu, navrhovaná smernica zavádza právne záväzný režim povoľovania a dohľadu pre všetky AIFS, ktoré riadia AIF v Európskej únii. Tento režim sa bude uplatňovať bez ohľadu na sídlo riadeného AIF na právne účely. Z dôvodov proporcionality sa smernica nebude uplatňovať na AIFS, ktoré riadia portfóliá AIF s aktívami vo výške menej ako 100 mil. EUR alebo menej ako 500 mil. EUR v prípade AIFS, ktorí riadia iba AIF, ktoré nevyužívajú pákový efekt a ktoré neudeľujú investorom práva na spätné vyplatenie počas obdobia piatich rokov od dátumu zriadenia každého AIF. 3.5.2. Podmienky pôsobenia a počiatočné povolenie Všetci AIFS, ktorí chcú pôsobiť v Európskej únii, budú musieť získať povolenie od príslušného orgánu svojho domovského členského štátu. Všetci AIFS pôsobiaci na európskej pôde budú povinní potvrdiť, že sú primerane kvalifikovaní na poskytovanie služieb riadenia AIF, a budú povinní poskytnúť podrobné informácie o plánovanej činnosti AIFS, totožnosti a charakteristike riadeného AIF, systéme správy AIFS (vrátane systému delegovania služieb riadenia), systéme oceňovania a správy aktív a systémoch vykazovania na regulačné účely, ak sa to vyžaduje. AIFS budú tiež povinní vlastniť a udržiavať minimálnu úroveň kapitálu. S cieľom zabezpečiť, aby riziká spojené s činnosťou AIFS boli priebežne účinne riadené, bude AIFS povinný presvedčiť príslušný orgán o spoľahlivosti vnútorných mechanizmov v súvislosti s riadením rizík, najmä rizík likvidity a dodatočných operačných rizík a rizík protistrany spojených s predajom nakrátko; riadením a zverejňovaním informácií o konfliktoch záujmu; objektívnym oceňovaním aktív; a bezpečnosťou depozitárneho systému a systému úschovy. Vzhľadom na rôznorodosť investičných stratégií AIFS v navrhovanej smernici sa ustanovuje, že presné požiadavky, najmä v súvislosti s poskytovaním informácií, sa upravia podľa konkrétnej používanej investičnej stratégie. 3.5.3. Zaobchádzanie s investormi Navrhovanou smernicou sa ustanovuje minimálna úroveň poskytovaných služieb a informácií (profesionálnym) investorom na začiatku a priebežne, s cieľom uľahčiť ich proces hĺbkovej analýzy a zabezpečiť primeranú úroveň ochrany investorov. V navrhovanej smernici sa vyžaduje, aby AIFS poskytli svojim investorom jasný opis investičnej politiky vrátane opisu druhov aktív a využívania pákového efektu; politiky spätného vyplatenia za štandardných a výnimočných okolností; postupov oceňovania, úschovy, správy a riadenia rizík; a poplatkov, nákladov a výdavkov spojených s investovaním. 3.5.4. Poskytovanie informácií regulátorom Na podporu účinného dohľadu nad obozretným vykonávaním činností AIFS na makroúrovni budú AIFS tiež povinné pravidelne nahlasovať príslušnému orgánu hlavné trhy a nástroje, s ktorými obchodujú, svoje hlavné expozície, údaje o dosiahnutých výsledkoch a koncentrácie rizík. AIFS budú tiež povinní oznamovať príslušným orgánom domovského členského štátu totožnosť riadených AIF, trhy a aktíva, do ktorých budú AIF investovať, a organizačný režim a režim riadenia rizík ustanovený vo vzťahu k danému AIF. 3.5.5. Osobitné požiadavky na AIFS, ktorý riadi AIF s pákovým efektom Systematické využívanie vysokej úrovne pákového efektu umožňuje, aby AIFS mal vplyv na trhy, do ktorých investuje, ktorý môže predstavovať násobok vlastného imania fondu. V návrhu sa Komisia poveruje, aby stanovila limity pákového efektu v rámci postupov komitológie, kde sa to vyžaduje na zabezpečenie stability a integrity finančného systému. Navrhovanou smernicou sa vnútroštátnym orgánom udeľujú ďalšie mimoriadne právomoci týkajúce sa obmedzenia využívania pákového efektu vzhľadom na jednotlivých správcov a fondy za výnimočných okolností. Okrem toho sa v návrhu ustanovuje, že AIFS, ktorý systematicky využíva pákový efekt nad stanovený minimálny limit, bude povinný zverejniť domovskému orgánu AIFS celkový pákový efekt vo všetkých formách a hlavné zdroje pákového efektu. V predlohe návrhu sa príslušným orgánom neukladajú povinnosti , pokiaľ ide o využívanie týchto informácií. V prípade takých fondov s pákovým efektom sa vyžaduje, aby príslušné orgány kumulovali a s ostatnými príslušnými orgánmi si vymieňali informácie, ktoré sú dôležité pre monitorovanie a reagovanie na potenciálne dôsledky činnosti AIFS na systémovo dôležité finančné inštitúcie na úrovni EÚ, a/alebo na riadne fungovanie trhov, na ktorých sú AIFS aktívne. 3.5.6. Osobitné požiadavky na AIFS, ktoré nadobúdajú kontrolné podiely v spoločnostiach V návrhu sa ustanovuje, aby zástupcovia zamestnancov portfóliovej spoločnosti, v ktorej AIFS získal kontrolný podiel, poskytovali informácie ostatným akcionárom. Ustanovuje sa, aby AIFS ročne zverejnil informácie o investičnej stratégii a cieľoch svojho fondu, keď nadobúda kontrolu nad spoločnosťami, a aby zverejňoval všeobecné informácie o výsledkoch portfóliovej spoločnosti po nadobudnutí kontroly nad ňou. Tieto povinnosti podávania správ sa zavádzajú z hľadiska potreby, aby fondy investujúce do verejne neobchodovateľných akcií a fondy, ktoré skupujú podniky, verejne vysvetlili spôsob, akým riadia spoločnosti, ktoré sú predmetom väčšieho záujmu verejnosti. Tieto požiadavky na informácie sú zamerané na pociťovaný deficit strategických informácií o tom, ako manažéri fondov investujúcich do verejne neobchodovateľných akcií plánujú riadiť alebo v súčasnosti riadia portfóliové spoločnosti. Z dôvodov proporcionality sa v predlohe návrhu tieto požiadavky nevzťahujú na nadobudnutia kontroly v MSP, čím sa návrh snaží zabrániť uloženiu týchto povinností na začínajúce podniky alebo poskytovateľov rizikového kapitálu (ak ešte nie sú oslobodení z pôsobnosti celej smernice). S cieľom riešiť obavy z úbytku informácií po zrušení kótovania verejných spoločností zo strany vlastníkov fondov investujúcich do verejne neobchodovateľných akcií predloha návrhu vyžaduje, aby takéto spoločnosti, ktorých kótovanie bolo zrušené, naďalej podliehali povinnostiam podávania správ, ktoré sa vzťahujú na kótované spoločnosti, počas obdobia 2 rokov od zrušenia kótovania. 3.5.7. Práva AIFS podľa smernice S cieľom uľahčiť rozvoj jednotného trhu bude AIFS, ktorému bolo udelené povolenie v jeho domovskom členskom štáte, oprávnený uvádzať na trh svoje fondy pre profesionálnych investorov na území ktoréhokoľvek členského štátu. Ako dôsledok vysokého spoločného štandardu regulácie dosahovaného navrhovanou smernicou nebudú členské štáty smieť uložiť dodatočné požiadavky voči AIFS usadenému v inom členskom štáte, pokiaľ ide o uvádzanie na trh pre profesionálnych investorov. Cezhraničné uvádzanie AIF na trh bude podliehať len oznamovaciemu postupu, na základe ktorého sa príslušné informácie poskytnú hostiteľskému členskému štátu a odošlú sa hostiteľovi. Navrhovaná smernica neposkytuje práva v súvislosti s uvádzaním AIF na trh pre retailových investorov. Členské štáty môžu povoliť na svojom území uvádzanie na trh pre retailových investorov a môžu na tento účel uplatniť doplňujúce regulačné ochrany. Tieto požiadavky nesmú robiť rozdiely podľa sídla AIFS. 3.5.8. Aspekty tretích krajín Navrhovaná smernica povoľuje, aby AIFS uvádzal na trh AIF usadené v tretích krajinách pri dodržaní prísnych kontrol úrovne rozhodujúcich funkcií dosiahnutej poskytovateľmi služieb v týchto jurisdikciách. Práva, týkajúce sa uvádzania takýchto AIF na trh pre profesionálnych investorov udelené podľa tejto smernice, nadobudnú účinnosť tri roky po lehote transpozície, a to z dôvodu času, ktorý je potrebný na ustanovenie dodatočných požiadaviek vo vykonávacích opatreniach. Medzitým môžu členské štáty umožniť alebo naďalej umožňovať AIFS, aby uvádzali na trh AIF usadené v tretích štátoch pre profesionálnych investorov na ich území na základe vnútroštátnych právnych predpisov. Rozhodujúce funkcie a činnosti, ktoré by mohli predstavovať dôvod na vznik rizík pre európske trhy, investorov alebo protistrany, musia vykonávať subjekty usadené v EÚ, ktoré pôsobia na základe harmonizovaných pravidiel. Smernica obsahuje ustanovenia, v ktorých sú definované funkcie, ktoré môžu vykonávať subjekty tretích krajín alebo ktoré môžu byť na ne delegované pri zachovaní zodpovednosti inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v EÚ. V týchto ustanoveniach sa definujú aj podmienky (rovnocennosť z hľadiska regulácie a dohľadu), na základe ktorých môžu subjekty tretích krajín vykonávať obmedzené funkcie. Okrem toho sa v návrhu smernice povoľuje uvádzať na trh iba AIF usadené v tretej krajine, ak ich krajina trvalého pobytu uzavrela dohodu podľa článku 26 vzorového dohovoru OECD o daniach s členským štátom, na ktorého území sa AIF bude uvádzať na trh. To zabezpečí, aby vnútroštátne daňové úrady mohli od daňových úradov tretej krajiny dostávať všetky informácie, ktoré sú potrebné pre daňových domácich profesionálnych investorov, ktorí investujú do zahraničných fondov. Smernicou sa tri roky po lehote transpozície umožní, aby AIFS usadený v tretej krajine uvádzal svoje fondy na trh v EÚ, za predpokladu, že regulačný rámec a režim dohľadu v danej tretej krajine je rovnocenný s týmto rámcom a režimom ustanoveným v navrhovanej smernici a subjekty EÚ majú porovnateľný prístup k trhu danej tretej krajiny. Rozhodnutia o rovnocennosti právnych predpisov príslušnej tretej krajiny a o porovnateľnom prístupe k trhu vo všetkých prípadoch prijíma Komisia. 3.5.9. Spolupráca medzi orgánmi dohľadu, vzájomné poskytovanie informácií a mediácia S cieľom zabezpečiť bezpečné fungovanie sektora AIFS budú príslušné orgány členských štátov povinné spolupracovať vždy, keď to bude potrebné na dosiahnutie cieľov smernice. Vzhľadom na cezhraničnú povahu rizík, ktoré vznikajú v sektore AIFS, nutnou podmienkou účinného dohľadu nad obozretným podnikaním na makroúrovni bude včasné vzájomné poskytovanie príslušných údajov o obozretnom podnikaní na makroúrovni na európskej, alebo aj na globálnej úrovni. Príslušné orgány domovského členského štátu budú preto povinné zasielať príslušné údaje o obozretnom podnikaní na makroúrovni, vo vhodnej súhrnnej forme, verejným orgánom v iných členských štátoch. V prípade nezhody medzi príslušnými orgánmi sa záležitosť postúpi výboru CESR na mediáciu s cieľom dosiahnuť rýchle a účinné riešenie. Príslušné orgány náležite zohľadnia rady poskytnuté výborom CESR. 3.6. Vplyv na rozpočet Tento návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Spoločenstva. 2009/0064 (COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o správcoch alternatívnych investičných fondov, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2004/39/ES a 2009/…/ES (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 47 ods. 2, so zreteľom na návrh Komisie[5], so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[6], so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky[7], konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy[8], keďže: (1) Správcovia alternatívnych investičných fondov (ďalej len „AIFS“) zodpovedajú za riadenie značného objemu investovaných aktív v Európe, podieľajú sa na veľkom množstve obchodov na trhoch s finančnými nástrojmi a môžu mať významný vplyv na trhy a na spoločnosti, do ktorých investujú. (2) Vplyv AIFS na trhy, na ktorých pôsobia, je vo veľkej miere priaznivý, ale finančné ťažkosti zaznamenané v poslednom období ukázali, ako činnosti AIFS môžu slúžiť aj na rozšírenie alebo zosilnenie rizík vo finančnom systéme. Nekoordinované vnútroštátne reakcie na tieto riziká sťažujú efektívne riadenie týchto rizík. Cieľom tejto smernice je preto ustanoviť spoločné požiadavky upravujúce udeľovanie povolenia pre AIFS a dohľad nad nimi v záujme zabezpečenia jednotného prístupu k súvisiacim rizikám a ich vplyvu na investorov a trhy v Spoločenstve. (3) Ťažkosti zaznamenané na finančných trhoch v poslednom období zdôraznili, že mnohé stratégie AIFS sú zraniteľné z hľadiska niektorých alebo viacerých závažných rizík vo vzťahu k investorom, iným účastníkom trhov a k trhom. S cieľom zabezpečiť komplexný a všeobecný režim dohľadu je potrebné zriadiť rámec schopný zvládnuť tieto riziká s ohľadom na rozmanitosť investičných stratégií a metód, ktoré AIFS využívajú. Táto smernica by sa preto mala vzťahovať na AIFS, ktoré riadia a uvádzajú na trh všetky druhy fondov, ktoré nepatria do pôsobnosti smernice 2009/…/ES o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) (prepracované znenie)[9], bez ohľadu na právny alebo zmluvný spôsob, akým je AIFS zverená táto zodpovednosť. AIFS by na základe povolenia podľa tejto smernice nemal byť oprávnený riadiť PKIPCP v zmysle smernice 2009/…/ES. (4) Smernicou sa ustanovujú požiadavky týkajúce sa spôsobu, akým by AIFS mali riadiť alternatívne investičné fondy (ďalej len „AIF“), za ktoré zodpovedajú. Nebolo by primerané regulovať štruktúru a zloženie portfólií AIF, ktoré AIFS riadia, a bolo by ťažké zabezpečiť takúto rozsiahlu harmonizáciu v dôsledku veľmi rôznorodých druhov AIF, ktoré AIFS riadia. (5) Rozsah pôsobnosti tejto smernice by sa mal obmedziť na riadenie podnikov kolektívneho investovania, ktoré získavajú kapitál od mnohých investorov s cieľom investovať v súlade so stanovenou investičnou politikou na základe rozloženia rizika v prospech týchto investorov. Táto smernica by sa nemala vzťahovať na správu penzijných fondov ani na správcov nezdružených investícií, ako sú nadačné fondy, štátne investičné fondy alebo aktíva držané na vlastný účet úverovými inštitúciami, poisťovňami alebo zaisťovňami. Táto smernica by sa nemala vzťahovať ani na aktívne riadené investície vo forme cenných papierov, napríklad certifikátov, spravovaných futures, alebo indexovaných dlhopisov. Mala by sa však vzťahovať na správcov všetkých podnikov kolektívneho investovania, ktoré nevyžadujú udelenie povolenia ako PKIPCP. Investičné firmy, ktorým bolo udelené povolenie podľa smernice 2004/39/ES o trhoch s finančnými nástrojmi[10], by nemali byť povinné získať povolenie podľa tejto smernice, aby mohli poskytovať investičné služby v súvislosti s AIF. Investičné firmy však môžu poskytovať investičné služby v súvislosti s AIF, len ak sa ich podiely alebo podielové listy môžu uvádzať na trh v súlade s touto smernicou. (6) S cieľom zabrániť uloženiu nadmerných alebo neprimeraných požiadaviek táto smernica poskytuje výnimku pre AIFS, ak súhrn AIF, ktoré riadi, je nižší ako minimálny limit 100 mil. EUR. Činnosti príslušného AIFS by nemali mať značné dôsledky na finančnú stabilitu alebo efektívnosť trhov. Na AIFS, ktoré riadia iba AIF bez pákového efektu a ktoré neudeľujú investorom práva na vyplatenie, sa počas piatich rokov vzťahuje osobitný limit vo výške 500 mil. EUR. Tento osobitný limit sa zdôvodňuje skutočnosťou, že v prípade správcov fondov bez cudzích zdrojov, ktorí sa špecializujú na dlhodobé investície, je ešte menej pravdepodobné, že spôsobia systémové riziká. AIFS, ktoré sú vyňaté z oblasti pôsobnosti tejto smernice by mali naďalej podliehať príslušným vnútroštátnym právnym predpisom. Na základe postupu nahlásenia (opt-in procedure) podľa tejto smernice by však malo byť povolené zaobchádzať s nimi ako s AIFS. (7) Cieľom tejto smernice je poskytnúť harmonizovaný a prísny regulačný rámec a rámec dohľadu pre činnosti AIFS. Povolenie udelené v súlade s touto smernicou by sa malo vzťahovať na služby riadenia a správy AIF na úrovni Spoločenstva. Okrem toho AIFS, ktorému bolo udelené povolenie, by mal byť oprávnený uvádzať AIF na trh v Spoločenstve pre profesionálnych investorov, s podmienkou dodržania oznamovacieho postupu. (8) Touto smernicou sa neupravuje AIF, a preto nebráni členským štátom prijímať doplňujúce požiadavky alebo pokračovať v uplatňovaní doplňujúcich požiadaviek v súvislosti s AIF usadenými na ich území. Skutočnosť, že členský štát môže uložiť doplňujúce požiadavky voči AIF usadeným na jeho území, by nemala brániť AIFS, ktorým bolo udelené povolenie v iných členských štátoch podľa tejto smernice, uplatňovať právo uvádzať na trh pre profesionálnych investorov AIF, ktoré majú sídlo mimo členského štátu, ktorý ukladá doplňujúce požiadavky, a ktoré preto nepodliehajú týmto doplňujúcim požiadavkám a nemusia ich dodržiavať. (9) Bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie ostatných nástrojov práva Spoločenstva, členské štáty môžu uložiť prísnejšie požiadavky voči AIFS, keď AIFS uvádza AIF na trh výhradne pre retailových investorov, alebo keď AIFS uvádza AIF na trh pre profesionálnych investorov, ako aj retailových investorov, bez ohľadu, či podiely alebo podielové listy tohto AIF sa uvádzajú na trh na vnútroštátnom základe, ako aj na cezhraničnom základe. Tieto dve výnimky umožňujú členským štátom uložiť doplňujúce zabezpečenia, ktoré považujú za potrebné na ochranu retailových investorov. Toto zohľadňuje skutočnosť, že AIF sú často nelikvidné a podliehajú vysokému riziku veľkej kapitálovej straty. Investičné stratégie v súvislosti s AIF nie sú vo všeobecnosti prispôsobené investičnému profilu alebo potrebám retailových investorov. Sú vhodnejšie pre profesionálnych investorov a investorov, ktorí majú dostatočne veľké investičné portfólio, aby boli schopní prevziať vyššie riziká straty spojené s týmito investíciami. Členské štáty však napriek tomu môžu povoliť uvádzanie všetkých AIF alebo určitých druhov AIF, ktoré riadia AIFS, na trh pre retailových investorov na ich území. Na základe odsekov 4 a 5 článku 19 smernice 2004/39/ES členské štáty by mali naďalej zabezpečovať, aby vždy, keď povolia uvádzať AIF na trh pre retailových investorov, sa prijalo vhodné zabezpečenie. Investičné firmy, ktoré získali povolenie podľa smernice 2004/39/ES a ktoré poskytujú investičné služby retailovým klientom, musia zohľadniť tieto doplňujúce ochrany pri posudzovaní, či určitý AIF je vhodný alebo primeraný pre individuálneho retailového klienta. Ak členský štát povolí na svojom území uvádzanie AIF na trh pre retailových investorov, táto možnosť by mala byť k dispozícii bez ohľadu na členský štát, v ktorom je AIFS usadený, a akékoľvek doplňujúce ustanovenia by sa mali uplatňovať nediskriminačne. (10) S cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany klientov investičných firiem v zmysle smernice 2004/39/ES by sa AIF nemali na účely danej smernice považovať za nekomplexné finančné nástroje. Uvedená smernica by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť. (11) Je potrebné umožniť uplatňovanie minimálnych kapitálových požiadaviek s cieľom zabezpečiť kontinuitu a správnosť služieb riadenia, ktoré poskytujú AIFS. Priebežné kapitálové požiadavky by mali kryť potenciálnu expozíciu AIFS voči profesijnej zodpovednosti za škody v súvislosti so všetkými ich činnosťami vrátane služieb riadenia poskytovaných na základe delegovania alebo na základe mandátu. (12) Je potrebné zabezpečiť, aby sa na pôsobenie AIFS vzťahovali spoľahlivé kontroly systému správy. AIFS by mali byť riadení a organizovaní tak, aby sa minimalizovali konflikty záujmov. Vývoj v poslednom období vyzdvihuje rozhodujúcu potrebu oddeliť funkciu úschovy aktív od funkcie správy aktív a oddeliť aktíva investorov od aktív správcu. Na tento účel musí AIFS vymenovať depozitára a poveriť ho vedením peňazí investorov na oddelenom účte, úschovou finančných nástrojov a overením, či AIF alebo AIFS v mene AIF získali vlastníctvo všetkých ostatných aktív. (13) Spoľahlivé a objektívne ocenenie aktív je rozhodujúce na ochranu záujmov investorov. Rôzni AIFS využívajú rôzne metodiky a systémy oceňovania aktív v závislosti od aktív a trhov, do ktorých prevažne investujú. Je vhodné registrovať tieto rozdiely, ale napriek tomu vyžadovať, aby oceňovanie aktíva vykonával subjekt, ktorý je nezávislý od AIFS. (14) AIFS môžu delegovať zodpovednosť za výkon svojich funkcií podľa tejto smernice. AIFS by mali zostať zodpovední za správny výkon svojich funkcií a za dodržiavanie pravidiel ustanovených v tejto smernici. (15) Vzhľadom na to, že AIFS, ktorí vo svojich investičných stratégiách využívajú vysokú úroveň pákového efektu, môžu za určitých podmienok prispieť k vytvoreniu systémového rizika alebo narušeniu trhov, osobitné požiadavky by sa mali uložiť voči AIFS, ktorí používajú určité metódy, ktoré dávajú podnet na vznik určitých rizík. Informácie potrebné na zistenie, monitorovanie a reagovanie na tieto riziká sa nezberali jednotne na úrovni Spoločenstva a neposkytovali sa vzájomne medzi členskými štátmi s cieľom identifikovať potenciálne zdroje rizika pre stabilitu finančných trhov v Spoločenstve. Na nápravu tejto situácie by sa voči AIFS, ktorí vo svojich investičných stratégiách trvale využívajú vysoké úrovne pákového efektu, mali vzťahovať osobitné požiadavky. Títo AIFS by mali byť povinní zverejniť informácie týkajúce sa využívania a zdrojov pákového efektu. Tieto informácie by sa mali kumulovať a vzájomne vymieňať s ostatnými orgánmi v Spoločenstve s cieľom uľahčiť súhrnnú analýzu účinku pákového efektu týchto AIFS na finančný systém v Spoločenstve, ako aj spoločnú reakciu. (16) Činnosti AIFS založené na využívaní vysokých úrovní pákového efektu by mohli mať škodlivý vplyv na stabilitu a účinné fungovanie finančných trhov. Považuje sa za potrebné, aby sa Komisii povolilo uložiť limity úrovne pákového efektu, ktoré by mohli využívať AIFS, a to najmä v tých prípadoch, keď AIFS systematicky využíva vysoké úrovne pákového efektu. Pri limitoch maximálneho rozsahu pákového efektu by sa mali zohľadniť aspekty týkajúce sa zdroja pákového efektu a stratégií, ktoré použili AIFS. Takisto by mala zohľadniť hlavne dynamická povaha riadenia pákového efektu zo strany väčšiny AIFS, ktoré využívajú vysokú úroveň pákového efektu. V tomto ohľade by limity pákového efektu mohli byť napríklad limity, ktoré by sa nemali porušiť nikdy alebo limity priemerného pákového efektu používané počas daného obdobia (t. j. mesačne alebo štvrťročne). (17) Je potrebné zabezpečiť, aby AIFS poskytoval všetkých spoločnostiam, voči ktorým môže uplatňovať kontrolný alebo dominantný vplyv, informácie, ktoré táto spoločnosť potrebuje na posúdenie, ako tento kontrolný vplyv v krátkodobom a strednodobom horizonte vplýva na ekonomickú a sociálnu situáciu spoločnosti. Na tento účel by sa na AIFS, ktorý riadi AIF, ktoré sú schopné uplatňovať kontrolný vplyv na kótované alebo nekótované spoločnosti, mali vzťahovať osobitné požiadavky, najmä požiadavka oznámiť existenciu tejto pozície a požiadavka poskytnúť informácie spoločnosti a všetkým jej ostatným akcionárom o zámeroch AIFS v súvislosti s budúcim vývojom obchodnej činnosti a ďalšími plánovanými zmenami kontrolovanej spoločnosti. S cieľom zabezpečiť transparentnosť vo vzťahu ku kontrolovanej spoločnosti by sa mali uplatňovať vyššie požiadavky na podávanie správ. Výročné správy príslušných AIF by sa mali doplniť o informácie, ktoré sú špecifické vzhľadom na druh investície a kontrolovanú spoločnosť. (18) Mnoho AIFS v súčasnosti riadi AIF usadené v tretích krajinách. Je vhodné dovoliť AIFS, ktorým bolo udelené povolenie, riadiť AIF usadené v tretích krajinách, s podmienkou dodržania primeraných mechanizmov, ktoré zabezpečujú správnu správu týchto AIF a účinnú úschovu aktív investovaných investormi Spoločenstva. (19) AIFS by takisto mali byť schopné uvádzať na trh AIF usadené v tretích krajinách pre profesionálnych investorov jednak v domovskom členskom štáte AIFS a v iných členských štátoch. Toto právo by malo podliehať oznamovacím postupom a existencii daňovej dohody s príslušnou treťou krajinou, ktorou sa zabezpečí účinná výmena informácií s daňovými úradmi v mieste bydliska investorov Spoločenstva. Vzhľadom na skutočnosť, že takéto AIF a tretia krajina, v ktorej sú usadené, musia spĺňať dodatočné požiadavky, z ktorých niektoré musia byť najskôr ustanovené vo vykonávacích opatreniach, by práva týkajúce sa uvádzania na trh AIF usadených v tretích krajinách pre profesionálnych investorov udelené podľa tejto smernice mali nadobudnúť účinnosť až tri roky po lehote transpozície. Medzitým môžu členské štáty umožniť alebo naďalej umožňovať AIFS, aby uvádzali na trh AIF usadené v tretích štátoch pre profesionálnych investorov na ich území na základe vnútroštátnych právnych predpisov. Počas tohto obdobia troch rokov však AIFS nemôžu uvádzať na trh také AIF pre profesionálnych investorov v iných členských štátoch na základe práv udelených podľa tejto smernice. (20) Je vhodné povoliť AIFS delegovať administratívne úlohy na subjekt usadený v tretej krajine, pod podmienkou, že sú zavedené potrebné ochrany. Podobne depozitár môže delegovať svoje úlohy depozitára v súvislosti s AIF usadeným v tretej krajine na depozitára usadeného v danej tretej krajine pod podmienkou, že právne predpisy danej tretej krajiny zabezpečujú úroveň ochrany záujmov investorov, ktorá je rovnocenná úrovni v Spoločenstve. Za určitých podmienok by malo byť tiež možné, aby AIFS vymenoval nezávislého odhadcu usadeného v tretej krajine. (21) S podmienkou existencie rovnocenného regulačného rámca v tretej krajine, ako aj účinného prístupu AIFS usadeného v Spoločenstve k trhu danej tretej krajiny, by pre členské štáty malo byť dovolené udeliť AIFS povolenie v súlade s ustanoveniami tejto smernice bez vyžadovania, aby mal sídlo spoločnosti v Spoločenstve po uplynutí obdobia troch rokov od ukončenia lehoty transpozície. V tejto lehote sa zohľadňuje skutočnosť, že takéto AIF a tretia krajina, v ktorej sú usadené, musia spĺňať dodatočné požiadavky, z ktorých niektoré musia byť najskôr ustanovené vo vykonávacích opatreniach. (22) Je potrebné spresniť právomoci a povinnosti príslušných orgánov zodpovedných za implementáciu tejto smernice a zdokonaliť mechanizmy potrebné na zabezpečenie potrebnej úrovne cezhraničnej spolupráce orgánov dohľadu. (23) Relatívny význam činností AIFS na niektorých finančných trhoch najmä v tých prípadoch, keď AIF, ktoré riadia, nemajú hmotný záujem o príslušné produkty alebo nástroje, od ktorých sa odvodzujú tieto trhy, by za určitých okolností mohol brániť účinnému fungovaniu týchto trhov. Mohol by napríklad spôsobiť neprimeranú nestabilnosť týchto trhov alebo ovplyvniť korektnú tvorbu cien nástrojov, s ktorými sa obchoduje na týchto trhoch. Preto sa považuje za potrebné, aby sa monitorovali činnosti AIFS na týchto trhoch a aby sa zasiahlo v tých prípadoch, keď by to bolo potrebné na ochranu ich riadneho fungovania. (24) Členské štáty by mali ustanoviť pravidlá pre sankcie za porušenia ustanovení tejto smernice a mali by zabezpečiť, aby sa vykonávali. Tieto sankcie by mali byť účinné, primerané a odradzujúce. (25) Akákoľvek výmena alebo zasielanie informácií medzi príslušnými orgánmi, inými orgánmi, inštitúciami alebo osobami by mali byť v súlade s pravidlami pre prenos osobných údajov podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov[11]. (26) Opatrenia potrebné na implementáciu tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy na výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu[12]. (27) Konkrétne, Komisii by mala byť poskytnutá právomoc prijímať opatrenia potrebné na implementáciu tejto smernice. V súvislosti s tým by Komisia mala byť schopná prijímať opatrenia na ustanovenie postupov, na základe ktorých môžu AIFS, ktorí riadia portfóliá AIF, ktorých riadené aktíva nepresahujú minimálny limit stanovený v tejto smernici, uplatňovať svoje právo, aby sa s nimi zaobchádzalo ako s AIFS, na ktorých sa vzťahuje táto smernica. Cieľom týchto opatrení je tiež ustanoviť kritériá, ktoré majú príslušné orgány používať na posúdenie, či AIFS plnia svoje povinnosti, pokiaľ ide o vedenie ich obchodných záležitostí, druh konfliktov záujmov, ktoré musia AIFS identifikovať, ako aj primerané kroky, ktoré by AIFS mali prijať v súvislosti s internými a organizačnými postupmi s cieľom identifikovať, zabraňovať, riadiť a zverejňovať konflikty záujmov. Ich cieľom je ustanoviť požiadavky na riadenie rizík, ktoré majú AIFS využívať ako funkciu rizík, ktoré správcovi AIF vznikajú za AIF, ktoré riadi, ako aj akékoľvek mechanizmy, ktoré sú potrebné, aby AIFS mohol riadiť konkrétne riziká spojené s transakciami predaja nakrátko, vrátane akýchkoľvek závažných obmedzení, ktoré by mohli byť potrebné na ochranu AIF pred nadmernými rizikovými expozíciami. Ich cieľom je ustanoviť požiadavky riadenia likvidity tejto smernice a najmä požiadavky minimálnej likvidity pre AIF. Ich cieľom je špecifikovať požiadavky, ktoré musia spĺňať pôvodcovia sekuritizačných nástrojov na to, aby AIFS bolo umožnené investovať do takýchto nástrojov vydaných po 1. januári 2011. Ich cieľom je takisto špecifikovať požiadavky, ktoré majú spĺňať AIFS pri investovaní do takýchto sekuritizačných nástrojov. Ich cieľom je ustanoviť kritériá, na základe ktorých sa môže odhadca považovať za nezávislého v zmysle tejto smernice. Ich cieľom je ustanoviť podmienky, na základe ktorých by sa malo schváliť delegovanie funkcií AIFS, a podmienky, na základe ktorých sa správca v prípade nadmerného delegovania nemôže ďalej považovať za správcu AIF. Ich cieľom je stanoviť obsah a formu výročnej správy, ktorú musí AIFS sprístupniť za každý AIF, ktorý riadi, a ustanoviť povinnosti AIFS poskytovať informácie investorom a požiadavky na podávanie hlásení príslušným orgánom, ako aj ich periodicitu. Ich cieľom je ustanoviť požiadavky poskytovania informácií uložené voči AIFS, pokiaľ ide o pákový efekt, a stanoviť periodicitu podávania správ príslušným orgánom a poskytovania informácií investorom. Ich cieľom je stanoviť limity úrovne pákového efektu, ktoré AIFS môžu používať pri riadení AIF. Ich cieľom je stanoviť podrobný obsah a spôsob, akým by AIFS nadobúdajúce kontrolný vplyv v emitentoch a nekótovaných spoločnostiach mali plniť svoju informačnú povinnosť voči emitentom a nekótovaným spoločnostiam, ich príslušným akcionárom a zástupcom zamestnancov, vrátane informácií, ktoré sa majú poskytovať vo výročných správach AIF, ktoré riadia. Ich cieľom je špecifikovať druhy obmedzení alebo podmienok, ktoré sa môžu uložiť na uvádzanie AIF na trh profesionálnemu investorovi v domovskom členskom štáte AIFS. Ich cieľom je ustanoviť všeobecné kritériá posudzovania rovnocennosti štandardov oceňovania tretích krajín, ak je odhadca usadený v tretej krajine, rovnocennosti právnych predpisov tretích krajín týkajúcich sa depozitárov, a na účel povolenia AIFS usadeného v tretích krajinách, posudzovania rovnocennosti regulácie obozretného podnikania a priebežného dohľadu. Ich cieľom je ustanoviť všeobecné kritériá posudzovania, či tretie krajiny poskytujú AIFS Spoločenstva účinný prístup k trhu porovnateľný s prístupom, ktorý Spoločenstvo poskytuje AIFS z tretích krajín. Ich cieľom je špecifikovať spôsoby, obsah a frekvenciu výmeny informácií týkajúcich sa AIFS medzi príslušnými orgánmi domovského členského štátu AIFS a inými príslušnými orgánmi, kde môžu mať AIFS individuálny alebo kolektívny vplyv na stabilitu systémovo významných finančných inštitúcií a na riadne fungovanie trhov. Ich cieľom je špecifikovať postupy overovania a vyšetrovania na mieste. (28) Keďže tieto opatrenia majú všeobecnú pôsobnosť a sú zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením o nové nepodstatné prvky, prijmú sa v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES. Opatrenia, ktoré nepatria do uvedenej kategórie, by mali podliehať regulačnému postupu ustanovenému v článku 5 daného rozhodnutia. Cieľom týchto opatrení je ustanoviť, že štandardy oceňovania fondov konkrétnej tretej krajiny sú rovnocenné so štandardmi uplatňovanými v Spoločenstve, ak je odhadca usadený v tretej krajine. Ich cieľom je ustanoviť, že právne predpisy platné pre depozitárov konkrétnej tretej krajiny sú rovnocenné s touto smernicou. Ich cieľom je ustanoviť, že právne predpisy týkajúce sa regulácie obozretného podnikania a priebežného dohľadu nad AIFS v konkrétnej tretej krajine sú rovnocenné s touto smernicou. Ich cieľom je ustanoviť, či konkrétna tretia krajina poskytuje AIFS Spoločenstva účinný prístup k trhu porovnateľný s prístupom, ktorý Spoločenstvo poskytuje AIFS z danej tretej krajiny. Ich cieľom je ustanoviť štandardné vzory oznámenia a potvrdenia a ustanoviť postup na výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi. (29) Keďže ciele opatrenia, ktoré sa má prijať, konkrétne zabezpečiť vysokú úroveň ochrany spotrebiteľov a investorov ustanovením spoločného rámca na udeľovanie povolenia a na dohľad nad AIFS, nemôžu byť dostatočne dosiahnuté zo strany členských štátov, čo dokazujú ťažkosti existujúcej vnútroštátnej regulácie týchto účastníkov a dohľadu nad nimi, a preto môžu byť lepšie dosiahnuté na úrovni Spoločenstva, Spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity ustanovenou v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality ustanovenou v danom článku táto smernica neprekračuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie uvedených cieľov, PRIJALI TÚTO SMERNICU: Kapitola I Všeobecné ustanovenia Článok 1 Predmet úpravy Touto smernicou sa ustanovujú pravidlá na udeľovanie povolenia, pokračujúcu činnosť a transparentnosť správcov alternatívnych investičných fondov (alternative investment fund managers, ďalej len „AIFS“). Článok 2 Rozsah pôsobnosti 1. Táto smernica sa vzťahuje na všetkých AIFS usadených v Spoločenstve, ktorí poskytujú služby riadenia jednému alebo viacerým alternatívnym investičným fondom (ďalej len „AIF“) bez ohľadu na to: a) či je AIF usadený vnútri Spoločenstva alebo mimo neho; b) či AIFS poskytuje svoje služby priamo alebo delegovaním; c) či AIF predstavuje otvorený alebo uzavretý druh fondu; d) aká je právna štruktúra AIF a AIFS. AIFS, ktoré má v súlade s touto smernicou povolenie poskytovať služby riadenia jednému alebo viacerým AIF, je takisto oprávnený uvádzať na trh podiely alebo podielové listy týchto AIF pre profesionálnych investorov v Spoločenstve na základe podmienok ustanovených v Kapitole VI a tam, kde to prichádza do úvahy, v článku 35. 2. Táto smernica sa nevzťahuje na: a) AIFS, ktorí priamo alebo nepriamo prostredníctvom spoločnosti, s ktorou je AIFS spojený spoločným manažmentom alebo kontrolou, respektíve formálnou priamou alebo nepriamou účasťou, riadia portfóliá AIF, ktorých spravované aktíva, vrátane aktív nadobudnutých s použitím pákového efektu, celkovo nepresahujú minimálny limit 100 miliónov EUR alebo 500 miliónov EUR, keď sa portfólio AIF skladá z AIF, ktoré nemajú vysoký podiel pákového efektu ani práva na predčasné vyplatenie uplatniteľné počas 5 rokov od dátumu založenia každého AIF; b) AIFS usadených v Spoločenstve, ktorí neposkytujú služby riadenia AIF usadeným v Spoločenstve a neuvádzajú AIF na trh v Spoločenstve; c) PKIPCP ani ich správcovské alebo investičné spoločnosti, ktorým bolo udelené povolenie v súlade so smernicou 2009/…/ES [smernicou o PKIPCP]; d) úverové inštitúcie, na ktoré sa vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (prepracované znenie); e) inštitúcie, ktoré patria do oblasti pôsobnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/41/ES z 3. júna 2003 o činnostiach a dohľade nad inštitúciami zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia[13]; f) inštitúcie, ktoré patria do oblasti pôsobnosti prvej smernice Rady 73/239/EHS z 24. júla 1973 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na začatie a vykonávanie priameho poistenia s výnimkou životného poistenia[14], smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5. novembra 2002 o životnom poistení[15] a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/68/ES zo 16. novembra 2005 o zaistení, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 73/239/EHS, 92/49/EHS, ako aj smernice 98/78/ES a 2002/83/ES[16]. g) nadnárodné inštitúcie ako Svetová banka, MMF, ECB, EIB, EIF, iné nadnárodné inštitúcie a podobné medzinárodné organizácie, v prípade že takéto inštitúcie alebo organizácie riadia jeden alebo niekoľko AIF. 3. Členské štáty zabezpečia, aby AIFS, ktorí nedosahujú minimálny limit stanovený v odseku 2 písm. a), boli oprávnení na to, aby sa s nimi zaobchádzalo ako s AIFS patriacimi do rozsahu pôsobnosti tejto smernice. 4. Komisia prijme vykonávacie opatrenia s cieľom ustanoviť postupy, na základe ktorých môžu AIFS, ktorí riadia portfóliá AIF, ktorých spravované aktíva nepresahujú minimálny limit stanovený v odseku 2 písm. a), uplatňovať svoje právo podľa odseku 3. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Článok 3 Vymedzenie pojmov Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov: a) „alternatívny investičný fond“, alebo AIF, je podnik kolektívneho investovania vrátane jeho investičných častí, ktorého cieľom je kolektívne investovanie do aktív a ktorý nevyžaduje povolenie podľa článku 5 smernice 2009/…/ES [smernice o PKIPCP]; b) „správca alternatívnych investičných fondov“, alebo AIFS, je právnická alebo fyzická osoba, ktorej obvyklou podnikateľskou činnosťou je riadiť jeden alebo viaceré AIF; c) „odhadca“ je právnická alebo fyzická osoba, respektíve spoločnosť, ktorá oceňuje aktíva alebo určuje hodnotu podielových listov alebo podielov AIF; d) „služby riadenia“ sú činnosti riadenia a správy jedného alebo viacerých AIF v mene jedného alebo viacerých investorov; e) „uvádzanie na trh“ je všeobecná ponuka podielov alebo podielových listov AIF investorom alebo ich umiestnenie u investorov usadených v Spoločenstve, bez ohľadu na to, na základe koho iniciatívy sa táto ponuka alebo umiestnenie uskutočňuje; f) „profesionálny investor“ je investor v zmysle prílohy II smernice 2004/39/ES; g) „retailový investor“ je investor, ktorý nie je profesionálnym investorom; h) „domovský členský štát“ je členský štát, v ktorom bolo AIFS udelené povolenie podľa článku 6; i) „hostiteľský členský štát“ je členský štát iný ako domovský členský štát, na území ktorého AIFS poskytuje AIF služby riadenia alebo uvádza na trh jeho podielové listy alebo podiely; j) „príslušné orgány“ sú vnútroštátne orgány, ktoré sú zákonom alebo iným právnym predpisom oprávnené vykonávať dohľad nad AIFS; k) „finančný nástroj“ je nástroj uvedený v prílohe I oddiele C smernice 2004/39/ES; l) „pákový efekt“ je metóda, ktorou AIFS zvyšuje expozíciu AIF, ktorý riadi, voči konkrétnej investícii prostredníctvom vypožičania hotovosti alebo cenných papierov, pákovým efektom spočívajúcim v derivátových pozíciách, alebo akýmkoľvek iným prostriedkom; m) „kvalifikovaný podiel“ je priamy alebo nepriamy podiel v AIFS, ktorý predstavuje 10 % alebo viac kapitálu alebo hlasovacích práv, alebo ktorý umožňuje vykonávať významný vplyv na riadenie AIFS, v ktorom tento podiel existuje. Na tento účel sa berú na zreteľ hlasovacie práva podľa článkov 9 a 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES z 15. decembra 2004 o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/34/ES[17]; n) „pôvodca“ znamená každého emitenta podielov usadeného v Spoločenstve v zmysle článku 2 ods. 1 písm. d) smernice 2004/109/ES; o) „zástupcovia zamestnancov“ sú zástupcovia zamestnancov v zmysle článku 2 smernice 2002/14/ES z 11. marca 2002, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve [18] . Kapitola II UDELENIE POVOLENIA PRE AIFS Článok 4 Požiadavky na udelenie povolenia 1. Členské štáty zabezpečia, aby žiadny AIFS, na ktorého sa vzťahuje táto smernica, neposkytoval služby riadenia žiadnemu AIF ani neuvádzal na trh jeho podielové listy alebo podiely bez predchádzajúceho povolenia. Subjekty, ktorým nebolo udelené povolenie buď v súlade s touto smernicou, alebo v prípade AIFS, na ktorých sa nevzťahuje táto smernica, v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi členského štátu, nie sú oprávnené poskytovať AIF služby riadenia ani uvádzať na trh ich podiely alebo podielové listy v Spoločenstve. 2. AIFS môže byť udelené povolenie poskytovať služby riadenia buď pre všetky alebo pre určité druhy AIF. AIFS môže vlastniť povolenie podľa tejto smernice a môže mu byť udelené povolenie ako správcovskej alebo investičnej spoločnosti podľa smernice 2009/…/ES – [smernice o PKIPCP]. Článok 5 Postup udeľovania povolenia AIFS, ktorý žiada o udelenie povolenia, poskytne príslušným orgánom členského štátu, v ktorom sa nachádza jeho sídlo spoločnosti zapísané v obchodnom registri: a) informácie o totožnosti akcionárov alebo členov AIFS, priamych alebo nepriamych, fyzických osôb alebo právnických osôb, ktoré vlastnia kvalifikované podiely, a o výškach týchto podielov; b) program činnosti vrátane informácií o tom, ako má AIFS v úmysle splniť svoje povinnosti podľa kapitol III, IV a tam, kde to prichádza do úvahy, podľa kapitol V, VI a VII; c) podrobné informácie o charakteristike AIF, ktoré má v úmysle riadiť, vrátane uvedenia členských štátov alebo tretích krajín, na ktorých území sú usadené; d) pravidlá fondov alebo zakladajúce dokumenty každého AIF, ktorý má AIFS v úmysle riadiť; e) informácie o úprave prijatej pre delegovanie na tretie strany funkcií služieb riadenia podľa článku 18 a tam, kde to prichádza do úvahy, podľa článku 35; f) informácie o úprave prijatej pre úschovu aktív AIF a tam, kde to prichádza do úvahy, o úprave prijatej podľa článku 38; g) akékoľvek doplňujúce informácie podľa článku 20 ods. 1. AIFS musí mať ústredie v tom istom členskom štáte, v ktorom sa nachádza jeho sídlo spoločnosti zapísané v obchodnom registri. Článok 6 Podmienky udelenia povolenia 1. Príslušné orgány domovského členského štátu udelia povolenie, len ak sú presvedčené, že AIFS bude schopný splniť podmienky tejto smernice. Povolenie platí pre všetky členské štáty. 2. Príslušné orgány domovského členského štátu odmietnu udeliť povolenie, ak účinnému vykonávaniu ich funkcií dohľadu bránia: a) zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia tretej krajiny riadiace jednu alebo viac fyzických alebo právnických osôb, s ktorými má AIFS úzke väzby v zmysle definície článku 4 ods. 31 smernice 2004/39/ES; alebo b) ťažkosti pri presadzovaní týchto zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení. 3. Povolenie sa vzťahuje na každú úpravu týkajúcu sa delegovania prijatú správcom AIF a oznámenú v žiadosti. Príslušné orgány domovského členského štátu môžu obmedziť rozsah pôsobnosti povolenia, najmä pokiaľ ide o druh AIF, ktorý je AIFS oprávnený riadiť, ako aj úpravu týkajúcu sa delegovania. 4. Príslušné orgány informujú žiadateľa do dvoch mesiacov od podania kompletnej žiadosti, či povolenie bolo alebo nebolo udelené. Keď sa povolenie zamietne alebo keď sa uložia obmedzenia, uvedú sa dôvody. 5. AIFS môže začať poskytovať služby riadenia v domovskom členskom štáte hneď po udelení povolenia. Článok 7 Zmeny rozsahu pôsobnosti povolenia Prv, ako AIFS zavedú zmenu, oznámia príslušným orgánom domovského členského štátu akúkoľvek zmenu týkajúcu sa informácií poskytnutých v ich začiatočnej žiadosti, ktorá môže mať podstatný vplyv na podmienky, na základe ktorých bolo povolenie udelené, najmä zmenu investičnej stratégie a politiky ktoréhokoľvek AIF, ktorý riadia, pravidiel AIF alebo zakladajúcich dokumentov, a totožnosť ktoréhokoľvek ďalšieho AIF, ktorý má AIFS v úmysle riadiť. Príslušné orgány do mesiaca od prijatia tohto oznámenia buď schvália tieto zmeny, uložia obmedzenia alebo zmeny zamietnu. Článok 8 Zrušenie povolenia Príslušné orgány môžu zrušiť povolenie udelené AIFS, ak tento AIFS: 1) získal povolenie na základe nepravdivých vyjadrení alebo iným protiprávnym spôsobom; 2) prestal spĺňať podmienky, na základe ktorých bolo povolenie udelené; 3) závažne porušil alebo systematicky porušoval ustanovenia, ktorými sa transponuje táto smernica. Kapitola III Podmienky výkonu činnosti správcov AIF ODDIEL 1: VÝKON čINNOSTI Článok 9 Všeobecné zásady 1. Členské štáty zabezpečia, aby AIFS mohli poskytovať svoje služby riadenia v Spoločenstve, len ak trvale dodržiavajú ustanovenia tejto smernice. AIFS: a) pri výkone svojich činností koná čestne, dostatočne kvalifikovane, starostlivo a usilovne; b) koná v najlepšom záujme AIF, ktoré riadi, investorov týchto AIF a integrity trhu; c) zabezpečí, aby sa so všetkými investormi AIF zaobchádzalo spravodlivo. Žiadny investor nesmie dostať preferenčné zaobchádzanie, okrem prípadov, ak to je uvedené v pravidlách AIF alebo zakladajúcich dokumentoch. 2. Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých ustanoví kritériá, ktoré majú uplatňovať príslušné orgány na posúdenie, či AIFS spĺňajú povinnosť podľa odseku 1. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Článok 10 Konflikty záujmov 1. Členské štáty vyžadujú, aby AIFS prijali všetky primerané kroky na zistenie konfliktov záujmov medzi AIFS, vrátane ich manažérov, zamestnancov alebo akýchkoľvek osôb, ktoré sú priamo alebo nepriamo spojené s kontrolou AIFS, a investormi investujúcimi do AIF, ktoré riadi AIFS, alebo medzi jedným investorom a druhým investorom, ktoré vzniknú v priebehu riadenia jedného alebo viacerých AIF. AIFS udržiavajú a využívajú účinné organizačné a administratívne mechanizmy na účel prijatia všetkých primeraných krokov s cieľom zabrániť, aby konflikty záujmov negatívne ovplyvňovali záujmy AIF a jeho investorov. AIFS oddeľuje v svojom prevádzkovom prostredí úlohy a povinnosti, ktoré sa môžu považovať za vzájomne nezlučiteľné. AIFS posúdi, či jeho podmienky výkonu činnosti môžu obsahovať akékoľvek ďalšie závažné konflikty záujmov, a poskytne o nich informácie investorom AIF. 2. Ak organizačné úpravy, ktoré AIFS prijme na riešenie konfliktov záujmov, nie sú dostatočné na zabezpečenie, že sa s primeranou istotou zabráni rizikám poškodenia záujmov investorov, AIFS poskytne investorom jasné informácie o všeobecnej povahe alebo zdrojoch konfliktov záujmov skôr, ako vykoná obchod v ich mene, a vypracuje primerané stratégie a postupy. 3. Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých: a) bližšie ustanoví druhy konfliktov záujmov podľa odseku 1; b) ustanoví primerané kroky, ktoré by AIFS mali prijať v súvislosti s internými a organizačnými postupmi s cieľom identifikovať, zabraňovať, riadiť a zverejňovať konflikty záujmov. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Článok 11 Riadenie rizík 1. AIFS zabezpečia, aby funkcie riadenia rizík a správy portfólia boli oddelené a podliehali osobitnému skúmaniu. 2. AIFS zavedú systémy riadenia rizík s cieľom primerane merať a monitorovať všetky riziká spojené s každou investičnou stratégiou AIF, voči ktorým je každý AIF vystavený alebo môže byť vystavený. AIFS skúmajú systémy riadenia rizík minimálne raz ročne a ak je to potrebné, upravia ich. 3. AIFS minimálne: a) pri investovaní v mene AIF zavedie primeraný, zdokumentovaný a pravidelne aktualizovaný proces hĺbkovej analýzy, ktorý zodpovedá investičnej stratégii, cieľom a rizikovému profilu AIF; b) zabezpečí, aby riziká spojené s každou investičnou pozíciou AIF a ich celkový vplyv na portfólio AIF boli vždy primerane identifikované, merané a monitorované prostredníctvom primeraných postupov stresového testovania; c) zabezpečí, aby rizikový profil AIF zodpovedal veľkosti, štruktúre portfólia a investičným stratégiám a cieľom AIF stanoveným v pravidlách AIF alebo zakladajúcich dokumentoch. 4. V prípade AIFS, ktorý pri investovaní v mene jedného alebo viacerých AIF uplatňuje predaj nakrátko, členské štáty zabezpečia, aby tento AIFS využíval postupy, ktoré mu poskytujú prístup k cenným papierom alebo iným finančným nástrojom k dátumu, ku ktorému sa AIFS zaviazal dodať ich, a aby zaviedol postup riadenia rizík, ktorý umožňuje primerané riadenie rizík spojených s dodaním cenných papierov alebo iných finančných nástrojov predaných nakrátko. 5. Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých bližšie ustanoví: a) požiadavky na riadenie rizík, ktoré má AIFS využívať, ako funkciu rizík, ktoré AIFS nadobúda za AIF, ktoré riadi; b) akúkoľvek úpravu, ktorá AIFS umožní riadiť konkrétne riziká spojené s transakciami predaja nakrátko, vrátane príslušných obmedzení, ktoré by mohli byť potrebné na ochranu AIF pred neprimeranými rizikovými expozíciami. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Článok 12 Riadenie likvidity 1. AIFS za každý AIF, ktorý riadi, používa primeraný systém riadenia likvidity a prijíma postupy, ktoré zabezpečia, aby likviditný profil investícií AIF bol v súlade s jeho príslušnými povinnosťami. AIFS pravidelne vykonáva stresové testovania za bežných, ako aj za výnimočných podmienok likvidity a zodpovedajúcim spôsobom monitoruje riziko likvidity AIF. 2. AIFS zabezpečí, aby každý AIF, ktorý riadi, mal politiku spätného vyplácania, ktorá je primeraná likviditnému profilu investícií AIF a ktorá musí byť ustanovená v pravidlách AIF alebo v zakladajúcich dokumentoch. 3. Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých bližšie ustanoví: a) požiadavky na riadenie likvidity uvedené v odseku 1 a b) najmä požiadavky minimálnej likvidity AIF , ktoré vyplácajú podielové listy alebo podiely častejšie ako raz za pol roka. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Článok 13 Investície do sekuritizačných pozícií S cieľom zabezpečiť medziodvetvovú súdržnosť a odstrániť divergenciu medzi záujmom spoločností, ktoré preskupujú úvery do obchodovateľných cenných papierov a iných finančných nástrojov (pôvodcovia), a AIFS, ktorý investuje do týchto cenných papierov alebo iných finančných nástrojov v mene jedného alebo viacerých AIF, Komisia prijíma vykonávacie opatrenia, v ktorých ustanoví požiadavky v týchto oblastiach: a) požiadavky, ktoré musí pôvodca splniť, aby AIFS mohol investovať do cenných papierov alebo iných finančných nástrojov tohto druhu emitovaných po 1. januári 2011 v mene jedného alebo viacerých AIF, vrátane požiadaviek, ktoré zabezpečujú, aby si pôvodca zachoval čistú ekonomickú zainteresovanosť vo výške najmenej 5 percent; b) kvalitatívne požiadavky, ktoré musí splniť AIFS, ktorý investuje do týchto cenných papierov alebo iných finančných nástrojov v mene jedného alebo viacerých AIF. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou ustanoveným v článku 49 ods. 3. ODDIEL 2: KAPITÁLOVÉ POŽIADAVKY Článok 14 Počiatočný a priebežný kapitál AIFS musí mať vlastné zdroje vo výške minimálne 125 000 EUR. Ak hodnota portfólií AIF, ktoré riadi AIFS, presahuje 250 miliónov EUR, AIFS poskytuje dodatočný objem vlastných zdrojov; tento dodatočný objem vlastných zdrojov sa rovná 0,02 % sumy, o ktorú hodnota portfólií AIFS presahuje sumu 250 miliónov EUR. Bez ohľadu na výšku požiadaviek stanovených v prvom a druhom pododseku, vlastné zdroje AIFS nesmú byť nikdy nižšie ako suma požadovaná podľa článku 21 smernice 2006/49/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 14. júna 2006 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (prepracované znenie)[19]. Na účely prvého, druhého a tretieho pododseku sa nasledujúce portfóliá považujú za portfóliá AIFS: a) ktorékoľvek portfóliá AIF, ktoré riadi AIFS, vrátane AIF, v prípade ktorých AIFS delegoval jednu alebo viac funkcií v súlade s článkom 18; b) ktorékoľvek portfóliá AIF, ktoré AIFS riadi na základe delegovania. ODDIEL 3: ORGANIZAčNÉ POžIADAVKY Článok 15 Všeobecné zásady AIFS vždy používajú primerané a vhodné zdroje, ktoré sú potrebné pre správny výkon ich činností riadenia. Majú aktualizované systémy, zdokumentované interné postupy a pravidelnú vnútornú kontrolu výkonu ich podnikateľskej činnosti s cieľom zmierňovať a riadiť riziká spojené s ich činnosťou. Článok 16 Oceňovanie 1. AIFS zabezpečí, aby za každý AIF, ktorý riadi, bol vymenovaný odhadca, ktorý je nezávislý od AIFS, na stanovenie hodnoty aktív, ktoré nadobudol AIF, a hodnoty podielových listov a podielov AIF. Odhadca zabezpečí, aby sa aktíva, podielové listy a podiely oceňovali aspoň raz ročne, a vždy, keď sa podielové listy alebo podiely AIF emitujú alebo vykupujú, ak to je častejšie. 2. AIFS zabezpečia, aby odhadca mal primerané a súdržné postupy oceňovania aktív AIF v súlade s existujúcimi uplatniteľnými štandardmi a pravidlami oceňovania, aby bola vyjadrená čistá hodnota aktív podielových listov alebo podielov AIF. 3. Pravidlá uplatniteľné na oceňovanie aktív a na výpočet čistej hodnoty aktív na jeden podiel alebo podielový list AIF sa stanovia v právnych predpisoch krajiny, v ktorej je AIF usadený, alebo v pravidlách AIF alebo zakladajúcich dokumentoch. 4. Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých bližšie ustanoví kritériá, za ktorých sa odhadca môže považovať za nezávislého v zmysle odseku 1. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Článok 17 Depozitár 1. AIFS zabezpečí za každý AIF, ktorý riadi, aby bol vymenovaný depozitár na plnenie, podľa potreby, týchto úloh: a) prijímanie všetkých platieb uskutočnených investormi pri upisovaní podielov alebo podielových listov AIF, ktoré riadi AIFS, a ich zaúčtovanie v mene AIFS na oddelenom účte; b) úschova všetkých finančných nástrojov, ktoré patria AIF; c) overovanie, či AIF alebo AIFS v mene AIF získali vlastníctvo všetkých ostatných aktív, do ktorých AIF investuje. 2. AIFS nekoná ako depozitár. Depozitár koná nezávisle a výhradne v záujme investorov AIF. 3. Depozitár je úverová inštitúcia so sídlom spoločnosti zapísaným v obchodnom registri v Spoločenstve, ktorej bolo udelené povolenie v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (prepracované znenie)[20]. 4. Depozitári môžu delegovať svoje úlohy na iných depozitárov. 5. Depozitár je zodpovedný voči AIFS a investorom AIF za všetky straty, ktoré utrpia v dôsledku nesplnenia jeho povinností podľa tejto smernice. V prípade straty finančných nástrojov, ktoré má depozitár v úschove, sa depozitár môže zbaviť tejto zodpovednosti, len ak dokáže, že nemohol zabrániť strate, ktorá nastala. Zodpovednosť voči investorom AIF môže byť uplatnená buď priamo, alebo nepriamo prostredníctvom AIFS, v závislosti od právnej povahy vzťahu medzi depozitárom, AIFS a investormi. Na zodpovednosť depozitára nemá vplyv delegovanie podľa odseku 4. ODDIEL 4: DELEGOVANIE FUNKCIÍ AIFS Článok 18 Delegovanie 1. AIFS, ktoré majú v úmysle delegovať na tretie strany úlohu vykonávať v ich mene jednu alebo viac funkcií, požiadajú pred každým delegovaním o povolenie príslušné orgány domovského členského štátu. Musia byť splnené tieto podmienky: a) tretia strana musí byť dôveryhodná a osoby, ktoré fyzicky vykonávajú podnikateľskú činnosť, musia mať dostatočne dobrú povesť a dostatočné skúsenosti; b) ak sa delegovanie týka riadenia portfólií alebo riadenia rizík, tretia strana musí mať takisto povolenie ako AIFS na riadenie AIF toho istého druhu; c) delegovanie nebráni účinnému dohľadu nad AIFS, a najmä nesmie brániť AIFS konať ani AIF byť riadený v najlepšom záujme jeho investorov; d) AIFS musí potvrdiť, že tretia strana je kvalifikovaná a schopná vykonávať príslušné funkcie, že bola vybraná s primeranou starostlivosťou a že AIFS je schopný kedykoľvek účinne monitorovať delegovanú činnosť, dať kedykoľvek podrobnejšie pokyny tretej strane a s okamžitou účinnosťou zrušiť delegovanie, ak je to v záujme investorov. Delegovanie sa nemôže udeliť depozitárovi, odhadcovi ani žiadnemu inému podniku, ktorého záujmy môžu byť v rozpore so záujmami AIF alebo jeho investorov. AIFS priebežne skúma služby poskytované každou treťou stranou. 2. Na zodpovednosť AIFS nemá v žiadnom prípade vplyv skutočnosť, že AIFS delegoval funkcie na tretiu stranu, a ani AIFS nedeleguje svoje funkcie, ak ho už v podstate nemožno považovať za správcu AIF. 3. Tretia strana nesmie ďalej delegovať žiadne funkcie na ňu delegované. 4. Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých bližšie ustanoví: a) podmienky schvaľovania delegovania; b) podmienky, za ktorých správcu už nemožno považovať za správcu AIF v zmysle odseku 2. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Kapitola IV Požiadavky na transparentnosť Článok 19 Výročná správa 1. AIFS za každý AIF, ktorý riadi, dá k dispozícii výročnú správu za každý rozpočtový rok. Výročná správa je prístupná pre investorov a príslušné orgány najneskôr štyri mesiace po skončení rozpočtového roka. 2. Výročná správa obsahuje minimálne: a) súvahu alebo bilančný výkaz; b) výkaz príjmov a výdavkov za rozpočtový rok; c) správu o činnosti za rozpočtový rok; 3. Účtovné informácie uvedené vo výročnej správe skontroluje na základe auditu jedna alebo viaceré osoby zmocnené zákonom vykonávať audit účtovnej závierky v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES zo 17. mája 2006 o štatutárnom audite ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a ktorou sa zrušuje smernica Rady 84/253/EHS[21]. Audítorská správa vrátane akýchkoľvek výhrad sa uvádza v úplnom znení vo výročnej správe. 4. Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých bližšie ustanoví obsah a formu výročnej správy. Tieto opatrenia sa upravujú podľa druhu AIFS, na ktorý sa vzťahujú. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Článok 20 Poskytovanie informácií investorom 1. AIFS zabezpečia, aby investori AIF dostali skôr, ako investujú do AIF, tieto informácie a takisto akékoľvek ich zmeny: a) opis investičnej stratégie a cieľov AIF, všetkých aktív, do ktorých môže AIF investovať, metód, ktoré môže využívať, a všetkých súvisiacich rizík, akýchkoľvek uplatniteľných investičných obmedzení, okolností, za ktorých môže AIF využívať pákový efekt, povolených druhov a zdrojov pákového efektu, súvisiacich rizík a akýchkoľvek obmedzení využívania pákového efektu; b) opis postupov, ktorými môže AIF zmeniť svoju investičnú stratégiu alebo investičnú politiku, alebo oboje; c) opis právnych dôsledkov zmluvného vzťahu uzavretého na účel investovania, vrátane informácií o jurisdikcii, uplatniteľnom práve a o existovaní alebo neexistovaní určitých právnych nástrojov ustanovených na uznávanie a presadzovanie rozsudkov na území, na ktorom je fond usadený; d) totožnosť depozitára AIF, jeho odhadcu, audítora a iných poskytovateľov služieb, a opis ich povinností a práv investorov, ak by nastalo akékoľvek zlyhanie; e) opis každej delegovanej riadiacej alebo depozitárnej funkcie a totožnosť tretej strany, na ktorú bola daná funkcia delegovaná; f) opis postupu AIF na oceňovanie a tam, kde to prichádza do úvahy, modelov tvorby cien pre oceňovanie aktív, vrátane metód používaných pri oceňovaní ťažko oceniteľných aktív; g) opis riadenia rizika likvidity AIF vrátane práv na spätné vyplatenie za bežných, ako aj výnimočných okolností, existujúceho dohovoru o spätnom vyplatení s investormi, a ako AIFS zabezpečuje spravodlivé zaobchádzanie s investormi; h) opis všetkých poplatkov, nákladov a výdavkov, ktoré priamo alebo nepriamo znášajú investori, a ich maximálnej výšky; i) vždy, keď investor získa preferenčné zaobchádzanie alebo právo získať preferenčné zaobchádzanie, totožnosť investora a opis tohto preferenčného zaobchádzania; j) najnovšiu výročnú správu. 2. Za každý AIF, ktorý AIFS riadi, pravidelne poskytuje investorom informácie o: a) percente aktív AIF, na ktoré sa vzťahuje osobitný režim vyplývajúci z ich nelikvidnej povahy; b) každom novom režime riadenia likvidity AIF; c) súčasnom rizikovom profile AIF a systémoch riadenia rizík, ktoré AIFS používa na riadenie týchto rizík. 3. Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých bližšie ustanoví povinnosti AIFS týkajúce sa poskytovania informácií a periodicitu poskytovania informácií podľa odseku 2. Tieto opatrenia sa upravujú podľa druhu AIFS, na ktorý sa vzťahujú. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Článok 21 Povinnosti podávania správ príslušným orgánom 1. AIFS pravidelne podáva príslušným orgánom svojho domovského členského štátu správy za AIF, ktorý riadi, o hlavných trhoch, na ktorých obchoduje, a nástrojoch, s ktorými obchoduje. Poskytuje súhrnné informácie o hlavných nástrojoch, s ktorými obchoduje, trhoch, ktorých je členom alebo na ktorých aktívne obchoduje, a o hlavným expozíciách a najdôležitejších koncentráciách každého AIF, ktorý riadi. 2. Za každý AIF, ktorý AIFS riadi, pravidelne nahlasuje príslušným orgánom svojho domovského členského štátu: a) percento aktív AIF, na ktoré sa vzťahuje osobitný režim vyplývajúci z ich nelikvidnej povahy; b) každý nový mechanizmus riadenia likvidity AIF; c) skutočný rizikový profil AIF a nástroje riadenia rizík, ktoré AIFS používa na riadenie týchto rizík; d) hlavné kategórie aktív, do ktorých AIF investuje; e) ak to pripadá do úvahy, používanie predaja nakrátko počas obdobia, na ktoré sa vzťahuje správa. 3. Za každý AIF, ktorý AIFS riadi, predloží príslušným orgánom svojho domovského členského štátu tieto dokumenty: a) výročnú správu za každý rozpočtový rok za každý AIF, ktorý AIFS riadi, do štyroch mesiacov od konca obdobia, na ktoré sa správa vzťahuje; b) podrobný zoznam všetkých AIF, ktoré AIFS riadi, ku koncu každého štvrťroka. 4. Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých bližšie ustanoví povinnosti podávania správ podľa odsekov 1, 2 a 3 a ich periodicitu. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Kapitola V Povinnosti týkajúce sa AIFS, ktoré riadia osobitné druhy AIF ODDIEL 1: POVINNOSTI AIFS, KTORÉ RIADIA AIF S PÁKOVÝM EFEKTOM Článok 22 Rozsah pôsobnosti Tento oddiel sa vzťahuje len na AIFS, ktoré riadia jeden alebo viac AIF, ktoré systematicky využívajú vysoké úrovne pákového efektu . AIFS štvrťročne posudzuje, či AIF systematicky využíva vysoké úrovne pákového efektu a zodpovedajúcim spôsobom o tom informuje príslušné orgány. Na účely druhého pododseku sa predpokladá, že AIF systematicky využíva vysoké úrovne pákového efektu, ak spojený pákový efekt zo všetkých zdrojov presahuje hodnotu vlastného kapitálu AIF v dvoch z posledných štyroch štvrťrokov. Článok 23 Poskytovanie informácií investorom AIFS, ktorý riadi jeden alebo viac AIF, ktoré systematicky využívajú vysoké úrovne pákového efektu, za každý takýto AIF: a) poskytuje investorom informácie o maximálnej úrovni pákového efektu, ktorý môže AIFS využívať za daný AIF, ako aj o akomkoľvek práve znovu použiť kolaterálnu alebo akúkoľvek záruku, ktoré boli poskytnuté na základe dohody o pákovom efekte; b) štvrťročne poskytuje investorom informácie o celkovej výške pákového efektu využitého každým AIF v predchádzajúcom štvrťroku. Článok 24 Podávanie správ príslušným orgánom 1. AIFS, ktorý riadi jeden alebo viac AIF, ktoré systematicky využívajú vysoké úrovne pákového efektu, pravidelne poskytuje príslušným orgánom svojho domovského členského štátu informácie o celkovej úrovni pákového efektu využívaného každým AIF, ktorý riadi, a o členení medzi pákovým efektom vyplývajúcim z vypožičania hotovosti alebo cenných papierov a pákovým efektom, ktorého zdrojom sú finančné deriváty. Tieto informácie zahŕňajú totožnosť piatich najväčších zdrojov vypožičanej hotovosti alebo cenných papierov za každý AIF, ktorý AIFS riadi, a objemy pákového efektu získaného od každého z týchto subjektov za každý AIF, ktorý AIFS riadi. 2. Komisia prijem vykonávacie opatrenia, v ktorých bližšie ustanoví požiadavky na poskytovanie informácií v súvislosti s pákovým efektom a periodicitu podávania správ príslušným orgánom a poskytovania informácií investorom. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Článok 25 Používanie informácií príslušnými orgánmi, spolupráca orgánov dohľadu a limity pákového efektu 1. Členské štáty zabezpečujú, aby príslušné orgány domovského členského štátu používali informácie, ktoré majú byť nahlasované podľa článku 24, na účely určenia miery, v akej používanie pákového efektu prispieva k vytváraniu systémového rizika vo finančnom systéme alebo rizík narušenia trhov. 2. Domovský členský štát zabezpečuje, aby všetky informácie prijaté podľa článku 24, zhrnuté za všetky AIFS, nad ktorými vykonáva dohľad, boli sprístupnené ostatným príslušným orgánom na základe postupu uvedeného v článku 46 o spolupráci medzi orgánmi dohľadu. Bezodkladne tiež poskytuje informácie prostredníctvom tohto mechanizmu a dvojstranne ostatným členským štátom, ktorých sa priamo týkajú, ak by AIFS, za ktorého nesú zodpovednosť, mohol potenciálne predstavovať významný zdroj rizika protistrany pre úverovú inštitúciu alebo inú systémovo dôležitú inštitúciu v iných členských štátoch. 3. S cieľom zaistiť stabilitu a integritu finančného systému Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých sa ustanovia limity úrovne pákového efektu, ktoré môžu používať AIFS. Tieto limity by mali okrem iného zohľadňovať druh AIF, jeho stratégiu a pôvod ich pákového efektu. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. 4. Za výnimočných okolností a keď sa to vyžaduje s cieľom zabezpečiť stabilitu a integritu finančného systému, môžu príslušné orgány domovského členského štátu uložiť dodatočné limity úrovne pákového efektu, ktoré môže používať AIFS. Opatrenia prijaté príslušnými orgánmi domovského členského štátu majú dočasný charakter a mali by byť v súlade s ustanoveniami prijatými Komisiou podľa odseku 3. ODDIEL 2: POVINNOSTI SPRÁVCOV IFM, KTORÍ RIADIA AIF NADOBÚDAJÚCE KONTROLNÝ VPLYV V SPOLOčNOSTIACH Článok 26 Rozsah pôsobnosti 1. Tento oddiel sa vzťahuje na: a) AIFS, ktorí riadia jeden alebo viac AIF, ktoré buď individuálne alebo súhrnne získajú 30 % alebo viac hlasovacích práv v emitentovi alebo v nekótovanej spoločnosti usadenej v Spoločenstve podľa toho, čo je vhodné; b) AIFS, ktorí uzatvorili dohodu s jedným alebo viacerými AIFS, ktorá umožní AIF riadenému týmito AIFS získať 30 % alebo viac hlasovacích práv v emitentovi alebo v nekótovanej spoločnosti podľa toho, čo je vhodné. 2. Tento oddiel nie je uplatniteľný, ak príslušný emitent alebo nekótovaná spoločnosť sú malé a stredné podniky , ktoré majú menej ako 250 zamestnancov, majú ročný obrat, ktorý nepresahuje 50 mil. EUR a/alebo ročnú súvahu, ktorá nepresahuje 43 mil. EUR. Článok 27 Oznámenie o nadobudnutí kontrolného vplyvu v nekótovaných spoločnostiach 1. Členské štáty zabezpečia, aby v prípade, keď je AIFS schopný uplatňovať 30 % alebo viac hlasovacích práv v nekótovanej spoločnosti, tento AIFS oznámil danej nekótovanej spoločnosti a všetkým ostatným akcionárom informácie uvedené v odseku 2. Toto oznámenie sa zašle čo najskôr, ale najneskôr do štyroch obchodných dní, z ktorých prvý je dňom, keď AIFS dosiahol pozíciu, pri ktorej bol schopný uplatňovať 30 % hlasovacích práv. 2. Oznámenie požadované podľa odseku 1 obsahuje tieto informácie: a) výslednú situáciu z hľadiska hlasovacích práv; b) podmienky, za ktorých sa dosiahla hranica 30 %, vrátane informácií o totožnosti rôznych zúčastnených akcionárov; c) deň, ku ktorému sa dosiahla alebo presiahla táto hranica. Článok 28 Zverejňovanie informácií v prípade nadobudnutia kontrolného vplyvu v emitentoch alebo nekótovaných spoločnostiach 1. Navyše k článku 27 členské štáty zabezpečia, aby v prípade, keď AIFS získa 30 % alebo viac hlasovacích práv v emitentovi alebo nekótovanej spoločnosti, tento AIFS poskytne informácie uvedené v druhom a treťom pododseku emitentovi, nekótovanej spoločnosti, ich príslušným akcionárom a ak to prichádza do úvahy, zástupcom zamestnancov alebo v prípade že takíto zástupcovia nie sú, samotným zamestnancom . Pokiaľ ide o emitentov, AIFS sprístupní príslušnému emitentovi, jeho akcionárom a zástupcom zamestnancov: a) informácie podľa článku 6 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie[22]; b) stratégiu zabraňovania a riadenia konfliktov záujmov, najmä medzi AIFS a emitentom; c) politiku externej a internej komunikácie emitenta, najmä pokiaľ ide o zamestnancov. Pokiaľ ide o nekótované spoločnosti, AIFS sprístupní príslušnej nekótovanej spoločnosti, jej akcionárom a zástupcom zamestnancov: d) totožnosť AIFS, ktorý buď individuálne alebo po dohode s ostatnými AIFS dosiahol 30 % hranicu; e) plán rozvoja nekótovanej spoločnosti; f) stratégiu zabraňovania a riadenia konfliktov záujmov, najmä medzi AIFS a nekótovanou spoločnosťou; g) politiku externej a internej komunikácie emitenta alebo nekótovanej spoločnosti, najmä pokiaľ ide o zamestnancov. 2. Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých ustanoví: a) podrobný obsah informácií poskytovaných podľa odseku 1; b) spôsob, akým budú tieto informácie oznamované. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Článok 29 Osobitné ustanovenia týkajúce sa výročnej správy AIF, ktorý uplatňuje kontrolný vplyv v emitentoch alebo v nekótovaných spoločnostiach 1. Členské štáty zabezpečia, aby AIFS zahrnuli do výročnej správy ustanovenej v článku 19 za každý AIF, ktorý riadia, doplňujúce informácie ustanovené v odseku 2 tohto článku. 2. Výročná správa AIF zahŕňa nasledujúce doplňujúce informácie za každého emitenta a za každú nekótovanú spoločnosť, do ktorých AIF investoval: a) pokiaľ ide o prevádzkový a finančný rozvoj, prezentáciu výnosov a ziskov podľa obchodných segmentov, správu o pokroku činností spoločnosti a finančných záležitostiach, hodnotenie očakávaného pokroku činností a finančných záležitostí a správu o významných udalostiach počas finančného roka; b) pokiaľ ide o finančné a ostatné riziká, aspoň finančné riziká spojené s kapitálovou štruktúrou; c) pokiaľ ide o záležitosti zamestnancov, fluktuáciu, ukončenie pracovného pomeru, prijímanie nových zamestnancov; d) výkaz o významných rozdeleniach aktív. Výročná správa AIF ďalej obsahuje za každého emitenta, v ktorom AIF nadobudol kontrolný vplyv, informácie uvedené v písmene f) článku 46a ods. 1 štvrtej smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy[23] a prehľad kapitálovej štruktúry podľa písmen a) a d) ods. 1 článku 10 smernice 2004/25/ES. V správe AIF sa za každú nekótovanú spoločnosť, v ktorej AIF nadobudol kontrolný vplyv, uvedie prehľad spôsobov riadenia a informácie ustanovené v písmenách b), c) a e) až h) článku 3 druhej smernice Rady 77/91/EHS o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 58 Zmluvy, pokiaľ ide o zakladanie akciových spoločností, udržiavanie a zmenu ich základného imania, s cieľom dosiahnuť rovnocennosť týchto opatrení[24]. 3. AIFS za každý AIF, ktorý riadi, a za ktorý podlieha tomuto oddielu, poskytne informácie uvedené v ods. 2 vyššie všetkým zástupcom zamestnancov príslušnej spoločnosti uvedeným v odseku 1 článku 26 v lehote stanovenej v článku 19 ods. 1. 4. Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých stanoví podrobný obsah informácií, ktoré majú byť poskytnuté podľa odsekov 1 a 2. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Článok 30 Osobitné ustanovenia týkajúce sa spoločností, ktorých akcie prestanú byť prijímané na obchodovanie na regulovaných trhoch Ak po nadobudnutí 30 % alebo viac hlasovacích práv v emitentovi sa prestanú akcie tohto emitenta prijímať na obchodovanie na regulovanom trhu, tento emitent musí ďalej dodržiavať povinnosti podľa smernice 2004/109/ES počas dvoch rokov od dátumu stiahnutia z regulovaného trhu. Kapitola VI Poskytovanie služieb riadenia a uvádzania na trh správcami AIF Článok 31 Uvádzanie podielových listov alebo podielov AIF na trh v domovskom členskom štáte 1. AIFS, ktorému bolo udelené povolenie, môže uvádzať na trh podielové listy alebo podiely AIF pre profesionálnych investorov v domovskom členskom štáte hneď, ako sú splnené podmienky ustanovené v tomto článku. 2. AIFS predloží oznámenie príslušným orgánom svojho domovského členského štátu v súvislosti s každým AIF, ktorý má v úmysle uvádzať na trh. Toto oznámenie obsahuje: a) označenie AIF, ktoré má v úmysle uvádzať na trh, a informácie, kde sú AIF usadené; b) pravidlá AIF alebo zakladajúce dokumenty; c) opis AIF alebo akékoľvek informácie o AIF dostupné pre investorov; d) informácie o úpravách prijatých na zabránenie, aby sa podiely alebo podielové listy tohto AIF uvádzali na trh pre retailových investorov, vrátane prípadu, ak AIFS v súvislosti so svojím AIF využíva pri poskytovaní investičných služieb činnosti nezávislých subjektov. 3. Príslušné orgány domovského členského štátu do desiatich pracovných dní po doručení úplného oznámenia podľa odseku 2 oznámia AIFS, či môže začať uvádzať na trh AIF uvedený v oznámení podľa odseku 2. Na základe vykonávacích opatrení podľa tretieho pododseku, príslušné orgány môžu uložiť obmedzenia alebo podmienky pre uvádzanie AIF na trh podľa tohto článku. Komisia prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých ustanoví druhy obmedzení alebo podmienok, ktoré môžu byť uložené vo vzťahu k uvádzaniu AIF na trh podľa druhého pododseku tohto odseku. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. 4. Bez toho, aby bol dotknutý článok 32 ods. 1, členské štáty zabezpečia, aby sa AIF, ktoré riadi AIFS, uvádzali na trh len pre profesionálnych investorov. Článok 32 Možnosť členských štátov povoliť uvádzanie AIF na trh pre retailových investorov 1. Členské štáty môžu povoliť na svojom území uvádzanie AIF na trh pre retailových investorov. Členské štáty môžu na tento účel uložiť AIFS alebo AIF prísnejšie požiadavky. 2. Členské štáty, ktoré povolia na svojom území uvádzanie AIF na trh pre retailových investorov, do jedného roka od dátumu uvedeného v článku 54 ods. 1 informujú Komisiu o: a) druhoch AIF, ktoré môže AIFS uvádzať na ich území na trh pre retailových investorov; b) doplňujúcich požiadavkách, ktoré uložia pre uvádzanie AIF na ich území na trh pre retailových investorov. Členské štáty takisto informujú Komisiu o neskorších zmenách v súvislosti s prvým pododsekom. Článok 33 Podmienky uvádzania na trh v iných členských štátoch 1 Ak AIFS, ktorému bolo udelené povolenie, má v úmysle uvádzať na trh podiely alebo podielové listy AIF, ktorý riadi, pre profesionálnych investorov v inom členskom štáte, predloží príslušným orgánom svojho domovského členského štátu tieto dokumenty: a) oznámenie obsahujúce program činnosti, v ktorom uvedie AIF, ktoré má v úmysle uvádzať na trh, a informácie, kde sú tieto AIF usadené; b) pravidlá AIF alebo zakladajúce dokumenty; c) opis AIF alebo akékoľvek informácie o AIF dostupné pre investorov; d) označenie členského štátu, v ktorom má v úmysle uvádzať na trh podiely alebo podielové listy AIF, ktorý riadi, pre profesionálnych investorov; e) úpravy prijaté pre uvádzanie AIF na trh, a v prípade, že to prichádza do úvahy, informácie o úpravách prijatých na zabránenie, aby sa podiely alebo podielové listy daného AIF uvádzali na trh pre retailových investorov. 2. Príslušné orgány domovského členského štátu do desiatich pracovných dní od doručenia kompletnej dokumentácie odošlú kompletnú dokumentáciu podľa odseku 1 príslušným orgánom členského štátu, v ktorom sa bude AIF uvádzať na trh. K nej pripoja potvrdenie, že príslušnému AIFS bolo udelené povolenie. 3. Príslušné orgány domovského členského štátu po odoslaní dokumentácie bezodkladne oznámia AIFS, že dokumentácia bola odoslaná. AIFS môže začať uvádzať AIF na trh v hostiteľskom členskom štáte od dátumu tohto oznámenia. 4. Úpravy uvedené v písmene e) odseku 1 podliehajú zákonom a dohľadu hostiteľského členského štátu. 5. Členské štáty zabezpečia, aby oznámenie a potvrdenie uvedené v odseku 1 boli poskytnuté v jazyku, ktorý je bežný vo sfére medzinárodných financií. Členské štáty zabezpečia, aby ich príslušné orgány akceptovali elektronické zasielanie a registráciu dokumentov podľa odseku 2. 6. V prípade zmeny ktorejkoľvek z náležitostí oznámených v súlade s odsekom 2 zašle AIFS písomné oznámenie o tejto zmene príslušným orgánom svojho domovského členského štátu najmenej mesiac pred zavedením tejto zmeny. Príslušné orgány domovského členského štátu bezodkladne informujú príslušné orgány hostiteľského členského štátu o týchto zmenách. 7. Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 49 ods. 2 prijme vykonávacie opatrenia, v ktorých stanoví: a) formu a obsah štandardného vzoru oznámenia; b) formu a obsah štandardného vzoru potvrdenia. 8. AIFS môžu uvádzať na trh iba podiely alebo podielové listy AIF usadených v tretej krajine pre profesionálnych investorov usadených v inom členskom štáte, ako je domovský členský štát AIFS, a to od dátumu uvedeného v druhom pododseku článku 54 ods. 1. Článok 34 Podmienky poskytovania služieb riadenia v iných členských štátoch 1. Členské štáty zabezpečia, aby AIFS, ktorému bolo udelené povolenie, mohol poskytovať služby riadenia v súvislosti s AIF usadeným v inom členskom štáte buď priamo alebo prostredníctvom zriadenia pobočky, pod podmienkou, že AIFS bolo udelené povolenie riadiť daný druh AIF. 2. AIFS, ktorý chce poskytovať služby riadenia v súvislosti s AIF usadeným v inom členskom štáte, prvýkrát oznámi príslušným orgánom svojho domovského členského štátu tieto informácie: a) členský štát, v ktorom má v úmysle poskytovať služby riadenia priamo alebo zriadiť pobočku; b) program činnosti, v ktorom uvedie najmä služby, ktoré má v úmysle vykonávať, a AIF, ktoré má v úmysle riadiť. 3. Ak má AIFS v úmysle zriadiť pobočku, poskytne navyše k odseku 2 tieto informácie: a) organizačnú štruktúru pobočky; b) adresu v domovskom členskom štáte, na ktorej možno získať dokumenty; c) mená osôb zodpovedných za riadenie pobočky. 4. Príslušné orgány domovského členského štátu do desiatich pracovných dní od doručenia kompletnej dokumentácie odošlú kompletnú dokumentáciu podľa odseku 2, a ak to pripadá do úvahy, podľa odseku 3, príslušným orgánom členského štátu, v ktorom sa budú poskytovať služby riadenia, a potvrdenie, že udelili povolenie príslušnému AIFS. Bezodkladne informujú AIFS o tomto odoslaní. Po doručení oznámenia o odoslaní môže AIFS začať poskytovať služby v hostiteľskom členskom štáte. 5. Hostiteľské člen