Uverejnenie žiadosti o schválenie podstatnej zmeny špecifikácie výrobku podľa článku 50 ods. 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny

(2021/C 82/12)

Týmto uverejnením sa poskytuje právo vzniesť námietku proti žiadosti o zmenu podľa článku 51 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 (1) do troch mesiacov od dátumu tohto uverejnenia.

ŽIADOSŤ O SCHVÁLENIE PODSTATNEJ ZMENY ŠPECIFIKÁCIE VÝROBKU S CHRÁNENÝM OZNAČENÍM PÔVODU ALEBO CHRÁNENÝM ZEMEPISNÝM OZNAČENÍM

Žiadosť o schválenie zmeny v súlade s článkom 53 ods. 2 prvým pododsekom nariadenia (EÚ) č. 1151/2012

„Garbanzo de Fuentesaúco“

EÚ č.: PGI-ES-0264-AM02 – 7. 2. 2020

CHOP ( ) CHZO (X)

1. Skupina žiadateľov a oprávnený záujem

Názov skupiny: Consejo Regulador de la Indicación Geográfica Protegida Garbanzo de Fuentesaúco (Regulačná rada pre CHZO „Garbanzo de Fuentesaúco“)

Adresa: Plaza Mayor 29, 49400 Fuentesaúco (Zamora, Španielsko)

Telefón: +34 923228345

E-mail: gf@legumbresdecalidad.com

Skupina žiadateľov zastupuje kolektívne záujmy výrobcov a baliarní výrobku „Garbanzo de Fuentesaúco“ a má oprávnený záujem o túto žiadosť o zmenu špecifikácie chráneného zemepisného označenia „Garbanzo de Fuentesaúco“. Je to takisto skupina, ktorá pôvodne požiadala o ochranu pre tento výrobok.

2. Členský štát alebo Tretia Krajina

Španielsko

3. Položky v špecifikácii, ktorých sa zmena týka

☐ Názov výrobku

☒ Opis výrobku

☐ Zemepisná oblasť

☒ Dôkaz o pôvode

☒ Spôsob výroby

☒ Súvislosť

☒ Označovanie

☒ Iné [kontrolný orgán]

4. Typ zmeny (zmien)

☒ Zmena špecifikácie výrobku s registrovaným CHOP alebo CHZO, ktorú nemožno považovať za nepodstatnú v súlade s článkom 53 ods. 2 tretím pododsekom nariadenia (EÚ) č. 1151/2012.

☐ Zmena špecifikácie výrobku s registrovaným CHOP alebo CHZO, ktorú nemožno považovať za nepodstatnú v súlade s článkom 53 ods. 2 tretím pododsekom nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 a v prípade ktorej nebol uverejnený jednotný dokument (alebo rovnocenný dokument).

5. Zmena (zmeny)

Zmena č. 1:

Bod nazvaný Opis výrobku – fyzikálno-chemické vlastnosti

Dôvody zmeny:

Rozsah hmotnosti 100 sušených semien cícera sa mierne rozšíril tým, že sa dolný limit znížil zo 40 g na 35 g. K tejto zmene došlo vzhľadom na skutočnosť, že počasie je v súčasnosti nepredvídateľné. V niektorých rokoch je nízky úhrn zrážok a teploty sú vysoké, v dôsledku čoho sú rastliny vystavené stresu. Výsledkom sú menšie semená cícera, čo znamená, že 100 semien cícera neváži viac ako 35 g.

Ukázalo sa však, že veľkosť nemá žiadny vplyv na organoleptické vlastnosti, ktoré sú charakteristické pre výrobok „Garbanzo de Fuentesaúco“. Menšia veľkosť v dôsledku extrémnych poveternostných podmienok v skutočnosti znamená väčšiu schopnosť opätovnej hydratácie, čo vlastne zlepšuje organoleptické vlastnosti.

Táto zmena má vplyv na bod 4.2 pôvodného jednotného dokumentu alebo rovnocenného dokumentu.

Súčasné znenie špecifikácie:

„Hmotnosť 100 sušených semien cícera po spracovaní musí byť od 40 g do 50 g.“

Zmena:

„Hmotnosť 100 sušených semien cícera po spracovaní musí byť od 35 g do 50 g.“

Zmena č. 2:

Bod nazvaný Opis výrobku

Vypustil sa odkaz na vyhlášku zo 16. novembra 1983, ktorou sa schvaľuje norma kvality pre určité balené, sušené (a lúpané) strukoviny určené pre domáci trh, pretože jednotný dokument nemôže zahŕňať odkazy na iné dokumenty. V súčasnom znení je uvedený opis dotknutých tried.

Táto zmena má vplyv na bod 4.2 pôvodného jednotného dokumentu alebo rovnocenného dokumentu.

Súčasné znenie špecifikácie:

„Vo všetkých ostatných ohľadoch musí cícer patriť do obchodných tried Extra alebo I, ako je stanovené vo vyhláške zo 16. novembra 1983, ktorou sa schvaľuje norma kvality pre určité balené, sušené (a lúpané) strukoviny určené pre domáci trh, alebo v ktorejkoľvek norme, ktorá ju nahrádza.“

Zmena:

„Vo všetkých ostatných ohľadoch musí cícer patriť do obchodných tried Extra alebo I. Sušený cícer v triede Extra musí mať vynikajúcu kvalitu a musí byť bez chýb s výnimkou drobných povrchových chýb za predpokladu, že tieto chyby neovplyvňujú celkový vzhľad ani kvalitu alebo prezentáciu výrobku v balení. Sušený cícer triedy I musí byť dobrej kvality. Drobné chyby sú povolené za predpokladu, že tieto chyby neovplyvňujú celkový vzhľad výrobku ani jeho kvalitu alebo zachovanie kvality.“

Zmena č. 3:

Bod nazvaný Dôkaz o pôvode

Dôvody zmeny:

Vypustili sa všetky odkazy na povolenie alebo kontrolu zo strany Regulačnej rady, pretože povolenia sa nahradili vlastnými vyhláseniami a úradné kontroly teraz vykonáva príslušný orgán.

Doplnili sa ustanovenia článku 4 ods. 2 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 668/2014.

Táto zmena má vplyv na bod 4.4 pôvodného jednotného dokumentu alebo rovnocenného dokumentu.

Súčasné znenie špecifikácie:

„Postupy kontroly a certifikácie zaručujú, že výrobok pochádza z vymedzenej oblasti.

Úlohy monitorovania a kontroly, či výroba, skladovanie, balenie a kvalita cícera zodpovedajú tejto špecifikácii, musí vykonávať Regulačná rada prostredníctvom certifikačného výboru, ktorý je zodpovedným orgánom podľa poslednej verzie normy UNE-EN-45011.

Aspekty, ktoré sa musia zohľadniť:

— Cícer musí pochádzať výlučne z registrovaných pozemkov nachádzajúcich sa vo výrobnej poľnohospodárskej oblasti, v ktorej sa používajú spôsoby pestovania opísané v časti E.

— Cícer sa musí skladovať a baliť v zariadeniach, ktoré boli už zapísané do registrov Regulačnej rady.

— Pri preprave cícera medzi rôznymi prevádzkovateľmi musí tovar sprevádzať tranzitný doklad, ktorý vopred vydala Regulačná rada.

— Regulačná rada musí vykonávať pravidelné kontroly a hodnotenia, ktoré zahŕňajú kontrolu pozemkov, skladov a baliarní zameranú na dodržiavanie príslušných postupov pri výrobe, odbere vzoriek, vykonávaní skúšok a kontrole dokumentácie.

— Na trh možno uviesť len cícer so zárukou pôvodu potvrdenou etiketou Regulačnej rady pochádzajúci z baliarní, ktoré úspešne absolvovali všetky kontroly výrobného procesu.

— Počet etikiet a zadných etikiet, ktoré poskytne Regulačná rada baliarňam, bude závisieť od množstva výrobku, ktoré im dodajú poľnohospodári alebo sklady, a od kapacity balení, v ktorých sa cícer uvedie na trh.“

Zmena:

„Postupy kontroly a certifikácie zaručujú, že výrobok pochádza z vymedzenej oblasti.

Aspekty, ktoré sa musia zohľadniť:

— Cícer musí pochádzať výlučne z registrovaných pozemkov nachádzajúcich sa vo výrobnej poľnohospodárskej oblasti, v ktorej sa používajú spôsoby pestovania opísané v časti E.

— Cícer sa musí skladovať a baliť v skladoch a baliarňach, ktoré boli vopred schválené.

— Pri preprave cícera medzi rôznymi prevádzkovateľmi musí tovar sprevádzať tranzitný doklad.

— Musia sa vykonávať pravidelné kontroly a hodnotenia, ktoré zahŕňajú kontrolu poľnohospodárskych pozemkov, skladov a baliarní zameranú na dodržiavanie príslušných postupov pri výrobe, odbere vzoriek, vykonávaní skúšok a kontrole dokumentácie.

— Na trh možno uviesť len cícer so zárukou pôvodu potvrdenou identifikačnou etiketou CHZO pochádzajúci z baliarní, ktoré úspešne absolvovali všetky kontroly výrobného procesu.

— Počet etikiet a zadných etikiet, ktoré sa poskytnú baliarňam, závisí od množstva výrobku, ktoré im dodajú poľnohospodári alebo sklady, a od kapacity balení, v ktorých sa cícer uvedie na trh.

— Všetci prevádzkovatelia musia byť schopní identifikovať: a) dodávateľa, množstvo a pôvod všetkých šarží dodaného cícera; b) príjemcu, množstvo a miesto určenia všetkých balení cícera s etiketou; c) vzájomný vzťah medzi každou šaržou dodaného cícera podľa písmena a) a každou šaržou balení cícera s etiketou podľa písmena b).“

Zmena č. 4:

Bod nazvaný Spôsob výroby – Na poľnohospodárskych pozemkoch

Dôvody zmeny:

Pôdy v súčasnosti zahŕňajú pôdy s piesočnatou zrnitosťou, ktoré boli zahrnuté do východiskovej podpornej štúdie a potom omylom vynechané. Ako sa však uvádza v bode o prírodných súvislostiach, oblasti, kde sa pestuje cícer, ležia na štvrtohorných sedimentoch, pričom piesočnaté pôdy patria medzi ich charakteristické druhy pôdy.

Naproti tomu sa odstránil nízky pomer uhlíka a dusíka, pretože sa nepovažuje za relevantný pre tento druh pôdy a nemá vplyv na kvalitu plodiny.

Hustota výsadby sa znížila na 70 kg/ha, pretože stroje, ktoré sú v súčasnosti k dispozícii na trhu, umožňujú nižšiu hustotu výsadby bez toho, aby to malo nepriaznivý vplyv na produkciu cícera.

Odstránil sa odkaz na normálne výnosy v rozsahu od 600 do 800 kg/ha. Množstvá môžu byť vyššie alebo nižšie v závislosti od počasia počas poľnohospodárskej sezóny, pretože výnosy v jednotlivých rokoch sa výrazne líšia.

Táto zmena má vplyv na bod 4.5 pôvodného jednotného dokumentu alebo rovnocenného dokumentu.

Súčasné znenie špecifikácie:

„Na poľnohospodárskych pozemkoch Cícer sa musí pestovať na poľnohospodárskych pozemkoch vo vymedzenej výrobnej poľnohospodárskej oblasti. Pre tieto pozemky sú charakteristické hlboké vrstvy dobre odvodňovanej pôdy s hlinitou alebo hlinito-piesočnatou zrnitosťou, kyslou, neutrálnou alebo mierne zásaditou hodnotou pH, s nízkymi alebo strednými úrovňami asimilovateľného vápnika, nízkym pomerom uhlíka a dusíka a nulovou alebo veľmi nízkou slanosťou. Na výsev sa musia použiť semená cícera ekotypu Fuentesaúco alebo komerčných odrôd, ktoré sa v budúcnosti získajú z tohto ekotypu, vysievané naširoko v rozsahu od 100 kg do 150 kg na hektár v závislosti od veľkosti semien, druhu pôdy a podmienok klíčenia. Cícer sa musí pestovať striedavo s inými plodinami a nikdy nie na tom istom pozemku dva roky za sebou. Ak sa na pôde používajú organické hnojivá, musia sa aplikovať pri predchádzajúcich plodinách, aby bola pôda pred vysadením cícera riadne mineralizovaná. Ak sa používajú minerálne hnojivá, musia sa aplikovať na pôdu pred vysiatím. Keďže cícer je strukovina, ktorá dokáže účinne využívať atmosférický dusík, vo všeobecnosti sa neaplikujú dusíkaté hnojivá. Aplikácia fosforu a draslíka musí byť obmedzená, pretože plodiny ich odoberajú veľmi pomaly. Keďže spôsoby pestovania sú zamerané na prevenciu šírenia škodcov alebo chorôb, ktoré by mohli mať vplyv na plodiny cícera, môžu sa rastlinolekárske ošetrenia použiť len vo výnimočných prípadoch. Plodiny sa musia zberať, keď rastliny a burina na pozemku úplne vyschnú, aby nedošlo k pigmentácii cícera. Normálne výnosy sú v rozsahu od 600 kg do 800 kg na hektár.“

Zmena:

„Na poľnohospodárskych pozemkoch Cícer sa musí pestovať na poľnohospodárskych pozemkoch vo vymedzenej výrobnej poľnohospodárskej oblasti. Pre tieto pozemky sú charakteristické hlboké vrstvy dobre odvodňovanej pôdy s hlinitou, piesočnatou alebo hlinito-piesočnatou zrnitosťou, kyslou, neutrálnou alebo slabo zásaditou hodnotou pH, s nízkymi alebo strednými úrovňami asimilovateľného vápnika a nulovou alebo veľmi nízkou slanosťou. Na výsev sa musia použiť semená cícera ekotypu Fuentesaúco alebo komerčných odrôd, ktoré sa v budúcnosti získajú z tohto ekotypu, vysievané naširoko v rozsahu od 70 kg do 150 kg na hektár v závislosti od veľkosti semien, druhu pôdy a podmienok klíčenia. Cícer sa musí pestovať striedavo s inými plodinami a nikdy sa nesmie pestovať na tom istom pozemku dva roky za sebou. Ak sa na pôde používajú organické hnojivá, musia sa aplikovať pri predchádzajúcich plodinách, aby bola pôda pred vysadením cícera riadne mineralizovaná. Ak sa používajú minerálne hnojivá, musia sa aplikovať na pôdu pred vysiatím. Keďže cícer je strukovina, ktorá dokáže účinne využívať atmosférický dusík, vo všeobecnosti sa neaplikujú dusíkaté hnojivá. Aplikácia fosforu a draslíka musí byť obmedzená, pretože plodiny ich odoberajú veľmi pomaly. Keďže spôsoby pestovania sú zamerané na prevenciu šírenia škodcov alebo chorôb, ktoré by mohli mať vplyv na plodiny cícera, môžu sa rastlinolekárske ošetrenia použiť len vo výnimočných prípadoch. Plodiny sa musia zberať, keď rastliny a burina na pozemku úplne vyschnú, aby nedošlo k pigmentácii cícera.“

Zmena č. 5:

Bod nazvaný Spôsob výroby – V baliarňach

Doplnila sa možnosť ručného balenia. V špecifikácii sa uvádza, že cícer sa balí pomocou mechanizovaných alebo polomechanizovaných odmerných zariadení, čím sa vylúčila možnosť ručného balenia. Teraz sa doplnila možnosť ručného balenia, aby sa neobmedzovali malé podniky, ktoré uprednostňujú tento spôsob balenia alebo sú naň viazané.

Vypustili sa odkazy na povolenie alebo kontrolu zo strany Regulačnej rady, pretože povolenia sa nahradili vlastnými vyhláseniami a úradné kontroly teraz vykonáva príslušný orgán.

Táto zmena má vplyv na bod 4.5 pôvodného jednotného dokumentu alebo rovnocenného dokumentu.

Súčasné znenie špecifikácie:

„V baliarňach

V registrovaných baliarňach musí cícer prejsť týmito procesmi v uvedenom poradí:

— kontrolou kvality suroviny s cieľom zabezpečiť vlastnosti opísané v časti B Opis výrobku a štandardizovať rôzne šarže,

— čistením a odstránením cudzích telies z cícera prostredníctvom preosievania a prefukovania,

— výberom cícera, odstránením všetkých semien, ktoré majú chyby, sú poškodené alebo príliš malé,

— triedením a klasifikáciou podľa veľkosti,

— balením. Balenie sušeného cícera sa vykonáva pomocou mechanizovaných alebo polomechanizovaných odmerných zariadení,

— záverečnou kontrolou kvality, aby sa zabezpečilo, že zabalený tovar nemá žiadne chyby a že výrobok zodpovedá príslušným odchýlkam,

— označovaním. Identifikačné etikety alebo zadné etikety poskytuje Regulačná rada.

Sušený cícer sa musí uviesť na trh do septembra druhého roka nasledujúceho po dátume zberu.“

Zmena:

„V baliarňach

V registrovaných baliarňach musí cícer prejsť týmito procesmi v uvedenom poradí:

— kontrolou kvality suroviny s cieľom zabezpečiť vlastnosti opísané v časti B Opis výrobku a štandardizovať rôzne šarže,

— čistením a odstránením cudzích telies z cícera prostredníctvom preosievania a prefukovania,

— výberom cícera, odstránením všetkých semien, ktoré majú chyby, sú poškodené alebo príliš malé,

— triedením a klasifikáciou podľa veľkosti,

— balením. Balenie sušeného cícera sa vykonáva pomocou ručných, mechanizovaných alebo polomechanizovaných odmerných zariadení,

— záverečnou kontrolou kvality, aby sa zabezpečilo, že zabalený tovar nemá žiadne chyby a že výrobok zodpovedá príslušným odchýlkam,

— označovaním. Umiestnenie identifikačných etikiet alebo zadných etikiet.

Sušený cícer sa musí uviesť na trh do septembra druhého roka nasledujúceho po dátume zberu.“

Zmena č. 6:

Bod nazvaný Kontrolný orgán

Dôvod zmeny:

Príslušným kontrolným orgánom je Instituto Tecnológico Agrario de Castilla y León (Poľnohospodársky technologický inštitút spoločenstva Kastília-León).

Táto zmena má vplyv na bod 4.7 pôvodného jednotného dokumentu alebo rovnocenného dokumentu.

Súčasné znenie špecifikácie:

„Názov: Consejo Regulador de la Indicación Geográfica Protegida Garbanzo de Fuentesaúco (Regulačná rada pre CHZO ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘) Adresa: Paseo del Cementerio s/n. Convento Monjas E-49400 Fuentesaúco (Zamora) Telefón: +34 923228345 Fax: +34 923228345 E-mail: info@legumbresdecalidad.com Regulačná rada pre chránené zemepisné označenie ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘ je v súlade s normou EN 45011 z roku 1998.“

Zmena:

„Instituto Tecnológico Agrario de Castilla y León (Poľnohospodársky technologický inštitút spoločenstva Kastília-León) Ctra. de Burgos km 119. Finca Zamadueñas 47071 Valladolid (Španielsko) Telefón: +34 983412034 Fax: +34 983412040 E-mail: controloficial@itacyl.es Za overenie splnenia podmienok stanovených v tejto špecifikácii výrobku s chráneným zemepisným označením „Garbanzo de Fuentesaúco“ zodpovedá riaditeľstvo Poľnohospodárskeho technologického inštitútu spoločenstva Kastília-León (Instituto Tecnológico Agrario de Castilla y León) pre kvalitu a propagáciu potravín v súlade s článkom 139 zákona č. 1/2014 z 19. marca 2014 o poľnohospodárstve v spoločenstve Kastília-León.“

Zmena č. 7:

Bod nazvaný Označovanie

Spresnil sa obsah povinného označenia a doplnilo sa logo chráneného zemepisného označenia, ktoré nie je uvedené v súčasnej špecifikácii.

Vypustili sa všetky odkazy na povolenie alebo kontrolu zo strany Regulačnej rady, pretože povolenia sa nahradili vlastnými vyhláseniami a úradné kontroly teraz vykonáva príslušný orgán.

Odstránili sa všetky odkazy na označenia výrobkov, pri ktorých sa ako zložky uvádzali výrobky s týmto CHZO, pretože nie je potrebné, aby tieto skutočnosti boli uvedené v bode o označovaní v špecifikácii, keďže k tejto otázke existujú usmernenia Komisie (Ú. v. EÚ C 341, 16.12.2010, s. 3).

Text sa prepracoval, takže je teraz zrozumiteľnejší.

Táto zmena má vplyv na bod 4.8 pôvodného jednotného dokumentu alebo rovnocenného dokumentu.

Súčasné znenie špecifikácie:

„Označenie na baleniach cícera ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘ musí obsahovať slovné spojenie ‚Indicación Geográfica Protegida Garbanzo de Fuentesaúco‘ spolu s logom Regulačnej rady.

Okrem tohto označenia z baliarne musí byť na balení uvedená identifikačná zadná etiketa, ktorú vydáva Regulačná rada.

Zadné etikety musia obsahovať alfanumerický kľúč, ktorý zabezpečuje vysledovateľnosť. Na balení sa musia nachádzať presne na miestach stanovených Regulačnou radou v Príručke kvality a musia byť upevnené takým spôsobom, aby ich nebolo možné použiť viackrát.

Regulačná rada musí vo svojej Príručke kvality stanoviť ďalšie pravidlá, podľa ktorých sa musí postupovať, pokiaľ ide o veľkosť loga CHZO a jeho umiestnenie na balení.

Výrobky, na ktorých výrobu sa ako surovina používa cícer s CHZO ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘, vrátane výrobkov, ktoré boli spracované, možno uviesť na trh v baleniach, na ktorých je zmienené CHZO a umiestnené logo CHZO, ale nie je na nich uvedené logo Spoločenstva, vtedy, keď:

— cícer s CHZO ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘, ktorý je takto certifikovaný, predstavuje výlučnú zložku príslušnej kategórie výrobkov,

— príslušných spracovateľov schválila Regulačná rada, ktorá ich musí zapísať do príslušného registra na účely kontroly a bude dbať na správne používanie chráneného označenia.

Ak cícer s CHZO ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘ nie je výlučná zložka, chránené označenie sa môže zmieniť len v zozname zložiek výrobku, ktorý tento cícer obsahuje alebo je výsledkom jeho spracovania.“

Zmena:

„Na každom balení, v ktorom sa cícer distribuuje na spotrebu, musí byť očíslovaná zadná etiketa, na ktorej musí byť uvedený symbol CHZO EÚ a názov ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘ spolu s príslušným logom CHZO. Tieto etikety sa musia pripevniť v baliarni takým spôsobom, aby ich nebolo možné použiť viackrát. Logo chráneného zemepisného označenia: “

Zmena č. 8:

Bod nazvaný Súvislosť s oblasťou

Bod Súvislosť so zemepisnou oblasťou sa prepracoval tak, aby obsahoval zrozumiteľnejšie a podrobnejšie vysvetlenie príčinnej súvislosti, ale súvislosť sa podstatne nezmenila. V novom znení je uvedený presný opis prírodných faktorov, pôdnych a klimatických podmienok, ľudských faktorov a miestnych odborných znalostí, ktoré charakterizujú danú zemepisnú oblasť a dodávajú výrobku jeho osobitné vlastnosti.

Vypustili sa dva odseky, ktoré neobsahovali informácie o súvislosti (odsek 1 a posledná veta v odseku o ekotype Fuentesaúco).

Na začiatok sa pridal nový odsek, v ktorom je uvedený základ súvislosti.

S cieľom aktualizovať a zdokonaliť text sa doplnili tri ďalšie odseky vrátane informácií o oceneniach potvrdzujúcich kvalitu cícera „Garbanzo de Fuentesaúco“ a zmienkach v médiách, knihách, receptoch atď.

Táto zmena má vplyv na bod 4.6 pôvodného jednotného dokumentu alebo rovnocenného dokumentu.

Text, ktorý sa zo špecifikácie vypustil:

Prvý odsek o súvislosti

„Cícer sa odpradávna pestoval v krajinách hraničiacich s východným Stredomorím a v Mezopotámii. Do Španielska a konkrétne do regiónu Kastília-León sa pravdepodobne dostal s rímskymi kolonizátormi. Jeho pestovanie pokračovalo v dobe Vizigótov a rozšírilo sa v období Maurov.“

A posledná veta pod nadpisom Ekotyp Fuentesaúco:

„Instituto Tecnológico Agrario de Castilla y León (Poľnohospodársky technologický inštitút spoločenstva Kastília-León) už vybral dva kmene tohto ekotypu, ktoré budú v krátkom čase zaregistrované a budú sa predávať poľnohospodárom.“

Bod o súvislosti teraz znie takto:

„Súvislosť medzi cícerom a zemepisnou oblasťou je založená na dobrom mene a všeobecnej známosti výrobku, ktoré vychádzajú z vysokej kvality miestneho ekotypu a dlhej tradície pestovania cícera v tejto oblasti, pričom miestni poľnohospodári vedia všetko, čo je potrebné vedieť o najlepších technikách a výbere najvhodnejšej pôdy. Najstaršie písomné zmienky o cíceri rastúcom v oblasti Fuentesaúco pochádzajú zo 16. storočia. Vo vyhláškach, ktoré vydala obec Fuentesaúco v roku 1569, je uvedené, že cícer sa nemôže privážať zo žiadneho iného miesta okrem obce Fuentesaúco: ‚pretože cícer je majetok a predmet obchodovania v tomto meste, nariaďujeme, že nikto z mesta ani odinakiaľ si nemôže zobrať cícer z tohto mesta sám pre seba ani v mene kohokoľvek iného. Kto tak urobí, bude potrestaný zabavením cícera, pokiaľ ho nepotrebuje na vysiatie a nemá povolenie udelené obecnou radou.‘ Toto protekcionistické opatrenie ratifikoval 22. novembra 1571 kráľ Filip II. Kráľ Filip III. 18. novembra 1612 zaviedol titul grófa de la Fuente del Saúco, ktorý udelil Pedrovi de Deza, a ten, vedomý si jedinečnej kvality cícera z obce Fuentesaúco, poslal tento cícer ako dar Franciscovi de Quevedo y Villegas. Slávny spisovateľ spomenul tento dar v liste odoslanom Sanchovi Sandovalovi 16. januára 1639: ‚Gróf de la Fuente del Saúco mi práve poslal ako dar cícer zo svojho panstva, pretože vedel, že je to moja obľúbená pochúťka. Posielam ti časť z neho. Je známy po celom svete, pretože pri varení napuchne a je veľmi jemný a pretože nikde nenájdeš jemu podobný. Ak by to záviselo od môjho žalúdka, nevymenil by som ho ani za rovnaké množstvo perál takej istej veľkosti […]‘. Cícer sa dostal do širšieho povedomia, keď ho poľnohospodári spolu s inými výrobkami začali nosiť na podujatie Feria de los Santos a na pravidelný utorňajší trh zavedený kráľom Karolom III. (1716 – 1788). Niekedy v tom čase vzniklo aj porekadlo: ‚el buen garbanzo y el buen ladrón de Fuentesaúco son‘ (Fuentesaúco má dobrý cícer a dobrých zlodejov). Veľmi obľúbený cícer predávaný v tomto meste nepochybne pochádzal aj z blízkych dedín. V katastri nehnuteľností markíza de la Ensenada v roku 1752 sa spomína produkcia cícera v obci Fuentesaúco, pričom sú uvedené objemy použitého osiva, produkcie, ako aj predajná cena. Cícer z obce Fuentesaúco si získal určité dobré meno v španielsky hovoriacich krajinách Ameriky. Konkrétne v Caracase vo Venezuele sa v niektorých predajniach potravín dali nájsť vrecká s označením ‚Garbanzos de Fuentesaúco‘. Vzhľadom na počet ľudí, ktorí z tejto oblasti emigrovali do Venezuely, nie je popularita tohto cícera v danej oblasti prekvapením. Madoz vo svojom štatistickom slovníku z roku 1845 hovorí o obci Fuentesaúco: ‚pestuje sa tu cícer, ktorý je všade veľmi známy, aj keď v niektorých iných dedinách je rovnako dobrý‘, čím odkazuje na skutočnosť, že cícer z celej tejto oblasti bol známy ako cícer Fuentesaúco. Cícer spomína aj Benito Pérez Galdós v súbore románov Episodios Nacionales. Cícer ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘ bol pri viacerých príležitostiach ocenený vďaka svojej výnimočnosti a vysokej kvalite. Možno uviesť napríklad medailu udelenú v Madride na poľnohospodárskej výstave v roku 1857 a čestný diplom na všeobecnej výstave v Seville na začiatku 20. storočia. Jeho kvality potvrdzujú aj iné nedávno získané ocenenia, napríklad cena pre najlepší remeselný výrobok v konzerve z Kastílie a Leónu, ktorú získal cícer Fuentesaúco s treskou v roku 2014; ocenenie za ekologické poľnohospodárstvo Kastílie a Leónu udelené organickému cíceru Fuentesaúco v roku 2015; ocenenie s názvom Cena vidieckeho sveta, ktoré CHZO ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘ udelila organizácia Caja Rural de Zamora v roku 2016; a ocenenie Najlepšia potravina: strukoviny z Kastílie a Leónu, ktoré získal ako strukovina vyrobená v Kastílii a Leóne od novín El Norte de Castilla v roku 2017. V literatúre z 20. storočia je viacero zmienok o cíceri ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘. Laureát Nobelovej ceny za literatúru Camilo José Cela vo svojom románe Judíos, Moros y Cristianos (Židia, Mauri a kresťania) napísal: ‚Fuentesaúco de Fuentidueña v Segovii nie je Fuentesaúco, ktoré je známe svojím cícerom, aj keď ho tam takisto pestujú. Fuentesaúco známe svojím cícerom sa nachádza v Zamore.‘ Cícer ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘ je veľmi známy v celej krajine. Často sa spomína v médiách, dokonca aj vtedy, keď témou rozhovoru nie je jedlo. V časopise La Hoja del Mar z prvého štvrťroku roku 1979, ktorý vydáva Instituto Social de la Marina, sa napríklad uvádza: ‚Neďaleko od Cartageny bola dedina, ktorá sa až do minulého storočia volala Garbanzal [...]. Zaujímavé je, že najlepší cícer nie je z Murcie, ale z Kastílie, a najznámejší je cícer z obce Fuentesaúco.‘ Viaceré odkazy možno nájsť v médiách: v miestnych a regionálnych novinách, špecializovanej tlači (napríklad v tituloch Origen, Viajar, España Gastronomica, Verema atď.), v správach v miestnej a štátnej televízii a v rozhlase a na viacerých webových sídlach (robinfoodtv, canal cocina, planeta en conserva, te ayudo a cocinar a iných). O cíceri sa píše aj v kuchárskych knihách a časopisoch o jedle, napríklad v publikáciách Las legumbres de Castilla y León en la gastronomía del siglo XXI a Legumbres españolas con garantía de calidad y origen reconocida por la UE, ktoré vydáva španielska vláda. V kulinárskych kruhoch je názov ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘ vždy spojený s kvalitou, ktorá je vyššia ako kvalita iných druhov cícera. V prílohe novín El País z prvého februárového týždňa roku 1989 uverejnil novinár Carlos Delgado článok s názvom Al amor de la Lumbre, v ktorom sa zaoberal históriou tradičného španielskeho pokrmu cocido (mäsový vývar so zeleninou) a uviedol niekoľko receptov, pričom napísal: ‚a ak je cícer z obce Fuentesaúco, tým lepšie […]‘. Tradičné používanie cícera v celom rade jedál sa odráža v receptoch známych šéfkuchárov, ako sú Antonio González v reštaurácii El Rincón de Antonio, Pedro a Oscar v reštaurácii El Ermitaño a dokonca aj majster cukrár Justo Almendrote, o ktorom je známe, že ho používa vo svojich cukrárskych výtvoroch, pričom naplno využíva univerzálnosť tohto výrobku. Prírodná súvislosť: Vlastnosti cícera ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘ súvisia s pôdnymi a klimatickými vlastnosťami produkčnej plochy, ako aj s pestovaným ekotypom. Podnebie: Zimy sú dlhé a studené s častými mrazmi. To pôsobí ako prirodzená kontrola škodcov a chorôb, ktoré postihujú cícer. V máji a júni, teda v čase najväčšieho rastu plodiny, je priemerná maximálna teplota približne 26 °C a priemerná minimálna teplota približne 11 °C. Pri týchto teplotách sa v rastline vytvárajú sacharidy a proteíny a pomaly sa presúvajú do semien. Okrem toho sa vplyvom poklesu teploty v noci spomaľuje respiračná aktivita rastlín. Tieto faktory majú priamy vplyv na organoleptické vlastnosti endospermu. V zime sú zrážky výdatné, čo umožňuje nahromadenie zásob vody v pôde. V apríli, máji a júni, keď plodina rastie, je priemerný úhrn zrážok nízky, približne na úrovni 45 l/m2 za mesiac. V júli, keď semená dozrievajú, dosahuje priemerný úhrn zrážok približne 17 l/m2. Plodiny rastú a zrná dozrievajú v týchto podmienkach s nízkym úhrnom zrážok, pričom využívajú zásoby vody v pôde. Všetky tieto aspekty majú priamy vplyv na organoleptické vlastnosti cícera. Geológia: Oblasti pestovania ležia na štvrtohorných sedimentoch. Tieto sedimenty tvoria piesočnaté materiály s dobrým odvodňovaním, pričom sedimenty sú hlboké a majú nízky obsah organickej hmoty. Sú to hlavné vlastnosti, ktorými sa skúmaná oblasť odlišuje. Veľmi výrazná litologická zmena je zjavná pri pohľade smerom na východ skúmanej oblasti do oblasti ílovitých materiálov. Smerom na severovýchod sa nachádza hlinitá, ílovitá a prachovitá pôda, kým smerom na západ sa začínajú objavovať granitové materiály. Z vykonanej geomorfologickej štúdie je preto zrejmé, že táto oblasť má osobitné geologické vlastnosti, ktoré ju v kombinácii s klimatickými podmienkami odlišujú od okolitých oblastí. Pôdy: Vo vymedzenej oblasti sú rozsiahle plochy pozemkov s hlbokými pôdami s dobrým odvodňovaním, ktoré tvorí hlinito-piesočnatá alebo piesočnato-hlinitá pôda s kyslou alebo slabo zásaditou hodnotou pH, nízkymi alebo strednými úrovňami asimilovateľného vápnika a nízkou alebo nulovou slanosťou. Tieto pôdne podmienky dodávajú cíceru osobitné vlastnosti, najmä čo sa týka jemnosti jeho šupky, vysokej úrovne pohlcovania vody a maslovej štruktúry. Ekotyp Fuentesaúco: Vďaka tomu, že sa vo vymedzenej oblasti naprieč nespočetnými generáciami vysádzala odroda macrocarpum druhu Cicer arietinum L., vznikol miestny ekotyp Fuentesaúco, ktorý je nenáročný, ale má nízku produktivitu, pričom predstavuje najvyšší stupeň prispôsobenia sa produkčnej ploche. Toto semeno je genetickým dedičstvom najväčšieho významu, pretože obsahuje gény zabezpečujúce odolnosť voči hlavným škodcom a chorobám v danej oblasti. Ľudské faktory: Poľnohospodári svoje pestovateľské postupy orientujú na produkciu kvalitného cícera, pričom produktivitu považujú za druhotný cieľ, a na základe skúseností získaných v priebehu viacerých generácií dokážu určiť najvhodnejšie poľnohospodárske pozemky na tento účel. Okrem toho sa vyhýbajú miešaniu rôznych šarží, vďaka čomu sa získava výrobok jednotnej kvality, ktorý si väčšina spotrebiteľov chváli.“

JEDNOTNÝ DOKUMENT

„GARBANZO DE FUENTESAÚCO“

EÚ č.: PGI-ES-0264-AM02 – 7. 2. 2020

CHOP ( ) CHZO (X)

1. Názov [CHOP alebo CHZO]

„Garbanzo de Fuentesaúco“

2. Členský štát alebo Tretia Krajina

Španielsko

3. Opis poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny

3.1. Druh výrobku

Trieda 1.6. Ovocie, zelenina a obilniny v pôvodnom stave alebo spracované

3.2. Opis výrobku, na ktorý sa vzťahuje názov uvedený v bode 1

Výrobok, na ktorý sa vzťahuje chránené zemepisné označenie, je semeno druhu Cicer arietinum L., odrody macrocarpum, ekotypu Fuentesaúco určené na ľudskú spotrebu. Predáva sa balený ako sušená strukovina.

Ekotyp Fuentesaúco zahŕňa jednotlivé plodiny, ktorých genetické vlastnosti sú identické s vlastnosťami odrody, do ktorej patria. Sú však prispôsobené podmienkam v mieste, kde rastú, a vplyvom okolia sa u nich vyvinuli morfologické a fyziologické odlišnosti. Preto sú pomenované po zemepisnej oblasti, kde sa pestujú.

Predstavujú najvyššiu úroveň prispôsobenia sa oblasti, v ktorej sa pestujú, a sú nenáročné, ale ich produktivita nie je vysoká.

Aby sa na cícer vzťahovalo zemepisné označenie, musí mať tieto vlastnosti:

Morfologické:

Vráskavá vnútorná šupka, bez poškodení, výrazná zahnutá špička.

Fyzikálno-chemické vlastnosti:

Hmotnosť 100 semien cícera po spracovaní musí byť od 35 g do 50 g.

Pohlcovanie destilovanej vody pri teplote 25 °C počas 10 hodín: viac ako 100 %.

Organoleptické vlastnosti:

Po správnom uvarení do bodu, keď je cícer najlepší na konzumáciu, by mal mať hladký maslový endosperm, šupka musí byť mäkká a aspoň 85 % cícera si musí stále zachovať zrno celistvé a obalené šupkou. Chuť je vždy príjemná. Farbu tvorí kombinácia žltej, bielej a hnedej, ktorá vytvára krémové a tlmené odtiene.

Vo všetkých ostatných ohľadoch musí cícer patriť do obchodných tried Extra alebo I.

Sušený cícer v triede Extra musí mať vynikajúcu kvalitu a musí byť bez chýb s výnimkou drobných povrchových chýb za predpokladu, že tieto chyby neovplyvňujú celkový vzhľad ani kvalitu alebo prezentáciu výrobku v balení.

Sušený cícer triedy I musí byť dobrej kvality. Drobné chyby sú povolené za predpokladu, že tieto chyby neovplyvňujú celkový vzhľad výrobku ani jeho kvalitu alebo prezentáciu v balení.

3.3. Krmivo (len pri výrobkoch živočíšneho pôvodu) a suroviny (len pri spracovaných výrobkoch)

—

3.4. Špecifické kroky výroby, ktoré sa musia uskutočniť vo vymedzenej zemepisnej oblasti

Cícer sa pestuje vo vymedzenej zemepisnej oblasti.

3.5. Špecifické pravidlá krájania, strúhania, balenia atď. výrobku, na ktorý sa vzťahuje registrovaný názov

Cícer, na ktorý sa vzťahuje chránené zemepisné označenie, sa nemá uvádzať na trh vo veľkých množstvách.

3.6. Špecifické pravidlá označovania výrobku, na ktorý sa vzťahuje registrovaný názov

Na každom balení, v ktorom sa cícer distribuuje na spotrebu, musí byť očíslovaná zadná etiketa, na ktorej musí byť uvedený symbol CHZO EÚ a názov „Garbanzo de Fuentesaúco“ spolu s príslušným logom CHZO.

Tieto etikety sa musia pripevniť v baliarni takým spôsobom, aby ich nebolo možné použiť viackrát.

Logo chráneného zemepisného označenia „Garbanzo de Fuentesaúco“:

4. Stručné vymedzenie zemepisnej oblasti

Zemepisná oblasť, v ktorej sa cícer pestuje, má rozlohu 687 km2 a zahŕňa územný celok comarca La Guareña, ktorý sa nachádza na juhovýchodnom okraji provincie Zamora. Na severe hraničí s oblasťou Duero Bajo a na jej západnej hranici leží comarca Tierra del Vino, pričom sa obe nachádzajú v provincii Zamora. Na juhu ju ohraničuje comarca La Armuña v provincii Salamanca.

Zahŕňa tieto obce v provincii Zamora:

Argujillo, La Bóveda de Toro, Cañizal, Castrillo de la Guareña, El Cubo de Tierra del Vino, Cuelgamures, Fuentelapeña, Fuentesaúco, Fuentespreadas, Gema, Guarrate, El Maderal, El Pego, El Piñero, San Miguel de la Ribera, Santa Clara de Avedillo, Sanzoles, Vadillo de la Guareña, Vallesa, Villabuena del Puente, Villaescusa a Villamor de los Escuderos.

5. Súvislosť so zemepisnou oblasťou

Súvislosť medzi cícerom a zemepisnou oblasťou je založená na dobrom mene a všeobecnej známosti výrobku, ktoré vychádzajú z vysokej kvality miestneho ekotypu a dlhej tradície pestovania cícera v tejto oblasti, pričom miestni poľnohospodári vedia všetko, čo je potrebné vedieť o najlepších technikách a výbere najvhodnejšej pôdy.

Najstaršie písomné zmienky o cíceri rastúcom v oblasti Fuentesaúco pochádzajú zo 16. storočia. Vo vyhláškach, ktoré vydala obec Fuentesaúco v roku 1569, je uvedené, že cícer sa nemôže privážať zo žiadneho iného miesta okrem obce Fuentesaúco: „pretože cícer je majetok a predmet obchodovania v tomto meste, nariaďujeme, že nikto z mesta ani odinakiaľ si nemôže zobrať cícer z tohto mesta sám pre seba ani v mene kohokoľvek iného. Kto tak urobí, bude potrestaný zabavením cícera, pokiaľ ho nepotrebuje na vysiatie a nemá povolenie udelené obecnou radou.“ Toto protekcionistické opatrenie ratifikoval 22. novembra 1571 kráľ Filip II.

Kráľ Filip III. 18. novembra 1612 zaviedol titul grófa de la Fuente del Saúco, ktorý udelil Pedrovi de Deza, a ten, vedomý si jedinečnej kvality cícera z obce Fuentesaúco, poslal tento cícer ako dar Franciscovi de Quevedo y Villegas. Slávny spisovateľ spomenul tento dar v liste odoslanom Sanchovi Sandovalovi 16. januára 1639: „Gróf de la Fuente del Saúco mi práve poslal ako dar cícer zo svojho panstva, pretože vedel, že je to moja obľúbená pochúťka. Posielam ti časť z neho. Je známy po celom svete, pretože pri varení napuchne a je veľmi jemný a pretože nikde nenájdeš jemu podobný. Ak by to záviselo od môjho žalúdka, nevymenil by som ho ani za rovnaké množstvo perál takej istej veľkosti.“

Cícer sa dostal do širšieho povedomia, keď ho poľnohospodári spolu s inými výrobkami začali nosiť na podujatie Feria de los Santos a na pravidelný utorňajší trh zavedený kráľom Karolom III. (1716 – 1788). Niekedy v tom čase vzniklo aj porekadlo: „el buen garbanzo y el buen ladrón de Fuentesaúco son“ (Fuentesaúco má dobrý cícer a dobrých zlodejov). Veľmi obľúbený cícer predávaný v tomto meste nepochybne pochádzal aj z blízkych dedín.

V katastri nehnuteľností markíza de la Ensenada v roku 1752 sa spomína produkcia cícera v obci Fuentesaúco, pričom sú uvedené objemy použitého osiva, produkcie, ako aj predajná cena.

Cícer z obce Fuentesaúco si získal určité dobré meno v španielsky hovoriacich krajinách Ameriky. Konkrétne v Caracase vo Venezuele sa v niektorých predajniach potravín dali nájsť vrecká s označením „Garbanzos de Fuentesaúco“. Vzhľadom na počet ľudí, ktorí z tejto oblasti emigrovali do Venezuely, nie je popularita tohto cícera v danej oblasti prekvapením.

Madoz vo svojom štatistickom slovníku z roku 1845 hovorí o obci Fuentesaúco: „pestuje sa tu cícer, ktorý je všade veľmi známy, aj keď v niektorých iných dedinách je rovnako dobrý“, čím odkazuje na skutočnosť, že cícer z celej tejto oblasti bol známy ako cícer Fuentesaúco.

Cícer spomína aj Benito Pérez Galdós v súbore románov Episodios Nacionales.

Cícer „Garbanzo de Fuentesaúco“ bol pri viacerých príležitostiach ocenený vďaka svojej výnimočnosti a vysokej kvalite. Možno uviesť napríklad medailu udelenú v Madride na poľnohospodárskej výstave v roku 1857 a čestný diplom na všeobecnej výstave v Seville na začiatku 20. storočia.

Jeho kvality potvrdzujú aj iné nedávno získané ocenenia, napríklad cena pre najlepší remeselný výrobok v konzerve z Kastílie a Leónu, ktorú získal cícer Fuentesaúco s treskou v roku 2014; ocenenie za ekologické poľnohospodárstvo Kastílie a Leónu udelené organickému cíceru Fuentesaúco v roku 2015; ocenenie s názvom Cena vidieckeho sveta, ktoré CHZO „Garbanzo de Fuentesaúco“ udelila organizácia Caja Rural de Zamora v roku 2016; a ocenenie Najlepšia potravina: strukoviny z Kastílie a Leónu, ktoré získal ako strukovina vyrobená v Kastílii a Leóne od novín El Norte de Castilla v roku 2017.

V literatúre z 20. storočia je viacero zmienok o cíceri ‚Garbanzo de Fuentesaúco‘. Laureát Nobelovej ceny za literatúru Camilo José Cela vo svojom románe Judíos, Moros y Cristianos (Židia, Mauri a kresťania) napísal:

„Fuentesaúco de Fuentidueña v Segovii nie je Fuentesaúco, ktoré je známe svojím cícerom, aj keď ho tam takisto pestujú. Fuentesaúco známe svojím cícerom sa nachádza v Zamore.“

Cícer „Garbanzo de Fuentesaúco“ je veľmi známy v celej krajine. Často sa spomína v médiách, dokonca aj vtedy, keď témou rozhovoru nie je jedlo. V časopise La Hoja del Mar z prvého štvrťroku roku 1979, ktorý vydáva Instituto Social de la Marina, sa napríklad uvádza:

„Neďaleko od Cartageny bola dedina, ktorá sa až do minulého storočia volala Garbanzal [...]. Zaujímavé je, že najlepší cícer nie je z Murcie, ale z Kastílie, a najznámejší je cícer z obce Fuentesaúco.“

Viaceré odkazy možno nájsť v médiách: v miestnych a regionálnych novinách, špecializovanej tlači (napríklad v tituloch Origen, Viajar, España Gastronomica, Verema), v správach v miestnej a štátnej televízii a v rozhlase a na viacerých webových sídlach (robinfoodtv, canal cocina, planeta en conserva, te ayudo a cocinar a iných). O cíceri sa píše aj v kuchárskych knihách a časopisoch o jedle, napríklad v publikáciách Las legumbres de Castilla y León en la gastronomía del siglo XXI a Legumbres españolas con garantía de calidad y origen reconocida por la UE, ktoré vydáva španielska vláda.

V kulinárskych kruhoch je názov „Garbanzo de Fuentesaúco“ vždy spojený s kvalitou, ktorá je vyššia ako kvalita iných druhov cícera. V prílohe novín El País z prvého februárového týždňa roku 1989 uverejnil novinár Carlos Delgado článok s názvom Al amor de la Lumbre, v ktorom sa zaoberal históriou tradičného španielskeho pokrmu cocido (mäsový vývar so zeleninou) a uviedol niekoľko receptov, pričom napísal: „a ak je cícer z obce Fuentesaúco, tým lepšie.“

Tradičné používanie cícera v celom rade jedál sa odráža v receptoch známych šéfkuchárov, ako sú Antonio González v reštaurácii El Rincón de Antonio, Pedro a Oscar v reštaurácii El Ermitaño a dokonca aj majster cukrár Justo Almendrote, o ktorom je známe, že ho používa vo svojich cukrárskych výtvoroch, pričom naplno využíva univerzálnosť tohto výrobku.

Prírodná súvislosť:

Vlastnosti cícera „Garbanzo de Fuentesaúco“ súvisia s pôdnymi a klimatickými vlastnosťami produkčnej plochy, ako aj s pestovaným ekotypom.

Podnebie:

Zimy sú dlhé a studené s častými mrazmi. To pôsobí ako prirodzená kontrola škodcov a chorôb, ktoré postihujú cícer.

V máji a júni, teda v čase najväčšieho rastu plodiny, je priemerná maximálna teplota približne 26 °C a priemerná minimálna teplota približne 11 °C.

Pri týchto teplotách sa v rastline vytvárajú sacharidy a proteíny a pomaly sa presúvajú do semien. Okrem toho sa vplyvom poklesu teploty v noci spomaľuje respiračná aktivita rastlín. Tieto faktory majú priamy vplyv na organoleptické vlastnosti endospermu.

V zime sú zrážky výdatné, čo umožňuje nahromadenie zásob vody v pôde. V apríli, máji a júni, keď plodina rastie, je priemerný úhrn zrážok nízky, približne na úrovni 45 l/m2 za mesiac.

V júli, keď semená dozrievajú, dosahuje priemerný úhrn zrážok približne 17 l/m2. Plodiny rastú a zrná dozrievajú v týchto podmienkach s nízkym úhrnom zrážok, pričom využívajú zásoby vody v pôde. Všetky tieto aspekty majú priamy vplyv na organoleptické vlastnosti cícera.

Geológia:

Oblasti pestovania ležia na štvrtohorných sedimentoch. Tieto sedimenty tvoria piesočnaté materiály s dobrým odvodňovaním, pričom sedimenty sú hlboké a majú nízky obsah organickej hmoty. Sú to hlavné vlastnosti, ktorými sa skúmaná oblasť odlišuje.

Veľmi výrazná litologická zmena je zjavná pri pohľade smerom na východ skúmanej oblasti do oblasti ílovitých materiálov. Smerom na severovýchod sa nachádza hlinitá, ílovitá a prachovitá pôda, kým smerom na západ sa začínajú objavovať granitové materiály.

Z vykonanej geomorfologickej štúdie je preto zrejmé, že táto oblasť má osobitné geologické vlastnosti, ktoré ju v kombinácii s klimatickými podmienkami odlišujú od okolitých oblastí.

Pôdy:

Vo vymedzenej oblasti sú rozsiahle plochy pozemkov s hlbokými pôdami s dobrým odvodňovaním, ktoré tvorí hlinito-piesočnatá alebo piesočnato-hlinitá pôda s kyslou alebo slabo zásaditou hodnotou pH, nízkymi alebo strednými úrovňami asimilovateľného vápnika a nízkou alebo nulovou slanosťou. Tieto pôdne podmienky dodávajú cíceru osobitné vlastnosti, najmä čo sa týka jemnosti jeho šupky, vysokej úrovne pohlcovania vody a maslovej štruktúry.

Ekotyp Fuentesaúco:

Vďaka tomu, že sa vo vymedzenej oblasti naprieč nespočetnými generáciami vysádzala odroda macrocarpum druhu Cicer arietinum L., vznikol miestny ekotyp Fuentesaúco, ktorý je nenáročný, ale má nízku produktivitu, pričom predstavuje najvyšší stupeň prispôsobenia sa produkčnej ploche. Toto semeno je genetickým dedičstvom najväčšieho významu, pretože obsahuje gény zabezpečujúce odolnosť voči hlavným škodcom a chorobám v danej oblasti.

Ľudské faktory:

Poľnohospodári svoje pestovateľské postupy orientujú na produkciu kvalitného cícera, pričom produktivitu považujú za druhotný cieľ, a na základe skúseností získaných v priebehu viacerých generácií dokážu určiť najvhodnejšie poľnohospodárske pozemky na tento účel. Okrem toho sa vyhýbajú miešaniu rôznych šarží, vďaka čomu sa získava výrobok jednotnej kvality, ktorý si väčšina spotrebiteľov chváli.

Odkaz na uverejnenie špecifikácie

(článok 6 ods. 1 druhý pododsek tohto nariadenia)

http://www.itacyl.es/documents/20143/342640/2020_06_08+Pliego+IGP+Garbanzo+F+-Modificado-MM+.pdf/8b5167c3-16cb-959f-ae10-86c3a9c57466?t=1596450364056

(1) Ú. v. EÚ L 343, 14.12.2012, s. 1.