[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 12.7.2006 KOM(2006) 378 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Ochrana finančných záujmov Spoločenstva – boj proti podvodom – výročná správa za rok 2005 {SEC(2006)911}{SEC(2006)912} OBSAH Úvod 4 1. Bilancia celkového strategického prístupu na ochranu finančných záujmov Spoločenstiev za obdobie 2001 - 2005 4 1.1. Celková legislatívna politika boja proti podvodom 5 1.2. Nová kultúra spolupráce 7 1.3. Prevencia a boj proti korupcii v inštitúciách 9 1.4. Posilnenie súdneho rozmeru v trestnoprávnych veciach 9 1.5. Záver 11 2. Výsledky boja proti podvodom: štatistiky týkajúce sa podvodov a iných nezrovnalostí oznámených členskými štátmi podľa odvetvových nariadení 11 2.1. Tradičné vlastné zdroje 13 2.2. Poľnohospodárske výdavky (EPUZF - Záručná sekcia) 13 2.3. Štrukturálne opatrenia 14 2.4. Predvstupové fondy 15 3. Opatrenia prijaté členskými štátmi a Komisiou v roku 2005 16 3.1. Opatrenia prijaté členskými štátmi 16 3.1.1. Nové opatrenia horizontálneho dosahu 16 3.1.2. Nové opatrenia v oblasti vlastných zdrojov Spoločenstva 17 3.1.3. Nové opatrenia v oblasti poľnohospodárskych výdavkov 17 3.1.4. Nové opatrenia v oblasti štrukturálnych akcií 18 3.2. Opatrenia prijaté Komisiou v operačnej rovine boja proti podvodom 18 3.3. Doplnkové opatrenia na ochranu finančných záujmov Spoločenstiev 19 3.3.1. Stav ratifikácie dohovoru z 26. júla 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev a jeho protokolov členskými štátmi 19 3.3.2. Colný informačný systém (CIS) a ratifikácia dohovoru o využití informačných technológií na colné účely a jeho protokolu vytvárajúceho databázu identifikácie colných súborov (FIDE) 20 3.3.3. Dohoda s Philip Morris International 21 4. Vymáhanie 21 4.1. Vnútroštátne postupy vymáhania v rámci občianskoprávneho alebo správneho konania 21 4.2. Vymáhanie inštitúciami 25 4.3. Pracovná skupina na vymáhanie v oblasti EPUZF - Záručná sekcia 26 4.4. Reforma systému finančného monitorovania nezrovnalostí v oblasti poľnohospodárskej politiky 28 5. Postupy certifikácie účtov 28 5.1. Orientačný plán pre pozitívne vyhlásenie o záruke 28 5.2. Certifikácia dobrého riadenia verejných výdavkov v členských štátoch 29 ÚVOD Ochrana finančných záujmov Spoločenstva a boj proti podvodom sú oblasťou, za ktorú spoločne zodpovedajú Spoločenstvo a členské štáty. Komisia v spolupráci s členskými štátmi každoročne vypracúva správu, ktorá zahŕňa novoprijaté opatrenia na splnenie týchto záväzkov v súlade s článkom 280 Zmluvy o ES. Táto správa je určená Európskemu parlamentu a Rade a je uverejnená. V prvom bode správy Komisia predkladá bilanciu celkového strategického prístupu na ochranu finančných záujmov Spoločenstva za päťročné obdobie 2001 - 2005 . Napriek mnohým prekážkam, je celkové hodnotenie realizácie cieľov a plánovaných akcií uspokojivé. Druhý bod sumarizuje výsledky štatistík o oznámených prípadoch nezrovnalostí podľa odvetvových nariadení. Tretí bod obsahuje jednak ilustračný výber opatrení prijatých v roku 2005 členskými štátmi a jednak, pokiaľ ide o Komisiu, úsilie vyvinuté na zlepšenie efektívnosti Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF). Spolu s členskými štátmi sa dohodlo, že sa predložia dve osobitné témy zhrnuté v bodoch 4 a 5 správy. V štvrtom bode sa predkladajú opatrenia prijaté s cieľom zlepšiť vymáhanie neuhradených alebo neoprávnene vyplatených súm. Jediným spôsobom ako napraviť škody spôsobené európskemu rozpočtu podvodmi a inými nezrovnalosťami je zabezpečiť organizované finančné monitorovanie. Piaty a posledný bod je venovaný otázke certifikácie účtov . Väčšina európskeho rozpočtu je riadená v spolupráci s členskými štátmi. Tento bod obsahuje najmä krátke porovnanie kontrolných zásad a noriem a systémov certifikácie (pokiaľ jestvujú) uplatňovaných členskými štátmi. Správa poskytuje len súhrn a celkový pohľad na prijaté opatrenia a získané výsledky dvadsiatimi piatimi členskými štátmi. Komisia súčasne uverejňuje dva pracovné dokumenty[1], pričom v jednom dokumente sa uvádza súpis príspevkov členských štátov a druhý dokument sa týka štatistík o nezrovnalostiach zaslaných členskými štátmi. Správy z predchádzajúcich rokov, ako aj pracovné dokumenty útvarov Komisie, ktoré sú k nim priložené, sú k dispozícii na internetovej stránke úradu OLAF[2]. 1. BILANCIA CELKOVÉHO STRATEGICKÉHO PRÍSTUPU NA OCHRANU FINANčNÝCH ZÁUJMOV SPOLOčENSTIEV ZA OBDOBIE 2001 - 2005 Ochrana finančných záujmov Spoločenstiev musí spočívať na kultúre silnej spolupráce medzi vnútroštátnou úrovňou a úrovňou Spoločenstva. Komisia chcela zaviesť celkový strategický prístup tejto ochrany zahŕňajúci všetky akcie, ktoré by mohli prispieť k tomuto spoločnému cieľu, aby sa zabezpečilo sústredenie úsilia všetkých vnútroštátnych orgánov a inštitúcií, ktorých sa týka prevencia. To zahŕňa operačnú činnosť, finančný monitoring, uplatnené sankcie, prevenciu a prípravu právnych predpisov upravujúcich tieto činnosti, či už ide o prvý, alebo o tretí pilier. Vo svojom celkovom strategickom prístupe prijatom 28. júna. 2000[3], ktorý nadväzuje na začlenenie do Amsterdamskej zmluvy článku 280 Zmluvy o ES a na vytvorenie Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) v roku 1999, Komisia stanovila svoje politické a všeobecné ciele na obdobie 2001 - 2005. Komisia identifikovala štyri hlavné priority na ochranu finančných záujmov: - celková legislatívna politika boja proti podvodom; - nová kultúra spolupráce; - medziinštitucionálny postup prevencie a boja proti korupcii; - posilnenie súdneho rozmeru v trestnoprávnych veciach. Realizácia tejto celkovej stratégie bola konkretizovaná v plánoch činnosti na roky 2001 - 2003[4] a 2004 - 2005[5]. 1.1. Celková legislatívna politika boja proti podvodom Komisia pracovala na tom, aby sa politika boja proti podvodom riadila horizontálnym a medzipilierovým legislatívnym prístupom, ktorý zahŕňa všetky odvetvia, kde sa môžu prejaviť podvody a korupcia. Právne predpisy boja proti podvodom musia ustanoviť monitorovanie a spoluprácu, ale aj prevenciu a zisťovanie. V roku 2001 Komisia oznámila zavedenie svojho interného mechanizmu[6] „fraud-proofing“ zameraného na zlepšenie kvality právnych predpisov a riadenia zmlúv, aby boli „odolné voči podvodom“. Od roku 2003 medziútvarová skupina identifikuje každoročne vo fáze prípravy legislatívne iniciatívy a zmluvné vzory, ktoré by mohli predstavovať hlavné riziko pre finančné záujmy Spoločenstva. Pri týchto návrhoch sa dostatočne včas pred prípravnými postupmi je konzultovaný Európsky úrad pre boj proti podvodom. V období 2004 - 2005 úrad preskúmal celkovo 28 iniciatív. Zavedenie eura bolo sprevádzané počas celého sledovaného programového obdobia mnohými opatreniami prijatými na boj proti falšovaniu mincí a bankoviek. Komisia viac rozvinula najmä právny rámec pôsobenia a intervencií, ako aj rámec špecifickej medzinárodnej spolupráce. V oznámení z roku 2002[7], ktoré bolo zamerané najmä na zlepšenie vymáhania poľnohospodárskych prostriedkov neoprávnene vyplatených do roku 1999, Komisia oznámila zriadenie Pracovnej skupiny na vymáhanie (PSV), aby sa objasnila situácia nevrátených prostriedkov a pripravili sa rozhodnutia o finančnej zodpovednosti v rámci uzatvorenia účtov v oblasti EPUZF - Záručná sekcia (pozri bod 4.2). Nové finančné nariadenie[8], ktoré nadobudlo účinnosť v roku 2003, výrazne posilňuje ochranu finančných záujmov Spoločenstva: - Zlepšuje najmä účinnosť vymáhania. - Ustanovuje prechod od pokladničného účtovníctva k účtovníctvu podľa účtovného obdobia. Od roku 2005 Komisia teda dodržiava najnáročnejšie medzinárodné normy pre verejné účtovníctvo, zlepšuje každodennú správu fondov a znižuje na minimum riziká chýb alebo nezrovnalostí. - Ustanovuje informačný systém umožňujúci vylúčiť z verejného obstarávania správnym rozhodnutím uchádzačov, ktorí boli trestne odsúdení, a nespoľahlivých uchádzačov alebo uchádzačov, ktorí poskytli zavádzajúce či klamlivé informácie. Podobný mechanizmus bol prijatý v smernici o koordinácii postupov na uzatváranie verejných zákaziek na práce[9]. Komisia si naplánovala v rámci svojho oznámenia o transparentnosti[10] preskúmať možnosti väčšieho využitia systému vylúčenia a plánuje predložiť návrhy v tomto zmysle v zmenenom návrhu týkajúcom sa revízie finančného nariadenia[11]. V roku 2004 Komisia prijala návrhy nariadení upravujúce nariadenia týkajúce sa vyšetrovaní, ktoré vykonal úrad OLAF[12], tieto návrhy mali za cieľ objasniť najmä pravidlá o výmene informácií medzi úradom a inštitúciami, orgánmi a organizáciami Spoločenstva a umožniť úradu sústrediť sa na svoje operačné priority a urýchliť svoje vyšetrovania, aby sa posilnila jeho účinnosť. Návrhy sa zameriavajú aj na posilnenie procesných práv osôb, ktoré sa vyšetrujú. Na základe týchto návrhov Európsky parlament a Rada požiadali o doplnkové hodnotenie výkonnosti úradu, ktoré predložila Komisia v októbri 2004[13]. Dvor audítorov vypracoval osobitnú správu o riadení úradu[14], ku ktorej bolo priložených viacero odporúčaní. V júli 2005[15] zorganizoval Európsky parlament verejné vypočutie o posilnení úradu OLAF, ktoré bolo príležitosťou na konštatovanie, že operačná štruktúra úradu, ktorý je nezávislý, hoci administratívne patrí pod Komisiu funguje. Na základe týchto zmien Komisia prijala 24. mája 2006 návrh, dopĺňajúci a nahrádzajúci ponuky návrhu z februára 2004, a ktorý sa sťahuje. Tento návrh sa zaoberá osobitne správou a spoluprácou medzi inštitúciami a výborom pre dozor prostredníctvom porád tohto výrobu so zástupcami Európskeho parlamentu, Rady a Komisie v rámci štruktúrovaného dialógu. Taktiež ustanovuje zriadenie postu revízneho poradcu, ktorý bude vydávať stanoviská v niektorých prípadoch a o upresnenie mandátu generálneho riaditeľa úradu OLAF. Udalosti v roku 2005. V roku 2005 Komisia prijala svoju druhú správu[16] o vykonávaní nariadenia o „čiernej listine“[17] Zo strany členských štátov. Toto nariadenie ustanovuje identifikáciu ekonomických operácií, ktoré predstavujú riziko pre rozpočet Spoločenstva v oblasti EPUZF - Záručná sekcia, informovanosť Komisie a členských štátov a uplatnenie preventívnych opatrení. Správa konštatuje malý výsledok v uplatňovaní tohto nariadenia. Prostredníctvom tejto správy chce Komisia vyvolať širokú diskusiu s inštitúciami o nevyhnutnosti a možných orientáciách prípadnej reformy mechanizmu vylúčenia. 1.2. Nová kultúra spolupráce Od roku 2001 Komisia vyvinula úsilie, aby pomohla desiatim novým členským štátom a kandidátskym krajinám prijať acquis communautaire v oblasti ochrany finančných záujmov. Desať nových členských štátov, Rumunsko a Bulharsko vytvorili vnútroštátne orgány na koordináciu boja proti podvodom (AFCOS), zodpovedné za všetky legislatívne, správne a operačné oblasti ochrany finančných záujmov Spoločenstiev, ktoré sa ukázali ako veľmi užitočné. Integrácia desiatich nových členských štátov prebehla bez osobitných ťažkostí, pričom tieto štáty sa pripravili uspokojivým spôsobom na svoju novú úlohu ochrany finančných záujmov Spoločenstva. Na lepšiu podporu postupu rozšírenia v Rumunsku a Bulharsku úrad OLAF posilnil svoje činnosti a svoju operačnú účinnosť tým, že do každej z týchto dvoch krajín detašoval styčného úradníka. V roku 2004 Európske spoločenstvo a jeho členské štáty mohli podpísať dohodu o spolupráci[18] so Švajčiarskou konfederáciou s cieľom boja proti podvodom a akejkoľvek nezákonnej činnosti poškodzujúcej ich finančné záujmy. V roku 2004 Komisia taktiež navrhla prijatie nariadenia v oblasti vzájomnej administratívnej pomoci[19]. Nariadenie by poskytovalo podrobný právny základ a má horizontálny charakter, pretože pokrýva všetky oblasti boja proti podvodom Spoločenstva, ktoré ešte nie sú upravené odvetvovými právnymi predpismi. Udalosti roku 2005. Niektoré transakcie medzinárodného obchodu uskutočnené tak, že sa porušili colné predpisy vrátane pravidiel týkajúcich sa duševného vlastníctva, spôsobujú ujmu hospodárstvu a daňovým záujmom členských štátov a colným príjmom rozpočtu Európskej únie. Obchodovanie s Čínou spôsobilo za posledné roky isté problémy. Dohoda o spolupráci uzatvorená a podpísaná v roku 2004, ktorá nadobudla platnosť v roku 2005, má zlepšiť vzájomnú pomoc v colnej oblasti medzi Spoločenstvom a Čínou. Jej operačnú časť riadi OLAF. Stála technická infraštruktúra (POCU) na lepšiu spoluprácu a lepšiu podporu spoločných colných operácií členských štátov bola otvorená v priestoroch úradu OLAF. POCU umožní rýchlu realizáciu spoločných colných operácií s lepšou spoluprácou a nižšími nákladmi. Prvou operáciou novej infraštruktúry bola operácia „FAKE“ týkajúca sa falšovaných výrobkov pochádzajúcich z Číny. Zorganizovaná bola v máji 2005 a priniesla veľmi uspokojivé výsledky (pozri bod 3.2). Nariadenia, ktoré ustanovujú v oblasti štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu povinnosť členských štátov oznámiť Komisii prípady, kde jestvuje podozrenie o nezrovnalosti s odvetvovými nariadeniami, boli zmenené a modernizované[20], aby sa zabezpečila zosúladená realizácia. Harmonizácia bude pokračovať zmenou a doplnením nariadenia vzťahujúceho sa na poľnohospodársku oblasť. Štatút poradného výboru pre koordináciu boja proti podvodom bol zmenený rozhodnutím Komisie[21], aby sa prispôsobil zmenám, ku ktorým došlo od jeho vzniku v roku 1994, ako napríklad začlenenie článku 280 Zmluvy o ES do Amsterdamskej zmluvy, vytvorenie úradu OLAF v roku 1999 či zavedenie eura. Výbor zložený zo zástupcov členských štátov a Komisie pomáha Komisii pri akejkoľvek otázke týkajúcej sa ochrany finančných záujmov Spoločenstva. 1.3. Prevencia a boj proti korupcii v inštitúciách V súlade s poslaním, ktoré mu zveril v roku 1999 zákonodarca, OLAF pokračoval v zabezpečovaní svojich úloh prevencie a boja proti korupcii. Európsky súdny dvor viackrát potvrdil zákonnosť a súlad medziinštitucionálneho rámca interných vyšetrovaní, ktorý sa všeobecným spôsobom vzťahuje na inštitúcie, orgány a organizácie[22]. Protokoly o dohode uzatvorené úradom OLAF s útvarmi interného auditu (IAS)[23] v roku 2001 a s IDOC v roku 2004[24], opisujúce ich jednotlivé oblasti činnosti, umožnili plodnú spoluprácu medzi týmito subjektami. Časté kontakty medzi úradom OLAF a IDOC v priebehu roku 2005 umožnili koordinovať ich akcie v konkrétnych prípadoch. V rámci správnej reformy boli prijaté opatrenia na zvyšovanie povedomia úradníkov a iných zamestnancov Komisie v súvislosti so zásadami dobrého riadenia projektov, konfliktom záujmov, ako aj správaním, ktoré treba dodržiavať v prípade podozrenia z vážnych trestuhodných činov, ktoré môžu poškodiť záujmy Spoločenstiev. Návrh Komisie, ktorým sa mení právny rámec týkajúci sa vyšetrovaní vykonávaných úradom OLAF, prijatý 24. mája 2004, pokrýva najmä zlepšenie informovanosti inštitúcií a možnosť v oblasti interného vyšetrovania nepostúpiť konečnú správu kompetentným súdnym orgánom, pokiaľ ide o menej závažné skutky, ak je finančná ujma menej významná a keď jestvujú interné opatrenia, ktoré umožňujú vhodný monitoring, s postúpením príslušnej inštitúcii, orgánu alebo organizácii. 1.4. Posilnenie súdneho rozmeru v trestnoprávnych veciach Ťažkosti spojené s nezlučiteľnosťou vnútroštátnych súdnych systémov a s riešením zložitých a často nadnárodných právnych prípadov viedli Komisiu k tomu, aby sa vo svojom celkovom strategickom prístupe zamerala aj na túto štvrtú výzvu. V roku 2001 Komisia predložila Európskemu parlamentu a Rade návrh smernice o trestnoprávnej ochrane finančných záujmov Spoločenstva[25]. Tento návrh má za cieľ prevziať do nástroja Spoločenstva niektoré ustanovenia trestného práva (najmä definíciu nezákonného správania, zodpovednosti a sankcií a spoluprácu s Komisiou), ktoré sa nachádzali v Dohovore o ochrane finančných záujmov Spoločenstiev[26] a v jeho protokoloch[27]. Uvedený dohovor, jeho prvý protokol a protokol týkajúci sa právomoci Súdneho dvora nadobudli platnosť v roku 2002, čím umožnili hlbšiu súdnu spoluprácu v jednotlivých oblastiach. Komisia odporúča Rade vyzvať členské štáty, aby zintenzívnili svoje úsilie o posilnenie vnútroštátnych trestných právnych predpisov, aby preskúmali svoje výhrady voči dohovoru a aby ratifikovali jeho druhý protokol. Komisia pripravuje v súčasnosti druhú správu[28] o plnení dohovoru a jeho už platných protokolov, ktorá by mala byť prijatá koncom roka 2007 a bude pokrývať dvadsaťpäť členských štátov. Vôľa pokračovať v rámci EÚ v realizácii zásady vzájomného uznávania, ktoré sa stalo základným kameňom súdnej spolupráce v trestných veciach, viedla k dôkladnej legislatívnej aktivite v oblastiach, ktoré patria do hlavy VI Zmluvy o ES. Táto aktivita mala priaznivé účinky najmä na ochranu finančných záujmov Spoločenstva. Prijatie rámcového rozhodnutia týkajúceho sa európskeho mandátu[29] v roku 2002 napríklad značne uľahčuje zadržanie osoby a jej odovzdanie jedným členským štátom druhému členskému štátu na trestné stíhanie alebo vykonanie trestu či bezpečnostného opatrenia s ochrannou väzbou. Protokol o dohode uzatvorený úradom OLAF a Eurojustom v roku 2003 ustanovuje vzájomné poskytovanie informácií a spoluprácu s cieľom chrániť finančné záujmy Spoločenstva. OLAF a Eurojust prijali v roku 2004 praktické podmienky plnenia tejto dohody. Zriadila sa styčná skupina OLAF - Eurojust, aby sa zabezpečilo plnenie dohody. Skupina sa pravidelne stretávala v priebehu roka 2005. V tomto rámci Eurojust spolupracoval s úradom OLAF a vnútroštátnymi orgánmi v istých prípadoch úradu OLAF, zúčastnil sa vyšetrovaní a stíhania spojených s týmito prípadmi. Dohoda uzatvorená úradom OLAF a Europolom v roku 2004 ustanovuje posilnenie výmeny strategických a technických informácií, ako aj výmeny informácií o vyhodnotení hrozieb a analýze rizík v oblastiach spoločného záujmu. V roku 2005 spolupráca medzi úradom a Europolom sa zintenzívnila, hlavne pokiaľ ide o boj proti pašovaniu, ako aj v oblasti falšovania eura. Úrad udržiava kontakty aj s medzinárodnými organizáciami ako Interpol či Svetová colná organizácia (SCO). V roku 2001 Komisia prijala zelenú knihu[30] určenú na začatie diskusie o zriadení funkcie európskeho prokurátora, aby sa účinnejšie bojovalo proti kriminalite poškodzujúcej finančné záujmy Európskych spoločenstiev. Zmluva o Ústave pre Európu prijatá Európskou radou v júni 2004, ale zatiaľ neratifikovaná všetkými členskými štátmi, ustanovuje vo svojom článku III-274, že Rada uznášajúca sa jednomyseľne po získaní súhlasu Európskeho parlamentu môže vytvoriť z Eurojustu Európsku prokuratúru, aby sa bojovalo proti trestným činom, ktoré poškodzujú finančné záujmy Únie. Táto prokuratúra by mala právomoc vyšetrovať, trestne stíhať páchateľov a spolupáchateľov týchto trestných činov a podať na nich žalobu. Udalosti roku 2005. Komisia poznamenala v jednom oznámení[31] dôsledky zásadného rozsudku Súdneho dvora v oblasti trestných ustanovení týkajúcich sa prvého a tretieho piliera[32], najmä na návrh smernice o trestnoprávnej ochrane finančných záujmov Spoločenstiev. V súlade s týmto rozsudkom, pokiaľ je nevyhnutné využiť trestné ustanovenie špecifické pre predmetnú oblasť, aby sa zaručila účinnosť práva Spoločenstva, musí byť prijatá výlučne v prvom pilieri. Tento systém ruší mechanizmus dvojakých noriem (smernica alebo nariadenie a rámcové rozhodnutie). 1.5. Záver Päť rokov po spustení celkového strategického prístupu je hodnotenie uskutočnených akcií pozitívne. Ako to ukazuje aj hore uvedený súhrn, významný pokrok bol uskutočnený v každej z hlavných priorít ochrany finančných záujmov Spoločenstiev. Posilnenie súdneho rozmeru v trestnoprávnych veciach však bolo spomalené. Napríklad akcia zameraná na prípravu pôdy na vytvorenie funkcie európskeho prokurátora bola prechodne spomalená, čakajúc na ratifikáciu ústavnej zmluvy. Z celkového počtu akcií plánovaných na celé programové obdobie bolo úplne uskutočnených 75 % do 31. decembra 2005, 9 % akcií bolo čiastočne uskutočnených v plánovaných termínoch a v realizácii sa ďalej pokračuje. 14 % bolo odložených na rok 2006 a 10 % bolo prechodne alebo definitívne pozastavených hlavne z dôvodu okolností, ktoré Komisie nemohla ovplyvniť. 2. VÝSLEDKY BOJA PROTI PODVODOM: šTATISTIKY TÝKAJÚCE SA PODVODOV A INÝCH NEZROVNALOSTÍ OZNÁMENÝCH čLENSKÝMI šTÁTMI PODľA ODVETVOVÝCH NARIADENÍ Právne predpisy Spoločenstva zaväzujú členské štáty oznamovať podvody a iné nezrovnalosti, ktoré poškodzujú finančné záujmy vo všetkých oblastiach činnosti Spoločenstva[33]. Štatistiky prevzaté v tejto kapitole sa týkajú podozrení z podvodov a iných nezrovnalostí oznámených členskými štátmi, tak ako sú definované odvetvovými nariadeniami. Netýka sa to priamych výdavkov Spoločenstva[34]. Dokument útvarov Komisie[35] zverejnený v rovnakom čase ako táto správa predkladá hĺbkovú analýzu štatistík získaných na základe týchto oznámení. Nasledujúca tabuľka zhŕňa počet nezrovnalostí oznámených v roku 2005, ako aj príslušné čiastky za každé odvetvie[36]. Tabuľka – Počet nezrovnalostí a sumy - rok 2005 SPOLU V ROKU 2005 | Oblasť | Počet oznámených nezrovnalostí | Celkový finančný dosah (sumy v miliónoch eur) | Vlastné zdroje | 4 982 | 322 | EPUZF- Záručná sekcia | 3 193 | 102 | Štrukturálne fondy a Kohézny fond | 3 570 | 601 | Predvstupové fondy | 331 | 17 | Spolu | 12 076 | 1042 | Dôležité je rozlišovať medzi podvodom a nezrovnalosťou. Podvod je definovaný ako úmyselne vykonaná nezrovnalosť predstavujúca trestný čin, ktorý takto môže kvalifikovať len sudca[37]. Reálny finančný vplyv podvodu môže byť vymeraný až po ukončení súdneho konania. V oblasti vlastných zdrojov predstavujú podozrenia z podvodu približne 20 % oznámených prípadov nezrovnalostí v roku 2005 pri celkovej sume približne 95,2 milióna eur. V oblasti poľnohospodárskych výdavkov predstavujú podozrenia z podvodu približne 13 % prípadov oznámených nezrovnalostí pri celkovej sume približne 21,5 milióna eur, čo zodpovedá 0,05 % z celkových prostriedkov EPUZF - Záručná sekcia. Pokiaľ ide o štrukturálne fondy, podvody sa týkajú približne 15 % oznámených nezrovnalostí pri celkovej sume 205 miliónov eur, čo zodpovedá približne 0,53 % z celkových prostriedkov štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu. V oblasti predvstupových fondov sa podvody týkajú približne 18 % oznámených nezrovnalostí pri celkovej sume približne 1,77 milióna eur, čo zodpovedá 0,06 % z celkových prostriedkov vyčlenených na fondy PHARE[38], SAPARD[39] a ISPA[40]. Tento odhad sa zakladá na informáciách, ktoré zaslali členské štáty, ale treba ho posudzovať opatrne. 2.1. Tradičné vlastné zdroje Počet zistených a oznámených prípadov podvodov a nezrovnalostí (prípady presahujúce 10 000 eur) sa zvýšil o 55 % v porovnaní s rokom 2004 (4 982 prípadov v roku 2005) [41] . Suma spojená s nezrovnalosťami je približne 322 miliónov eur v roku 2005 oproti 212 miliónov eur v roku 2004, teda zvýšenie o 52 %. Toto zvýšenie by sa mohlo odôvodniť najmä lepším oznamovaním zo strany niektorých členských štátov a skutočnosťou, že niektoré členské štáty vložili do systému OWNRES prípady, ktoré sa týkajú tranzitných neuzavretých operácií, ktoré boli následne, aj keď oneskorene, uzavreté. Jednoduché zistenie zvýšenia o 55 % teda neumožňuje robiť závery o reálnom stave v oblasti podvodov a iných nezrovnalostí. Cigarety patria stále k produktom, ktorých sa najviac týkajú nezrovnalosti, väčšina oznámených prípadov sa týka ich pašovania. V roku 2005 počet prípadov spojených s odvetvím cukru sa tiež zvýšil; išlo hlavne o prípady neexportovania cukru prekračujúce množstvá povolené režimom Spoločenstva. Taktiež sa zistilo zvýšenie počtu prípadov spojených s textilným odvetvím, osobitne pokiaľ ide o vyhlásenie o pôvode. [pic] 2.2. Poľnohospodárske výdavky (EPUZF - Záručná sekcia) V roku 2005 počet oznámených nezrovnalostí mierne klesol v porovnaní s predchádzajúcim rokom (3 193 prípadov v roku 2005, 3 401 v roku 2004). Na druhej strany ich finančný dosah stúpol (102 miliónov eur v roku 2005, 82 miliónov eur v roku 2004), čo predstavuje približne 0,21 % z celkovej sumy prostriedkov EPUZF - Záručná sekcia (47 819 miliónov eur za rok 2005). [pic] 2.3. Štrukturálne opatrenia V roku 2005 počet oznámených nezrovnalostí (3 570 prípadov vrátane Kohézneho fondu) sa zvýšil v porovnaní s predchádzajúcim rokom (3 339 prípadov nezrovnalostí oznámených v roku 2004), zatiaľ čo ich finančný dosah sa znížil (601 miliónov eur v roku 2005, 696 miliónov eur v roku 2004). Finančný dosah nezrovnalostí oznámených v roku 2005 predstavuje približne 1,56 % prostriedkov zo štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu (38 430 miliónov eur) za rok 2005. Konečný dosah bude známy až po uzatvorení programov. [pic] 2.4. Predvstupové fondy Systém oznamovania nezrovnalostí podobný so systémom štrukturálnych fondov bol zavedený viacročnými finančnými dohodami pre fondy PHARE, SAPARD a ISPA. a pre fondy schválené pre Cyprus a Maltu[42]. Tabuľka 2.4.: Prípady nezrovnalostí a sumy oznámené členskými štátmi a pridruženými krajinami[43] týkajúce sa predvstupových fondov - roky 2002 - 2005.[44] Rok | PHARE[45] | SAPARD | ISPA | SPOLU | Spolu | Prípady > 500 000 eur | Prípady < 500 000 eur | Prípad | Suma (v mil. eur) | Prípad | Suma (v mil. eur) | Prípad | Suma (v mil. eur) | Počiatočná situácia koncom roka 2002. Prípady nevrátených súm oznámené do roku 1999, ktoré Pracovná skupina na vymáhanie podrobila auditu | 4 228 | 1 212 | 419 | 1 035 | 3 809 | 177 | Stav ku koncu roka 2004 po auditoch PSV | 3 690 | 1 059 | 463 | 857 | 3 227 | 202 | Pri všetkých 463 prípadoch, každý nad 500 000 eur, boli ukončené audity v priebehu roka 2005. Tieto prípady zodpovedajú celkovej nevrátenej sume približne 857 miliónov eur. Pokroky dosiahnuté v roku 2005 | Prípady | Suma (v mil. eur) | A. Audity a bilaterálne stretnutie s členským štátom ukončené v rámci postupu uzatvorenia účtov (každý prípad nad 500 000 eur). | 431 | 765 | B. Audit ukončený, ale ešte neprerokovaný s členským štátom v rámci postupu uzatvorenia účtov (každý prípad nad 500 000 eur). | 32 | 92 | C. Prípady do 500 000 eur, ktoré ešte neboli predmetom nijakého riešenia/auditu Pracovnou skupinou na vymáhanie a pri ktorých postup uzatvorenia účtov ešte nebol začatý. | 3 227 | 202 | V roku 2006 formálne rozhodnutie Komisie bude prijaté v rámci postupu uzatvorenia účtov (EPUZF - Záručná sekcia) pri väčšine prípadov nad 500 000 eur. 4.4. Reforma systému finančného monitorovania nezrovnalostí v oblasti poľnohospodárskej politiky V roku 2005 Rada rozhodla prostredníctvom svojho nariadenia 1290/2005[94] o budúcnosti financovania spoločnej poľnohospodárskej politiky prostredníctvom vytvorenia dvoch osobitných európskych poľnohospodárskych fondov, teda Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre záruku (EPFZ) na financovanie, okrem iného, trhových opatrení a priamych platieb, a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV). Toto nové nariadenie, najmä jeho články 32 a 33, reformuje celý systém finančného monitorovania nezrovnalostí, ktoré sa týkajú týchto dvoch nových fondov (EPFZ a EPFRV), a zjednodušuje v budúcnosti postup monitorovania vymáhania. Tieto články ustanovujú, že finančné dôsledky budú znášať do výšky 50 % príslušné členské štáty a do výšky 50 % rozpočet Spoločenstva, pokiaľ nedošlo k vráteniu v lehote štyroch rokov od dátumu prvého aktu správneho alebo súdneho zistenia alebo osem rokov, ak vymáhanie je predmetom žaloby na vnútroštátnych súdoch (pri EPFZ a EPFRV) alebo pred uzatvorením programu rozvoja vidieka (pri EPFRV). 5. POSTUPY CERTIFIKÁCIE ÚčTOV 5.1. Orientačný plán pre pozitívne vyhlásenie o záruke Aj keď Dvor audítorov uznal pokroky uskutočnené Komisiou a členskými štátmi v zlepšení systémov rozpočtovej kontroly, jedenásty rok za sebou vydal len čiastočne priaznivé vyhlásenie o záruke pre platobné prostriedky rozpočtu Spoločenstva. Hlavný problém podľa správ dvora spočíva v úrovni fondov, ktorých riadenie sa vykonáva spoločne s členskými štátmi. Vo svojom stanovisku č. 2/2004[95] Dvor audítorov navrhuje vypracovať rámec vnútornej kontroly Spoločenstva založený na spoločných normách a zásadách, ktorý by mohol poskytnúť rozumnú záruku, že príjmy sú vyberané a výdavky vynakladané v súlade s platnými zákonnými ustanoveniami, pričom sa zohľadňuje rovnováha medzi nákladmi a výhodami vnútornej kontroly. Získanie kladného vyhlásenia o záruke figuruje medzi strategickými cieľmi Barrossovej Komisie[96]. S touto perspektívou, podľa stanoviska dvora, Komisia prijala v júni 2005 orientačný plán[97], ktorý predkladá isté návrhy v prospech rámca integrovanej kontroly Spoločenstva. V tomto dokumente sa Komisia odvoláva na návrh, ktorý formuloval Európsky parlament pri svojom absolutóriu v roku 2003, a ktorým navrhoval ustanovenie „zverejnenia ex ante vo formálnom vyhlásení a deklaráciu o ročnej záruke ex post týkajúce sa zákonnosti a regulárnosti podriadených operácií zo strany najvyššieho politického a riadiaceho orgánu (ministerstva financií). K tomuto orientačnému plánu bolo priložené „hodnotenie rozdielov medzi rámcom vnútornej kontroly v útvaroch Komisie a zásadami v oblasti kontroly vysvetlenými v stanovisku Dvora audítorov“[98] č. 2/2004 („gap assessment“). Na základe týchto dokumentov Komisie a diskusií skupiny odborníkov vnútroštátnych orgánov členských štátov Rada ECOFIN prijala 8. novembra 2005 závery, v ktorých sa domnieva, že „jestvujúce vyhlásenia na operatívnej úrovni môžu predstavovať dôležitý prostriedok záruky pre Komisiu a na poslednom stupni pre Dvor audítorov, a že by mali byť užitočné a mali by poukázať na uspokojivý pomer náklady/efektívnosť a byť zohľadnené Komisiou a na poslednom stupni Dvorom audítorov s cieľom dospieť k pozitívnemu vyhláseniu o záruke“. Rada žiada Komisiu, aby poskytla zhodnotenie kontrol a hodnoty vyhlásení, ktoré už jestvujú. Pri zohľadnení záverov Rady Komisia prijala v januári 2006 svoj plán činnosti pre rámec integrovanej kontroly[99], v ktorom sa domnieva, že je dôležité, aby členské štáty „sa zaručili, že ich riadenie prostriedkov v mene Komisie znižuje riziko neregulárnych výdavkov na prijateľnú úroveň a že sú schopné to dokázať vnútroštátnym audítorom a audítorom Spoločenstva“. Keďže až pri 80 % fondov Spoločenstva sa na riadení podieľajú aj členské štáty, dôraz sa položil na zjednodušenie právnych predpisov na programové obdobie 2007 - 2013, na harmonizáciu zásad a noriem kontroly uplatňovaných Komisiou a členskými štátmi, pričom sa treba podeliť s výsledkami kontroly a zdôrazniť rentabilnosť, a na použitie jestvujúcich vyhlásení týkajúcich sa riadenia operačných orgánov na úrovni členských štátov, ktoré predstavujú dôležitý prvok záruky pre Komisiu a na poslednom stupni aj pre Dvor audítorov. 5.2. Certifikácia dobrého riadenia verejných výdavkov v členských štátoch Komisia a členské štáty sa domnievali, že ich spoločným záujmom je sústrediť informácie o systémoch certifikácie dobrého riadenia verejných prostriedkov jestvujúcich v členských štátoch, aby sa pokúsili získať z nich najosvedčenejšie praktické skúsenosti. Navyše by to mohlo slúžiť na preskúmanie uplatnenia zásady ekvivalentnej ochrany zriadenej článkom 280 zmluvy. Vyplnený dotazník, ktorý bol zaslaný členským štátom, umožnil získať obraz o vnútroštátnych praktikách jestvujúcich v tejto oblasti, ktoré sú prezentované ďalej vo forme zhrňujúcej tabuľky. Táto tabuľka zjednodušene prezentuje odpovede zaslané členskými štátmi. Podrobnejšie zhrnutie si možno pozrieť v pracovnom dokumente útvarov Komisie publikovanom súčasne s touto správou. Certifikácia vnútroštátnych účtov internou inštanciou[100] | Certifikácia vnútroštátnych účtov externou inštanciou[101] | BE | Nie | Nie[102]. | CZ | Áno | Nie[103] | DK | Áno | Áno | DE | Nie | Áno | EE | Áno | Áno | EL | Nie | Nie | ES | Nie | Nie[104] | FR | Nie | Áno | IE | Áno | Áno | IT | Nie | Áno | CY | .Nie | Áno | LV | Áno | Áno | LT | Áno | Áno | LU | Áno | Áno | HU | Áno | Áno | MT | Nie | Áno | NL | Áno | Áno | AT | Nie | Nie[105] | PL | Nie | Áno | PT | Nie | Áno | SL | Nie | Áno | SK | Áno | Áno | FI | Áno | Áno | SE | Nie | Áno | UK | Áno | Áno | Certifikácia internou inštanciou. Asi polovica členských štátov, ktoré vyplnili dotazník, disponuje postupom certifikácie internou inštanciou na zabezpečenie zákonnosti a regulárnosti verejných výdavkov[106]. Spomedzi nich len Lotyšsko výslovne deklaruje, že táto certifikácia sa týka aj prostriedkov pridelených Európskym spoločenstvom, ktoré sú riadené vnútroštátnou správou. Treba však poznamenať, že táto certifikácia sa často vystavuje na úrovni riadenia a vnútorným audítorom[107]. Vo významnom množstve prípadov inštancie poverené vystavením certifikácie vydávajú aj svoje stanovisko o výškach súm, ktoré by mohli platobné orgány vymôcť[108]. Certifikácia internou inštanciou sa niekedy vystavuje na vnútroštátnej úrovni[109]; v ďalších prípadoch sa robí na úrovni riadiaceho rezortu alebo agentúry[110]. Treba poznamenať osobitné prípady Spojeného kráľovstva a Slovenska, kde jestvuje viacero úrovní certifikovania (celoštátna, regionálna a podľa prostriedkov). Tieto certifikácie vystavené internou inštanciou sa predkladajú parlamentu členských štátov len v niektorých prípadoch[111]. Niekoľko členských štátov[112] disponuje systémom interného auditu na zabezpečenie zákonnosti a regulárnosti vnútroštátnych účtov, aj keď nejestvuje zákonná povinnosť na certifikáciu internou inštanciou. Spomedzi nich dva uviedli, že tieto audity sa týkajú prostriedkov Spoločenstva[113]. Podľa odpovedí členských štátov majúcich systém kontroly a interného auditu, INTOSAI sa ukazuje ako najrozšírenejšia norma. Certifikácia externou inštanciou. Veľká väčšina členských štátov vyhlasuje, že má zákonnú povinnosť získať od externej inštancie ročnú certifikáciu, ktorá zabezpečuje zákonnosť a regulárnosť verejných výdavkov, jedinými výnimkami sú Taliansko a Rakúsko. Treba však spomenúť osobitný prípad Grécka, Španielska a Talianska, kde vnútroštátny dvor audítorov vystavuje skôr výročnú správu ako certifikáciu. Vo väčšine prípadov je táto externá inštancia orgánom zriadeným podľa verejného práva, ktorý je najvyššou inštanciou auditu štátu. Certifikácie sa vystavujú n a celoštátnej úrovni vo väčšine krajín[114]. Týkajú sa celého rozpočtu[115] a vo všetkých prípadoch sa postupujú parlamentom členských štátov, najmä na certifikovanie zákonnosti a účinnosti riadenia národných účtov. Len v niektorých štátoch poskytujú stanovisko o výške súm, ktoré by sa mohli vymôcť[116]. Kontrola fondov Spoločenstva (spoločne riadené fondy) Vo odpovediach na dotazník členské štáty uviedli, že viac ako polovica národných certifikačných organizácií ustanovených v článku 3 nariadenia (EHS) č. 1663/95 pre EPUZF - Záručná sekcia spĺňa nevyhnutné podmienky, aby boli uznané vnútroštátnymi orgánmi ako certifikačné orgány národných účtov[117]. V prípadoch, keď nespĺňajú tieto podmienky, členské štáty to vysvetľujú nejestvovaním právneho základu a skutočnosťou, že tieto organizácie boli vytvorené na špecifický cieľ riadenia a kontroly prostriedkov Spoločenstva. Vo všetkých prípadoch s výnimkou Estónska, Holandska a Švédska tieto subjekty dávajú aj svoje stanovisko k sumám, ktoré môžu vymôcť platobné agentúry. V oblasti štrukturálnych fondov len malá časť vnútroštátnych útvarov poverených vystavením certifikátu platnosti pri ukončení programu ustanoveného článkom 38 nariadenia (ES) 1260/1999 a článkom 15 nariadenia (ES) 438/2001[118] by bola oprávnená aj na certifikáciu národných účtov[119]. Väčšina členských štátov[120] uviedla, že certifikačné organizácie dávajú stanovisko k sumám, ktoré by sa mohli vymôcť. Závery Väčšina vnútroštátnych predpisov ustanovuje povinnosť získať certifikáciu o národných účtoch od externej nezávislej inštancie. Ide takmer vždy o vnútroštátne najvyššie kontrolné úrady (NKÚ). Vo väčšine prípadov sa audity NKÚ týkajú celého rozpočtu a správy alebo certifikácie účtov sa predkladajú národným parlamentom. Povinnosť získať certifikáciu vystavenú internou inštanciou nie je taká rozšírená. Ustanovuje to asi len desať štátov. Situácia je teda heterogénnejšia ako pri certifikácii externou inštanciou. V niektorých prípadoch certifikáciu nevystavuje audítor, ale rezort zodpovedný za riadenie. Komisia sa domnieva, že tieto dokumenty v prípadoch, keď sa týkajú aj fondov Spoločenstva, by mohli predstavovať doplnkový prvok záruky preukazujúci správne použitie európskych prostriedkov. Dvor audítorov by mohol naplánovať možnosť zohľadniť ich na zaručenie zákonnosti a regulárnosti účtov európskeho rozpočtu. [1] „Súpis opatrení prijatých členskými štátmi“ a „Štatistická analýza nezrovnalostí“. [2] http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/reports/index_en.html [3] Oznámenie Komisie o ochrane finančných záujmov Spoločenstiev - boj proti podvodom - za celkový strategický prístup, KOM(2000) 358, konečné znenie. [4] Oznámenie Komisie o ochrane finančných záujmov Spoločenstiev - boj proti podvodom - Plán činnosti na obdobie 2001 - 2003, KOM(2001) 254, konečné znenie. [5] Oznámenie Komisie o ochrane finančných záujmov Spoločenstiev - boj proti podvodom - Plán činnosti na obdobie 2004 - 2005, KOM(2004)544, konečné znenie. [6] Oznámenie Komisie o odolnosti právnych predpisov a riadenia zmlúv voči podvodom zo 7. 11. 2001, SEK(2001)2029, konečné znenie. [7] Oznámenie Komisie o zlepšení vymáhania pohľadávok Spoločenstva, ktoré vznikli v súvislosti s priamym riadením, a o spoločnom riadení výdavkov Spoločenstva, KOM(2002) 671, konečné znenie. [8] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev, Ú. v. ES L 248, 16.9.2002. [9] Smernica Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2004/18 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004) zaviedla informačný systém umožňujúci vylúčiť z verejného obstarávania uchádzačov, ktorí sú trestne stíhaní. [10] Oznámenie Komisii prezidenta, pani Wallströmovej, pána Kallasa, pani Hübnerovej a pani Fischer Boelovej navrhujúce začatie európskej iniciatívy v oblasti transparentnosti, SEK(2005)1300. [11] Komisia prijala 18. 5. 2006 zmenený a doplnený návrh nariadenia Rady, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev, KOM (2006) 213, konečné znenie. [12] Návrh nariadenia, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1073/1999 a (Euratom) č. 1074/1999 o vyšetrovaniach vedených Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), KOM(2004) 103 a 104. [13] Pracovný dokument útvarov Komisie, Doplnkové hodnotenie činností úradu OLAF, SEK(2004)1370. Pozri aj správu Komisie „Hodnotenie činností Európskeho úradu pre boj proti podvodom“, KOM(2003) 154, konečné znenie. [14] Dvor audítorov, osobitná správa 1/2005 týkajúce sa riadenia OLAF spolu s odpoveďami Komisie, Ú. v. EÚ C 202, 8.8.2005. [15] Pojednávanie v dňoch 12. a 13. júla 2005 s názvom „Posilnenie úradu OLAF: revízia nariadenia o Európskom úrade pre boj proti podvodom“. [16] Správa Komisie Európskemu parlamentu a Rade o o vykonávaní nariadenia (ES) č. 1469/95 (Čierna listina), KOM(2005) 520. [17] Nariadenie Rady (ES) č.1469/95 z 22. júna 1995 o opatreniach, ktoré sa majú prijať s ohľadom na určitých príjemcov operácií financovaných záručnou sekciou EPUZF, Ú. v. ES L 145, 29.6.1995. [18] Rozhodnutie Rady o podpise Dohody o spolupráci medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na strane druhej na boj proti podvodom a akejkoľvek nezákonnej činnosti poškodzujúcej ich finančné záujmy, KOM(2004)559, konečné znenie a Ú. v. EÚ C 244, 1.10.2004. [19] Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o vzájomnej administratívnej pomoci pri ochrane finančných záujmov Spoločenstva proti podvodom a iným protiprávnym konaniam, KOM(2004)509, konečné znenie. [20] Nariadenie Komisie (ES) č. 2035/2005 z 12. decembra 2005, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1681/94 o nezrovnalostiach a získavaní neoprávnene vyplatených čiastok späť v súvislosti s financovaním štrukturálnych politík a o organizácii informačného systému v tejto oblasti, Ú. v. EÚ L 328, 15.12.2005, a nariadenie (ES) č. 2168/2005, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1831/94 o nezrovnalostiach a spätnom získavaní súm neoprávnene vyplatených v súvislosti s financovaním Kohézneho fondu a o organizácii informačného systému v tejto oblasti, Ú. v. EÚ L 345, 28.12.2005. [21] Rozhodnutie Komisie z 25. februára 2005, ktorým sa mení rozhodnutie 941/140/ES o vytvorení poradného výboru pre koordináciu v oblasti boja proti podvodom, Ú. v. EÚ L 71, 17.3.2005. [22] Európsky súdny dvor vo svojom rozhodnutí vo veci C-167/02 P potvrdil 30. marca 2004 rozsudok Súdu prvého stupňa T-17/00 z 26. februára 2000, ktorým sa vyhlásilo za neprijateľné odvolanie 71 členov Európskeho parlamentu. Toto odvolanie malo zrušiť rozhodnutie Parlamentu z 18. novembra 1999 - ktorým sa mení jeho rokovací poriadok - ktoré oprávňovalo OLAF na plnenie svojho poslania týkajúceho sa interných vyšetrovaní aj v Európskom parlamente. V roku 2003 dvor rozhodol vo veciach C-11/00 a C-15/00, ktoré povoľujú OLAF-u vykonávať vyšetrovanie v prípade podozrenia z podvodu a nezrovnalosti v Európskej centrálnej banke (ECB) a v Európskej investičnej banke (EIB), pretože nariadenie (ES) č. 1073/1999 bolo uplatniteľné. Dvor taktiež zrušil rozhodnutia ECB a EIB usilujúce sa vyhradiť možnosť vedenia takýchto vyšetrovaní ich vlastným interným útvarom. [23] Protokol o dohode OLAF – IAS z 25. 7. 2001, SEK(2003) 884/2. [24] Rozhodnutie Komisie K(2004)1588, konečné znenie/4 z 28. 4. 2004. [25] KOM(2001) 272, konečné znenie, Ú. v. ES C 240E, 28.8.2001, zmenené a doplnené v roku 2002 po pripomienkach Dvora audítorov a Európskeho parlamentu, KOM (2002) 577, konečné znenie. [26] Dohovor vypracovaný na základe článku K.3 Zmluvy o Európskej únii o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev podpísaný v Bruseli 26. júla 1995, Ú. v. ES C 316, 27.11.1995. [27] Prvý protokol k Dohovoru o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev, Ú. v. ES C 313, 23.10.1996. Protokol týkajúci sa predbežnej interpretácie Súdnym dvorom Európskych spoločenstiev dohovoru o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev, Ú. v. ES C 151, 20.5.1997. Druhý protokol k Dohovoru o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev, spoločné vyhlásenie k článku 13 ods. 2 - vyhlásenie Komisie týkajúce sa článku 7, Ú. v. ES C 221, 19.7.1997. [28] Správa Komisie o realizácii Dohovoru o ochrane finančných záujmoch Európskych spoločenstiev a jeho protokolov zo strany členských štátov, KOM(2004) 709. [29] Rámcové rozhodnutie Rady 2002/584/SVV o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, Ú. v. ES L 190, 18.7.2002. [30] Zelená kniha o trestnoprávnej ochrane finančných záujmov Spoločenstva a o vytvorení funkcie európskeho prokurátora. KOM(2001) 715. [31] Oznámenie Komisie o dôsledkoch rozsudku Súdneho dvora z 13. 9. 2005, KOM(2005) 583, konečné znenie. [32] Rozsudok C-176/03 Komisia /Rada. [33] Pozri osobitne článok 3 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č 595/91 zo 4. marca 1991 (Ú. v. ES L 67, 14.3.1991), nariadenia Komisie (ES) č. 1681/94 z 11. júla 1994 (Ú. v. ES L 178, 12.7.1994) a nariadenia Komisie (ES) č. 1831/94 z 26. júla 1994 (Ú. v. ES L 191, 27.7.1994), pokiaľ ide o oblasť výdavkov, a článok 6 ods. 5 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000 (Ú. v. ES L 130, 31.5.2000), pokiaľ ide o oblasť tradičných vlastných zdrojov. Podobný záväzok jestvuje aj v prípade krajín, ktoré sú príjemcami z predvstupových fondov. [34] Správa o operačnej činnosti úradu OLAF rozoberá túto otázku. Správu si možno prezrieť na internetovej adrese úradu: http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html. [35] SEK(2006)… [36] Štatistické údaje prevzaté v tejto kapitole sa týkajú výdavkov, pri ktorých členské štáty oznamujú podvody a iné nezrovnalosti. [37] Pozri definíciu uvedenú v článku 1 Dohovoru o ochrane finančných záujmov Spoločenstva z 26. júla 1995 (Ú. v. ES C 316, 27.11.1995). [38] Poľsko - Maďarsko: pomoc pri reštrukturalizácii ekonomiky, nariadenie (ES) č. 3906/89,Ú. v. ES L 375, 23.12.1989. [39] SAPARD (poľnohospodársky predvstupový nástroj), nariadenie (ES) č. 1268/1999, Ú. v. ES L 161, 26..6.1999. [40] ISPA (štrukturálny predvstupový nástroj), nariadenie (ES) č. 1267/1999, Ú. v. ES L 161, 26.6.1999. [41] Číselné údaje uverejnené v správe z roku 2004 boli aktualizované. [42] Nariadenie (ES) č. 555/2000, Ú. v. ES L 68, 16.3.2000. [43] Bulharsko a Rumunsko. [44] Číselné údaje uverejnené v správe z roku 2004 boli aktualizované (zaradenie prípadov podľa rokov bolo upravené a v roku 2005 bolo oznámených desať nových prípadov, ale tie sa týkajú rokov 2002 až 2004). [45] Tento stĺpec zahŕňa správy poskytnuté Cyprom a Maltou podľa nariadenia č. 555/2000. [46] SEK(2006)…Členské štáty boli požiadané, aby oznamovali iba tie opatrenia, ktoré sa týkajú výlučne uplatnenia práva Spoločenstva. Vzhľadom na ročnú periodicitu správy Komisie absenciu nových opatrení prijatých v priebehu roka 2005 v niektorých členských štátoch nemožno interpretovať ako celkový obraz o ochrane finančných záujmov v danom členskom štáte. Naopak, môže zodpovedať dynamickejšej činnosti počas predchádzajúceho obdobia. [47] Írsko, na rozdiel od návrhu Komisie, si myslí, že „všetky opatrenia týkajúce sa daňovej oblasti musia byť prijaté podľa príslušného článku zmluvy, teda jednomyseľne“. Podľa toho Írsko má naďalej výhradu, pokiaľ ide o zahrnutie DPH do správy na základe článku 280, pretože podľa neho to nie je článok príslušný na oznamovanie opatrení na boj proti podvodom v oblasti DPH. [48] Najmä podmienky nariadenia Komisie (ES) č. 438/2001 z 2. marca 2001, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999, pokiaľ ide o systémy riadenia a kontroly pre pomoc poskytovanú v rámci štrukturálnych, Ú. v. ES L/63, 3.3.2001 a nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev, Ú. v. ES L 312, 23.12.1995. [49] Spoločné ministerské rozhodnutie č. 190622/16.12.2005. [50] Pozri odkazy v bode 1.4. [51] SEK(2006)… [52] Dohovor o využití informačných technológií na colné účely, vypracovaný na základe článku K.3 Zmluvy o Európskej únii, Ú. v. ES C 316, 27.11.1995. [53] Akt Rady z 8. mája 2003 stanovujúci protokol, ktorý mení a dopĺňa, pokiaľ ide o vytvorenie databázy na identifikáciu colných súborov, dohovor o využití informačných technológií na colné účely, Ú. v. EÚ C 139, 13.6.2003. [54] CIS sa zakladá jednak na nariadení Rady (ES) č. 515/97 z 13. mája 1997 o vzájomnej pomoci medzi správnymi orgánmi členských štátov a o spolupráci medzi správnymi orgánmi členských štátov a Komisiou pri zabezpečovaní riadneho uplatňovania predpisov o colných a poľnohospodárskych záležitostiach (Ú. v. ES L 82, 22.3.1997) a jednak na dohovore z 26. júla 1995 o využití informačných technológií na colné účely, vypracovanej na základe článku K.3 zmluvy. [55] Na získanie podrobnejších informácií pozri aj internetovú stránku úradu OLAF http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/fide/i_en.html. [56] Cyprus, Nemecko, Maďarsko, Litva, Slovinsko a Slovensko. [57] SEK (2006)… [58] Belgicko, Nemecko, Grécko, Španielsko, Francúzsko, Taliansko, Luxembursko, Holandsko, Portugalsko a Fínsko. [59] SEK(2006). [60] Belgicko, Dánsko, Nemecko, Estónsko, Grécko, Francúzsko, Írsko, Taliansko, Cyprus, Lotyšsko Rakúsko, Portugalsko, Fínsko a Švédsko. V Poľsku: v daňovej oblasti. V Spojenom kráľovstve: v poľnohospodárskej oblasti. [61] Slovensko. [62] Belgicko, Česká republika, Estónsko, Grécko, Francúzsko, Írsko, Lotyšsko, Litva, Rakúsko a Poľsko. [63] Nemecko, Estónsko, Cyprus, Taliansko, Rakúsko, Portugalsko, Švédsko a Spojená kráľovstvo. Vo Francúzsku a Fínsku zákon a judikatúra idú až za dobrú vôľu a vyžadujú, aby dlžník nemohol predvídať zmenu situácie. [64] Belgicko. [65] Rakúsko. [66] Švédsko. [67] Portugalsko. Portugalský zákon však nevyžaduje, aby boli splnené všetky podmienky, pokiaľ je osobitne silný jeden z prvkov zakladajúcich dôvod na oprávnenú dôveru, môže to vyvážiť nejestvovanie inej podmienky. [68] Dánsko, Cyprus, Poľsko a Švédsko. [69] Česká republika, Litva, Maďarsko, Holandsko a Slovensko. [70] Vo Švédsku nie je možné vymáhať dlh od tretej strany konajúcej dobromyseľne. Vo Francúzsku, Taliansku, Fínsku, Škótsku a Slovinsku môžu tretie strany konajúce dobromyseľne podať odpor voči vymáhaniu, keď ich to poškodzuje, ale za istých podmienok. V Španielsku tak môžu konať, keď nepoznali právo Spoločenstva, ak toto nebolo transponované do španielskeho práva. V Belgicku môžu podať odpor voči vymáhaniu v poľnohospodárskej oblasti. V Poľsku a na Slovensku môžu tak urobiť, najmä ak majú práva na majetok, ktorý by mal byť zabavený. V rakúskom práve vymáhaná suma môže byť znížená, pokiaľ sa ukáže, že je nevyhnutné chrániť tretiu stranu konajúcu dobromyseľne (napr. v prípade vyplácaných miezd). [71] Belgicko (Valónsky región), Estónsko, Grécko, Lotyšsko (v oblasti štrukturálnych fondov), Rakúsko a Poľsko (v poľnohospodárskej oblasti), Slovensko. [72] Cyprus a Spojené kráľovstvo. [73] Fínsko a Spojené kráľovstvo. [74] Grécko, Portugalsko a Fínsko. [75] Írsko, Maďarsko a Fínsko. [76] Estónsko, Grécko, Holandsko, Portugalsko a Fínsko. [77] Česká republika, Taliansko, Cyprus, Lotyšsko, Rakúsko, Poľsko, Slovensko a Švédsko. [78] Belgicko, Španielsko, Írsko, Taliansko a Rakúsko (v niektorých prípadoch). [79] Belgicko, Nemecko, Cyprus, Írsko, Lotyšsko, Litva, Rakúsko, Fínsko, Švédsko a Spojené kráľovstvo. Bez odkladného účinku: Česká republika, Grécko, Španielsko, Francúzsko, Taliansko, Holandsko, Poľsko, Portugalsko a Slovensko. [80] Španielsko, Grécko, Luxembursko, Česká republika. [81] Viaceré členské štáty uviedli, že daňové alebo colné pohľadávky majú prednostné právo: Česká republika, Španielsko, Francúzsko, Írsko, Cyprus, Litva, Maďarsko, Holandsko, Slovensko. [82] Malta a Litva. [83] Dánsko, Grécko, Španielsko, Francúzsko, Maďarsko, Holandsko, Rakúsko, Poľsko, Portugalsko, Slovinsko a Slovensko. [84] Lotyšsko, Fínsko a Spojené kráľovstvo. [85] Belgicko, Česká republika, Holandsko a Švédsko. [86] Malta a Litva, kde tento mechanizmus vôbec nejestvuje. [87] Dánsko (pre Sociálny fond), Estónsko, Portugalsko. [88] Belgicko, Rakúsko a Fínsko. [89] Česká republika, Grécko, Lotyšsko, Holandsko. [90] Francúzsko, Taliansko, Poľsko, Slovinsko a Slovensko. [91] Dánsko (pre poľnohospodársku oblasť) a Maďarsko. [92] Pozri odkaz v bode 1.1. [93] Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky, Ú. v. EÚ L/209, 11.8.2005, Pozri bod 4.3. [94] Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky, Ú. v. EÚ L 209, 11.8.2005. [95] Stanovisko Dvora audítorov Európskych spoločenstiev č. 2/2004 o modeli jednotnej kontroly (single audit) a návrh týkajúci sa rámca vnútornej kontroly Spoločenstva, Ú. v. EÚ C 107, 30.4.2004. [96] Strategické ciele 2005 - 2009, KOM(2005) 12, 26.1.2005. [97] Oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu a Dvoru audítorov o orientačnom pláne k integrovanému rámcu vnútornej kontroly, KOM (2005) 252. [98] Pracovný dokument útvarov Komisie týkajúci sa odhadu rozdielov medzi rámcom vnútornej kontroly v útvaroch Komisie a zásadami v oblasti kontroly vysvetlenými v stanovisku Dvora audítorov č. 2/2004 „Návrh týkajúci sa rámca vnútornej kontroly Spoločenstva“, SEK(2005) 1152. [99] Plán činnosti Komisie pre rámec integrovanej vnútornej kontroly: analýza odchýlok a plán činnosti pre útvary Komisie, SEK (2006) 9. [100] Interná inštancia: osoba, oddelenie alebo útvar, ktoré administratívne závisia od riadiaceho útvaru a/alebo od platby z rozpočtu, ktorý sa má certifikovať. [101] Externá inštancia: osoby, oddelenie alebo útvar, ktoré sú administratívne nezávislé od riadiaceho útvaru a/alebo od platby z rozpočtu, ktorý sa má certifikovať. Výročné správy prijaté externými inštanciami a predložené parlamentu členského štátu sa pokladajú za systémy certifikácie účtov. [102] Certifikácia účtov externou inštanciou však jestvuje pri rozpočtoch niektorých regiónov [103] Nejestvuje povinnosť certifikácie, ale Najvyšší kontrolný úrad Českej republiky predkladá parlamentu svoje stanovisko k plneniu rozpočtu a ku konečnému stavu účtov. Tieto stanoviská však nemajú štatút auditov. [104] Nejestvuje povinnosť certifikácie, ale Dvor audítorov zdaňuje záverečné účty štátu a ostatné účty verejného sektora, ako aj ekonomické riadenie verejného sektora z pohľadu zákonnosti a racionálnosti (účinnosť a hospodárnosť). [105] Aj keď nejestvuje povinnosť vystaviť certifikáciu týkajúcu sa spoľahlivosti federálnych účtov spolkových krajín rakúskym Dvorom audítorov, ten kontroluje, či využívanie verejných prostriedkov dodržiava zásady spoľahlivosti, zákonnosti, regulárnosti, hospodárnosti, účinnosti a efektívnosti. [106] Dánsko, Estónsko, Írsko, Lotyšsko, Luxembursko, Maďarsko, Holandsko, Slovensko, Fínsko a Spojené kráľovstvo. [107] Len v Estónsku, Holandsku a na Slovensku certifikáciu vystavuje interný audítor. [108] Dánsko, Estónsko, Lotyšsko, Litva, Luxembursko, Slovensko a Spojené kráľovstvo. [109] Česká republika, Litva, Luxembursko, Maďarsko a Holandsko. [110] Estónsko, Írsko, Lotyšsko a Fínsko. [111] Česká republika, Litva, Slovensko a Spojené kráľovstvo. [112] Francúzsko, Taliansko, Cyprus, Litva, Malta, Grécko a Portugalsko. [113] Litva, Grécko a Malta. [114] Jedinými výnimkami sú Belgicko (federálna úroveň a regionálna úroveň), Nemecko (certifikácie na federálnej úrovni a na úrovni spolkových krajín), Fínsko (certifikácie na úrovni verejného účtovníka) a Spojené kráľovstvo (certifikácie na celoštátnej úrovni a na úrovni projektu). [115] Treba pripomenúť prípad Poľska, kde certifikácia vystavená externou inštanciou sa obmedzuje na poľnohospodárske výdavky. [116] Cyprus, Estónsko, Maďarsko, Litva, Lotyšsko, Luxembursko, Slovensko a Spojené kráľovstvo. [117] Česká republika, Grécko, Francúzsko, Cyprus, Lotyšsko, Litva, Luxembursko, niektoré spolkové krajiny Rakúska, Poľsko, Slovinsko, Slovensko, Fínsko a Spojené kráľovstvo. [118] Okrem certifikátu pri ukončení programu vystaveného nezávislou osobou alebo organizáciou platobný orgán certifikuje všetky vyhlásenia o výdavkoch predkladané Komisii viackrát do roka. [119] Taliansko (pre časť národného spolufinancovania), Litva, Holandsko a Slovensko [120] Dánsko, Nemecko, Írsko, Taliansko, Lotyšsko, Litva, Luxembursko, Maďarsko, Rakúsko, Slovinsko, Slovensko, Fínsko a Spojené kráľovstvo.