Správa Komisie - Správa o politike hospodárskej súťaže za rok 2005 /* SEK/2006/0761 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 15.06.2006 SEC(2006)761 v konečné znenie SPRÁVA KOMISIE Správa o politike hospodárskej súťaže za rok 2005 OBSAH Úvod 7 I – Antitrustová politika – články 81, 82 a 86 Zmluvy o ES 12 A – Legislatívne, interpretačné a procedurálne pravidlá 12 1. Zneužívanie dominantného postavenia 12 2. Dohody a zosúladené postupy 13 2.1. Nariadenia o skupinovej výnimke v doprave 13 2.1.1. Námorná doprava 13 2.1.2. Letecká doprava 14 2.2. Nariadenie o skupinovej výnimke v oblasti distribúcie motorových vozidiel 15 3. Procedurálne pravidlá 16 3.1. Prístup k spisu 16 3.2. Nakladanie s informáciami o trhu a so sťažnosťami 17 Rámček 1: Články 81 a 82 Zmluvy o ES – Záujem Spoločenstva na vyšetrovaní obvinení z porušenia pravidiel a na určovaní priorít 19 4. Podrobné skúmanie právnych predpisov EÚ z hľadiska hospodárskej súťaže 21 5. Zelená kniha o žalobách o náhradu škody pre porušenie antitrustových pravidiel ES 21 B – Uplatňovanie článkov 81, 82 a 86 24 1. Energetika, surovinový priemysel, chemický priemysel a farmaceutiká 24 1.1. Energetika 24 1.2. Surovinový priemysel 30 1.3. Chemický priemysel 31 1.4. Farmaceutiká 31 Rámček 2: AstraZeneca – zneužitie štátnych postupov vo farmaceutickom priemysle 32 2. Informácie, komunikácie a médiá 33 2.1. Elektronické komunikácie a poštové služby 33 2.2. Médiá 39 2.3. Informačný priemysel, internet a spotrebná elektronika 41 3. Služby 43 3.1. Finančné služby 43 3.2. Doprava 45 3.2.1. Letecká doprava 45 3.2.2. Vnútrozemská doprava 47 3.3. Obchodné a iné služby 47 3.3.1. Profesie 47 3.3.2. Odpadové hospodárstvo 49 4. Priemysel, spotrebný tovar a spracovateľský priemeysel 50 4.1. Spotrebný tovar a potraviny 50 4.2. Strojárske a iné spracovateľské odvetvia vrátane dopravných zariadení 52 5. Kartelové dohody 56 5.1. Prehľad vývoja kartelovej politiky 56 5.1.1. Nové riaditeľstvo 56 5.1.2. Program zhovievavosti Komisie 57 5.2. Prípady 59 C – ECN: Prehľad spolupráce 63 1. Všeobecný prehľad 63 1.1. Spolupráca v otázkach politiky 63 1.2. Úprava vnútroštátnych právnych predpisov s cieľom zabezpečiť efektívne presadzovanie pravidiel vnútroštátnymi orgánmi hospodárskej súťaže 64 1.3. Spolupráca v jednotlivých prípadoch 64 2. Uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže EÚ vnútroštátnymi súdmi v EÚ – Správa o implementácii článku 15 nariadenia (ES) č. 1/2003 67 2.1. Pomoc vo forme informácií alebo vo forme stanoviska 67 2.2. Rozsudky vnútroštátnych súdov 67 2.3. Intervencia amicus curiae 68 2.4. Financovanie odbornej prípravy vnútroštátnych sudcov v oblasti práva hospodárskej súťaže EÚ 68 2.5. Zhrnutia stanovísk vydaných Komisiou podľa článku 15 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2003 68 3. Spolupráca v rámci ECN v rôznych sektoroch 70 D – Vybrané súdne prípady 73 E – Štatistika 79 II – Kontrola fúzií 82 A – Legislatívne a interpretačné pravidlá 83 1. Štúdia o nápravných opatreniach 83 2. Nové usmernenie o upustení od fúzie 85 3. Zjednodušené prideľovanie prípadov – skúsenosti z roku 2005 86 3.1. Štatistický prehľad 86 3.2. Praktické aspekty postúpenia pred oznámením 86 B – Rozhodnutia Komisie 88 1. Rozhodnutia prijaté podľa článku 8 88 2. Rozhodnutia prijaté podľa článku 6 ods. 1 písm. b) a článku 6 ods. 2 93 3. Postúpenia 96 4. Stiahnuté oznámenia/transakcie od ktorých sa upustilo 102 C – Vybrané súdne prípady 105 D – Štatistika 110 III – Kontrola štátnej pomoci 112 A – Legislatívne a interpretačné pravidlá 112 1. Nariadenia, usmernenia a oznámenia 112 1.1. Akčný plán štátnej pomoci 112 Rámček 3: Akčný plán štátnej pomoci 112 1.2. Usmernenia pre národnú regionálnu pomoc na roky 2007 – 2013 113 1.3. Budúci rámec pre výskum, vývoj a inováciu 114 1.4. Oznámenie o štátnej pomoci na poistenie vývozných úverov 116 1.5. Revízia usmernení o o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia 116 1.6. Služby všeobecného hospodárskeho záujmu 117 Rámček 4: Služby všeobecného hospodárskeho záujmu 117 2. Poľnohospodárstvo 118 2.1. Nové výročné správy o štátnej pomoci 118 2.2. Transparentnosť 118 3. Uhlie 119 4. Doprava 120 5. Transparentnosť 121 6. Rozšírenie 121 6.1. Existujúca pomoc v nových členských štátoch 121 6.2. Pristúpenie Bulharska a Rumunska 122 B – Prípady 123 1. Pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu 123 1.1. Pomoc na záchranu 123 1.2. Pomoc na reštrukturalizáciu 124 2. Lodné staviteľstvo 129 3. Oceľ 132 4. Verejnoprávne vysielanie, širokopásmové vysielanie, kinematografia 133 5. Bankovníctvo 138 6. Regionálna pomoc 139 7. Pomoc na výskum a vývoj, pomoc na inováciu 142 8. Environmentálna pomoc a pomoc na úsporu energie 146 9. Pomoc na vzdelávanie, zamestnanosť a pomoc malým a stredným podnikom 149 10. Fiškálna pomoc 151 11. Pomoc na nápravu škôd spôsobených prírodnými katastrofami 156 12. Iné: zdravotníctvo, poštové služby, obrana 157 13. Poľnohospodárstvo 158 14. Rybné hospodárstvo 162 15. Uhlie 163 16. Doprava 164 16.1. Železničná doprava 164 16.2. Kombinovaná doprava 164 16.3. Cestná doprava 165 16.4. Letecká doprava 165 C – Presadzovanie rozhodnutí o štátnej pomoci 168 1. Úvod 168 2. Jednotlivé prípady 169 D – Vybrané súdne prípady 171 E – Štatistika 177 IV – Medzinárodné aktivity 179 A – Rozšírenie a západný Balkán 179 B – Dvojstranná spolupráca 180 1. Úvod 180 2. Dohody s USA, Kanadou a Japonskom 180 3. Spolupráca s inými krajinami a regiónmi 184 C – Mnohostranná spolupráca 186 1. Medzinárodná sieť hospodárskej súťaže 186 2. OECD 188 V – Perspektíva na rok 2006 192 1. Antitrustová politika 192 2. Fúzie 193 3. Štátna pomoc 193 4. Medzinárodné aktivity 194 Príloha – Prípady uvedené v správe 195 1. Články 81, 82 a 86 Zmluvy o ES 195 2. Kontrola fúzií 197 3. Štátna pomoc 198 Úvod ÚVODNÉ SLOVO GENERÁLNEHO RIADITEĽA PRE HOSPODÁRSKU SÚŤAŽ V roku 2005 dosiahlo Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž (GR pre hospodársku súťaž) výrazný pokrok pri účinnejšom a cielenejšom uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže vo všetkých oblastiach našej činnosti. Odštartoval sa Akčný plán štátnej pomoci (SAAP), ďalekosiahly súbor reforiem určených na zabezpečenie sústredenejšie zameraných pravidiel štátnej pomoci s cieľom podporovať lepšie cielenú pomoc, napríklad pomoc, ktorej cieľom je podpora inovácií, rizikového kapitálu, výskumu a vývoja. Konečným cieľom SAAP je zabezpečiť lepšiu predpovedateľnosť v oblasti kontroly štátnej pomoci, lepšie hospodárske výsledky a lepšiu organizáciu riadenia. V oblasti kontroly štátnej pomoci nastalo výrazné zvýšenie záťaže súvisiacej s činnosťami pri práci na prípadoch, keď v roku 2005 bolo zaregistrovaných 676 nových prípadov (8 % zvýšenie v porovnaní s predchádzajúcim rokom). Pri presadzovaní antitrustových opatrení prisúdilo GR pre hospodársku súťaž najvyššiu prioritu odhaľovaniu, odstraňovaniu a sankcionovaniu kartelových dohôd, najškodlivejšej formy konania zameraného proti hospodárskej súťaži. Kartelové dohody umelo zvyšujú ceny tovarov a služieb, zmenšujú ponuku a brzdia inováciu (aby v konečnom dôsledku spotrebitelia platili viac za nižšiu kvalitu) a môžu výrazne zvýšiť vstupné náklady európskych podnikov. Úspech programu zhovievavosti Komisie (leniency program), ktorý viedol k zvýšenému počtu vyšetrovaných kartelových dohôd, je povzbudzujúcim znamením účinnosti našej politiky. V roku 2005 Komisia prijala päť rozhodnutí proti kartelovým dohodám a celková suma uložených pokút predstavovala 683,029 mil. eur. Na posilnenie schopnosti boja proti kartelovým dohodám bolo v roku 2005 zriadené osobitné riaditeľstvo pre kartelové dohody patriace pod Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž. Ďalšia činnosť Generálneho riaditeľstva pre hospodársku súťaž v oblasti presadzovania antitrustovej politiky sa vyznačovala zvýšeným dôrazom na riešenie prípadov týkajúcich sa postupov, ktoré sú pre spotrebiteľov najškodlivejšie. Komisia napríklad sankcionovala podnik AstraZeneca za zneužitie regulačného systému s cieľom oneskoriť vstup generických liekov konkurujúcich jeho populárnemu výrobku Losec na trh. Okrem formálneho konania o porušení práva bola využitá aj nová možnosť, ktorú poskytuje nariadenie (ES) č. 1/2003, a to získať záväzky podnikov s cieľom riešiť problémy v súvislosti s hospodárskou súťažou. Uplatnilo sa to napríklad v súvislosti s obchodnou politikou spoločnosti Coca-Cola. Medzníkom v implementácii nariadenia (ES) č. 1/2003 bolo spustenie prvých dvoch sektorových vyšetrovaní podľa článku 17: jedného v sektore finančných služieb a jedného v sektore energetiky (plyn a elektrická energia), ktoré sú kľúčové pre plnenie širšieho cieľa politiky Komisie, ktorým je rast a zamestnanosť. Pri týchto sektorových vyšetrovaniach Komisia dodržala svoj záväzok proaktívnejšieho prístupu k presadzovaniu pravidiel, ktorý sa viac zakladá na ekonomickej analýze. Komisia bude využívať výsledky týchto vyšetrovaní na určenie, či a aké opatrenia na presadzovanie pravidiel a regulačné opatrenia sú v týchto sektoroch potrebné, aby sa zabezpečilo správne fungovanie vnútorného trhu. Analýza výsledkov týchto sektorových vyšetrovaní a príslušné nadviazanie na tieto výsledky budú v roku 2006 a nasledujúcich rokoch predstavovať hlavné úlohy GR pre hospodársku súťaž. V oblasti fúzií sa v roku 2005 aktivity presadzovania pravidiel zvýšili v dôsledku súčasného všeobecného trendu rastu aktivity v oblasti fúzií a akvizícií. V tom roku bolo oznámených 313 prípadov fúzií, čo predstavuje zvýšenie o 25 % v porovnaní s rokom 2004. Pri vyšetrovaniach GR pre hospodársku súťaž zohráva čoraz väčšiu úlohu dôkladné vyšetrovanie skutočností. Stredobodom je identifikácia obáv súvisiacich s hospodárskou súťažou, ktoré sa opierajú o dôkladnú ekonomickú analýzu a fakty. Osobitná pozornosť bola venovaná fúziám, ktoré by mohli brániť dosiahnutiu cieľov EÚ v oblasti liberalizácie. Zvyšovanie účinnosti pravidiel hospodárskej súťaže EÚ bolo hlavným cieľom modernizácie, ktorý možno dosiahnuť len zabezpečením správneho fungovania Európskej siete pre hospodársku súťaž (ECN), ktorá spája Komisiu a vnútroštátne orgány hospodárskej súťaže (NCA) členských štátov. Jej hlavným cieľom je zabezpečiť súvislé a jednotné uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže EÚ v rozšírenej EÚ. V tejto súvislosti bola Komisia informovaná podľa článku 11 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1/2003 o takmer 80 prípadoch, pri ktorých vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže (NCA) predpokladal prijatie rozhodnutia v súlade s článkom 81, respektíve 82. GR pre hospodársku súťaž v koordinácii s Generálnym riaditeľstvom pre informačnú spoločnosť zohrávajú dôležitú úlohu pri implementácii regulačného rámca pre elektronické komunikácie prijatého Komisiou v roku 2002, ktorý vychádza zo zásad práva hospodárskej súťaže EÚ. Na základe tohto rámca je GR pre hospodársku súťaž spolu s Generálnym riaditeľstvom pre informačnú spoločnosť zodpovedné za skúmanie oznámení vnútroštátnych orgánov hospodárskej súťaže o regulačných opatreniach na trhoch elektronických komunikácií. V roku 2005 sa GR pre hospodársku súťaž zaoberalo 201 takýmito oznámeniami (viac ako dvojnásobok zodpovedajúceho počtu za rok 2004: 89). Rozhodnutia prijaté Komisiou vo veci týchto oznámení sa v roku 2005 tiež takmer zdvojnásobili v porovnaní s rokom 2004, keď sa zo 64 zvýšili na 117. V roku 2005 sme prijali dôležité kroky aj na zabezpečenie účinnej implementácie rozhodnutí Komisie v oblasti hospodárskej súťaže, čo dokazuje začatie formálneho konania vo veci nedodržania záväzkov v prípade Microsoft (december). Aj v oblasti štátnej pomoci sa suma protizákonnej a nezlučiteľnej štátnej pomoci, ktorej vrátenie sa malo vymôcť na základe rozhodnutí prijatých v období od roku 2000 do polovice roku 2005, znížila. Z celkovej sumy 9,4 mld. eur bolo do konca júna 2005 skutočne vrátených približne 7,9 mld. eur. Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž dosiahlo okrem SAAP výrazný pokrok aj v rámci svojho ambiciózneho procesu prehodnocovania politiky hospodárskej súťaže, ktorý sa zameriava na rozšírenie presadzovania hospodárskej súťaže s cieľom zvýšiť účinnosť pravidiel hospodárskej súťaže EÚ, ako aj podporiť konkurencieschopnosť. Diskusný dokument GR pre hospodársku súťaž o uplatňovaní článku 82 Zmluvy o ES v prípadoch zneužívania postavenia formou vylúčenia z prístupu na trh a prijatie Zelenej knihy o žalobách o náhradu škody prispejú k posilneniu kultúry hospodárskej súťaže v EÚ. Ďalším príkladom je návrh Komisie o zrušení skupinovej výnimky pre združenia lodných dopravcov. Ide o výnimku zo zákazu reštriktívnych obchodných postupov v rámci pravidiel hospodárskej súťaže EÚ. Zrušenie tejto výnimky prinesie prospech vývozcom EÚ, pretože sa znížia prepravné ceny pri udržaní spoľahlivých služieb, čím sa zvýši konkurencieschopnosť priemyslu EÚ. Na záver, GR pre hospodársku súťaž investovalo v roku 2005 značné zdroje aj do podpory iniciatív na zlepšenie regulácie. Zahŕňalo to predovšetkým podrobné skúmanie nových iniciatív Komisiou s cieľom zhodnotiť ich vplyv na hospodársku súťaž, ako aj obhajovanie hospodárskej súťaže vo vzťahu k členským štátom. Tieto činnosti, spolu s prácou v oblasti rozvoja našej vlastnej politiky, prispeli k zlepšeniu účinnosti pravidiel hospodárskej súťaže a k zabezpečeniu transparentnosti a predvídateľnosti pre obchodnú obec a spotrebiteľov. Rok 2005 celkove predstavoval rok výrazného pokroku z hľadiska konsolidácie reformovaného režimu hospodárskej súťaže pre antitrustovú politiku a fúzie, ako aj z hľadiska reformy v oblasti štátnej pomoci. Rok 2005 priniesol výrazný pokrok aj pri implementácii prístupu k problémom hospodárskej súťaže v rámci súčasných nástrojov, ktorý sa viac sústreďuje na účinky a zakladá sa na ekonomickej analýze. Na záver, v roku 2005 GR pre hospodársku súťaž odštartovalo dôležité nové projekty – najmä sektorové vyšetrovania – ktorých výsledky budú viesť v budúcich rokoch k novým iniciatívam, respektíve novým činnostiam v oblasti presadzovania pravidiel. To prinesie prospech spotrebiteľom EÚ, a to fyzickým aj právnickým osobám, a prispeje ku konkurencieschopnosti EÚ. SPRÁVA VYPOČÚVAJÚCEHO ÚRADNÍKA Komisia zriadila pozíciu vypočúvajúceho úradníka s cieľom zveriť vedenie správnych konaní v antitrustových prípadoch a v prípadoch fúzií nezávislej osobe, ktorá má skúsenosti v otázkach hospodárskej súťaže a je bezúhonná, čo sú kvality potrebné z hľadiska objektívnosti, transparentnosti a efektívnosti týchto konaní. Vypočúvajúci úradník vykonáva túto úlohu v súlade so svojim mandátom. Utajenie verzus prístup k spisu v rámci oznámenia o pravidlách prístupu k spisu V roku 2005 vznikli v mnohých prípadoch zložité problémy týkajúce sa prístupu k spisu. Presnejšie povedané, v niektorých prípadoch, v ktorých spisy obsahovali tisíce dokumentov, pre ktoré sa odôvodnene vyžadovalo utajenie, viedli žiadosti o prístup k oneskoreniu v konaní. Vzhľadom na potrebu overiť pri každom dokumente, či uplatnený záujem o prístup na účely práva na obhajobu má prednosť pred utajením, je pre rýchly priebeh konania dôležitá dôkladná príprava prístupu k spisu. Je v záujme všetkých účastníkov, aby konanie postupovalo rýchlo a promptne. Poskytovatelia informácií a osoby žiadajúce o prístup k dôverným informáciám by preto mali zachovávať základné zásady utajenia. Predovšetkým: - Poskytovatelia informácií by mali predkladať žiadosti o utajenie, ktoré sú dostatočne odôvodnené a obmedzujú sa na konkrétne pasáže, pri ktorých možno odôvodnene argumentovať nebezpečenstvom spôsobenia závažnej škody. Musí byť poskytnutá verzia bez dôverných informácií a mal by byť pripojený stručný opis každej vynechanej informácie. Je dôležité, aby verzie bez dôverných informácií a opisy vynechaných informácií boli realizované tak, aby ktorákoľvek strana, ktorá má prístup k spisu, mohla určiť, či by vynechané informácie mohli byť relevantné pre jej obhajobu, a teda či existujú dostatočné dôvody obrátiť sa na Komisiu so žiadosťou o poskytnutie prístupu k príslušným požadovaným informáciám. - Strany, ktoré žiadajú o prístup k dôverným informáciám, by mali predložiť podrobné, zdôvodnené žiadosti, ktoré jasne vyjadrujú ich záujem o konkrétne dokumenty z hľadiska práva na obhajobu. Rozhodnutia vypočúvajúcich úradníkov Vypočúvajúci úradníci prijali v roku 2005 v rámci posudzovania jednotlivých žiadostí o prístup k spisu 13 rozhodnutí podľa článku 8 svojho mandátu, a to v siedmich prípadoch. Podľa článku 8 môžu strany požiadať o prístup k dokumentom, ktoré považujú za dôležité na riadne uplatnenie svojho práva byť vypočutý a ktoré im neboli sprístupnené z dôvodov utajenia. Vypočúvajúci úradník sa môže rozhodnúť zamietnuť prístup k týmto dokumentom, alebo poskytnúť úplný alebo čiastočný prístup. V roku 2005 nemuseli vypočúvajúci úradníci prijať žiadne rozhodnutia podľa článku 9. Podľa tohto článku mandátu vypočúvajúci úradníci rozhodujú, že Komisia môže sprístupniť informácie, aj keď podnik namieta proti takémuto sprístupneniu, ak zistia, že tieto informácie nie sú chránené, alebo ak sa rovnováha medzi záujmom o sprístupnenie informácií a škodou, ktorá by mohla vzísť z ich sprístupnenia, prikloní na stranu sprístupnenia. Proti takémuto rozhodnutiu sa možno odvolať na európske súdy a tento proces sa všeobecne označuje ako konanie Akzo. S cieľom vyhnúť sa ťaživému konaniu zaviedli vypočúvajúci úradníci postup zasielania takzvaných „predbežných listov podľa článku 9“. Týmito listami sú podniky informované o predbežnom stanovisku vypočúvajúcich úradníkov pred prijatím konečného a právne záväzného rozhodnutia podľa článku 9. V roku 2005 bolo zaslaných niekoľko takýchto listov. Rozsah spisu prípadu Počas roku 2005 vypočúvajúci úradníci uznali, že v súlade s judikatúrou by strany mali byť oprávnené získať na základe žiadosti prístup k všetkým dokumentom, ktoré sa objektívne týkajú údajného porušenia, s výhradou štandardných výnimiek z dôvodu utajenia alebo internej povahy príslušných dokumentov. Príslušné oddelenia Komisie majú však určitý priestor, aby rozhodli o spojení vyšetrovaní, ktoré považujú za dostatočne navzájom súvisiace. Na základe objektívnych dôvodov môžu príslušné oddelenia Komisie dospieť k rozhodnutiu, že komplexná a dôkladná analýza protisúťažného správania vyžaduje, respektíve nevyžaduje súčasný prieskum iných produktových alebo geografických trhov. Správy vypočúvajúcich úradníkov a ústne vypočutia Vypočúvajúci úradníci vypracovali v roku 2005 predbežné, respektíve konečné správy v troch prípadoch fúzií a dvanástich antitrustových prípadoch; pri niektorých z nich sa vypočutia uskutočnili v roku 2004. V roku 2005 bola zaregistrovaná žiadosť o ústne vypočutie v ôsmich antitrustových prípadoch. V prípadoch fúzií sa neuskutočnili žiadne vypočutia. Klesajúci záujem o ústne vypočutie v prípadoch fúzií môže byť odrazom priania strán využiť obmedzený dostupný čas na rokovanie o nápravných opatreniach, namiesto spochybňovania hodnotenia Komisie pred väčším okruhom subjektov, do ktorého môžu patriť aj spoločnosti namietajúce voči koncentrácii. Postup pre ústne vyhlásenia V roku 2005 sa zaviedol nový postup na zabezpečenie, aby podniky, ktoré si želajú spolupracovať s Komisiou na základe oznámenia o zhovievavosti (leniency), neboli od tejto spolupráce odradené obavou, že dôjde k sprístupneniu dokumentov v občianskoprávnom konaní o náhradu škody v jurisdikciách krajín nepatriacich do EÚ. To znamená, že ostatní členovia podozrievanej kartelovej dohody nemajú prístup k vyhláseniam podnikov zvyčajným spôsobom (to znamená prostredníctvom CD-ROM/DVD alebo vo forme vytlačených dokumentov). Namiesto toho si strany môžu urobiť poznámky zo záznamu vyhlásení žiadateľa o zhovievavosť. I – Antitrustová politika – články 81, 82 a 86 Zmluvy o ES A – Legislatívne, interpretačné a procedurálne pravidlá 1. ZNEUžÍVANIE DOMINANTNÉHO POSTAVENIA 1. Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž vydalo 19. decembra diskusný dokument o uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže EÚ v prípadoch zneužívania dominantného postavenia (článok 82 Zmluvy o ES)[1]. Tento diskusný dokument je určený na podporu diskusie o tom, ako najlepšie chrániť trhy EÚ pred konaním dominantných spoločností zameraným na bránenie v prístupe na trh, ktoré by mohlo obmedziť zostávajúce konkurenčné tlaky na trhoch. Tento dokument navrhuje rámec pre pokračovanie nekompromisného presadzovania článku 82 Zmluvy o ES. Vychádza pritom z ekonomickej analýzy vykonanej v nedávnych prípadoch a stanovuje možnú metodiku hodnotenia najbežnejších postupov zneužívania, ako je napríklad stanovenie neúmerne nízkej ceny, motivovanie kupujúceho na nákup jednej značky (single branding), viazanie produktov a odmietnutie poskytnutia dodávky. Ďalšie formy zneužívania, ako diskriminačné a vykorisťovateľské správanie, budú predmetom ďalšej práce Komisie v roku 2006. Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž vyzvalo na zasielanie pripomienok k tomuto diskusnému dokumentu do 31. marca 2006. 2. Článok 82 Zmluvy o ES zakazuje zneužívanie dominantného postavenia. Zneužívanie sa vo všeobecnosti rozdeľuje na zneužívanie postavenia formou vylúčenia konkurentov z prístupu na trh (exclusionary abuse – vylučovacie zneužívanie) a na zneužívanie trhovej sily (exploitative abuse – vykorisťovateľské zneužívanie), pri ktorom dominantný podnik využíva svoju trhovú silu napríklad prostredníctvom účtovania nadmerných cien. Tento diskusný dokument sa zaoberá len zneužívaním postavenia formou vylúčenia z prístupu na trh. 3. V dokumente sa opisuje všeobecný rámec pre analýzu takéhoto vylučovacieho konania dominantného podniku. Ak sa na trhu nachádza dominantný podnik, hospodárska súťaž na tomto trhu je už slabá. Predmetom pravidiel hospodárskej súťaže je preto zabrániť takému konaniu tohto dominantného podniku, ktoré nesie riziko ešte väčšieho oslabenia hospodárskej súťaže a poškodenia spotrebiteľov, bez ohľadu na to, či škoda môže nastať v krátkodobom, strednodobom alebo dlhodobom horizonte. Pri konaní spočívajúcom v cenových úpravách (napríklad zľavy) dokument skúma, či sa za protiprávne má považovať len konanie, ktoré prináša riziko vylúčenia rovnako efektívnych konkurentov. Dokument tiež skúma, či by sa efektívnosť mala zohľadniť podľa článku 82 Zmluvy o ES, a ak áno, ako. Ak sa má zohľadniť, uplatňovaná efektívnosť by mala prevážiť obmedzujúci vplyv príslušného konania. 4. Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž vedie rozsiahle rokovania o diskusnom dokumente. Už ho prerokovalo v rámci Európskej siete pre hospodársku súťaž a začalo konzultácie aj s verejnosťou. Ako súčasť tohto konzultačného procesu uskutoční Komisia na jar 2006 verejné vypočutie o zneužívaní dominantného postavenia a najmä o navrhovanom rámci uvedenom v diskusnom dokumente. 2. Dohody a zosúladené postupy 2.1. Nariadenia o skupinovej výnimke v doprave 2.1.1. Námorná doprava Zrušenie nariadenia Rady (EHS) č. 4056/86 – Skupinová výnimka pre združenia lodných dopravcov 5. Komisia prijala 14. decembra návrh[2] nariadenia Rady, ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 4056/86 o uplatňovaní článkov 81 a 82 Zmluvy o ES na námornú dopravu[3]. Rada rozhodne o tomto návrhu kvalifikovanou väčšinou po konzultovaní s Európskym parlamentom. 6. Cieľom je zrušiť skupinovú výnimku pre združenia lodných dopravcov, ktorá umožňuje lodným spoločnostiam organizovaným v združeniach určovať ceny za prepravu a regulovať kapacitu. Po trojročnom skúmaní bolo vypracované hodnotenie dosahu, z ktorého vyplýva, že združenia lodných dopravcov nespĺňajú štyri kumulatívne podmienky článku 81 ods. 3 a že zrušenie skupinovej výnimky by mohlo znížiť ceny dopravy, a pritom zachovať spoľahlivé služby a zvýšiť konkurencieschopnosť európskeho priemyslu, najmä vývozcov z EÚ. Pri ustanoveniach týkajúcich sa skupinovej výnimky pre združenia lodných dopravcov počíta návrh s dvojročným prechodným obdobím, ktoré by začalo plynúť odo dňa prijatia nariadenia Radou. 7. Cieľom tohto návrhu je tiež zmeniť nariadenie Rady (ES) č. 1/2003[4] rozšírením jeho rozsahu pôsobnosti na kabotáž a služby trampových lodí, čo by viedlo k uplatneniu rovnakých všeobecných vykonávacích pravidiel hospodárskej súťaže pre všetky sektory hospodárskej činnosti. 8. Komisia zamýšľa vydať v roku 2007 príslušné usmernenia o hospodárskej súťaži v sektore námornej dopravy s cieľom prispieť k hladkému prechodu na režim neobmedzenej hospodárskej súťaže. Predĺženie, zmeny a doplnenia nariadenia Komisie (ES) č. 823/2000 – nariadenie o skupinovej výnimke pre konzorciá 9. Komisia prijala 20. apríla nariadenie (ES) č. 611/2005, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie o skupinovej výnimke pre spoločnosti pravidelnej lodnej dopravy (konzorciá)[5]. Predlžuje platnosť nariadenia Komisie (ES) č. 823/2000 do 25. apríla 2010 a zavádza dve menšie zmeny a doplnenia. Tieto zmeny a doplnenia poskytujú členom konzorcia právo odstúpiť od dohody o konzorciu bez finančnej pokuty po začiatočnom období nie dlhšom ako 24 mesiacov, čo v porovnaní s predchádzajúcim režimom predstavuje predĺženie o 6 mesiacov. Okrem toho sa toto začiatočné obdobie teraz uplatňuje aj v prípade, keď sa strany existujúcej dohody dohodnú, že vynaložia veľké nové investície do služieb námornej dopravy poskytovaných konzorciom. Tieto investície musia predstavovať aspoň polovicu celkových investícií vynaložených členmi konzorcia. Jedna zo základných podmienok pre výnimku - existencia účinnej cenovej konkurencie v rámci konzorcia - bola zmenená. Pri dokazovaní existencie takejto konkurencie sa teraz môžu zohľadňovať aj „jednotlivé tajné zmluvy“. 10. Skupinová výnimka pre konzorciá je úzko spojená so skupinovou výnimkou pre združenia lodných dopravcov (nariadenie Rady (EHS) č. 4056/86). V dôsledku úzkych väzieb medzi týmito dvoma skupinovými výnimkami Komisia dospela k záveru, že nie je potrebné ani vhodné zavádzať výrazné zmeny v prípade skupinovej výnimky pre konzorciá pred ukončením preskúmania nariadenia Rady (EHS) č. 4056/86. 2.1.2. Letecká doprava Nahradenie nariadenia Komisie o skupinovej výnimke (EHS) č. 1617/93 11. Komisia pokračovala v konzultačnom procese, ktorý sa začal v roku 2004 a týka sa revízie nariadenia Komisie (EHS) č. 1617/93[6], a 2. marca uverejnila dokument, v ktorom sa analyzujú príspevky získané v súvislosti s konzultáciou. 12. Dňa 15. novembra Komisia prijala predbežný návrh nariadenia o skupinovej výnimke s cieľom nahradiť nariadenie Komisie (EHS) č. 1617/93. Tento návrh by mal prerokovať Poradný výbor pre obmedzujúce postupy a zneužívanie dominantného postavenia. V predbežnom návrhu nariadenia o skupinovej výnimke sa stanovuje, že: 13. na konzultácie o sadzbách za prepravu cestujúcich v leteckých službách v rámci EÚ by sa mala vzťahovať skupinová výnimka do 31. decembra 2006; táto výnimka nebude po tomto dátume predĺžená, 14. na konzultácie o prideľovaní prevádzkových intervalov a plánovaní letových poriadkov by sa mala vzťahovať skupinová výnimka do 31. decembra 2006; táto výnimka nebude po tomto dátume predĺžená, 15. na konzultácie o sadzbách za služby osobnej leteckej dopravy medzi EÚ a tretími krajinami by sa mala vzťahovať skupinová výnimka do 31. decembra 2008, s výhradou povinností nahlasovania údajov. 16. Súbežne s prípravou nového nariadenia o skupinovej výnimke sa útvary Komisie zúčastnili na konzultáciách s asociáciou IATA a jednotlivými leteckými spoločnosťami o budúcnosti prepojenia leteckých liniek. 2.2. Nariadenie o skupinovej výnimke v oblasti distribúcie motorových vozidiel Na ustanovenia o predajnom mieste v dohodách o distribúcii vozidiel sa už viac nebude uplatňovať skupinová výnimka 17. Dňa 1. októbra nadobudla účinnosť posledná časť Komisiou realizovanej reformy pravidiel hospodárskej súťaže vzťahujúcich sa na distribúciu motorových vozidiel: na „ustanovenia o predajnom mieste“ uvedené v distribučných zmluvách medzi výrobcami a predajcami vozidiel sa teraz už nevzťahuje nariadenie Komisie o skupinovej výnimke pre motorové vozidlá (ES) č. 1400/2002. Ustanovenia o predajnom mieste sú ustanovenia v dohodách o distribúcii automobilov, ktoré priraďujú predajcovi určité hlavné predajné miesto a zakazujú mu prevádzkovať ďalšie predajné alebo dodacie miesta v iných lokalitách. 18. Toto nové pravidlo sa týka osobných áut a ľahkých úžitkových vozidiel. Nevzťahuje sa na exkluzívne distribučné systémy alebo dohody, ktoré majú len minimálny vplyv na trh[7]. V prípade selektívnych distribučných dohôd toto nové pravidlo znamená, že ustanovenia o predajnom mieste, ktoré zakazujú predajcom otvárať ďalšie predajné alebo dodacie miesta, nebudú patriť do „bezpečného pásma“ vytvoreného nariadením o skupinovej výnimke. 19. Zavedením nového pravidla sa sledujú dva základné politické ciele[8]: 20. zmenšiť územné obmedzenia, aby spotrebitelia mohli profitovať z účinnej hospodárskej súťaže medzi predajcami, najmä v cenách, a v oblastiach, v ktorých nemajú reálnu možnosť vyberať si medzi predajcami tej istej značky a 21. uľahčiť rozvoj inovačných foriem distribúcie, napríklad predajní predávajúcich viac značiek. 22. Komisia pri prehodnocovaní ustanovení o predajnom mieste podľa článku 5 nariadenia venovala väčší priestor individuálnemu hodnoteniu, teda posudzovaniu vzhľadom na konkrétny prípad, či ustanovenie spĺňa všetky podmienky vyžadované na uznanie oprávnenosti výnimky podľa článku 81 ods. 3. Najpravdepodobnejšie potenciálne pozitívne účinky ustanovení o predajnom mieste v selektívnych distribučných systémoch sú, že môžu zabrániť parazitovaniu na investičnom a reklamnom úsilí etablovaných predajcov. 23. Pokiaľ ide o prvý druh ustanovení o predajnom mieste uvedených v nariadení – t. j. ustanovení zakazujúcich zakladanie ďalších predajných miest – ťažko si možno predstaviť, ako by výrobcovia automobilov mohli vyžadovať obmedzenie ďalších predajní s cieľom vyhnúť sa parazitovaniu. Nariadenie povoľuje výrobcom vyžadovať, aby vedľajšie predajne spĺňali všetky kvalitatívne normy vzťahujúce sa na obchodné zastúpenie v oblasti, v ktorej sa má predajňa otvoriť, a vopred preveriť toto spĺňanie. To zvyčajne zabráni nebezpečenstvu nepoctivého parazitovania na investičnom a reklamnom úsilí existujúcich predajcov. Okrem toho je nepravdepodobné, že vedľajšie predajne zvýšia transakčné a logistické náklady výrobcov áut, keďže účinná zmluva s predajcom bude naďalej určovať kam musí výrobca áut dodávať autá objednané predajcom. To znamená, že ak predajcovia otvoria vedľajšiu predajňu v inom členskom štáte, nie je potrebná ďalšia zmluva s miestnym dovozcom, hoci výrobca áut môže samozrejme delegovať na miestneho dovozcu také funkcie, ako kontrola súladu s kvalitatívnymi kritériami. Podmienky nákupu a ciele predaja zostanú také, aké boli určené v súlade s existujúcou zmluvou o obchodnom zastúpení. 24. Pokiaľ ide o druhý druh ustanovení o predajnom mieste uvedených v nariadení − t. j. ustanovení zakazujúcich predajcom zriaďovať ďalšie dodacie miesta − osobitná analýza podľa článku 81 Zmluvy o ES by mohla s vyššou pravdepodobnosťou viesť k odlišnému výsledku. Mohlo by existovať väčšie riziko, že takéto dodacie miesta budú zneužité alebo využité na parazitovanie na investičnom a marketingovom úsilí a na dobrom mene predajcu etablovaného na cieľovom území. V praxi platí, že ak sa dodacie miesta používajú de facto na realizáciu „predaja“ (na rozdiel od výhradne iba „služieb odovzdania”), výrobca by mohol úspešne uplatniť výnimku podľa článku 81 ods. 3 za predpokladu, že obmedzenie otvorenia dodacích miest je jediným spôsobom zabránenia takémuto riziku parazitovania, ktoré by mohlo viesť k destabilizácii jeho distribučnej siete. 3. PROCEDURÁLNE PRAVIDLÁ 3.1. Prístup k spisu 25. Komisia prijala 13. decembra oznámenie o pravidlách prístupu k spisu Komisie v prípadoch antitrustových opatrení a v prípadoch fúzií[9]. Toto oznámenie stanovuje rámec pre uplatňovanie práva na prístup k spisu v súlade s ustanoveniami výslovne uvedenými v oznámení. Nevzťahuje sa na možnosť poskytnutia dokumentov v súvislosti s inými konaniami. Právo prístupu k spisu uvedené v oznámení – ktoré je odlišné od všeobecného práva na prístup k dokumentom podľa nariadenia (ES) č. 1049/2001[10] – umožňuje, aby osoby, ktorým Komisia adresovala vyhlásenie o námietkach, mohli účinne uplatniť svoje právo na obhajobu. 26. Účelom oznámenia – ktoré nahrádza oznámenie o prístupe k spisu prijaté v roku 1997 – je zlepšiť transparentnosť a jasnosť postupu Komisie pri spracovaní žiadosti o prístup k spisu v prípadoch antitrustových konaní a v prípadoch fúzií. Na tento účel sa v oznámení stanovuje, že adresáti námietok Komisie majú právo prístupu k spisu buď v elektronickej alebo papierovej forme, a uvádza sa tu, kedy sa stranám poskytne prístup k spisu. Ďalej sa stanovuje, že „spis Komisie“ obsahuje všetky dokumenty spojené s konkrétnym konaním, ktoré viedlo k vyhláseniu o námietkach zo strany Komisie. Interné dokumenty Komisie (ktoré obsahujú dokumenty vymenené s členskými štátmi), obchodné tajomstvá a iné dôverné informácie však nie sú stranám prístupné. Pojem interné dokumenty zahŕňa – podľa výkladu Komisie - v zásade všetku korešpondenciu medzi Komisiou a jej externými expertmi. Výsledky štúdie objednanej v súvislosti s konaním, ako aj dokumenty, ktoré sú potrebné na pochopenie metodiky uplatňovanej v tejto štúdii alebo na testovanie jej technickej správnosti, sú však prístupné. 27. Oznámenie obsahuje dôkladný opis postupov pri nakladaní s dôvernými informáciami a postupov realizácie prístupu k spisu. Uvádza sa v ňom aj postup riešenia rozporov týkajúcich sa nárokov na utajenie, vrátane úlohy vypočúvajúceho úradníka. 28. Oznámenie sa vzťahuje aj na súvisiacu otázku prístupu ku konkrétnym dokumentom pre navrhovateľov v antitrustových konaniach a pre iné strany zúčastnené na konaniach súvisiacich s koncentráciami. Toto právo je však rozsahom obmedzenejšie ako právo prístupu k spisu. 3.2. Nakladanie s informáciami o trhu a so sťažnosťami 29. Komisia si cení informácie poskytované podnikmi a spotrebiteľmi, keďže tieto informácie pomáhajú zabezpečiť účinné presadzovanie pravidiel hospodárskej súťaže. Komisia víta informácie o oblastiach, v ktorých trh nefunguje dobre, a o pravdepodobných porušeniach pravidiel hospodárskej súťaže. 30. Tieto informácie možno poskytnúť Komisii rôznymi spôsobmi: 31. Oznámeniam o trestnom čine a žiadostiam o zhovievavosť[11] sa prisudzuje najvyššia priorita. Kartelové dohody sú najzávažnejšou formou činnosti zameranej proti hospodárskej súťaži a Komisia venuje značné zdroje na realizáciu opatrení namierených proti týmto dohodám. 32. Informácie o trhu[12] sú vždy vítané, či už v konkrétnom prípade vedú k vyšetrovaniu alebo nie. Komisia si môže vytvoriť jasnú predstavu o trhu len získaním rôznych informácií z rôznych zdrojov. 33. Vítané sú aj oficiálne sťažnosti[13] týkajúce sa otázok patriacich do sféry záujmu Spoločenstva, ktoré obsahujú primerané základné informácie. Mnohé dôležité rozhodnutia Komisie by zrejme nebolo možné prijať bez informácií poskytnutých navrhovateľom a bez ich aktívnej podpory. Zvyčajne je pred podaním formálnej sťažnosti užitočné kontaktovať Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž. Neformálne kontakty pred podaním sťažnosti umožnia uskutočniť včasné rokovania o informáciách dostupných pre potenciálneho navrhovateľa a môžu pomôcť objasniť, či by prípad mohol pre Komisiu predstavovať prioritu. 34. Každý z týchto spôsobov poskytovania informácií je dôležitý a môže mať za následok podniknutie opatrení na podporu presadzovania právnych predpisov. Komisia preto starostlivo zváži každé oznámenie a odpovie naň. Rámček 1: Články 81 a 82 Zmluvy o ES – Záujem Spoločenstva na vyšetrovaní obvinení z porušenia pravidiel a na určovaní priorít Komisia vyzýva navrhovateľov, aby pred podaním formálnej sťažnosti Komisii zohľadnili tieto faktory. Vnútroštátne orgány hospodárskej súťaže a súdy členských štátov Pri posudzovaní, či Komisii zaslať formálnu sťažnosť by spotrebitelia a podniky mali mať na pamäti, že orgány hospodárskej súťaže členských štátov takisto uplatňujú právne predpisy EÚ upravujúce pravidlá hospodárskej súťaže a pracujú spolu s Komisiou v Európskej sieti pre hospodársku súťaž (ECN). Potenciálni navrhovatelia by preto mali zvážiť, či prípad nemôže vyšetriť orgán hospodárskej súťaže členského štátu. Ak má napríklad predpokladané porušenie pravidiel vplyv na hospodársku súťaž najmä na území jedného členského štátu, môže mať vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže (NCA) záujem ujať sa prípadu. Ak aj prípad má vplyv na hospodársku súťaž vo viac ako jednom členskom štáte, môžu NCA navzájom spolupracovať pri získavaní dôkazov v prípade porušenia hospodárskej súťaže a prípad potom môžu vyšetrovať orgány hospodárskej súťaže dvoch alebo troch členských štátov. Podrobnejšie usmernenia o deľbe práce v ECN sú k dispozícii na internetovej stránke Komisie[14]. Potenciálni navrhovatelia by takisto mali zvážiť podanie žaloby na vnútroštátny súd. Mnoho prípadov môžu primerane riešiť vnútroštátne súdy vrátane nárokov týkajúcich sa plnenia zmluvných povinností, uplatnenia občiansko-právneho postihu vyplývajúceho z ustanovenia o neplatnosti uvedeného v článku 81 ods. 2 alebo žiadostí o predbežné opatrenia.[15]. Komisia intenzívne podporuje aj právo subjektov poškodených konaním zameraným proti hospodárskej súťaži domáhať sa odškodnenia pred vnútroštátnymi súdmi[16] a vydala Zelenú knihu[17], v ktorej sa uvádzajú možnosti, ako zjednodušiť konania v prípadoch žalôb o náhradu škody. Priority Každý potenciálny navrhovateľ, ktorý zvažuje podanie formálnej sťažnosti Komisii, by mal mať tiež na pamäti, že hoci Komisia pristupuje ku všetkým poskytnutým informáciám veľmi seriózne, nemá zdroje na preskúmanie každého problému, ktorý je jej predložený. Komisia musí stanoviť priority a sústrediť svoje obmedzené zdroje na vyšetrovanie a súdne stíhanie najzávažnejších porušení a na spracovanie prípadov, ktoré sú dôležité pre rozvoj politiky hospodárskej súťaže EÚ a na zabezpečenie dôsledného uplatňovania článkov 81/82 Zmluvy o ES[18]. Komisia na základe informácií, ktoré má k dispozícii, uplatňuje podľa vhodnosti pre jednotlivý prípad jedno alebo viaceré z nasledujúcich kritérií s cieľom rozhodnúť, či existuje, alebo neexistuje dostatočný záujem Spoločenstva na dôkladnom vyšetrení sťažnosti[19]: rozsah ovplyvnenia fungovania hospodárskej súťaže na vnútornom trhu, ktorý je vyjadrený najmä: geografickým rozsahom konania, ktoré je predmetom sťažnosti, alebo ekonomickou významnosťou konania, ktoré je predmetom sťažnosti, alebo veľkosťou trhu, respektíve dôležitosťou pre konečných spotrebiteľov príslušných výrobkov alebo dôležitosťou konania, ktoré je predmetom sťažnosti, alebo trhovým postavením podnikov, proti ktorým je sťažnosť adresovaná, alebo celkovým fungovaním príslušného trhu, miera zložitosti požadovaného vyšetrovania, pravdepodobnosť dokázania porušenia, a či uvedené aspekty sú opodstatnením pre dôkladné vyšetrovanie, možnosť navrhovateľa predložiť prípad pred vnútroštátny súd v členskom štáte, pri zohľadnení najmä tej skutočnosti, či prípad je alebo už bol predmetom uplatňovania práva v súkromnoprávnej oblasti (private enforcement), alebo je takej povahy, že ho možno primerane riešiť týmto spôsobom, vhodnosť vyšetrovania na základe jedinej sťažnosti, ktorá sa týka konkrétnej(-ych) právnej(-ych) otázky(-ok), ktorú(-é) Komisia už skúma v jednom prípade alebo vo viacerých iných prípadoch, alebo ktoré už skúmala, respektíve ktoré sú predmetom konania pred súdmi Spoločenstva, ukončenie alebo zmena konania, ktoré je predmetom sťažnosti, najmä ak rozhodnutím Komisie podľa článku 9 nariadenia (ES) č. 1/2003 nadobudli záväzky záväzný charakter, alebo ak podnik(-y), ktorého(-ých) sa sťažnosť týka, zmenil(-i) svoje konanie z iných dôvodov, za predpokladu, že žiadne výrazné pretrvávajúce vplyvy zamerané proti hospodárskej súťaži ani závažnosť údajného(-ých) porušenia(-í) nie sú dôvodom, aby sa sťažnosť napriek ukončeniu alebo zmene konania označila za záujem Spoločenstva, dôležitosť iných oblastí právnych predpisov Spoločenstva alebo vnútroštátnych právnych predpisov, ktorých sa konanie uvedené v sťažnosti dotýka, v porovnaní s dôležitosťou obáv v súvislosti s hospodárskou súťažou vyjadrených v sťažnosti. Tieto kritériá sa uplatňujú flexibilnou formou. Nie je možné určiť abstraktné pravidlá, kedy by bolo alebo nebolo správne, aby Komisia konala. Vždy budú existovať faktory neuvedené v odsekoch vyššie, ktoré môžu zvýšiť alebo znížiť úroveň priority konkrétneho prípadu. Komisia sa môže prípadu venovať aj vtedy, keď tento nepatrí do sféry záujmu Spoločenstva. Ak sa však Komisia domnieva, že neexistuje dostatočný záujem Spoločenstva, ktorý bol opodstatnením dôkladného vyšetrovania, sťažnosť zvyčajne zamietne s odkazom na jedno alebo viac kritérií. Komisia sa snaží do štyroch mesiacov od prijatia sťažnosti informovať navrhovateľov o tom, či má alebo nemá v úmysle prípad vyšetrovať. | - 4. Podrobné skúmanie právnych predpisov EÚ z hľadiska hospodárskej súťaže 35. Hlavným opatrením stanoveným v Lisabonskej stratégii, ktorá bola opätovne odštartovaná 22. – 23. marca, bolo zlepšiť regulačné prostredie na úrovni EÚ, ako aj na vnútroštátnej úrovni s cieľom zlepšiť hospodársku súťaž. Práca zameraná na dosiahnutie „lepšej regulácie“ začala v roku 2002 v rámci Akčného plánu Komisie, ktorý bol revidovaný 16. marca. Ten zahŕňa všetky neuzavreté legislatívne návrhy EÚ, existujúce pravidlá (zjednodušenie) a nové legislatívne a politické návrhy. V súlade s týmto Akčným plánom Komisia prijala v júni revidované usmernenia nazvané, Usmernenia o hodnotení vplyvu[20], ktoré sa vzťahujú na všetky legislatívne a politické iniciatívy zahrnuté v ročnom pracovnom programe Komisie. V týchto hodnoteniach sa skúmajú alternatívne možnosti riešenia stanoveného problému a hodnotí sa ich ekonomický, environmentálny a sociálny vplyv. 36. Usmernenia o hodnotení vplyvu uznávajú, že „silná hospodárska súťaž v priaznivom obchodnom prostredí je hlavným faktorom pôsobiacim na rast a konkurencieschopnosť”[21]. Podrobné skúmanie hospodárskej súťaže preto predstavuje neoddeliteľnú súčasť hodnotenia vplyvu. Usmernenia o hodnotení vplyvu uvádzajú – nie vyčerpávajúco – druhy návrhov, ktoré je potrebné podrobne skúmať z hľadiska možných negatívnych vplyvov na hospodársku súťaž (napríklad pravidlá, týkajúce sa liberalizovaných sieťových odvetví; opatrenia, ktoré majú vplyv na prekážky vstupu na trh a odchodu z trhu; výnimky z pravidiel hospodárskej súťaže atď.)[22]. 37. Základný „test hospodárskej súťaže“ uplatňovaný v súvislosti s podrobným skúmaním politiky hospodárskej súťaže, vyvoláva už na začiatku dve základné otázky. Po prvé: aké obmedzenia hospodárskej súťaže môžu priamo alebo nepriamo vyplývať z návrhu (vytvára obmedzenia pre vstup na trh, má vplyv na konanie podnikov atď.)? Po druhé: sú k dispozícii menej reštriktívne prostriedky na dosiahnutie príslušného politického cieľa? Podrobné skúmanie hospodárskej súťaže môže viesť k výberu menej reštriktívnych regulačných metód alebo trhových metód na dosiahnutie určitých cieľov politiky, čim sa zabráni zbytočným alebo neprimeraným obmedzeniam hospodárskej súťaže. To je v záujme spotrebiteľov, ako aj priemyslu. 5. Zelená kniha o žALOBÁCH O NÁHRADU šKODY PRE PORUšENIE ANTITRUSTOVÝCH PRAVIDIEL ES 38. Pravidlá hospodárskej súťaže stanovené v článkoch 81 a 82 Zmluvy o ES môžu presadzovať orgány hospodárskej súťaže (public enforcement - uplatňovanie práva vo verejnoprávnej oblasti), ako aj súkromný subjekt podaním žaloby na vnútroštátny súd (private enforcement - uplatňovanie práva v súkromnoprávnej oblasti). Jedným z cieľov modernizácie antitrustových pravidiel ES bolo oživenie úlohy vnútroštátnych súdov a vnútroštátnych orgánov hospodárskej súťaže (NCA) pri presadzovaní týchto pravidiel. Nariadenie (ES) č. 1/2003 zdôrazňuje spoločnú zodpovednosť Komisie, vnútroštátnych súdov a NCA v tomto ohľade a stanovuje nástroje potrebné na dosiahnutie silnejšieho a jednotného presadzovania antitrustových pravidiel ES. Pokiaľ ide o uplatňovanie pravidiel vo verejnoprávnej oblasti, Komisia a NCA v súčasnosti tesnejšie spolupracujú v rámci ECN (Európska sieť pre hospodársku súťaž) s cieľom uplatňovať antitrustové pravidlá ES. Pokiaľ ide o uplatňovanie pravidiel v súkromnoprávnej oblasti, nariadenie (ES) č. 1/2003 zrušilo monopol Komisie na uplatňovanie článku 81 ods. 3, čím poskytlo vnútroštátnym súdom právomoc na uplatňovanie článkov 81 a 82 Zmluvy o ES v celom rozsahu. Tieto vnútroštátne súdy majú výhradnú právomoc prideľovať poškodeným náhradu škody vzniknutú z dôvodu porušenia práva hospodárskej súťaže. 39. Žaloby o náhradu škody pre porušenie antitrustových pravidiel sú ústrednou témou Zelenej knihy prijatej Komisiou 19. decembra[23]. Komisia má záujem podporiť tento druh žalôb, ktorých bolo doteraz veľmi málo[24], pretože slúžia dvojakému účelu. Žaloby o náhradu škody nielen umožňujú poškodeným z dôvodu porušenia antitrustového práva ES získať náhradu, ale vytvárajú aj dodatočný stimul pre podniky, aby sa antitrustové pravidlá ES dodržiavali. Žaloby o náhradu škody nielen posilňujú účinky zistení orgánov hospodárskej súťaže v súvislosti s porušením hospodárskej súťaže, ale mali by byť aj nezávislým prostriedkom presadzovania. Uplatňovanie antitrustových pravidiel ES v súkromnoprávnej oblasti sa tak stáva nástrojom na rozšírenie rozsahu presadzovania článkov 81 a 82 Zmluvy o ES. Okrem toho sú jednotlivé podniky alebo spotrebitelia v Európe takto priamo zapojení do presadzovania pravidiel hospodárskej súťaže, keďže sú schopní účinne podať žalobu o náhradu škody. Takáto skúsenosť z prvej ruky priamo zvyšuje významnosť pravidiel hospodárskej súťaže pre podniky a spotrebiteľov. Zvyšovaním úrovne presadzovania antitrustových pravidiel ES prispievajú žaloby o náhradu škody k dodržiavaniu týchto pravidiel, a tým k účinnej hospodárskej súťaži v Európe. Predstavujú preto dôležitý nástroj na vytvorenie a udržanie konkurencieschopnej ekonomiky, čo predstavuje kľúčový prvok Lisabonskej stratégie, ktorej cieľom je zabezpečiť, aby hospodárstvo Európskej únie rástlo a vytváralo pracovné príležitosti pre občanov Európy. 40. Súdny dvor vo svojom rozhodnutí z roku 2001 vo veci Courage/Crehan potvrdil, že poškodení z dôvodu porušenia antitrustových pravidiel ES majú právo žiadať náhradu škody a že členské štáty musia zabezpečiť procedurálny rámec, ktorý umožňuje účinný systém nápravy[25]. Hlavným cieľom Zelenej knihy je určiť najdôležitejšie prekážky účinnejšieho systému žalôb o náhradu škody a stanoviť rôzne možnosti ďalších úvah a možných opatrení na uľahčenie podania žalôb o náhradu škody za porušenie antitrustového práva ES. 41. Zelená kniha venuje pozornosť mnohým kľúčovým otázkam, ako sú najmä prístup k dôkazom, nevyhnutnosť dokázania viny, výpočet náhrady škody, možnosť uplatniť obhajobu založenú na „prenesení“, právo nepriameho odberateľa podať žalobu, možnosť skupinovej a kolektívnej žaloby, náklady spojené s konaním vo veci žaloby, koordinácia verejnoprávneho a súkromnoprávneho presadzovania a pravidlá týkajúce sa súdnej príslušnosti a aplikovateľného práva. 42. Účelom Zelenej knihy je vyvolať diskusiu, ako zvýšiť počet úspešných žalôb o náhradu škody týkajúcich sa porušenia antitrustových pravidiel ES. Komisia na základe odpovedí prijatých v nadväznosti na Zelenú knihu zhodnotí, aké prípadné opatrenia sú potrebné pre ďalšiu podporu týchto žalôb. B – Uplatňovanie článkov 81, 82 a 86 1. ENERGETIKA, SUROVINOVÝ PRIEMYSEL, CHEMICKÝ PRIEMYSEL A FARMACEUTIKÁ 1.1. Energetika Vyšetrovanie v sektore plynárenstva a elektriny 43. Pokiaľ ide o uplatňovanie antitrustových pravidiel EÚ v sektore energetiky, jediným z najdôležitejších opatrení prijatých v roku 2005 bolo začatie vyšetrovania v sektore plynárenstva a elektriny. Dňa 13. júna Komisia prijala rozhodnutie[26], ktorým začala vyšetrovanie v sektore plynárenstva a elektriny v súlade s jej právomocou podľa článku 17 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003. Zdôvodnenie vyšetrovania v sektore bolo uvedené v oznámení komisárky pre hospodársku súťaž po dohode s komisárom pre energetiku[27]. 44. Vyšetrovanie v sektore je súčasťou úsilia Komisie na oživenie Lisabonskej stratégie s jej cieľmi podpory hospodárskeho rastu, zvýšenia zamestnanosti a transformácie Európskej únie na „najviac konkurencieschopnú a dynamickú ekonomiku na svete opierajúcu sa o vedomosti“. Aby zadala Lisabonskej stratégii opäť správny smer, rozhodla sa Komisia aktívnejšie presadzovať uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže, najmä prostredníctvom dôkladných vyšetrovaní v sektoroch, s cieľom zabezpečiť otvorené a konkurencieschopné trhy v Európe, najmä v sektore energetiky[28]. 45. Vyšetrovania sa sústreďujú na nedávno liberalizované sektory elektriny a plynárenstva. Integrácia trhu bola neuspokojivo pomalá a zatiaľ výrazne neznížila často vysoké úrovne koncentrácie, ktoré sú charakteristické pre oba sektory. Výrazné zvýšenia cien nastali v rokoch 2004 a 2005 a odberatelia sa vo väčšej miere sťažovali na neschopnosť zabezpečiť od dodávateľov konkurenčné ponuky. Tieto prvky poukázali na skutočnosť, že trhy nefungujú optimálne, a dokázali oprávnenosť začatia vyšetrovania podľa článku 17 nariadenia (ES) č. 1/2003 a využitie nástrojov na vyšetrovanie, ktoré má Komisia k dispozícii. 46. V sektore elektriny sa vyšetrovanie sústreďuje na mechanizmy tvorby cien na veľkoobchodných trhoch s elektrinou, na výrobu a dodávky elektriny a na faktory, ktoré sú určujúce pre expedičné a ponukové stratégie výrobcov. Osobitný dôraz sa kladie na to, či výrobcovia elektriny majú značnú trhovú silu a môžu ovplyvniť veľkoobchodné ceny elektriny. Súčasťou tohto hodnotenia by mohli byť ekonometrické analýzy. Pozornosť bude venovaná najmä prekážkam vstupu na trh a prekážkam cezhraničných tokov, ktorými sú napríklad prekážky, ktoré môžu vzniknúť na základe dlhodobých zmlúv o dodávke v určitých členských štátoch a na základe právnych a prevádzkových režimov prepojovacích vedení, ktoré spájajú vnútroštátne elektrické siete. 47. V odvetví plynárenstva sa vyšetrovanie sústreďuje na dlhodobé dohody o dovoze, dohody o výmene a na prekážky cezhraničného toku plynu. Pozorne sa budú vyšetrovať aj vyvažujúce požiadavky na užívateľov plynovej siete a na uskladnenie plynu, ako aj nadväzujúce dlhodobé zmluvy a účinky, ktoré tieto zmluvy môžu mať na náklady spojené so zmenou a na vstup na trh. 48. Pri vyšetrovaní v sektoroch plynárenstva a elektriny sa skúmajú rozdielne záležitosti, keďže hospodárska súťaž v týchto sektoroch je na rôznych úrovniach rozvoja a sektory majú dosť rozdielnu výrobnú štruktúru. Prepojenia medzi týmito sektormi sa však budú zohľadňovať, keďže plyn je stále dôležitejším primárnym palivom pre výrobu elektriny a trhy s plynom so silnou hospodárskou súťažou by mohli mať bezprostredný priaznivý vplyv na trhy s elektrinou. 49. Cieľom Generálneho riaditeľstva pre hospodársku súťaž je určiť, či zreteľne zlé fungovanie trhov s elektrinou a plynom je spôsobené porušovaním článkov 81, 82 a 86 Zmluvy o ES. V takom prípade by Komisia mohla vykonať proaktívne nápravné opatrenie. Na základe skutočností zhromaždených pri vyšetrovaní a z toho vyplývajúcich priorít pre presadzovanie sa Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž bude zaoberať prípadmi podľa článkov 81, 82 alebo 86 Zmluvy o ES hneď, ako sa vyskytnú. Výsledky vyšetrovania by mali zohrávať úlohu aj pri hodnotení účinnosti súčasného legislatívneho rámca v oblasti liberalizácie trhov s plynom a elektrinou. 50. Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž pri príprave vyšetrovania konzultovalo priemyselné zväzy, spotrebiteľské skupiny, ďalšie útvary Komisie (vrátane Generálneho riaditeľstva pre dopravu a energetiku), vnútroštátne orgány hospodárskej súťaže (NCA) a vnútroštátne regulačné orgány (NRA) a ich európskych zástupcov s cieľom stanoviť presné zameranie vyšetrovania a zabezpečiť jeho účinnosť. Cieľom Generálneho riaditeľstva pre hospodársku súťaž je zabezpečiť transparentnosť tohto procesu. Komisia predložila súbor problémov vyplývajúcich z prvej analýzy reakcií na mnohých fórach, najmä na zasadnutí Rady pre energetiku 1. decembra, na ktorom Komisia predniesla správu o implementácii legislatívneho balíka na liberalizáciu sektoru energetiky. Hlavné obavy, ktoré Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž uviedlo vo svojom dokumente venovanom problémovým oblastiam[29], sa týkajú existujúcich úrovní koncentrácie, vertikálneho uzavretia trhu, nedostatočnej integrácie trhov, nedostatočnej transparentnosti a mechanizmu tvorby cien. Po intenzívnom verejnom prediskutovaní by mala byť predbežná verzia správy predstavená na začiatku roku 2006. Konečná správa o vyšetrovaní v sektore energetiky by mala byť hotová na konci roku 2006. 51. Vyšetrovania v sektoroch podstatne zlepšujú schopnosť Komisie proaktívne podporovať hospodársku súťaž v nedávno liberalizovaných sektoroch plynárenstva a elektriny. Na podporu procesu liberalizácie boli v roku 2005 v konkrétnych prípadoch aktívne realizované aj činnosti spojené s presadzovaním práva. Dlhodobé zmluvy o dodávke plynu na nadväzujúcich trhoch 52. Konkrétnym problémom, ktorý vznikol po otvorení sektoru plynárenstva pre hospodársku súťaž v roku 2005, je možné uzavretie odberateľského trhu prostredníctvom dlhodobých zmlúv o dodávke plynu medzi tradičnými dodávateľmi na jednej strane a distribučnými spoločnosťami a priemyselnými a komerčnými užívateľmi na druhej strane. 53. Dlhodobé zmluvy bránia spotrebiteľom prejsť k alternatívnym dodávateľom, ktorí sú ochotní ponúknuť lepšiu hodnotu za nižšiu cenu. V niektorých prípadoch budú v súčasnosti platné zmluvy platiť ešte mnoho rokov, preto títo zákazníci nie sú schopní profitovať z rozvoja hospodárskej súťaže v sektore. Na trhu dodávok plynu existujú aj výrazné úspory z výroby realizovanej vo veľkom rozsahu, napríklad v dôsledku vysokých nákladov na vyrovnávanie a pružnosť, ktoré sa relatívne znižujú so zvyšovaním dodávaných objemov plynu. Dlhodobé zmluvy na nadväzujúcom odberateľskom trhu s plynom preto môžu tiež oddialiť schopnosť alternatívnych dodávateľov vybudovať si dostatočný trhový podiel, aby mohli účinne konkurovať. Takéto dlhodobé zmluvy môžu preto uzavrieť trhy a môžu predstavovať dôvod na obavy v súvislosti s hospodárskou súťažou, pokiaľ nie sú nevyhnutné na získanie kompenzujúcich výhod pre spotrebiteľov. 54. Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž, NCA a NRA pri dvoch príležitostiach prediskutovali problém dlhodobých zmlúv na nadväzujúcich odberateľských trhoch v podskupine pre energetiku Európskej siete pre hospodársku súťaž (ECN). Spolkový kartelový úrad (Bundeskartellamt) vydal správu týkajúcu sa otázky dlhodobých zmlúv na trhu dodávok plynu pre lokálne zásobovateľské firmy („Stadtwerke“) v Nemecku. Potom vstúpil do rokovaní s 15 najväčšími dodávateľmi na tomto trhu a zaviedol jasné limity dĺžky platnosti ich zmlúv o dodávkach. Tieto rokovania v septembri stroskotali a Bundeskartellamt oznámil, že bude iniciovať formálne konanie o zákaze[30]. Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž tiež vyšetruje prípad, týkajúci sa dlhodobých zmlúv o dodávkach plynu na belgickom trhu. Prípady územných obmedzení 55. V priebehu roku 2005 Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž pokračovalo v úsilí zabezpečiť, aby proces liberalizácie nenarúšali komerčné praktiky prítomné na trhoch energetiky pred liberalizáciou. Toto úsilie sa odrazilo v odstránení územných obmedzení zo zmlúv o dodávke plynu, uzatvorených medzi Gazpromom a mnohými dôležitými tradičnými veľkoobchodnými spoločnosťami v EÚ. Územné obmedzenia bránia dovozcom plynu vyvážať plyn do iných členských štátov, respektíve obmedzujú ich stimuly na vývoz, čím bránia integrácii trhu a hospodárskej súťaži medzi podnikmi pôsobiacimi na trhu. 56. V roku 2003 Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž zabezpečilo, že Gazprom a talianska ropná a plynárenská spoločnosť Eni Spa [31] ukončia takéto praktiky. Vo februári[32] Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž zabezpečilo zlepšenie zmlúv o dodávke plynu medzi OMV , v súčasnosti hlavným rakúskym veľkoobchodným predajcom plynu, a Gazpromom, ruským producentom plynu. OMV užbude môcť následne predávať plyn, ktorý kupuje od Gazpromu, mimo územia Rakúska, a Gazprom bude môcť predávať plyn iným zákazníkom v Rakúsku bez povinnosti ponúknuť ho najprv OMV (takzvané predkupné právo). OMV sa tiež zaviazal prispieť k zvýšeniu kapacity plynovodu TAG, ktorým sa ruský plyn dopravuje cez Rakúsko do Talianska. Tento výsledok je podobný tomu, ktorý bol dosiahnutý v súvislosti so spoločnosťou ENI v roku 2003. Poskytnuté záväzky sú svojou podstatou totožné so záväzkami, ktoré Komisii poskytla spoločnosť ENI, ďalší akcionár plynovodu TAG, v októbri 2003. V dôsledku takéhoto vývoja bolo prijaté rozhodnutie ukončiť vyšetrovanie. 57. Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž ukončilo v júni[33] vyšetrovanie zmlúv o dodávkach plynu medzi Gazpromom a najväčšou nemeckou veľkoobchodnou spoločnosťou E.on Ruhrgas AG, ktorá patrí do skupiny E.ON, dosiahnutím odstránenia územných obmedzení z týchto zmlúv. Okrem toho Gazprom už nebude viazaný ustanovením o „najviac zvýhodnenom odberateľovi“, ktoré sa nachádzalo v týchto zmluvách. Tieto ustanovenia nútili Gazprom, aby poskytoval Ruhrgas podobné podmienky, aké poskytoval konkurentom spoločnosti Ruhrgas na veľkoobchodnom trhu v Nemecku. 58. Uzatvorenie týchto dvoch prípadov znamená, že všetky prípady Komisie začaté v roku 2001, ktoré sa týkali obmedzení vývozu ruského plynu (Rakúsko, Francúzsko, Nemecko, Taliansko a Holandsko), sú v súčasnosti ukončené. Pokračuje vyšetrovanie, ktoré tiež začalo v roku 2001, týkajúce sa dovozu alžírskeho plynu talianskymi a španielskymi prevádzkovateľmi. Regulačný rámec 59. Počas roku 2005 sa regulačný rámec pre vnútorný trh s elektrinou a plynom ďalej rozvinul. Rada a Parlament prijali 28. septembra nariadenie o podmienkach prístupu tretích strán k prepravným sieťam zemného plynu, ktoré by malo zlepšiť príležitosti nových účastníkov na trhu pre realizáciu cezhraničného obchodu[34]. Na začiatku roku 2006 bude prijatá smernica o bezpečnosti dodávok a rozvoji infraštruktúry v oblasti elektriny[35]. Mala by poskytnúť spoľahlivý regulačný rámec, prospešný pre nové investície do výroby elektriny a do infraštruktúry. 60. Počas roku 2005 Komisia pokračovala vo svojom úsilí zabezpečiť, aby členské štáty implementovali druhé smernice o plyne[36] a elektrickej energii[37], ktoré predstavujú regulačný základ procesu liberalizácie energetických trhov. Bol dosiahnutý významný pokrok. Druhé smernice o plyne a elektrickej energii tiež zaväzovali Komisiu, aby do konca roku 2005 podala správu o pokroku dosiahnutom pri budovaní vnútorného trhu s plynom a elektrickou energiou. Komisia predložila správu Rade pre energetiku 1. decembra. Táto správa sa zhoduje s analýzou Generálneho riaditeľstva pre hospodársku súťaž pri jeho vyšetrovaní v sektoroch a navrhuje uskutočniť pred prijatím rozhodnutia o potrebe tretieho liberalizačného balíčka na konci roku 2006 prieskumy v jednotlivých krajinách. 61. Súdny dvor tiež objasnil niektoré dôležité aspekty regulačného rámca, keď 7. júna vyniesol rozsudok v prípade VEMW [38] . Hoci sa tento prípad osobitne týkal dlhodobých rezervácií kapacity prepojovacích vedení pre Holandsko, mal dôležitý vplyv na už dlhšie existujúce dlhodobé rezervácie kapacity prepojovacích vedení, ktoré fungovali ďalej aj po nadobudnutí účinnosti prvej smernice o elektrickej energii[39]. 62. Súdny dvor dospel k záveru, že prednostný prístup poskytovaný na základe holandských právnych a regulačných predpisov pôvodným zmluvám o dodávkach (23 % celkovej kapacity prepojovacích vedení v tomto konkrétnom prípade) predstavuje diskrimináciu, ktorú zakazuje smernica o elektrickej energii z roku 1996, keďže články 7 a 16 tejto smernice vyžadujú, aby sa so starými a novými užívateľmi siete zaobchádzalo rovnako. Súdny dvor zdôvodňuje svoj postoj tým, že akýkoľvek iný výklad by znamenal riziko ohrozenia prechodu od monopolného a rozdeleného trhu k otvorenému trhu založenému na hospodárskej súťaži. Súdny dvor dospel tiež k názoru, že Holandsko mohlo pre existujúce zmluvy požiadať o výnimku podľa smernice, ale neurobilo tak v správnom čase. 63. Za týmto rozsudkom mohli nasledovať ďalšie súdne prípady na vnútroštátnej úrovni a opatrenia vnútroštátnych regulačných orgánov. Pokiaľ ide o presadzovanie antitrustových pravidiel, tento rozsudok poskytuje Generálnemu riaditeľstvu pre hospodársku súťaž možnosť na predloženie potenciálnych prípadov, hoci rozsudok Súdneho dvora nebol explicitne zameraný na problémy hospodárskej súťaže. 64. Vyšetrovanie v sektore by mohlo poskytnúť Generálnemu riaditeľstvu pre hospodársku súťaž dobrý prehľad o faktických problémoch týkajúcich sa dlhodobých objednávok a o potrebe následného vyšetrovania. 65. V roku 2005 sa začalo obchodovať s emisnými právami na CO2[40]. Hoci sa to netýka len sektora energetiky, účinky tohto obchodovania sa asi najviac prejavujú na trhoch s elektrickou energiou. Systém obchodovania s emisiami mal podľa všetkého vplyv na ceny elektrickej energie, keďže výrobcovia elektrickej energie sčasti premietajú cenu emisných práv do cien, ktoré účtujú konečným odberateľom. Niektorí odberatelia elektrickej energie sa sťažovali, že k nárastu cien nemalo dôjsť, keďže emisné práva sa priraďovali prevažne bezplatne. REPSOL 66. Hoci počas roku 2005 Komisia priradila prioritu nedávno liberalizovaným sektorom plynárenstva a elektrickej energie, pokračovalo sa aj v opatreniach proti porušovaniu práva v iných sektoroch energetiky, napríklad v distribúcii motorových palív. 67. Dňa 20. októbra 2004 Komisia uverejnila oznámenie[41] podľa článku 27 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1/2003 s cieľom podrobiť trhovému testu záväzky, ktoré predložil REPSOL C.P.P. (ďalej len „REPSOL“) v zmysle článku 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2003. Predmetom vyšetrovania Komisie podľa článku 81 Zmluvy o ES je využívanie ustanovení o exkluzivite pri dodávke motorových palív v distribučných zmluvách uzatvorených spoločnosťou REPSOL, ktoré viedli k uzavretiu španielskeho trhu veľkoobchodného a maloobchodného predaja motorových palív. Tieto zmluvy boli pôvodne oznámené Komisii, ale platnosť tohto oznámenia sa skončila 1. mája 2004. 68. Dňa 17. júna 2004 bolo spoločnosti REPSOL zaslané predbežné hodnotenie v zmysle článku 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2003. 69. V tomto predbežnom hodnotení sa uvádza, že prístup na trh je ťažký a že zmluvy REPSOLu (najmä zmluvy o „prenájme“ a „užívacom práve“, v ktorých mal REPSOL časovo obmedzené vlastnícke právo, majú dĺžku platnosti 25 až 40 rokov) výrazne prispievajú k možnému uzavretiu trhu, pretože viažu veľkú časť trhu na REPSOL a majú rozsiahlu dĺžku platnosti. 70. Záväzky ponúknuté spoločnosťou REPSOL poskytujú predajcom, ktorí majú zmluvu o „prenájme“ alebo „užívacom práve“ („zmluva U/S“) právo predčasného ukončenia, s výhradou zaplatenia náhrady spoločnosti REPSOL. REPSOL neuzatvorí novú dohodu so stanicami DODO[42] dlhšiu ako päť rokov a až do konca roku 2006 nekúpi žiadnu novú stanicu DODO. Implementácia navrhovaných záväzkov bude monitorovaná správcom vymenovaným spoločnosťou REPSOL. 71. Na základe výsledku trhového testu navrhovaných záväzkov predložil REPSOL revidované záväzky a Komisia plánuje ako ďalší krok prijať rozhodnutie podľa článku 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2003, ktorým sa tieto revidované záväzky stanú záväznými. 1.2. Surovinový priemysel Obchodná dohoda medzi ALROSA a De Beers 72. Dňa 3. júna Komisia uverejnila oznámenie[43] podľa článku 27 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1/2003 s cieľom podrobiť trhovému testu záväzky[44] predložené spoločnosťami ALROSA a De Beers v zmysle článku 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2003. Predmetom vyšetrovania Komisie v súlade s článkami 81 a 82 Zmluvy o ES a s článkami 53 a 54 Dohody o EHP je obchodná dohoda medzi týmito dvoma spoločnosťami, ktoré pôsobia v oblasti ťažby a dodávok surových diamantov. Táto dohoda bola pôvodne oznámená Komisii, ale platnosť tohto oznámenia skončila 1. mája 2004. 73. Vyhlásenia o námietkach adresované týmto spoločnostiam v januári a júli 2003 predstavovali predbežné hodnotenie Komisie v zmysle článku 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2003. 74. Toto predbežné hodnotenie poukazuje na skutočnosť, že De Beers má dominantné postavenie na celosvetovom trhu surových diamantov. Uzatvorením obchodnej dohody so spoločnosťou ALROSA, jeho najväčším konkurentom, by De Beers získal kontrolu nad významným zdrojom dodávok na trhu surových diamantov a prístup k väčšej škále diamantov, ku ktorej by inak prístup nemal. To by na jednej strane vyradilo ALROSA ako zdroj dodávok na trh mimo Ruska a na druhej by zvýšilo už existujúcu trhovú silu De Beers, čo by malo za následok zabraňovanie rastu alebo udržiavaniu hospodárskej súťaže na trhu so surovými diamantmi. 75. Predbežné hodnotenie tiež ukázalo, že podľa tejto obchodnej dohody by De Beers, najväčší producent diamantov na svete, pôsobil ako distribútor pre približne polovicu produkcie svojho najväčšieho konkurenta. Keďže by obchodované množstvá boli značné a dohoda bola uzatvorená medzi dvoma najväčšími spoločnosťami pôsobiacimi v oblasti obchodu so surovými diamantmi, hospodárska súťaž na trhu by sa v dôsledku tejto obchodnej dohody výrazne oslabila. 76. Záväzky poskytnuté spoločnosťami ALROSA a De Beers navrhovali postupné zníženie hodnoty predaja surových diamantov medzi nimi na 700 mil. USD v roku 2005, 625 mil. USD v roku 2006, 550 mil. USD v roku 2007, 475 mil. USD v roku 2008, 400 mil. USD v roku 2009 a 275 mil. USD v roku 2010 a nasledujúcich rokoch. Pokiaľ ide o tvorbu cien, triedenie a oceňovanie, ALROSA a De Beers by uzavreli dohodu podobnú tejto obchodnej dohode. Implementáciu navrhovaných záväzkov by monitorovali správcovia vymenovaní spoločnosťou ALROSA, respektíve De Beers. 77. Na základe výsledku trhového testu navrhovaných záväzkov uvažuje Komisia o prijatí rozhodnutia podľa článku 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2003, na základe ktorého by sa revidované záväzky stali záväznými. 1.3. Chemický priemysel 78. Počas roku 2005 Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž vykonalo „skríningy hospodárskej súťaže“ v súvislosti s textami niekoľkých právnych predpisov v sektore chemického priemyslu, napríklad plánovanej revízie smernice o ochrane rastlín 91/414/EHS [45], ktorá reguluje umiestňovanie výrobkov na ochranu rastlín na trh, a návrhu Komisie na nariadenie o registrácii, hodnotení, schvaľovaní a zákaze chemických látok[46] (ďalej len „REACH“ ), ktoré umožní registráciu približne 30 000 už existujúcich chemických látok, ako aj akýchkoľvek budúcich chemických látok. 79. Analýza hospodárskej súťaže, ktorá prebieha v súvislosti s možnými zmenami a doplneniami, ktoré by sa mali vykonať v texte návrhov v priebehu legislatívneho procesu, sa sústredila na zabezpečenie, aby tieto legislatívne texty, a najmä náklady zaťažujúce priemysel, neviedli k narušeniu hospodárskej súťaže. 1.4. Farmaceutiká Hospodárska súťaž zo strany generických liekov 80. Konkurencieschopnému európskemu farmaceutickému priemyslu sa v rámci agendy Komisie pripisuje vysoká dôležitosť, najmä z hľadiska Lisabonskej stratégie. Je nevyhnutné zabezpečiť, aby sa pri inovačných výrobkoch uplatňovala ochrana práv duševného vlastníctva, aby podniky mohli kompenzovať svoje výdavky na výskum a vývoj a dostali odmenu za svoje úsilie v oblasti inovácie. Ak sa však podniky snažia protiprávne predĺžiť túto ochranu, pôsobí to ako prekážka inovácie a môže to predstavovať vážne porušenie pravidiel hospodárskej súťaže EÚ. Hospodárska súťaž zo strany generických liekov vyrábaných tretími stranami po ukončení platnosti patentu zvyčajne podporuje ďalšiu inováciu v oblasti farmaceutík. 81. V rámci prípadu AstraZeneca (pozri Rámček 2) a súbežne s ním sa Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž dozvedelo o konaní potenciálne zameranom proti hospodárskej súťaži, ktorého cieľom bolo zabrániť konkurencii alebo oddialiť konkurenciu zo strany generických liekov. Tieto indície viedli k zintenzívnenému monitorovaniu hospodárskej súťaže v sektore generických liekov. Súbežný obchod s farmaceutikami 82. Komisia považuje súbežný obchod s farmaceutickými výrobkami za prostriedok arbitráže medzi členskými štátmi s vysokou cenou a členskými štátmi s nízkou cenou, ktorý prispieva k tvorbe spoločného trhu s farmaceutickými výrobkami. Európske súdy zaujali obmedzené stanovisko, pokiaľ ide o uplatňovanie článku 81 Zmluvy o ES na systémy dodacích kvót, ktoré obmedzujú alebo znemožňujú obchod medzi členskými štátmi, že takéto systémy predstavujú jednostranné konanie podnikov. 83. Jednostranné systémy dodacích kvót by mohli patriť do pôsobnosti článku 82 Zmluvy o ES. Môže však byť potrebné zohľadniť možné objektívne odôvodnenia týchto systémov. Rámček 2: AstraZeneca – ZNEUžITIE šTÁTNYCH POSTUPOV VO FARMACEUTICKOM PRIEMYSLE DňA 15. JÚNA KOMISIA PRIJALA ROZHODNUTIE, KTORÝM UDEľUJE PODNIKOM ASTRAZENECA AB A ASTRAZENECA PLC (ďALEJ LEN „AZ“) POKUTU VO VÝšKE 60 MIL. EUR ZA PORUšENIE čLÁNKU 82 ZMLUVY O ES A čLÁNKU 54 DOHODY O EHP ZNEUžITÍM šTÁTNYCH POSTUPOV A PREDPISOV V MNOHÝCH šTÁTOCH EHP S CIEľOM ZABRÁNIť PODNIKOM VYRÁBAJÚCIM GENERICKÉ VÝROBKY A OBCHODNÍKOM VYKONÁVAJÚCIM SÚBEžNÝ OBCHOD KONKUROVAť VÝROBKU LOSEC SPOLOčNOSTI AZ URčENÉHO NA LIEčENIE VREDOV[47]. Pokuta zohľadnila, že niektoré črty zneužitia – t. j. zneužitie štátnych postupov – možno považovať za nový jav. 1. Relevantný trh Relevantný trh zahŕňa vnútroštátne trhy pre takzvané inhibítory protónovej pumpy (PPI) predávané na predpis, ktoré sa používajú na liečbu gastrointestinálnych ochorení (napríklad vredov). Losec spoločnosti AZ bol prvým PPI. 2. Dominantné postavenie AZ na dotknutých vnútroštátnych trhoch PPI Závery Komisie o dominantnom postavení v dotknutých krajinách počas príslušných rokov sa zakladajú okrem iného na vysokých trhových podieloch a silnom trhovom postavení AZ, v súčasnosti hlavnej spoločnosti na trhu PPI. Spoločnosť, ktorá ako prvá vstúpi do určitého segmentu farmaceutického trhu, je zvyčajne schopná dosiahnuť a udržať vyššie ceny ako subjekty, ktoré vstúpia na trh neskôr. Rozhodnutie skúma aj otázku monopsónnych kupujúcich (t. j. vnútroštátne zdravotnícke systémy) a cenovú reguláciu. Uvádza, že postavenie monopsónnych kupujúcich pri dojednávaní cien je výrazne slabšie v porovnaní so spoločnosťami ponúkajúcimi skutočne inovačné nové výrobky (ako Losec). Okrem toho monopsónni kupujúci nie sú schopní regulovať vstup na trh. 3. Zneužitie regulačného systému Prvé zneužitie, ktorého sa dopustil AZ sa týkalo zneužitia nariadenia Rady prijatého v roku 1992[48] o vytvorení dodatkového ochranného osvedčenia (SPC), na základe ktorého možno predĺžiť základnú patentovú ochranu pre farmaceutické výrobky. Toto zneužitie spočívalo v charaktere zavádzajúcich vyhlásení AZ od polovice roku 1993 adresovaných patentovým úradom v mnohých krajinách EHP v súvislosti so žiadosťami o SPC pre omeprazol (aktívna látka vo výrobku Losec spoločnosti AZ). Na základe týchto zavádzajúcich informácií získal AZ vo viacerých krajinách osobitnú ochranu. Príchod lacnejších generických verzií Losecu na trh sa tým oddialil, čo malo za následok náklady pre zdravotnícke systémy a spotrebiteľov. Komisia dospela k záveru, že používanie týchto postupov a predpisov môže byť za určitých okolností protiprávne, najmä ak orgány a inštitúcie, ktoré tieto postupy uplatňujú, majú malú alebo žiadnu možnosť konať podľa vlastného uváženia. Existencia nápravných prostriedkov podľa iných právnych predpisov nemôže sama osebe vylúčiť uplatňovanie článku 82 Zmluvy o ES, aj keď sa tieto prostriedky vzťahujú na aspekty konania zameraného na bránenie prístupu na trh. Komisia dospela vo svojom rozhodnutí k záveru, že neexistuje žiadny dôvod na obmedzenie uplatniteľnosti práva hospodárskej súťaže iba na tie situácie, v ktorých takéto konanie nie je v rozpore s inými zákonmi a v ktorých neexistujú žiadne ďalšie nápravné prostriedky. 4. Zneužitie postupov schvaľovania liekov K druhému zneužitiu došlo koncom 90. rokov a týkalo sa žiadosti AZ o zrušenie registrácie jeho obchodného povolenia pre kapsule Losec v Dánsku, Nórsku a Švédsku v situácii, keď v týchto troch krajinách boli kapsule Losec stiahnuté z trhu a boli uvedené tablety Losec MUPS. Selektívnym zrušením registrácie sa zrušilo referenčné obchodné povolenie, o ktoré sa podniky vyrábajúce generické lieky a paralelní dovozcovia preukázateľne potrebovali opierať v čase, keď chceli vstúpiť na trh alebo na ňom zostať. Komisia dospela k záveru, že AZ sa svojím konaním snažil predĺžiť, de facto poskytnutú ochranu ďaleko za rámec lehoty stanovenej v platných pravidlách, a že sa mu de facto podarilo túto ochranu sčasti predĺžiť. Toto druhé zneužitie je charakterizované aj zámerom protiprávne brániť v prístupe na trh v regulačnom prostredí vyznačujúcom sa malou alebo žiadnou možnosťou príslušných orgánov konať podľa vlastného uváženia. Dominantné spoločnosti majú zvláštnu zodpovednosť za primerané využívanie špecifických súkromných, ako aj štátnych oprávnení v súvislosti s prístupom iných strán na trh. Komisia vo svojom rozhodnutí uvádza, že jednotlivé činy týkajúce sa uvedenia na trh, stiahnutia alebo žiadostí o zrušenie registrácie by za normálnych okolností ako také nepredstavovali zneužitie. | 2. Informácie, komunikácie a médiá 2.1. Elektronické komunikácie a poštové služby Poplatky za roamingové služby mobilných telefónnych sietí 84. Pokiaľ ide o roaming (t. j. poplatky za používanie mobilných telefónov pri ceste do zahraničia), Komisia zaslala 10. februára vyhlásenia o námietkach nemeckým operátorom mobilných sietí T-Mobile International AG & Co. KG (T-Mobile) a Vodafone D2 GmbH (Vodafone) . Námietky sa týkajú sadzieb, ktoré T-Mobile a Vodafone účtovali zahraničným operátorom mobilných sietí za medzinárodný roaming na veľkoobchodnej úrovni (takzvané tarify medzi operátormi – inter operator tariffs (IOT)). Predbežné závery Komisie z vyšetrovania T-Mobile boli, že T-Mobile zneužíval svoje dominantné postavenie v Nemecku pri poskytovaní medzinárodných roamingových služieb na veľkoobchodnej úrovni vo svojej sieti od roku 1997 min. až do konca roku 2003 tým, že účtoval nadmerné ceny. Komisia dospela k tým istým predbežným záverom, pokiaľ ide o tarify účtované spoločnosťou Vodafone za obdobie od roku 2000 min. až do konca roku 2003. Širokopásmové služby 85. Pokiaľ ide o širokopásmové služby, Komisia prijala v roku 2004 záväzky Deutsche Telekom AG (ďalej len „DT“), že DT upustí od svojho správania vo forme „stláčanie marže“ (margin squeeze), pokiaľ ide o spoločný prístup k miestnym obvodom (spoločnú linku) v Nemecku, ktoré, ako už bolo skôr uvedené, predstavuje zneužitie dominantného postavenia[49]. Výsledné urovnanie vychádzalo z metodiky stláčania marže uvedenej v rozhodnutí Deutsche Telekom [50]. Po konzultácii s nemeckým vnútroštátnym regulačným orgánom (NRA) – Bundesnetzagentur (BNetzA) – bolo toto urovnanie prijaté Komisiou a viedlo k podstatnému zníženiu poplatkov za zdieľanie linky. Následne viaceré spoločnosti začali uvádzať na trh siete s cieľom poskytovať širokopásmové služby na základe zdieľania linky. V žiadosti adresovanej BNetzA z 24. mája však DT oznámil zámer opäť zvýšiť poplatky za zdieľanie linky. Po preverení, že by to opäť viedlo k stláčaniu marže, ku ktorému dochádzalo pred urovnaním, útvary Komisie zasiahli a požiadali DT, aby dodržal svoje záväzky. S cieľom zabrániť, aby Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania, DT podal BNetzA novú žiadosť, v ktorej požiadal o rovnaké tarify ako v roku 2004. BNetzA – s ktorou v tomto prípade útvary Komisie úzko spolupracovali – napokon schválila veľkoobchodné tarify, ktoré boli nižšie, ako tarify, o ktoré DT žiadal, a nižšie, ako tarify potrebné k tomu, aby DT splnil svoje záväzky[51]. Komisia očakáva, že zlepšené podmienky pre poskytovanie širokopásmových služieb prostredníctvom zdieľania linky budú mať pozitívny vplyv na hospodársku súťaž a väčšie rozšírenie širokopásmových služieb v Nemecku, čo v konečnom dôsledku zväčší možnosť voľby pre spotrebiteľov a zníži spotrebiteľské ceny. Vyšetrovanie v sektore 3G 86. V septembri Komisia uzatvorila sektorové vyšetrovanie situácie v oblasti hospodárskej súťaže na trhu nových systémov mobilných komunikácií, ktoré sú schopné vysielať audiovizuálny obsah (3G). Závery sektorového vyšetrovania boli predmetom verejnej prezentácie 27. mája a účastníci trhu poskytli pripomienky k týmto záverom. 87. Sektorové vyšetrovanie, ktoré predstavovalo spoločnú iniciatívu Komisie a Dozorného orgánu EZVO, bolo realizované v roku 2004 a v prvej polovici roku 2005. Dôvodom jeho začatia bol zámer Komisie zabezpečiť, aby vysielania športových podujatí, ktoré sú pre začatie nových mobilných služieb dôležité, neboli brzdené konaním zameraným proti hospodárskej súťaži. Týkalo sa to komplexného preskúmania konania všetkých aktérov zúčastnených v akvizícii, ďalšom predaji a využívaní mobilných práv spojených so športovými podujatiami. 88. Na dotazník zaslaný v roku 2004 odpovedalo približne 230 organizácií. Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž okrem toho pri skúmaní zhromaždených údajov analyzovalo situáciu 50 prípadov, v ktorých nastali problémy týkajúce sa hospodárskej súťaže v čase predaja 3G práv. 89. Výsledky sektorového vyšetrovania poskytli Komisii jasný prehľad o súčasnom vývoji na trhu a existujúcich marketingových modeloch a modeloch využívania v celom hodnotovom reťazci vysielacích práv na športové podujatia, pokiaľ ide o mobilné platformy. Závery sektorového vyšetrovania a následné opatrenia boli opísané v správe, v ktorej sú zhrnuté závery sektorového vyšetrovania[52]. 90. Táto správa zdôrazňuje mnoho obchodných praktík potenciálne zameraných proti hospodárskej súťaži, ktoré boli zistené počas sektorového vyšetrovania a ktoré môžu v oblasti športu obmedziť dostupnosť inovačných mobilných služieb pre spotrebiteľov. Správa sa sústreďuje na štyri hlavné oblasti obáv v súvislosti s hospodárskou súťažou, ktoré sa zistili pri vyšetrovaní: 91. Zoskupovanie (bundling): situácie, pri ktorých silní mediálni operátori kúpia všetky audiovizuálne práva na prvotriedne športové podujatia v jednom balíku s cieľom zabezpečiť si exkluzivitu vo vzťahu k všetkým platformám bez toho, aby chceli využiť alebo sublicencovať 3G práva. 92. Embargá: situácie, pri ktorých sa na mobilné práva uložia nadmerne reštriktívne podmienky (závažné časové embargá alebo zbytočné obmedzenia dĺžky klipu), ktoré obmedzujú praktickú dostupnosť 3G obsahu. 93. Spoločný predaj: situácie, pri ktorých 3G práva zostanú nevyužité, lebo organizácie realizujúce spoločný predaj nedokážu predať 3G práva jednotlivých športových klubov. 94. Exkluzivita: exkluzívne prisúdenie 3G práv v situáciách, ktoré vedú k monopolizácii prvotriedneho obsahu silnými operátormi. 95. Správa vyzvala trhových aktérov, aby preskúmali svoje obchodné postupy a včas napravili možné vplyvy zamerané proti hospodárskej súťaži, ktoré vyplývajú z ich obchodných postupov. Správa tiež oznámila, že Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž bude spolu s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi hospodárskej súťaže (NCA) skúmať potenciálne škodlivé situácie v prípadoch s vnútroštátnym dosahom, ktoré boli zistené počas sektorového vyšetrovania. Konzultačný postup podľa článku 7 rámcovej smernice (2002/21/ES) 96. Podľa regulačného rámca EÚ pre elektronické komunikačné siete a služby[53] sú vnútroštátne orgány hospodárskej súťaže (NRA) povinné definovať relevantné elektronické komunikačné trhy zodpovedajúce vnútroštátnej situácii v súlade so zásadami práva hospodárskej súťaže EÚ. 97. Po realizácii trhovej analýzy sprístupnia NRA Komisii návrhy všetkých regulačných opatrení týkajúcich sa definovania relevantných trhov, zistenie alebo nezistenie značnej trhovej sily (SMP) a prípadné nápravné opatrenia navrhované regulačným orgánom. Komisia môže buď vysloviť pripomienky, ktoré musia NRA v maximálnej miere zohľadniť, alebo požiadať NRA, aby stiahli návrh opatrenia, ak je definovanie trhu a/alebo stanovenie SMP nezlučiteľné s právom Spoločenstva. V roku 2005 Komisia dostala od NRA 201 oznámení (čisté zvýšenie v porovnaní s 89 oznámeniami v roku 2004). 98. V roku 2005 Komisia prijala jedno rozhodnutie, ktorým vyzvala NRA, aby zrušili oznámené opatrenia[54]. V prípade, ktorý sa týkal veľkoobchodných služieb ukončovania hovorov v pevnej sieti v Nemecku, NRA navrhol označiť Deutsche Telekom za operátora, ktorý má SMP na trhu poskytovania veľkoobchodných služieb ukončovania hovorov. NRA dospel k záveru, že 53 alternatívnych operátorov pevných sietí v Nemecku nemá SMP napriek ich monopolnému postaveniu pri poskytovaní veľkoobchodných služieb ukončovania hovorov v ich príslušných sieťach, vzhľadom na vyrovnávajúcu kúpnu silu Deutsche Telekom. Komisia však dospela k záveru, že NRA neposkytla dostatok dôkazov na podporu argumentu vyrovnávajúcej kúpnej sily. 99. Komisia ďalej zhodnotila tri oznámenia, v ktorých NRA určil dvoch alebo viacerých operátorov, ktorí kolektívne dominujú na relevantnom trhu. V dvoch z týchto prípadov NRA stiahol oznámenie pred prijatím rozhodnutia Komisiou na základe predbežných obáv vyjadrených útvarmi Komisie[55]. V treťom prípade – ktorý sa týkal trhu pre veľkoobchodný prístup a vznik volania v Írsku – Komisia nenamietala voči záveru NRA o kolektívnej dominancii. 100. Na záver, Komisia prijala návrh francúzskeho NRA zahrnúť do relevantného trhu hlasových volaní cez pevnú linku takzvané služby „volania cez internet” (VoIP), ktoré umožňujú spotrebiteľom volať a prijímať hovory rovnakým spôsobom ako tradičné telefónne služby[56]. Francúzsky NRA rozlišoval medzi výhradne internetovými VoIP službami pripomínajúcimi Instant Messaging a inú peer-to-peer internetovú komunikáciu ako napríklad Skype, a VoIP službami poskytovanými alternatívnymi širokopásmovými operátormi, ktorí investovali do uvoľnenia prístupu k účastníckemu vedeniu a do iných výrobkov širokopásmového prístupu a sú na základe toho schopní poskytovať svojim zákazníkom hlasové služby, ktoré sú vyššej kvality a majú rovnaké funkcie ako tradičné telefonické služby. Konanie podľa článku 226 Zmluvy o ES vo veci porušenia práva vo vzťahu k smernici o hospodárskej súťaži (2002/77/ES) 101. Komisia okrem pravidiel hospodárskej súťaže EÚ a konzultačného postupu stanoveného v článku 7 rámcovej smernice využíva aj konanie o porušení podľa článku 226 Zmluvy o ES s cieľom zabezpečiť, aby členské štáty (i) transponovali smernice ES do vnútroštátnych právnych predpisov a (ii) aby ich transponovali správne. Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž je povinné monitorovať, ako členské štáty dodržiavajú jednu zo smerníc regulačného rámca EÚ pre elektronické komunikácie, a to takzvanú smernicu o hospodárskej súťaži[57]. Účelom smernice o hospodárskej súťaži je predovšetkým zabezpečiť, aby členské štáty neposkytovali ani neudržiavali v účinnosti žiadne exkluzívne ani zvláštne práva na poskytovanie elektronických komunikačných sietí a elektronických komunikačných služieb v rozpore s článkom 86 Zmluvy o ES, a tým zabezpečiť, aby v celej EÚ vládli trhové podmienky založené na hospodárskej súťaži. 102. Komisia pokračovala vo svojom konaní vo veci porušenia práva proti členským štátom, ktoré sa oneskorili v prijímaní opatrení – v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi – potrebných pre splnenie požiadaviek smernice o hospodárskej súťaži. V priebehu roku 2005 Komisia ukončila prebiehajúce konanie proti Belgicku, Estónsku a Českej republike po tom, čo tieto členské štáty informovali Komisiu o prijatí vnútroštátnych opatrení. Na druhej strane Súdny dvor dospel na základe rozsudku zo 14. apríla k záveru, že Grécko ešte neprijalo potrebné opatrenia na zaistenie dodržiavania smernice o hospodárskej súťaži[58]. Podobne Súdny dvor v rozsudku zo 16. júna dospel k záveru, že Luxembursku neprijalo opatrenia potrebné na splnenie tejto smernice[59]. Dňa 23. júna však Luxembursko oznámilo Komisii opatrenia, ktorými sa právne predpisy krajiny uvedú do súladu so smernicou o hospodárskej súťaži. 103. V roku 2004 bola Komisia upozornená, že v Švédsku zostali v účinnosti právne predpisy, podľa ktorých sú televízne spoločnosti povinné využívať terestriálne vysielacie a transmisné služby výhradne od štátnej spoločnosti Teracom AB. Komisia preto začala voči Švédsku konanie vo veci porušenia práva[60]. Odpoveď švédskej vlády na list Komisie s oficiálnym oznámením – ktorý sa týkal služieb analógového vysielania – neobsahovala žiadny jasný záväzok ukončiť porušovanie v primeranej lehote. Komisia preto prijala 16. marca voči Švédsku stanovisko s odôvodnením podľa článku 226 Zmluvy o ES. Komisia dospela k záveru, že požiadavka, aby televízne a rozhlasové spoločnosti museli využívať služby analógového vysielania výhradne od spoločnosti Teracom, predstavuje porušenie smernice o hospodárskej súťaži. Z ďalšieho vyšetrovania v roku 2005 vyplynulo, že švédska regulácia služieb digitálneho vysielania má podobný účinok. Rozhlasové a televízne spoločnosti, ktoré chcú distribuovať svoje programy cez digitálnu terestriálnu sieť vo Švédsku, sú povinné spolupracovať so spoločnosťou Teracom vzhľadom na niektoré hlavné aspekty distribučného reťazca digitálneho vysielania (napríklad multiplexing). Komisia dospela k záveru, že Teracom de facto dostal zvláštne alebo exkluzívne právo aj na služby digitálneho vysielania, čo predstavuje porušenie smernice o hospodárskej súťaži. Komisia preto zaslala 12. októbra švédskej vláde doplňujúci list s oficiálnym oznámením. 104. V ten istý deň Komisia zaslala list s oficiálnym oznámením Maďarsku, v ktorom uvádza svoj názor, že maďarský zákon o médiách je nezlučiteľný so smernicou o hospodárskej súťaži. Maďarský zákon o médiách obmedzením práv operátorov káblovej televízie poskytovať vysielacie a transmisné služby len na území, ktoré nemôže zahŕňať viac ako tretinu obyvateľstva, obmedzuje právo zriadiť elektronické komunikačné siete alebo poskytovať elektronické komunikačné služby a bráni ďalšej konsolidácii trhu káblovej televízie. Zrušenie tohto obmedzenia by zvýšilo hospodársku súťaž medzi operátormi káblovej televízie, ako aj medzi operátormi káblovej televízie a operátormi využívajúcimi iné druhy infraštruktúry. Poštové služby 105. Politika hospodárskej súťaže EÚ v sektore poštových služieb sa realizuje za podmienok dosiaľ nedokončenej liberalizácie poštových trhov. Poštová smernica[61] umožňuje, že v rozsahu potrebnom na zabezpečenie výkonu univerzálnej služby na základe finančne vyvážených podmienok, členské štáty môžu vyhradiť určité poštové služby univerzálnym prevádzkovateľom poštových služieb, ktorí stále tvoria veľmi veľkú časť trhu. Poštová smernica vyžaduje, aby Komisia najneskôr do 31. decembra 2006 predložila návrhy na zavedenie, ak je to vhodné, úplnej liberalizácie poštového trhu EÚ do roku 2009. Niektoré členské štáty zrušili svoje monopoly alebo ohlásili zámer urobiť tak ešte pred týmto dátumom. 106. Za tejto situácie Komisia preskúmala v roku 2005 návrhy zákonov o poštových službách v mnohých členských štátoch. Komisia dospela k záveru, že návrh poštového zákona Českej republiky obsahuje ustanovenia, ktoré rozširujú monopol v súčasnosti hlavného prevádzkovateľa nad rámec poštovej smernice, čím by sa zaviedol opätovný monopol na trhu v tomto členskom štáte, ktorý bol predtým otvorený hospodárskej súťaži. Komisia zastáva názor, že ak rozsah exkluzívnych práv nejde nad rámec poštových služieb, ktoré môžu byť vyhradené, uvedených v poštovej smernici, môžu sa považovať za evidentne odôvodnené z hľadiska článku 86 ods. 2[62]. Po neoficiálnych kontaktoch medzi Komisiou a českou vládou bol tento zákon zmenený tak, že nerozširuje monopol a umožňuje ďalej rozvíjať hospodársku súťaž na príslušnom trhu. 107. Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž ďalej v súčasnosti vyšetruje určité praktiky, ktoré môžu narúšať hospodársku súťaž v cezhraničnej pošte vnútri Spoločenstva, ktorá je v zásade liberalizovaná podľa pravidiel EÚ. Vo väčšine týchto prípadov sa údajne protiprávne konanie týka praktík, ktoré prenášajú dominantné postavenie z trhu monopolných služieb aj do susedných trhov otvorených hospodárskej súťaži. Takéto praktiky sa s napredovaním liberalizácie môžu stať stále bežnejšími. Komisia a NCA musia naďalej dbať o to, aby konanie zamerané proti hospodárskej súťaži nezrušilo výhody procesu postupnej liberalizácie, o ktorom rozhodla Rada a Parlament. 2.2. Médiá Nemecká Bundesliga 108. Dňa 19. januára prijala Komisia rozhodnutie o nemeckej Bundeslige [63] – prvé rozhodnutie o záväzku podľa článku 9 nariadenia (ES) č. 1/2003. Toto rozhodnutie vyhlásilo záväzky nemeckej futbalovej ligy týkajúce sa spoločného a exkluzívneho predaja mediálnych práv na futbalové zápasy za právne záväzné a ukončilo konanie. 109. Rozhodnutím o Bundeslige Komisia potvrdila svoju antitrustovú politiku v oblasti médií v súvislosti s predajom a akvizíciou cenných audiovizuálnych práv na športové podujatia. Z dôvodu štruktúry sektoru médií, v ktorom obmedzený počet operátorov obchoduje s malým množstvom cenných exkluzívnych audiovizuálnych práv na športové podujatia, vznikajú v tomto sektore ľahko obavy v súvislosti s hospodárskou súťažou. Na strane ponuky je často len málo poskytovateľov prvotriednych práv na športové podujatia. Koncentrácia na strane ponuky sa zvyšuje spoločným predajom, t. j. združením klubových práv a marketingu v rámci jedného subjektu[64]. Výrazná koncentrácia je aj na strane dopytu, čo môže vyvolávať obavy vzhľadom na potenciálny vplyv na prístup k obsahu pre iných operátorov na trhu[65]. 110. Komisia vykonala 18. júna 2004 predbežné hodnotenie v súlade s článkom 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2003, ktoré dala k dispozícii ligovej asociácii a DFB. Podľa tohto predbežného hodnotenia spoločný a exkluzívny predaj mediálnych práv zo strany zväzu Liga-Fußballverband vyvolal mnoho obáv v súvislosti s hospodárskou súťažou. Klubom Bundesligy to pravdepodobne bránilo v nezávislom rokovaní s televíznymi a rozhlasovými spoločnosťami a/alebo so sprostredkovateľmi práv na športové podujatia, a najmä v prijímaní nezávislých obchodných rozhodnutí, týkajúcich sa ceny o obsahu balíkov práv, a tým narušilo hospodársku súťaž medzi klubmi pri predaji práv. Okrem toho, keďže prístup k futbalovému obsahu hrá pre televízne a rozhlasové spoločnosti a operátorov nových médií, ktorí súťažia o príjmy z reklamy a abonentské poplatky, dôležitú úlohu, spoločný predaj práv zo strany zväzu Ligaverband by mohol znamenať riziko negatívneho vplyvu na nadväzujúce odberateľské televízne trhy a trhy nových médií obmedzením výnosu a uzavretím trhu. 111. Ligaverband ponúkol ako nápravu týchto obáv v súvislosti s hospodárskou súťažou záväzky, ktoré výrazne zmenili jeho politiku spoločného predaja[66]. Navrhované záväzky boli podrobené trhovému testu v oznámení uverejnenom podľa článku 27 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1/2003[67]. Mediálne práva sa budú ponúkať v ponukovom konaní založenom na hospodárskej súťaži na základe nediskriminačných a transparentných podmienok s cieľom zabrániť riziku účinkov uzavretia trhu na nadväzujúcich trhoch (tzv. „foreclosure effects“). Okrem toho, hoci sa uznáva potreba určitého stupňa exkluzivity na ochranu hodnoty práv na športové podujatia, riziko dlhodobého uzavretia trhu sa vyriešilo záväzkom obmedziť dĺžku platnosti exkluzívnych vertikálnych licenčných zmlúv na najviac tri sezóny. Dlhšia dĺžka platnosti zmlúv by podľa predbežného hodnotenia Komisie znamenala riziko vzniku situácie, pri ktorej by úspešný kupujúci bol schopný dosiahnuť dominantné postavenie na trhu, a tým by sa znížil rozsah účinnej ex ante hospodárskej súťaže v súvislosti s budúcimi kolami ponukového konania. 112. S cieľom umožniť záujemcom z okruhu potenciálnych kupujúcich uchádzať sa o audiovizuálne práva sa ďalej Ligaverband zaviazal, že rozsah exkluzivity bude obmedzený rozdelením audiovizuálnych práv do primeraného počtu osobitných balíkov, ktoré by boli riešené tak, aby mohol operátor využiť každý balík individuálne. Predaj viacerých tematických balíkov umožní menej silným operátorom s menšími finančnými prostriedkami uchádzať sa o práva, ktoré vyhovujú ich potrebám. Niektoré balíky budú určené pre osobitné trhy/platformy: pre trhových operátorov v určitých nových rozvíjajúcich sa trhových platformách môže byť výrazná asymetrická hodnota práv pre rôzne distribučné platformy prekážkou v prístupe k právam na športové podujatia; záväzok vyhradiť balíky pre určité distribučné platformy umožní bezplatným a plateným televíznym spoločnostiam, mobilným operátorom a poskytovateľom internetových služieb získať práva. 113. A napokon, aby sa znížilo riziko obmedzení pre produkciu spôsobené spoločným predajom exkluzívnych práv, ponechajú si kluby právo predávať určité práva individuálne. Cieľom ustanovenia o spätnom postúpení je zabezpečiť maximálne využitie práv a zabrániť výskytu nevyužitia práv, t. j. akýchkoľvek práv, ktoré Ligaverband nepredá, alebo práv, ktoré kupujúci plne nevyužijú. Nevyužité práva sa postúpia späť klubom na individuálne využitie na neexkluzívnom základe. 114. Komisia súhlasila, že záväzky nadobudnú účinnosť v rámci prechodnej etapy[68], aby tieto úpravy boli uvedené do súladu s pravidlami hospodárskej súťaže bez ohrozenia fungovania nemeckej futbalovej ligy. 115. V tomto rozhodnutí sa uvádza, že jeho predmetom je výhradne politika spoločného a exkluzívneho predaja zo strany zväzu Ligaverband v súvislosti s prvou a druhou nemeckou futbalovou ligou mužov a nevzťahuje sa na problémy hospodárskej súťaže vyplývajúce z individuálne uzatvorených licenčných zmlúv. Rozhodnutie na tento účel zdôrazňuje, že budúce vyšetrovanie zo strany Komisie nie je vylúčené, najmä ak jeden kupujúci kúpi viac ako jeden balík práv. 116. Záväzky ponúknuté zväzom Ligaverband výrazne zlepšia prístupnosť obsahu pre televíziu, rozhlas a najmä operátorov nových mediálnych trhov. Sú teda v súlade s politikou Komisie zabezpečiť maximálnu dostupnosť obsahu s cieľom podporovať inováciu a tlmiť tendencie koncentrácie na mediálnych trhoch pri úplnom zohľadnení záujmov televíznych divákov. Futbalová asociácia Premier League [69] 117. V novembri Komisia oznámila, že prijala záväzky od FA Premier League (ďalej len „FAPL“) v súvislosti s jej spoločným marketingom mediálnych práv na futbalové zápasy Premier League v Spojenom kráľovstve. To nasledovalo po vyhlásení o námietkach z roku 2002 a verejnej konzultácii prvého súboru záväzkov v apríli 2004. Záväzky sa majú uplatňovať na práva predaja pre futbalovú sezónu 2007 a nasledujúce sezóny. Hlavnými prvkami záväzkov sú vytváranie malých a rovnomernejšie vyvážených balíkov televíznych práv, zabezpečenie, aby žiadny kupujúci nemohol kúpiť všetky balíky a aby sa predaj týchto práv vykonával spravodlivo. FAPL sa na tento účel zaviazala udeliť balíky najvyššiemu samostatnému ponúkajúcemu pre každý balík a zabezpečiť, aby na tento proces dozeral nezávislý správca. Tieto záväzky zahŕňajú rôzne ďalšie prvky, ktoré odstraňujú obmedzenia v produkcii v rámci rôznych odlišných mediálnych práv. Na základe týchto záväzkov môže Komisia prijať v roku 2006 rozhodnutie podľa článku 9 nariadenia (ES) č. 1/2003. 2.3. Informačný priemysel, internet a spotrebná elektronika Microsoft 118. Komisia prijala 28. júla rozhodnutie o dozornom správcovi v prípade Microsoft [70]. Článok 7 rozhodnutia Komisie z 24. marca 2004 v prípade Microsoft (ďalej len „rozhodnutie“) stanovuje vytvorenie vhodného mechanizmu dozoru nad dodržiavaním ustanovení rozhodnutia zo strany spoločnosti Microsoft, vrátane dozorného správcu, ktorý bude nezávislý od Microsoftu. Toto je jeden zo zriedkavých prípadov, keď Komisia využila funkciu správcu dozerajúceho na dodržiavania príkazu na zastavenie činnosti podľa článku 82 Zmluvy o ES. Správcovia sa častejšie využívajú na monitorovanie dodržiavania podmienok v prípadoch fúzií. 119. Hlavnou povinnosťou správcu je poskytovať odborné rady Komisii v súvislosti s dodržiavaním rozhodnutia. Správca bude informovať Komisiu najmä o tom, či (i) Microsoft poskytuje úplné, presné a včasné informácie o interoperabilite a nezavádza žiadne neprimerané alebo diskriminačné obmedzenia v prístupe k týmto informáciám alebo využívania týchto informácií a (ii) či rozdelená verzia klientského operačného systému Windows pre PC, ktorú Microsoft sprístupňuje na základe rozhodnutia, je plne funkčná a neobsahuje Windows Media Player, a či predajcovia konkurenčných prehrávačov majú dostatok informácií, aby sa ich prehrávač nedostal do nevýhody z hľadiska interoperability s dominantným klientským operačným systémom Microsoftu v porovnaní s prehrávačom Windows Media Player. Správca bude mať na tento účel prístup ku zdrojovému kódu operačných systémov Microsoftu pre PC a pre servery. Všetky náklady súvisiace s vymenovaním a odmeňovaním správcu znáša Microsoft. Správca bol vymenovaný 4. októbra zo zoznamu kandidátov predložených firmou Microsoft. 120. Po odmietnutí žiadosti Microsoftu o zavedenie predbežného opatrenia dňa 22. decembra 2004 začala Komisia s Microsoftom rokovať o dodržiavaní rozhodnutia. Pokiaľ ide o opravný prostriedok interoperability (článok 5 rozhodnutia), sústredila sa Komisia na povinnosť Microsoftu poskytovať úplné a presné informácie, ktoré umožnia konkurentom Microsoftu vyvíjať také operačné systémy určené pre servery pre pracovné skupiny, ktoré sú kompatibilné s osobnými počítačmi a servermi pracujúcimi pod systémom Windows na rovnakom základe ako operačný systém pre servery pochádzajúci od spoločnosti Microsoft. Microsoft sprístupnil na splnenie tohto záväzku technický opis príslušného softvéru („protokoly“) používaného na komunikáciu osobných počítačov so servermi pre pracovné skupiny pracujúcimi pod systémom Windows (ďalej len „technická dokumentácia“). 121. Túto technickú dokumentáciu preskúmal správca, technickí experti Komisie, ako aj tretie strany. Všetci dospeli k záveru, že informácie, ktoré poskytuje, nie sú dostatočné pre vývoj konkurenčných operačných systémov pre servery pre pracovné skupiny, ktoré by boli kompatibilné s produktmi spoločnosti Microsoft. 122. Druhá otázka, o ktorej Komisia v roku 2005 komplexne diskutovala so spoločnosťou Microsoft v súvislosti s dodržiavaním opravných opatrení interoperability zo strany spoločnosti, sa týka primeranosti podmienok prístupu a využitia technickej dokumentácie požadovaných zo strany Microsoftu od tých, ktorí ťažia z opravných opatrení. Microsoft najprv poskytol súbor dohôd obsahujúcich podmienky, ktoré mal v úmysle požadovať od spoločností, ktoré majú záujem používať jeho technickú dokumentáciu. Po rokovaniach s GR pre hospodársku súťaž Microsoft viackrát zmenil tieto dohody. Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž vykonalo aj trhový test formou konzultácie návrhov Microsoftu zo zainteresovanými spoločnosťami. 123. Na základe výsledkov tohto trhového testu a na základe stanovísk k technickej dokumentácii zo strany expertov sa Komisia rozhodla začať konanie proti Microsoftu s cieľom prinútiť ho splniť povinnosti vyplývajúce z rozhodnutia. Komisia teda 10. novembra prijala rozhodnutie v súlade s článkom 24 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2003 (ďalej len „rozhodnutie podľa článku 24 ods. 1“). Toto rozhodnutie je prvým krokom procesu podľa článku 24 nariadenia. Na základe tohto rozhodnutia bola Microsoftu od 15. decembra uložená pokuta 2 mil. eur denne v prípade, že nedodrží článok 5 písm. a) a c) rozhodnutia, t. j. svoje záväzky (i) poskytnúť úplné a presné informácie o interoperabilite a (ii) tieto informácie za primeraných podmienok sprístupniť. 124. Dňa 21. decembra Komisia vydala v rámci konania podľa článku 24 vyhlásenie o námietkach v súvislosti s povinnosťou Microsoftu poskytnúť úplné a presné informácie o interoperabilite. Námietky Komisie sú podporené ďalšími správami správcu, v ktorých uviedol, že technická dokumentácia poskytnutá Microsoftom v reakcii na rozhodnutie podľa článku 24 ods. 1 stále nie je úplná a presná. 3. Služby 3.1. Finančné služby 125. Efektívne trhy finančných služieb sú rozhodujúce pre zabezpečenie pružnosti a dynamiky európskeho hospodárstva, zvyšovania produktivity, rastu a vytvárania pracovných príležitostí. Politika hospodárskej súťaže a politika vnútorného trhu sú komplementárne a môžu pomôcť zabezpečiť integrovaný a konkurencieschopný trh