EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli14. 12. 2016 COM(2016) 960 final OZNÁMENIE KOMISIE Druhá správa o pokroku: Prvé výsledky rámca partnerstva s tretími krajinami v rámci európskej migračnej agendy



1. Úvod Od prijatia októbrovej správy pokračovala spolupráca s piatimi prioritnými krajinami a ostatnými krajinami ráznym tempom na základe záverov októbrového zasadnutia Európskej rady. V týchto záveroch sa zdôraznili dve oblasti, v ktorých sa očakávajú výsledky do decembrového zasadnutia Európskej rady: pokrok v spolupráci s piatimi vybranými prioritnými krajinami a prvé výsledky, pokiaľ ide o zníženie počtu neregulárnych príchodov a zvýšenie počtu návratov. Zdôraznil sa v nich aj význam opatrení na vnútroštátnej úrovni na urýchlenie procesov v oblasti návratov a dohodlo sa zváženie možného rozšírenia zoznamu prioritných krajín. V tejto druhej správe o pokroku sa predstavujú opatrenia prijaté v rámci partnerstva a pokrok dosiahnutý od októbra. Uskutočnilo sa dvadsať návštev na vysokej úrovni ministrov členských štátov, vysokej predstaviteľky a komisárov, ktoré boli podporené stretnutiami na technickej úrovni zameranými na maximalizovanie operačných výsledkov. Dokonca aj v krátkom čase od októbrového zasadnutia Európskej rady sa dosiahol konkrétny pokrok vo väčšine prioritných krajín. Dohodli sa dôležité základné prvky novej spolupráce v oblasti návratov a znova sa spustili stagnujúce procesy v oblasti návratov. V rámci trustového fondu EÚ pre Afriku sa zmobilizovala 1 miliarda EUR na podporu cieľov stanovených v akčnom pláne z Valletty. V roku 2017 sa do rozpočtu EÚ pridá suma 726,7 milióna EUR na ďalšiu podporu rozvoja vonkajšieho rozmeru migrácie. Položili sa základy na uvedenie do prevádzky jednotného kontaktného miesta pre zber údajov o návratoch na úrovni EÚ a na posilnenie administratívnej spolupráce v oblasti návratov. Z hľadiska operačných výsledkov migračný tok naprieč Saharou cez Niger zaznamenal najnižšiu úroveň, pričom klesol zo 70 000 osôb v máji na 1 500 v novembri. V Nigeri bolo zhabaných 95 vozidiel a 102 prevádzačov bolo postavených pred súd. Z migrantov zadržaných pri neregulárnom tranzite bolo 4 430 repatriovaných za pomoci Medzinárodnej organizácie pre migráciu. Okrem toho sa v roku 2016 vrátilo z EÚ do príslušných krajín pôvodu približne 2 700 migrantov z piatich prioritných krajín. Tento menej výrazný tok tranzitu v rámci Afriky sa zatiaľ neprejavil v znížení počtu príchodov do Európy. Počet príchodov z piatich prioritných krajín trasou cez centrálne Stredozemie v roku 2016 vzrástol na takmer 59 000 z celkového počtu vyše 173 000 príchodov po tejto trase, čo poukazuje na potrebu pokračovať vo vykonávaní rámca partnerstva a rozšíriť jeho vykonávanie. Možnosti, ktoré rámec partnerstva poskytuje, ešte neboli plne využité. Po prvé, prepojenie s inými politikami – napríklad v oblasti legálnej migrácie, obchodu, energetiky, poľnohospodárstva a vzdelávania – zostáva stále obmedzené. Pritom môže byť základom skutočných partnerstiev s tretími krajinami, a v nadchádzajúcich mesiacoch preto bude prispôsobenie týchto politík činnostiam v kontexte rámca partnerstva hlavným cieľom. Po druhé, podpora zo strany členských štátov, a to aj pokiaľ ide o vnútorný rozmer migračných politík, sa ukázala rozhodujúca pre úspech. Musí sa v nej pokračovať a musí sa zintenzívniť zároveň s tým, ako sa tento proces posilňuje a rozširuje. Po tretie, vďaka zasadaniu vyšších úradníkov vo februári budúceho roka sa znovu oživí proces z Valletty, ktorý naďalej predstavuje základ nášho prístupu k migrácii v Afrike. Intenzívna spolupráca s tretími krajinami v rámci rámca partnerstva si vyžaduje čas a odhodlanie, aby sa plne prejavili jej výsledky. Rozbehnutie projektov zameraných na riešenie základných príčin neregulárnej migrácie, nové postupy identifikácie a účinných návratov, cielené opatrenia na skoncovanie s prevádzačstvom na hlavných bodoch trás vedúcich do Európy predstavujú základy na dosiahnutie hmatateľných výsledkov v nadchádzajúcich mesiacoch. 2. Pokrok v spolupráci s prioritnými krajinami a prvé výsledky, pokiaľ ide o príchody a návraty 2.1. Prioritné krajiny partnerstva – dosiahnutý pokrok Niger Niger má rozhodujúci význam ako krajina tranzitu zo subsaharskej Afriky do Stredozemia. Táto krajina zároveň čelí obrovským výzvam v oblasti správy vecí verejných a rozvojových potrieb. Má vlastné problémy s utečencami v dôsledku kríz v oblasti Čadského jazera a Mali. Niger napriek tomu udržiava intenzívnu spoluprácu s EÚ, najmä v oblasti boja proti prevádzačstvu migrantov a znižovania toku neregulárnych migrantov, a stáva sa ukážkovým príkladom toho, ako EÚ a jej členské štáty môžu komplexne kombinovať rozličné dostupné opatrenia a nástroje. Túto dynamiku sa darí udržiavať prostredníctvom série návštev z EÚ na vysokej úrovni: v októbri navštívila krajinu nemecká kancelárka, ktorú začiatkom novembra nasledoval taliansky minister zahraničných vecí a v decembri holandský minister zahraničných vecí. Rok veľmi intenzívnych stykov zavŕši návšteva prezidenta Nigeru v Bruseli 15. decembra, ktorá bude príležitosťou dohodnúť sa na ďalších krokoch. Na základe týchto vzťahov sa hlavné opatrenia v teréne zameriavali na región Agadez. Na jednej strane to znamená rázne zakročiť proti prevádzačom migrantov a obchodovaniu s ľuďmi. Trvalé riešenie však musí zahŕňať aj pomoc migrantom pri návrate do ich domovov a poskytnutie alternatívnych hospodárskych príležitostí miestnym obyvateľom. Zároveň treba dbať na to, aby nedochádzalo k odklonu migrácie na iné trasy. Vo všetkých týchto oblastiach sa prijali určité opatrenia. Počet osôb, ktoré opustili Niger s cieľom pokúsiť sa o nebezpečný prechod cez Saharu, klesol zo 70 000 v máji približne na 1 500 v novembri. Zároveň sa zvýšil počet migrantov postúpených Medzinárodnej organizácii pre migráciu (IOM) na repatriáciu z priemerných 350 osôb mesačne pred letom na 1 100 v novembri. 4 430 z nich už využilo asistovaný dobrovoľný návrat do svojej krajiny. Pokračuje aj doterajší trend v súvislosti so zhabávaním zariadenia a zatýkaním prevádzačov. Od polovice júla do konca októbra bolo zhabaných 95 vozidiel, 102 prevádzačov bolo postavených pred súd a bolo zatknutých 9 policajtov za korupciu spojenú s migráciou. Priama podpora EÚ bola rozhodujúca na zrealizovanie tohto všetkého. Jej súčasťou je praktická pomoc v teréne na podporu koncipovania a vykonávania krátkodobých opatrení zameraných na boj proti prevádzačstvu a obchodovaniu s ľuďmi. Agadézska pobočka misie Európskej únie v rámci SBOP v Nigeri funguje a od apríla uskutočnila sériu školení vrátane 20 kurzov odbornej prípravy v oblasti migrácie, metód získavania spravodajských informácií a zatýkania pre 360 príslušníkov zložiek vnútornej bezpečnosti. Pobočku ešte posilnia ďalší dvaja pracovníci Komisie a ESVČ a styčného dôstojníka vyšle aj Európska agentúra pre pohraničnú a pobrežnú stráž. Mobilizujú sa aj finančné prostriedky EÚ na udržanie dosiahnutých výsledkov a na ich ďalšie zlepšenie. Z trustového fondu EÚ pre Afriku sa podporí v šiestich centrách 30 000 zraniteľných migrantov zachytených na migračnej trase, ako aj návrat 12 000 migrantov do ich komunít pôvodu. Poskytne sa aj pomoc z hospodárskych programov členských štátov zameraná na podporu samostatnej zárobkovej činnosti 1 400 Nigerčanov v tranzitných priestoroch a na zlepšenie zručností 6 000 mladých ľudí, aby sa ľahšie začlenili na trh práce. S cieľom dosiahnuť okamžitý vplyv Komisia vypracovala aj krátkodobý projekt v rámci trustového fondu EÚ pre Afriku, ktorý priamo reaguje na požiadavku Nigeru na zrejmé a rýchle vytvorenie alternatívneho príjmu, ktorý by nahradil „podnikanie v oblasti prevádzačstva“. V dlhodobejšom horizonte sa EÚ a členské štáty snažia odstraňovať základné príčiny a poskytovať miestnemu hospodárstvu udržateľné alternatívy s balíkom rozpočtovej podpory. Vzhľadom na závažné problémy z hľadiska ochrany, ktoré Nigeru spôsobuje hostenie vysídlených osôb, dostáva táto krajina podporu aj prostredníctvom regionálnych opatrení, ktoré uľahčujú prístup k postupom na určenie postavenia migrantov, zlepšujú podmienky prijímania a pomáhajú žiadateľom o azyl v Nigeri. V neposlednom rade je dôležité aj vedieť kvantifikovať výsledky. EÚ sa spolu s IOM snaží skvalitniť zber údajov pôsobením na 40 strategických miestach na migračných cestách, kde sa sledujú migračné toky a trasy, demografické údaje migrantov a pohnútky migrácie.

Ďalšie kroky: ·pokračovať vo vykonávaní opatrení na boj proti prevádzačstvu a obchodovaniu s ľuďmi, v nadväznosti na dosiahnuté výsledky, ·vypracovať strednodobý a dlhodobý akčný plán zameraný na základné príčiny a vytváranie hospodárskych alternatív v regiónoch najviac postihnutých neregulárnou migráciou, ·monitorovať prípadný odklon migrácie na iné trasy, ·vyslať styčného dôstojníka Európskej agentúry pre pohraničnú a pobrežnú stráž, ·doplniť kapacitu vyslaných pracovníkov EÚ na misii EUCAP Sahel Niger a zaistiť plné obsadenie pobočky v Agadeze, aj pokiaľ ide o výcvik. Nigéria Nigéria je kľúčovým partnerom v regióne a s EÚ nadviazala vzťahy v mnohých rozličných oblastiach politiky. Prebiehajú teda viaceré styky na vysokej úrovni vrátane návštevy nemeckého ministra zahraničných vecí v Nigérii a nigérijského ministra vnútra v Taliansku v októbri. Tieto jednotlivé pracovné kontakty sa spoja na zasadnutí EÚ a Nigérie na ministerskej úrovni na jar budúceho roka. Nigéria je aj naďalej významnou krajinou pôvodu neregulárnej migrácie do EÚ, pričom v roku 2016 prišlo po trase cez centrálne Stredozemie 35 998 osôb. Viac ako 200 000 občanov tejto krajiny má oprávnený pobyt v Európe a každý rok sa vydáva v priemere 30 000 až 40 000 nových povolení na pobyt. Migrácia už teraz predstavuje hlavný aspekt vzťahov Nigérie a EÚ. Praktická spolupráca s Nigériou v oblasti readmisie funguje lepšie ako s ostatnými prioritnými krajinami, pričom sa ďalej zlepšuje. Celkovo bolo do polovice novembra 2016 vrátených takmer 2 000 nigérijských štátnych príslušníkov, ktorí sa neoprávnene zdržiavali v EÚ. Miera účinných návratov do Nigérie vykazuje v roku 2016 určité zlepšenie, ale naďalej zostáva na pomerne nízkej úrovni, čo svedčí o prekážkach v členských štátoch. Nigérijské orgány vydali 65 % náhradných cestovných dokladov požadovaných členskými štátmi. Spolupráca s Európskou agentúrou pre pohraničnú a pobrežnú stráž je naďalej dobrá: v novembri sa v troch európskych krajinách uskutočnila identifikačná misia na určenie štátnej príslušnosti kandidátov na návrat. Do konca roka sa plánujú uskutočniť ďalšie dve misie v členských štátoch, ktoré pomôžu identifikovať nigérijských štátnych príslušníkov. Styční úradníci z Nigérie pôsobiaci v členských štátoch napomáhajú identifikáciu prichádzajúcich po trase cez centrálne Stredozemie. S cieľom nadviazať na túto dobrú spoluprácu v oblasti návratu a readmisie a vytvoriť rovnaké podmienky na úrovni EÚ sa v októbri začali rokovania o dohode EÚ a Nigérie o readmisii. Ďalšie kolo rozhovorov sa má uskutočniť začiatkom roka 2017 v Bruseli s cieľom ich skorého uzavretia. Zintenzívňuje sa aj praktická spolupráca. Spolupráca v oblasti boja proti prevádzačstvu sa ešte viac posilní prostredníctvom platformy spolupráce EÚ a Nigérie na boj proti prevádzačstvu migrantov, ktorá začala fungovať v októbri. Problémy súvisiace s ochranou v Nigérii sa riešia mobilizáciou rôznych druhov podpory. Problematika ochrany sa napríklad začlenila do humanitárnej pomoci EÚ a poskytuje sa osobitná podpora najmä v súvislosti s ochranou detí. S piatimi schválenými projektmi Nigéria v súčasnosti zostáva pomerne malým príjemcom pomoci z trustového fondu EÚ pre Afriku. Pomoc tohto fondu v kontexte krízy súvisiacej s Boko Haram spočíva v zabezpečovaní komplexného prístupu na posilnenie stability a odolnosti. Projekty sa sústreďujú na severovýchod krajiny a majú približne 280 000 priamych príjemcov (vnútorne vysídlené osoby, navrátilci a hostiteľské komunity). Prostredníctvom tejto pomoci sa zabezpečuje prístup k základným službám a lepším sociálno-ekonomickým príležitostiam a živobytiu, ako aj posilnenie komunity nevynímajúc zvládanie konfliktov a predchádzanie im. V štádiu prípravy sú ďalšie tri projekty na riešenie problematiky návratu a reintegrácie neregulárnych migrantov a boj proti radikalizácii. Európska komisia vypracuje ďalšie projekty, a to najmä na podporu činností v oblasti reintegrácie navracajúcich sa migrantov a riadenia migrácie. V rámci Európskeho rozvojového fondu (ERF) sa dojednávajú zmluvy na niekoľko projektov súvisiacich s migráciou. Ďalšie kroky: ·ďalej rozpracúvať projekty a iniciatívy na riešenie obchodovania s ľuďmi a prevádzačstva za podpory Europolu a Európskej agentúry pre pohraničnú a pobrežnú stráž, ·uzatvoriť rokovania o dohode medzi EÚ a Nigériou o readmisii a presadzovať osvedčené postupy v oblasti návratu, a to aj odstraňovaním vnútorných prekážok, ·vypracovať iniciatívy na riešenie základných príčin migrácie a stimulovanie investícií. Senegal

Od októbra sa dialóg so Senegalom zintenzívnil v súvislosti s 9 548 štátnymi príslušníkmi Senegalu, ktorí v roku 2016 doteraz prišli po trase cez centrálne Stredozemie. Krajinu navštívil komisár pre medzinárodnú spoluprácu a rozvoj a po ňom aj taliansky minister zahraničných vecí. Vysoká predstaviteľka EÚ a podpredsedníčka Komisie sa v decembri zúčastnila na Treťom medzinárodnom fóre o mieri a bezpečnosti v Afrike v Dakare, ktoré bolo ďalšou príležitosťou na nadväzovanie bilaterálnej spolupráce. Prehlbujú sa aj kontakty na technickej úrovni: napreduje rokovanie medzi Európskou agentúrou pre pohraničnú a pobrežnú stráž a senegalskými orgánmi o uzavretí dohody o postupoch spolupráce. Zriadili sa oficiálne kontaktné miesta na ministerstve zahraničných vecí a ministerstve vnútra. Od začiatku roka do polovice novembra bolo do Senegalu vrátených len 435 Senegalčanov, ktorí sa neoprávnene zdržiavali v EÚ. Senegal nedávno navrhol, že posilní pomoc pri riešení príchodov po trase cez centrálne Stredozemie. Treba zlepšiť spoluprácu pri identifikácii a dokumentácii, keďže je stále zdĺhavá a komplikovaná a plánované misie sa zatiaľ neuskutočnili. V záujme dosiahnutia operačných výsledkov bude treba vyvinúť ďalšie úsilie na dôkladné monitorovanie a udržanie tejto novej dynamiky. Spoluprácu v oblasti návratov treba posudzovať v kontexte existujúcich významných legálnych spôsobov: v roku 2015 malo v EÚ oprávnený pobyt viac ako 230 000 Senegalčanov, pričom členské štáty EÚ štátnym príslušníkom Senegalu každoročne vydajú v priemere 15 000 až 20 000 nových povolení na pobyt. Finančné prostriedky EÚ zároveň pomáhajú riešiť základné príčiny neregulárnej migrácie prostredníctvom projektov na podporu vytvárania pracovných miest pre mladých ľudí prijatých v rámci trustového fondu EÚ pre Afriku, ktoré poskytnú individualizovanú technickú pomoc 600 miestnym podnikom a farmám a prostredníctvom ktorých sa vytvorí až 24 000 priamych a nepriamych pracovných miest a 12 000 mladých ľudí získa prístup k profesionálnej odbornej príprave v odvetviach, ako je agropriemysel, lesné hospodárstvo, cestovný ruch a rybárstvo. Senegal využíva aj regionálny projekt na podporu subjektov presadzovania práva. Nové projekty, ktoré sa v súčasnosti pripravujú, by mali rozšíriť rozsah týchto činností tak, že sa okrem vytvárania hospodárskych a pracovných príležitostí v regiónoch s vysokým migračným potenciálom budú týkať aj lepšieho riadenia migrácie a uľahčenia reintegrácie 3 000 Senegalčanov a zvyšovania informovanosti 200 komunít a 30 000 potenciálnych migrantov, ako aj podpory na konsolidáciu systémov evidencie obyvateľstva. V októbri 2016 bol na dôvažok schválený projekt EFR v oblasti vnútornej bezpečnosti a riadenia hraníc, ktorého cieľom je zlepšiť kapacity služieb vnútornej bezpečnosti v boji proti terorizmu, organizovanej trestnej činnosti, pri riadení hraníc a v boji proti neregulárnej migrácii. Ďalšie kroky: ·pokračovať v podporovaní praktickej spolupráce v oblasti návratu a readmisie, a to aj prostredníctvom cielených misií v členských štátoch, ·zintenzívniť spoluprácu v oblasti boja proti prevádzačstvu a riešiť základné príčiny, a to aj rýchlym vykonávaním projektov prijatých v rámci trustového fondu EÚ pre Afriku. Mali Mali je významná krajina pôvodu i tranzitu migrantov, ktorá čelí značným politickým problémom a problémom v oblasti rozvoja. V roku 2016 prišlo do Európy z Mali po trase cez centrálne Stredozemie neoprávnene 9 305 osôb, čo predstavuje nárast oproti roku 2015. Viac ako 100 000 občanov Mali má oprávnený pobyt v Európe a každý rok sa vydáva v priemere 6 000 až 8 000 nových povolení na pobyt. Dialóg a spolupráca (aj na vysokej úrovni) sa opäť zintenzívnili vďaka návšteve ministrov zahraničných vecí Holandska a Talianska. Mali v súčasnosti predsedá riadiacemu výboru rabatského procesu, takže bude zohrávať dôležitú úlohu pri prípravách schôdze vyšších úradníkov, ktorá sa má konať vo februári 2017 vo Vallette. Táto posilnená spolupráca bola zakotvená v spoločnom vyhlásení, ktoré bolo vydané pri príležitosti návštevy holandského ministra zahraničných vecí v Mali v mene VP/PK v dňoch 10. – 11. decembra. Osobitné znepokojenie naďalej vyvoláva situácia v oblasti ochrany, keďže v susedných západoafrických krajinách sa nachádza približne 135 000 utečencov z Mali. Európska komisia poskytuje základnú humanitárnu pomoc utečencom z Mali v Burkine Faso, Mauretánii a Nigeri. Trustový fond EÚ pre Afriku bude podporovať odolnosť a sebestačnosť týchto skupín utečencov a spolu s UNHCR bude prispievať k udržaniu mierového spolužitia medzi vysídleným obyvateľstvom a komunitami a uľahčovať dobrovoľnú repatriáciu utečencov. Miera návratu migrantov z Mali je naďalej veľmi nízka. Od začiatku roka 2016 sa do svojej krajiny pôvodu vrátilo spolu 119 Malijčanov. Postupy spolupráce v oblasti readmisie vrátane vydávania náhradných cestovných dokladov sa na jednotlivých konzulátoch značne líšia a viaceré členské štáty hlásia ťažkosti a oneskorenia. V snahe vyriešiť tieto problémy Mali spolupracuje s EÚ s cieľom návratu osôb s neoprávneným pobytom v Únii na základe štandardných postupov dohodnutých medzi oboma stranami a rešpektujúc vzájomné povinnosti. Uskutočnili sa misie vedené s týmto cieľom. Mali je aj dôležitou tranzitnou trasou migrantov zo západoafrických krajín, ktorí smerujú do Stredozemia. V dôsledku opatrení, ktoré Niger vykonal v boji proti prevádzačstvu, hrozí, že Mali sa bude čoraz častejšie využívať ako alternatívna tranzitná krajina. Napomáha to aj mimoriadne nestabilná bezpečnostná situácia v strednej a severnej časti jeho územia. Mali vyjadrilo silné odhodlanie obmedziť činnosti nedovoleného prevádzačstva a zasiahnuť proti zločineckým sieťam. Táto oblasť spolupráce sa bude v nadchádzajúcich mesiacoch rapídne rozvíjať v snahe nájsť riešenie tranzitného rozmeru migrácie v Mali pri plnom dodržiavaní rámca ECOWAS. Mali zostáva jedným z doteraz najdôležitejších príjemcov finančných prostriedkov z trustového fondu EÚ pre Afriku. Očakáva sa, že okrem projektov, ktoré už boli schválené v rámci trustového fondu EÚ pre Afriku od januára 2016, sa čoskoro schvália ďalšie tri projekty týkajúce sa aj biometrického registra obyvateľstva, reintegrácie navrátilcov, informačných kampaní o rizikách neregulárnej migrácie a podpory zamestnanosti 8 000 mladých ľudí vo vidieckom i mestskom prostredí. V rámci týchto projektov sa poskytne pomoc 16 000 uviaznutým migrantom, uľahčí sa návrat 4 000 migrantom tranzitujúcim do susedných krajín a podporí sa udržateľná reintegrácia 4 000 Malijčanov do ich komunít pôvodu. Ďalšie kroky: ·udržiavať úzky dialóg s Mali ako predsedajúcou krajinou rabatského procesu pri prípravách schôdze vyšších úradníkov, ktorá sa má konať vo februári 2017 vo Vallette, ·monitorovať a riešiť situáciu v oblasti ochrany a vysídľovania, ·prednostne zintenzívniť úsilie vyvíjané v spolupráci s Mali pri riešení tranzitného rozmeru migrácie, ·posilniť spoluprácu v oblasti účinných návratov. Projekt Medzinárodnej organizácie pre migráciu pre západnú Afriku a Líbyu EÚ v spolupráci s Nemeckom a Talianskom vypracovala ako súčasť prístupu rámca partnerstva inovačnú regionálnu iniciatívu s Medzinárodnou organizáciou pre migráciu v 14 krajinách. Táto nová iniciatíva zameraná na ochranu a reintegráciu migrantov v Afrike s rozpočtom 100 miliónov EUR bude: 1. podporovať dobrovoľný návrat a reintegráciu 24 000 migrantov z tranzitných krajín v Afrike, ako aj reintegráciu navrátilcov z Európy do ich domovských komunít. 2. zriaďovať centrá reakcie na migráciu a podporné centrá na migračných trasách v Nigeri, Mali a Burkine Faso, ktorých cieľom bude pomáhať 58 000 zraniteľných migrantom v núdzi. 3. informovať 200 000 migrantov, ktorí uviazli na trasách, a potenciálnych migrantov z 2 000 komunít o rizikách spojených s neregulárnou migráciou, alternatívach, ktoré predstavuje legálna a bezpečná migrácia, právach a povinnostiach a príležitostiach na dobrovoľný návrat a reintegráciu. 4. zabezpečovať systematický zber údajov na strategických miestach na migračných trasách. Zhromaždené údaje sa budú zameriavať na demografické údaje migrantov, migračné toky a trasy a na získanie podrobnejších informácií o pohnútkach migrácie. V záujme posilnenia udržateľnosti a koordinácie opatrení sa do všetkých opatrení začlení budovanie kapacít vnútroštátnych orgánov a hlavných zainteresovaných strán, či už sa budú zameriavať na ochranu, návrat a reintegráciu, informačné a osvetové kampane alebo na zber a analýzu údajov.

Etiópia V roku 2016 prišlo po trase cez centrálne Stredozemie 3 363 etiópskych štátnych príslušníkov, pričom vyše 30 000 Etiópčanov má v Európe oprávnený pobyt a každý rok sa vydáva v priemere 4 000 až 5 000 nových povolení na pobyt. Krajina predstavuje mimoriadnu výzvu vzhľadom na náročnú politickú situáciu. Nepretržitá spolupráca EÚ s etiópskou vládou bude mať zásadný význam pri podpore nutných politických reforiem zameraných na odstránenie krívd, ktoré sú základom nepokojov trvajúcich od novembra 2015. Ohrozená je vnútorná stabilita Etiópie a širšieho regiónu – činnosť EÚ by mala pomôcť zabrániť rozsiahlej kríze v regióne a nevyhnutným dôsledkom, ku ktorým by viedla. Návraty a readmisia napredujú od októbra len veľmi pomaly, čoho príčinou je takisto politická situácia. Od začiatku roka sa do Etiópie vrátilo celkovo 172 Etiópčanov, ktorí sa neoprávnene zdržiavali v krajinách EÚ. Napriek ťažkostiam pokračuje technický dialóg a v tomto kontexte možno pozorovať určité povzbudivé signály. Na začiatku roku 2017 sa pripravuje workshop o readmisii. Etiópia zároveň 15. decembra 2016 prevezme predsedníctvo chartúmskeho procesu. Spolupráca v otázke readmisií je súčasťou širšieho úsilia, ktoré EÚ vyvíja v oblasti migrácie. Etiópia je po Ugande krajinou, v ktorej sa nachádza najvyšší počet utečencov v Afrike (783 000). Podpora EÚ zameraná na rozvoj a ochranu v prospech utečencov v Etiópii pokračovala vykonávaním regionálneho programu rozvoja a ochrany pre Africký roh, so zacielením podpory na vyše 100 000 utečencov z odhadovaného počtu 415 000 somálskych a eritrejských utečencov, ktorí sa momentálne nachádzajú v Etiópii, ako aj na hostiteľské komunity, pričom táto podpora zahŕňala aj konkrétne opatrenia na ochranu detí. Etiópia je jedným z hlavných príjemcov pomoci z trustového fondu EÚ pre Afriku – jeden projekt trustového fondu má napríklad zvýšiť odolnosť jedného milióna poľnohospodárov v citlivých oblastiach, ktorým hrozí násilný konflikt. Už sa pripravujú aj ďalšie programy na podporu vytvárania pracovných miest, a to najmä pre utečencov, ako aj na podporu zriadenia jednotnej národnej identifikácie a registračného systému. EÚ vyhlásila, že je pripravená poskytnúť finančnú podporu na novoplánované priemyselné parky, v ktorých majú vzniknúť pracovné miesta nielen pre Etiópčanov, ale aj približne 30 000 pracovných miest vyhradených pre utečencov. Ďalšie kroky: ·udržiavať intenzívny dialóg s Etiópiou ako s predsedajúcou krajinou chartúmskeho procesu pri prípravách stretnutia vyšších úradníkov, ktoré sa má konať vo februári 2017 vo Vallette, ·pokračovať v rozvíjaní počiatočných krokov prijatých na zlepšenie spolupráce v oblasti návratu a readmisie, ·ďalej posilňovať podporu pre Etiópiu ako krajinu tranzitu a cieľovú krajinu migrantov a utečencov. 2.2. Rozvoj spolupráce v oblasti riadenia migrácie s ďalšími krajinami Ako vyplýva z tejto správy o pokroku, uplatňovanie prístupu založeného na rámci partnerstva napreduje v piatich prioritných krajinách stále nerovnomerne a bude si vyžadovať nepretržitú angažovanosť. Konkrétne finančné a politické odhodlanie, ktoré je nevyhnutné na dosiahnutie pokroku v prioritných krajinách, znamená, že táto angažovanosť by sa nemala rozdrobovať. Zároveň sa však aj mimo prioritných krajín naďalej rozvíja posilnená spolupráca v oblasti migrácie v duchu rámca partnerstva. Tým sa navyše pripraví pôda na možné rozšírenie priorít v blízkej budúcnosti. Jordánsko, Libanon Dňa 11. novembra 2016 boli prijaté priority partnerstva medzi EÚ a Libanonom a pripojený pakt (v ktorom sú vymedzené vzájomné záväzky, pokiaľ ide o riešenie následkov utečeneckej krízy). Dosiahla sa aj dohoda o prioritách partnerstva medzi EÚ a Jordánskom, takisto s pripojeným paktom, pričom tieto priority by mali byť formálne prijaté do konca roka na nadchádzajúcom zasadnutí rady pre pridruženie. Prioritné opatrenia v rámci paktu sa budú financovať z dodatočných finančných prostriedkov, ktoré EÚ prisľúbila Libanonu a Jordánsku na londýnskej konferencii, vrátane najmenej 1 miliardy EUR, ktorá sa má prideliť v rokoch 2016 a 2017. K 1. novembru 2016 už EÚ vyčlenila pre Libanon a Jordánsko sumu 666 miliónov EUR prostredníctvom rozličných nástrojov, medzi ktoré patrí Regionálny trustový fond EÚ v reakcii na sýrsku krízu a humanitárna pomoc. Na tomto základe EÚ začne rokovania o dohode o readmisii a dohode o zjednodušení vízového režimu medzi EÚ a Jordánskom a urýchli rokovania o partnerstve v oblasti mobility medzi EÚ a Libanonom. Afganistan, Pakistan, Bangladéš, Irán Čo sa týka Afganistanu, pokračovalo sa v napĺňaní dokumentu Spoločné napredovanie v oblasti migrácie medzi Afganistanom a EÚ, pričom 30. novembra sa uskutočnilo prvé stretnutie spoločnej pracovnej skupiny.

Pokiaľ ide o Pakistan, o migrácii sa rokovalo – s osobitným dôrazom na vykonávanie dohody o readmisii medzi EÚ a Pakistanom – aj na zasadnutí spoločnej komisie EÚ a Pakistanu 24. novembra. Toto úsilie už prináša výsledky v oblasti návratov. Okrem toho Komisia zintenzívnila svoje snahy o vytvorenie elektronickej platformy zameranej na zmiernenie ťažkostí pri vybavovaní readmisií. Zvýši sa aj angažovanosť v otázkach súvisiacich s migráciou vo vzťahu k Iránu, ktorý je krajinou pôvodu, ako aj tranzitnou, cieľovou a hostiteľskou krajinou veľkého počtu utečencov a s ktorým sa plánuje začať v prvej polovici roku 2017 rozsiahly dialóg o migrácii. Ako súčasť rámca partnerstva EÚ plánuje v nadchádzajúcich mesiacoch zintenzívniť spoluprácu a presadzovať regionálny prístup, ktorým chce v spolupráci s UNHCR podporiť ochranu a udržateľnú reintegráciu afganských štátnych príslušníkov, ktorí sú vysídlení v rámci regiónu svojho pôvodu. Pokiaľ ide o Bangladéš, EÚ posilnila svoju politickú angažovanosť a chce nadviazať na dohodnuté kroky – vypracovanie štandardných operačných postupov pre návrat, vysielanie identifikačných misií, informačná kampaň a projekty reintegrácie. Tieto projekty budú čoskoro pripravené na realizáciu, ak sa dosiahne pokrok v dialógu o migrácii, ktorý sa začal v apríli 2016. Spolupráca s Bangladéšom sa v nasledujúcich mesiacoch ďalej posilní s cieľom pripraviť pôdu pre posilnenú podporu v medziach rámca partnerstva. Egypt Hoci sa odhaduje, že odchody neregulárnych migrantov z Egypta v tomto roku stúpli o 15 % (približne 13 000 migrantov prišlo do Talianska z Egypta), celkové počty sú pomerne nízke a od októbra klesajú. Situácia sa naďalej podrobne monitoruje a zintenzívnil sa dialóg, ktorého súčasťou bola aj návšteva komisára pre európsku susedskú politiku v októbri a komisára pre migráciu, vnútorné záležitosti a občianstvo v novembri. Európska agentúra pre pohraničnú a pobrežnú stráž uskutočnila v októbri prieskumnú návštevu Egypta. V rámci regionálneho programu rozvoja a ochrany pre severnú Afriku sa podporujú činnosti UNHCR na zaistenie potrebnej medzinárodnej ochrany v Egypte. Migrácia a mobilita budú takisto súčasťou budúcich priorít partnerstva medzi EÚ a Egyptom, o ktoré sa bude opierať bilaterálna podpora EÚ v nasledujúcich troch rokoch v rámci revidovanej európskej susedskej politiky. Regionálny trustový fond EÚ v reakcii na sýrsku krízu a trustový fond EÚ pre Afriku poskytujú dodatočné nástroje finančnej pomoci na budovanie kapacít, ochranu zraniteľných skupín, sociálno-ekonomickú podporu skupín, ktoré majú tendenciu migrovať, a posilnenie spoločných opatrení proti prevádzačstvu a obchodovaniu s ľuďmi. Priority partnerstva s Egyptom budú zahŕňať príslušný rozmer týkajúci sa migrácie. Po potvrdení priorít EÚ okamžite zintenzívni spoluprácu s Egyptom v tejto oblasti prostredníctvom špecializovaných návštev vysokopostavených úradníkov a za podpory príslušných agentúr EÚ a členských štátov. Líbya Líbya je aj naďalej hlavným miestom, z ktorého sa migranti vydávajú na trasu cez centrálne Stredozemie, a uzlom, kde sa zbiehajú migračné trasy začínajúce v západnej Afrike a Africkom rohu. Opatrenia EÚ v oblasti migrácie v Líbyi sú obmedzené, pokým sa nevytvorí funkčná národná vláda s jednotnou kontrolou nad všetkými orgánmi presadzovania práva a vojenskými zložkami. Popri existujúcej spolupráci medzi stredomorskými členskými štátmi a líbyjskou pobrežnou strážou prostredníctvom stredozemskej siete Seahorse sa od júna 2016 začalo realizovať aj viacero projektov, medzi ktoré patrí výcvik líbyjskej pobrežnej stráže v rámci operácie EU NAVFOR MED SOPHIA, ako aj prípravy na zriadenie líbyjského centra pre koordináciu námorných záchranných operácii s podporou talianskej pobrežnej stráže. Členské štáty sa vyzývajú, aby poskytli potrebné príspevky, ktoré umožnia zachovať plnohodnotnú operačnú kapacitu operácie Sophia. V auguste vznikol výbor EÚ a Líbye pre integrované riadenie pozemných hraníc, ktorý má slúžiť ako fórum na diskusie o riadení hraníc. Na trojstranné stretnutie ministrov zahraničných vecí Líbye, Nigeru a Čadu, ktoré sa týkalo riadenia hraníc za podpory EÚ, nadviazalo stretnutie medzi delegáciami EÚ v týchto krajinách, pričom ďalšie stretnutie sa plánuje na začiatok roka 2017. V nadchádzajúcich mesiacoch chce EÚ v spolupráci s medzinárodnými partnermi, najmä s IOM, vystupňovať svoje už beztak značné úsilie o vyriešenie humanitárnej situácie migrantov, ktorí uviazli v Líbyi. Hlavným cieľom tejto spolupráce bude ponúknuť migrantom, ktorí sú držaní v zúfalých podmienkach, alternatívnu možnosť návratu. Prebieha realizácia projektov v hodnote 20 miliónov EUR, ktoré sú zamerané na uľahčenie dobrovoľného návratu uviaznutých migrantov, podporu hostiteľských komunít prostredníctvom poskytovania pracovných príležitostí miestnym komunitám a migrantom, poskytovanie pomoci zraniteľným migrantom a zlepšovanie ich životných podmienok v zariadeniach určených na zaistenie. Cieľom je ešte viac zintenzívniť toto úsilie, ako aj v súčasnosti poskytovaný výcvik pobrežnej stráže. Okrem úsilia o zmapovanie hlavných problémov migrácie v krajine a pilotnej iniciatívy zameranej na stabilizáciu komunít v oblastiach postihnutých vnútorným vysídlením a tranzitom migrantov sa realizujú aj opatrenia v hodnote 20 miliónov EUR na pomoc migrantom v miestach vylodenia a v zariadeniach určených na zaistenie, ako aj na zintenzívnenie humanitárnej repatriácie (s počiatočným cieľom 5 000 migrantov) a reintegrácie. Západná Afrika Neregulárna migrácia z Pobrežia Slonoviny do Európy neustále stúpa, z 2 000 osôb v roku 2014 na 5 000 osôb v roku 2015 a na 10 000 osôb v období od januára do septembra 2016. Guinea patrí už niekoľko mesiacov medzi prvých päť krajín pôvodu migrantov a je na druhom mieste, pokiaľ ide o počet migrantov v Agadeze. Ghana je krajinou pôvodu i tranzitu legálnych aj neregulárnych migrantov: v roku 2015 bolo v EÚ približne 125 000 Ghančanov s riadnym pobytom a v tom istom roku sa zaznamenalo 5 600 Ghančanov, ktorí sa zdržiavali v EÚ neoprávnene. Na tieto tri dôležité krajiny pôvodu a tranzitu neregulárnych migrantov v subsaharskej Afrike sa nevzťahuje trustový fond EÚ pre Afriku. Aby bolo možné začať s nimi dialóg a dohodnúť sa na cieľoch a úlohách v súvislosti s migráciou, EÚ navrhne rozšíriť geografický rozsah pôsobnosti trustového fondu EÚ pre Afriku. Naďalej sa bude podporovať Mauritánia, ktorá je dôležitou krajinou tranzitu a ktorá už s EÚ spolupracuje na riadení migrácie. Nedávne voľby v Gambii otvárajú nové možnosti na posilnenie dvojstranných vzťahov s krajinou pôvodu, z ktorej v roku 2016 prišlo do EÚ neregulárne 11 000 osôb po trase cez centrálne Stredozemie.

Africký roh V súlade so závermi samitu vo Vallette sa od novembra 2015 posilnila spolupráca medzi EÚ a týmto regiónom v oblasti migrácie. Chartúmsky proces ponúka osobitný rámec na riešenie všetkých aspektov riadenia migrácie vrátane rozvíjania spolupráce v boji proti prevádzaniu migrantov a obchodovaniu s ľuďmi cez všetky krajiny tohto regiónu a medzi nimi, a najmä z Etiópie do Egypta cez Sudán. Stretnutie vysokých úradníkov v rámci procesu sa uskutoční 16. decembra v Addis Abebe a pripravia sa na ňom ďalšie kroky spolupráce. EÚ sa osobitne zapája do ochrany a podporovania utečencov v regióne. Regionálny program rozvoja a ochrany pre Africký roh viedol okrem humanitárnej pomoci aj k piatim projektom na podporu ochrany a udržateľného živobytia utečencov a hostiteľských komunít v Etiópii, Keni, Somálsku, Sudáne a Ugande, ako aj k zintenzívnenej činnosti v Ugande po nedávnom príleve nútene vysídleného obyvateľstva po konflikte v Južnom Sudáne. Keňa ohlásila uzavretie utečeneckého tábora Dabaab, v ktorom sa v súčasnosti nachádza 350 000 somálskych utečencov. Ak toto rozhodnutie vykoná, pravdepodobne to bude mať závažné negatívne dôsledky na celý región. Ďalšie kroky: ·dokončiť formálne prijatie Paktu pre Jordánsko a začať rokovania o zjednodušení vízového režimu a readmisných dohodách, ·dokončiť rokovania o partnerstve v oblasti mobility s Libanonom, ·v spolupráci s UNHCR posilniť prácu v regióne týkajúcu sa vysídlených Afgancov s cieľom uľahčiť ich udržateľnú reintegráciu, ·posilniť spoluprácu s Egyptom na základe priorít partnerstva, ktoré sa dokončujú, ·ďalej zvyšovať úsilie v Líbyi zamerané na riešenie situácie uviaznutých migrantov v krajine, ·rozšíriť geografické pokrytie trustového fondu EÚ pre Afriku na Pobrežie Slonoviny, Ghanu a Guineu, ·ďalej rozvíjať a rozširovať spoluprácu v rámci chartúmskeho procesu. 3. Kľúčové nástroje pre ďalšie vykonávanie rámca partnerstva 3.1. Zintenzívnenie úsilia členských štátov v oblasti návratov Rámec partnerstva položil základ pre intenzívnejšiu spoluprácu medzi členskými štátmi EÚ a partnerskými krajinami v oblasti návratu a readmisie. Najmä identifikačné misie z partnerských krajín do členských štátov dokážu vyriešiť prípady, v ktorých návraty neboli zrealizované. Došlo však aj k prípadom, keď sa identifikačné misie dohodnuté s partnerskými krajinami neuskutočnili, pričom dôvodom bolo, že daný členský štát nebol schopný vykonať príslušné vnútorné opatrenia v potrebnom časovom rámci. Nízke počty návratov si sčasti EÚ zapríčiňuje sama. Len zlomok migrantov, ktorí do EÚ neregulárne vstupujú z piatich prioritných krajín, v súčasnosti dostanú rozhodnutie o návrate. Aj keď túto situáciu možno čiastočne vysvetliť prípadnými žiadosťami o azyl, je zrejmé, že existujú výrazné nedostatky, ktoré treba riešiť. Rozhodnutia o návrate by sa v súlade s právnymi predpismi EÚ mali vydávať v prípade všetkých neregulárnych migrantov, ktorí nemajú právo zostať na území EÚ. Zabezpečenie účinných návratov si vyžaduje, aby členské štáty mali zavedené vhodné administratívne a vykonávacie systémy a aby vyčlenili dostatočné prostriedky na riadenie procesov v oblasti návratu a zaistili, aby osoby, ktoré sa musia vrátiť, neutiekli. Na tento účel by mali v plnej miere uplatňovať platné predpisy EÚ. Pracuje sa na mnohých opatreniach zameraných na zlepšenie účinnosti návratovej politiky v EÚ. Tieto opatrenia by sa mali urýchlene implementovať a procesy členských štátov sa musia posilniť. Pri vykonávaní rámca partnerstva sa odhalili aj nedostatky členských štátov v zbere a výmene údajov v súvislosti s návratmi. V rámci prípravy tejto správy bol členským štátom zaslaný dotazník s cielenými otázkami. Hoci takmer všetky členské štáty reagovali, zozbierané údaje ponúkajú stále len roztrieštený a neúplný obraz situácie v EÚ. Aby sa tento nedostatok odstránil, Komisia urýchlila tvorbu operačnej databázy návratov v rámci integrovanej aplikácie na riadenie návratov (IRMA), ktorá bola uvedená do prevádzky v prvej časti roka 2016, a členským štátom poskytuje školenia o jej používaní. V nadchádzajúcich mesiacoch bude potrebné, aby členské štáty vkladali do databázy IRMA údaje, na základe ktorých bude možné monitorovať pokrok vo vykonávaní partnerstva a dosahovať výsledky.

3.2. Operačné nástroje Európski styční úradníci pre migráciu Vďaka spoločnému úsiliu členských štátov a inštitúcií EÚ boli vybraní európski styční úradníci pre migráciu pre všetky krajiny, ktoré boli označené za priority na základe rámca partnerstva. Vznikol komplexný program odbornej prípravy pred vyslaním určený pre všetkých týchto styčných úradníkov (vrátane úradníkov pre päť prioritných krajín), ktorý musia absolvovať do svojho vyslania na začiatku roka 2017. Dôležité je, aby styční úradníci členských štátov a európsky styčný úradník pre migráciu v plnej miere spolupracovali, vymieňali si všetky relevantné informácie a konali spoločne. Spolupráca s agentúrami Začali sa diskusie o tom, ako plnohodnotne využiť odborné poznatky relevantných agentúr EÚ v tretích krajinách. Rozšírený mandát Európskej agentúry pre pohraničnú a pobrežnú stráž a Europolu prináša nové možnosti pre prácu s tretími krajinami. Európska agentúra pre pohraničnú a pobrežnú stráž rokuje o uzavretí dohôd o postupoch spolupráce s orgánmi viacerých krajín: Líbya, Maroko, Senegal, Mauritánia, Egypt a Tunisko. Vysiela aj styčného dôstojníka do Nigeru. Europol, Európsky podporný úrad pre azyl a Eurojust by takisto mali posilniť svoje pôsobenie týkajúce sa vonkajšieho rozmeru, a to najmä v prioritných krajinách. 3.3. Nástroje politiky Oznámenie o rámci partnerstva z júna obsahovalo výzvu, aby všetky politiky EÚ prispievali k jeho vykonávaniu. Hlavným nástrojom podporujúcim vykonávanie partnerstva bola doteraz finančná pomoc. Ak má partnerstvo zostať dôveryhodné a plniť svoje strategické ciele, ďalšími zdrojmi pákového efektu a podpory musia byť aj iné politiky EÚ vrátane obchodu, vízovej politiky, susedskej politiky, energetiky, klímy, životného prostredia, námorných záležitostí a rybárstva, poľnohospodárstva, digitálnej politiky a vzdelávania. Toto bude predstavovať hlavnú prioritu v nasledujúcich mesiacoch, s osobitným dôrazom na obchodnú politiku. Obchod predovšetkým prispieva k odstraňovaniu základných príčin neregulárnej migrácie vytváraním hospodárskych príležitostí v partnerských krajinách prostredníctvom dohôd o voľnom obchode alebo jednostranných preferencií. Prepojenia a synergie medzi obchodnou politikou a migráciou sa ďalej skúmajú. Mobilita v oblasti vzdelávania je dôležitou oblasťou, ktorá ponúka nové príležitosti na posilnenie mobility v medziach rámca partnerstva. Program Erasmus+ už dnes ponúka možnosť mobility Jordánsku, Libanonu, Etiópii, Mali, Nigeru, Nigérii a Senegalu. V týchto krajinách bolo roku 2016 financovaných 1 165 akcií v oblasti mobility . Financovalo sa 77 štipendií v rámci spoločných magisterských študijných programov Erasmus Mundus , o ktoré bol veľký záujem najmä v Etiópii a Nigeri, a sedem grantov v rámci spoločných doktorandských študijných programov Erasmus Mundus. V prioritných krajinách sa vykonáva jedenásť projektov budovania kapacít v rámci programu Erasmus+. Dopyt univerzít po mobilite pracovníkov a študentov je výrazne vyšší ako rozpočet, ktorý je k dispozícii pre subsaharský región. EÚ je pripravená zintenzívniť túto činnosť a financovať až 5 000 ďalších štipendií v rámci mobility kreditov Erasmus+ a 110 štipendií Erasmus Mundus pre spoločné magisterské študijné programy, ako súčasť práce na rámci partnerstva a v súlade s potrebami a absorpčnou kapacitou partnerov. Program Marie Skłodowska-Curie okrem toho ponúka možnosti financovania výmen výskumných pracovníkov a skvelú odozvu mala prvá výzva programu akademickej mobility v rámci Afriky v roku 2016. Doručených bolo 53 prihlášok, z čoho 7 projektov je možné financovať (čo predstavuje 543 prípadov v rámci tokov mobility). Popri výmenách, štipendiách a financovaní výskumu prebieha aj iniciatíva Tuning Africa a iniciatíva na harmonizáciu, zabezpečenie kvality a akreditáciu, ktoré uľahčujú vzájomné uznávanie akademických titulov v rámci Afriky aj v EÚ. Štátnym príslušníkom piatich prioritných krajín sa každý rok vydá celkovo približne 50 000 nových povolení na pobyt. Legálne príchody by mohli byť v rámci existujúcich pravidiel zorganizované efektívnejšie. Aj keď počet štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí môžu vstúpiť na územie členských štátov na účely legálnej migrácie, si určuje každý členský štát na vnútroštátnej úrovni, to by nemuselo brániť členským štátom, ktoré majú záujem, spojiť svoje sily s cieľom rozvíjať spoluprácu v oblasti legálnej migrácie s vybranými tretími krajinami. Takýto prístup, keď sa vyskúša, by mohol pomôcť posilniť účinok rámca partnerstva a obmedziť využívanie neregulárnych migračných kanálov. A napokon, pokiaľ ide o presídľovanie, popri záveroch Rady z 20. júla 2015 o presídlení 22 504 osôb, ktoré potrebujú ochranu, čo členským štátom zároveň umožňuje presídľovanie z prioritných krajín, najmä z Etiópie a Nigeru, sa skúmajú možnosti, ako vystupňovať úsilie a poskytnúť tým, ktorí potrebujú ochranu, legálne cesty. Príkladom je nedávny návrh rámca Únie pre presídľovanie, ktorý je v súčasnosti predmetom rokovaní spoluzákonodarcov. Ďalšie kroky: ·posilniť interné administratívne postupy v oblasti návratu a zlepšiť zber údajov s cieľom získať lepší operačný prehľad, ·dokončiť vysielanie európskych styčných úradníkov pre migráciu, ·zvýšiť príspevok činností EÚ agentúr, ·posúdiť potrebu zintenzívniť presídľovanie z relevantných prioritných krajín, ·mobilizovať všetky politiky a nástroje s cieľom rozšíriť práce v prospech rámca partnerstva s dôrazom na obchod a legálnu migráciu, ·ponúknuť až 5 000 štipendií Erasmus+ a 110 štipendií spoločných magisterských študijných programov Erasmus Mundus ako súčasť rámca partnerstva.

3.4. Finančné nástroje Vykonávanie rámca partnerstva bolo aj naďalej podporované širokou škálou finančných nástrojov EÚ, medzi ktoré patrí najmä Európsky rozvojový fond (ERF) , nástroj rozvojovej spolupráce , nástroj európskeho susedstva , Fond pre azyl, migráciu a integráciu a nástroj na podporu stability a mieru . Trustový fond EÚ pre Afriku Núdzový trustový fond EÚ pre stabilitu a riešenie základných príčin neregulárnej migrácie zahŕňa spolu 23 krajín, v súčasnosti má k dispozícii zdroje vo výške 2,4 miliardy EUR z ERF a viacerých rozpočtových finančných nástrojov EÚ a obsahuje aj ďalších 500 miliónov EUR z rezervy ERF. Členské štáty EÚ doteraz prisľúbili 82 miliónov EUR. Od novembra 2015 bolo schválených 64 programov v troch predmetných regiónoch v celkovej sume 1 miliarda EUR. Doposiaľ sa zazmluvnili programy v hodnote 471 miliónov EUR, pričom zmluvy pre tri programy v hodnote 27,5 milióna EUR sa uzavrú do konca roka. Budúce opatrenia, ktoré sa majú financovať v rámci trustového fondu, sa pripravili s prihliadnutím na prebiehajúce politické dialógy, pričom na december je už pripravených 42 nových projektov v celkovej hodnote približne 589 miliónov EUR. Trustovému fondu pre Afriku sa darí už od jeho zriadenia uplatňovať vyvážený prístup k prideľovaniu zdrojov v rámci jeho strategických priorít a, aj vďaka flexibilnému a svižnému charakteru, vytvoril pozitívny trend, ktorým podporuje vykonávanie rámca partnerstva. Fond výrazne prispel k začleneniu migrácie do politických dialógov medzi Afrikou a EÚ, keďže predstavuje ďalšie stimuly pre spoluprácu v kľúčových oblastiach záujmu. Strategické využívanie tohto nástroja bude mať rozhodujúci význam pre dosiahnutie ďalšieho pokroku rámca partnerstva. Na tento účel sa 13. decembra 2016 uskutoční stretnutie strategickej rady trustového fondu EÚ pre Afriku. Iné finančné nástroje Vzhľadom na obmedzený geografický rozsah trustového fondu EÚ pre Afriku sa vyvinulo úsilie na zvýšenie vplyvu iných nástrojov. Konkrétne Európsky parlament a Rada sa nedávno dohodli, že schvália dodatočné prostriedky vo výške asi 726,7 milióna EUR z rozpočtu na rok 2017 s cieľom ešte viac podporiť rozvíjanie vonkajšieho rozmeru migrácie. 4. Európsky plán pre vonkajšie investície Na to, aby dlhodobo obmedzili hnacie faktory, ktoré podnecujú migráciu, musíme zmeniť hospodársku prognózu našich partnerských krajín, najmä v Afrike. Aby sme mohli vykonávať agendu s takýmto rozsahom a v takejto miere, musíme znásobiť zdroje. Verejný sektor bude plnohodnotne zohrávať svoju úlohu, avšak teraz budeme viac než kedykoľvek predtým potrebovať, aby súkromný sektor investoval do dlhodobého a trvalo udržateľného rozvoja. Toto nie je len vecou rozvojovej spolupráce či riadenia migrácie: ide o budovanie a využívanie rýchlo rastúcich trhov budúcnosti, ktoré môžu priniesť naspäť do Európy reálnu návratnosť investícií vo forme pracovných miest a rastu. V septembri Komisia predložila návrhy na vytvorenie nového investičného plánu pre vonkajšie investície. Vďaka katalytickému potenciálu, ktorý majú európske finančné prostriedky (najmä rozvojové financovanie) vo výške viac než 4 miliardy EUR, bude EÚ schopná investovať aspoň 44 miliárd EUR dodatočných investícií alebo až 88 miliárd EUR v prípade, že členské štáty a iní partneri prispejú rovnakou sumou ako my. Európska rada vo svojich záveroch z 21. októbra znova zdôraznila význam plánu pre vonkajšie investície pre vykonávanie rámca partnerstva. Základom tohto plánu je nový Európsky fond pre trvalo udržateľný rozvoj (EFSD): jeho účelom je podporovať – poskytovaním finančných prostriedkov vo forme grantov, záruk a iných finančných nástrojov oprávneným protistranám – investície a lepší prístup k financovaniu v partnerských krajinách v Afrike a susedstve. Fond by bol dôležitým impulzom pre rozvoj tým, že by využíval prostriedky súkromného sektora inovačným spôsobom. Rada ministrov sa už zhodla na svojej pozícii. Pokiaľ ide o pokrok v Európskom parlamente, Komisia podporuje prácu výborov Európskeho parlamentu pre rozpočet a rozvoj. Parlamentný proces a trialógy medzi Parlamentom, Radou a Komisiou by sa mali začať začiatkom budúceho roka s cieľom dosiahnuť prijatie nariadenia v prvej polovici roka 2017. Plán pre vonkajšie investície obsahuje aj konkrétne opatrenia na podnecovanie investícií v týchto krajinách a podporu širšieho zlepšovania podnikateľského prostredia. Zahraniční investori – vrátane mnohých spoločností z EÚ – vnímajú obrovský potenciál týchto trhov a môžu prispieť k modernizácii hospodárstiev týchto krajín ku prospechu oboch strán. Nemecké predsedníctvo skupiny G20 a talianske predsedníctvo skupiny G7 takisto zdôrazňujú potrebu stabilného investičného prostredia ako základu pre udržateľný hospodársky pokrok v Afrike, pričom táto otázka bude aj na programe samitu EÚ – Afrika na jeseň 2017. Komisia okrem toho zintenzívni svoj dôraz na „hospodársku diplomaciu“ a začlení tento aspekt do rámcov partnerstva tam, kde je to vhodné. 5. Záver