SK Úradný vestník Európskej únie CE 45/23

Európsky akčný plán pracovnej mobility (2007 – 2010)

P6_TA(2008)0624

Uznesenie Európskeho parlamentu z 18. decembra 2008 o Európskom akčnom pláne pracovnej mobility (2007 – 2010) (2008/2098(INI))

(2010/C 45 E/05)

Európsky parlament,

— so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej články 18, 136, 145, 149 a 150,

— so zreteľom na oznámenie Komisie zo 6. decembra 2007 s názvom Mobilita, nástroj na zvýšenie počtu pracovných miest a zlepšenie ich kvality: Európsky akčný plán pracovnej mobility (2007 – 2010) (KOM(2007)0773),

— so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (1),

— so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov (2),

— so zreteľom na rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 2241/2004/ES z 15. decembra 2004 o jednotnom rámci Spoločenstva pre transparentnosť kvalifikácií a schopností (Europass) (3),

— so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (4),

— so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (5),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 27. júna 2007 s názvom K spoločným zásadám flexiistoty: Flexibilitou a istotou k zvýšeniu počtu pracovných miest a zlepšeniu ich kvality (KOM(2007)0359),

— so zreteľom na záverečnú správu z 25. januára 2007 o uplatňovaní Akčného plánu Komisie pre zručnosti a mobilitu (KOM(2007)0024),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 13. februára 2002 o Akčnom pláne pre zručnosti a mobilitu (KOM(2002)0072),

— so zreteľom na štúdiu OECD s názvom Hospodársky prieskum Európskej únie 2007: Odstraňovanie prekážok geografickej pracovnej mobility, najmä na jej kapitolu 8,

— so zreteľom na návrh Komisie na odporúčanie Rady o mobilite mladých dobrovoľníkov v rámci Európy (KOM(2008)0424),

— so zreteľom na usmernenia EURES na obdobie rokov 2007 – 2010, prijaté v júni 2006,

— so zreteľom na správu o činnosti EURES za roky 2004 – 2005, ktorú predložila Komisia 16. marca 2007 pod názvom K jednotnému Európskemu trhu práce: prínos EURES (KOM(2007)0116),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 5. septembra 2007, prijaté na základe otázky na ústne zodpovedanie B6-0136/2007, o správe o činnosti EURES za roky 2004 a 2005: K jednotnému európskemu trhu práce (6),

— so zreteľom na uznesenie Rady a zástupcov vlád členských štátov, ktorí sa stretli 14. decembra 2000 na zasadnutí Rady o akčnom pláne pre mobilitu (7),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 23. mája 2007 o podpore dôstojnej práce pre všetkých (8),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 2. júla 2008 s názvom Obnovená sociálna agenda: Príležitosti, prístup a solidarita v Európe 21. storočia (KOM(2008)0412),

— so zreteľom na osobitný prieskum Eurobarometer č. 261 z roku 2006 o európskej politike zamestnanosti a sociálnej politike, podľa ktorého občania EÚ pripisujú mobilite čoraz väčší význam,

— so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku,

— so zreteľom na správu Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci a stanoviská Výboru pre kultúru a vzdelávanie, Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť a Výboru pre petície (A6-0463/2008),

A. keďže voľný pohyb a sloboda usadiť sa sú práva stanovené v článkoch 18 a 43 Zmluvy o ES a keďže v článkoch 149 a 150 je ustanovená podpora mobility vo všeobecnom a odbornom vzdelávaní,

B. keďže mobilita pracovníkov je kľúčovým nástrojom na dosiahnutie cieľov Lisabonskej stratégie, ale naďalej zostáva v rámci EÚ nízka, a to aj u žien,

C. keďže mobilita v rámci celej EÚ so zabezpečením pre pracovníkov je jedným zo základných práv, ktoré zmluva poskytuje občanom EÚ, a patrí medzi základné piliere európskeho sociálneho modelu, ako aj medzi hlavné prostriedky na dosiahnutie cieľov Lisabonskej stratégie,

D. keďže právne predpisy Spoločenstva o koordinácii a uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia by sa v prípade potreby mali prispôsobovať tak, aby zohľadňovali nové formy mobility a aby sa zabezpečilo, že migrujúci pracovníci EÚ nestratia ochranu v oblasti sociálneho zabezpečenia,

E. keďže asi 2 % občanov v produktívnom veku v súčasnosti žijú a pracujú v inom členskom štáte, ako je ich vlastný, a keďže približne 48 % všetkých migrantov v EÚ tvoria ženy,

F. keďže Komisia vytvorila fórum odborníkov na vysokej úrovni zamerané na zvyšovanie mobility Európanov, ktorého základným cieľom je určiť opatrenia na podnecovanie mobility mladých ľudí, rozvíjanie pomoci mobilite v oblasti odbornej prípravy a zvyšovanie mobility umelcov, vedúcich pracovníkov a dobrovoľníkov,

G. keďže otázka mobility je dôležitým prvkom v obnovenej sociálnej agende, ktorá určuje príležitosti týkajúce sa mobility a stanovuje zásady prístupu a solidarity,

H. keďže dynamický pracovný trh stavia pracovníkov a predovšetkým ženy s deťmi pred ťažké výzvy, pretože ich núti robiť kompromisy medzi pracovným a rodinným životom,

I. keďže nedostatočné prispôsobenie systémov sociálneho zabezpečenia v členských štátoch spôsobuje ženám problémy, napríklad pokiaľ ide o tehotenstvo, výchovu detí a možnosti kariérneho postupu,

J. keďže voľný pohyb pracovníkov predstavoval a naďalej predstavuje jednu zo štyroch základných slobôd stanovených v zmluve; keďže pokiaľ ide o zabezpečenie voľného pohybu pracovníkov, bol zaznamenaný výrazný pokrok v právnych predpisoch Spoločenstva v oblasti sociálneho zabezpečenia, čo tento pohyb v rámci EÚ uľahčilo; keďže sa musia odstrániť všetky zostávajúce administratívne a právne prekážky, ktoré bránia nadnárodnej mobilite; keďže je nutné urobiť viac pre zabezpečenie toho, aby pracovníci poznali svoje práva a mohli ich uplatňovať,

K. keďže vzhľadom na to, že zabezpečenie mobility si vyžaduje uľahčenie celého radu potrieb a činností pracovníkov a ich rodín, Európsky parlament v mnohých svojich uzneseniach poukázal na prekážky mobility a právo občanov EÚ na pobyt mimo svojej krajiny pôvodu a navrhol možné prostriedky na odstránenie týchto prekážok,

L. keďže skúsenosť ukázala, že určenie prekážok a formulovanie návrhov nepostačovali na úplné odstránenie prekážok, ktoré obmedzujú voľný pohyb a mobilitu; keďže v minulosti sa touto otázkou zaoberali mnohé dokumenty inštitúcií EÚ, v ktorých boli objasnené problémy a navrhnuté nápravné opatrenia, ale tie sa nie vždy zrealizovali,

M. keďže Európsky parlament v týchto prípadoch konštatoval, že ochota uplatňovať potrebné opatrenia sa nie vždy vzťahuje na opatrenia, ktoré sú dôležité pre občanov, pokiaľ ide o odstránenie administratívnych a právnych prekážok mobility,

N. keďže Európsky parlament pri mnohých príležitostiach vyjadril svoje stanovisko k tejto otázke, ktorá priamo ovplyvňuje život občanov EÚ, a v rámci svojho postavenia inštitúcie, ktorú priamo a demokraticky volia občania, bude aktívne pokračovať v hľadaní riešení všetkých problémov, s ktorými sa občania stretávajú pri uplatňovaní svojho práva na mobilitu na území EÚ,

O. keďže zmysel občianstva EÚ pre občanov členských štátov je založený sčasti na možnosti zamestnania v inej krajine na vnútornom trhu, a keďže by preto hnacou silou mobility nemali byť iba ekonomické záujmy, ale aj cieľ umožniť občanom EÚ ľahšie sa s týmto občianstvom stotožniť,

1. víta iniciatívu Komisie a opätovne potvrdzuje ústredný význam mobility, či už ide o mobilitu v rámci pracovného trhu alebo medzi členskými štátmi a regiónmi, pre konsolidáciu pracovného trhu EÚ a dosiahnutie lisabonských cieľov; podporuje začatie realizácie akčného plánu a želá si byť pravidelne informovaný o monitorovaní vykonávania opatrení, ktoré sú jeho súčasťou;

2. víta zámer Komisie podporovať mobilitu za spravodlivých podmienok vrátane boja proti nelegálnemu zamestnávaniu a sociálnemu dumpingu;

3. víta návrh Komisie na odporúčanie Rady o mobilite mladých dobrovoľníkov v rámci Európy, vyjadruje však poľutovanie nad tým, že Komisia neposkytla Európskemu parlamentu dostatok času na vydanie stanoviska k návrhu pred prijatím odporúčania;

4. poznamenáva, že Európsky rok dobrovoľníctva by bol účinným nástrojom na vykonávanie činností obsiahnutých v odporúčaní Rady o mobilite mladých dobrovoľníkov v rámci Európy;

5. domnieva sa, že EÚ musí podporovať začlenenie koncepcie mobility pracovníkov do všetkých politík Spoločenstva, najmä do tých, ktoré sa týkajú dokončenia vnútorného trhu, ochrany pracovníkov a pravidiel súvisiacich s vyslanými pracovníkmi a s ochranou proti nezabezpečenej práci, ktoré môžu mať vplyv na mobilitu v rámci EÚ alebo prispieť k boju proti diskriminácii; vyzýva Komisiu, aby k pracovnej mobilite pristupovala ako k prioritnej prierezovej politike, ktorá sa týka všetkých príslušných oblastí politík EÚ a orgánov všetkých úrovní v členských štátoch;

6. zdôrazňuje, že mobilita pracovníkov vychádza zo základnej zásady voľného pohybu osôb v rámci vnútorného trhu tak, ako sa ustanovuje v Zmluve o ES;

7. vyzýva Komisiu, aby v záujme ďalšej podpory pracovnej mobility navrhla dlhodobú stratégiu mobility, ktorá zohľadní požiadavky trhu práce, ekonomické trendy a vyhliadky rozšírenia EÚ, pretože iba dlhodobá stratégia môže zaručiť bezkonfliktný voľný pohyb pracovníkov a primerane riešiť problém úniku mozgov;

8. vyzýva Komisiu, aby zohľadnila osobitné potreby pracovníčok všetkých vekových kategórií, ktoré chcú využiť slobodu pohybu, a zahrnula konkrétne kroky na uspokojenie ich potrieb do štyroch oblastí Európskeho akčného plánu pracovnej mobility;

9. naliehavo žiada Komisiu, aby stanovila ako prioritu zefektívnenie administratívnych postupov a administratívnej spolupráce s cieľom umožniť dosiahnutie synergie medzi vnútroštátnymi inštitúciami a orgánmi, ktorých vzájomná súčinnosť je rozhodujúca pre snahu efektívne riešiť problémy medzi členskými štátmi; ďalej sa domnieva, že členské štáty by mali na európskej, národnej, regionálnej a miestnej úrovni rozhodne zasahovať proti všetkým právnym a administratívnym bariéram a prekážkam územnej mobility, ako je neuznávanie skúseností spojených s mobilitou v rámci profesijného rozvoja alebo sociálneho zabezpečenia a dôchodku, najmä v malých a stredných podnikoch;

10. domnieva sa, že hoci sa akčný plán Komisie venuje hlavným otázkam súvisiacim s mobilitou, je potrebné prijať oveľa viac opatrení, najmä pokiaľ ide o posilnenie spojitosti medzi vzdelávacími systémami a pracovným trhom, poskytovanie náležitých informácií o mobilite, udržanie nadobudnutých jazykových znalostí v prípade pracovníkov a ich detí, prípravu na mobilitu prostredníctvom vyučovania cudzích jazykov a v neposlednom rade opatrenia zamerané na odborné vzdelávanie a systémy výučby;

11. vyzýva členské štáty, aby aktívne podporovali vyučovanie cudzích jazykov (najmä v prípade dospelých), keďže jazykové bariéry patria k hlavným zostávajúcim prekážkam v mobilite pracovníkov a ich rodín;

12. domnieva sa, že členské štáty by mali zabezpečiť, aby práva pracovníkov a kolektívne zmluvy občanov, ktorí sa rozhodnú presťahovať do iného členského štátu, boli v plnej miere rešpektované, bez diskriminácie medzi štátnymi príslušníkmi daného členského štátu a štátnymi príslušníkmi iného členského štátu; je presvedčený, že opatrenia Komisie by sa preto mali zamerať na zabezpečenie toho, aby sa s migrujúcimi občanmi zaobchádzalo rovnocenne a nestali sa lacnou pracovnou silou;

13. s cieľom posilniť spojitosť medzi vzdelávaním a pracovným trhom naliehavo žiada Komisiu a členské štáty, aby sa v tejto otázke obrátili na výbory pre dialóg medzi jednotlivými odvetviami; domnieva sa, že by priemyselné a obchodné odvetvia mohli pravidelne informovať o profesijných oblastiach, ktoré sú najviac otvorené mobilite;

14. domnieva sa, že dlhodobá pracovná mobilita vo všetkých oblastiach môže zohrávať rozhodujúcu úlohu v podpore cieľov Lisabonskej stratégie, pokiaľ sa spája so zaistením sociálneho zabezpečenia pracovníkov a práv odborových organizácií v súlade s tradíciami a zvykmi členských štátov; domnieva sa, že rozšírenie mobilnej pracovnej sily v celej EÚ v kombinácii s primeranými pracovnými podmienkami, vzdelávacími programami a systémami sociálneho zabezpečenia môže byť odpoveďou na súčasný vývoj a môže významnou mierou zvýšiť úsilie zavádzať takéto opatrenia v kontexte výziev, akými sú globálne hospodárstvo, starnutie obyvateľstva a rýchle zmeny na pracovisku; zdôrazňuje, že je nutné zohľadniť sociálne, hospodárske a environmentálne aspekty mobility;

15. je presvedčený, že zaručená pracovná mobilita je prostriedkom na posilnenie hospodárskeho a sociálneho rozmeru Lisabonskej stratégie a mala by byť nastavená čo najlepšie na dosiahnutie cieľov obnovenej sociálnej agendy a na riešenie série výziev vrátane globalizácie, reštrukturalizačných zmien v priemysle, technického pokroku, demografického vývoja a integrácie migrujúcich pracovníkov; je tiež presvedčený, že mobilita medzi povolaniami a odvetviami (profesijná mobilita) umožňuje zamestnancom obnovovať a prispôsobovať svoje vedomosti a poznatky, a tak využívať nové pracovné možnosti;

16. pripomína, že pracovná mobilita je kľúčovým nástrojom účinného fungovania vnútorného trhu prostredníctvom cieľov Lisabonskej stratégie a ôsmich zásad navrhnutých v oblasti flexiistoty v oznámení Komisie z 27. júna 2007; vyzýva preto členské štáty, aby prijali príslušné opatrenia na zdôraznenie flexiistoty na jednej strane a na ochranu zabezpečenia pracovníkov na strane druhej s prihliadnutím na základné zásady príležitostí, prístupu a solidarity, na ktoré sa odkazuje v obnovenej sociálnej agende;

17. vyzýva členské štáty a zainteresované strany, aby zohľadňovali a odstraňovali prekážky mobility pracovníčok tým, že okrem iného zabezpečia spravodlivý prístup ku kvalifikovaným pracovným miestam a vysokým pozíciám, rovnaké mzdové ohodnotenie, pružné pracovné podmienky, adekvátnu zdravotnú starostlivosť a starostlivosť o deti, kvalitné vzdelávacie zariadenia pre deti, prenosný nárok na dôchodok a zabezpečenie odstránenia rodových stereotypov;

18. odporúča členským štátom a regionálnym a miestnym orgánom, aby aktívne podporovali osobitné programy zamerané na zamestnanosť, odbornú prípravu, vzdelávanie, diaľkové štúdium a jazyky s cieľom vytvoriť pracovný trh priaznivejší pre ženy a umožniť zladenie pracovného a rodinného života;

19. vyzýva členské štáty, aby pracovnú a geografickú mobilitu zahrnuli ako prioritu do svojich vnútroštátnych programov zamestnanosti a celoživotného vzdelávania;

20. je znepokojený tým, že niektoré členské štáty stále uplatňujú obmedzenia na trhu práce v prípade pracovníkov pochádzajúcich z nových členských štátov napriek tomu, že ekonomické analýzy a štatistické údaje tieto obmedzenia neospravedlňujú, ani nepotvrdzujú obavy ich občanov a vlád; vyzýva Radu, aby zabezpečila väčšie zapojenie a podrobnejšie monitorovanie zo strany inštitúcií EÚ, najmä Európskeho parlamentu, pokiaľ ide o proces povoľovania a zdôvodňovania prechodných období členských štátov na prístup občanov nových členských štátov na ich trh práce, a to už od prvého roku po pristúpení týchto štátov k EÚ;

21. zdôrazňuje, že mobilitu pracovníkov by nemali niektorí zamestnávatelia chápať ako príležitosť na zníženie miezd, obmedzenie sociálneho zabezpečenia alebo vo všeobecnosti na zhoršenie pracovných podmienok; naliehavo vyzýva členské štáty, aby prijali príslušné opatrenia nielen na odstránenie všetkých foriem diskriminácie, ale aj na zabezpečenie čo najlepších podmienok pre činnosti migrujúcich pracovníkov a ich rodín;

22. je znepokojený niektorými iniciatívami členských štátov, ktorých cieľom je upraviť ich vnútorný právny rámec v oblasti prisťahovalectva a vykladať a uplatňovať zásadu voľného pohybu pracovníkov spôsobom, ktorý je v rozpore so znením a duchom platných právnych predpisov Spoločenstva; žiada okamžité ukončenie takýchto praktík a vyzýva členské štáty, aby zaviedli komplexné programy integrácie občanov EÚ, ktorí na ich území uplatňujú svoje právo na voľný pohyb, prípadne aj v spolupráci s členskými štátmi pôvodu;

23. vyzýva členské štáty a Komisiu, aby spolupracovali na vypracúvaní, realizácii, monitorovaní a vyhodnocovaní programov na opätovné začlenenie občanov a ich rodín, ktorí sa do svojho členského štátu pôvodu vrátia po tom, čo pracovali v inom členskom štáte;

24. uznáva, že aj keď mobilita môže byť riešením nedostatku pracovnej sily v prijímajúcich krajinách, môže spôsobiť nedostatok pracovnej sily v krajinách, z ktorých pracovníci pochádzajú; upriamuje pozornosť Komisie a členských štátov na skutočnosť, že neaktívna časť obyvateľstva predstavuje v každej krajine značný pracovný potenciál, ktorého mobilizácia si vyžaduje rovnakou mierou zdroje EÚ i zdroje členských štátov;

25. upozorňuje Komisiu na skutočnosť, že v EÚ stále existuje množstvo administratívnych a právnych prekážok mobility pracovníkov, ako aj prekážok v oblasti vzájomného uznávania kvalifikácií na všetkých úrovniach a vo všetkých oblastiach odbornej praxe; opätovne potvrdzuje svoj záväzok nájsť riešenia týchto problémov a vyzýva Komisiu, aby pozorne monitorovala obmedzenia, ktoré nie sú v súlade s právom Spoločenstva, a aby proti nim zakročila;

26. nabáda členské štáty, aby pred začatím uplatňovania nových vnútroštátnych predpisov v oblasti starostlivosti a verejného zdravia, ako aj sociálnych a finančných systémov uskutočnili hraničné hodnotenie vplyvu s cieľom vopred poukázať na akékoľvek problémy, ktoré budú mať dôsledky na pracovnú mobilitu;

27. zastáva názor, že prihraniční pracovníci majú v oblasti európskej pracovnej mobility osobitné postavenie;

28. nabáda členské štáty, aby urýchlili proces zavádzania spoločného rámca kvalifikácií (európskeho kvalifikačného rámca – EKR); domnieva sa, že napriek tomu, že harmonizácia tohto referenčného systému je stanovená až na rok 2010, jeho urýchlená realizácia vo všetkých členských štátoch by mohla obmedziť ťažkosti, s ktorými sa pracovníci v súčasnosti stretávajú;

29. víta iniciatívu Komisie v súvislosti so Sieťou Európskej únie pre bezpečnosť pacientov (EUNetPaS), ktorá je prvým krokom pri podnecovaní členských štátov a zainteresovaných strán EÚ k tomu, aby posilnili spoluprácu v oblasti bezpečnosti pacientov; poznamenáva však, že v celej EÚ stále existujú rozdiely v právnej úprave týkajúcej sa zdravotníckych pracovníkov, a vyzýva Komisiu, aby podnietila členské štáty a ich regulačné orgány pre odborný zdravotnícky personál k výmene informácií a zriadeniu štandardizovaných akreditačných systémov pre odborný zdravotnícky personál s cieľom zaistiť bezpečnosť pacientov v celej EÚ;

30. konštatuje, že chýbajúci spoločný rámec na porovnávanie, prevod a uznávanie odbornej prípravy na úrovni EÚ je vážnou prekážkou nadnárodnej mobility; víta iniciatívu Komisie na vytvorenie Európskeho systému kreditov pre odborné vzdelávanie a prípravu;

31. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zabezpečili čo najrýchlejšie zapojenie zástupcov zamestnávateľov a profesijných odvetví do zavádzania EKR, aby sa systém uznávania kvalifikácií mohol uplatňovať na pracovnom trhu;

32. vyzýva Komisiu, členské štáty a zamestnávateľov i zamestnancov, aby začali diskutovať o harmonizácii platových tabuliek s rozličnými úrovňami kvalifikácií vymedzených v EKR, aby bolo možné zaručiť pracovnú mobilitu prostredníctvom úrovne odmeňovania, ktorá zodpovedá schopnostiam pracovníkov;

33. povzbudzuje vzdelávacie inštitúcie, aby proaktívne spolupracovali v oblasti vzájomného uznávania kvalifikácií získaných prostredníctvom formálneho, informálneho a neformálneho vzdelávania a povolaní zodpovedajúcich normám, ktoré stanovili členské krajiny; považuje za kľúčové, aby členské štáty v plnej miere využívali EKR a primerane nadviazali na pripravované iniciatívy týkajúce sa Európskeho systému kreditov pre odborné vzdelávanie a prípravu v záujme toho, aby klasifikácia na úrovniach vnútroštátneho vzdelávacieho systému a programu celoživotného vzdelávania umožnila mobilným pracovníkom pokračovať v odbornej príprave; schvaľuje záväzok Komisie rozvíjať Europass s cieľom dosiahnuť väčšiu zrozumiteľnosť kvalifikácií pre zamestnávateľov; vyzdvihuje význam služieb Euraxess;

34. vyjadruje poľutovanie nad tým, že v niektorých členských štátoch sa nepripisuje zodpovedajúci význam a nevenujú dostatočné finančné prostriedky na vypracúvanie a uplatňovanie stratégií celoživotného vzdelávania; nabáda členské štáty, aby s cieľom vypracúvať a uplatňovať takéto systémy aktívnejšie využívali financovanie zo štrukturálnych fondov, a najmä z Európskeho sociálneho fondu;

35. vyzýva Komisiu, aby obmedzila legislatívne a administratívne prekážky, a zdôrazňuje nevyhnutnosť ďalšieho pokroku pri uznávaní a kumulácii nárokov na sociálne zabezpečenie a pri prenosnosti dôchodkov;

36. zastáva názor, že prenosnosť ustanovení o sociálnom zabezpečení sa lepšie koordinuje na základe nariadenia (EHS) č. 1408/71 a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (9) a na základe dvojstranných dohôd;

37. naliehavo žiada členské štáty, aby v plnej miere vykonávali nariadenie (EHS) č. 1408/71 a nariadenie (ES) č. 883/2004 (ktoré sa má začať uplatňovať v roku 2009), ako aj súvisiace právne predpisy týkajúce sa otázok sociálneho zabezpečenia a vyplácania príspevkov všetkého druhu; vyzýva členské štáty a Komisiu, aby sa naliehavo zaoberali problémami, ktoré sa opakovane uvádzajú v petíciách a sťažnostiach týkajúcich sa sociálneho zabezpečenia, dôchodkov a zdravotnej starostlivosti; podporuje plány Komisie na zavedenie elektronickej verzie európskej karty zdravotného poistenia; navrhuje, aby sa vytvorila aj elektronická verzia formulára E106;

38. žiada Komisiu o preskúmanie jej vízovej politiky voči účastníkom z tretích krajín v rámci uznaných dobrovoľníckych programov EÚ s cieľom zaviesť voľnejší vízový režim najmä pre dobrovoľníkov z krajín susediacich s EÚ;

39. domnieva sa, že v súvislosti s novými formami mobility je potrebné preskúmať platné právne predpisy s cieľom určiť, či sú stále aktuálne, a nájsť primerané prostriedky na ich prispôsobenie novým flexibilným podmienkam na európskom pracovnom trhu, pričom sa zohľadní nielen potreba zabezpečiť práva pracovníkov, ale preskúmajú sa aj ďalšie problémy, ktorým migrujúci pracovníci a ich rodiny môžu čeliť; zároveň je presvedčený, že je potrebná analýza skutočného rozsahu vykonávania právnych predpisov Spoločenstva týkajúcich sa voľného pohybu pracovníkov a práva pobytu pracovníkov a ich rodinných príslušníkov, a to vo všetkých členských štátoch; zastáva názor, že v prípade potreby by sa mali navrhnúť odporúčania na zlepšenie legislatívneho a operačného rámca;

40. podporuje diskusiu o problémoch v rámci systému sociálneho zabezpečenia, okrem iného s ohľadom na prístup k zdravotnej starostlivosti a na skutočnosť, že mobilita pracovníkov môže v niektorých prípadoch viesť k strate výhod sociálneho zabezpečenia; vyzýva Komisiu, aby preskúmala, či je potrebné upraviť nariadenie (ES) č. 883/2004, vykonávacie nariadenie (EHS) č. 574/72 a súvisiace administratívne postupy tak, aby zodpovedali meniacemu sa charakteru a novým formám mobility pracovníkov vrátane krátkodobej pracovnej mobility;

41. domnieva sa, že Komisia by mala preskúmať vplyvy brzdiace mobilitu, ktoré vznikajú v dôsledku nedostatku koordinácie medzi daňovými dohodami a novým nariadením o sociálnom zabezpečení (nariadenie (ES) č. 883/2004);

42. podporuje Komisiu v jej plánoch podniknúť kroky na vylepšenie návrhu smernice o minimálnych požiadavkách na posilnenie mobility pracovníkov zlepšením nadobúdania a zachovávania doplnkových dôchodkových práv, pretože pri čoraz rozšírenejších systémoch zamestnaneckého dôchodkového poistenia je potrebné nájsť pravidlá prenosnosti, ktoré budú pre pracovníkov prijateľné; vyzýva preto Komisiu, aby predložila prepracovaný návrh smernice o prenosnosti zamestnaneckého dôchodkového poistenia;

43. domnieva sa, že mobilita pracovníkov oboch pohlaví a ich rodín (čím sa myslia deti a závislí príbuzní) závisí vo veľkej miere od dostupnosti a cenovej prijateľnosti služieb (ako je napríklad starostlivosť o deti a staršie osoby, vzdelávacie zariadenia, denné centrá, špeciálne služby); zároveň sa domnieva, že pracovná mobilita by mala prispievať k osobnému naplneniu a zlepšovať kvalitu života a práce;

44. domnieva sa však, že návrh zameraný na zlepšenie výmeny informácií a osvedčených postupov medzi vnútroštátnymi orgánmi a návrh týkajúci sa zavedenia elektronickej verzie európskeho preukazu zdravotného poistenia by sa mal realizovať pri náležitej ochrane údajov: členské štáty musia zaručiť, aby osobné údaje neboli použité na iné účely, ako na účely týkajúce sa sociálneho zabezpečenia, okrem prípadov, keď to dotknutá strana výslovne umožní; požaduje ďalšie informácie o tejto iniciatíve a o tom, ako môže zlepšiť pracovnú mobilitu; vyzýva Komisiu, aby preskúmala možnosť zaviesť v blízkej budúcnosti jednotný európsky preukaz, ktorý bude obsahovať všetky informácie o odvedených príspevkoch a sociálnych právach držiteľa vo všetkých členských štátoch, v ktorých vykonával pracovnú činnosť, a aby k zavedeniu tohto preukazu prispela;

45. podporuje činnosť siete TRESS a je presvedčený, že táto sieť by mala neustále skúmať rôzne typy mobility s cieľom prispôsobiť ich právnym predpisom Spoločenstva; vyzýva Komisiu, aby do tejto siete zapojila zamestnávateľov a odborové organizácie, a pripomína, že sú to často zamestnávatelia, ktorí poskytujú pracovníkom pomoc v právnych otázkach týkajúcich sa sociálneho poistenia alebo pri získavaní dokumentov potrebných na ich zamestnanie; zdôrazňuje, že je potrebné, aby databázy EURES boli ľahko dostupné a pravidelne aktualizované, a že sa musí zabezpečiť čo najširší prístup k nim; domnieva sa, že sieť EURES by mala štrukturálne a inštitucionálne spolupracovať so sieťou TRESS;

46. naďalej podporuje príspevok siete EURES k uľahčovaniu mobility pracovníkov v EÚ; odporúča, aby sa medzi služby siete EURES zahrnulo informovanie o konkrétnych internetových sieťach a portáloch zameraných na určité odvetvia, a tiež odporúča, aby táto sieť spolupracovala s ďalšími poskytovateľmi informácií, najmä so špecializovanými orgánmi v členských štátoch, pokiaľ ide o možnosti zamestnania v EÚ s osobitným dôrazom na vnútroštátne úrady práce, ktoré môžu priamo poskytovať individuálne poradenstvo osobám hľadajúcim si zamestnanie;

47. domnieva sa, že cezhraničné projekty siete EURES by sa mali prednostne zamerať na uskutočňovanie štúdií hraničného vplyvu a organizovanie seminárov, aby sa nariadenie (ES) č. 883/2004 o koordinácii mohlo uplatňovať účinnosť efektívne a účinne;

48. podporuje ciele oznámené v rámci tretej časti akčného plánu pracovnej mobility, ktoré sú v súlade s posilňovaním inštitucionálnych kapacít siete EURES; zdôrazňuje rozmanitosť pracovnej sily a potrebu služieb prispôsobených všetkým kategóriám pracovníkov, predovšetkým tým, ktoré sú uvedené v programe Komisie, t. j. starším a postihnutým osobám, ktoré sú znevýhodnené, ale možno ich na trhu práce využiť, osobám, ktoré majú zvláštne právne postavenie v porovnaní s ostatnými pracovníkmi, samostatne zárobkovo činným osobám, pracovníkom, ktorí sa vracajú do zamestnania po pracovnej prestávke atď.; zdôrazňuje, že všetky informácie, ktoré sú k dispozícii prostredníctvom siete EURES, by mali byť dostupné osobám so zdravotným postihnutím;

49. vyzýva členské štáty, aby prostredníctvom svojich orgánov zamestnanosti v záujme zvýšenia mobility stanovili jedno kontaktné miesto pre všetkých pracovníkov vrátane tých, ktorí sa chcú zamestnať v zahraničí, aby títo pracovníci mohli z jedného zdroja získavať informácie o možnostiach práce v zahraničí, administratívnych otázkach, sociálnych právach a právnych podmienkach;

50. podporuje myšlienku premeniť EURES na centrálny informačný portál pre otázky mobility, ktorý by pôsobil ako centralizovaná asistenčná služba, v rámci ktorej by potenciálne mobilní pracovníci mohli získavať informácie o všetkých hľadiskách pracovnej mobility – nielen o voľných pracovných miestach, sociálnom zabezpečení, zdravotnej starostlivosti, dôchodkoch a uznávaní kvalifikácií, ale aj o jazykových otázkach, možnostiach bývania, zamestnania pre manžela/manželku, vzdelávania pre deti a o celkovej integrácii v cieľovom štáte; zdôrazňuje, že EURES by sa mal v prípade potreby rozšíriť v prospech štátnych príslušníkov tretích krajín vrátane tých, ktorí ešte nezískali povolenie na dlhodobý pobyt;

51. v plnej miere podporuje existujúce informačné mechanizmy, ale zároveň navrhuje, aby sa všetky príslušné webové stránky, portály atď. skontrolovali z hľadiska účinnosti a aby sa v prípade potreby vykonala ich reorganizácia, zosúladenie alebo preskupenie tak, aby boli prijateľnejšie pre používateľa;

52. poukazuje na otázku prístupu k sieti EURES pre občanov žijúcich vo vidieckych, ostrovných, horských a odľahlých oblastiach; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zabezpečili, že informácie na tomto portáli budú dostupné aj pre tieto skupiny obyvateľstva;

53. domnieva sa, že dodatočný rozpočet vo výške 2 milióny EUR vyčlenený do roku 2013 na inovačné projekty v oblasti mobility je príliš nízky vzhľadom na potrebu informovať čo najväčší počet občanov EÚ o pracovnej mobilite v EÚ a o cieľoch stanovených v rôznych programových dokumentoch na podporu pracovnej mobility v EÚ;

54. zdôrazňuje potrebu disponovať porovnateľnými a spoľahlivými štatistickými údajmi o mobilite pracovníkov, študentov, pedagógov a vedeckých pracovníkov s cieľom zlepšiť poznatky Komisie v oblasti mobility, ako aj jej monitorovanie uvedeného akčného plánu;

55. je presvedčený, že súčasné informovanie o možných profesionálnych a kariérnych výhodách, ktoré môže predstavovať pracovná skúsenosť nadobudnutá v zahraničí, o podmienkach zamestnanosti a sociálneho zabezpečenia pri práci v zahraničí a o tom, ako sa tým podporuje európska kultúrna integrácia, je nedostatočné; podporuje činnosť Komisie zameranú na informovanie verejnosti o týchto otázkach;

56. upozorňuje na program stáží Európskeho parlamentu pre ľudí so zdravotným postihnutím, ktorý sa začal v roku 2007, a program stáží Komisie pre ľudí so zdravotným postihnutím, ktorý sa začal na jeseň 2008; domnieva sa, že takéto pozitívne opatrenia podporujú mobilitu ľudí so zdravotným postihnutím a môžu významne prispieť k ich zapojeniu do pracovnej činnosti; vyzýva členské štáty, aby podporovali a presadzovali zodpovedajúce osvedčené postupy na vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni;

57. upozorňuje na skutočnosť, že členské štáty by mali podporovať a vymieňať si osvedčené postupy a programy vzájomného vzdelávania v súvislosti s aktivitami v oblasti mobility financovanými z kohézneho fondu, a najmä z Európskeho sociálneho fondu;

58. domnieva sa, že okrem služieb on-line by sa v záujme rozsiahleho šírenia informácií o pracovnej mobilite v členských štátoch mali v týchto štátoch a v regiónoch EÚ preskúmať a zaviesť dodatočné informačné prostriedky; nazdáva sa, že by sa malo zriadiť telefonické kontaktné centrum spojené s portálom EURES informujúce o pracovnej mobilite, ktoré by v národnom jazyku a prinajmenšom v jednom ďalšom európskom jazyku okamžite poskytovalo pracovníkom informácie týkajúce sa špecifických otázok;

59. naďalej podporuje také opatrenia, akými sú burzy práce, európske dni zverejňovania pracovných príležitostí v celej EÚ alebo európske partnerstvá pre pracovnú mobilitu; domnieva sa však, že rozpočet určený na tieto opatrenia je vzhľadom na cieľ informovať o činnostiach EÚ v tejto oblasti nedostatočný;

60. zdôrazňuje potrebu rozlišovania medzi špecifickou mobilitou umelcov a mobilitou pracovníkov v rámci EÚ vo všeobecnosti, a to so zreteľom na charakter javiskového umenia, ako aj jeho nepravidelnosť a nepredvídateľnosť vyplývajúce z osobitného režimu zamestnania;

61. uznáva osobitný charakter niektorých povolaní napríklad v oblasti kultúry alebo športu, v prípade ktorých je mobilita, či už geografická alebo profesijná, ich neoddeliteľnou súčasťou; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby starostlivo preskúmali túto situáciu a aby prijali potrebné opatrenia, najmä pokiaľ ide o pracovné práva pracovníkov v týchto odvetviach, s cieľom zabezpečiť, že ich mobilitu nebudú obmedzovať administratívne prekážky;

62. víta skutočnosť, že Komisia vo svojom akčnom pláne zaviedla aj opatrenia na zlepšenie situácie pre občanov tretích krajín; odporúča, aby integrovaná politika mobility pracovníkov vždy zohľadňovala aj migráciu štátnych príslušníkov tretích krajín;

63. zdôrazňuje potrebu úzkej spolupráce medzi vnútroštátnymi orgánmi, aby sa identifikovala a odstránila nespravodlivosť v prístupe k súdnej ochrane a v zdaňovaní pri súčasnom rešpektovaní vnútroštátnych kompetencií;

64. považuje za nevyhnutné zvýšiť povedomie o možnostiach podávania sťažností a predkladania petícií týkajúcich sa prekážok spojených s pracovnou mobilitou a porušovania príslušných právnych predpisov EÚ;

65. podporuje zavádzanie koncepcie mobility za spravodlivých podmienok a vyzýva Komisiu, aby zabezpečila jej uplatňovanie, napríklad prostredníctvom zapojenia zamestnaneckých a zamestnávateľských organizácií s cieľom zamedziť nelegálnej práci a zhoršeniu pracovných podmienok;

66. vyzýva podniky, aby podporovali mobilitu pracovníkov, napríklad prostredníctvom pružného pracovného času alebo práce na diaľku (tele-práce);

67. vyzýva Komisiu, aby hľadala nástroje, pomocou ktorých by sa odstránili zložité prekážky, ktoré môžu odradiť pracovníkov od rozhodnutia pracovať v zahraničí, ako napríklad ťažkosti s hľadaním práce pre partnera/partnerku alebo manžela/manželku, vysoké náklady na presťahovanie, jazyková bariéra, rozdiely v odmeňovaní mužov a žien a riziko straty daňových výhod alebo možnosti odvádzania príspevkov do vnútroštátneho dôchodkového systému, systému zdravotného poistenia alebo poistenia v nezamestnanosti; zdôrazňuje význam celoživotného vzdelávania s osobitným dôrazom na význam štúdia jazykov, ktoré je nevyhnutné na uspokojenie meniacich sa požiadaviek na trhu práce;

68. víta zámer Komisie nadviazať na návrh, ktorý predložila v roku 2005, a na zmenený a doplnený návrh smernice z roku 2007 o minimálnych požiadavkách na posilnenie mobility pracovníkov zlepšením nadobúdania a zachovávania doplnkových dôchodkových práv;

69. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby uľahčili mobilitu zraniteľných skupín obyvateľstva a pomohli pri odstraňovaní prekážok, s ktorými sa tieto skupiny stretávajú, vytvorením väčšieho počtu kvalitných pracovných miest, bojom proti diskriminácii, riešením nových foriem sociálneho vylúčenia, podporou rodovej rovnosti, podporou rodín a efektívnym zaručením prístupu k pracovisku, ubytovacím službám a doprave;

70. zdôrazňuje, že ženy, ktoré majú deti, sú menej mobilné ako muži, a požaduje, aby sa prijali príslušné opatrenia na vyrovnanie tejto nerovnováhy;

71. podporuje Solvit ako nástroj na rýchle riešenie problémov na vnútornom trhu a rovnako problémov, ktoré sa spájajú s mobilitou pracovníkov; odporúča dať sieti Solvit k dispozícii väčší objem prostriedkov;

72. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby presadzovali programy na podporu mobility mladých odborníkov; je presvedčený, že tieto programy musia vychádzať zo vzťahov medzi zamestnávateľom a zamestnancom a mali by zohľadňovať prínos vyplývajúci zo skúseností, schopností a zručností vrátane znalosti jazykov nadobudnutých mimo krajiny pôvodu;

73. je presvedčený, že keďže mobilita študentov a učiteľov je základným prvkom profesijnej mobility, malo by sa pri vykonávaní Európskeho akčného plánu pracovnej mobility venovať viac pozornosti iniciatívam, ako sú Bolonský proces a Erasmus, Leonardo da Vinci a iné programy;

74. blahoželá Komisii k jej iniciatíve zameranej na konzultovanie všetkých strán zapojených do presadzovania pracovnej mobility v EÚ; je presvedčený, že tento dialóg zvýši transparentnosť, podnieti vytváranie sietí a výmenu osvedčených postupov a inovačných prístupov s cieľom podporiť mobilitu, urýchliť jej zavedenie do všeobecnej praxe a posilniť východiskové zásady a hodnoty;

75. uznáva prínos programov Comenius, Erasmus a Leonardo, ktoré umožňujú mladým ľuďom študovať v zahraničí, a zdôrazňuje ich význam z hľadiska profesionálnej mobility do budúcnosti; vyzýva Komisiu, aby preskúmala možnosti rozšírenia prístupu k programom s prihliadnutím na osobitné potreby znevýhodnených skupín;

76. požaduje, aby sa európske školy, univerzity a vlády pevne zaviazali k výraznému posilneniu pracovnej mobility, napríklad prostredníctvom svojej účasti v sieti zainteresovaných strán, ktorú uviedla Komisia vo svojom oznámení;

77. je presvedčený, že spolupráca medzi súkromnými alebo verejnými spoločnosťami a vzdelávacími inštitúciami by sa mala posilniť;

78. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii a vládam a parlamentom členských štátov.

(1) Ú. v. EÚ L 255, 30.9.2005, s. 22.

(2) Ú. v. EÚ L 158, 30.4.2004, s. 77.

(3) Ú. v. EÚ L 390, 31.12.2004, s. 6.

(4) Ú. v. ES L 149, 5.7.1971, s. 2.

(5) Ú. v. ES L 74, 27.3.1972, s. 1.

(6) Ú. v. EÚ C 187 E, 24.7.2008, s. 159.

(7) Ú. v. ES C 371, 23.12.2000, s. 4.

(8) Ú. v. EÚ C 102 E, 24.4.2008, s. 321.

(9) Ú. v. EÚ L 166, 30.4.2004, s. 1.