SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o zárukách krytých všeobecným rozpočtom Situácia k 31. decembru 2012 /* COM/2013/0871 final */





Obsah 1............ Úvod. 3 2............ Druhy operácií krytých rozpočtom EÚ.. 3 3............ Udalosti po poslednej správe z 30. júna 2012. 4 3.1......... Podpora platobnej bilancie určená členským štátom, ktoré nie sú členmi eurozóny. 4 3.2......... Makroekonomická pomoc. 4 3.3......... Euratom.. 4 3.4......... Európsky finančný stabilizačný mechanizmus. 4 3.5......... Záruka v rozpočte EÚ na vonkajšie financovanie EIB.. 5 4............ Údaje o rizikách krytých rozpočtom EÚ.. 6 4.1......... Vymedzenie rizika. 6 4.2......... Zloženie rizika. 6 4.3......... Ročné riziko kryté rozpočtom EÚ.. 8 4.3.1...... Riziko spojené s členskými štátmi 8 4.3.2...... Riziko spojené s tretími krajinami 9 4.4......... Vývoj rizika. 10 5............ Nesplácanie, aktivácia záruk rozpočtu EÚ a nedoplatky. 12 5.1......... Platby z peňažných zdrojov. 12 5.2......... Platby z rozpočtu EÚ.. 13 5.3......... Aktivácia Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia. 13 6............ Garančný fond pre vonkajšie opatrenia. 15 6.1......... Spätné získavanie finančných prostriedkov. 15 6.2......... Majetok. 15 6.3......... Cieľová suma. 15 7............ Vyhodnotenie rizika: hospodárska a finančná situácia tretích krajín s najvyššou mierou vystavenia riziku 15 7.1......... Ciele. 15 7.2......... Metódy posudzovania rizík. 15 1. Úvod Cieľom tejto správy je monitorovať úverové riziká, ktorým je vystavený rozpočet EÚ v dôsledku poskytnutých záruk a úverových operácií vykonávaných priamo Európskou úniou alebo nepriamo prostredníctvom záruky poskytnutej EIB na financovanie projektov mimo Únie. Táto správa sa predkladá na základe nariadenia o rozpočtových pravidlách[1], podľa ktorého je Komisia povinná predkladať Európskemu parlamentu a Rade správy o rozpočtových zárukách EÚ a súvisiacich rizikách[2]. Túto správu dopĺňa pracovný dokument útvarov Komisie obsahujúci súbor podrobných tabuliek a vysvetliviek (ďalej len „PDÚK“). 2. Druhy operácií krytých rozpočtom EÚ Riziká, ktoré sú kryté rozpočtom Európskej Únie (ďalej len „rozpočet EÚ“), pochádzajú z množstva operácií poskytovania pôžičiek a záruk, ktoré možno rozdeliť do dvoch kategórií: – úvery, ktoré Európska únia poskytuje na makroekonomické ciele, t. j. úvery v rámci makrofinančnej pomoci[3] tretím krajinám v spojení s brettonwoodskými inštitúciami, úvery na podporu platobnej bilancie[4] (ďalej len „PB“) členských štátov, ktoré nie sú členmi eurozóny a majú ťažkosti s platobnou bilanciou, úvery v rámci európskeho finančného stabilizačného mechanizmu (ďalej len „EFSM“)[5] na podporu všetkých členských štátov, ktoré zažívajú ťažké ekonomické a finančné otrasy spôsobené výnimočnými udalosťami, ktoré nedokážu ovplyvniť, alebo sú takýmito ekonomickými a finančnými otrasmi vážne ohrozené, a – úvery na mikroekonomické ciele, t. j. úvery Euratomu, a najmä financovanie operácií Európskou investičnou bankou (ďalej len „EIB“) v nečlenských štátoch („poskytovanie vonkajších úverov EIB“), na ktoré sa vzťahujú záruky EÚ[6]. Na poskytovanie zaručených vonkajších úverov EIB, Euratomu a úverov makrofinančnej pomoci tretím krajinám sa od roku 1994 poskytuje krytie z Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia (ďalej len „fond“),[7] kým úvery na podporu PB a úvery EFSM sa kryjú priamo rozpočtom EÚ. Fond je určený na prípady nesplácania úverov a na záruky za úvery poskytnuté nečlenským štátom alebo na projekty v nečlenských štátoch. Bol založený s cieľom: – poskytovať „likvidnú rezervu“ s cieľom predísť požiadavkám na rozpočet EÚ vždy, keď dôjde k nesplácaniu alebo k oneskoreniu splácania zaručeného úveru, ako aj – vytvoriť nástroj rozpočtovej disciplíny prostredníctvom stanovenia finančného rámca na vypracovanie politiky EÚ pre oblasť záruk za úvery Komisie a EIB nečlenským krajinám EÚ[8]. Ak sa tretie krajiny stanú členskými štátmi, úvery takýchto krajín prestanú byť kryté fondom a riziko musí znášať priamo rozpočet EÚ. Rezervy fondu sa tvoria z rozpočtu EÚ a musia sa udržiavať na určitej výške percentuálneho podielu nesplatenej sumy úverov a záruk za úvery krytej týmto fondom. Táto percentuálna úroveň, známa ako cieľová miera, v súčasnosti predstavuje 9 %[9]. Ak nie sú zdroje fondu dostatočné, poskytnú sa potrebné zdroje z rozpočtu EÚ. 3. Udalosti po poslednej správe z 30. júna 2012 3.1. Podpora platobnej bilancie určená členským štátom, ktoré nie sú členmi eurozóny Počas druhého polroka 2012 sa neuskutočnili žiadne nové operácie. Preventívna strednodobá finančná pomoc EÚ Rumunsku ešte nebola aktivovaná. Dátum skončenia platnosti žiadosti o finančné prostriedky bol 31. marca 2013. 3.2. Makroekonomická pomoc Počas tohto obdobia sa neuskutočnilo žiadne vyplácanie, ale prijímajúce krajiny vrátili 64,5 mil. (Rumunsko 12,5 mil. EUR, Bosna a Hercegovina 2 mil. EUR, bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko 5 mil. EUR, Srbsko 44,8 mil. EUR a Čierna Hora 0,2 mil. EUR). 3.3. Euratom Počas sledovaného obdobia nedošlo k žiadnemu vyplateniu úveru. Bulharsko splatilo sumu vo výške 6,5 mil. EUR a Ukrajina sumu vo výške 4,8 mil. EUR. 3.4. Európsky finančný stabilizačný mechanizmus Počas posledných šiestich mesiacov roku 2012 sa Írsku vyplatilo 3,3 mld. EUR a Portugalsku 2 mld. EUR. Nesplatené sumy k 31. decembru 2012 pre tieto štyri nástroje sa uvádzajú v tabuľke 1. Dodatočné prijaté nástroje: V rámci reakcie na krízu bolo zriadených niekoľko ďalších mechanizmov, ktoré však nepredstavujú riziko pre rozpočet EÚ: – Európsky nástroj finančnej stability (ďalej len „ENFS“)[10]: ENFS bol vytvorený členskými štátmi eurozóny na základe rozhodnutia z 9. mája 2010 v rámci Rady pre hospodárske a finančné záležitosti (ďalej len „ECOFIN“). Úlohou ENFS je zabezpečiť finančnú stabilitu v Európe prostredníctvom poskytnutia finančnej pomoci členským štátom eurozóny v rámci programu makroekonomickej úpravy. ENFS bol vytvorený ako dočasný záchranný mechanizmus a bol zúčastnenou stranou pri úveroch poskytnutých Grécku (spolu s MMF a niektorými členskými štátmi), ako aj Írsku a Portugalsku (spolu s MMF, niektorými členskými štátmi a EÚ/EFSM)[11]. V októbri 2010 bolo prijaté rozhodnutie o vytvorení stáleho záchranného mechanizmu – Európskeho mechanizmu pre stabilitu. – Európsky mechanizmu pre stabilitu (ďalej len „EMS“)[12]: Zmluva o založení EMS nadobudla účinnosť 27. septembra 2012. Od tohto dátumu sa EMS stal trvalým krízovým mechanizmom a hlavným nástrojom na financovanie nových programov. Súbežne s EMS bude ENFS pokračovať vo svojich prebiehajúcich programoch pre Grécko, Portugalsko a Írsko. Od 1. júla 2013 sa už ENFS nemôže zapojiť do nových finančných programov alebo uzatvárať nové úvery o pôžičke. EMS je podľa medzinárodného práva verejného medzivládna organizácia so sídlom v Luxemburgu. Jej akcionármi je 17 členských štátov eurozóny. Celková výška upísaného základného imania predstavuje 700 mld. EUR, z čoho splatený kapitál predstavuje 80 mld. EUR (posledná z piatich splátok je splatná do prvej polovice roka 2014) a viazaný kapitál splatný na požiadanie predstavuje 620 mld. EUR. Jeho efektívna úverová kapacita je 500 mld. EUR. – úverový nástroj pre Grécko[13], ktorý je financovaný prostredníctvom dvojstranných úverov od ostatných členských štátov eurozóny, je centrálne spravovaný Komisiou. 3.5. Záruka v rozpočte EÚ na vonkajšie financovanie EIB V rámci mandátu na poskytovanie vonkajších úverov na obdobie rokov 2007 – 2013 sa v druhom polroku 2012 zvýšil počet úverových zmlúv o 16 % a dosiahli 3 163 mil. EUR. Za uvedené obdobie suma vyplatených úverov predstavovala 1 736 mil. EUR (+18 % v porovnaní s 30. júnom 2012). Kumulatívne hodnoty podpísaných úverov a úverov vyplatených v rámci mandátu teda dosiahli k 31. decembru 2012 sumy 23,161 mil. EUR a 11,362 mil. EUR. Predchádzajúce vonkajšie mandáty EIB pozri v prílohe k tabuľke A 1 v PDÚK. 4. Údaje o rizikách krytých rozpočtom EÚ 4.1. Vymedzenie rizika Riziko, ktoré znáša rozpočet EÚ, vyplýva z nesplatenej sumy kapitálu a úrokov v súvislosti so zaručenými operáciami. Na účely tejto správy sa používajú dve metódy vyhodnocovania rizík, ktoré rozpočet EÚ znáša (či už priamo alebo nepriamo cez fond): – Metóda „celkové kryté riziko“ je založená na súčte celkovej sumy nesplateného kapitálu pre príslušné operácie v stanovenom dátume vrátane vzniknutého úroku[14], – rozpočtový prístup vymedzený ako „ročné riziko, ktoré znáša rozpočet EÚ“ je založený na výpočte maximálnej sumy ročných splatných platieb, ktoré by EÚ musela v danom rozpočtovom roku zaplatiť za predpokladu nesplácania všetkých zaručených úverov[15]. 4.2. Zloženie rizika Do roku 2010 bolo maximálne riziko týkajúce sa celkových krytých nesplatených súm spojené hlavne s úvermi poskytovanými tretím krajinám. Finančná kríza od roku 2011 výrazne ovplyvnila verejné financie členských štátov, čo viedlo k zvýšeniu poskytovania úverov EÚ na podporu vyšších teritoriálnych potrieb na úrovni štátnej správy. V dôsledku toho sa zloženie rizika zmenilo. K 31. decembru 2012: · 72 % celkovej zaručenej nesplatenej sumy sa týkalo operácií prijímania pôžičiek súvisiacich s úvermi pre členské štáty, ktoré sú priamo kryté rozpočtom EÚ (v porovnaní so 45 % k 31. decembru 2010). Celkové riziko kryté rozpočtom EÚ k 31. decembru 2012 sa uvádza v tejto tabuľke 1. Tabuľka 1: Celkové nesplatené sumy kryté rozpočtom EÚ k 31. decembru 2012 v mil. EUR || Nesplatený kapitál || Vzniknutý úrok || Spolu || % Členské štáty* || || || || Makrofinančná pomoc || 13 || 0 || 13 || <1 % Euroatom || 387 || 2 || 389 || <1 % Podpora PB || 11 400 || 223 || 11 623 || 14 % EIB*** || 2 653 || 23 || 2 676 || 3 % EFSM || 43 800 || 677 || 44 477 || 54 % Medzisúčet za členské štáty || 58 253 || 925 || 59 178 || 72 % Tretie krajiny** || || || || Makrofinančná pomoc || 533 || 4 || 537 || 1 % Euratom || 36 || 0 || 36 || <1 % EIB*** || 22 367 || 159 || 22 526 || 27 % Medzisúčet za tretie krajiny || 22 936 || 163 || 23 099 || 28 % Spolu || 81 189 || 1 088 || 82 277 || 100 % * Toto riziko kryje priamo rozpočet EÚ. Patria sem aj úvery makrofinančnej pomoci, Euratomu a EIB poskytnuté krajinám pred ich pristúpením k EÚ. ** Toto riziko je kryté fondom. ***Približne 82 % úverových operácií EIB (úverové operácie na vnútroštátnej a nižšej úrovni) je krytých komplexnou zárukou, pričom v prípade zostávajúcich operácií profituje EIB iba z krytia politického rizika. V tabuľkách A1, A2, A3 a A4 v PDÚK sú uvedené podrobnejšie informácie o týchto nesplatených sumách, najmä pokiaľ ide o stropy, vyplatené sumy alebo záručné sadzby. Celková suma nesplateného kapitálu a úrokov krytých rozpočtom EÚ sa aj naďalej zvyšovala, a to najmä kvôli sumám poskytnutým v rámci EFSM. 4.3. Ročné riziko kryté rozpočtom EÚ Na rok 2013 je maximálna suma, ktorú by musela EÚ zaplatiť (priamo alebo cez fond) – za predpokladu, že by sa žiadne úvery nesplácali –, stanovená na 1,871 mil. EUR. To predstavuje kapitál a platby úrokov z úverových záruk splatné v roku 2013 (z celkových nesplatených súm k 31. decembru 2012) a za predpokladu, že sa nesplácanie úverov nezrýchľuje (podrobnejšie informácie sú uvedené v tabuľke A2 v PDÚK). 4.3.1. Riziko spojené s členskými štátmi Riziko spojené s členskými štátmi sa týka: a) úverov od EIB a/alebo makrofinančnej pomoci a/alebo úverov Euratomu poskytnutých pred pristúpením k EÚ, b) úverov poskytnutých v rámci nástroja na podporu platobnej bilancie a c) úverov poskytnutých v rámci EFSM. Tabuľka 2: Poradie členských štátov podľa ročného rizika, ktoré znáša rozpočet EÚ v roku 2013 (v mil. EUR) Miesto || Krajina || Úvery || Maximálne ročné riziko || Váha krajiny oproti ročnému riziku členských štátov (ČŠ) || Váha krajiny oproti ročnému riziku (ČŠ a nečlenské štáty) 1 || Írsko || c) || 665,5 || 30,0 % || 15,3 % 2 || Portugalsko || c) || 648,3 || 29,2 % || 14,9 % 3 || Rumunsko || a) + b) || 392,5 || 17,7 % || 9,0 % 4 || Maďarsko || a) + b) || 133,3 || 6,0 % || 3,1 % 5 || Lotyšsko || a) + b) || 96,6 || 4,4 % || 2,2 % 6 || Bulharsko || a) || 85,8 || 3,9 % || 2,0 % 7 || Poľsko || a) || 72,5 || 3,3 % || 1,7 % 8 || Česká republika || a) || 68,4 || 3,1 % || 1,6 % 9 || Slovenská republika || a) || 37,2 || 1,7 % || 0,9 % 10 || Slovinsko || a) || 9,4 || 0,4 % || 0,2 % 11 || Litva || a) || 5,1 || 0,2 % || 0,1 % 12 || Cyprus || a) || 5,1 || 0,2 % || 0,1 % 13 || Malta || a) || 0,3 || 0,0 % || 0,0 % Spolu || || || 2 219,9 || 100 % || 51,1 % 4.3.2. Riziko spojené s tretími krajinami Fond kryje zaručené úvery pre tretie krajiny, ktorých splatnosť siaha až do roku 2042. V roku 2013 bude fond znášať maximálne ročné riziko týkajúce sa tretích krajín vo výške 2 127,7 mil. EUR (49 % celkového ročného rizika). V tabuľke sa uvádza desať krajín (zo 46 krajín) s najvyššou celkovou nesplatenou sumou. Ide o 1 642 mil. EUR alebo 77,2 % ročného rizika, ktoré znáša fond. Hospodárska situácia týchto krajín sa analyzuje a objasňuje v bode 3 v PDÚK. V každej tabuľke pre jednotlivé krajiny je takisto uvedená ich úverová bonita tak, ako ju posúdili ratingové agentúry. Riziko spojené s tretími krajinami sa týka úverov od EIB a/alebo makrofinančnej pomoci a/alebo úverov Euratomu (podrobné informácie sú uvedené v tabuľke A3b a A4 v PDÚK). Tabuľka 3: Poradie 10 najdôležitejších tretích krajín podľa ročného rizika, ktoré znáša fond v roku 2013 (v mil. EUR) Miesto || Krajina || Maximálne ročné riziko || Váha krajiny oproti ročnému riziku tretích krajín || Váha krajiny oproti ročnému riziku (ČŠ a nečlenské štáty) 1 || Turecko || 483,4 || 22,7 % || 11,1 % 2 || Tunisko || 209,3 || 9,8 % || 4,8 % 3 || Egypt || 204,8 || 9,6 % || 4,7 % 4 || Maroko || 192,2 || 9,0 % || 4,4 % 5 || Srbsko || 167,5 || 7,9 % || 3,9 % 6 || Libanon || 89,5 || 4,2 % || 2,1 % 7 || Juhoafrická republika || 88,8 || 4,2 % || 2,0 % 8 || Sýria || 77,7 || 3,7 % || 1,8 % 9 || Brazília || 71,4 || 3,4 % || 1,6 % 10 || Bosna a Hercegovina || 57,0 || 2,7 % || 1,3 % || Spolu za všetkých 10 krajín || 1 641,6 || 77,2 % || 37,8 % 4.4. Vývoj rizika Na finančných trhoch bola v roku 2012 viditeľná eskalácia krízy okrajových štátnych dlhopisov a vysoká volatilita na trhoch s európskymi štátnymi dlhopismi. V tejto súvislosti získali obavy o udržateľnosť vládneho dlhu eurozóny a budúcnosť menovej únie alebo „riziko opätovnej denominácie“ novú dynamiku. Toto zhoršenie viedlo tvorcov politík k reakcii, pričom niekoľko kľúčových oznámení od konca júna – vrátane realizácie spoločného režimu regulácie bánk („banková únia“) s ECB vystupujúcou ako hlavný dozorný orgán a nového programu ECB na nákup dlhopisov (ďalej len program „priamych menových transakcií“ alebo OMT) – poskytlo schopnosť zasiahnuť ľubovoľným spôsobom na finančných trhoch a ich výsledkom bola prudká mobilizácia týkajúca sa okrajových dlhopisov. Okrem toho začal v októbri svoju činnosť aj EMS s čerstvou úverovou kapacitou vo výške 500 mld. EUR. Celosvetová hospodárska a finančná kríza však aj naďalej ovplyvňuje oživenie hospodárstva v EÚ a rast na celom svete, a preto úroveň neistoty zostáva vysoká. K neistote týkajúcej sa oživenia hospodárstva v určitých tretích krajinách prispieva aj geopolitické napätie ovplyvňujúce niektoré krajiny južného Stredozemia. · Nástroj platobnej bilancie Strednodobá finančná pomoc EÚ v rámci nástroja na podporu platobnej bilancie sa znovu aktivovala v novembri 2008 na pomoc Maďarsku a následne v januári a máji 2009 na pomoc Lotyšsku a Rumunsku v celkovej sume 14,6 mld. EUR s cieľom obnoviť dôveru na trhu. Suma 1,2 mld. EUR sa z dôvodu uplynutia lehoty na vyplatenie nevyplatí. Popri pomoci Rumunsku na podporu platobnej bilancie vo výške 5 mld. EUR, ktoré už boli poskytnuté, sa Rada 12. mája 2011 rozhodla poskytnúť tejto krajine preventívnu finančnú pomoc až do výšky 1,4 mld. EUR[16]. Neboli uhradené žiadne platby a platnosť nástroja sa skončila 31. marca 2013. V rámci nástroja na podporu PB s celkovým stropom 50 mld. EUR zostávala k 31. decembru 2012 na poskytovanie ďalšej pomoci PB v prípade potreby kapacita 37,2 mld. EUR. · Európsky finančný stabilizačný mechanizmus (EFSM) V dôsledku opatrení prijatých tvorcami politiky sa finančné trhy od posledných mesiacov roku 2012 relatívne upokojili. Napriek tomu zostávajú v politickom, ekonomickom a finančnom prostredí nezanedbateľné riziká, ktoré by mohli v nadchádzajúcich mesiacoch a rokoch ovplyvniť úspešné naplnenie zvýšených potrieb refinancovania vlád členských štátov. V záveroch Rady ECOFIN sa maximálny objem mechanizmu stanovuje na 60 mld. EUR[17], ale v článku 2 ods. 2 nariadenia Rady č. 407/2010 sa uvádza právne obmedzenie, podľa ktorého je zostatková suma obmedzená na rezervu dostupnú v rámci stropu vlastných zdrojov. Po rozhodnutiach Rady poskytnúť finančnú pomoc Únie Írsku[18] (až do výšky 22,5 mld. EUR) a Portugalsku[19] (až do výšky 26 mld. EUR) dosiahla výška vyplatených súm Írsku 21,7 mld. EUR a Portugalsku 22,1 mld. EUR. EFSM ešte z maximálneho objemu 60 mld. EUR zostáva k 30. júnu 2012 kapacita vo výške 11,5 mld. EUR na poskytnutie ďalšej pomoci, ak bude potrebná[20]. · Úvery v rámci makrofinančnej pomoci Po vstupe Lisabonskej zmluvy do platnosti už rozhodnutia o makrofinančnej pomoci neprijíma samotná Rada, ale prijímajú sa v súlade s riadnym legislatívnym postupom (spolurozhodovanie). Komisia 4. júla 2011 prijala nový legislatívny návrh rámcového nariadenia o makrofinančnej pomoci na zlepšenie rozhodovacieho procesu v rámci Lisabonskej zmluvy[21] s cieľom dosiahnuť rýchlejší a efektívnejší postup prijímania rozhodnutí a zosúladiť ho s ostatnými vonkajšími finančnými nástrojmi. Vzhľadom na intenzívne diskusie s Radou a Parlamentom však Komisia 8. mája 2013 rozhodla o stiahnutí návrhu. Zostatková suma úverov MFP sa počas vykazovaného obdobia znížila zo 610 mil. EUR na 545,5 mil. EUR. · Úvery Euratomu Úvery Euratomu členským štátom alebo niektorým oprávneným nečlenským krajinám (Ruskej federácii, Arménsku, Ukrajine) sú ohraničené stropom 4 mld. EUR, z čoho sa už využilo približne 85 %. Zostávajúca suma vo výške zhruba 600 mil. EUR by sa mohla použiť na financovanie nových projektov. V roku 2012 prebiehali diskusie o úvere Ukrajine vo výške 300 mil. EUR určenej na modernizáciu existujúcich jadrových zariadení. Úver bol podpísaný 7. augusta 2013. · Úvery EIB Na základe všeobecného mandátu EIB vzťahujúceho sa na obdobie 2007 – 2013 bola k 31. decembru 2012 schválená celková suma 23 161 mil. EUR, z ktorej sa k uvedenému dátumu vyplatilo 11 362 mil. EUR (pozri tabuľku A6 v PDÚK). Ďalšie informácie o krajinách, na ktoré sa vzťahujú mandáty EIB, sú uvedené v tabuľkách A1 a A2 v PDÚK. EIB zaznamenala vo vzťahu k určitým úrokovým platbám a splácaniu úverov prípady nesplácania zo strany sýrskej vlády od konca roka 2011 (pozri bod 5.3 nižšie). 5. Nesplácanie, aktivácia záruk rozpočtu EÚ a nedoplatky 5.1. Platby z peňažných zdrojov Komisia čerpá z vlastných hotovostných zdrojov, aby sa predišlo oneskoreniu a následným nákladom na splácanie jej vypožičiavacích operácií, ak dlžník mešká so splátkami EÚ[22]. 5.2. Platby z rozpočtu EÚ Keďže sa v druhom polroku 2012 nezaznamenali žiadne prípady nesplácania zo strany členských štátov, z rozpočtového článku 01 04 01 pod položkou p. m. „Záruky Európskej únie za vypožičiavacie operácie EÚ a Euratomu a úverové operácie EIB“ sa nepožadovali žiadne prostriedky. 5.3. Aktivácia Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia V prípade, že sa príjemca úveru pre tretie krajiny poskytnutého alebo zaručeného EÚ oneskorí s platbou, fond sa vyzve, aby kryl nesplatenú splátku v lehote troch mesiacov od žiadosti[23]. EIB zaznamenala vo vzťahu k určitým úrokovým platbám a splácaniu úverov prípady nesplácania zo strany sýrskej vlády. Keďže boli oficiálne žiadosti o platby neúspešné, začala EIB v máji 2012 s výzvami pre garančný fond. K 31. decembru 2012 uskutočnila EIB štyri žiadosti o platby v celkovej výške 42 mil. EUR. Dve boli vyplatené v roku 2012 vo výške 24 mil. EUR (z toho 2,1 mil. EUR získala banka späť v auguste 2012). Keďže sa situácia krajiny nezlepšila, uskutočnili sa aj ďalšie výzvy tak, ako je uvedené v tabuľke. Tabuľka 4: Výzva garančnému fondu pre neplnenie úverov v Sýrii Číslo výzvy || Výzva || Vyplatené/bude vyplatené dňa || Suma vyžiadaná v mil. EUR || Sankcie a úroky v mil. EUR (1) || Vymožená čiastka || Spolu 1 || 10. 5. 2012 || 10. 8. 2012 || 15,45 || neuv. || 2,15 || 13,30 2 || 27. 8. 2012 || 27. 11. 2012 || 8,57 || neuv. || || 8,57 3 || 18. 10. 2012 || 18. 1. 2013 || 2,60 || 0,01 || || 2,61 4 || 12. 11. 2012 || 12. 2. 2013 || 14,96 || 0,40 || || 15,36 5 || 15. 1. 2013 || 15. 4. 2013 || 3,18 || neuv. || || 3,18 6 || 21. 2. 2013 || 21. 5. 2013 || 8,13 || 0,18 || || 8,31 7 || 15. 4. 2013 || 15. 7. 2013 || 4,89 || 0,01 || || 4,90 8 || 15. 5. 2013 || 15. 8. 2013 || 14,53 || 0,39 || || 14,92 9 || 24. 6. 2013 || 24. 9. 2013 || 3,18 || 0,10 || || 3,29 Spolu || || || 75,49 || 1,20 || 2,15 || 74,54 (1) Sankcie a nabehnuté úroky požaduje banka až v rámci druhej žiadosti o úhradu jednotlivých úverov. Tieto sumy nabiehajú od dátumu, kedy došlo k premeškaniu úhrady až do dňa platby do záručného fondu. Sumy požadované banku sú vybraté zo záručného fondu po tom, ako útvary Komisie schvália čerpanie, a na základe podpornej dokumentácie vrátane dôkazov, že si banka uplatnila nárok na sumy od dlžníka v súlade s dohodou o záruke uvedenej v článku 14 rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 1080/2011/EÚ z 25. októbra 2011, ktorým sa Európskej investičnej banke poskytuje záruka EÚ na pokrytie straty z úverov a zo záruk za úvery na projekty mimo Únie a ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 633/2009/ES[24]. Celkový nesplatený kapitál zaručených úverov poskytnutých Sýrii dosahuje sumu 551 mil. EUR, pričom splatnosť posledného úveru je v roku 2030. Keď EÚ uskutoční platbu v rámci záruky EÚ, v súlade s dohodou o záruke prechádzajú práva a opravné prostriedky EIB na EÚ. Postupy vymáhania v súvislosti s prevzatými sumami bude viesť EIB. 6. Garančný fond pre vonkajšie opatrenia 6.1. Spätné získavanie finančných prostriedkov[25] K 31. decembru 2012 fond evidoval nedoplatky vo výške 21,87 mil. EUR, ktoré sa majú získať späť. 6.2. Majetok K 31. decembru 2012 predstavovali čisté aktíva[26] fondu čiastku 2 020,49 mil. EUR. 6.3. Cieľová suma Fond musí dosiahnuť primeranú úroveň (cieľovú sumu) stanovenú na 9 % celkových nesplatených kapitálových záväzkov vyplývajúcich z každej operácie a s pripočítaním vzniknutého úroku. K 31. decembru 2012 bol pomer medzi zdrojmi fondu (2 020,49 mil. EUR) a splatnými kapitálovými záväzkami[27] (23 099,15 mil. EUR) v zmysle nariadenia o fonde nižší než cieľová suma. Z tohto dôvodu sa do návrhu rozpočtu EÚ na rok 2014 vložila vytvorená rezerva vo výške 58,43 mil. EUR. Vo februári 2012 sa na základe predpokladaného návrhu rozpočtu EÚ na rok 2012 a v súlade s pravidlami nariadenia o fonde (cieľová suma vo výške 9 %) previedlo z rozpočtu EÚ do fondu 260,17 mil. EUR. 7. Vyhodnotenie rizika: hospodárska a finančná situácia tretích krajín s najvyššou mierou vystavenia riziku 7.1. Ciele V predchádzajúcich oddieloch tejto správy sú poskytnuté informácie o kvantitatívnych aspektoch rizika, ktoré znáša rozpočet EÚ. V oddiele 3 v PDÚK je uvedená makroekonomická analýza tretích krajín, voči ktorým má záručný fond (a in fine rozpočet EÚ) najvyššiu mieru vystavenia riziku alebo ktoré profitujú z nástrojov poskytovania úverov EÚ (úvery makrofinančnej pomoci a Euratomu). 7.2. Metódy posudzovania rizík Posudzovanie rizík uvedené v PDÚK vychádza z informácií o hospodárskej a finančnej situácii, z ratingov a iných známych skutočností týkajúcich sa krajín, ktoré dostali zaručené úvery. V tomto posúdení nie sú zahrnuté odhady očakávaných strát a spätne získaných prostriedkov, ktoré sú očividne veľmi neisté. [1] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1). [2] COM(2013) 211 final a SWD(2013) 130 final tvoria predchádzajúcu správu o zárukách krytých rozpočtom k 30. júnu 2012. [3] MFA môže mať aj podobu grantov tretím krajinám. [4] Nariadenie Rady (ES) č. 332/2002 z 18. februára 2002, ktorým sa zavádza systém strednodobej finančnej pomoci pre platobné bilancie členských štátov (Ú. v. ES L 53, 23.2.2002, s.1). [5] Nariadenie Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010 (Ú. v. EÚ L 118, 12.5.2010, s. 1). [6] Odkazy na právne základy sú uvedené v tabuľke A4 v PDÚK. [7] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 z 25. mája 2009, ktorým sa zriaďuje Garančný fond pre vonkajšie opatrenia (kodifikované znenie), „nariadenie o Garančnom fonde“ (Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 10). [8] Hoci vonkajšie riziká sú úhrnne kryté rozpočtom EÚ, garančný fond slúži ako nástroj na ochranu rozpočtu EÚ pred rizikami platobnej neschopnosti. Posledná ročná správa o fungovaní fondu a jeho riadení sa nachádza v dokumente COM(2013) 661 final a v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie [SWD(2012) 217 final]. [9] Súhrnná správa o fungovaní fondu a tvorbe cieľovej sadzby sa nachádza v dokumente KOM(2010) 418 v konečnom znení a v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie [SEC(2010) 968 v konečnom znení]. [10] Informácie o ENFS: http://www.efsf.europa.eu. [11] Za úvery poskytnuté v rámci EÚ/EFSM ručí rozpočet EÚ. [12] Informácie o ESM: http://esm.europa.eu. [13] Informácie o úverovom nástroji pre Grécko: http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/greek_loan_facility/. [14] Pozri tabuľku 1 tohto rozhodnutia. [15] Na účely tohto výpočtu sa predpokladá, že neplnenie úverov sa nezrýchľuje, to znamená, že sa zohľadňujú len splatné splátky (pozri aj tabuľku 2 a 3 správy a tabuľku A2 PDÚK). [16] Rozhodnutie Rady 2011/288/EÚ z 12. mája 2011 o poskytnutí preventívnej strednodobej finančnej pomoci EÚ Rumunsku (Ú. v. EÚ L 132, 19.5.2011, s. 15). [17] Pozri tlačovú správu o mimoriadnom zasadnutí Rady ECOFIN z 9. a 10. mája 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [18] Vykonávacie rozhodnutie Rady 2011/77/EÚ zo 7. decembra 2011 o poskytnutí finančnej pomoci Únie Írsku (Ú. v. EÚ L 30, 4.2.2011, s. 348). [19] Vykonávacie rozhodnutie Rady č. 2011/344/EÚ z 30. mája 2011 o poskytnutí finančnej pomoci Únie Portugalsku (Ú. v. EÚ L 159, 17.6.2011, s. 88) a korigendum k vykonávaciemu rozhodnutiu Rady zo 17. mája 2011 o poskytnutí finančnej pomoci Únie Portugalsku (Ú. v. EÚ L 178, 10.7.2012, s. 15). [20] Ďalšie informácie o EFSM sa nachádzajú aj v správe Komisie o prijímaní a poskytovaní úverov Európskej únie v roku 2012 [COM(2013) 752 final] [ktorá sa má prijať 31. októbra]. [21] KOM(2011) 396 v konečnom znení. [22] Pozri článok 12 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2007/436/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, 31.5.2000, s. 1). [23] Od jeho založenia v roku 1994 sa od fondu k dátumu vykázania požadovala súhrnná suma vo výške 502 mil. EUR. Podrobnejšie informácie sa nachádzajú v oddiele 2.5.4 v PDÚK. [24] Ú. v. EÚ L 280, 27.10.2011, s. 1. [25] Od založenia fondu v roku 1994 spätne získané prostriedky fondu k dátumu vykázania predstavovali 576 mil. EUR (to zahŕňa sumu kapitálu a splatených úrokov vrátane úrokov z omeškania za oneskorené platby, ako aj realizované kurzové zisky a straty). [26] Celkové aktíva fondu znížené o vzniknuté záväzky (poplatky EIB a poplatky za audit). [27] Vrátane vzniknutých úrokov.