[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 29.11.2006 KOM(2006) 725 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU o hodnotení národných alokačných plánov na rozdelenie kvót emisií skleníkových plynov v druhom období systému obchodovania s emisnými kvótami EÚ priložené k rozhodnutiu Komisie z 29. novembra 2006 o národných alokačných plánoch Nemecka, Grécka, Írska, Lotyšska, Litvy, Luxemburska, Malty, Slovenska, Švédska a Spojeného kráľovstva v súlade so smernicou 2003/87/ES OZNÁMENIE KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU o hodnotení národných alokačných plánov na rozdelenie kvót emisií skleníkových plynov v druhom období systému obchodovania s emisnými kvótami EÚ priložené k rozhodnutiu Komisie z 29. novembra 2006 o národných alokačných plánoch Nemecka, Grécka, Írska, Lotyšska, Litvy, Luxemburska, Malty, Slovenska, Švédska a Spojeného kráľovstva v súlade so smernicou 2003/87/ES 1. Úvod Boj proti zmene podnebia je dôležitým cieľom Európskej únie. Systém obchodovania s emisnými kvótami EÚ (SOEK EÚ) vytvorený smernicou 2003/87/ES je hlavným nástrojom EÚ na efektívne dosiahnutie cieľov Kjótskeho protokolu počas obdobia 2008 až 2012. SOEK EÚ bude mať naďalej významné postavenie v úsilí EÚ dosiahnuť v stredno až dlhodobom výhľade výraznejšie zníženie emisií skleníkových plynov. Prvá fáza SOEK EÚ prebiehajúca v rokoch 2005 až 2007 doteraz priniesla cenné poznatky. Tieto poznatky sú základom postupu zmien[1], ktorého cieľom je posilniť systém tak, že sa preskúma jeho fungovanie a dosah, najmä jeho rozšírením na iné odvetvia a plyny, po druhom období obchodovania prebiehajúcom v rokoch 2008 až 2012. Avšak prvá skupina nezávisle overených správ o emisiách za rok 2005 bola veľmi dôležitá. Preukázala, že celkové emisie za rok 2005, tesne nad úrovňou 2 miliárd ton, boli významne nižšie, ako boli priemerné ročné alokácie na prvú obdobie blízke úrovni 2,2 miliardy ton[2]. Prvé obdobie bolo zamerané na získavanie poznatkov. V rovnakom čase Európska agentúra pre životné prostredie vo svojej ostatnej správe[3] zdôraznila, že aby boli dodržané záväzky Európy podľa Kjótskeho protokolu, musia mnohé členské štáty okamžite vyvinúť väčšie úsilie. Ak by však členské štáty vydali väčšie množstvo kvót, ako je predpokladané množstvo skutočných emisií z príslušných zariadení v rokoch 2008 až 2012, dosiahnutie záväzkov podľa Kjótskeho protokolu by bolo vážne ohrozené a SOEK EÚ by znamenal len malý alebo žiaden prínos pre životné prostredie. Obmedzil by sa vývoj a používanie existujúcich a nových čistých technológií a vážne by sa narušil rozvoj dynamického a likvidného trhu. Komisia preto hodnotí plány druhého obdobia spôsobom, ktorý zabezpečí správne a súdržné uplatňovanie kritérií smernice a dostatočný dopyt po kvótach v SOEK EÚ, čo následne prinesie úspory emisií a posilnenie rozvíjajúceho sa trhu s oxidmi uhlíka. SOEK EÚ to umožní plne rozvinúť svoj environmentálny a hospodársky potenciál, pokiaľ ide o prínos pre životné prostredie a ekonomiku. V tomto oznámení sa uvádza prístup Komisie k hodnoteniu plánov druhého obdobia a sprevádza ho prvý balík rozhodnutí určených 10 členským štátom. 2. Hodnotenie národných alokačných plánov Každý členský štát je povinný na každé obdobie obchodovania oznámiť Komisii národný alokačný plán. V smernici sa vyžaduje, aby Komisia hodnotila každý plán v súlade s rovnakými kritériami stanovenými v prílohe III[4] k smernici a v článku 10 smernice. Komisia prijme osobitné rozhodnutie do troch mesiacov od oznámenia úplného plánu[5]. Do 29. novembra 2006 Komisii oznámilo svoj národný alokačný plán 19 členských štátov. Z nich bolo 10 plánov dostatočne úplných na to, aby mohla Komisia rozhodnúť o ich súlade so smernicou. Tieto plány predstavujú takmer polovicu celkového množstva kvót pridelených pre prvé obdobie obchodovania. Dňa 12. októbra 2006 Komisia začala konania o porušení pri všetkých zostávajúcich plánoch. Komisia bude naďalej vyvíjať právny tlak, aby zabezpečila, že zostávajúce plány budú oznámené čo najskôr. Komisia kladie osobitný dôraz na hodnotenie plánov na druhé obdobie súdržným, spravodlivým a transparentným spôsobom. Komisia pri tom identifikovala viaceré otázky, ktoré boli podrobne preskúmané z pohľadu súladu s kritériami prílohy III. Patria do týchto hlavných kategórií: - stanovenie stropu, ktorý je v súlade so záväzkami členského štátu v rámci Kjótskeho protokolu, vývojom emisií a potenciálom ich znižovania, - dodatočné úpravy (ex-post), - súlad s dodatočnými záväzkami (limity kreditov projektu spoločná implementácia/mechanizmus čistého rozvoja), - iné otázky špecifické pre jednotlivé plány vzhľadom na predchádzanie neželanému narušeniu hospodárskej súťaže a vnútorného trhu. Každý z týchto bodov je podrobnejšie vysvetlený v nasledujúcich častiach. Tieto časti odrážajú spoločné súčasti hodnotenia Komisie zahrnuté do rozhodnutia a predstavujú jeho doplnkové odôvodnenie. V tabuľke 1 sa nachádza zhrnutie hodnotenia Komisie, v ktorom sú uvedené kritériá, ktoré boli porušené. 2.1. Stropy v súlade so záväzkami v rámci Kjótskeho protokolu, vývojom emisií a potenciálom ich znižovania Celkové množstvo kvót (strop) musí byť vyhodnotené v súlade s kritériami v prílohe III k smernici 2003/87/ES, teda s príslušnými záväzkami Kjótskeho protokolu (č. 1), vývojom emisií (č. 2) a potenciálom ich znižovania (č. 3). Zároveň treba predísť neželanému narušeniu hospodárskej súťaže a vnútorného trhu. Podľa prílohy III je Komisia zárukou striktného uplatňovania všetkých kritérií[6]. Hodnotenie Komisie je založené na najlepších dostupných informáciách. Údaje o emisiách sú vysokokvalitné a boli nezávisle overené. Okrem týchto údajov sa používajú spoľahlivé údaje o očakávanom raste hospodárstva a zlepšení intenzity oxidov uhlíka. Pre dodržanie záväzkov EÚ z Kjóta na obdobie rokov 2008 až 2012 sú kľúčové dva faktory: Komisia tiež zohľadňuje overené a opodstatnené dodatočné emisie, ktoré začnú spadať pod SOEK EÚ v plánoch druhého obdobia, keď členský štát zahrnie dodatočné spaľovacie zariadenia v odvetviach, ktoré neboli zahrnuté do plánu prvého obdobia. Komisia hodnotí najmä nezávislé overenie týchto dodatočných emisií. Pri používaní overených údajov o emisiách za prvý rok fungovania SOEK EÚ Komisia pozorne overila, či bol prvý rok fungovania reprezentatívnym rokom a či je oprávnenou referenciou pre hodnotenie. Kým zatiaľ nie sú k dispozícii údaje o celkových emisiách skleníkových plynov, aby sa mohli porovnať údaje o celkových emisiách v roku 2005 s priemermi za predchádzajúce roky, Eurostat[7] uviedol, že spotreba energie v EÚ-25 bola medzi rokmi 2004 a 2005 stabilná (1 637,6 milióna ton ekvivalentov ropy v roku 2004 proti 1 627,2 milióna ton ekvivalentov ropy v roku 2005). Pre zariadenia pokryté systémom nie sú systematicky k dispozícii porovnateľné údaje spred roka 2005, teda pred zavedením SOEK EÚ, keďže neexitovalo nezávislé overovanie na základe smernice. Komisia sa nazdáva, že v každom roku existuje niekoľko faktorov vrátane počasia, ktoré ovplyvňujú emisie zo zariadení SOEK EÚ, a ktoré zväčša svoj vplyv na celkové ročné emisie navzájom vyrovnávajú. V prípade potreby Komisia preskúma dostupnosť a kvalitu iných údajov o emisiách a využití energie pred rokom 2005. Vo všeobecnosti Komisia nemá indície, že by v roku 2005 jasná väčšina mimoriadnych okolností zjavne ukazovala jedným smerom. Nazdáva sa preto, že overené emisie za rok 2005 môžu byť vo všeobecnosti považované za reprezentatívne. V prípade mimoriadnych okolností však Komisia podrobne preskúma do akej miery je odôvodnená úprava nezávisle overených emisií za rok 2005 vhodným opravným faktorom. Pri hodnotení splnenia kritérií č. 2 o vývoji emisií a č. 3 o potenciáli ich znižovania Komisia zohľadnila očakávaný raste hospodárstva a vývoj intenzity oxidov uhlíka medzi rokmi 2005 až 2010[8]. S cieľom zabezpečiť konzistentné hodnotenie všetkých plánov Komisia uplatňuje trendy rastu hospodárstva[9] a intenzity oxidov uhlíka založené na jednotnej a ucelenej metodike a súbore predpokladov uvedených v dokumente „Európska energetika a doprava, trendy do roku 2030 – aktualizácia 2005“[10]. Pri hodnotení kritéria č. 3 o potenciáli znižovania emisií skleníkových plynov je dôležité zohľadniť skutočnosť, že SOEK EÚ sa od roku 2005 zaviedla cena kvóty, ktorá kladne ovplyvňuje trendy vývoja intenzity oxidov uhlíka. Prísne záväzky EÚ a členských štátov bojovať proti klimatickej zmene poskytujú jasný a trvalý signál zariadeniam, na ktoré sa vzťahuje SOEK, že produkcia skleníkových plynov má svoju ekonomickú cenu, ktorej význam v budúcnosti ešte zosilnie. Týmto sa posilní dlhodobá motivácia znižovať emisie. Dôsledkom toho sa intenzita oxidov uhlíka časom zlepší aspoň na mieru uvedenú v prípade „nízkouhlíkového obmedzenia/žiadne CCS“[11]. Komisia sa domnieva, že táto úroveň zlepšenia intenzity oxidov uhlíka dostatočne neodzrkadľuje najpravdepodobnejšie budúce trendy, pretože neprihliada na všetky dôležité faktory. Okrem ekonomických stimulov vytvorených SOEK EÚ prevádzkovatelia pravdepodobne vo zvýšenej miere investujú do energeticky účinných technológií, aby tak znížili svoje náklady na palivo a elektrickú energiu. Prostredníctvom politík a opatrení členských štátov, ako aj názorov verejnosti, budú navyše povzbudzovaní k tomu, aby zvýšili úsilie v oblasti inovácií výrobných metód šetriacich energiu, a tak účinne bojovali proti klimatickej zmene. Na úrovni EÚ akčný plán pre energetickú účinnosť[12], ako aj kolektívne úsilie o zníženie závislosti na dovozoch energie, posilnia snahu dosiahnuť lepšiu úroveň energetickej účinnosti, znížením vo všeobecnosti aj intenzity oxidov uhlíka. Komisia sa preto domnieva, že na to, aby sa primerane zohľadnila realita, je nevyhnutné, aby hodnotenie v rámci kritéria č. 3 vychádzalo z miery zlepšenia intenzity oxidov uhlíka prevyšujúcej prípad „nízkouhlíkového obmedzenia“ o 0,5 % ročne, čo zodpovedá 2,5 % počas päťročného obdobia od roku 2005 do roku 2010. V praxi Komisia hodnotí súlad plánu s kritériami č. 2 a č. 3 na základe tohto vzorca: Maximálny povolený priemerný ročný strop = (CIVE * GTD * CITD) + ADD kde: CIVE = opravené nezávisle overené emisie za rok 2005 GTD = trend vývoja rastu 2005 až 2010 CITD = trend vývoja intenzity oxidov uhlíka 2005 až 2010 ADD = dodatočné emisie pokryté rozšírením pôsobnosti na spaľovacie zariadenia[13] CIVE = IVE + AWIVE + EOPT Kde IVE = nezávisle overené emisie za rok 2005 AWIVE = priemerné ročné pridelenie zariadeniam bez nezávisle overených správ o emisiách EOPT = emisie zariadení, ktoré sa rozhodli nezúčastňovať, za rok 2005[14] Pri posudzovaní zhody plánu so záväzkami z Kjóta proti kritériu č. 1 Komisia vzala do úvahy: - pokrok vzhľadom na záväzky z Kjóta a prípadne zostávajúci rozdiel, ktorý sa má odstrániť, - používanie a stav prípravy a implementácie opatrení pre vládou financované nákupy kjótskych jednotiek, - používanie a stav prípravy a implementácie opatrení v neobchodujúcich sektoroch, - spoľahlivosť predpovedí, ktoré sú podkladom pre národný alokačný plán, v sektore dopravy[15]. Pokrok Kjóta a zostávajúci rozdiel Na základe správy o pokroku je počiatočným bodom hodnotenia kritéria č. 1 o záväzkoch z Kjóta pokrok vzhľadom na emisie skleníkových plynov, ktorý členský štát dosiahol, a zostávajúci rozdiel, ktorý treba odstrániť v rokoch 2008 až 2012, ako sa uvádza v správe o pokroku. Ako sa uvádza v ďalších usmerneniach o národných alokačných plánoch[16], Komisia považuje za potrebné, aby členský štát, ktorý má odstrániť rozdiel, využil alokačné plány druhého obdobia na to, aby dosiahol aspoň primeraný podiel zostávajúceho úsilia, to znamená časť, ktorá by zodpovedala podielu zariadení SOEK EÚ na celkových emisiách skleníkových plynov. Plánovaný nákup kjótskych jednotiek vládou V súlade s týmito dvomi dokumentmi o usmerneniach[17] Komisia hodnotí, či je plánovaný nákup kjótskych jednotiek vládou dostatočne odôvodnený, pričom svoje hodnotenie zakladá na prvkoch uvedených v prílohe 5 k ďalším usmerneniam. Podľa Komisie je plánovaný nákup kjótskych jednotiek vládou dostatočne odôvodnený iba vtedy, keď má členský štát operačný plán, podpísal zmluvy alebo otvoril verejné súťaže na nákup oxidov uhlíka, a vyhradil na tento účel viac ako nepatrný podiel potrebných rozpočtových prostriedkov. Ak členský štát, ktorý má odstrániť rozdiel medzi súčasnými emisiami a emisiami povolenými podľa cieľov Kjótskeho protokolu, neodôvodní alebo nedostatočne odôvodní nákup kjótskych jednotiek vládou, odporuje to kritériu č. 1 a preto je požadované celkové množstvo kvót úmerne znížené. Na stanovenie tohto požadovaného zníženia je relevantný pomer celkových emisií, ktoré sú zapojené do systému obchodovania, v porovnaní s emisiami zo zdrojov, na ktoré sa nevzťahuje táto smernica. V praxi Komisia určí potrebné zníženie na základe tohto vzorca: Potrebné ročné priemerné zníženie = (UNSUB GP) * TSS kd: UNSUB GP = priemerný ročný neodôvodnený plánovaný nákup kjótskych jednotiek vládou TSS = podiel obchodovaného odvetvia TSS = CIVE / GHG kde: GHG = celkové emisie skleníkových plynov v roku 2004[18] Stupeň spoľahlivosti a odôvodnenie ostatných politík a opatrení V súlade ďalšími usmerneniami Komisia hodnotí stupeň spoľahlivosti iných politík a opatrení. Ak je tento stupeň významný, podrobne preskúma, či je plánovaná implementácia iných politík a opatrení dostatočne odôvodnená, pričom svoje hodnotenie zakladá na prvkoch uvedených v prílohe 6 k ďalším usmerneniam. Komisia považuje politiku a opatrenie za odôvodnené najmä vtedy, keď je plánovaný potenciál zníženia preukázaný ako realistický a dosiahnuteľný v období 2008 až 2012, keď existuje dostatočná záruka, že politika alebo opatrenie budú implementované podľa rozhodnutia Komisie o národnom alokačnom pláne, a keď je preukázané, že opatrenie nebude podstatne presahovať účinky znižovania emisií v zariadeniach pokrytých SOEK EÚ. Ak členský štát, ktorý má odstrániť rozdiel medzi súčasnými emisiami a emisiami povolenými podľa cieľov Kjótskeho protokolu, neodôvodní alebo nedostatočne odôvodní inú politiku alebo opatrenie, odporuje to kritériu č. 1 a preto je požadované celkové množstvo kvót úmerne znížené. Na stanovenie tohto požadovaného zníženia je relevantný pomer celkových emisií, ktoré sú zapojené do systému obchodovania, v porovnaní s emisiami zo zdrojov, na ktoré sa nevzťahuje táto smernica. V praxi Komisia určí potrebné zníženie na základe tohto vzorca: Potrebné ročné priemerné zníženie = (UNSUB PM) * TSS kde: UNSUB PM = neodôvodnená politika alebo opatrenie Predpovede emisií oxidu uhličitého v sektore dopravy Emisie oxidu uhličitého v sektore dopravy významne narástli a opatrenia na ich zníženie v sektore dopravy si vyžadujú značný čas, kým sa dosiahnu zamýšľané dôsledky. Pri hodnotení kritéria č. 1 je preto životne dôležité preskúmať spoľahlivosť očakávaných trendov emisií oxidu uhličitého v sektore dopravy. Komisia porovnala trend emisií oxidu uhličitého v sektore dopravy oznámený členským štátom v národnom alokačnom pláne s trendom vývoja v dokumente „Európska energetika a doprava, trendy do roku 2030 – aktualizácia 2005“. Ak má členský štát odstrániť rozdiel medzi svojimi súčasnými emisiami a emisiami povolenými podľa cieľov Kjótskeho protokolu, a jeho trend vývoja predpokladaný v národnom alokačnom pláne je značne nižší ako trend v dokumente „Európska energetika a doprava, trendy do roku 2030 – aktualizácia 2005“, Komisia pokladá tento plán za odporujúci kritériu č. 1 a požadované celkové množstvo kvót je preto úmerne znížené. Na stanovenie tohto požadovaného zníženia je relevantný pomer celkových emisií, ktoré sú zapojené do systému obchodovania, v porovnaní s emisiami zo zdrojov, na ktoré sa nevzťahuje táto smernica. V praxi Komisia určí potrebné zníženie na základe tohto vzorca: Potrebné ročné priemerné zníženie = [TRANS EM * (ETT - NAPT)] * TSS kde: TRANS EM = emisie oxidu uhličitého z dopravy v roku 2005 ETT = trend vývoja 2005 až 2010 v dokumente „Európska energetika a doprava, trendy do roku 2030 – aktualizácia 2005“ NAPT = trend vývoja 2005 až 2010 v národnom alokačnom pláne 2.2. Dodatočné úpravy (ex-post) V článku 11 smernice a v prílohe III, kritériu č. 10 sa predpokladá, že členský štát musí rozhodnúť vopred (pred začiatkom obdobia obchodovania) o celkovom množstve pridelených kvót a o množstve pridelenom prevádzkovateľovi každého jednotlivého zariadenia. Toto rozhodnutie nie je možné spätne zmeniť a žiadne kvóty nemožno opakovane prideliť pridaním alebo odobratím z množstva kvót stanoveného pre každého prevádzkovateľa na základe rozhodnutia vlády alebo vopred určeného pravidla. Takéto dodatočné úpravy sú v rozpore so základným konceptom „strop a obchod“ (cap-and-trade) systému navrhnutého v smernici. Každému zariadeniu sa v rozhodnutí uvedenom v článku 11 ods. 2 smernice pridelí určité množstvo kvót, s ktorým môže voľne nakladať s ohľadom na prijatie optimálnych ekonomických rozhodnutí. Existujú tri hlavné možnosti, ktoré sú všetky rovnako legitímne: investovať do zníženia emisií a predávať uvoľnené kvóty, znížiť objem výroby a predávať uvoľnené kvóty, alebo udržať/rozšíriť objem výroby a nakupovať dodatočné potrebné kvóty. Komisia sa nazdáva, že neexistuje žiadna administratívna potreba alebo iné odôvodnenie dodatočných úprav. Členské štáty musia pri rozhodovaní o pridelení vopred používať najlepšie dostupné údaje. V skutočnosti si používanie odhadov vyžaduje určitý stupeň ex-ante odhadov emisií, zatiaľ čo skutočný objem emisií môže byť v skutočnosti odlišný. Je to však prirodzenou vlastnosťou každého „strop a obchod“ systému a určite sa tým nemôžu odôvodňovať spätné zmeny už vopred rozhodnutých pridelení. Dôvody takejto odchýlky navyše nemôžu byť spoľahlivo identifikované a mohli by byť aj výsledkom zníženia emisií z dôvodu skutočných investícií, ktoré uskutočnili prevádzkovatelia v súvislosti s hospodárskymi podnetmi vytvorenými týmto systémom. Rovnako ako v prvom období, rozhodnutia Komisie umožňujú vykonávať úpravy pridelení obsiahnutých v pláne vzhľadom na zlepšenie kvality údajov kedykoľvek pred prijatím rozhodnutia o pridelení na základe článku 11 ods. 2. Po konečnom národnom alokačnom rozhodnutí sa úpravy povoľujú iba v týchto prípadoch: - keď je zariadenie počas obdobia uzatvorené, členské štáty stanovia, že už naďalej neexistuje prevádzkovateľ, ktorému budú vydané kvóty, a - v prípade prideľovania kvót novým účastníkom z rezervy, ktorá sa určila vopred, sa o presnom pridelení každému novému účastníkovi rozhodne po prijatí rozhodnutia o pridelení na základe článku 11 ods. 2. Komisia odmieta všetky iné úpravy ako v rozpore s kritériom č. 10 v súlade s hodnotením plánov prvého obdobia. 2.3. Súlad s dodatočnými záväzkami (limity SI/MČR) Okrem vnútornej činnosti členských štátov na zníženie svojich emisií skleníkových plynov Kjótsky protokol umožňuje členským štátom investovať do projektov spoločnej implementácie (SI) a mechanizmu čistého rozvoja (MČR) v iných krajinách a použiť takto získané kredity s cieľom dosiahnuť súlad s časťou svojich záväzkov zníženia emisií. Členské štáty musia zabezpečiť, aby bolo používanie kjótskeho flexibilného mechanizmu dodatkové k vnútorným činnostiam, s ohľadom na zužovanie rozdielov v emisiách na obyvateľa medzi rozvinutými a rozvojovými krajinami[19]. Okrem takéhoto používania členskými štátmi smernica umožňuje prevádzkovateľom zariadení SOEK EÚ používať kredity SI/MČR na naplnenie časti svojich záväzkov vyplývajúcich zo smernice. Táto časť musí byť v súlade s dodatočnými záväzkami členského štátu a musí byť stanovená v národnom alokačnom pláne. Komisia musí zhodnotiť, či je tento limit v súlade s dodatočnými záväzkami členského štátu. Dodatočné záväzky zahŕňajú nákup vládou aj použitie kreditov SI/MČR súkromným sektorom, ale hodnotenie Komisie je podľa smernice obmedzené na použitie v súkromnom sektore. Komisia má takýto postoj k hodnoteniu súladu navrhovaných limitov SI/MČR s prílohou III k smernici: Úroveň úsilia o zníženie skleníkových plynov, ktorú má dosiahnuť členský štát, sa určí hodnotením úspor, ktoré treba dosiahnuť vo vzťahu k: - základným ročným emisiám, - emisiám skleníkových plynov v roku 2004, - a odhadovaným emisiám v roku 2010[20]. V ďalšom kroku sa vypočíta polovica hodnoty zodpovedajúcej najvyššiemu úsiliu. Táto hodnota sa považuje za maximálne celkové množstvo kreditov SI/MČR, ktoré členský štát môže použiť navyše k vnútorným činnostiam, pričom rešpektuje svoj záväzok, že zabezpečí, aby bolo použitie kjótskych mechanizmov dodatkové k vnútorným činnostiam. Pokiaľ ide o členské štáty, ktoré neplánujú nakupovať žiadne kjótske jednotky z vládnych prostriedkov, členský štát môže povoliť prevádzkovateľom pokrytých systémom Spoločenstva použiť kredity SI/MČR v celej výške tohto limitu. Tento limit predstavuje percento z hodnoty špecifikovanej ako podiel zo schváleného stropu pre obchodovaný sektor. Ak členský štát povolí vyššie využitie, považuje sa to za porušenie kritéria č. 12. Pokiaľ ide o členské štáty, ktoré plánujú nakupovať kjótske jednotky z vládnych prostriedkov, sa tieto nákupy zohľadňujú. Množstvo kreditov SI/MČR, ktoré sa môžu použiť zariadeniami v rámci systému Spoločenstva v danom členskom štáte, sa zníži o ročný priemer množstiev na plánovaný alebo odôvodnený nákup z vládnych prostriedkov. Ak z hodnotenia v súlade s takýmto prístupom vyplynie, že zariadenia patriace do SOEK EÚ v danom členskom štáte by mohli využívať kredity SI/MČR do výšky menej ako 10 %, Komisia bude považovať za minimálnu úroveň, ktorá sa má týmto zariadeniam povoliť na použitie kreditov SI/MČR, úroveň 10 %. Odráža to rozumnú rovnováhu medzi domácimi úsporami a možnosťou dať prevádzkovateľom zariadení motiváciu investovať do projektov v rozvojových krajinách. V praxi Komisia hodnotí súlad s dodatočnými záväzkami na základe tohto vzorca: A = základné ročné emisie – emisie povolené v rámci kjótskeho cieľa B = emisie skleníkových plynov v roku 2004 – emisie povolené v rámci kjótskeho cieľa C = odhadované emisie v roku 2010 – emisie povolené v rámci kjótskeho cieľa D = 50 % z Max (A, B, C) – priemerný ročný nákup kjótskych jednotiek vládou Maximálny povolený limit (v %) = (D / priemerný ročný strop) alebo 10 % 2.4. Špecifické otázky jednotlivých plánov Záruky pridelenia presahujúce obdobie obchodovania Komisia poznamenáva, že v smernici 2003/87/ES sa stanovuje, že národné alokačné plány majú pokrývať príslušné obdobie obchodovania. Hodnotenie plánu Komisiou je preto obmedzené na aspekty súvisiace s príslušným obdobím obchodovania. Z tohto dôvodu si Komisia vyhradila svoj postoj vo všetkých prípadoch, keď alokačné plány na prvé obdobie obchodovania (2005 až 2007) obsahovali ustanovenia, najmä súvisiace s poskytnutím záruk pridelenia kvóty[21], odvolávajúce sa na obdobie po roku 2007. Komisia prvýkrát hodnotí konkrétne uplatnenie záruk pridelenia z prvého obdobia, v akom rozsahu majú byť uplatnené v plánoch druhého obdobia. Nazdáva sa, že tieto záruky sú v rozpore s kritériom č. 5 a vytvárajú diskrimináciu medzi spoločnosťami tak, že príliš zvýhodňujú určité podniky alebo činnosti, v rozpore s požiadavkami Zmluvy, najmä jej článkov 87 a 88. V takomto prípade záruky spôsobia preferenčné voľné pridelenie kvót v prospech zariadení v porovnaní so stupňom voľného pridelenia iným existujúcim zariadeniam na základe všeobecnej metódy prideľovania. Takéto zvýhodnenie jednej skupiny existujúcich zariadení by narušilo alebo hrozilo narušením hospodárskej súťaže s inou skupinou existujúcich zariadení a malo by tiež cezhraničný vplyv na obchod v celej EÚ, vo všetkých sektoroch pokrytých smernicou 2003/87/ES. Podľa Komisie preto bude pravdepodobne každá súvisiaca štátna pomoc považovaná na nezlučiteľnú s vnútorným trhom a bude ju treba hodnotiť v súlade s článkami 87 a 88 zmluvy. Navyše z pohľadu životného prostredia je Komisia znepokojená zárukami poskytovania vysokého stupňa voľných kvót pre spôsoby výroby s vysokou intenzitou oxidov uhlíka, ktoré siahajú ďaleko do budúcnosti. Takéto záruky môžu nabádať na investovanie do spôsobov výroby s vysokou intenzitou oxidov uhlíka tak, že obmedzia možnosti pre potrebné ďalšie zníženia emisií skleníkových plynov po roku 2012. Rovnako akýkoľvek druh záruk pridelenia siahajúcich za rok 2012 obmedzuje dosah ďalšej harmonizácie metódy prideľovania na vnútornom trhu v kontexte revízie SOEK EÚ. Bankovníctvo Bankovníctvo[22] kvót je v zásade normálnou súčasťou systému obchodovania s emisiami a preto by malo byť po druhom období členským štátom povolené. V prvom a druhom období obchodovania bolo bankovníctvo v pôsobnosti členských štátov a 23 z 25 členských štátov sa ho rozhodlo nepovoliť. Dobrovoľné bankovníctvo v prvom a druhom období zahŕňa štátnu pomoc, pretože členský štát vydá kvóty zdarma tam, kde by ich inak predal v podobe „pridelených množstvových jednotiek“. Zároveň je v druhom období obchodovania bankovníctvo zo strany členského štátu v súlade s kritériom zohľadnenia potenciálu zníženia iba vtedy, keď sú uložené kvóty odpočítané zo stropu, ktorý je v súlade s kritériami pridelenia podľa smernice[23]. Komisia zastáva názor, že všetky vnútroštátne pravidlá súvisiace s plánovaným použitím dobrovoľného bankovníctva medzi prvým a druhým obdobím obchodovania treba oznámiť Komisii podľa článku 88 ods. 3 zmluvy. V súčasnosti preto podľa Komisie každé pridelenie uloženej kvóty v druhom období obchodovania, ktoré nie je založené na environmentálnej protihodnote zo strany príjemcu v podobe potvrdeného skutočného zníženia emisií počas prvého obdobia obchodovania, môže predstavovať štátnu pomoc, ktorá bude pravdepodobne považovaná za nie v súlade článkami 87 a 88 zmluvy. Dražby V smernici 2003/87/ES sa povoľujú dražby alebo predaj viac ako 10 % kvót pridelených členskému štátu v druhom období obchodovania. Ako poznamenala skupina na vysokej úrovni pre konkurencieschopnosť, energetiku a životné prostredie[24], nedostatočná zrelosť energetických trhov údajne vedie k nedostatočnému konkurenčnému tlaku na zníženie premietania hodnoty kvót do cien elektriny a teda k takzvaným neočakávaným ziskom výrobcov elektriny. Skupina okrem iného odporučila, aby členské štáty zvážili rozdielne prideľovanie medzi sektormi v druhom období prideľovania SOEK EÚ, so zreteľom na vonkajšie aspekty konkurencieschopnosti. Viaceré členské štáty majú v úmysle zvýšiť podiel dražieb v kombinácii s náročnejšími prideleniami pre elektrárne. Niektoré členské štáty dražby stále zvažujú. Rozhodnutia o plánoch na druhé obdobie preto členským štátom umožňujú zvýšiť podiel dražieb v rámci limitov stanovených v článku 10 smernice 2003/87/ES, po hodnotení Komisie, ale pred konečným národným alokačným rozhodnutím podľa článku 11 ods. 2. Komisia sa okrem toho nazdáva, že účasť na dražbách by mala byť otvorená bez obmedzení všetkým subjektom zo Spoločenstva. Spaľovacie zariadenia Keď členské štáty nezahŕňajú spaľovacie zariadenia v súlade s odsekom 36 ďalších usmernení, ako bolo spresnené „koordinovanými definíciami“ dodatočných spaľovacích zariadení v zápisnici z Výboru pre klimatické zmeny z 31. mája 2006, Komisia plán zamietne ako odporujúci kritériu č. 10. Keď členský štát navrhne prideliť dodatočné kvóty v súlade s dodatočnými emisiami spaľovacích zariadení, ktoré neboli zahrnuté do plánu prvého obdobia, Komisia preskúma, či plánované pridelenie týmto zariadeniam bolo určené v súlade s všeobecnou metodikou stanovenou v národnom alokačnom pláne a na základe odôvodnených a overených údajov o emisiách. Ak je výsledkom výpočtu pridelenia týchto nových emisií podľa všeobecnej metodiky a na základe odôvodnených a overených údajov o emisiách menšie množstvo kvót, Komisia požaduje, aby bol strop uvedený v rozhodnutí Komisie znížený o množstvo zodpovedajúce tomuto rozdielu. 3. Závery Úspešný SOEK EÚ je životne dôležitý na zachovanie dôveryhodnosti EÚ vo vzťahu ku klimatickému režimu po roku 2012. Zároveň je intenzívnejšie využívanie SOEK EÚ zásadné pre dodržanie záväzkov EÚ z Kjóta počas obdobia 2008 až 2012. Množstvo národných alokačných plánov predložených Komisii nielenže ohrozí dosiahnutie záväzkov Európy z Kjóta, ale zároveň povedie k neželanému narušeniu vnútorného trhu. Prostredníctvom objektívneho a transparentného hodnotenia plánov na druhé obdobie, ako sa uvádza v tomto oznámení, Komisia zaisťuje dosiahnutie záväzkov z Kjóta a úspešný a rastúci trh s oxidmi uhlíka v budúcnosti. Tabuľka 1: Prehľad porušených kritérií[25] Nemecko | Grécko | Írsko | Lotyšsko | Litva | Luxembursko | Malta | č. 1: cieľ Kjótskeho protokolu | X | X | X | č. 2: tvorba emisií | X | X | X | X | X | X | č. 3: potenciál znižovať emisie | X | X | X | X | X | X | č. 4: iné právne predpisy | č. 5: nediskriminácia | X | X | č. 6: noví účastníci | X | X | X | č. 7: včasná činnosť | č. 8: čisté technológie | č. 9: verejné konzultácie | č. 10: zoznam zariadení a množstvo pre každé z nich | X | X | X | X | X | č. 11: vonkajšia hospodárska súťaž | č. 12: limit SI/MČR | X | X | Článok 10 | Pokračovanie tabuľky 1: Prehľad porušených kritérií Slovenská republika | Švédsko | Spojené kráľovstvo | č. 1: cieľ Kjótskeho protokolu | č. 2: tvorba emisií | X | X | č. 3: schopnosť znižovať emisie | X | X | č. 4: iné právne predpisy | č. 5: nediskriminácia | X | č. 6: noví účastníci | X | č. 7: včasná činnosť | č. 8: čisté technológie | č. 9: verejné konzultácie | č. 10: zoznam zariadení a množstvo pre každé z nich | X | X | č. 11: vonkajšia hospodárska súťaž | č. 12: limit SI/MČR | X | Článok 10 | PRÍLOHA 1 Kritériá pre národné alokačné plány uvedené v prílohe III k smernici 2003/87/ES 1. Celkové množstvo kvót, ktoré sa majú prideliť na relevantné obdobie, musí byť v súlade so záväzkom členského štátu obmedzovať svoje emisie podľa rozhodnutia 2002/358/ES a Kjótskeho protokolu, pri zohľadnení na jednej strane podielu celkových emisií, ktoré tieto predstavujú v porovnaní s emisiami zo zdrojov, ktoré nepokrýva táto smernica a na druhej strane národné energetické politiky a malo by byť v súlade s národným programom zmeny klímy. Celkové množstvo kvót, ktoré sa má prideliť nesmie byť väčšie ako bude pravdepodobne potrebné na striktné uplatňovanie kritérií tejto prílohy. Do roku 2008 musí byť toto množstvo konzistentné s cestou k dosiahnutiu alebo prekročeniu cieľa každého členského štátu podľa Rozhodnutia 2002/358/ES a Kjótskeho protokolu. | 2. Celkové množstvo kvót, ktoré sa má prideliť musí byť v súlade s hodnoteniami skutočného a plánovaného pokroku smerom k plneniu príspevkov členských štátov k záväzku Spoločenstva prijatého podľa rozhodnutia 93/389/EHS | 3. Množstvá kvót, ktoré sa majú prideliť musia byť v súlade s potenciálom, vrátane technického potenciálu, znižovať emisie z činností pokrytých touto smernicou. Členské štáty môžu rozdeľovanie kvót založiť na priemerných emisiách skleníkových plynov na výrobok pri každej činnosti a na dosiahnuteľný pokrok pri každej činnosti. | 4. Plán musí byť v súlade s inými právnymi a politickými nástrojmi Spoločenstva. Mala by sa venovať pozornosť nevyhnutnému zvyšovaniu emisií, ktoré je následkom nových právnych požiadaviek. | 5. Plán nesmie rozlišovať medzi spoločnosťami alebo odvetviami tak, aby príliš zvýhodňoval určité podniky alebo činnosti, v súlade s požiadavkami Zmluvy, najmä jej článkov 87 a 88. | 6. Plán musí obsahovať informácie o spôsobe, akým sa môžu noví účastníci začať podieľať na systéme obchodovania s emisiami skleníkových plynov v členskom štáte. | 7. Plán môže umožňovať včasnú akciu a musí obsahovať informácie o spôsobe, akým sa bude včasná akcia zohľadňovať. Referenčné body odvodené z referenčných dokumentov týkajúcich sa najlepšie dostupných techník môžu členské štáty použiť pri vytváraní svojich národných alokačných plánov a tieto referenčné body môžu obsahovať prvky ustanovujúce včasnú akciu. | 8. Plán musí obsahovať informácie o spôsobe, akým sa budú zohľadňovať čisté technológie, vrátane energeticky efektívnych technológií. | 9. Plán musí obsahovať ustanovenia pre pripomienkovanie verejnosťou a obsahovať informácie o mechanizmoch, ktoré zabezpečia aby sa tieto pripomienky vhodným spôsobom zohľadňovali pred prijatím rozhodnutia o pridelení kvót. | 10. Plán musí obsahovať zoznam zariadení, ktoré pokrýva táto smernica s množstvami kvót, ktoré sa im plánujú prideliť. | 11. Plán môže obsahovať informácie o spôsobe, akým sa bude zohľadňovať konkurencia z krajín alebo subjektov mimo únie. | 12. Plán spresní maximálne množstvo CER a ERU, ktoré môžu prevádzkovatelia používať v systéme Spoločenstva, v percentuálnom vyjadrení pridelenia kvót pre každé zariadenie. Toto percento je v súlade so záväzkami členských štátov týkajúcimi sa doplnkovosti vyplývajúcimi z Kjótskeho protokolu a rozhodnutí prijatých na základe UNFCCC alebo Kjótskeho protokolu. | PRÍLOHA 2 Trend vývoja hospodárskeho rastu 2005 až 2010 Členský štát | Rast 2005 až 2010 | Nemecko | 9,6 % | Grécko | 19,9 % | Írsko | 27,2 % | Lotyšsko | 50,0 % | Litva | 37,4 % | Luxembursko | 27,2 % | Malta | 11,9 % | Slovenská republika | 32,4 % | Švédsko | 16,6 % | Spojené kráľovstvo | 14,3 % | Zdroj: DG TREN „Európska energetika a doprava, trendy do roku 2030 – aktualizácia 2005” a Ekonomické prognózy DG ECFIN z jesene 2006. [1] KOM(2006) 676 – Budovanie globálneho trhu s uhlíkom. [2] Tieto údaje zahrňujú kvóty udelené ako rezervy pre nových členov a kvóty, ktoré sa dostanú na trh s kvótami EÚ prostredníctvom aukcií. [3] Emisie skleníkových plynov v Európe – trendy a predpovede 2006, správa EEA č. 9/2006. Pozri http://reports.eea.europa.eu/eea_report_2006_9/en/eea_report_9_2006.pdf [4] Pozri prílohu 1. [5] V prípade potreby si Komisia pred skončením hodnotenia vyžiada od členského štátu ďalšie informácie. [6] Celkové množstvo kvót, ktoré sa má prideliť, nesmie byť väčšie ako bude pravdepodobne potrebné na striktné uplatňovanie kritérií tejto prílohy. (Pozri druhú vetu kritéria 1). [7] Štatistické aspekty energetického hospodárstva EÚ v roku 2005, Eurostat, Životné prostredie a Energetika, 13/2006. [8] Rok 2010 bol zvolený za priemerný rok obdobia 2008 až 2012. [9] Trendy vývoja rastu hospodárstva pre prvý súbor hodnotených plánov sa uvádzajú v prílohe 2. Údaje o raste hospodárstva odrážajú najnovšie predpovede Komisie na roky 2006, 2007 a 2008. Pozri http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/european_economy/2006/ee506en.pdf [10] http://ec.europa.eu/dgs/energy_transport/figures/trends_2030_update_2005/energy_transport_trends_2030_update_2005_en.pdf [11] Tento scenár bol pripravený ako vstup pre revíziu smernice 2001/81/ES (smernica o národných emisných stropoch). Používa rovnakú metodiku a súbor predpokladov ako „Európska energetika a doprava, trendy do roku 2030 – aktualizácia 2005“, ale zahŕňa očakávané zlepšenia intenzity oxidov uhlíka na základe ceny kvóty 12 eur v roku 2010 zvýšenej na 20 eur v roku 2020. Pozri http://ec.europa.eu/environment/air/baseline.htm. [12] Akčný plán energetickej účinnosti: Využitie potenciálu - KOM(2006) 545. [13] Pozri odsek 36 v KOM(2005) 703. [14] Keď nie sú k dispozícii údaje dostatočnej kvality o emisiách, hodnotenie je založené na ročnom priemere, ktorý by bol pridelený zariadeniam, ktoré sa rozhodli nezúčastňovať. [15] Emisie oxidu uhličitého EÚ v sektore dopravy za ostatné desaťročie významne narástli a opatrenia na ich zníženie v sektore dopravy si vyžadujú značný čas, kým sa dosiahnu zamýšľané dôsledky. [16] Ďalšie usmernenia sú obsiahnuté v oznámení Komisie o ďalších pokynoch k plánom prideľovania kvót na obdobie obchodovania 2008 až 2012 systému obchodovania s emisnými kvótami EÚ, KOM(2005) 703. [17] Pre prvý dokument o usmerneniach pozri oznámenie Komisie o usmerneniach na pomoc členským štátom pri uplatňovaní kritérií uvedených v prílohe III k smernici 2003/87/ES – KOM(2003) 830. [18] Ako sa uvádza v správe o pokroku KOM(2006) 658, 27. 10. 2006, tabuľka 1 v prílohe k SEK(2006) 1412, 27. 10. 2006. [19] Rozhodnutie 2/CMP.1 Konferencie zmluvných strán slúžiacej na stretnutie zmluvných strán Kjótskeho protokolu „Princípy, povaha a rozsah mechanizmu podľa článkov 6, 12 a 17 Kjótskeho protokolu“ z decembra 2005, FCCC/KP/CMP/2005/8/Add. 1, s. 4. [20] Všetky údaje sú založené na správe Komisie o pokroku z roku 2006 1, tabuľky 1 a 2 v prílohe k SEK(2006) 1412, 27. 10. 2006. [21] Príkladom záruky pridelenia kvóty je ustanovenie, že nový prevádzkovateľ, ktorý začína činnosť v roku 2006, bude mať zo strany členského štátu zaručené plné a voľné pridelenie kvót na nasledujúcich 14 rokov, to znamená až do roku 2020, čo presahuje štvrté obdobie obchodovania v rámci SOEK EÚ. [22] Bankovníctvo tu treba chápať ako možnosť preniesť nepoužité kvóty do ďalšieho obdobia obchodovania v prípade, že prevádzkovateľ nepotrebuje kvóty na pokrytie emisií alebo ich nepredal na trhu. Pozri článok 13 ods. 2 a ods. 3 smernice 2003/87/ES. [23] Pozri kritérium č. 3 v prílohe III k smernici. [24] Pozri http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg/doc_06/first_report_02_06_06.pdf [25] V súlade s princípmi stanovenými v druhej vete kritéria č. 1 sú plány Lotyšska, Litvy, Luxemburska, Malty, Slovenska a Švédska v rozpore s prílohou III, kritériom č. 1, pretože sa v nich striktne neuplatňujú všetky kritériá.