V roku 2020 celková suma všetkých humanitárnych výziev OSN dosiahla takmer 32,5 miliardy EUR, čo je historicky najvyšší údaj, a to aj v dôsledku vplyvu pandémie COVID-19. Okrem toho existuje medzera vo financovaní vo výške 17,5 miliardy EUR, čo je viac ako polovica celkovej sumy. Podľa OSN je na pokrytie humanitárnych výziev OSN v roku 2021 potrebná suma 29 miliárd EUR. EÚ a niektorí ďalší darcovia v posledných rokoch výrazne zintenzívnili svoje úsilie, pričom globálne humanitárne financovanie humanitárnych výziev OSN sa zvýšilo zo 4,1 miliardy EUR v roku 2012 na 15 miliárd EUR v roku 2020, aj napriek tomu sa však medzera vo financovaní humanitárnej pomoci na celom svete rýchlo zväčšuje. Táto medzera bude pravdepodobne ďalej rásť, keďže darcovské ekonomiky zostanú pod tlakom hospodárskych a sociálnych dôsledkov pandémie COVID-19. Niektorí najdôležitejší darcovia už oznámili škrty vo svojich rozpočtoch na pomoc alebo vo svojich príspevkoch na veľké krízy. Znepokojujúce je, že globálne humanitárne financovanie sa naďalej vo veľkej miere spolieha na veľmi obmedzený počet darcov: v roku 2020 pochádzalo 83 % vykázaných finančných prostriedkov od desiatich najväčších darcov. To isté platí v rámci EÚ, kde prevažná väčšina celkového humanitárneho financovania EÚ pochádza z rozpočtu veľmi malého počtu členských štátov a rozpočtu EÚ. To nie je udržateľné.

Zmena klímy znásobuje degradáciu životného prostredia a dôsledky neudržateľného hospodárenia s prírodnými zdrojmi a zároveň zvyšuje humanitárne potreby. Okrem čoraz častejších a závažnejších prírodných hrozieb, ktoré spôsobujú katastrofy, patria zmena klímy a zhoršovanie životného prostredia medzi hlavné príčiny konfliktov, potravinovej neistoty a vysídľovania. V roku 2018 potrebovalo medzinárodnú humanitárnu pomoc približne 108 miliónov ľudí v dôsledku búrok, záplav, sucha a prírodných požiarov. Do roku 2050 by viac ako 200 miliónov ľudí mohlo každoročne potrebovať humanitárnu pomoc v dôsledku katastrof súvisiacich s klímou a sociálno-ekonomických vplyvov zmeny klímy.

EÚ ako aktér v humanitárnej oblasti nikdy neniesla väčšiu globálnu zodpovednosť ako od začiatku pandémie COVID-19. Predpokladá sa, že v roku 2021 sa 150 miliónov ľudí v dôsledku pandémie dostalo do extrémnej chudoby. Pandémia COVID-19 prehĺbila už existujúcu nestabilitu a nerovnosti a ešte viac zvýšila humanitárne potreby. Organizácia Spojených národov (OSN) odhaduje, že v roku 2021 bude humanitárnu pomoc potrebovať takmer 235 miliónov ľudí — 1 z 33 ľudí na celom svete. Ide o nárast o 40 % oproti odhadovaným potrebám v roku 2020 (pred pandémiou COVID-19) a takmer trojnásobný nárast od roku 2014. Počet vysídlených osôb sa od roku 2010 zdvojnásobil a koncom roka 2019 dosiahol 79,5 milióna osôb. Priemerná humanitárna kríza v súčasnosti trvá viac ako 9 rokov a mnohé z nich, a to aj v susedstve Európy, trvajú oveľa dlhšie. V dôsledku toho sa na príliš veľa humanitárnych kríz „zabúda“.

Ľudia zostanú naďalej kľúčovým bodom humanitárnej pomoci EÚ s možnosťami zmysluplnej účasti príjemcov pomoci na rozhodnutiach, ktoré sa ich týkajú. EÚ je tiež odhodlaná plniť potreby a práva osobitných skupín vrátane žien, detí, starších osôb a osôb so zdravotným postihnutím. Prispieva to k celkovej agende EÚ v oblasti rovnosti, ktorá je hlavnou prioritou Európskej komisie.

Referenčným rámcom pre humanitárnu činnosť EÚ zostáva Európsky konsenzus o humanitárnej pomoci. Konsenzus spolu s nariadením o humanitárnej pomoci stanovuje osobitný charakter a mandát humanitárnej pomoci: humanitárna pomoc EÚ sa poskytuje výlučne na základe potrieb v súlade so zásadami dobrého humanitárneho darcovstva. Ako sa pripomína aj v integrovanom prístupe EÚ k vonkajším konfliktom a krízam, humanitárna pomoc EÚ nie je ovplyvnená žiadnym politickým, strategickým, vojenským ani hospodárskym cieľom. Je to nevyhnutné aj na zabezpečenie toho, aby sa pomoc mohla poskytovať ľuďom postihnutým krízou v často zložitých politických a bezpečnostných prostrediach.

·Podporovať, rozširovať a presadzovať investície do osvedčených, nákladovo efektívnych technologických riešení humanitárnej pomoci, a to aj nasledovaním príkladu ocenení Európskej rady pre inováciu 2020.

Táto kapacita bude fungovať v súčinnosti s mechanizmom Únie v oblasti civilnej ochrany a bude sa opierať o operačnú pripravenosť Koordinačného centra EÚ pre reakcie na núdzové situácie. Jej cieľom bude ďalej rozširovať humanitárnu činnosť partnerov EÚ a členských štátov a bude sa vykonávať v úzkej koordinácii s členskými štátmi. V prípade potreby sa táto kapacita zameria na uľahčenie logistiky vrátane dopravy, umožnenie združovania zdrojov a uľahčenie ich nasadenia a počiatočných operácií na mieste. Mohla by napríklad ponúknuť logistické posúdenia, podporu počiatočného nasadenia, podporu obstarávania, budovania zásob, prepravy a/alebo distribúcie zásielok núdzovej pomoci, a to aj v súvislosti s vakcínami proti COVID-19 a ich dodávkou v nestabilných krajinách. Mohla by tiež ďalej posilniť kapacitu EÚ v oblasti lekárskej reakcie na budúce zdravotné núdzové situácie, a to na základe existujúceho Zdravotníckeho zboru EÚ, v prípade potreby v spolupráci s budúcou pracovnou skupinou EÚ pre zdravie, ktorá sa zriadi pod koordináciou Európskeho centra pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) s cieľom pomôcť miestnej reakcii na vypuknutie prenosných ochorení na základe synergie s mechanizmom Únie v oblasti civilnej ochrany a posilniť pripravenosť v členských štátoch a tretích krajinách. Okrem toho toto úsilie bude dopĺňať aj iné iniciatívy EÚ, ktoré môžu prispieť k podpore humanitárnej činnosti EÚ, ako je napríklad príspevok dobrovoľníkov prostredníctvom Európskeho zboru solidarity, ktorý funguje ako jednotné kontaktné miesto pre solidárne činnosti v celej Únii aj mimo nej.

V období od mája do októbra 2020 EÚ úspešne ukončila 67 operácií humanitárneho leteckého mosta EÚ do 20 krajín na štyroch kontinentoch. Táto iniciatíva financovaná z rozpočtu EÚ na humanitárnu pomoc pomohla prepraviť 1 150 ton základného zdravotníckeho a humanitárneho nákladu a 1 700 zdravotníckych a humanitárnych pracovníkov, ako aj ďalších cestujúcich.

Cieľom humanitárnej pomoci je poskytnúť núdzovú pomoc ľuďom postihnutým krízami. Samotná humanitárna pomoc nerieši a ani nemôže riešiť zložité základné príčiny konfliktov a iných kríz, či už sociálno-ekonomických, súvisiacich so správou vecí verejných alebo s environmentálnymi otázkami. Všetky tieto faktory by sa mali naďalej riešiť komplexným spôsobom na základe riešenia výziev v oblasti správy vecí verejných, rešpektovaním základných práv obyvateľstva, zohľadňovaním nerovností, poskytovaním prístupu k základným službám, spravodlivosti, hospodárskym príležitostiam a bezpečnosti, ako aj riešením problémov v oblasti klímy a životného prostredia. Medzinárodná podpora v akejkoľvek krízovej situácii bude mať trvalý vplyv len vtedy, ak bude sprevádzaná silným záväzkom vnútroštátnych a miestnych orgánov, aby ľudia boli kľúčovým prvkom tohto úsilia na základe boja proti vylúčeniu, ochrany práv a zabezpečenia zodpovednosti. To musí byť stredobodom prístupu EÚ ku konfliktom a krízam.

Napriek rastúcemu humanitárnemu vplyvu zmeny klímy sa do najzraniteľnejších krajín dostáva príliš málo globálneho financovania opatrení v oblasti zmeny klímy. Je naliehavo potrebné dodatočné medzinárodné financovanie adaptácie na zmenu klímy, a to z verejných aj súkromných zdrojov. Aby sa zabránilo väčšiemu tlaku na humanitárny systém, bude EÚ naďalej presadzovať nasmerovanie oveľa väčšieho objemu finančných prostriedkov určených na opatrenia v oblasti klímy na posilnenie odolnosti a adaptácie tam, kde je to potrebné najviac. To sa dá účinne dosiahnuť len integrovaným prístupom ku klimatickej a environmentálnej odolnosti, ktorý spája aktérov v humanitárnej oblasti, ako aj v oblasti rozvoja a budovania mieru, so zameraním na prevenciu a pripravenosť, pričom vychádza z odborných znalostí politík v oblasti klímy a životného prostredia a vedeckých komunít.

·podpora dlhodobých riešení v kontexte núteného vysídľovania v súlade s oznámením EÚ z roku 2016 s názvom „Dôstojný život“ a globálnym paktom o utečencoch.

Pokračujúci výskyt konfliktov a sociálno-ekonomické dôsledky ochorenia COVID-19 len zdôrazňujú potrebu rozšíriť toto úsilie, predovšetkým na základe intenzívnejšej spolupráce EÚ, jej členských štátov, ich diplomatickej siete a finančných inštitúcií (vrátane národných rozvojových bánk a implementačných agentúr, ako aj Európskej investičnej banky a Európskej banky pre obnovu a rozvoj), ktorá bude rozvíjať prístup Tím Európa. Osobitné úsilie sa vynaloží v oblasti potravinovej bezpečnosti, zdravia a vzdelávania vzhľadom na dramatický vplyv pandémie v týchto oblastiach. Vychádzajúc z pozitívnych ponaučení z programového obdobia 2014 – 2020 bude EÚ naďalej posilňovať synergie a súčinnosť medzi rôznymi aktérmi a útvarmi EÚ, pričom bude rešpektovať humanitárne zásady.

Cieľ: Zabezpečiť, aby humanitárna, rozvojová, mierová politika a iné politiky spolupracovali s cieľom lepšie prepojiť naliehavú pomoc a dlhodobé riešenia zamerané na zníženie potrieb a riešenie základných príčin konfliktov a kríz. Kľúčové činnosti: ·Na úrovni EÚ vykonávať systematické spoločné analýzy rizík, potrieb, zraniteľných miest a štrukturálnych faktorov krízy a v prípade potreby aj spoločné plánovanie a plánovanie politík EÚ v súlade s prepojením medzi humanitárnou oblasťou, rozvojom a mierom. ·Posilniť koordinačné mechanizmy na miestnej úrovni v rámci činností EÚ v oblasti humanitárnej pomoci, rozvoja a budovania mieru s cieľom zabezpečiť spoločné a koherentné výsledky s podporou delegácií EÚ a miestnych úradov ECHO. V tomto rámci úzko spolupracovať s členskými štátmi EÚ na základe prístupu Tím Európa. ·Zaviesť účinné prepojenia medzi rôznymi humanitárnymi, rozvojovými a mierovými opatreniami a využívať existujúce nástroje, ako je dialóg o politike, na posilnenie vnútroštátnych a miestnych kapacít, vrátane kapacity neštátnych orgánov, na poskytovanie základných služieb a podporu budovania odolnosti. ·Rozšíriť podporu sociálnych záchranných sietí založených na hotovosti, ktoré budú schopné reagovať v prípade otrasov. ·Využiť politickú a diplomatickú angažovanosť EÚ a všetky dostupné nástroje na predchádzanie krízam, riešenie konfliktov a budovanie mieru a zároveň zintenzívniť presadzovanie podpory humanitárnych operácií s cieľom uľahčiť prístup a zabezpečiť dodržiavanie humanitárnych zásad, medzinárodného humanitárneho práva a ochranu civilného obyvateľstva. ·Podporovať účinnú humanitárnu civilno-vojenskú koordináciu vo všetkých relevantných kontextoch ako rámec na ochranu humanitárneho priestoru, zabránenie duplicite, minimalizáciu nezrovnalostí a maximalizáciu potenciálnych synergií s aktérmi v oblasti bezpečnosti a obrany. ·Budovať synergie s úsilím EÚ o mierovú mediáciu a predchádzanie konfliktom pri plnom dodržiavaní humanitárnych zásad s cieľom zvýšiť úsilie o zmiernenie utrpenia. ·Začleniť vzdelávanie do prioritných oblastí prepojenia medzi humanitárnou oblasťou, rozvojom a mierom s cieľom pomôcť prekonať celosvetové medzery v oblasti vzdelávania spolu s odvetviami ako zdravotníctvo, potravinová bezpečnosť, pripravenosť na katastrofy a odolnosť proti zmene klímy.

Rozšírenie zdrojovej základne – v rámci Európy aj mimo nej

Dramatický nárast rozsahu a závažnosti humanitárnych kríz v posledných rokoch je výzvou pre ľudstvo ako celok. Pandémia COVID-19 zdôraznila, že je nevyhnutné, aby sa na nikoho nezabudlo. Kľúčové odporúčania skupiny na vysokej úrovni pre financovanie humanitárnej pomoci zvolanej generálnym tajomníkom OSN v roku 2015 sú ešte dôležitejšie v roku 2021: na riešenie výrazne rozšírených humanitárnych potrieb je naliehavo potrebné nájsť viac zdrojov.

Napriek tomu zdrojová základňa humanitárnej pomoci zostáva znepokojivo úzka. V roku 2020 poskytli traja najväčší darcovia (Spojené štáty, Nemecko a Európska komisia) 62 % vykázaného humanitárneho financovania na celom svete. V rámci EÚ predstavujú približne 90 % jej humanitárneho financovania len štyri členské štáty a Európska komisia. Hoci niekoľko krajín vrátane niektorých členských štátov EÚ zvýšilo v posledných rokoch svoje humanitárne financovanie, existuje značný priestor na rozšírenie zoznamu darcov a zvýšenie príspevkov existujúcich darcov s cieľom reagovať na naliehavú potrebu zapojiť sa do spoločného globálneho úsilia.

V tejto súvislosti by EÚ mala zvýšiť svoju podporu podstatne posilnenému úsiliu v rámci humanitárneho financovania a lepšiemu rozdeleniu zodpovednosti medzi darcami vrátane členských štátov EÚ. EÚ by v spolupráci so svojimi členskými štátmi, ako aj s ďalšími angažovanými humanitárnymi darcami, ako sú Spojené štáty mala využiť svoju bilaterálnu, regionálnu a multilaterálnu spoluprácu s tradičnými aj novými darcami (najmä s tými, ktorých význam v globálnom hospodárstve sa v posledných rokoch výrazne zvýšil, napr. s Čínou a štátmi Perzského zálivu), s cieľom podnietiť vyššiu úroveň financovania a systematickejšiu podporu globálneho humanitárneho systému. Táto angažovanosť by mala byť založená na existujúcom cieli vynaložiť 0,7 % hrubého národného dôchodku na oficiálnu rozvojovú pomoc a tento cieľ pripomínať a mala by podporovať zvýšené záväzky financovania humanitárnej pomoci úmerné prudkému nárastu humanitárnych potrieb a požiadaviek v posledných rokoch. Toto úsilie by malo ísť ruka v ruke s presadzovaním dodržiavania humanitárnych zásad, dobrého humanitárneho darcovstva a medzinárodného humanitárneho práva.

EÚ a USA majú silné partnerstvo v oblasti humanitárnej pomoci založené na dialógu a spolupráci v konkrétnych krízach a tematických otázkach. Na základe tohto pevného vzťahu môžu EÚ a USA spoločne pracovať aj na lepšom rozdelení zodpovednosti medzi darcami pri podpore globálneho humanitárneho systému v súlade s novou transatlantickou agendou pre globálnu zmenu.

EÚ by tiež mala preskúmať spôsoby, ako lepšie podporovať a zapájať súkromný sektor do poskytovania služieb ľuďom postihnutým humanitárnymi krízami, ak je to vhodné. V posledných rokoch aktéri v humanitárnej oblasti uskutočnili viacero inovačných iniciatív zameraných na priekopnícke nástroje, ako sú napríklad dlhopisy s humanitárnym vplyvom. Významný pokrok sa dosiahol pri využívaní poistenia a zaistenia rizík katastrof. Existuje však priestor na to, aby EÚ zvýšila úsilie o mobilizáciu dodatočných finančných prostriedkov na podporu humanitárnej reakcie prostredníctvom väčšej angažovanosti v súkromnom sektore.

Komisia bude na základe rozsiahlych analýz, ku ktorým prispela v multilaterálnom kontexte, pracovať na zavedení inovatívnych metód financovania do svojho súboru humanitárnych nástrojov a bude aktívne podporovať zapojenie súkromného sektora do humanitárneho financovania.