Uznesenie Európskeho parlamentu z 15. marca 2007 o dodržiavaní Charty základných práv v legislatívnych návrhoch Komisie: metodika systematickej a prísnej kontroly (2005/2169(INI))



Úradný vestník 301 E , 13/12/2007 S. 0229 - 0233



P6_TA(2007)0078 Dodržiavanie Charty základných práv v legislatívnych návrhoch Komisie: metodika systematickej a prísnej kontroly Uznesenie Európskeho parlamentu z 15. marca 2007 o dodržiavaní Charty základných práv v legislatívnych návrhoch Komisie: metodika systematickej a prísnej kontroly (2005/2169(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom "Dodržiavanie Charty základných práv v legislatívnych návrhoch Komisie: Metodika systematickej a prísnej kontroly" (KOM(2005)0172), - so zreteľom na články 6 a 7 Zmluvy o Európskej únii, - so zreteľom na Chartu základných práv Európskej únie [1], vyhlásenú v Nice 7. decembra 2000, - so zreteľom na Zmluvu zakladajúcu Ústavu pre Európu (ústavnú zmluvu) podpísanú 29. októbra 2004 v Ríme, ktorá obsahuje ustanovenia Charty základných práv, aby ich urobila právne záväznými, - so zreteľom na svoje uznesenie z 20. apríla 2004 o oznámení Komisie v súvislosti s článkom 7 Zmluvy o Európskej únii: Úcta k hodnotám, na ktorých je založená Európska únia a podpora týchto hodnôt [2], - so zreteľom na svoje uznesenie z 26. mája 2005 o podpore a ochrane základných práv: úloha národných a európskych inštitúcií, vrátane Agentúry pre základné práva [3], - so zreteľom na výročnú správu za rok 2005 o situácii základných práv v rámci EÚ vypracovanú sieťou nezávislých expertov EÚ, - so zreteľom na návrh nariadenia Rady (ES) č. 168/2007 z 15. februára 2007, ktorým sa zriaďuje Agentúra Európskej únie pre základné práva [4] a Vyhlásenie Rady o policajnej a justičnej spolupráci v trestných veciach, - so zreteľom na prejav pána Josého Manuela Barrosa, predsedu Komisie, na plenárnej schôdzi Európskeho parlamentu 17. novembra 2004, - so zreteľom na články 45, 34 a 91 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci a stanovisko Výboru pre ústavné veci (A6-0034/2007), A. keďže EÚ je založená na zásadách slobody, demokracie, dodržiavania ľudských práv a základných slobôd a právneho štátu, ktoré sú spoločné všetkým členským štátom (článok 6 Zmluvy o EÚ), B. keďže Európsky parlament ako priamo volený zastupiteľský orgán občanov EÚ nesie zodpovednosť za dodržiavanie týchto zásad, C. keďže táto zodpovednosť je o to väčšia, pretože podľa súčasného stavu zmlúv: - právo jednotlivcov podať priamu žalobu na európske súdy je naďalej veľmi obmedzené [5], - nie je možná kolektívna žaloba, - vo viacerých oblastiach sú obmedzené dokonca aj právomoci Súdneho dvora (pozri hlavu IV Zmluvy o ES a článok 35 Zmluvy o EÚ), alebo dokonca vôbec neexistujú (druhý pilier - hlava V Zmluvy o EÚ [6]), preto je ešte nevyhnutnejšie pre európskeho zákonodarcu byť opatrný pri tvorbe právnych predpisov, ktoré môžu ovplyvniť ochranu základných práv, D. keďže preskúmanie súladu všetkých legislatívnych návrhov s Chartou základných práv predstavuje jeden z dôsledkov, ktoré nevyhnutne vyplynuli z prijatia charty Európskym parlamentom, Radou, Komisiou a členskými štátmi, ako aj z jej slávnostného vyhlásenia pred občanmi EÚ 7. decembra 2000 v Nice, E. keďže skutočný prínos základných práv, tak ako to vyplýva z uplatňovania článku 6 odseku 2 Zmluvy o EÚ, je ešte aj dnes najmä výsledkom jurisdikcie a že európsky zákonodarca by však mal ozrejmiť aj výklad týchto práv, F. keďže pri prijatí Charty základných práv sa Európsky parlament, Rada a Komisia dohodli na definíciách týchto práv a že by sa v budúcnosti mali pri vypracúvaní právnych predpisov ES na ne odvolávať zo zrejmých dôvodov týkajúcich sa koherencie a dobrej vôle (pozri hore uvedené oznámenie Komisie (KOM(2005)0172)), G. keďže práva vymedzené v charte, ako súčasti práva EÚ nadobúdajú právnu záväznosť prostredníctvom právnych predpisov Spoločenstva, ktoré sú na nich založené, H. keďže systematickosť, dôkladnosť, objektívnosť, otvorenosť a transparentnosť postupu má pri dodržiavaní základných práv v legislatívnych návrhoch o to väčší význam, keďže Charta základných práv nemá žiaľ dosiaľ právnu záväznosť; poukazuje však na to, že sa charta stala v priebehu rokov pre európske súdy, ako je Súd prvého stupňa, Súdny dvor [7], Európsky súd pre ľudské práva v Štrasburgu a tiež pre mnohé ústavné súdy referenčným dokumentom, I. keďže európsky zákonodarca by mal pri predbežnom hodnotení vplyvu nových právnych predpisov Spoločenstva na základné práva v rámci svojich úvah prizvať vnútroštátnych zákonodarcov, občiansku spoločnosť, akademickú obec a vyžiadať si expertízu iných medzinárodných organizácií, ako sú Rada Európy a OSN; domnieva sa, že týmto spôsobom bude európsky zákonodarca napomáhať vytváraniu stále rozšírenejšej kultúry základných práv, tak ako tomu bolo aj pri vypracovaní niektorých aktov v oblasti ochrany súkromia, rodinného života a práva na transparentnosť, J. keďže návrh Komisie na prehĺbenie a lepšie verejné vnímanie postupu, ktorého cieľom je dodržiavanie základných práv v návrhoch právnych predpisov a ktorý sa realizuje od roku 2001, predstavuje značný pokrok v jej práci z hľadiska podpory šírenia skutočnej "kultúry základných práv" v EÚ, K. keďže tento postup má však priveľmi interný charakter, kritériá sú veľmi reštriktívne, úloha Európskeho parlamentu je nedostatočná a návrhy na zapojenie parlamentov členských štátov, ako napr. návrhy britskej hornej snemovne [8], zostali nepovšimnuté rovnako ako potrebný trvalý dialóg medzi európskymi inštitúciami a zapojenie nezávislých organizácií s cieľom zvýšenia objektívnosti, L. keďže skutočná "kultúra základných práv" v EÚ si vyžaduje vytvoriť komplexný systém kontroly dodržiavania základných práv, ktorý by zahŕňal Radu a rozhodnutia v oblasti medzivládnej spolupráce, M. keďže skutočná "kultúra základných práv" nespočíva len v pasívnom dodržiavaní pravidiel, ale aj v aktívnej podpore základných práv a zásahu v prípade porušenia alebo nedostatočnej ochrany základných práv členskými štátmi, N. keďže v takomto komplexnom systéme monitorovania základných práv musí byť vopred naplánovaná výročná diskusia troch inštitúcií a parlamentov členských štátov najmä pri tej príležitosti, keď Európsky parlament bilancuje dosiahnuté pokroky a problémy, ktoré sa vyskytli pri rozvoji EÚ ako priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, O. keďže pri príležitosti takejto diskusie by bolo možné zároveň zvážiť: - výročnú správu Agentúry pre základné práva, - osobitnú správu Komisie v rámci jej všeobecnej správy o uplatňovaní práva Spoločenstva, - správu Rady o aspektoch, ktoré považuje za podstatné v súvislosti s dodržiavaním základných práv v EÚ a v jej členských štátoch počas predchádzajúceho roku, P. pripomína, že pri príležitosti týchto výročných diskusií by inštitúcie mohli preskúmať možnosť revízie právnych predpisov, ktoré by prípadne obmedzovali uplatňovanie slobôd z dôvodov verejnej bezpečnosti, Q. keďže existencia tajných väzníc a nezákonné únosy uskutočňované CIA v rámci boja s terorizmom, zdĺhavé vyšetrovanie a nedostatočná spolupráca niekoľkých vlád, ale aj poskytovanie údajov o leteckých pasažieroch a bankových dát prostredníctvom systému SWIFT bez právneho základu môžu ohroziť dôveru občanov v schopnosť a vôľu európskych inštitúcií chrániť základné práva a trestať ich porušovanie, 1. pri "procese utvárania čoraz užšieho spojenectva" (článok 1 Zmluvy o EÚ) poukazuje na historickú úlohu vytvárať okrem nástrojov bezpečnosti a spravodlivosti, hospodárskeho a sociálneho pokroku aj nástroje slobody; 2. zdôrazňuje potrebu prekonať krízu v ústavodarnom procese, zachovať hlavné úspechy ústavnej zmluvy a dosiahnuť právnu záväznosť Charty základných práv; 3. víta návrhy Komisie prehĺbiť a zviditeľniť postup dodržiavania základných práv v jej legislatívnych návrhoch a vidí v tom prvý pozitívny výsledok ambicióznych opatrení na ochranu základných práv, ktoré predseda Komisie José Manuel Barroso ohlásil 17. novembra 2004 v Európskom parlamente, ako aj za týmto účelom zriadenej pracovnej skupiny; 4. vyzýva Komisiu, aby sprehľadnila proces monitorovania a konzultovala s relevantnými zástupcami občianskej spoločnosti, najmä s tými, ktorých sa potenciálne dotýka príslušný návrh Komisie; 5. zdôrazňuje, že "systematická" kontrola navrhnutá Komisiou si bezpodmienečne vyžaduje, aby sa skutočne každý legislatívny návrh dôkladne preskúmal a aby sa odôvodnil výsledok; 6. vyzýva Komisiu, aby overila nielen to, či sú legislatívne návrhy v súlade s Chartou základných práv, ale aj či dodržiavajú všetky európske a medzinárodné nástroje, ktoré sa týkajú základných práv a práv vyplývajúcich zo spoločných ústavných tradícií členských štátov vo forme všeobecných zásad práva Spoločenstva; 7. zdôrazňuje, že skutočná systematická a dôsledná kontrola dodržiavania základných práv vyžaduje nielen hľadanie prípadných právnych chýb pri posudzovaní rovnováhy medzi osobnou slobodou a požiadavkami vo všeobecnom záujme, ale aj politickú analýzu, aby sa medzi rôznymi riešeniami zabezpečujúcimi spravodlivé posúdenie záujmov, vymedzilo také riešenie, ktoré vytvára najlepšiu rovnováhu medzi sledovaným cieľom a obmedzením základných slobôd (optimalizácia v oblasti základných práv); 8. považuje za užitočné, aby sa kontrola v každom prípade sústredila na príslušné základné práva a považuje za nevyhnutné, aby každé z týchto práv bolo osobitne uvedené v odôvodneniach; 9. vyjadruje nádej, že vytýčená metodika, ktorú má Komisia v úmysle používať pri uplatňovaní Charty základných práv vo svojich legislatívnych návrhoch, sa skutočne v konkrétnych prípadoch bude využívať; 10. považuje za veľmi dôležité, aby systematická vnútorná kontrola dodržiavania základných práv vo fáze vypracovania legislatívnych návrhov bola predmetom samostatnej správy, v ktorej sa dodržiavanie takýchto práv zdôvodní z právneho hľadiska; 11. vyzýva Komisiu, aby zvážila svoje rozhodnutie zaradiť otázky o základných právach pri hodnotení vplyvov do troch existujúcich kategórií - ekonomických, sociálnych a environmentálnych vplyvov - a vytvorila osobitnú kategóriu "vplyvy na základné práva", pretože iba tak sa zaručí, že sa zvážia všetky aspekty základných práv; 12. zdôrazňuje právo Komisie vziať svoj návrh späť pred jeho prijatím Radou počas celého legislatívneho postupu ak by malo dôjsť k zmenám, ktoré by porušovali základné právo; 13. odmieta výhradu Komisie podávať žiadosti o anulovanie "po politickom preskúmaní jednotlivého prípadu" a naliehavo zdôrazňuje bezpodmienečnú prioritu ochrany základných práv a slobôd pred akýmikoľvek politickými úvahami; 14. považuje za potrebné rozšíriť postup dodržiavania Charty základných práv na celý legislatívny postup, ako aj na komitológiu, posilniť pozíciu Európskeho parlamentu, spresniť úlohu Agentúry pre základné práva a požadovať jej intenzívnejšiu podporu; 15. zamýšľa preto zmeniť a doplniť článok 34 rokovacieho poriadku s cieľom poveriť Výbor pre občianske slobody skúmaním vplyvu legislatívnych návrhov, opatrení a predpisov týkajúcich sa základných práv a zmeniť a doplniť články 91 a 115 rokovacieho poriadku tak, aby sa uznesenia Európskeho parlamentu mohli vzťahovať aj na situáciu v členských štátoch, čím by mohol včas uplatňovať svoju zodpovednosť v rámci článkov 6 a 7 Zmluvy o EÚ; 16. napriek existencii všeobecných mechanizmov konzultácie považuje za dôležitú väčšiu účasť nezávislých a externých organizácií a subjektov, ktoré sa zaoberajú výhradne problémami spojenými so základnými právami; vyzýva preto Komisiu, aby stanovila osobitný mechanizmus konzultovania s takýmito organizáciami a subjektmi pri vypracúvaní legislatívnych návrhov, ktoré majú vplyv na základné práva; 17. vyzýva Radu, aby posilnila systematickú kontrolu dodržiavania základných práv aj v oblastiach medzivládnej spolupráce, zverejňovala výsledky a zabezpečila si tiež podporu Agentúry pre základné práva; 18. znovu zdôrazňuje, že Európsky parlament a ďalšie inštitúcie EÚ môžu v prípade potreby a na dobrovoľnom základe využívať v rámci legislatívneho postupu odbornosť Agentúry pre základné práva v oblasti základných práv ako aj v oblastiach policajnej a súdnej spolupráce; 19. pripomína, že zmluvy ani nariadenie (ES) č. 168/2007 nevylučujú možnosť Európskeho parlamentu požiadať Agentúru pre základné práva o pomoc pri uplatňovaní článku 7 Zmluvy o EÚ; očakáva, že Komisia a Agentúra pre základné práva vo viacročnom rámci ako aj v ročnom pracovnom programe vymedzia potrebné finančné a ľudské zdroje, aby bola agentúra schopná vhodným spôsobom reagovať na požiadavky Európskeho parlamentu pri výkone jeho právomocí podľa článku 7 Zmluvy o EÚ; 20. považuje za veľmi dôležité, aby boli k dispozícii primerané prostriedky na informovanie verejnosti a inštitúcií EÚ a komunikáciu s nimi o vnútornej kontrole dodržiavania základných práv a na vysvetľovanie, okrem iného prostredníctvom pravidelných správ o týchto otázkach; 21. žiada parlamenty členských štátov, aby preverili súlad všetkých opatrení a rozhodnutí s Chartou základných práv, najmä v oblasti policajnej a súdnej spolupráce a spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky s cieľom zachovania nedeliteľnosti základných práv a zaručenia systematického a dôkladného monitorovania základných práv vo všetkých politikách EÚ; 22. vyzýva Radu a Komisiu, aby v súlade s článkom 4 Zmluvy o EÚ, resp. v súlade s článkami 200 a 212 Zmluvy o ES, predkladali Európskemu parlamentu a národným parlamentom výročnú správu o politike EÚ v oblasti základných práv a podporovali systematický, otvorený a stály dialóg o zabezpečení základných práv v EÚ; 23. vyzýva Komisiu a Radu, aby informovali Európsky parlament o ďalších opatreniach prijatých v nadväznosti na správy vypracované sieťou vnútroštátnych expertov; 24. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, vládam a parlamentom členských štátov a kandidátskych krajín. [1] Ú. v. ES C 364, 18.12.2000, s. 1. [2] Ú. v. EÚ C 104 E, 30.4.2004, s. 408. [3] Ú. v. EÚ C 117 E, 18.5.2006, s. 242. [4] Ú. v. EÚ L 53, 22.2.2007, s. 1. [5] Rozsudok Súdneho dvora z 25. júla 2002, C-50/00 P Unión de Pequeños Agricultores/Rada Európskej únie, Zb. 2002, s. 6677. [6] Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 7. júna 2004, T-338/02, Segi a i./Rada Európskej únie, Zb. 2004, s. 1647. [7] Rozsudok Súdneho dvora z 27. júna 2006, C-540/03 Európsky parlament/Rada Európskej únie o práve na zlúčenie rodiny pre maloleté deti občanov tretích krajín (smernica 2003/86/ES). [8] Horná snemovňa, Výbor pre Európsku úniu, 16. správa zo zasadania v roku 2005 - 06, "Ľudské práva testujú právne predpisy EÚ", 29. november 2005, odsek 149. --------------------------------------------------