37.

Vkladá sa tento oddiel: „3.11. Rekapitalizačné opatrenia 44. Tento dočasný rámec stanovuje kritériá podľa pravidiel EÚ týkajúcich sa štátnej pomoci, na základe ktorých smú členské štáty poskytovať verejnú podporu vo forme nástrojov vlastného imania a/alebo hybridných kapitálových nástrojov podnikom, ktoré čelia finančným ťažkostiam v dôsledku vypuknutia nákazy COVID-19 ( 21 ) . Jeho cieľom je zaistiť, aby narušenie hospodárstva neviedlo k zbytočnému zanikaniu podnikov, ktoré boli pred vypuknutím nákazy COVID-19 životaschopné. Rekapitalizácie preto nesmú prekročiť minimum potrebné na zaručenie životaschopnosti príjemcu a nemali by ísť nad rámec obnovenia kapitálovej štruktúry príjemcu pomoci do takej podoby, akú mala pred vypuknutím nákazy COVID-19. Veľké podniky musia podávať správy o tom, ako poskytnutá pomoc podporuje ich činnosti v súlade s cieľmi EÚ a vnútroštátnymi povinnosťami spojenými so zelenou a s digitálnou transformáciou vrátane cieľa EÚ dosiahnuť do roku 2050 klimatickú neutrálnosť. 45. Komisia zároveň zdôrazňuje, že poskytnutie vnútroštátnej verejnej podpory vo forme nástrojov vlastného imania a/alebo hybridných kapitálových nástrojov – či už ako súčasť schém alebo v individuálnych prípadoch – by sa malo zvažovať len vtedy, ak nie je možné iné vhodné riešenie. Navyše by vydávanie takýchto nástrojov malo podliehať prísnym podmienkam, pretože výrazne narúšajú hospodársku súťaž medzi podnikmi. Takéto intervencie preto musia podliehať jasným podmienkam, pokiaľ ide o účasť štátu, jeho odmenu a ukončenie jeho angažovanosti vo vlastnom imaní týchto podnikov, ako aj ustanoveniam o riadení a primeraným opatreniam na obmedzenie narušenia hospodárskej súťaže. V tejto súvislosti Komisia pripomína, že ak sa vnútroštátne podporné opatrenia budú navrhovať tak, aby zodpovedali politickým cieľom EÚ týkajúcim sa zelenej a digitálnej transformácie ich hospodárstiev, umožní to udržateľnejší dlhodobý rast a podporí sa prechod smerom k dohodnutému cieľu klimatickej neutrality EÚ do roku 2050. 3.11.1. Uplatniteľnosť 46. Na rekapitalizačné schémy a jednotlivé rekapitalizačné opatrenia členských štátov vzťahujúce sa na nefinančné podniky (ďalej spoločne len „rekapitalizačné opatrenia COVID-19“) podľa tohto oznámenia, na ktoré sa nevzťahuje oddiel 3.1 tohto oznámenia, sa uplatňujú podmienky uvedené ďalej. Uplatňujú sa na rekapitalizačné opatrenia COVID-19 pre veľké podniky, ako aj MSP ( 22 ) 47. Tieto podmienky sa uplatňujú aj na podriadené dlhové nástroje, ktoré prekračujú obidva stropy uvedené v bode 27a podbodoch i) a ii) v oddiele 3.3 tohto oznámenia. 48. Rekapitalizačné opatrenia COVID-19 sa smú poskytnúť najneskôr do 30. júna 2021. 3.11.2. Podmienky oprávnenosti a štátnej účasti 49. Rekapitalizačné opatrenie COVID-19 musí spĺňať tieto podmienky: a) bez intervencie štátu by príjemca zanikol alebo by mal vážne ťažkosti s udržaním činnosti. Takéto ťažkosti možno preukázať najmä zhoršením pomeru dlhu príjemcu k vlastnému imaniu alebo podobnými ukazovateľmi; b) intervencia je v spoločnom záujme. Môže sa to týkať zabránenia sociálnym ťažkostiam a zlyhaniu trhu v dôsledku výrazného poklesu zamestnanosti, zániku inovačného podniku, zániku systémovo významného podniku, rizika narušenia dôležitej služby alebo podobných situácií riadne odôvodnených dotknutým členským štátom; c) príjemca nedokáže nájsť financovanie na trhoch za prijateľné podmienky a horizontálne opatrenia existujúce v príslušnom členskom štáte na pokrytie potrieb likvidity sú nedostatočné na zabezpečenie jeho životaschopnosti a d) príjemcom nie je podnik, ktorý už bol v ťažkostiach k 31. decembru 2019 (v zmysle všeobecného nariadenia o skupinových výnimkách (23)). 50. Členské štáty smú poskytnúť rekapitalizačné opatrenia COVID-19 v rámci schémy pomoci schválenej Komisiou len na základe písomnej žiadosti o takúto pomoc zo strany podniku, ktorý je potenciálnym príjemcom. Pokiaľ ide o pomoc, ktorú je potrebné notifikovať individuálne, členské štáty musia poskytnúť Komisii dôkaz o takejto písomnej žiadosti v notifikácii o opatrení individuálnej pomoci. 51. Požiadavky tohto oddielu a oddielov 3.11.4, 3.11.5, 3.11.6 a 3.11.7 sa vzťahujú na rekapitalizačné schémy v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19, ako aj na opatrenia individuálnej pomoci. Pri schvaľovaní jednotlivých schém Komisia bude žiadať o samostatnú notifikáciu individuálnej pomoci, ak táto presahuje prahovú hodnotu 250 miliónov EUR. V súvislosti s takýmito notifikáciami Komisia posúdi, či existujúce financovanie na trhu alebo horizontálne opatrenia na pokrytie potrieb likvidity sú nedostatočné na zabezpečenie životaschopnosti príjemcu; či vybrané rekapitalizačné nástroje a s nimi spojené podmienky sú vhodné na riešenie vážnych ťažkostí príjemcu; či je pomoc primeraná a či sú splnené podmienky stanovené v tomto oddiele a v oddieloch 3.11.4, 3.11.5, 3.11.6 a 3.11.7. 3.11.3. Druhy rekapitalizačných opatrení 52. Členské štáty môžu poskytnúť rekapitalizačné opatrenia COVID-19 pomocou dvoch rozdielnych súborov rekapitalizačných nástrojov: a) nástroje vlastného imania, najmä emisia nových spoločných alebo prioritných akcií, a/alebo b) nástroje so zložkou vlastného imania (ďalej len „hybridné kapitálové nástroje“) (24), najmä práva na podiel na zisku, vklady tichého spoločníka a konvertibilné zabezpečené alebo nezabezpečené dlhopisy. 53. Štátna intervencia môže mať formu akéhokoľvek variantu spomínaných nástrojov alebo kombinácie vlastného imania a hybridných kapitálových nástrojov. Členské štáty môžu upisovať vyššie uvedené nástroje aj v kontexte trhovej ponuky, a to pod podmienkou, že akákoľvek výsledná štátna intervencia zameraná na príjemcu spĺňa podmienky stanovené v tomto oddiele 3.11 oznámenia. Členský štát musí zabezpečiť, aby boli vybrané rekapitalizačné nástroje a s nimi spojené podmienky vhodné na riešenie potrieb rekapitalizácie príjemcu a zároveň čo najmenej narúšali hospodársku súťaž. 3.11.4. Objem rekapitalizácie 54. V záujme primeranosti pomoci objem rekapitalizácie poskytnutej v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19 nesmie prekročiť minimum potrebné na zaručenie životaschopnosti príjemcu a nemal by ísť nad rámec obnovenia kapitálovej štruktúry príjemcu pomoci do takej podoby, akú mala pred vypuknutím nákazy COVID-19, teda k 31. decembru 2019. Pri posudzovaní primeranosti pomoci sa zohľadní štátna pomoc prijatá alebo plánovaná v kontexte vypuknutia nákazy COVID-19. 3.11.5. Odmena štátu a ukončenie jeho angažovanosti Všeobecné zásady 55. Štát musí za investíciu dostať primeranú odmenu. Čím je odmena bližšie trhovej realite, tým nižšie narušenie hospodárskej súťaže môže štátna intervencia potenciálne spôsobiť. 56. Rekapitalizácia poskytnutá v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19 by sa mala splatiť, keď sa hospodárstvo stabilizuje. Komisia považuje za vhodné poskytnúť príjemcovi dostatok času na splatenie rekapitalizácie. Členský štát musí zaviesť mechanizmus, ktorý bude príjemcov stimulovať k takémuto splácaniu. 57. Odmena za rekapitalizačné opatrenie COVID-19 by sa mala zvyšovať, aby konvergovala s trhovými cenami s cieľom stimulovať príjemcu a ostatných akcionárov k splateniu štátneho rekapitalizačného opatrenia a minimalizovať riziko narušenia hospodárskej súťaže. 58. Rekapitalizačné opatrenia COVID-19 teda musia obsahovať primerané stimuly pre podniky na splatenie rekapitalizácie a hľadanie alternatívneho kapitálu v rámci možností na trhu, ktoré budú spočívať v tom, že za rekapitalizáciu sa bude vyžadovať dostatočne vysoká odmena. 59. Ako alternatívu k ďalej uvedeným metodikám stanovovania odmien môžu členské štáty notifikovať schémy alebo individuálne opatrenia, v prípade ktorých je metodika stanovovania odmien prispôsobená prvkom a nadriadenosti kapitálového nástroja, ak celkovo vedú k podobnému výsledku, pokiaľ ide o stimulačné účinky na ukončenie angažovanosti štátu, a podobnému celkovému vplyvu na odmenu štátu. Odmena za nástroje vlastného imania 60. Cena štátnej kapitálovej injekcie alebo rovnocennej intervencie nesmie prekročiť priemernú cenu akcií príjemcu za 15 dní predchádzajúcich podaniu žiadosti o kapitálovú injekciu. Ak príjemca nie je kótovanou spoločnosťou, odhad jeho trhovej hodnoty by sa mal stanoviť na základe posudku nezávislého znalca alebo inými primeranými prostriedkami. 61. Akékoľvek rekapitalizačné opatrenie musí zahŕňať mechanizmus stupňovania odmeny pre štát s cieľom stimulovať príjemcu, aby odkúpil štátne kapitálové injekcie. Toto zvyšovanie odmeny môže mať podobu ďalších akcií ( 25 ) poskytnutých štátu alebo iných mechanizmov a malo by zodpovedať minimálne 10-percentnému zvýšeniu odmeny štátu (za účasť vyplývajúcu zo štátnej kapitálovej injekcie v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19, ktorá nebola splatená) za každú fázu stupňovania: a) mechanizmus stupňovania sa aktivuje štyri roky po kapitálovej injekcii v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19, ak štát nepredal aspoň 40 % svojej majetkovej účasti vyplývajúcej z kapitálovej injekcie v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19; b) mechanizmus stupňovania sa opäť aktivuje šesť rokov po kapitálovej injekcii v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19, ak štát nepredal svoju majetkovú účasť vyplývajúcu zo štátnej kapitálovej injekcie v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19 v plnej výške (26). Ak príjemca nie je kótovanou spoločnosťou, členské štáty sa môžu rozhodnúť vykonať každý z týchto dvoch krokov o jeden rok neskôr, t. j. päť, resp. sedem rokov po poskytnutí kapitálovej injekcie v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19. 62. Komisia môže akceptovať alternatívne mechanizmy za predpokladu, že celkovo povedú k podobnému výsledku, pokiaľ ide o stimulačné účinky na ukončenie angažovanosti štátu, a k podobnému celkovému vplyvu na odmenu pre štát. 63. Príjemca by mal mať kedykoľvek možnosť odkúpiť podiel vlastného imania, ktorý nadobudol štát. S cieľom zabezpečiť, aby štát za svoju investíciu dostal primeranú odmenu, by cena za odkúpenie mala byť tá, ktorá bude vyššia spomedzi týchto dvoch súm: i) nominálna investícia štátu zvýšená o ročnú odmenu v podobe úrokov o 200 bázických bodov vyššia, než sa uvádza nižšie v tabuľke ( 27 ) , alebo ii) trhová cena v čase odkúpenia. 64. Štát môže alternatívne kedykoľvek predať svoju účasť kupujúcim iným, než je príjemca, v trhových cenách. Taký predaj si v zásade vyžaduje otvorenú a nediskriminačnú konzultáciu potenciálnych kupujúcich alebo predaj na burze. Štát môže poskytnúť existujúcim akcionárom prioritné nákupné práva za cenu vyplývajúcu z verejných konzultácií. Odmena za hybridné kapitálové nástroje 65. Celková odmena za hybridné kapitálové nástroje musí primerane zohľadňovať tieto prvky: a) charakteristika zvoleného nástroja vrátane jeho úrovne podriadenosti, rizika a všetkých spôsobov platby; b) zakomponované stimuly na ukončenie angažovanosti (ako sú doložky o stupňovaní a splatení) a c) primeraná referenčná úroková miera. 66. Minimálna odmena za hybridné kapitálové nástroje, až kým sa nekonvertujú na nástroje podobné vlastnému imaniu, sa musí rovnať aspoň základnej sadzbe (1-ročnej sadzbe IBOR alebo rovnocennej sadzbe, ktorú uverejnila Komisia ( 28 ) ) plus prirážka, ako sa uvádza ďalej. Odmena za hybridné kapitálové nástroje: 1-ročná sadzba IBOR + Druh príjemcu 1. rok 2. a 3. rok 4. a 5. rok 6. a 7. rok 8. rok a neskôr MSP 225 bázických bodov 325 bázických bodov 450 bázických bodov 600 bázických bodov 800 bázických bodov Veľké podniky 250 bázických bodov 350 bázických bodov 500 bázických bodov 700 bázických bodov 950 bázických bodov 67. Konverzia hybridných kapitálových nástrojov na vlastné imanie sa uskutoční na úrovni 5 % alebo viac pod úrovňou teoretickej ceny bez upisovacieho práva (Theoretical Ex-Rights Price – TERP) v čase konverzie. 68. Po konverzii na vlastné imanie sa musí aktivovať mechanizmus stupňovania odmeny pre štát s cieľom stimulovať príjemcov, aby odkúpili štátne kapitálové injekcie. Ak je vlastné imanie vyplývajúce z intervencie štátu v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19 dva roky po konverzii na vlastné imanie stále vo vlastníctve štátu, dostane štát dodatočný podiel vlastníctva príjemcu nad rámec jeho zostávajúcej účasti vyplývajúcej z konverzie hybridných kapitálových nástrojov poskytnutých v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19 zo strany štátu. Tento dodatočný podiel vlastníctva musí byť minimálne 10 % zostatkovej účasti vyplývajúcej z konverzie hybridných kapitálových nástrojov v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19 zo strany štátu. Komisia môže akceptovať alternatívne mechanizmy stupňovania za predpokladu, že majú rovnaký stimulačný účinok a podobný celkový vplyv na odmenu pre štát. 69. Členské štáty si môžu zvoliť vzorec na stanovenie odmeny, ktorý zahŕňa ďalšie doložky o stupňovaní alebo splatení. Takéto prvky by mali byť navrhnuté tak, aby stimulovali čo najskoršie ukončenie štátnej rekapitalizačnej podpory príjemcu. Komisia môže akceptovať aj alternatívne metodiky stanovenia odmeny, ak budú takto vypočítané odmeny vyššie alebo podobné ako pri použití uvedenej metodiky. 70. Keďže povaha jednotlivých hybridných nástrojov sa výrazne líši, Komisia neposkytuje usmernenia pre všetky typy nástrojov. Hybridné nástroje sa v každom prípade musia riadiť uvedenými zásadami, pričom odmena musí odrážať riziko konkrétnych nástrojov. 3.11.6. Riadenie a predchádzanie nenáležitým narušeniam hospodárskej súťaže 71. Aby sa zabránilo nenáležitým narušeniam hospodárskej súťaže, príjemcovia sa nesmú dopúšťať agresívnej obchodnej expanzie financovanej štátnou pomocou ani nadmerne riskovať. Vo všeobecnosti platí, že čím menší je podiel vlastného imania členského štátu a čím vyššia je odmena, tým menšia je potreba záruk. 72. Ak príjemca rekapitalizačného opatrenia COVID-19 vo výške nad 250 miliónov EUR je podnik s významnou trhovou silou aspoň na jednom z relevantných trhov, na ktorom pôsobí, členské štáty musia navrhnúť dodatočné opatrenia na zachovanie účinnej hospodárskej súťaže na daných trhoch. Pri navrhovaní takýchto opatrení môžu členské štáty ponúknuť najmä štrukturálne alebo behaviorálne záväzky uvedené v oznámení Komisie o nápravných opatreniach akceptovateľných podľa nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 a nariadenia Komisie (ES) č. 802/2004. 73. Príjemcovia rekapitalizačných opatrení COVID-19 majú zakázané propagovať túto skutočnosť na komerčné účely. 74. Pokiaľ aspoň 75 % rekapitalizačných opatrení COVID-19 nebolo splatených, príjemcom iným ako MSP sa musí zabrániť v nadobudnutí viac ako 10-percentného podielu na majetku konkurentov alebo iných hospodárskych subjektov v rámci tej istej skupiny činností vrátane jej odberateľských alebo dodávateľských častí. 75. Za výnimočných okolností a bez toho, aby bola dotknutá kontrola fúzií, smú títo príjemcovia nadobudnúť viac než 10-percentný podiel na majetku odberateľských alebo dodávateľských hospodárskych subjektov vo svojej oblasti činnosti, ale iba ak je nadobudnutie potrebné na zachovanie životaschopnosti príjemcu. Ak je nadobudnutie potrebné na zachovanie životaschopnosti príjemcu, Komisia ho môže povoliť. Nadobudnutie sa nesmie vykonať skôr, než Komisia vo veci rozhodne. 76. Štátna pomoc sa nesmie použiť na krížové dotovanie hospodárskych činností integrovaných podnikov, ktoré boli v hospodárskych ťažkostiach už k 31. decembru 2019. V integrovaných podnikoch sa musí zaviesť jasné oddelenie účtov s cieľom zabezpečiť, aby rekapitalizačné opatrenie nepodporovalo tieto činnosti. 77. Pokiaľ rekapitalizačné opatrenia COVID-19 nie sú úplne splatené, príjemcovia nesmú vyplácať dividendy, nepovinné kupónové platby ani odkupovať iné akcie, než sú akcie vo vzťahu k štátu. 78. Pokiaľ aspoň 75 % rekapitalizačných opatrení COVID-19 nebolo splatených, odmena každého člena manažmentu príjemcu nesmie prekročiť pevnú zložku jeho odmeny k 31. decembru 2019. V prípade osôb, ktoré sa stanú členmi manažmentu v čase rekapitalizácie alebo po nej, je uplatniteľným limitom najnižšia pevná zložka odmeny ktoréhokoľvek z členov vedenia k 31. decembru 2019. Za žiadnych okolností sa nesmú vyplácať bonusy ani iné variabilné alebo porovnateľné zložky odmeny. 3.11.7. Stratégia ukončenia angažovanosti štátu vyplývajúcej z rekapitalizácie a povinnosti podávania správ 79. Príjemcovia okrem MSP, ktorým bola poskytnutá rekapitalizácia v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19 vo výške viac ako 25 % vlastného imania v čase intervencie, musia preukázať dôveryhodnú stratégiu ukončenia angažovanosti členského štátu, s výnimkou prípadu, keď sa intervencia štátu zníži pod úroveň 25 % vlastného imania do 12 mesiacov od dátumu poskytnutia pomoci ( 29 ) 80. Stratégia ukončenia angažovanosti musí obsahovať: a) plán príjemcu o pokračovaní jeho činnosti a použití finančných prostriedkov, ktoré investoval štát, vrátane harmonogramu platieb odmeny a splatenia štátnej investície (ďalej spolu „harmonogram splácania“) a b) opatrenia, ktoré príjemca a štát prijmú na dodržanie harmonogramu splácania. 81. Stratégia ukončenia angažovanosti by sa mala pripraviť a predložiť členskému štátu do 12 mesiacov po poskytnutí pomoci a členský štát ju musí schváliť. 82. Okrem povinnosti stanovenej v bodoch 79 až 81 musia príjemcovia podať členskému štátu správu o pokroku vo vykonávaní harmonogramu splácania a plnení podmienok uvedených v oddiele 3.11.6 do 12 mesiacov od predloženia harmonogramu a potom takéto správy podávať pravidelne každých 12 mesiacov. 83. Pokiaľ rekapitalizačné opatrenia COVID-19 nie sú úplne splatené, príjemcovia takejto rekapitalizácie s výnimkou MSP musia do 12 mesiacov od dátumu poskytnutia pomoci uverejniť informácie o použití prijatej pomoci a potom takéto informácie uverejňovať pravidelne raz za 12 mesiacov. Tie by mali najmä zahŕňať informácie o tom, ako používanie prijatej pomoci podporuje ich činnosti v súlade s cieľmi EÚ a vnútroštátnymi povinnosťami spojenými so zelenou a s digitálnou transformáciou vrátane cieľa EÚ dosiahnuť do roku 2050 klimatickú neutrálnosť. 84. Členský štát by mal každoročne podávať Komisii správy o vykonávaní harmonogramu splácania a plnení podmienok uvedených v oddiele 3.11.6. Ak príjemcovi bola poskytnutá rekapitalizácia v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19 nad 250 miliónov EUR, správa musí obsahovať informácie o splnení podmienok stanovených v bode 54. 85. Ak šesť rokov po rekapitalizácii v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19 nedošlo k zníženiu štátnej intervencie pod 15 % vlastného imania príjemcu, Komisii sa na schválenie musí notifikovať reštrukturalizačný plán v súlade s usmerneniami o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu. Komisia posúdi, či opatrenia zamýšľané v reštrukturalizačnom pláne zabezpečujú životaschopnosť príjemcu, a to aj so zreteľom na ciele EÚ a vnútroštátne povinnosti spojené so zelenou a s digitálnou transformáciou a ukončenie angažovanosti štátu bez nepriaznivého vplyvu na obchod v rozsahu, ktorý by bol v rozpore so spoločným záujmom. Ak príjemca nie je kótovanou spoločnosťou alebo je MSP, členský štát sa môže rozhodnúť notifikovať reštrukturalizačný plán iba vtedy, ak sedem rokov po rekapitalizácii v súvislosti s vypuknutím nákazy COVID-19 nedošlo k zníženiu štátnej intervencie pod 15 % vlastného imania.“