DÔVODOVÁ SPRÁVA

1.Predmet návrhu

Tento návrh sa týka rozhodnutia, ktorým sa stanovuje pozícia, ktorú má Komisia zaujať v mene Európskej únie v súvislosti s preskúmaním Sektorového dohovoru o vývozných úveroch na projekty výroby elektriny spaľovaním uhlia (ďalej len „CFSU“ z angl. Coal-Fired Sector Understanding), ktorý je uvedený v prílohe VI k Dohode o štátom podporovaných vývozných úveroch (ďalej len „dohoda“).

V nadväznosti na predloženie návrhu Európskej únie 21. apríla 2021 (ďalej len „návrh“) prebiehajú na úrovni účastníkov dohody diskusie o aktualizácii CFSU. V návrhu sa účastníci vyzývajú k tomu, aby dohodu zosúladili so svojimi spoločnými cieľmi v oblasti klímy, keďže všetci účastníci podpísali Parížsku dohodu, a to zmenou pravidiel CFSU s cieľom ukončiť akúkoľvek možnosť podpory vo forme štátom podporovaných vývozných úverov a viazanej pomoci podľa pravidiel dohody na vývoz uhoľných elektrární a súvisiacich projektov.

Keďže otázky súvisiace s klímou, konkrétnejšie otázka upúšťania od uhlia na výrobu elektrickej energie, sú stredobodom pozornosti, účastníci môžu dospieť k dohode o tejto otázke ešte pred konferenciou COP 26 v novembri 2021. Predseda konferencie COP 26 predovšetkým naliehavo vyzýva krajiny, aby sa zriekli výroby energie z uhlia, pričom 21. mája 2021 sa krajiny G7 zaviazali, že ukončia novú priamu vládnu podporu pre neekologizovanú medzinárodnú výrobu elektriny v uhoľných tepelných elektrárňach do konca roka 2021, a to aj prostredníctvom štátnej rozvojovej pomoci, financovania vývozu, investícií, finančnej podpory a podpory obchodu. Na to, aby mohla Európska únia aj naďalej preukazovať svoje silné ambície, je nevyhnutné, aby bola pripravená zaujať pozíciu k prípadnej dohode o tejto otázke v dostatočnom predstihu pred konferenciou COP 26, ktorá sa má konať od 1. do 12. novembra 2021.

2.Kontext návrhu

2.1.Dohoda o štátom podporovaných vývozných úveroch

Dohoda je džentlmenskou dohodou medzi EÚ, Spojenými štátmi americkými, Kanadou, Japonskom, Kóreou, Nórskom, Švajčiarskom, Austráliou, Novým Zélandom, Tureckom a Spojeným kráľovstvom, ktorá poskytuje rámec pre riadne využívanie štátom podporovaných vývozných úverov. V praxi to znamená stanovenie rovnakých podmienok (pri ktorých sa hospodárska súťaž odvíja od ceny a kvality vyvážaného tovaru a služieb, a nie od poskytnutých finančných podmienok) a snahu o odstránenie subvencií a narušení obchodu súvisiacich so štátom podporovanými vývoznými úvermi. Dohoda nadobudla platnosť v apríli 1978, je uzatvorená na neurčitý čas, a hoci jej sekretariát OECD poskytuje administratívnu podporu, nie je aktom OECD.

Dohoda sa pravidelne aktualizuje, aby sa zohľadnil vývoj na finančnom trhu a vývoj politiky, ktoré majú vplyv na poskytovanie štátom podporovaných vývozných úverov. Dohoda bola transponovaná, a teda sa stala v EÚ právne záväznou na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1233/2011 . Revízie podmienok dohody sú začlenené do práva EÚ prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 2 tohto nariadenia.

2.2.Účastníci dohody o štátom podporovaných vývozných úveroch

Európska komisia zastupuje Úniu na zasadnutiach účastníkov dohody, ako aj pri rozhodovaní účastníkov dohody písomnými postupmi. Rozhodnutia o všetkých zmenách dohody sa prijímajú konsenzom. Pozíciu Únie prijíma Rada a členské štáty o nej rokujú v rámci pracovnej skupiny Rady pre vývozné úvery.

2.3.Pripravovaný akt účastníkov CSFU

Účastníci sa najprv dohodli na CSFU v roku 2016, aby vývozcov a kupujúcich povzbudili k tomu, aby sa zriekli nízkoúčinných uhoľných elektrární. Okrem horizontálnych podmienok dohody CFSU obsahuje aj špecifické pravidlá pre tento sektor. Umožňuje, aby sa financovali len veľké elektrárne (nad 500 MW) s „ultrasuperkritickou technológiou“ alebo s nízkou intenzitou emisií (menej ako 750 g CO2/kWh vyrobenej elektriny), pričom financovanie menších elektrární, ktoré nespĺňajú normy vysokej účinnosti, obmedzuje na krajiny, ktoré sú oprávnené na zdroje od Medzinárodného združenia pre rozvoj.

CFSU obsahuje doložku o preskúmaní, aby sa ďalej posilnili podmienky dohovoru. V článku 6 písm. a) sa stanovuje, že „[t]ento sektorový dohovor sa prehodnotí najneskôr do 30. júna 2020, aby sa ďalej posilnili podmienky v rámci druhej fázy, ktorá sa začne najneskôr 1. januára 2021, s cieľom prispieť k spoločnému cieľu riešiť zmenu klímy a pokračovať v postupnom znižovaní štátnej podpory pre uhoľné elektrárne, a to aj s ohľadom na znižovanie využívania menej účinných uhoľných elektrární“. Konkrétne v článku 6 písm. b) sa stanovuje, že „[p]ri prehodnotení sa zohľadnia: 1. najnovšie správy o klimatológii a vplyvoch na globálne rozhodnutia v oblasti investícií do infraštruktúry, ktoré treba prijať na ceste k obmedzeniu globálneho otepľovania na úroveň, ktorá je vyššia o menej ako 2 stupne Celzia, než bola predindustriálna úroveň“.

Od prijatia CFSU v roku 2016 sa významnou analýzou zdôraznilo rýchle tempo a rozsah postupného obmedzovania výroby elektriny v uhoľných tepelných elektrárňach, ktoré je nevyhnutné na to, aby sa otepľovanie udržalo pod 2 °C: prakticky zo všetkých scenárov vyplýva, že do roku 2040 treba zatvoriť takmer všetky uhoľné elektrárne. Podľa pravidiel CFSU prijatých v roku 2016 je však priama a nepriama podpora na uhoľné elektrárne stále možná. Vynára sa tu preto otázka konzistentnosti. Pracovná skupina Rady pre vývozné úvery pracuje od roku 2020 na návrhu na preskúmanie CFSU s cieľom vyriešiť túto otázku.

3.Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie

Európska komisia predložila 21. apríla 2021 v mene Únie účastníkom dohody návrh na preskúmanie CFSU, ktorý bol najskôr prerokovaný a prijatý pracovnou skupinou Rady pre vývozné úvery. V návrhu sa počíta s postupným upustením od financovania vývozu v sektore uhoľných elektrární na celom svete. Konkrétne sa v ňom vyzýva k okamžitému ukončeniu štátom podporovaných vývozných úverov a viazanej pomoci v prípade:

–vývozu nových neekologizovaných uhoľných elektrární a ich častí,

–dodávok zariadení existujúcim neekologizovaným uhoľným elektrárňam, pokiaľ účelom dodaných zariadení nie je znižovanie znečistenia a tieto zariadenia nevedú k predĺženiu životnosti elektrárne ani k zvýšeniu kapacity, a