SK Úradný vestník Európskej únie C 177/9

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Stratégia boja proti tieňovej ekonomike a nelegálnej práci“ (stanovisko z vlastnej iniciatívy)

(2014/C 177/02)

Spravodajca: Stefano PALMIERI

Európsky hospodársky a sociálny výbor sa 14. februára 2013 rozhodol podľa článku 29 ods. 2 rokovacieho poriadku vypracovať stanovisko z vlastnej iniciatívy na tému

„Stratégia boja proti tieňovej ekonomike a nelegálnej práci“.

Odborná sekcia pre zamestnanosť, sociálne veci a občianstvo poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 19. decembra 2013.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 495. plenárnom zasadnutí 21. a 22. januára 2014 (schôdza z 21. januára 2014) prijal 129 hlasmi za, pričom žiadny člen nehlasoval proti a 4 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) pokladá za potrebné opakovane poukázať na význam boja proti tieňovej ekonomike a zároveň aj na pozornosť, ktorú tejto problematike venuje Európska komisia, ako aj špecializované inštitúcie, ako je Eurofond a iné medzinárodné organizácie, v prvom rade Svetová banka.

1.2 EHSV vzhľadom na pretrvávajúcu vážnu hospodársku krízu v Európe poukazuje na negatívny vplyv týchto javov na dynamiku dimenzionálneho rastu podnikov a na príležitosti inovovať a zvyšovať kvalitu ľudského kapitálu. Návrat podnikov tieňovej ekonomiky a nelegálnych pracovníkov do normálnej ekonomiky by teda bolo činiteľom hospodárskeho oživenia a položilo by základy udržateľnejšieho rozvoja.

1.3 Aj keď sú tieto politiky v kompetencii členských štátov, všeobecne sa uznáva, že efektívny boj proti tomuto javu si vyžaduje systematickú výmenu informácií zameranú na dosiahnutie zapojenia a spolupráce príslušných úradov a zainteresovaných sociálnych partnerov.

1.4 Svojím charakterom predstavuje práve EHSV ideálne miesto na podporu a stimulovanie spoločného využívania nástrojov, politík a osvedčených postupov s cieľom pôsobiť tak na hospodárske činitele, ako aj kultúrny a sociálny kontext v rámci stratégie založenej na začleňovaní do formálneho trhu práce, ktorú stanovila Európska únia pre boj proti nelegálnym pracovným miestam a daňovým únikom.

1.5 EHSV pokladá za určujúce v prvom rade kvantitatívne a kvalitatívne hodnotenie týchto javov, ktoré sú v jednotlivých členských štátoch veľmi rôznorodé, a ich negatívnych ekonomických a sociálnych vplyvov, ktorých dosah je v jednotlivých členských štátoch rôzny v závislosti o odlišných štrukturálnych podmienok a súvislostí. Bez údajov a koherentných informácií dostupných v jednotlivé členských štátoch stráca na účinnosti stratégia boja proti uvedeným javom, ktorá potrebuje tak opatrenia zamerané na meranie rozsahu tohto problému, ako aj hodnotenie vplyvu uplatňovaných politík.

1.6 EHSV preto navrhuje odstrániť problém metodiky posudzovania rozsahu a vývoja tieňovej ekonomiky a práce na čierno, ktoré je zatiaľ neúplné a nejednotné, tým že sa začne používať metóda založená na rovnakom spôsobe prieskumu pracovnej sily vo všetkých členských štátoch. Túto metódu vyvinul Taliansky štatistický ústav. To znamená, že bola testovaná v krajine, ktorá nie je voči týmto javom vôbec chránená a ktorá sa vyznačuje veľkou regionálnou rôznorodosťou.

1.7 Hlavný prvok rôznorodosti sa týka rozsahu tieňového hospodárstva, ktoré v niektorých členských štátoch a niektorých regiónoch dosahuje 30 % celkového produktu, čo teda nepredstavuje reziduálny problém, ale je skôr súčasťou ich výrobného systému. EHSV preto zdôrazňuje, že je potrebné aktivovať kombináciu rôznych politík – odlišných podľa jednotlivých regiónov, výrobných odvetví a druhov práce – s cieľom adekvátne čeliť špecifickým činiteľom tak ekonomickej, ako aj kultúrnej a sociálnej povahy, ktoré umožňujú existenciu tieňovej ekonomiky a práce na čierno.

1.8 Sociálni partneri môžu prispieť k tomu, aby tieňová ekonomika vyšla z tieňa, a to najmä v oblastiach, kde nepredstavuje jednoduchý trik na šetrenie výrobných nákladov, ale je súčasťou výrobnej štruktúry. Politiky boja proti tomuto problému si vyžadujú aktiváciu siete aktérovi na európskej, štátnej a miestnej úrovni, ktorí vedia o probléme a dokážu podporiť opatrenia zamerané na to, aby sa tieňová ekonomika a práca na čierno prestali vyplácať. Taký stav sa dá dosiahnuť, ak tí, ktorí ju uplatňujú, budú penalizovaní účinnými odradzujúcimi opatreniami a zlegalizovanie práce bude motivované preventívnymi a nápravnými opatreniami, ktoré sú v súčasnej hospodárskej kríze pravdepodobne užitočnejšie.

1.9 Na miestnej a regionálnej úrovni EHSV podporuje vytváranie stredísk na monitorovanie tieňovej ekonomiky a práce na čierno, so zástupcami zamestnávateľov, odborových organizácií a verejných orgánov s cieľom skúmať tento problém a hodnotiť jeho vývoj v čase, zistiť jeho prevládajúce charakteristiky, vybrať najúčinnejšie metódy zavádzania opatrení a monitorovať ich konkrétne uplatňovanie.

1.10 EHSV požaduje, aby sa boj proti tieňovej ekonomike a práci na čierno neobmedzoval len na územie EÚ, ale aby sa sociálna zodpovednosť podnikov vzťahovala aj na absenciu minimálnych štandardov dôstojnej práce v tretích krajinách, ktoré sú subdodávateľmi podnikov v EÚ. Ide o prax, ktorá nielen škodí hospodárskej súťaži medzi podnikmi, ale umožňuje aj využívanie detskej práce, a keď sú ignorované základné bezpečnostné predpisy, privádza týchto pracovníkov do stavu ohrozenia života, ako tomu bolo nedávno pri zrútení sa továrne v Bangladéši.

2. Záväzok Európskej únie v súvislosti s tieňovou ekonomikou a prácou na čierno

2.1 V rámci stratégie Európa 2020 Európskej únie (EÚ) zameranej na dosiahnutie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu sú k usmerneniam pre členské štáty v oblasti hospodárskej politiky pričlenené usmernenia pre politiku na podporu zamestnanosti, medzi ktorými je aj boj proti tieňovej ekonomike a práci na čierno, nelegálnej alebo neformálnej práci, ktorý zostáva v kompetencii členských štátov. (1) Všeobecný pojem tieňovej ekonomiky a práce na čierno zahŕňa rôzne aktivity, od zákonných činností vykonávaných bez povolenia až po nezákonnú činnosť. Práca na čierno vymedzená ako „každá platená činnosť, ktorá je zákonná, pokiaľ ide o jej charakter, ale nie je oznámená verejným úradom, pričom sa berú do úvahy rozdiely v regulačnom systéme členských štátov.“ Toto vymedzenie (...) „zahŕňa rôzne činnosti od neoficiálnych služieb v domácnosti až po skrytú prácu osôb, ktoré nemajú povolenie na pobyt, nezahŕňa však trestnú činnosť“ (2).

2.1.1 Tieňová ekonomika a práca na čierno vplývajú na fungovanie výrobnej činnosti a na kvalitu pracovnej sily, spôsobujú prekážky hospodárskej, sociálnej a rozpočtovej politike zameranej na rast a spochybňujú úsilie o dosiahnutie ambicióznych cieľov v oblasti ekonomiky a zamestnanosti stanovené v stratégii Európa 2020. Ich negatívne účinky ešte znásobuje dosah hospodárskej krízy v sociálnej oblasti a v oblasti zamestnanosti, čo ešte znižuje počet pracovných príležitostí a ohrozuje vyhliadky podnikov a pracovníkov na zisk a príjmy.

2.1.2 V posledných rokoch sa v rámci Európskej stratégie zamestnanosti venuje zvýšená pozornosť týmto javom (3), ku ktorým sa pristupuje buď priamo alebo v rámci všeobecnejších úvah úvahy o nutnosti reforiem na trhu práce, ako aj v súvislosti s vedľajšími témami ako ilegálne prisťahovalectvo do EÚ a dôstojná práca v tretích krajinách.

2.1.3 Tieňová ekonomika a práca na čierno sú prvky balíka opatrení v oblasti zamestnanosti z roku 2012, ročného prieskumu rastu za roky 2012 a 2013 a odporúčaní niekoľkým členským štátom v oblasti nelegálnej práce a daňových únikov. V pracovnom programe Komisie (4) medzi legislatívnymi iniciatívami, ktoré treba zrealizovať do roku 2014, je Európska platforma boja proti nelegálnej práci na zlepšenie spolupráce medzi príslušnými orgánmi v členských štátoch, na ochranu osvedčených postupov a identifikovanie niektorých spoločných zásad.

2.2 Kľúčovým prvkom je účasť zamestnávateľských a odborových organizácií na rozhodovacom procese: „Sociálni partneri zohrávajú na vnútroštátnej úrovni dôležitú úlohu pri vymedzení pravidiel trhu práce alebo stanovovaní miezd“ (5). Preto aj Európsky hospodársky a sociálny výbor prerokoval a podporil rozvoj európskych politík boja proti tieňovej ekonomike a práci na čierno a prijal dve stanoviská, jedno v roku 1999 a druhé v roku 2005 (6).

2.2.1 V prvom stanovisku EHSV pozitívne hodnotil stratégiu boja založenú na začleňovaní do legálneho pracovného trhu a kombinácii politík, ktoré možno prispôsobiť rôznym situáciám v členských štátov v oblasti právnych predpisov a výroby. Rovnako však boli konštatované určité nejasnosti alebo nedôslednosti v oblasti definície nelegálnej práce, rozlišovania medzi tými, ktorí sú nútení pracovať na čierno, a tými, ktorí pracujú na čierno úmyselne, v oblasti rozsahu administratívnej a daňovej záťaže malých a stredných podnikov a živnostníkov, riadenia nelegálnych prisťahovalcov, regulovania úpravy nových foriem práce, rozmanitosti všetkých neprihlásených pracovníkov, možnej neúčinnosti niektorých zamýšľaných opatrení na boj proti týmto javom.

2.2.2 Druhé stanovisko vydal EHSV z vlastnej iniciatívy v roku 2005 (7). Zdôraznil v ňom kritické postrehy už uvedené v predchádzajúcom stanovisku a doplnil ich o ďalšie prvky. Išlo napríklad o zlepšenie stimulov na zlegalizovanie zamestnania, zníženie byrokratických formalít pri vytváraní nových podnikov, osobitnú pozornosť venovanú pracovníčkam s nízkymi mzdami, podporu informačných a vzdelávacích kampaní pre podniky a pracovníkov, zavedenie účinného systému kontroly a demotivačných sankcií, pozornosť venovanú pracovným podmienkam v tretích krajinách a spojitosť s nezamestnanosťou.

3. Všeobecné pripomienky: nutnosť konať

3.1 Tieňová ekonomika nie je len odrazom ponímania nákladov ako nadmerných (hlavne nákladov na prácu) a teda nie je zameraná len na nelegálne znižovanie výrobných nákladov podvodmi pri platení daní a odvodov. Je tiež výsledkom snahy vyhnúť sa predpisom a pracovným normám (minimálnej mzde, maximálnej pracovnej dobe, bezpečnosti, osvedčeniam). Netýka sa trestnej činnosti a zákonnej činnosti vykonávanej pracovníkmi bez povolenia. Spadajú pod ňu však neformálne príležitostné práce v rodine alebo v jej okolí, ktoré sú však zo spoločenského hľadiska všeobecne akceptovateľnejšie.

3.1.1 Komplexnosť toho javu však spôsobuje, že príslušná pracovná sila je veľmi rôznorodá (8): samostatne zárobkové osoby, ktoré nechcú dodržiavať predpisy, zamestnanci bez sociálneho postenia alebo bez pracovnej zmluvy alebo platení bez mzdových dokladov, pomocníci v domácnosti, pracovníci, ktorí nenahlásia druhý alebo tretí pracovný pomer, nelegálni prisťahovalci, pracovníci bez minimálnych pracovných noriem dôstojnej práce v tretích krajinách, ktoré sú subdodávateľmi podnikov v EÚ.

3.2 Nutnosť seriózneho boja proti tieňovej ekonomike a práci na čierno vyplýva z ich mnohonásobných účinkov na tak na podniky, pracovníkov ako aj verejný rozpočet: — hospodárska súťaž medzi podnikmi sa narušuje v dôsledku nekalej konkurencie medzi podnikmi, ktoré predpisy dodržiavajú a tými, ktoré ich nedodržiavajú, dôsledkom čoho je, že stále pretrvávajú podniky, ktoré by za normálnych okolností pravdepodobne na trhu neobstáli. Okrem toho dochádza k dynamickej neučinnosti, keď podniky nerastú s cieľom zostať v tieňovej ekonomike a nemajú primeraný prístup k úverom. — Pracovníci sú vystavení zlým pracovným podmienkam z hľadiska bezpečnosti práce, odmeňovania a sociálneho zabezpečenia, čo z etického hľadiska vplýva na ich dôstojnosť, ale ich znevýhodňuje aj z hľadiska výroby, pretože sa im nedostáva celoživotného vzdelávania, zvyšovanie kvalifikácie a nedochádza k aktualizácii pracovnej náplne, výrobných postupov a produktov. — Verejným financiám chýbajú zdroje, čo je spôsobené tým, že sa znižuje príjem z daní a odvodov, čo znamená, že rozloženie nákladov na verejné služby a sociálneho štátu je nerovnaké a dochádza k parazitovaniu.

3.3 Proces ekonomickej globalizácie a sociálno-demografické zmeny teda vytvárajú – aspoň potenciálne – väčší priestor pre tieňovú ekonomiku a prácu na čierno. Politiky boja proti týmto javom sa preto musia primerane tomu aj vyvíjať, teda prispôsobiť sa zmeneným podmienkam a čeliť vznikajúcim javom. Odkazuje sa na väčší dopyt po službách v rodine a opatrovateľských službách, zmenšovanie počtu štandardných foriem práce a zvyšujúcu sa flexibilitu pracovnoprávnych vzťahov, nárast samostatnej zárobkovej činnosti a externalizácie, nárast zoskupení multinacionálnych spoločností. To si vyžaduje, aby sa väčšia pozornosť venovala definovaniu predpisov, kontrolným nástrojom monitorovania a kontroly, formám medzinárodnej koordinácie.

3.4 Zo štatistického hľadiska sú tieňové aktivity súčasťou HDP a vyžadujú si primerané metódy odhadu. Dôveryhodné a porovnateľné informácie v EÚ o ich rozsahu a štruktúre sa dajú ťažko získať minimálne z troch dôvodov: i) povaha javov, na ktoré nemožno priamo uplatniť definíciu, ii) rôznorodé prístupy členských štátov, čoho výsledkom sú odlišné vnútroštátne predpisy, iii) používanie odlišných metód výpočtu. Je zrejmé, že odlišné prístupy vedú k odlišným výsledkom, ktoré sa môžu výrazne odlišovať aj v rámci jednej krajiny (tabuľka 1). Hodnoty, ktoré zverejňujú štátne zdroje, sú zvyčajne nižšie než tie, ku ktorým sa dopracujú experti alebo medzinárodné organizácie.

3.4.1 Existujú tri spôsoby ako urobiť posúdenie rozsahu tieňovej ekonomiky, ktoré možno použiť na rôzne predmety analýz (pridanej hodnoty alebo zamestnanosti): — prieskum na mikroekonomickej úrovni (napríklad Eurobarometer a Európsky sociálny prieskum) prostredníctvom náhodných alebo pravidelných vzoriek, v ktorých sú opýtaní žiadaní, aby odpovedali na niekoľko otázok týkajúcich sa ich pracovného pomeru (9); — nepriame makroekonomické odhady na základe iných známych veličín stále pevne spojených s tieňovou ekonomikou, ako sú napríklad národné účtovníctvo, dynamika trhu práce, spotreba, dopyt po financiách; — ekonometrické modely, ktoré pristupujú k tieňovej ekonomike ako k nerozpoznateľnej premennej, a to na základe základných činiteľov, ktoré ju podporujú, a ukazovateľov nezákonných aktivít.

3.5 V jednej európskej štúdii sa odporúča ako vhodný základ na vypracovanie homogénnych a medzi členskými štátmi porovnateľných odhadov nepriama metodika vyvinutá talianskym štatistickým ústavom, ktorá využíva široko dostupné a dôveryhodné údaje o práci. (10) V strednodobom horizonte by mohla Európskej únii poskytnúť spoločnú bázu pre analýzy, porovnávanie a odhady, ktorá by nebola závislá od prác študijných centier alebo zahraničných organizácií.

3.6 Pri súčasnom stave porovnateľné informácie za všetky členské štáty pochádzajú buď z ekonometrických modelov tieňovej ekonomiky alebo vzorových prieskumov zameraných na podiel neformálne zamestnanej pracovnej sily (pri závislej aj samostatnej zárobkovej činnosti), výsledky ktorých sú z časti protichodné, pretože analyzujú odlišné dimenzie (pozri tab. 2). Okrem toho len málo členských štátov pravidelne zhromažďuje o tomto jave štatistické údaje.

3.6.1 Ekonometrickou metódou boli zistené maximálne hodnoty v niektorých členských štátoch strednej a východnej Európy (až do najvyšších hodnôt nad 30 % v Bulharsku), vysoké na juhu Európy, stredné v ostatných krajinách strednej a východnej Európy a v severských krajinách, minimálne v kontinentálnych a anglosaských členských štátoch (11).

3.6.2 Priama metóda naopak zaznamenáva pestrejší obraz s maximálnymi hodnotami na juhu Európy (zvlášť na Cypre a v Grécku), ale aj v Írsku a Poľsku, a minimálnymi hodnotami v niektorých členských štátoch strednej a východnej, severnej a západnej Európy (12).

4. Konkrétne pripomienky: dosah krízy a politické usmernenia

4.1 Dosah krízy a úsporných opatrení nie je dopredu jasný. Pokiaľ ide o ponuku, recesia môže podnietiť aj nelegálne znižovanie výrobných nákladov s cieľom kompenzovať zníženie ziskov a príjmov aj vzhľadom na to, že nezamestnaní sú ochotnejší prijímať neregulárne pracovné miesta. Pokiaľ však ide o dopyt, ubúda pracovných príležitostí pre osoby s nízkou kvalifikáciou, pretože sa znižuje spotreba a menej sa investuje do odvetví ako stavebníctvo, obchod, cestovný ruch (hotely a reštaurácie), opatrovateľské služby.

4.1.1 Empirické dôkazy nie sú presvedčivé (13). Aktuálny vývoj sa podľa ekonometrických modelov javí rovnako zostupný až na slabý nárast v roku 2009 uprostred hospodárskej krízy, ale s následným rýchlym vyrovnaním v období rokov 2010 až 2012 (pozri tabuľku 3). Z priamych prieskumov však vyplýva protichodnejší obraz. Niektoré členské štáty vykazujú zníženie neformálnej zamestnanosti v prípade zamestnancov a iné naopak zaznamenávajú nárast vyhýbaniu sa plateniu daní a odvodov zo strany samostatne zárobkových osôb.

4.2 V rôznych členských štátoch sú okrem rozsahu tieňovej ekonomiky a práce na čierno rozdiely aj v štruktúre týchto javov v dôsledku rozdielov tak vo výrobnej štruktúre, ako aj v systémoch sociálneho zabezpečenia (14). Pracovníci, ktorých sa tieto javy najviac týkajú a ktorí aj za normálnych okolností majú horšie ekonomické podmienky než priemer, sú najviac postihnutí ich zhoršením v čase recesie a zažívajú zníženie vlastných vyhliadok na príjmy (15).

4.3 Dynamika tieňovej ekonomiky a práce na čierno sa teda (hlavne v dôsledku krízy) na pracovnej sile neprejavuje rovnako ani medzi rôznymi členskými štátmi, ani v rámci jednotlivých ekonomík. Tento odlišný účinok treba vziať do úvahy pri tvorbe politík boja proti tieňovej ekonomike a uskutočňovaní opatrení anticyklickej sociálnej politiky.

4.4 Vzhľadom na zložitosť a mnohorozmerovosť tieňovej ekonomiky a práce na čierno existuje konsenzus o tom, že je nutný súbor nástrojov na boj proti týmto javom zahŕňajúci odradzovanie prostredníctvom kontrol a postihov, ako aj stimuly motivujúce k dodržiavaniu predpisov. EHSV podporuje význam preventívnych a nápravných opatrení zameraných na predchádzanie činiteľom, na ktorých stojí tieňová ekonomika, alebo na motivovanie k zlegálneniu práce. Tieto opatrenia pravdepodobne skôr prispejú k východisku z hospodárskej krízy (16) (pozri tabuľku 4).

4.5 Všeobecne sú navrhované rôzne opatrenia, ktoré pôsobia na rôzne aspekty: — zlacniť a uľahčiť pre podniky dodržiavanie predpisov tým, že sa zreformujú a zjednodušia administratívne a daňové postupy; — zvýšiť riziko odhalenia tým, že sa posilnia kontroly (hlavne prostredníctvom tripartitných inšpekcií za účasti zástupcov príslušných verejných orgánov (17), zamestnávateľov a odborov) a zvýši efektivita a účinnosť existujúcich postihov; — stimulovať rast malých a stredných podnikov a aktivovať priemyselné politiky na podporu výrobných odvetví s vysokým podielom kvalifikovanej pracovnej sily; — znížiť príťažlivosť nelegálnej práce pre pracovníkov cielenou podporou príjmu a jasnejším prepojením medzi sociálnymi príspevkami a dávkami; — právne upraviť nové formy práce, aby neboli predmetom zneužívania, ale umožnili navzájom zladiť potreby podnikov a pracovníkov; — monitorovať pravidelnosť platenia odvodov prostredníctvom ukazovateľov primeranosti nákladov na pracovnú silu (18) (ktoré sú rôzne podľa odvetví, kategórií podnikov a územia), na ktorých sa dohodnú sociálni partneri; — znížiť sociálnu akceptáciu tieňovej ekonomiky a šíriť daňovú etiku pôsobením na povedomie vo verejnej mienke, snahou o dosiahnutie väčšej rovnosti v daňovom zaťažení a zvyšovaním dôvery vo verejnú správu a politiku; — zaviesť pravidelné monitorovacie správy, ktoré by hodnotili prebiehajúce dynamiky a účinnosť prijatých opatrení; — posilniť spoluprácu medzi členskými štátmi zameranú na nadnárodné spoločnosti aj prostredníctvom vhodných inštitucionálnych agentúr alebo štruktúr (19);

4.6 Všetky opatrenia však majú jeden spoločný cieľ. Je ním zvýšenie nákladov pre podniky v oblasti ekonomických postihov a spoločenskej reputácie za potenciálne zisky z podvodov alebo nedodržiavania predpisov, a teda zníženie výhodnosti rizika a zároveň dosiahnutie toho, aby pracovníci boli lepšie odmeňovaní za legálnu prácu, než za prácu na čierno, a to pokiaľ ide o mesačný príjem a vyhliadky do budúcna. Toto si nutne vyžaduje podporné opatrenia na zmenu nelegálnej práce na normálne zamestnanie.

V Bruseli 21. januára 2014 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Henri MALOSSE

(1) Smerom k oživeniu hospodárstva sprevádzanému tvorbou veľkého počtu pracovných miest, COM(2012) 173 final, bod 1.1; rozhodnutie Rady 2010/707/EÚ o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov, usmernenie číslo 7.

(2) COM(2007) 628. Obdobnú definíciu používa OECD. Svetová banka však navrhuje pod tento termín zahrnúť aj zamestnancov bez pracovnej zmluvy a samostatne zárobkovo činné osoby zamestnávajúce päť alebo menej zamestnancov nevykonávajúcich pracovnú činnosť.

(3)

— Pracovný dokument MOP z roku 2013: „Labour Inspection and Undeclared Work in the EU“.

— Databáza a správa nadácie Eurofound z roku 2013 „Riešenie problémov práce na čierno v 27 členských štátoch Európskej únie a Nórsku. Prístupy a opatrenia od roku 2008“.

— Balík opatrení v oblasti zamestnanosti 2012: oznámenie Komisie „Smerom k oživeniu hospodárstva sprevádzanému tvorbou veľkého počtu pracovných miest“.

— Oznámenia Komisie za roky 2012 a 2013 „Ročný prieskum rastu“.

— Odporúčania pre jednotlivé krajiny na roky 2012 a 2013.

— Program vzájomného učenia 2012 PROGRESS Combatting undeclared work as a growing challenge in the context of high unemployment (Boj proti práci na čierno ako stále väčšia výzva v kontexte vysokej nezamestnanosti).

— Oznámenie Komisie z roku 2012 „Program pre nové zručnosti a nové pracovné miesta: Európsky príspevok k plnej zamestnanosti“, COM(2010) 682 final.

— Rozhodnutie Rady 2010/707/ES z 21. októbra 2010 o usmerneniach politík zamestnanosti členských štátov.

— Oznámenie Komisie z roku 2007, „Zintenzívnenie boja proti nelegálnej práci“, COM(2007) 628 final.

— Osobitný prieskum Eurobarometra z roku 2007 o práci na čierno.

— Oznámenie Komisie o výsledku verejnej konzultácie o zelenej knihe Komisie „Modernizácia pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21.storočia“, COM(2007) 627.

— Zelená kniha „Modernizácia pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia“, COM(2006) 708.

— „Štúdia uskutočniteľnosti o vytvorení európskej platformy na spoluprácu medzi inšpektorátmi práce a ďalšími príslušnými monitorovacími orgánmi a orgánmi presadzovania práva s cieľom predchádzať nelegálnej práci a bojovať proti nej“ (2010, Regioplan).

(4) COM(2012) 629 final.

(5) COM(2012) 173 final, bod 3.2.

(6) Ú. v. EÚ C 101, 12.4.1999, s. 30 – 37 na základe dokumentu COM(98) 219; Ú. v. EÚ C 255, 14.10.2005, s. 61 – 66. Touto témou sa však zaoberali aj iné stanoviská zamerané všeobecnejšie na trh práce alebo javy súvisiace s tieňovou ekonomikou. Je to Ú. v. EÚ C 175, 27.7.2007, s. 65 – 73 a Ú. v. EÚ C 204, 9.8.2008, s. 70 – 76.

(7) Na základe uznesenia Rady o nelegálnej práci č. 13538/1/03 a rozhodnutia Rady z 22. júla 2003 o usmerneniach pre politiku nezamestnanosti.

(8) Labour Inspection and Undeclared Work in the EU, pracovný dokument MOP číslo 29, Ženeva, 2013, kapitola 1.

(9) Aj keď tu je riziko, že tieňová ekonomika tu nebude dostatočne zastúpená v dôsledku nepravdivých odpovedí, výhodou je, že sa získa veľa podrobností sociálno-ekonomickej povahy.

(10) Ciccarone G. et al., Study on indirect measurement methods for undeclared work in the EU, GHK & Fondazione G. Brodolini, záverečná správa pre Európsku komisiu – GR pre zamestnanosť, sociálne veci a začlenenie, december 2009.

(11) Schneider F., The Shadow Economy and Work in the Shadow: What Do We (Not) Know?, IZA Discussion Paper, č. 6423, marec 2012; Schneider F., Size and Development of the Shadow Economy of 31 European and 5 other OECD Countries from 2003 to 2012: Some New Facts, pracovný dokument, 2012.

(12) Hazans M., Informal Workers across Europe. Evidence from 30 European Countries, Policy Research Working Paper, č. 5912, Svetová banka, december 2011; Packard T. – Koettl J. – Montenegro C.E., In From the Shadow. Integrating Europe's Informal Labor, Svetová banka 2012, kapitola 1.

(13) Schneider F., cit.; Hazans M., cit., Packard T. – Koettl J. – Montenegro C.E., cit.

(14) V severských krajinách s vyššími výdavkami na politiky v oblasti trhu práce, sociálnej ochrany a redistribúcie, a teda s vyššou úrovňou rovnosti príjmov sa tiež zaznamenáva menší výskyt práce na čierno, ktorá sa týka z veľkej časti druhého zamestnania vykonávaného s cieľom zvýšiť si príjem. Na juhu Európy naopak tieňová ekonomika zohráva nahradzujúcu úlohu obmedzení politík aktívnej podpory trhu práce a sociálneho zabezpečenia, a teda je veľmi dôležitá pre nezamestnaných a osoby vylúčené z formálneho trhu práce. Pozri Eurofound, Tackling undeclared work in 27 European Union Member States and Norway. Approaches and measures since 2008, jún 2013, kapitoly 1 a 4.

(15) Hazans M., strany 22-39.

(16) Eurofound, kapitoly 2 a 3.

(17) MOP, cit., kapitola 3.

(18) Umožňujú zistiť možné využívanie nelegálnej pracovnej sily, ak z účtovných záznamov vyplynú náklady na pracovnú silu (mzda plus príspevky sociálneho poistenia), ktoré sú pod odhadovanou dolnou hranicou. Sú uvádzané ako osvedčené postupy v dokumente COM(2007) 628 final.

(19) Dekker H. et al., Joining up the fight against undeclared work in Europe, Regioplan, Záverečná správa Európskej komisii – GR pre zamestnanosť, sociálne veci a začlenenie, december 2010, kapitola 5.