Počas nedávnej krízy štátneho dlhu sa zdôraznili riziká spojené s nadmerným spoliehaním sa na ratingy štátu. Kríza ukázala, že za určitých ekonomických podmienok by toto nadmerné spoliehanie sa mohlo vyvolať účinky náhleho pádu (cliff effects), keď by investori znížili svoje expozície voči určitým štátnym dlhopisom a iným dlhovým nástrojom, ktoré majú potenciál oslabiť finančnú stabilitu. Takéto účinky náhleho pádu sa môžu vyskytnúť ako dôsledok zhoršenia úverového ratingu, najmä pod určitú hranicu. To môže mať dodatočný vplyv na likviditu vzhľadom na potrebu splniť regulačné kapitálové požiadavky. Prejavilo sa to počas poslednej finančnej krízy, keď zhoršujúce sa ekonomické prognózy vyvíjali tlak na verejné financie. To viedlo k znižovaniu ratingu štátnych dlhopisov, čo spôsobilo súbežný výpredaj dlhových nástrojov zo strany finančných inštitúcií a investorov. Tieto reakcie trhu boli ešte posilnené odkazmi na ratingy v niektorých finančných právnych predpisoch , ako aj nadmerným zmluvným spoliehaním sa finančných inštitúcií na ratingy.

V tejto správe sa opisujú riziká pozorované v dôsledku nadmerného spoliehania sa na ratingy štátnych dlhopisov (oddiel II) a doteraz prijaté politické opatrenia (oddiel III). V správe sa následne analyzuje, či sú existujúce zdroje informácií pre investorov dostatočné a primerané, aby im umožnili vykonávať vlastné posudzovanie úverového rizika štátu (oddiel IV), alebo či by bol vhodný doplnkový nástroj, možno v podobe európskeho posúdenia úverovej bonity pre štátny dlh, ktorý by mohol dopĺňať existujúce informácie (oddiely V a VI).

Dobré hodnotenie úverovej bonity európskych štátov uľahčuje investovanie do štátnych dlhopisov členských štátov EÚ. To prispieva k celkovej dôvere investorov k trhu v jednotlivých členských štátoch, čo ovplyvňuje ich rozhodnutia o investíciách do iných tried aktív v uvedených členských štátoch, napríklad o investíciách do podnikov a finančných inštitúcií zapísaných do tamojšieho obchodného registra. Dostupnosť vhodných a presných informácií o úverovej bonite európskych štátov by mohla prispieť k politickým usmerneniam predsedu Junckera ako základný prvok na stimuláciu investícií.

Komisia už v kontexte dohľadu nad hospodárskymi a fiškálnymi politikami zhromažďuje, spracováva a zverejňuje údaje o hospodárskej, finančnej a fiškálnej situácii a výkonnosti členských štátov. Komisia bola vyzvaná, aby preskúmala, či by sa toto podávanie správ malo doplniť o ďalšie prvky alebo ukazovatele, a aby preskúmala možnosť vypracovania európskeho posúdenia úverovej bonity. To by mohlo umožniť investorom, aby vykonali nestranné a objektívne posúdenie úverovej bonity členských štátov.

Účinné znižovanie nadmerného spoliehania sa na externé ratingy vrátane ratingov štátu by mohlo znížiť riziko účinkov náhleho pádu v prípade zhoršenia ratingu štátu. Európska komisia vo svojej odpovedi Rade pre finančnú stabilitu vytýčila svoje opatrenia na zmiernenie rizík spoliehania sa na ratingy. Následne Európska komisia predloží správu o alternatívnych opatreniach na posudzovanie úverového rizika a zistí, či existujú reálne alternatívy a či je ich zavedenie pre účastníkov trhu uskutočniteľné. Na základe výsledkov tejto správy by Komisia mohla zvážiť odstránenie zostávajúcich odkazov na ratingy v právnych predpisoch EÚ do roku 2020.

Napriek týmto regulačným úsiliam sa v správe ESMA z roku 2013 odhalili nedostatky v procese ratingu štátu, ktoré by mohli predstavovať riziko pre kvalitu, nezávislosť a integritu ratingov a ratingového procesu. ESMA v tejto správe identifikoval riziká súvisiace s konfliktom záujmov vyplývajúcim z úlohy vrcholového manažmentu a iných ako ratingových funkcií v procese ratingu a zo zapojenia štátnych analytikov do výskumnej a publikačnej činnosti. V správe boli naznačené riziká porušenia dôvernosti informácií v prípade ratingu štátu a kontrol na mieste pred uverejnením ratingov. V správe sa takisto zdôrazňovali riziká týkajúce sa času zverejnenia ratingov štátu vrátane včasného zverejnenia zmien ratingu. Ako súčasť procesu dohľadu požiadal orgán ESMA ratingové agentúry, aby realizovali akčné plány na nápravu tejto situácie. V prípade potreby je ESMA napokon oprávnený prijať opatrenia v oblasti dohľadu.

Ratingové agentúry predovšetkým musia každoročne zverejňovať kalendár s dátumami vydávania ratingov štátu. Ratingy štátneho dlhu sa takisto uverejňujú v piatok po ukončení obchodovania na regulovaných trhoch v EÚ, aby sa zabránilo narušeniu trhu počas obchodných hodín. Ratingové agentúry by mali k úverovému ratingu priložiť úplnú výskumnú správu, ktorá poskytne investorom viac informácií o príslušných dôvodoch na zmenu ratingu. Okrem toho ratingové agentúry informujú štát počas pracovných hodín a minimálne celý pracovný deň pred zverejnením úverového ratingu a ratingového výhľadu. To poskytuje štátu, rovnako ako ktorémukoľvek inému hodnotenému subjektu, možnosť upozorniť ratingovú agentúru na prípadné vecné chyby.

Ako je znázornené v grafe 6, v roku 2013 neinštitucionálni rezidentskí investori predstavovali 7,2 percenta celkovej držby štátnych dlhopisov v eurozóne. Preto títo investori predstavujú len malý podiel investícií do štátnych dlhopisov. Okrem toho nerezidentskí veritelia predstavujú 57 percent investícií do štátnych dlhopisov v EÚ. To zahŕňa investorov z iných členských štátov a z krajín mimo EÚ.

Na druhej strane menší investori uvádzali, že majú obmedzenejšie zdroje na vykonávanie vlastného posudzovania úverového rizika alebo na získavanie a analyzovanie údajov z rôznych verejných a súkromných zdrojov. Zdá sa, že menší investori sa viac spoliehajú na úverové ratingy ratingových agentúr. Svoje vlastné dodatočné hodnotenie vykonávajú ad hoc, často v nadväznosti na aktuálne udalosti. Títo menší investori okrem toho uvádzali, že informácie na posúdenie úverovej bonity štátneho dlhu sa nepoužívajú len pri investíciách do štátnych dlhopisov, ale aj pri ďalších investičných rozhodnutiach a rozdeľovaní aktív, ktoré by mohli mať význam pre malých investorov.

Prípadným európskym posúdením úverovej bonity štátneho dlhu by sa mohlo dosiahnuť splnenie viacerých cieľov a viacerých podmienok, ktoré sa považujú za vhodné a primerané. To by malo prispieť k zníženiu nadmerného spoliehania sa na externé úverové ratingy pri posudzovaní štátneho dlhu. Okrem toho by sa mala na trhu zlepšiť situácia s informačnými zdrojmi, ktoré sú dostupné zainteresovaným stranám pri posudzovaní úverovej bonity štátov. Pri rozhodovaní o tom, či by európske posúdenie úverovej bonity štátneho dlhu bolo vhodné, by sa mal zvážiť možný rozsah pôsobnosti a mandát, ako aj potenciálny hospodársky vplyv každého takéhoto systému na zainteresované strany vrátane investorov, emitentov, odvetvia ratingových agentúr a daňovníkov.

Európsky semester zjednodušil toky informácií, ktoré majú investori k dispozícii. To im umožňuje získať lepší prehľad o makroekonomickej a fiškálnej výkonnosti členských štátov. Poskytuje im to aj doplnkový zdroj informácií a nespracované údaje na vykonávanie vlastného posudzovania úverového rizika štátov.

Európske posúdenie úverovej bonity štátneho dlhu by sa mohlo koncipovať vo viacerých formách a s rôznymi cieľmi. Rozsah možno určiť z hľadiska informácií (kvantitatívne alebo kvalitatívne informácie), na ktorých je posúdenie založené, a z hľadiska úrovne a dôkladnosti posudzovania, ktoré sa poskytne investorom.

A) Rozsah posudzovania

Posudzovanie úverovej bonity EÚ by mohlo znamenať, že európsky verejný subjekt zverejní hospodárske ukazovatele a výskumné správy s kvantitatívnym a kvalitatívnym posúdením štátov EÚ. Tieto správy by poskytli alternatívny zdroj informácií, hoci bez jediného ukazovateľa, akým bol ten, ktorý používali ratingové agentúry.

V reštriktívnom zmysle by sa to mohlo definovať ako európsky verejný subjekt, ktorý by vykonal posúdenie úverovej bonity členských štátov Európskej únie založené na súbore kvantitatívnych údajov o členských štátoch EÚ a pravidelne by zverejňoval zmeny týchto kvantitatívnych údajov. To by mohlo poskytnúť alternatívny zdroj kvantitatívnych informácií o úverovej bonite štátov k existujúcim ratingovým agentúram.

B) Správa európskeho posúdenia úverovej bonity

V prípade každého európskeho posúdenia, ktoré by mali účastníci trhu považovať za dôveryhodnú mieru úverovej bonity, je potrebné, aby ho vykonal dôveryhodný a uznávaný subjekt, či už existujúci alebo nový.

Úloha by sa mohla zveriť buď existujúcim inštitúciám, orgánom alebo agentúram EÚ, alebo novozriadenému verejnému subjektu. V prípade existujúceho orgánu by sa malo zvážiť, či by nová úloha nemala vplyv na účinné vykonávanie súčasného mandátu. Pokiaľ ide o Európsku komisiu, podobné posudzovanie sa už vo veľkej miere vykonáva na základe súčasného rámca hospodárskeho a fiškálneho dohľadu nad členskými štátmi, ktorý zahŕňa kvantitatívne a kvalitatívne posudzovanie členských štátov EÚ.

C) Náklady

Rozličné uvedené možnosti prípadného európskeho posúdenia úverovej bonity by mali odlišné, ale významné dôsledky na určenie zdrojov potrebných na posudzovanie a potenciálny vplyv na trh.

Najmä vytvorenie nového subjektu bude znamenať významné počiatočné náklady, ktoré by sa mali posúdiť v porovnaní s potenciálnymi prínosmi pre trh EÚ so štátnymi dlhopismi a európske hospodárstvo ako celok. Komisia už v minulosti odhadla potenciálne náklady, ktoré by si takýto systém vyžiadal, a dospela k záveru, že sú neprimerané k vytvoreným prínosom. Prínosy by s najväčšou pravdepodobnosťou neprevažovali nad nákladmi predovšetkým z toho dôvodu, že nový subjekt by iba opakoval informácie, ktoré o štátoch EÚ poskytujú existujúce inštitúcie EÚ.

2. Vplyv európskeho posúdenia úverovej bonity

A) Vplyv na spoliehanie sa na ratingy štátu

Ak by prípadné európske posúdenie úverovej bonity predstavovalo alternatívu k externým ratingom, mohlo by sa tým znížiť spoliehanie sa na takéto ratingy. Prípadné európske posúdenie úverovej bonity by malo dopĺňať existujúce informačné zdroje a je potrebné vyhnúť sa tomu, aby sa investori spoliehali výlučne a mechanicky na tento nový zdroj.

Rada pre finančnú stabilitu v správe o uplatňovaní zásad rady zameraných na znižovanie spoliehania sa na ratingy vyzýva orgány, aby sa „bránili pred pokušením prijať niekoľko alternatívnych opatrení na posudzovanie úverovej bonity namiesto ratingov ratingových agentúr, čo môže viesť k náhradnej procyklickosti a stádovitému správaniu.“

V rozsahu, v akom by sa opakovali existujúce informácie, ktoré poskytuje súčasný makroekonomický dohľad nad európskymi štátmi, je možné očakávať, že vplyv na zníženie nadmerného spoliehania sa na externé úverové ratingy by bol obmedzený.

B) Vplyv na investorov

Európske posúdenie úverovej bonity by malo výrazný vplyv v závislosti od typu investora.

Podľa rozhovorov so vzorkou inštitucionálnych investorov by bol prínos obmedzený, pretože investori už vykonávajú hĺbkové posudzovanie úverovej bonity na základe údajov z existujúcich zdrojov. Existujúci režim fiškálneho a makroekonomického dohľadu už poskytuje všetky relevantné informácie na posúdenie úverovej bonity štátov EÚ. Európske posúdenie úverovej bonity by poskytlo len doplnkový vstup do ich systému posudzovania úverového rizika. Inštitucionálni investori, s ktorými sa uskutočnili rozhovory a ktorí investujú na globálnom trhu so štátnymi dlhopismi, navyše uprednostňujú porovnateľné údaje na globálnej úrovni pred údajmi obmedzenými na určitú geografickú oblasť, akou je EÚ. Takéto informácie už poskytujú medzinárodné inštitúcie, napríklad Medzinárodný menový fond (MMF), Svetová banka a Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD).

Podľa rozhovorov s menšími investormi by za určitých okolností mohli mať prospech z posúdenia úverovej bonity EÚ, ak by to viedlo k zníženiu námahy pri zhromažďovaní a analyzovaní všetkých dostupných relevantných informácií. Hoci využívajú výhody transparentnosti, ktorú poskytuje nový režim fiškálneho a makroekonomického dohľadu EÚ, majú obmedzené kapacity na spracovanie týchto informácií.

V aktuálnom nastavení by však európske posúdenie úverovej bonity prinieslo nízku pridanú hodnotu k existujúcim informáciám poskytovaným v rámci režimu fiškálneho a makroekonomického dohľadu, najmä v porovnaní s nákladmi spojenými so zavedením takéhoto európskeho posudzovania.