DÔVODOVÁ SPRÁVA

Podľa článku 395 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „smernica o DPH“) môže Rada jednomyseľne na návrh Komisie oprávniť ktorýkoľvek členský štát, aby zaviedol osobitné opatrenia odchyľujúce sa od ustanovení uvedenej smernice na zjednodušenie výberu DPH alebo na zamedzenie určitým daňovým únikom alebo vyhýbaniu sa dani.

Taliansko listom, ktorý Komisia zaevidovala 12. apríla 2019, požiadalo o predĺženie výnimky z článku 168 a článku 26 ods. 1 písm. a) smernice o DPH, ktorú v súčasnosti uplatňuje. Konkrétne žiada o povolenie naďalej uplatňovať výnimku z článku 168 smernice spočívajúcu v obmedzení práva na odpočítanie DPH na vstupe účtovanej pri výdavkoch súvisiacich s cestnými motorovými vozidlami, ktoré sa nepoužívajú výlučne na podnikateľské účely, a to stropom na úrovni 40 %. Taliansko zároveň žiada o povolenie naďalej uplatňovať výnimku z článku 26 ods. 1 písm. a) spočívajúcu v oslobodení použitia vozidiel na súkromné účely od DPH v prípade vozidiel, ktoré sú majetkom podniku zdaniteľnej osoby, keď sa na tieto vozidlá vzťahuje obmedzenie práva na odpočítanie dane.

O žiadosti predloženej Talianskom Komisia v súlade s článkom 395 ods. 2 smernice o DPH informovala ostatné členské štáty listom z 13. mája 2019. Listom zo 14. mája 2019 Komisia oznámila Taliansku, že má všetky informácie, ktoré považuje za potrebné na posúdenie žiadosti.

1.KONTEXT NÁVRHU

•Dôvody a ciele návrhu

V článku 168 smernice o DPH sa stanovuje, že zdaniteľná osoba má právo odpočítať DPH účtovanú na uskutočnené nákupy a prijaté služby na účely svojich zdaniteľných transakcií v členskom štáte, v ktorom sa takéto transakcie uskutočňujú. V článku 26 ods. 1 písm. a) tej istej smernice sa stanovuje, že použitie tovaru, ktorý je súčasťou majetku podniku, na súkromnú spotrebu sa považuje za poskytovanie služieb za protihodnotu, ak je DPH za tento tovar odpočítateľná.

V prípade cestných motorových vozidiel, ktoré sú súčasťou majetku podniku, sa uplatňovanie uvedených ustanovení stretáva s množstvom praktických ťažkostí, a to najmä preto, že nie je ľahké rozlišovať medzi súkromným a služobným využitím týchto vozidiel. Keď sa uchovávajú záznamy o využívaní takýchto vozidiel, v takom prípade predstavujú dodatočnú záťaž pre podniky aj verejné orgány, pokiaľ ide o ich vedenie a kontrolu. Uplatňovanie týchto ustanovení navyše môže zvyšovať riziko zneužívania DPH alebo pokusov o podvod, najmä formou potenciálneho nižšieho vykazovania súkromného využívania týchto vozidiel.

Taliansku sa v súčasnosti povoľuje odchýliť sa od článku 168 smernice o DPH obmedzením práva na odpočet DPH z nákladov na nákup vozidla na 40 %, vrátane nákladov na jeho zmluvnú montáž a pod., výrobu, nadobudnutie v rámci Spoločenstva, dovoz, lízing alebo prenájom, úpravy, opravy alebo údržbu, ako aj z výdavkov na tovar dodávaný a služby poskytované v súvislosti s vozidlami a ich využívaním, vrátane mazív a palív, pokiaľ sa predmetné vozidlo nevyužíva výhradne na podnikateľské účely. Táto výnimka sa vzťahuje na všetky motorové vozidlá okrem poľnohospodárskych alebo lesných traktorov, ktoré sa bežne používajú na prepravu osôb alebo tovaru v cestnej premávke, ktorých najvyššia povolená hmotnosť je 3,5 tony a v ktorých je okrem sedadla vodiča maximálne deväť ďalších sedadiel. Nevzťahuje sa však na výdavky súvisiace výlučne s podnikaním zdaniteľnej osoby. To by platilo v prípade vozidiel, ktoré sú zaradené do prevádzkového inventára zdaniteľnej osoby v rámci výkonu jej činnosti, v prípade vozidiel používaných ako taxík, vozidiel používaných na výučbu v autoškolách a vozidiel využívaných na prenájom alebo lízing alebo využívaných obchodnými zástupcami.

Taliansku sa zároveň povoľuje odchýliť sa od článku 26 ods. 1 písm. a) smernice o DPH oslobodením použitia vozidiel na súkromné účely od DPH v prípade vozidiel, ktoré sú majetkom podniku zdaniteľnej osoby, keď sa na tieto vozidlá vzťahuje uvedená výnimka.

Uvedené odchyľujúce sa opatrenia prvýkrát povolila Rada rozhodnutím 2007/441/ES z 18. júna 2007 do 31. decembra 2010. Na žiadosť Talianska sa následne trikrát predĺžili: vykonávacím rozhodnutím Rady 2010/748/EÚ z 29. novembra 2010 na obdobie od 1. januára 2011 do 31. decembra 2013, vykonávacím rozhodnutím Rady 2013/679/EÚ z 15. novembra 2013 na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2016 a napokon vykonávacím rozhodnutím Rady 2016/1982/EÚ z 8. novembra 2016 na obdobie od 1. januára 2017 do 31. decembra 2019.

Súčasná žiadosť Talianska o ďalšie predĺženie tejto výnimky do 31. decembra 2022 sa zakladá na rovnakých dôvodoch, ktoré boli predložené v predchádzajúcich žiadostiach. K žiadosti je priložená správa, ktorá obsahuje preskúmanie percentuálneho obmedzenia uplatňovaného na právo na odpočet, ako sa vyžaduje v článku 6 rozhodnutia 2007/441/ES.

Z údajov, ktoré Taliansko poskytlo, vyplýva, že súčasná 40-percentná sadzba je naďalej primeraná, pretože odzrkadľuje súčasnú situáciu talianskeho hospodárstva, pokiaľ ide o pomer používania takýchto cestných motorových vozidiel na účely podnikania a na súkromné účely. V správe predloženej Talianskom sa konštatuje, že v talianskom hospodárstve prevládajú mikropodniky, ktoré predstavujú 99 % talianskych firiem a zhruba 5,2 milióna zdaniteľných osôb. To svedčí o tom, aké komplikované je pre úrady overiť súkromné a pracovné využívanie motorových vozidiel vo vlastníctve týchto mikropodnikov. Prevládajúce zastúpenie mikropodnikov zároveň opodstatňuje prijatie zjednodušujúcich opatrení, aby sa zabezpečilo dodržiavanie daňových povinností.