OZNÁMENIE KOMISIE —

Technické usmernenie k overovaniu udržateľnosti v rámci Fondu InvestEU

(2021/C 280/01)

VYHLÁSENIE O VYLÚČENÍ ZODPOVEDNOSTI: Účelom tohto oznámenia je poskytnúť technické usmernenie k preverovaniu projektov prijímajúcich podporu z Fondu InvestEU a overovaniu ich udržateľnosti uskutočňovaným v súlade s odôvodnením 13, článkom 8 ods. 5 a článkom 8 ods. 6 nariadenia o Programe InvestEU. Tento dokument vypracovala Komisia s podporou nástroja JASPERS a v spolupráci s potenciálnymi implementujúcimi partnermi. Pokiaľ ide o klimatický rozmer, tento dokument je v súlade s technickým usmernením k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027. V uskutočniteľnom a relevantnom rozsahu sú doň premietnuté aj výsledky dvoch štúdií. Štúdiu s názvom Technický podporný dokument na overenie zohľadnenia problematiky životného prostredia v investíciách v rámci Programu InvestEU dalo vypracovať GR pre životné prostredie. Druhú štúdiu s názvom Program InvestEU: usmernenie k overovaniu sociálnej udržateľnosti investičných operácií a operácií financovania dalo vypracovať GR pre zamestnanosť. Usmernenie k overovaniu udržateľnosti by mali využívať implementujúci partneri, finanční sprostredkovatelia a predkladatelia projektov/koneční prijímatelia zapojení do zavádzania Fondu InvestEU. Usmernenie k overovaniu udržateľnosti by mohlo byť relevantné aj pre ďalšie programy. Usmernenie sa môže aktualizovať na základe skúseností s vykonávaním príslušných právnych predpisov EÚ. Toto usmernenie možno doplniť o medzinárodné, vnútroštátne alebo odvetvové aspekty či usmernenia.

OBSAH

1. ÚVOD 5

1.1. Rozsah pôsobnosti 5

1.2. Dodržiavanie právnych predpisov 6

1.3. Prahové hodnoty 7

1.4. Usmernenie k overovaniu udržateľnosti a kritériá taxonómie EÚ 7

1.5. Hodnotenie v polovici trvania a preskúmanie tohto usmernenia 10

2. OVEROVANIE UDRŽATEĽNOSTI PRI PRIAMYCH OPERÁCIÁCH FINANCOVANIA 10

2.1. Všeobecné zásady a celkový prístup k overovaniu 10

2.2. Klimatický rozmer 12

2.2.1. Úvod 12

2.2.2. Všeobecný prístup k overovaniu udržateľnosti z hľadiska klímy 13

2.2.3. Dodržiavanie právnych predpisov 15

2.2.4. Odolnosť voči zmene klímy 16

2.2.5. Klimatická neutralita a zmiernenie zmeny klímy 21

2.2.6. Podávanie správ a monitorovanie 25

2.3. Environmentálny rozmer 26

2.3.1. Všeobecný prístup k overovaniu zohľadnenia problematiky životného prostredia 26

2.3.2. Dodržiavanie právnych predpisov 29

2.3.3. Preverovanie v rámci Programu InvestEU týkajúce sa environmentálneho rozmeru 33

2.3.4. Overovanie: zmierňovanie, kvantifikácia a peňažné vyjadrenie 35

2.3.5. Pozitívny program 37

2.3.6. Podávanie správ a monitorovanie 37

2.4. Sociálny rozmer 38

2.4.1. Všeobecný prístup k overovaniu sociálnej udržateľnosti 38

2.4.2. Rámec dodržiavania právnych predpisov s ohľadom na sociálny rozmer 40

2.4.3. Sociálne preverovanie operácií 40

2.4.4. Kategorizácia sociálneho rizika 44

2.4.5. Sociálne overovanie 47

2.4.6. Pozitívny program 54

2.4.7. Podávanie správ a monitorovanie 56

2.5. Horizontálne ustanovenia pre tri rozmery 56

2.5.1. Schopnosť predkladateľa projektu 56

2.5.2. Zmluvné dojednania 57

2.6. Ekonomické hodnotenie operácií 57

2.6.1. Formy ekonomického hodnotenia 58

2.6.2. Existujúce postupy ekonomického hodnotenia 59

2.6.3. Odporúčania pre Program InvestEU 59

2.7. Financovanie podnikov na všeobecné účely 60

3. PRÍSTUP K OVEROVANIU UDRŽATEĽNOSTI PRI NEPRIAMYCH OPERÁCIÁCH FINANCOVANIA 61

3.1. Všeobecné požiadavky na overovanie 61

3.2. Typy financovania 62

3.2.1. Infraštruktúrne fondy 62

3.2.2. Fondy neinvestujúce do infraštruktúry alebo dlhopisové fondy 64

3.2.3. Sprostredkované úverové linky alebo iné dlhové produkty zacielené na MSP, malé subjekty so strednou trhovou kapitalizáciou a iné oprávnené subjekty 65

4. ÚLOHY, POVINNOSTI A PROCES V RÁMCI PROGRAMU INVESTEU 66

4.1. Úlohy a povinnosti 66

4.1.1. Úloha a povinnosti predkladateľa projektu/konečného prijímateľa 66

4.1.2. Úloha a povinnosti implementujúceho partnera 67

4.1.3. Úloha finančného sprostredkovateľa 68

4.1.4. Úloha investičného výboru 68

4.1.5. Úloha Komisie 68

4.1.6. Príslušné subjekty verejného sektora 69

4.2. Proces v rámci Programu InvestEU 69

4.2.1. Kontrola politiky 69

4.2.2. Formulár žiadosti o záruku 70

4.2.3. Hodnotiaca tabuľka 70

4.2.4. Podávanie správ Komisii 70

Príloha 1 – Zoznam zákonných požiadaviek 72

Príloha 2 – Informácie, ktoré sa majú poskytnúť investičnému výboru Fondu InvestEU (kapitola 2) 76

Príloha 3 – Kontrolné zoznamy overovania – klimatický rozmer (kapitola 2) 79

Príloha 4 – Ďalšie zdroje a usmerňujúce dokumenty, ktorých použitie možno zvážiť pri overovaní udržateľnosti v rámci Programu InvestEU 108

Príloha 5 – Slovník pojmov 111

Príloha 6 – Dodatočné usmernenie pre sprostredkované financovanie (kapitola 3) 114

1. ÚVOD

V nariadení o Programe InvestEU (1) sa zavádza významný prvok rozhodovacieho procesu pri schvaľovaní použitia záruky EÚ, ktorým je udržateľnosť operácií financovania a investičných operácií. Na účely tohto dokumentu sa udržateľnosť (2) týka troch rozmerov stanovených v článku 8 ods. 5 nariadenia o Programe InvestEU: klímy, životného prostredia a sociálnej oblasti.

S cieľom zabezpečiť, aby boli operácie financovania a investičné operácie, na ktoré sa poskytuje podpora z Fondu InvestEU, v súlade so všeobecnejšími záväzkami EÚ v oblasti udržateľnosti alebo aby prispievali k ich plneniu, sa v nariadení o Programe InvestEU vyžaduje overovanie udržateľnosti ex ante na účely identifikovania a riešenia všetkých významných vplyvov (negatívnych aj pozitívnych), ktoré môžu tieto operácie mať na uvedené tri rozmery.

Účelom tohto usmernenia je pomôcť implementujúcim partnerom, finančným sprostredkovateľom, ako aj predkladateľom projektov/konečným prijímateľom pri plnení požiadaviek na overovanie udržateľnosti stanovených v nariadení o Programe InvestEU. Hoci bolo toto usmernenie vypracované osobitne pre Fond InvestEU, môže ho v širších súvislostiach využiť ktorákoľvek strana (napr. predkladateľ projektu, finančná inštitúcia alebo subjekt verejného sektora), ktorá chce pri svojej činnosti prihliadať na aspekty udržateľnosti. Toto usmernenie bolo vypracované v spolupráci s potenciálnymi implementujúcimi partnermi.

V usmernení sa dodržiavajú zásady proporcionality, transparentnosti a zabránenia zbytočnej administratívnej záťaži. Pri navrhovaných prístupoch ku klimatickým, k environmentálnym a sociálnym rozmerom sa prihliada na existujúce postupy a osobitné potreby v týchto oblastiach.

Usmernenie má takúto štruktúru:

— Kapitola 1 – stanovujú sa v nej všeobecné právne súvislosti a objasňujú sa niektoré pojmy používané v usmernení.

— Kapitola 2 – predstavuje sa v nej prístup k overovaniu udržateľnosti priamo financovaných operácií. Uvádza sa v nej: i) podrobné usmernenie, ako vykonávať analýzu každého z troch rozmerov udržateľnosti, a ii) odporúčania, ako začleniť výsledky týchto analýz do ekonomického hodnotenia projektu.

— Kapitola 3 – poskytuje sa v nej usmernenie k aspektom overovania udržateľnosti, ktoré sa týkajú nepriamo financovaných transakcií. Toto usmernenie vychádza z rôznych typov financovania a v uplatniteľných požiadavkách sa zohľadňujú ich špecifiká.

— Kapitola 4 – opisujú sa v nej úlohy a povinnosti rôznych zúčastnených subjektov a poskytujú sa informácie o tom, ako by sa overovanie udržateľnosti mohlo zosúladiť s celkovými procesmi v rámci Programu InvestEU.

— Prílohy – obsahujú kontrolné zoznamy vypracované na pomoc implementujúcim partnerom a predkladateľom projektov pri overovaní udržateľnosti, ako aj zhrnutie ďalších dostupných zdrojov.

1.1. Rozsah pôsobnosti

Aspekty udržateľnosti operácií financovania a investičných operácií by sa mali overovať v rámci všetkých segmentov Fondu InvestEU. Na zabezpečenie proporcionality a zníženie zbytočnej administratívnej záťaže však bude potrebné určité rozlišovanie medzi operáciami a segmentmi. V článku 8 ods. 5 a článku 8 ods. 6 nariadenia o Programe InvestEU sa stanovujú príslušné požiadavky na overovanie udržateľnosti.

Podľa článku 8 ods. 5 nariadenia o Programe InvestEU sa operácie financovania a investičné operácie (ďalej len „operácie“) presahujúce určitú prahovú hodnotu (stanovenú ďalej v tomto usmernení v kapitole 1.3), v prípade ktorých sa žiada o podporu z Fondu InvestEU, musia najskôr preveriť v rámci Programu InvestEU (3). Účelom tohto preverovania je pomôcť implementujúcim partnerom určiť, či majú operácie (negatívne a pozitívne) vplyvy na životné prostredie, klímu alebo sociálnu oblasť.

Ak po vykonaní preverovania v rámci Programu InvestEU implementujúci partner dospeje k záveru, že operácia má významný vplyv na ktorýkoľvek z troch rozmerov, musí sa v jej prípade vykonať overovanie udržateľnosti. Rozsah overovania bude závisieť od výsledku preverovania v rámci Programu InvestEU, pričom toto overovanie sa môže vzťahovať na jeden alebo viacero rozmerov. Overovanie sa bude zameriavať na minimalizovanie škodlivých vplyvov operácie a maximalizovanie jej prínosov pre ktorýkoľvek z troch rozmerov.

Na účely tohto usmernenia je projekt investícia do hmotného majetku a/alebo činností s jasne vymedzeným rozsahom pôsobnosti a cieľmi, ako je napríklad: i) infraštruktúra; ii) nadobudnutie zariadení, strojov alebo iné kapitálové výdavky; iii) technologický vývoj; iv) špecifický výskum, digitálna a/alebo inovačná činnosť; v) renovácie na dosiahnutie energetickej účinnosti. Predmetom preverovania a overovania musí byť projekt a jeho vplyvy.

Pokiaľ ide o financovanie na všeobecné účely (napr. financovanie podnikov na všeobecné účely) alebo priame kapitálové investície, rozsahom posudzovania bude: i) všeobecný prístup konečného prijímateľa k začleňovaniu aspektov udržateľnosti do svojich procesov a ii) schopnosť konečného prijímateľa riešiť súvisiace aspekty a vplyvy vyplývajúce z jeho činností.

1.2. Dodržiavanie právnych predpisov

Operácie financovania a investičné operácie podporené z Fondu InvestEU musia byť bez ohľadu na svoj rozsah a to, či sa vykonáva overovanie, v súlade s príslušnými právnymi predpismi EÚ a vnútroštátnymi právnymi predpismi. K tomu patrí aj dodržiavanie uplatniteľných povinností v oblasti environmentálneho, sociálneho a pracovného práva, ktoré sú stanovené v práve Únie, vnútroštátnom práve, kolektívnych zmluvách alebo medzinárodných dohovoroch v sociálnej a environmentálnej oblasti, ktorých zoznam sa uvádza v prílohe X k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ (4).

Implementujúci partner (alebo v prípade nepriameho financovania finančný sprostredkovateľ) by mal identifikovať príslušné zákonné požiadavky (5) uplatniteľné na operáciu a overiť (6) súlad s právnymi predpismi a nariadeniami týkajúcimi sa životného prostredia a sociálnej oblasti.

Overovanie udržateľnosti vykonávané na účely nariadenia o Programe InvestEU nenahrádza kontrolu dodržiavania zákonných požiadaviek vyplývajúcich z právnych predpisov EÚ a vnútroštátneho práva. Z posúdení vykonávaných podľa právnych predpisov EÚ a vnútroštátnych právnych predpisov vyplynú potrebné vstupné údaje (t. j. odhady východiskových emisií, opis pravdepodobných významných účinkov projektu, pozitívnych účinkov atď.), ktoré sa použijú na prípadné overovanie. Overovaním udržateľnosti sa identifikuje prípadná existencia zostávajúcich vplyvov. Takisto sa ním kvantifikuje, a ak je to možné, aj peňažne vyjadrí zostávajúci vplyv posúdený ako vysokorizikový a/alebo stredne rizikový. Následne sa budú v ekonomickom hodnotení projektu overovaním riešiť všetky zostávajúce vplyvy spolu s očakávanými prínosmi, ktoré vyplývajú z pozitívnych vplyvov projektu. Toto je skutočná pridaná hodnota overovania udržateľnosti nad rámec dodržiavania zákonných požiadaviek.

Spoluzákonodarcovia výslovne vyžadujú, aby implementujúci partneri vykonávali overovanie udržateľnosti investícií v rámci Fondu InvestEU. To predstavuje „zvýšenie latky“ a presahuje obyčajné dodržiavanie existujúcich právnych predpisov. Spoluzákonodarcovia poskytujú usmernenie k tejto otázke v nariadení o Programe InvestEU. V niektorých odôvodneniach sa napríklad odkazuje na Európsky pilier sociálnych práv (7), Parížsku dohodu (8), ciele OSN v oblasti udržateľného rozvoja (9) a správu z roku 2018 o globálnych rizikách (10). V článku 8 ods. 5 sa stanovuje, že projekty, ktoré nie sú zlučiteľné s cieľmi v oblasti klímy, nie sú oprávnené na podporu z Fondu InvestEU. V článku 8 ods. 6 nariadenia o Programe InvestEU sa okrem toho odkazuje na posudzovanie zraniteľnosti voči zmene klímy a posudzovanie rizík s cieľom zabezpečiť adaptáciu a odolnosť voči zmene klímy, ako aj na náklady vyplývajúce z emisií skleníkových plynov, zohľadnenie vplyvov na hlavné zložky prírodného kapitálu, sociálny vplyv projektov a identifikovanie projektov, ktoré nie sú zlučiteľné s cieľmi v oblasti klímy.

1.3. Prahové hodnoty

V súlade so zásadou proporcionality a s článkom 8 ods. 5 nariadenia o Programe InvestEU sú operácie nedosahujúce stanovenú prahovú hodnotu vyňaté z požiadavky na vykonanie preverovania a overovania udržateľnosti. Táto prahová hodnota platí konkrétne pre overovanie udržateľnosti v rámci Programu InvestEU a v žiadnom prípade nenahrádza zákonné povinnosti, ktoré navrhovateľom projektov vyplývajú zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ (11) o posudzovaní vplyvov na životné prostredie (ďalej len „smernica o posudzovaní vplyvov na životné prostredie“) alebo z iného uplatniteľného práva EÚ či vnútroštátneho práva.

Na základe súčasnej praxe a skúseností získaných v oblasti posudzovania vplyvov na životné prostredie a overovania udržateľnosti projektov v oblasti infraštruktúry sa prahové hodnoty, pod úrovňou ktorých nebude potrebné vykonávať overovanie udržateľnosti, stanovujú v dvoch bodoch takto:

i) Priame operácie: a) v prípade (investičných) projektov je prahová hodnota na základe investičných nákladov na projekt 10 miliónov EUR (12); b) v prípade všeobecného financovania podnikov/priamych kapitálových investícií je prahová hodnota na základe celkového financovania poskytnutého zo strany implementujúceho partnera konečnému prijímateľovi 10 miliónov EUR.

ii) Sprostredkované operácie: a) v prípade infraštruktúrnych fondov sa na východiskové projekty vzťahuje rovnaká prahová hodnota ako na priame operácie. Na základe celkových investičných nákladov na projekt je táto prahová hodnota 10 miliónov EUR; b) v prípade financovania MSP, malých subjektov so strednou trhovou kapitalizáciou a iných oprávnených podnikov sa nebude vyžadovať žiadne preverovanie ani úplné overovanie udržateľnosti (13). Na účely zabezpečenia minimálneho súladu so záväzkami EÚ sa však bude uplatňovať zjednodušená forma overovania udržateľnosti a špecifické záruky, pričom snahou bude nezaťažovať malé hospodárske subjekty zložitými požiadavkami. Prístup k overovaniu udržateľnosti sprostredkovaného financovania sa podrobne opisuje v kapitole 3 tohto usmernenia.

1.4. Usmernenie k overovaniu udržateľnosti a kritériá taxonómie EÚ (14)

Cieľom požiadavky na overovanie udržateľnosti stanovenej v nariadení o Programe InvestEU je podporiť a odmeniť projekty s pozitívnymi vplyvmi na klímu, životné prostredie a sociálnu oblasť, ktoré zároveň zmierňujú negatívne vplyvy. Overovaním udržateľnosti sa umožňuje: i) identifikovanie vplyvov projektu; ii) zavedenie zmierňujúcich opatrení na riešenie týchto vplyvov a iii) ak je to možné, aj rozpoznávanie príležitostí na zlepšovanie výkonnosti projektu v oblasti udržateľnosti.

Taxonómia EÚ umožňuje klasifikáciu určitých hospodárskych činností ako environmentálne udržateľných (t. j. takých, ktoré významne prispievajú k plneniu aspoň jedného zo šiestich environmentálnych cieľov (15) vymedzených v nariadení o taxonómii, výrazne nenarúšajú plnenie ktoréhokoľvek z ostatných piatich environmentálnych cieľov a sú v súlade s minimálnymi sociálnymi zárukami). Pri overovaní udržateľnosti sa môže táto klasifikácia zohľadniť, a potom sa môže poskytnúť prepracovanejšia (podrobnejšia) identifikácia pozitívnych a negatívnych vplyvov. Technické kritériá preskúmania v rámci taxonómie EÚ sa preto budú po nadobudnutí jej účinnosti v prípade potreby a v čo najväčšej miere primerane využívať, a to vrátane zásady „výrazne nenarušiť“, v celom procese preverovania a overovania.

Treba však pripomenúť, že Fond InvestEU sa netýka len hospodárskych činností, na ktoré sa vzťahuje taxonómia EÚ, ale aj širšieho spektra oprávnenosti investícií. Cieľom Fondu InvestEU je aj dosiahnutie vyváženého prístupu k rôznym politickým prioritám EÚ, z ktorých niektoré nemusia mať silný potenciál udržateľnosti, zatiaľ čo taxonómia EÚ je klasifikačný systém vytvorený predovšetkým na vymedzenie činností, ktoré významne prispievajú k plneniu environmentálnych cieľov.

Kritériá zásady „výrazne nenarušiť“

Na zabezpečenie toho, aby projekty významne nenarúšali environmentálne ciele EÚ, je z hľadiska taxonómie EÚ východiskovým bodom dodržiavanie príslušných právnych predpisov EÚ v oblasti životného prostredia. V prípade výstavby a prevádzkovania projektov sa ďalej vyžaduje dodržiavanie príslušných vnútroštátnych právnych predpisov v oblasti životného prostredia, ako aj potrebných environmentálnych povolení, a to vrátane tých, ktoré sú identifikované v kritériách zásady „výrazne nenarušiť“ stanovených v taxonómii EÚ. Z ustanovení nariadenia o Programe InvestEU a tohto usmernenia vyplýva, že pre každú operáciu financovania alebo investičnú operáciu je dodržiavanie právnych predpisov základným predpokladom na získanie podpory z Fondu InvestEU.

Ostatné prípadné platné kritériá zásady „výrazne nenarušiť“, ktoré sa netýkajú právnych predpisov v oblasti životného prostredia, by sa mali v čo najväčšej miere a s maximálnym úsilím využiť ako referenčné kritériá pri navrhovaní zmierňujúcich opatrení alebo identifikovaní projektov, ktoré nie sú zlučiteľné s dosahovaním cieľov v oblasti klímy, v prípadoch, ak sa v súlade s týmto usmernením vyžaduje overovanie (priameho aj nepriameho financovania, ako sa podrobnejšie uvádza v kapitole 2 a kapitole 3).

V praxi by sa mali vykonať tieto kroky:

1. Na základe preverovania v rámci Programu InvestEU implementujúci partner určí, či je v prípade určitého kritéria/rozmeru potrebné overovanie.

2. Skontroluje sa, či sa na činnosť vzťahuje taxonómia EÚ (16).

3. Skontroluje sa, či pre činnosť existujú kritériá zásady „výrazne nenarušiť“.

4. Kritériá zásady „výrazne nenarušiť“ sa s maximálnym úsilím využijú pri navrhovaní prípadných dodatočných zmierňujúcich opatrení.

Pri všetkých operáciách financovania a investičných operáciách v rámci Programu InvestEU (17), a to v prípade priameho aj nepriameho financovania, by sa mali pri zmierňovaní zmeny klímy dodržať nasledujúce štyri podmienky vychádzajúce z kritérií zásady „významne nenarušiť“, ako aj minimálne sociálne záruky s jasným cieľom neupravovať celkové kritériá oprávnenosti Programu InvestEU vymedzené v nariadení o Programe InvestEU a v investičných usmerneniach. Uvedené štyri podmienky sa stanovujú v týchto zarážkach:

— Pri projektoch týkajúcich sa týchto činností: anaeróbna digescia biologického odpadu; zachytávanie a využívanie skládkového plynu – zariadenie by malo zaviesť plán monitorovania pre prípad úniku metánu.

— Pri projektoch týkajúcich sa prepravy CO2 a trvalého podzemného geologického ukladania CO2 – podrobný plán monitorovania v súlade s ustanoveniami smernice 2009/31/ES (18) o CCS a smernice (EÚ) 2018/410 (19) o systéme EU ETS.

— Pri projektoch týkajúcich sa týchto činností: nákladná železničná doprava; vnútrozemská nákladná vodná doprava; dodatočná modernizácia vnútrozemskej vodnej osobnej a nákladnej dopravy; námorná a pobrežná nákladná vodná doprava; cestná nákladná doprava – nemala by sa priznať žiadna podpora z Fondu InvestEU na financovanie plavidiel, vozidiel alebo železničných koľajových vozidiel vyhradených osobitne (20) na prepravu fosílnych palív (ako sú železničné koľajové vozidlá využívané pri ťažbe uhlia alebo ropné tankery).

— Dodržanie minimálnych sociálnych záruk stanovených v článku 18 nariadenia o taxonómii (21). Uvedenými minimálnymi zárukami nie je dotknuté prípadné uplatňovanie prísnejších požiadaviek na udržateľnosť týkajúcich sa bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci a sociálnej oblasti, ktoré sú stanovené v práve Únie. Implementujúci partneri/finanční sprostredkovatelia by mali predkladateľa projektu/konečného prijímateľa požiadať najmä o potvrdenie toho, že v súvislosti so svojimi operáciami (22): 1. predkladateľ projektu/konečný prijímateľ má zavedené účinné opatrenia primerané povahe a rozsahu operácie, ako aj jej potenciálnym environmentálnym a sociálnym rizikám a vplyvom s cieľom zabezpečiť: a) dodržiavanie sociálnych práv, čiže zabraňovanie porušovaniu sociálnych práv stanovených v právnych predpisoch EÚ, a riešenie všetkých nepriaznivých rizík a vplyvov v oblasti ľudských práv spôsobených jeho operáciou; b) zmysluplné zapojenie zainteresovaných strán (23) vrátane primeraného mechanizmu na registráciu a riešenie sťažností, ako sa uplatňuje a vyžaduje podľa príslušných právnych predpisov; 2. jeho projektoví pracovníci (24): a) nie sú vystavení nútenej či otrockej ani detskej práci; b) požívajú rovnaké zaobchádzanie a rovnaké príležitosti (rovnaké odmeňovanie žien a mužov za prácu rovnakej hodnoty); c) nie sú diskriminovaní z dôvodu rasy, farby pleti, pohlavia, náboženstva, politických názorov, štátnej príslušnosti alebo sociálneho pôvodu; d) majú zaručenú slobodu združovania (slobodu zakladať odbory a byť ich členmi) a právo organizovať sa (právo organizovať štrajky) a e) majú právo na kolektívne vyjednávanie.

1.5. Hodnotenie v polovici trvania a preskúmanie tohto usmernenia

Podľa článku 29 nariadenia o Programe InvestEU musí Komisia do 30. septembra 2024 predložiť Európskemu parlamentu a Rade nezávislú priebežnú hodnotiacu správu o Programe InvestEU. Hodnotenie sa musí týkať aj uplatňovania overovania udržateľnosti. Na základe výsledkov tohto hodnotenia a pri zohľadnení vývoja na finančnom trhu, ako aj nadobudnutia účinnosti taxonómie EÚ (25) a aktualizovanej smernice o zverejňovaní nefinančných informácií (NFRD) (26) sa môžu požiadavky uvedené v tomto usmernení (na priame aj nepriame financovanie) časom upraviť.

Preto sa implementujúcim partnerom aj finančným sprostredkovateľom dôrazne odporúča zohľadniť tento pravdepodobný vývoj, keďže môže mať vplyv na budúce operácie.

2. OVEROVANIE UDRŽATEĽNOSTI PRI PRIAMYCH OPERÁCIÁCH FINANCOVANIA

2.1. Všeobecné zásady a celkový prístup k overovaniu

V tejto kapitole sa implementujúcim partnerom poskytujú metodiky a nástroje potrebné na vykonanie preverovania v rámci Programu InvestEU a overovania navrhovaných priamych operácií financovania a investičných operácií z hľadiska troch rozmerov udržateľnosti, ako sa to vyžaduje v článku 8 ods. 5 nariadenia o Programe InvestEU (27). V článku 8 ods. 6 sa uvádzajú ďalšie podrobnosti týkajúce sa cieľa usmernenia, ktoré musia umožňovať:

a) pokiaľ ide o adaptáciu, zabezpečenie odolnosti voči prípadným nepriaznivým vplyvom zmeny klímy prostredníctvom posudzovania zraniteľnosti voči zmene klímy a posudzovania rizík, a to aj prostredníctvom relevantných adaptačných opatrení, a pokiaľ ide o zmierňovanie, začlenenie nákladov vyplývajúcich z emisií skleníkových plynov a pozitívnych účinkov opatrení zmierňovania zmeny klímy do analýzy nákladov a prínosov;

b) zohľadnenie celkového vplyvu projektov z hľadiska hlavných zložiek prírodného kapitálu, a to vzduchu, vody, zeme a biodiverzity;

c) ohodnotenie vplyvu projektov na spoločnosť, a to aj na rodovú rovnosť, sociálne začleňovanie určitých oblastí alebo skupín obyvateľstva a hospodársky rozvoj oblastí a odvetví ovplyvnených náročnými štrukturálnymi otázkami, ako je napríklad potreba dekarbonizácie hospodárstva;

d) identifikovanie projektov, ktoré nie sú zlučiteľné s dosiahnutím cieľov v oblasti klímy;

e) poskytnutie usmernenia na účely preverovania uvedeného v odseku 5 implementujúcim partnerom.

Na obrázku 1 sa vizualizuje navrhovaný prístup k overovaniu udržateľnosti priamych operácií financovania a investičných operácií v rámci Programu InvestEU. Obsahuje tieto kroky:

— Hodnotenie súladu s právnymi predpismi EÚ a vnútroštátnymi právnymi predpismi. Toto hodnotenie je základným predpokladom všetkých operácií, ktoré sa majú financovať. Bude obsahovať hodnotenie súladu so zákonnými požiadavkami v rámci troch rozmerov udržateľnosti (klíma, životné prostredie, sociálna oblasť) a môže sa vykonávať počas celého procesu overovania súbežne s procesom náležitej starostlivosti, ak je to potrebné, pričom všeobecným pravidlom by malo byť, že by sa malo dokončiť pred podaním žiadosti o záruku EÚ. Ak to nie je možné, v právnej dokumentácii by sa mali stanoviť primerané podmienky na dosiahnutie plného súladu projektu s platnými právnymi predpismi.

— Preverovanie v rámci Programu InvestEU s cieľom identifikovať potenciálne riziká a vplyvy navrhovaných operácií na dané tri rozmery.

— Ďalšie posudzovanie a overovanie príslušných rizikových zložiek v rámci jednotlivých rozmerov na základe identifikovaných potenciálnych rizík a vplyvov vrátane identifikácie zmierňujúcich opatrení a posúdenia súladu s cieľmi v oblasti klímy (28).

— Záver vyplývajúci z overovania udržateľnosti a predloženie správy investičnému výboru Fondu InvestEU, ktorá bude slúžiť ako poklad pri rozhodovaní o žiadosti o záruku EÚ.

Obrázok 1

Prehľad prístupu k overovaniu udržateľnosti

Všetky operácie podporené z Fondu InvestEU musia byť bez ohľadu na svoj rozsah v súlade s platnými právnymi predpismi EÚ a vnútroštátnymi právnymi predpismi. Preto sa bude pri všetkých operáciách vyžadovať hodnotenie a potvrdenie dodržiavania právnych predpisov.

Ako už bolo uvedené v predchádzajúcej kapitole, uplatňujú sa prahové hodnoty vychádzajúce z rozsahu celkovej investičnej operácie, a ak operácia tieto prahové hodnoty nedosahuje, nevyžaduje sa žiadne ďalšie preverovanie ani overovanie. Výnimkou z tohto pravidla sú projekty, v prípade ktorých sa podľa smernice o posudzovaní vplyvov na životné prostredie vyžaduje posúdenie vplyvov na životné prostredie (projekty v prílohe I alebo projekty v prílohe II podliehajúce preverovaniu), pri ktorých sa bude bez ohľadu na celkové náklady na projekt vyžadovať overovanie vplyvov identifikovaných v správe o posúdení vplyvov na životné prostredie (29) z hľadiska environmentálneho, sociálneho a klimatického rozmeru, z ktorého sa bude následne vychádzať. Takýto prístup je v súlade s požiadavkami nariadenia o Programe InvestEU.

V prípade projektov nedosahujúcich prahovú hodnotu sa však implementujúci partneri a predkladatelia projektov dôrazne vyzývajú, aby pri každej konkrétnej investičnej operácii individuálne posúdili, či: i) predstavuje významné potenciálne riziká v rámci jedného alebo viacerých rozmerov udržateľnosti a ii) bolo by vhodné, aby prešla aspoň fázou preverovania opísanou v nasledujúcich oddieloch.

S cieľom podporiť využívanie pozitívneho programu sa implementujúcim partnerom v spolupráci s predkladateľmi projektov/konečnými prijímateľmi dôrazne odporúča zvážiť možnosť zvýšenia pozitívnych vplyvov projektov, ktoré financujú, a tým zvýšiť ich celkovú výkonnosť v oblasti udržateľnosti. Na pomoc pri identifikovaní príležitostí na zvýšenie pozitívnych vplyvov boli v tejto súvislosti vypracované kontrolné zoznamy (pozri prílohu 3), ktorých využívanie je dobrovoľné.

Napokon sa v tomto usmernení odporúča vykonať integrované posúdenie troch rozmerov tak, aby sa zvýšená pozornosť venovala prepojeniam a synergiám v rámci týchto rozmerov (30).

Projekty infraštruktúry si vyžadujú relatívne dlhý čas, kým prejdú všetkými právnymi postupmi na získanie povolení a oprávnení. Pri projektoch, v prípade ktorých z overovania vyplynula potreba dodatočných opatrení a ktoré už získali všetky príslušné oprávnenia a povolenia, možno v niektorých prípadoch odporučiť a vykonať iba obmedzené dodatočné opatrenia (napríklad opatrenia, ktoré mohli byť vykonané v skorších fázach cyklu vývoja projektu, už vykonať nemožno). Implementujúci partner a navrhovatelia projektov budú teda môcť navrhnúť iba také dodatočné opatrenia, ktoré možno reálne uskutočniť v prípade projektov v takejto pokročilej fáze vývoja. Tieto situácie by sa mali osobitne zdôrazniť a riadne vysvetliť v dokumentácii, ktorá sa predkladá investičnému výboru (najmä, ak boli odporúčané a vykonané akékoľvek dodatočné opatrenia).

S cieľom zabrániť nedorozumeniam v súvislosti s terminológiou použitou v celkovom kontexte Programu InvestEU (napr. v investičných usmerneniach) navrhujeme používať v tejto kapitole termín projekt podľa vymedzenia v kapitole 1.1, ak sa používa na označenie príslušných operácií, na ktoré sa bude vzťahovať preverovanie v rámci Programu InvestEU a overovanie (podľa situácie) (31).

2.2. Klimatický rozmer

2.2.1. Úvod

Tento oddiel sa týka metodiky, ktorú je potrebné uplatňovať pri vykonávaní overovania udržateľnosti v súvislosti s klimatickým rozmerom v kontexte priameho financovania z Fondu InvestEU.

Ako sa vyžaduje v článku 8 ods. 6 nariadenia o Programe InvestEU, táto metodika sa zameriava na poskytnutie zásad a nástrojov implementujúcim partnerom s cieľom: a) pokiaľ ide o adaptáciu, zabezpečiť odolnosť voči prípadným nepriaznivým vplyvom zmeny klímy posudzovaním zraniteľnosti voči zmene klímy a posudzovaním rizík a vykonaním primeraných relevantných adaptačných opatrení, a b) pokiaľ ide o zmierňovanie, posúdiť zlučiteľnosť s ambíciami a záväzkami EÚ v oblasti klímy, začleniť náklady vyplývajúce z emisií skleníkových plynov v súvislosti s navrhovanými projektmi, ako aj pozitívne účinky opatrení zmierňovania zmeny klímy do analýzy možností, ekonomického hodnotenia a/alebo analýzy nákladov a prínosov.

Metodika uvedená v tomto usmernení je do veľkej miery odzrkadlením metodiky, ktorá je podrobne opísaná v oznámení Komisie o technickom usmernení k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027 (ďalej len „usmernenie k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027“) (32). Metodika uvedená v tomto dokumente preto čerpá z medzinárodne uznávaných metodík v oblasti posudzovania zraniteľnosti a posudzovania rizík dôsledkov zmeny klímy, ako aj posudzovania a zmierňovania emisií skleníkových plynov.

Táto metodika sa zameriava na identifikovanie: i) povahy a rozsahu, v akom môžu zmena klímy a jej vplyvy poškodiť daný projekt, s cieľom rozhodnúť o primeraných adaptačných opatreniach a ii) spôsobu, akým môže projekt prispieť k dosahovaniu celkových cieľov v oblasti znižovania objemu skleníkových plynov, a to aj vtedy, ak je projekt súčasťou koherentného rámca plánovania (napr. súčasťou integrovaného plánu rozvoja miest) a súvisiaceho investičného programu. Hoci bola metodika vypracovaná pre projekty v oblasti infraštruktúry, odporúčané prístupy a nástroje by sa mohli využiť aj nad rámec toho, čo možno striktne považovať za infraštruktúru, a to na identifikovanie rizík dôsledkov zmeny klímy, ktorým je projekt vystavený, alebo na posúdenie emisií skleníkových plynov v súvislosti s projektom, pokiaľ ide o ciele EÚ v oblasti klímy.

Ako sa opisuje v usmernení k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027, v prípade adaptácie na zmenu klímy je okrem prístupov a metodických rámcov, z ktorých sa čerpá v usmernení, naďalej možné na posudzovanie rizík dôsledkov zmeny klímy v rámci projektov využiť aj iné novšie a medzinárodne uznávané prístupy a/alebo metodické rámce (napr. piatu hodnotiacu správu IPCC, AR5) (33), keďže možno predpokladať, že používateľ pomocou nich dospeje k rovnocenným záverom.

V prípade zmierňovania zmeny klímy sa pri posudzovaní emisií skleníkových plynov vychádza najmä z metodiky EIB pre uhlíkovú stopu (34), ako sa to odporúča v usmernení k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027. Alternatívne je možné využiť medzinárodne schválené a vydané metodiky pre uhlíkovú stopu. Uplatňovať možno aj interné metodiky implementujúcich partnerov, ak sú v súlade s rámcom medzinárodných finančných inštitúcií pre harmonizovaný prístup k účtovaniu emisií skleníkových plynov (35).

Každá použitá metodika by mala byť otvorene uvedená. Vo všetkých prípadoch je potrebné oznámiť absolútne (hrubé) a relatívne (čisté) emisie súvisiace s projektmi. Rozsah podávania správ o projekte (t. j. či sa správa podáva za celý projekt alebo len jeho časť), ako aj výber základného scenára na výpočet relatívnych emisií skleníkových plynov by mali byť transparentné.

V Parížskej dohode (36) sa stanovuje medzinárodne schválený cieľ obmedzenia zvýšenia globálnej priemernej teploty a celosvetový cieľ v oblasti rozvoja odolného voči zmene klímy alebo v oblasti adaptácie na zmenu klímy. Prístup prezentovaný v celej tejto kapitole je zameraný na podporu rozvoja investičných operácií, ktoré sú v súlade s cieľmi Parížskej dohody a po prijatí klimatického predpisu EÚ aj s jeho cieľmi.

2.2.2. Všeobecný prístup k overovaniu udržateľnosti z hľadiska klímy

Overenie zohľadnenia problematiky zmeny klímy je vhodnou skratkou na označenie procesu, v rámci ktorého sa do rozvoja existujúcich aktív a/alebo plánovaných investičných operácií začleňujú aspekty adaptácie na zmenu klímy a aspekty zmierňovania zmeny klímy. Na obrázku 2 sú znázornené hlavné kroky overenia zohľadnenia problematiky zmeny klímy.

Obrázok 2

Prehľad procesu overenia zohľadnenia problematiky zmeny klímy

Zdroj: Usmernenie k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027.

V schéme sú znázornené dva piliere overenia zohľadnenia problematiky zmeny klímy. Pilier napravo je zameraný na odolnosť voči zmene klímy a adaptáciu na zmenu klímy. Pilier naľavo je zameraný na klimatickú neutralitu a zmierňovanie zmeny klímy.

Každý pilier analýzy je rozdelený na dve fázy. Prvá fáza zahŕňa krok preverovania, v ktorom sa má na jednej strane identifikovať významnosť potenciálnych rizík dôsledkov zmeny klímy pre posudzovanú investíciu (na účely adaptácie) a na strane druhej sa má posúdiť zlučiteľnosť so záväzkami EÚ v oblasti klímy a majú sa kvantifikovať príslušné emisie skleníkových plynov (na účely zmierňovania). Od výsledku fázy preverovania závisí, či bude potrebná druhá fáza spočívajúca v ďalšom podrobnom posúdení.

V Programe InvestEU sa overenie zohľadnenia problematiky zmeny klímy v prípade priamych investícií zameriava na jednotlivé projekty, ktoré sú v rôznych fázach vývoja a do ktorých sú zapojené rôzne typy zainteresovaných strán (verejné alebo súkromné). Vzhľadom na to je začleňovanie klimatických aspektov do prípravy investície kontinuálnym procesom, ktorý je potrebné vždy, keď je to množné, zvažovať od samého začiatku a potom aj vo všetkých fázach cyklu projektu (37) a pri súvisiacich procesoch a analýzach.

V usmernení k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027 sa poskytuje viac informácií o procese overenia zohľadnenia problematiky zmeny klímy v rôznych krokoch cyklu projektu (38).

2.2.3. Dodržiavanie právnych predpisov

V súlade s odôvodneniami 8, 9 a 10 nariadenia o Programe InvestEU by mali projekty financované z Fondu InvestEU prispievať k dosahovaniu ambícií a záväzkov EÚ v oblasti klímy, ako aj cieľa EÚ v oblasti klimatickej neutrality do roku 2050 a nových cieľov Únie v oblasti klímy do roku 2030. Okrem toho sa v článku 8 ods. 5 stanovuje, že projekty, ktoré nie sú zlučiteľné s cieľmi v oblasti klímy, nie sú oprávnené na podporu podľa nariadenia o programe InvestEU.

Aspekty zmeny klímy tvoria aj významnú zložku posudzovania vplyvov projektu na životné prostredie (pozri nasledujúcu kapitolu 2.3 o overovaní zohľadnenia problematiky životného prostredia). Týka sa to oboch pilierov overovania zohľadnenia problematiky zmeny klímy, t. j. zmierňovania zmeny klímy a adaptácie na zmenu klímy.

V prípade podsúboru investičných operácií, pri ktorých sa vyžaduje posúdenie vplyvov na životné prostredie (projekty v prílohe I alebo projekty v prílohe II podliehajúce preverovaniu) vykonávané v súlade s požiadavkami smernice o posudzovaní vplyvov na životné prostredie v znení zmien, sa do správy o posúdení vplyvov na životné prostredie začlení aj výsledok overenia zohľadnenia problematiky zmeny klímy. Posudzovanie vplyvov na životné prostredie a ďalšie environmentálne posudzovania by sa mali zvyčajne plánovať a začleňovať do životného cyklu projektu po riadnom zvážení procesu overenia zohľadnenia problematiky zmeny klímy.

Po vykonaní kontroly dodržiavania požiadaviek uvedených v právnych predpisoch a v závislosti od celkových projektových investičných nákladov postúpi projekt na krok preverovania.

V prípade operácií nedosahujúcich prahovú hodnotu 10 miliónov EUR, pri ktorých sa nevyžaduje posudzovanie vplyvov na životné prostredie (projekty v prílohe II vyňaté z preverovania alebo projekty, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti smernice o posudzovaní vplyvov na životné prostredie), sa nevyžaduje žiadne overenie zohľadnenia problematiky zmeny klímy. S cieľom podporiť pozitívny prístup k riešeniu aspektov zmeny klímy a zvyšovať informovanosť o rizikách dôsledkov zmeny klímy (a súvisiacich vplyvoch) navrhovanej investície sa však predkladatelia projektov a implementujúci partneri dôrazne vyzývajú, aby:

— zvážili vykonanie kroku preverovania odolnosti voči zmene klímy, ktorý je opísaný v nasledujúcich oddieloch, a na jeho základe identifikovali potenciálne riziká súvisiace s klímou pre navrhovaný projekt (a súvisiace aktíva). V prípade potreby by mali naplánovať aj primerané adaptačné opatrenia, ktoré sa majú začleniť do projektu,

— v súvislosti s posudzovaním uhlíkovej stopy by mohli implementujúci partneri a predkladatelia projektov vykonať posúdenie aj v prípade investičných projektov nedosahujúcich prahovú hodnotu 10 miliónov EUR, a to najmä ak: a) existujú pochybnosti o tom, či by navrhovaná investícia mohla mať za následok zvýšenie/zníženie emisií nad prahové hodnoty uvedené v oddiele 2.2.5.1, a b) ak je navrhovaný projekt súčasťou rozsiahlejšieho investičného programu, v rámci ktorého sa vykonalo celkové posúdenie emisií skleníkových plynov (39).

V prípade operácií prekračujúcich prahovú hodnotu 10 miliónov EUR bez ohľadu na to, či sa v ich prípade vyžaduje posúdenie vplyvov na životné prostredie, musí posudzovanie pokračovať procesom preverovania v rámci Programu InvestEU a prípadne procesom overovania v súlade s usmerneniami k odolnosti voči zmene klímy a klimatickej neutralite, ako sa to opisuje v nasledujúcich oddieloch.

2.2.4. Odolnosť voči zmene klímy

2.2.4.1. Preverenie odolnosti voči zmene klímy – adaptácia na zmenu klímy

Ako sa odporúča v usmernení k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027, krok preverovania odolnosti voči zmene klímy je prvým krokom procesu overovania a je zameraný na identifikovanie a posúdenie súčasných a budúcich potenciálnych rizík súvisiacich so zmenou klímy pre projekty navrhnuté na prijatie podpory z Fondu InvestEU.

Posudzovanie v rámci preverovania sa skladá z týchto troch krokov:

Cieľom posudzovania zraniteľnosti (40) je identifikovať závažné klimatické nebezpečenstvá (41) daného špecifického typu projektu v plánovanej lokalite.

Zraniteľnosť projektu sa určuje na základe kombinácie dvoch aspektov: i) miery citlivosti zložiek projektu na klimatické nebezpečenstvá vo všeobecnosti (citlivosť) a ii) pravdepodobnosti výskytu týchto nebezpečenstiev v lokalite realizácie projektu v súčasnosti a budúcnosti (expozícia). Tieto dva aspekty možno podrobne posúdiť osobitne (ako sa opisuje ďalej) alebo spoločne.

Cieľom analýzy citlivosti je identifikovať, ktoré klimatické nebezpečenstvá sú relevantné pre špecifický typ investície, a to bez ohľadu na lokalitu. V rámci analýzy citlivosti by sa k projektu malo pristupovať komplexne, pričom by sa mali posúdiť jeho jednotlivé zložky, ako aj fungovanie projektov v širšej sieti alebo systéme.

Ku každej téme alebo klimatickému nebezpečenstvu by sa mal priradiť vysoký, stredný alebo nízky stupeň citlivosti.

— Vysoký stupeň citlivosti: klimatické nebezpečenstvo môže mať významný vplyv na aktíva a procesy, vstupy, výstupy a dopravné spojenia.

— Stredný stupeň citlivosti: klimatické nebezpečenstvo môže mať mierny vplyv na aktíva a procesy, vstupy, výstupy a dopravné spojenia.

— Nízky stupeň citlivosti: klimatické nebezpečenstvo nemá žiadny (alebo má nevýznamný) vplyv.

Obrázok 3

Analýza citlivosti na klimatické nebezpečenstvá

Zdroj: Usmernenie k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027.

Cieľom analýzy expozície je identifikovať, ktoré nebezpečenstvá sú relevantné pre plánovanú lokalitu realizácie projektu, a to bez ohľadu na typ projektu. Analýzu expozície možno rozdeliť na dve časti: i) na expozíciu voči súčasnej klíme a ii) na expozíciu voči očakávanej budúcej klíme. Na posúdenie súčasnej a minulej klimatickej expozície by sa mali použiť dostupné historické a aktuálne údaje o príslušnej lokalite. Na pochopenie možných zmien úrovne expozície v budúcnosti sa môžu využiť prognózy klimatického modelu (42). Osobitná pozornosť by sa mala venovať zmenám frekvencie a intenzity extrémnych poveternostných javov.

Ku každému klimatickému nebezpečenstvu v rámci súčasných aj budúcich expozícií by sa malo priradiť hodnotenie (t. j. vysoký, stredný alebo nízky stupeň expozície).

Obrázok 4

Analýza expozície

Zdroj: Usmernenie k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027.

V analýze zraniteľnosti sa na základe kombinácie výsledkov analýzy citlivosti a analýzy expozície identifikujú najrelevantnejšie nebezpečenstvá pre navrhovanú investíciu (možno ich považovať za zraniteľnosti stredného alebo vysokého stupňa).

Obrázok 5

Analýza zraniteľnosti

Zdroj: Usmernenie k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027.

Ak boli priradené nízke stupne citlivosti aj expozície alebo ak z kombinovaného posudzovania zraniteľnosti vyplynulo, že všetky zraniteľnosti sa opodstatnene považujú za nízke alebo nevýznamné, nemusí byť potrebné žiadne ďalšie posúdenie rizík (dôsledkov zmeny klímy). V takýchto prípadoch by sa proces overovania v rámci Programu InvestEU tu mohol skončiť, pričom výsledky vykonanej analýzy sa musia oznámiť spolu s potrebnými podrobnosťami a odôvodneniami.

Ak sa priradil stredný a/alebo vysoký stupeň citlivosti a/alebo expozície (alebo celkovej zraniteľnosti v prípade spoločného posudzovania), projekt musí prejsť posúdením rizík dôsledkov zmeny klímy podľa metodiky opísanej v nasledujúcom oddiele.

V každom prípade musí konečné rozhodnutie o pristúpení k podrobnému posúdeniu rizík na základe identifikovaných zraniteľností vychádzať z odôvodneného posúdenia konkrétnej situácie, v akej sa nachádza navrhovaná investícia, ktoré vypracoval implementujúci partner (toto posúdenie sa vykoná s podporou predkladateľa projektu a/alebo tímu vykonávajúceho posúdenie z hľadiska klímy) (43) (44).

Podrobnejšie metodické usmernenie k fáze preverovania nájdu implementujúci partneri a predkladatelia projektov v usmernení k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027.

2.2.4.2. Posudzovanie rizík dôsledkov zmeny klímy a adaptácia na zmenu klímy

Pri projektoch, v prípade ktorých z posúdenia zraniteľnosti vyplynul stredný až vysoký stupeň potenciálneho rizika dôsledkov zmeny klímy, by sa malo vykonať podrobné posúdenie rizík dôsledkov zmeny klímy.

Posudzovanie rizík dôsledkov zmeny klímy predstavuje štruktúrovanú metódu analýzy príslušných klimatických nebezpečenstiev a ich súvisiacich vplyvov, na základe ktorej sa získajú informácie potrebné na prijatie rozhodnutia o navrhovanej investícii. Všetky potenciálne významné riziká vyplývajúce pre projekt zo zmeny klímy by sa mali riadiť a znížiť na prijateľnú úroveň príslušnými a primeranými adaptačnými opatreniami, ktoré by mali byť súčasťou projektu.

Tento proces možno uskutočniť prostredníctvom:

— posúdenia pravdepodobnosti a závažnosti vplyvov súvisiacich s nebezpečenstvami identifikovanými v posúdení zraniteľnosti, ktoré sa vykonalo vo fáze preverovania,

— posúdenia významnosti identifikovaných potenciálnych rizík pre konkrétnu investičnú operáciu,

— identifikovania adaptačných opatrení na riešenie potenciálne významných rizík dôsledkov zmeny klímy.

Pravdepodobnosť alebo možnosť výskytu vypovedá o tom, aká je pravdepodobnosť výskytu identifikovaných klimatických nebezpečenstiev za dané obdobie, napríklad počas trvania projektu. Možno ju zhrnúť do kvalitatívneho alebo kvantitatívneho odhadu jednotlivých príslušných klimatických nebezpečenstiev. Treba uviesť, že pravdepodobnosť sa môže počas trvania projektu významne zmeniť.

Vplyv (označovaný aj ako závažnosť alebo rozsah) vypovedá o tom, čo by sa stalo v prípade výskytu identifikovaného klimatického nebezpečenstva a aké dôsledky by to malo na investíciu. Vplyv jednotlivých nebezpečenstiev by sa mal posudzovať na stupnici vplyvu. Okrem iného sa budú pri tomto posúdení zvyčajne zvažovať: i) hmotný majetok a operácie; ii) zdravie a bezpečnosť; iii) vplyvy na životné prostredie; iv) sociálne vplyvy; v) finančné dôsledky a vi) riziko poškodenia dobrého mena. Posudzovanie sa musí týkať adaptívnej kapacity projektu a systému, v ktorom je prevádzkovaný, napríklad toho, ako dobre sa projekt dokáže vyrovnať s vplyvom a do akej miery dokáže tolerovať riziko. Takisto je potrebné zvážiť, do akej miery je tento investičný projekt významný pre širšiu sieť alebo systém (t. j. kritickosť) a či môže mať za následok dodatočné širšie vplyvy a kaskádové účinky.

Úroveň významnosti každého potenciálneho rizika možno určiť na základe kombinácie dvoch faktorov – pravdepodobnosti a vplyvu. Riziká možno zmapovať v matici rizík s cieľom identifikovať najvýznamnejšie potenciálne riziká a riziká, pri ktorých je v budúcnosti potrebný zásah prostredníctvom adaptačných opatrení.

Obrázok 6

Prehľad posudzovania rizík

Zdroj: Usmernenie k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027.

O tom, čo predstavuje prijateľnú úroveň rizika alebo ktoré riziko je významné, rozhoduje predkladateľ projektu a tím odborníkov vykonávajúcich posúdenie na základe konkrétnych okolností projektu. V každom prípade by sa však toto posúdenie vždy malo zrozumiteľne a logicky opísať a koherentne začleniť do celkového posúdenia rizík projektu. Tieto informácie sú veľmi dôležité aj pre implementujúceho partnera, keďže naplnenie rizík bude mať závažný vplyv na navrhovanú investíciu a mohlo by mať za následok zlyhanie podporenej operácie.

Ak sa v posúdení rizík dospeje k záveru, že pre projekt vyplývajú zo zmeny klímy potenciálne významné riziká, tieto riziká sa musia riadiť a znížiť na prijateľnú úroveň (45).

Obrázok 7

Prehľad identifikácie, hodnotenia a plánovania/začlenenia príslušných možností adaptácie

Zdroj: Usmernenie k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027.

V prípade každého identifikovaného významného rizika sa musia zvážiť a posúdiť príslušné adaptačné opatrenia. Adaptácia bude často zahŕňať prijatie kombinácie štrukturálnych opatrení (napr. zmeny návrhu alebo špecifikácie hmotného majetku a infraštruktúry, prípadne prijatie alternatívnych či vylepšených riešení) a neštrukturálnych opatrení (napr. územné plánovanie, rozšírené programy monitorovania alebo reakcie na núdzové situácie, odborná príprava zamestnancov a výmena poznatkov, vypracovanie strategických posúdení rizík dôsledkov zmeny klímy a finančné riešenia, ako napríklad poistenie).

S cieľom nájsť správne opatrenie alebo kombináciu opatrení by sa mali posúdiť rôzne možnosti adaptácie, alebo by sa dokonca malo zvážiť odloženie realizácie (flexibilné/adaptívne opatrenia), čím je možné znížiť riziko na prijateľnú úroveň. Uprednostňované opatrenia by sa potom mali začleniť do návrhu projektu a/alebo jeho prevádzkovania s cieľom posilniť jeho odolnosť voči zmene klímy (46).

A napokon sa ako osvedčený postup riadenia predkladateľovi projektu odporúča priebežné monitorovanie počas prevádzkovej životnosti investície s cieľom: i) skontrolovať presnosť posúdenia a využiť to ako podklad pri budúcich posúdeniach a projektoch a ii) identifikovať pravdepodobnosť dosiahnutia špecifických hraničných bodov alebo prahových hodnôt poukazujúcich na potrebu dodatočných adaptačných opatrení.

2.2.5. Klimatická neutralita a zmiernenie (47) zmeny klímy

2.2.5.1. Preverovanie na účely zmiernenia zmeny klímy

Zmiernenie zmeny klímy znamená úsilie o zníženie emisií skleníkových plynov alebo zvýšenie sekvestrácie skleníkových plynov. Toto úsilie sa riadi cieľmi EÚ v oblasti zníženia emisií na roky 2030 a 2050. Plnenie cieľov EÚ a na globálnej úrovni cieľov Parížskej dohody si vyžaduje významný posun našich hospodárstiev smerom od vysokouhlíkových činností k zavádzaniu nízkouhlíkových riešení a riešení s nulovou bilanciou uhlíka, akými sú energia z obnoviteľných zdrojov a sekvestrácia CO2, v kombinácii s významným pokrokom v oblasti energetickej efektívnosti a efektívnosti využívania zdrojov. V zásade prvoradosti energetickej efektívnosti sa zdôrazňuje potreba prioritizovať pri prijímaní investičných rozhodnutí alternatívne nákladovo a energeticky efektívne opatrenia, a to najmä nákladovo efektívne úspory konečného využitia energie atď. (48) Kvantifikácia a peňažné vyjadrenie emisií skleníkových plynov môžu podporiť investičné rozhodnutia prijímané na základe tejto zásady.

Na účely overenia a posúdenia súladu navrhovaných projektov s cieľmi EÚ v oblasti klimatickej neutrality môžu implementujúci partneri a predkladatelia projektov v súvislosti so zmierňovaním zmeny klímy v čo najväčšej miere uplatňovať kritériá zásady „výrazne nenarušiť“ uvedené v nariadení o taxonómii EÚ. Alternatívne môžu implementujúci partneri a predkladatelia projektov odkazovať na nízkouhlíkové kritériá EIB zosúladené s Parížskou dohodou, ktoré boli zverejnené v pláne EIB pre klimatickú banku, alebo môžu využiť inú medzinárodne uznávanú a uverejnenú metodiku posudzovania nízkouhlíkových cieľov zosúladených s Parížskou dohodou.

Okrem toho budú mnohé projekty podporené z Fondu InvestEU v období 2021 – 2027 zahŕňať aktíva s trvaním presahujúcim rok 2050. Preto je potrebná odborná analýza, ktorou sa overí, či je projekt zlučiteľný napríklad s prevádzkou, údržbou a ukončením v celkovom kontexte nulovej bilancie emisií skleníkových plynov a klimatickej neutrality. Včasná a neustála pozornosť venovaná emisiám skleníkových plynov v rôznych fázach vývoja projektov prispeje k zmierňovaniu zmeny klímy. Veľký výber možností, a to najmä vo fázach plánovania a návrhu, môže mať vplyv na celkové emisie skleníkových plynov projektu počas celého jeho trvania od fázy výstavby a prevádzkovania až po ukončenie.

V tejto súvislosti sa preverovanie operácie Programu InvestEU v súvislosti s emisiami skleníkových plynov zameriava na identifikovanie toho, či sa musí v prípade navrhovaného projektu vykonať posudzovanie uhlíkovej stopy. Je to dôležité na určenie toho, či je v tejto súvislosti potrebné podrobnejšie posúdenie a začlenenie peňažných hodnôt takýchto externalít do ekonomického hodnotenia investície.

Hoci emisie CO2 by sa mali odhadovať pri všetkých projektoch, v tabuľke 1 nižšie sa uvádzajú údaje o kategóriách projektov, pri ktorých sa očakáva, že emisie s najväčšou pravdepodobnosťou budú, resp. nebudú významné, na základe čoho sa vykonáva preverovanie v rámci Programu InvestEU.

V súlade s usmernením k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027 sa bude musieť vykonať posudzovanie uhlíkovej stopy pri tých projektoch financovaných z Fondu InvestEU, v prípade ktorých sú pravdepodobné:

— absolútne emisie vyššie ako 20 000 ton ekvivalentu CO2 ročne (kladné alebo záporné),

— relatívne emisie vyššie ako 20 000 ton ekvivalentu CO2 ročne (kladné alebo záporné).

V tejto súvislosti má kategorizácia projektov uvedená v tabuľke 1 len informatívny charakter.

Implementujúci partneri a predkladatelia projektov môžu určiť, či projekt pravdepodobne presiahne alebo nedosiahne uvedené prahové hodnoty, na základe kvantitatívneho posúdenia, odborných poznatkov vyplývajúcich z predchádzajúcich projektov alebo iných publikovaných zdrojov. V prípade neistoty treba uhlíkovú stopu vypočítať, aby bolo možné posúdiť, či projekt pravdepodobne presiahne alebo nedosiahne prahové hodnoty.

Tabuľka 1

Zoznam týkajúci sa preverovania v súvislosti s uhlíkovou stopou – orientačné príklady kategórií projektov

Preverovanie: Kategórie projektov Vo všeobecnosti platí, že v závislosti od rozsahu projektu sa posudzovanie uhlíkovej stopy NEBUDE pre tieto kategórie vyžadovať, ak sa v dôsledku projektu neočakávajú významné emisie CO2 alebo iných skleníkových plynov. — telekomunikačné služby — siete zásobovania pitnou vodou — kanalizačné siete pre dažďovú a odpadovú vodu — úprava priemyselných odpadových vôd a komunálnych odpadových vôd v malom rozsahu — výstavba nehnuteľností (49) — zariadenia na spracovanie mechanického/biologického odpadu — činnosti výskumu a vývoja — farmaceutické výrobky a biotechnológia — všetky ostatné kategórie projektov alebo rozsah projektu, v prípade ktorých je jednoznačné, že absolútne a/alebo relatívne emisie neprekračujú 20 000 ton ekvivalentu CO2 ročne (kladné alebo záporné), a možno to bez pochybností potvrdiť (50) Vo všeobecnosti platí, že posudzovanie uhlíkovej stopy sa BUDE vyžadovať. — skládky tuhého komunálneho odpadu — spaľovne komunálneho odpadu — veľké čistiarne odpadových vôd — spracovateľský priemysel — chemické továrne a rafinérie — ťažba a základné kovy — drevospracujúci priemysel — nákupy železničných koľajových vozidiel, plavidiel, dopravnej flotily — cestná a železničná infraštruktúra (51), mestská doprava — prístavy a logistické platformy — elektrické prenosové vedenia — obnoviteľné zdroje energie — výroba, spracovanie, skladovanie a preprava paliva — výroba cementu a vápna — výroba skla — teplárne a elektrárne — siete diaľkového vykurovania — zariadenia na skvapalňovanie a spätné splyňovanie zemného plynu — infraštruktúra na prepravu plynu — všetky ostatné kategórie projektov alebo rozsah projektu, v prípade ktorých môžu absolútne a/alebo relatívne emisie prekročiť 20 000 ton ekvivalentu CO2 ročne (kladné alebo záporné)

Zdroj: Usmernenie k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027.

Projekty s očakávanými úrovňami emisií presahujúcimi prahové hodnoty sa musia ďalej posudzovať v nasledujúcej fáze overovania zohľadnenia problematiky zmierňovania zmeny klímy (52).

2.2.5.2. Uhlíková stopa a peňažné vyjadrenie emisií skleníkových plynov

Ako už bolo uvedené, zmiernenie zmeny klímy spočíva v znižovaní emisií skleníkových plynov a obmedzovaní globálneho otepľovania. K tomu môžu prispieť projekty a iné typy investícií, a to napríklad prostredníctvom návrhu a výberu nízkouhlíkových alternatív.

V tomto usmernení sa v záujme podpory nízkouhlíkových aspektov a riešení uhlíková stopa nepoužíva len na odhad emisií skleníkových plynov investície pripravenej na realizáciu, ale na rovnako významnej úrovni aj na podporu zváženia a začlenenia nízkouhlíkových riešení vo fázach plánovania a navrhovania, a to aj vo fáze hodnotenia a výberu alternatívnych investičných možností (53). Preto sa odporúča od samého začiatku začleniť overenie zohľadnenia problematiky zmeny klímy do prípravy navrhovaných investícií a riadne zvážiť odhady emisií skleníkových plynov spojených s investíciou aj pri analýze možností, ako aj v ekonomickom hodnotení alebo analýze nákladov a prínosov.

V prípade projektov s potenciálom významných absolútnych a/alebo relatívnych emisií, ktorý vyplynul z preverovania v rámci Programu InvestEU, budú implementujúci partneri požiadaní o potvrdenie zlučiteľnosti navrhovaných projektov s cieľmi EÚ v oblasti klimatickej neutrality a o vykonanie kvantifikácie (v spolupráci s predkladateľom projektu) emisií skleníkových plynov projektu pomocou medzinárodne akceptovanej metodiky pre uhlíkovú stopu alebo o vyžiadanie tejto kvantifikácie od predkladateľa projektu (54).

Tieto emisie by sa potom mali peňažne vyjadriť a začleniť do ekonomického hodnotenia, ako aj do výberu nízkouhlíkových možností a oznámiť investičnému výboru v rámci procesu overovania udržateľnosti.

V usmernení k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027 sa ako hlavný odkaz na výpočet uhlíkovej stopy používa metodika EIB pre uhlíkovú stopu (55). Táto odporúčaná metodika zahŕňa štandardné prístupy k výpočtu emisií pre rôzne odvetvia, ako napríklad:

— úprava odpadových vôd a čistiarenských kalov,

— zariadenia na spracovanie odpadu a nakladanie s odpadom,

— skládka tuhého komunálneho odpadu,

— cestná doprava,

— železničná doprava,

— mestská doprava,

— renovácia budov,

— prístavy,

— letiská,

— lesníctvo.

Ako už bolo uvedené, možno použiť aj alternatívne medzinárodne schválené a zdokumentované metodiky pre uhlíkovú stopu, a to za predpokladu splnenia minimálnych požiadaviek uvedených v kapitole 2.2.1.

Podrobnejšie informácie o práci s metodikou pre uhlíkovú stopu nájdu implementujúci partneri v usmernení k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027.

Pri uhlíkovej stope sa vyskytujú rôzne formy neistoty vrátane neistoty týkajúcej sa identifikácie sekundárnych účinkov, základných scenárov a základných odhadov emisií. Odhady skleníkových plynov sú preto vo svojej podstate približné. Inherentné neistoty odhadov alebo výpočtov skleníkových plynov treba čo najviac zmierniť a pri metódach odhadov by sa malo zabrániť skresleniu.

V prípade existencie neistôt by údaje a predpoklady použité na kvantifikovanie emisií skleníkových plynov mali byť konzervatívne. Konzervatívne hodnoty a predpoklady sú také, v ktorých sa s väčšou pravdepodobnosťou preceňujú absolútne emisie a „kladné“ relatívne emisie (čisté zvýšenia) a podceňujú „záporné“ relatívne emisie (čisté zníženia).

Po kvantifikovaní by sa mali emisie skleníkových plynov peňažne vyjadriť a začleniť do ekonomického hodnotenia navrhovanej investičnej operácie. Toto peňažné vyjadrenie by sa malo uskutočniť na základe stanovených a medzinárodne uznávaných „tieňových nákladov na uhlík“. Použitie tieňových nákladov na uhlík na zmenu emisií vyplývajúcich z projektu má za následok peňažné vyjadrenie jeho uhlíkovej náročnosti a odmeňovanie projektov, ktoré vedú k znižovaniu emisií.

V tomto usmernení sa odporúča použiť tieňové náklady na uhlík, ktoré EIB nedávno stanovila ako najlepší dostupný dôkaz o tieňových nákladoch na dosahovanie teplotného cieľa podľa Parížskej dohody (t. j. cieľovej hodnoty 1,5 °C) (56). Toto odporúčanie je v súlade s usmernením k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027 a prispieva k zabezpečeniu porovnateľnosti údajov medzi rôznymi projektmi predloženými na schválenie investičnému výboru.

Tieňové náklady na uhlík za jednotlivé roky v období 2020 až 2050 sú uvedené v tabuľke 2.

Tabuľka 2

Tieňové náklady na uhlík pre emisie skleníkových plynov a ich zníženia v EUR/t ekvivalentu CO2, v cenách za rok 2016

Rok EUR/t ekvivalentu CO2 Rok EUR/t ekvivalentu CO2 Rok EUR/t ekvivalentu CO2 Rok EUR/t ekvivalentu CO2 2020 80 2030 250 2040 525 2050 800 2021 97 2031 278 2041 552 2022 114 2032 306 2042 579 2023 131 2033 334 2043 606 2024 148 2034 362 2044 633 2025 165 2035 390 2045 660 2026 182 2036 417 2046 688 2027 199 2037 444 2047 716 2028 216 2038 471 2048 744 2029 233 2039 498 2049 772

Zdroj: Usmernenie k overeniu zohľadnenia problematiky zmeny klímy v infraštruktúre v období 2021 – 2027.

Uvedené náklady na znižovanie uhlíka predstavujú minimálnu odporúčanú hodnotu, ktorá sa má použiť na peňažné vyjadrenie emisií skleníkových plynov. Povolené bude aj použitie vyšších nákladov na uhlík (57), napríklad vtedy, ak sa používajú v konkrétnom členskom štáte alebo ich používa dotknutý implementujúci partner. Okrem toho sa môžu tieňové náklady na uhlík upraviť, keď bude k dispozícii viac informácií.

Peňažné vyjadrenie vplyvov projektu na zmenu klímy je súčasťou komplexnejšieho ekonomického hodnotenia, ktoré zvyčajne vypracúvajú implementujúci partneri. Ďalšie informácie o tom, ako začleniť peňažne vyjadrené emisie skleníkových plynov do ekonomického hodnotenia, ktoré sa očakáva pri investíciách v rámci Fondu InvestEU, sú uvedené v kapitole 2.6.

2.2.6. Podávanie správ a monitorovanie

Výsledky overovania odolnosti voči zmene klímy by mal implementujúci partner oznámiť v dokumentácii o výsledku celkového overovania udržateľnosti, ktorá sa predkladá investičnému výboru, ako sa podrobnejšie opisuje v kapitole 4.2.2.

V prípade adaptácie na zmenu klímy by mala obsahovať zhrnutie výsledkov uskutočneného procesu spolu s jednoznačnými závermi o identifikovaných potenciálnych rizikách zmeny klímy pre investíciu, pričom by sa v nej mali opisovať:

— metodika použitá pri overovaní odolnosti voči zmene klímy so stručným uvedením zdrojov údajov a informácií použitých v posúdení,

— uskutočnené kroky a možné neistoty v rámci východiskových údajov a analýz,

— fáza vývoja projektu, v ktorej sa uskutočnilo posúdenie zraniteľnosti a rizík, a

— súvisiace identifikované adaptačné opatrenia, ktoré boli v prípade potreby začlenené do rozsahu investície s cieľom znížiť riziká na prijateľnú úroveň.

Úrovne zraniteľnosti a rizík musia byť doložené podrobnými vysvetleniami, v ktorých sa kvalifikujú a zdôvodňujú závery posúdenia. Úroveň podrobností posudzovania rizík bude závisieť od rozsahu projektu (jeho typu, veľkosti a relatívnej dôležitosti) a fázy vývoja projektu. Pri každom identifikovanom významnom riziku sa v dokumentácii uvádza aj spôsob súčasného alebo budúceho začlenenia uprednostňovaných adaptačných opatrení do návrhu projektu a/alebo jeho operácií s cieľom posilniť jeho odolnosť v príslušných fázach vývoja.

V prípade potreby musí dokumentácia obsahovať aj výsledok overovania aspektov zmierňovania zmeny klímy a objasnenie spôsobu, akým sa overovanie vykonalo. V prípade projektov, pri ktorých bolo vykonané úplné posúdenie zmierňovania zmeny klímy, implementujúci partner podáva správu aj o:

— súlade navrhovaných projektov s cieľmi EÚ v oblasti znižovania emisií,

— metodike použitej na odhadnutie a peňažné vyjadrenie emisií skleníkových plynov, rozsahu podávania správ (t. j. ktoré zložky projektu sú začlenené do výpočtu alebo vylúčené z výpočtu) a podrobnostiach použitého základného scenára,

— kvantifikácii absolútnych (hrubých) a relatívnych (čistých) emisií skleníkových plynov investície,

— cenách uhlíka použitých na peňažné vyjadrenie kvantifikovaných emisií skleníkových plynov a o tom, ako bolo peňažné vyjadrenie emisií skleníkových plynov začlenené do celkového ekonomického hodnotenia investície.

Počas realizačnej fázy investície sa predkladateľovi projektu odporúča zrevidovať overenie zohľadnenia problematiky zmeny klímy a východiskové predpoklady a krížovo ich overiť na základe príslušných zistení, najnovších vedeckých poznatkov, prognóz a údajov týkajúcich sa zmeny klímy, ako aj upravených cieľov politiky v oblasti klímy a oznámiť zistenia implementujúcemu partnerovi.

2.3. Environmentálny rozmer

2.3.1. Všeobecný prístup k overovaniu zohľadnenia problematiky životného prostredia

Overovanie zohľadnenia problematiky životného prostredia v rámci Programu InvestEU sa uskutočňuje pomocou metódy zohľadnenia celkového vplyvu projektu z hľadiska hlavných zložiek prírodného kapitálu, a to ovzdušia, vody, zeme (58) a biodiverzity, ako sa to vyžaduje v článku 8 ods. 6 nariadenia o Programe InvestEU. Patria k nim pozitívne aj negatívne vplyvy, či už sú priame, alebo nepriame.

Prírodný kapitál zabezpečuje tok ekosystémových služieb alebo prínosov (59). Tieto služby môžu zabezpečovať ekonomické, sociálne, environmentálne, kultúrne alebo iné spoločenské prínosy. Hodnota týchto prínosov sa môže v závislosti od kontextu chápať kvalitatívne alebo kvantitatívne (aj v peňažnom vyjadrení).

Vysvetlenie kľúčových environmentálnych termínov zohľadňovaných na účely overovania sa uvádza ďalej:

— Prírodný kapitál: je to iný termín pre zásobu obnoviteľných a neobnoviteľných zdrojov (napr. rastlín, zvierat, ovzdušia, vody, pôdy a minerálov). Projekty môžu ovplyvniť rozsah týchto zdrojov (napr. zmenou využívania pôdy), ako aj ich kvalitu (napr. stav biotopov).

— Ekosystémové služby: prírodný kapitál poskytuje ekosystémové služby, ako sú potrava, drevo, čistý vzduch, čistá voda, regulácia klímy a rekreácia.

— Vplyvy: sú to zmeny prírodného kapitálu alebo ekosystémových služieb, ktoré poskytuje. Účtovanie prírodného kapitálu zahŕňa meranie týchto vplyvov s cieľom zlepšiť ich zohľadňovanie v rozhodovacom procese: — Prostredníctvom kvantifikácie, často ako tokov. Odber vody napríklad ovplyvňuje zásoby vody a môže ovplyvniť dostupnosť vody v budúcnosti (možno ho merať v m3 ročne). Ďalším príkladom je vypúšťanie znečisťujúcich látok, ktoré ovplyvňuje stav ovzdušia alebo vody (a ktoré možno merať v prekračovaní limitných hodnôt za deň). Ďalším kvantifikovateľným tokom sú zmeny využívania pôdy: tie môžu ovplyvniť počet rekreačných výletov na dané miesto (počet výletov ročne) alebo môžu spôsobiť menší pôžitok z týchto výletov (úroveň pôžitku na jeden výlet). — Ak je to vhodné (možné a opodstatnené), vplyvy sa uvádzajú v peňažnom vyjadrení. Peňažné ocenenie umožňuje premeniť vplyvy na náklady na odhadované škody (alebo odhadované prínosy), ako sú napríklad: i) hodnota vody, ktorú už nebude možné využiť (vyjadrená v EUR na 3 ročne); ii) náklady vzniknuté v dôsledku zvýšenia zdravotných problémov vyplývajúcich zo znečistenia ovzdušia (v EUR na prípad ochorenia ročne) alebo iii) strata biodiverzity (v EUR).

V tabuľke 3 sa uvádzajú príklady súvislostí medzi prírodným kapitálom a vplyvmi.

Tabuľka 3

Súvislosť medzi vplyvmi a príslušnými zmenami fyzického prostredia a škodami či prínosmi

Prírodný kapitál Zmeny prírodného kapitálu alebo ekosystémových služieb Príklady vplyvov (pozitívnych a negatívnych) Ovzdušie Znečistenie ovzdušia Objem emitovaných znečisťujúcich látok — Vplyvy na zdravie ľudí — Vplyvy na budovy (napr. korózia) Voda Znečistenie vody Objem vypustených znečisťujúcich látok — Vplyvy na zdravie ľudí — Vplyvy na kvalitu vnútrozemských alebo morských vôd Spotreba vody Objem odobratej vody — Vplyvy na činnosti závislé od vody — Vplyvy na fyzické prostredia závislé od vody — Vplyvy na hydrologický cyklus (napr. záplavy, nízky prietok) Zem Vznik odpadu Množstvo vytvoreného odpadu — Vplyvy na náklady na nakladanie s odpadom — Vplyvy na fyzické prostredie (napr. v dôsledku skládky alebo emisií zo spaľovania), a tým aj na toky Zmena využívania pôdy Hektáre s rozvinutým alebo intenzívnym využívaním pôdy — Zmeny výstupov a materiálov pochádzajúcich z pôdy — Zmeny v sekvestrácii a uskladňovaní uhlíka — Zmeny nákladov na poskytovanie služieb, ktoré by boli poskytované prirodzene — Vplyvy na interakcie in situ a vo vonkajšom prostredí — Zmeny kultúrnej hodnoty zeme Biodiverzita Účinky na druhy Podiel ovplyvnených druhov, úroveň ohrozenia a/alebo ochrany ovplyvnených druhov — Zmeny miestnej populácie a stavu ochrany druhov — Zmeny hodnoty genetických zdrojov (môže ísť o náklady obetovanej príležitosti) — Zmeny nákladov na poskytovanie služieb, ktoré by boli poskytované prirodzene (napr. ochrana pred škodcami) — Zmeny kultúrnej hodnoty druhov Účinky na biotopy a ekosystémy Oblasť s úbytkom biotopu alebo ekosystému, prípadne biotopu alebo ekosystému so zhoršeným stavom — Zmeny stavu ochrany biotopu alebo stavu ekosystému (60) — Zmeny výstupov a zdrojov pochádzajúcich zo zeme a mora — Zmeny nákladov na poskytovanie služieb, ktoré by boli poskytované prirodzene — Zmeny kultúrnej hodnoty zeme a mora — Zmeny odolnosti (napríklad prírodné katastrofy)

Zdroj: Technický podporný dokument na overenie zohľadnenia problematiky životného prostredia v investíciách v rámci Programu InvestEU.

V súlade s kapitolou 2.1 je prístup k overovaniu udržateľnosti z hľadiska environmentálneho rozmeru založený na niekoľkých krokoch. Tieto kroky zahŕňajú rozhodnutie (na základe úrovne rizika, ktorá bola zistená počas preverovania projektu pri jednej alebo viacerých zložkách), teda moment, keď možno rozhodnúť o tom, že v prípade potenciálne nízkeho rizika nie je potrebné žiadne ďalšie overovanie vplyvov (t. j. vplyvy pravdepodobne nebudú významné) (61).

Pri projektoch, v prípade ktorých sa vyžaduje posúdenie vplyvov na životné prostredie (projekty v prílohe I alebo projekty v prílohe II podliehajúce preverovaniu), implementujúci partner:

— preskúma identifikované vplyvy a riziká, ako aj navrhované opatrenia s cieľom zabrániť a predísť pravdepodobným významným negatívnym vplyvom na životné prostredie alebo ich zmierniť (zmierňujúce opatrenia) a v krajnom prípade kompenzovať (kompenzačné opatrenia). Uvedené informácie by mali byť súčasťou správy o posúdení vplyvov na životné prostredie a ďalšej dokumentácie, ako sú povolenia, dodatočné štúdie alebo správy z iných posúdení,

— preskúma, či bolo vypracované posúdenie rizík akýchkoľvek významných negatívnych vplyvov zostávajúcich po vykonaní zmierňovania (t. j. v rámci správy o posúdení vplyvov na životné prostredie by sa mali posúdiť zostávajúce vplyvy): — ak boli v správe o posúdení vplyvov na životné prostredie identifikované zostávajúce vplyvy so stredným a/alebo s vysokým rizikom, implementujúci partner by mal vykonať overovanie týchto významných negatívnych vplyvov. Ak je to uskutočniteľné, overovanie by malo obsahovať aj kvantifikáciu a peňažné vyjadrenie. Dôsledkom tohto ďalšieho posúdenia je prijatie dodatočných (kompenzačných) opatrení, ako sa vysvetľuje ďalej v tejto kapitole, — ak bol v správe o posúdení vplyvov na životné prostredie identifikovaný zostávajúci vplyv s nízkym rizikom, nie je potrebné žiadne ďalšie overovanie.

Pri projektoch vyňatých z preverovania so zmierňujúcimi opatreniami implementujúci partner:

— preskúma identifikované vplyvy a riziká, ako aj zmierňujúce opatrenia navrhnuté v rozhodnutí o preverovaní a podpornej dokumentácii s cieľom zabrániť alebo predísť vzniku inak pravdepodobne významných negatívnych vplyvov na životné prostredie: — ak boli identifikované zostávajúce vplyvy so stredným a/alebo s vysokým rizikom (napr. v dokumentácii o preverovaní alebo počas procesu preskúmania), malo by sa vykonať overovanie týchto významných negatívnych vplyvov. Ak je to uskutočniteľné, overovanie by malo obsahovať aj kvantifikáciu a peňažné vyjadrenie, — ak boli identifikované zostávajúce vplyvy len s nízkym rizikom, nie je potrebné žiadne ďalšie overovanie.

Pri projektoch vyňatých z preverovania bez zmierňujúcich opatrení a projektoch mimo rozsahu pôsobnosti smernice o posudzovaní vplyvov na životné prostredie implementujúci partner:

— v spolupráci s predkladateľom projektu zistí, či je potrebné vypracovať dodatočné štúdie alebo správy, preskúma vplyvy a riziká identifikované v týchto dodatočných štúdiách a správach a zváži možné zmierňujúce opatrenia s cieľom zabrániť alebo predísť vzniku inak pravdepodobne významných negatívnych vplyvov na životné prostredie,

— ak je to primerané (možné a opodstatnené), vykoná aj kvantifikáciu a peňažné vyjadrenie identifikovaných vplyvov.

Pri všetkých projektoch:

— Implementujúcemu partnerovi sa dôrazne odporúča, aby na účely identifikovania možností zlepšenia výkonnosti projektu využil pozitívny kontrolný zoznam.

— Implementujúci partner musí investičnému výboru Fondu InvestEU podávať správy a musí monitorovať projekt.

Treba zabezpečiť zlučiteľnosť požiadaviek v rámci jednotlivých zložiek prírodného kapitálu a zároveň zohľadňovať potrebu primeranosti (možnosti a opodstatnenosti) overovania. Pri skúmaní projektov, ktoré sa majú financovať z Fondu InvestEU, vykoná implementujúci partner tieto kroky posudzovania na základe dokumentácie poskytnutej zo strany predkladateľa projektu (napr. environmentálnych správ, rozhodnutí, povolení). Táto dokumentácia môže byť doplnená o dotazníky určené na vyplnenie predkladateľom projektu (napr. na základe vlastných postupov náležitej starostlivosti implementujúceho partnera) alebo o ďalšie štúdie a správy, ktoré sa považujú za potrebné.

Napokon je pri všetkých projektoch podmienkou dodržiavať právne predpisy.

Obrázok 8

Prehľad preverovania v oblasti životného prostredia – overovanie

V nasledujúcich oddieloch sa poskytuje usmernenie, ako by implementujúci partneri s podporou predkladateľa projektu mohli vykonávať jednotlivé kroky posúdenia.

2.3.2. Dodržiavanie právnych predpisov

Všetky operácie podporované z Fondu InvestEU musia byť bez ohľadu na to, či sa v ich prípade vykonalo overovanie udržateľnosti, v súlade s platnými právnymi predpismi EÚ a vnútroštátnymi právnymi predpismi. Dodržiavanie právnych predpisov je základným predpokladom poskytnutia akejkoľvek podpory. Implementujúci partneri musia zaviesť alebo preskúmať svoje existujúce postupy s cieľom overiť (62) dosiahnutie tohto súladu.

S cieľom zabezpečiť uplatňovanie prijateľných noriem všetkými implementujúcimi partnermi sa v tomto oddiele:

— stanovujú všeobecné zásady kontrol dodržiavania právnych predpisov a

— navrhujú špecifické kontroly dodržiavania kľúčových smerníc EÚ v oblasti životného prostredia.

Všeobecné zásady sú uvedené v zarážkach ďalej v texte:

— Požadované právne predpisy sa budú dodržiavať v súlade s pokrokom procesu náležitej starostlivosti, ktorý zvyčajne uplatňuje implementujúci partner (63).

— Financovanie z Fondu InvestEU sa odporúča zvážiť v prípade projektov patriacich do kategórií uvedených v prílohe I k smernici o posudzovaní vplyvov na životné prostredie, ako aj projektov v prílohe II, ktoré si vyžadujú posúdenie vplyvov na životné prostredie (t. j. projektov s významnými a/alebo pravdepodobnými významnými vplyvmi), ak sa nachádzajú v dostatočne pokročilej fáze. Tým sa implementujúcemu partnerovi umožní vykonať väčšiu časť kontrol dodržiavania právnych predpisov pred vyčlenením finančných prostriedkov. Vo výnimočných prípadoch je v prípade tohto odporúčania možná pružnosť, čiže projekty sa môžu zvažovať na financovanie v skoršej fáze. V takýchto výnimočných prípadoch by podmienkou vyplatenia príslušných finančných prostriedkov bolo dokončenie postupov a splnenie požiadaviek na dodržiavanie právnych predpisov (64). Projekty uvedené v prílohe I k smernici o posudzovaní vplyvov na životné prostredie však môžu byť predložené investičnému výboru iba vtedy, ak sa nachádzajú v primerane pokročilej fáze, čo znamená, že sa dokončila správa o posúdení vplyvov na životné prostredie a verejná konzultácia.

— Vo výnimočných prípadoch projektov, ktoré sa nenachádzajú v dostatočne pokročilej fáze (napr. nemajú dokončené posúdenia vplyvov na životné prostredie a/alebo postupy udeľovania povolení), bude potrebné projekt posúdiť na základe dostupných informácií. Toto posúdenie sa môže v prvom kroku obmedzovať na identifikovanie uplatniteľných kľúčových smerníc o životnom prostredí a stanovenie konkrétneho času, do ktorého možno potvrdiť dodržiavanie právnych predpisov. V prípade projektov uvedených v prílohe II k smernici o posudzovaní vplyvov na životné prostredie vo všeobecnosti platí, že rozhodnutie o preverovaní vydané príslušnými orgánmi by malo byť k dispozícii pri predkladaní projektu na schválenie investičnému výboru. V riadne odôvodnených prípadoch sa však projekt môže nachádzať v menej pokročilej fáze (napr. sa očakávajú menšie riziká, ako v prípade projektov nabíjacích staníc). V takých prípadoch môže implementujúci partner vykonať overovanie len na základe kontrolných zoznamov navrhnutých v tomto usmernení. V prípade potenciálne problematických projektov (napr. z dôvodu ich pravdepodobných významných účinkov na lokality sústavy Natura 2000 alebo nesúhlasu verejnosti) by mal implementujúci partner navrhnúť environmentálne podmienky špecifické pre projekt a začleniť ich do zmluvy o financovaní. Ako už bolo uvedené, bez ohľadu na podmienky špecifické pre projekt (ak sa vyžadujú) by mala zmluva o financovaní vždy v prípade takýchto menej pokročilých projektov obsahovať štandardnú všeobecnú podmienku týkajúcu sa predkladania chýbajúcich posúdení a/alebo povolení. Tieto podmienky musia byť splnené najneskôr pred vyplatením príslušných finančných prostriedkov, pričom v tejto fáze by mala byť dokončená a oznámená investičnému výboru aj kontrola dodržiavania právnych predpisov (65). Ak z posúdenia vyplynie, že projekt nie je dostatočne pokročilý a predstavuje príliš veľa rizík, nemal by dostať podporu a implementujúci partner by mal v neskoršej fáze požiadať o záruku EÚ.

— Hlavným referenčným bodom na vykonanie kontrol dodržiavania právnych predpisov by mali byť smernice EÚ v oblasti životného prostredia transponované do vnútroštátnych právnych predpisov.

— Dokončená kontrola dodržiavania uplatniteľných právnych predpisov EÚ v oblasti životného prostredia v rámci projektu by mala vyústiť do jednoznačného záveru o tom, či sa v rámci projektu predpisy dodržiavajú alebo nie. Táto kontrola by sa mala podložiť dôkazmi vo forme povolení, schválení alebo licencií, ktoré vydávajú príslušné orgány buď na základe príslušných smerníc, alebo transponovaných vnútroštátnych právnych predpisov.

— V prípade závažných pochybností o tom, či sa v projekte dodržiavajú právne predpisy EÚ a/alebo vnútroštátne právne predpisy, by mali implementujúci partneri konzultovať s členskými štátmi a/alebo Komisiou (66).

V nasledujúcich pododdieloch sa rozoberajú kľúčové smernice o životnom prostredí, ktorých dodržiavanie sa kontroluje.

a) Smernica o posudzovaní vplyvov na životné prostredie

Smernica o posudzovaní vplyvov na životné prostredie sa týka širokého rozsahu verejných a súkromných projektov, ktoré sú stanovené v prílohách I a II k tejto smernici:

— povinné posúdenie vplyvov na životné prostredie: všetky projekty uvedené v prílohe I sa považujú za projekty s významnými účinkami na životné prostredie, a preto si vyžadujú posúdenie vplyvov na životné prostredie,

— posúdenie vplyvov na životné prostredie po určení členskými štátmi (preverovanie): v prípade projektov uvedených v prílohe II musia o prípadnej potrebe posúdenia vplyvov na životné prostredie rozhodnúť vnútroštátne orgány. Toto rozhodnutie sa prijíma prostredníctvom „postupu preverovania“, ktorým sa stanovujú účinky projektov na základe prahových hodnôt/kritérií alebo preskúmania jednotlivých prípadov. Vnútroštátne orgány musia prihliadnuť na kritériá stanovené v prílohe III k smernici o posudzovaní vplyvov na životné prostredie.

Na základe kontroly súladu so smernicou o posudzovaní vplyvov na životné prostredie by sa malo potvrdiť, že projekt spĺňa kľúčové požiadavky uvedenej smernice. V tejto súvislosti je dôležité uviesť, že niektoré projekty mohli byť povolené ešte na základe predchádzajúceho „nerevidovaného“ režimu (smernica 2011/92/EÚ), a nie na základe súčasného „revidovaného“ režimu posudzovania vplyvov na životné prostredie [smernica 2011/92/EÚ zmenená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/52/EÚ (67)]. Kontrola súladu so smernicou o posudzovaní vplyvov na životné prostredie by sa mala vykonať na základe uplatniteľnej smernice, ktorá je účinná v čase začatia procesu posudzovania vplyvov na životné prostredie (pozri podrobnosti v článku 3 smernice 2014/52).

V kontrolnom zozname 0 (pozri prílohu 3) sa navrhuje zoznam otázok, podľa ktorých môžu implementujúci partneri postupovať pri overovaní súladu so smernicou o posudzovaní vplyvov na životné prostredie.

b) Smernica o ochrane voľne žijúceho vtáctva a smernica o biotopoch

Sústava Natura 2 000 bola zriadená na základe smernice o biotopoch (68). Podľa tejto smernice musia členské štáty označiť osobitné chránené územia s cieľom zabezpečiť priaznivý stav ochrany: i) typov biotopov uvedených v prílohe I k smernici v celom ich rozsahu na území EÚ a ii) druhov uvedených v prílohe II k smernici v celom ich rozsahu na území EÚ. Podľa smernice o ochrane voľne žijúceho vtáctva (69) musí sústava obsahovať osobitne chránené územia určené pre 194 obzvlášť ohrozených druhov a všetky druhy sťahovavých vtákov.

Akýkoľvek plán alebo projekt, ktorý bude mať pravdepodobne významný účinok na lokalitu sústavy Natura 2000, či už sám osebe alebo v kombinácii s inými plánmi alebo projektmi, musí členský štát (podľa článku 6) podrobiť primeranému posúdeniu. Pri tomto posúdení sa musia určiť dosahy projektu alebo plánu na danú lokalitu z hľadiska cieľov ochrany lokality (70). Príslušné orgány môžu plán alebo projekt schváliť až po tom, ako sa presvedčia, že nepriaznivo neovplyvní integritu príslušnej lokality (článok 6 ods. 3 smernice o biotopoch (71)).

Za výnimočných okolností môže projekt pokračovať aj napriek negatívnemu posúdeniu, ak: i) neexistujú alternatívne riešenia a ii) plán alebo projekt sa považuje za odôvodnený z naliehavých dôvodov prevažujúceho verejného záujmu vrátane dôvodov sociálnej alebo ekonomickej povahy. V takýchto prípadoch musí členský štát prijať primerané kompenzačné opatrenia na zabezpečenie toho, že celková koherencia sústavy Natura 2000 bude ochránená (článok 6 ods. 4 smernice o biotopoch). Komisia musí byť o týchto opatreniach informovaná prostredníctvom štandardného oznamovacieho formulára Informácie pre Európsku komisiu podľa článku 6 ods. 4 smernice o biotopoch (72). V niektorých prípadoch, keď je významne ovplyvnený prioritný biotop alebo druh a projekt je odôvodnený sociálno-ekonomickými dôvodmi, sa vyžaduje stanovisko Komisie. Ďalšie informácie doplňujúce tento oddiel sa nachádzajú v metodickom usmernení k ustanoveniam článku 6 ods. 3 a článku 6 ods. 4 smernice 92/43/EHS o biotopoch (73).

Implementujúci partneri majú pri kontrole súladu so smernicou o biotopoch a smernicou o ochrane voľne žijúceho vtáctva k dispozícii tri možné scenáre:

— orgány členského štátu vyňali projekt z povinnosti vykonať primerané posúdenie, t. j. projekt pravdepodobne nebude mať významné negatívne účinky na lokalitu (lokality) sústavy Natura 2000, alebo

— v prípade projektu vykonali orgány členského štátu primerané posúdenie, výsledkom ktorého bol pozitívny záver orgánov, že projekt významne neovplyvní lokalitu (lokality) sústavy Natura 2000 (na základe článku 6 ods. 3 smernice o biotopoch), alebo

— v prípade projektu sa vykonalo primerané posúdenie, ktorého výsledkom bol negatívny záver orgánov členského štátu (t. j. projekt významne ovplyvňuje lokality sústavy Natura 2000 na základe článku 6 ods. 4 smernice o biotopoch).

V kontrolnom zozname 0 (pozri prílohu 3) sa navrhuje zoznam otázok, podľa ktorých možno v závislosti od (uvedeného) scenára uplatniteľného na konkrétnu operáciu postupovať pri overovaní súladu so smernicou o biotopoch a smernicou o ochrane voľne žijúceho vtáctva.

c) Rámcová smernica o vode

V rámcovej smernici o vode (2000/60/ES) sa zabezpečuje úplné začlenenie ekonomických a ekologických hľadísk do hospodárenia s vodou z hľadiska kvantity aj kvality. Smernica sa týka sladkých, pobrežných a brakických vôd a zabezpečuje sa ňou integrovaný prístup k hospodáreniu s vodami, ktorým sa zachováva integrita celých ekosystémov.

Základným cieľom smernice je dosiahnuť (do roku 2015 (74)) dobrý stav viac ako 111 000 útvarov povrchových vôd (napr. riek, jazier, pobrežných vôd) a viac ako 13 000 útvarov podzemných vôd na území EÚ. Dosiahnutie „dobrého stavu“ znamená zabezpečenie dobrého ekologického a chemického stavu povrchových vôd a dobrého kvantitatívneho a chemického stavu podzemných vôd (podzemné vody sú hlavným zdrojom odberu pitnej vody).

V rámcovej smernici o vode sa zavádza aj požiadavka na vykonávanie vodohospodárskeho manažmentu na základe povodí (t. j. prirodzenej geografickej a hydrologickej jednotky), a nie na základe administratívnych alebo politických hraníc. V pláne manažmentu povodia sa podrobne opisuje spôsob dosiahnutia cieľov stanovených pre povodie (ciele týkajúce sa ekologického stavu, kvantitatívneho stavu, chemického stavu a chráneného územia) v požadovanej lehote.

Implementujúci partneri majú pri kontrole súladu s rámcovou smernicou o vode k dispozícii dva scenáre:

— V prvom scenári je súčasťou projektu nová modifikácia fyzikálnych vlastností útvaru povrchovej vody alebo zmeny úrovne hladiny útvarov podzemnej vody, ktoré NEBUDÚ zhoršovať stav vodného útvaru alebo znemožňovať dosiahnutie dobrého stavu/potenciálu vôd. V tomto prípade musí implementujúci partner preskúmať odôvodnenie predložené predkladateľom projektu na podporu tohto záveru.

— V druhom scenári je súčasťou projektu nová modifikácia fyzikálnych vlastností útvaru povrchovej vody alebo zmeny úrovne hladiny útvarov podzemnej vody, ktoré zhoršujú stav vodného útvaru alebo znemožňujú dosiahnutie dobrého stavu/potenciálu vôd. V takýchto prípadoch by mali implementujúci partneri preskúmať, či sú splnené všetky podmienky podľa článku 4 ods. 7, t. j.: — boli prijaté všetky realizovateľné zmierňujúce opatrenia na zmiernenie negatívnych vplyvov, — prínosy projektu prevažujú nad prínosmi dosahovania cieľov rámcovej smernice o vode a/alebo ide o projekt prevažujúceho verejného záujmu, — neexistujú podstatne lepšie environmentálne možnosti na dosiahnutie cieľa projektu, ktoré by boli technicky uskutočniteľné a zároveň by neboli neprimerane nákladné, a — projekt a uvedené odôvodnenia sú súčasťou plánu manažmentu povodia.

V kontrolnom zozname 0 (pozri prílohu 3) sa navrhujú otázky, podľa ktorých možno postupovať pri overovaní súladu s rámcovou smernicou o vode.

d) Ďalšie relevantné smernice

V závislosti od povahy operácií patriacich do konkrétnej oblasti podpory sa od implementujúcich partnerov očakáva, že overia súlad so špecifickými smernicami na základe oprávnení, povolení, licencií atď. predložených predkladateľmi projektov. Môže ísť o tieto smernice:

Smernica 2001/42/ES (75) – smernica o strategickom environmentálnom posudzovaní

V prípade niektorých operácií citlivých z hľadiska životného prostredia sa z dôvodu ich povahy, rozsahu alebo lokality odporúča, aby implementujúci partner preskúmal, či je projekt v súlade s rámcom plánovania (napr. odvetvovým alebo územným plánom), najmä pokiaľ ide o alternatívy alebo kumulatívne účinky.

Smernica 2010/75/EÚ (76) – smernica o priemyselných emisiách

Implementujúci partner by mal potvrdiť súlad projektu so smernicou o priemyselných emisiách na základe:

— povolenia (ktoré nie je vždy uplatniteľné a dostupné v čase podania žiadosti): t. j. či je v súlade s emisnými limitmi stanovenými na základe smernice, prípadne so súvisiacimi úrovňami emisií stanovenými vo vykonávacích rozhodnutiach o najlepších dostupných technikách, alebo

— environmentálnej projektovej dokumentácie predloženej ako súčasť žiadosti (napr. environmentálnych povolení atď.).

Smernica 2008/98/ES (77) – rámcová smernica o odpade

Implementujúci partner overí súlad projektu s rámcovou smernicou o odpade vrátane odôvodnenia podloženého odkazom na kľúčové požiadavky smernice. Konkrétne treba v odôvodnení vysvetliť:

— ako je projekt zlučiteľný s hierarchiou odpadového hospodárstva (článok 4),

— ako projekt prispieva k dosahovaniu cieľov prípravy na opätovné použitie a cieľov recyklácie (článok 11 ods. 2),

— či je projekt zlučiteľný s príslušným programom odpadového hospodárstva (a zahrnutý do tohto programu ako podmienka sine qua non) a programom predchádzania vzniku odpadu (články 28 a 29).

Smernica 2012/18/EÚ (78) – smernica Seveso III

Smernica Seveso III (2012/18/EÚ) je zameraná na prevenciu závažných havárií s prítomnosťou nebezpečných látok. Keďže sa však havárie môžu napriek tomu vyskytnúť, táto smernica sa zameriava aj na obmedzenie ich následkov nielen na zdravie ľudí, ale aj na životné prostredie. Smernica sa vzťahuje na podniky, v ktorých môžu byť prítomné nebezpečné látky (napr. počas spracovania alebo skladovania) v množstvách prekračujúcich určité prahové hodnoty. Z pôsobnosti smernice sú vylúčené niektoré priemyselné činnosti, na ktoré sa vzťahujú iné právne predpisy zabezpečujúce podobnú úroveň ochrany (napr. jadrové zariadenia alebo preprava nebezpečných látok).

Podľa objemu prítomných nebezpečných látok sa podniky rozdeľujú na nižšiu a vyššiu úroveň, pričom na vyššiu úroveň sa uplatňujú prísnejšie požiadavky. Implementujúci partner overí súlad projektu so smernicou Seveso III na základe environmentálnej projektovej dokumentácie predloženej ako súčasť žiadosti (napr. posúdenia vplyvov na životné prostredie, environmentálnych povolení atď.). Konkrétne implementujúci partner overí, či projekty patriace po dokončení do rozsahu pôsobnosti smernice Seveso budú musieť spĺňať požiadavky na nižšiu alebo vyššiu úroveň (najmä povinnosť predkladateľa vypracovať politiku prevencie závažných havárií alebo bezpečnostnú správu, ktorá sa bude musieť predložiť príslušnému orgánu členského štátu).

2.3.3. Preverovanie v rámci Programu InvestEU týkajúce sa environmentálneho rozmeru

V prípade projektov, ktoré sa podrobujú posudzovaniu vplyvov na životné prostredie alebo podliehajú rozhodnutiu o potrebe takéhoto posudzovania, sa očakáva, že výsledkom tohto procesu a úsilia bude kľúčový prínos k preverovaniu v rámci Programu InvestEU a k procesu overovania, keďže v smernici sa vyžaduje:

— aby v prípade projektov, pri ktorých sa vyžaduje posudzovanie vplyvov na životné prostredie, správa o posúdení vplyvov na životné prostredie obsahovala opis vlastností projektu a/alebo plánovaných opatrení, ktorých cieľom je zabrániť pravdepodobným významným nepriaznivým vplyvom na životné prostredie, predchádzať im, zmierniť ich, a ak je to možné, kompenzovať ich,

— aby sa v prípade projektov, pri ktorých sa v rozhodnutí o preverovaní určí, že posudzovanie vplyvov na životné prostredie nie je potrebné, v rozhodnutí uviedli všetky vlastnosti projektu a/alebo plánované opatrenia, ak sú navrhnuté, ktorých cieľom je zabrániť alebo predísť tomu, čo by inak mohlo predstavovať významné nepriaznivé vplyvy na životné prostredie.

V týchto prípadoch by sa v kroku preverovania v rámci Programu InvestEU preskúmali zostávajúce vplyvy identifikované v správe o posúdení vplyvov na životné prostredie (po identifikovaní zmierňujúcich opatrení počas environmentálnej procedúry), ktoré sa týkajú štyroch zložiek životného prostredia (ovzdušia, vody, zeme a pôdy, biodiverzity), ako aj prierezových tém hluku a zápachu.

Pri projektoch mimo rozsahu pôsobnosti smernice o posudzovaní vplyvov na životné prostredie alebo projektoch vyňatých z preverovania bez zmierňujúcich opatrení v dôsledku plnenia prahových hodnôt alebo kritérií stanovených na vnútroštátnej úrovni sa v kroku preverovania v rámci Programu InvestEU takisto preskúmajú vplyvy na tie isté zložky a prierezové témy.

Prvým krokom by malo byť preskúmanie (zostávajúcich (79)) vplyvov na životné prostredie pomocou kontrolného zoznamu 1 (80) (pozri prílohu 3). V stĺpci 1 kontrolného zoznamu 1 by sa mala uvádzať existencia alebo neexistencia (zostávajúcich) vplyvov.

Ako už bolo uvedené, toto preskúmanie sa bude uskutočňovať na základe environmentálnej dokumentácie, ktorú predloží predkladateľ projektu. Táto dokumentácia môže obsahovať správy o posudzovaní vplyvov na životné prostredie, rozhodnutia a povolenia, dodatočné štúdie alebo správy, ak sa považujú za potrebné. Po identifikovaní (zostávajúceho) vplyvu by sa mal tento vplyv kvalifikovať z hľadiska rizika, a to zohľadnením kombinácie významnosti a pravdepodobnosti jeho výskytu.

Implementujúci partner by mal na určenie významnosti (zostávajúceho) vplyvu (stĺpec 2 kontrolného zoznamu 1) na základe informácií poskytnutých predkladateľom projektu využiť tri kvalifikácie:

Nízka Stredná Významná/nepriaznivá

Na účely kategorizácie významnosti vplyvu použije implementujúci partner východiskovú environmentálnu dokumentáciu, dodatočné správy, ak sa považujú za potrebné, ako aj odborné posúdenie týkajúce sa zložiek, ako sú objemy emisií, povaha identifikovaného vplyvu atď. Podrobnejšie informácie o jednotlivých zložkách prírodného kapitálu sa uvádzajú v Technickom podpornom dokumente na overenie zohľadnenia problematiky životného prostredia v investíciách, ako aj v tabuľkách:

Tabuľka Ovzdušie S3 – 1 pre vplyvy na kvalitu ovzdušia Tabuľka Voda S2 – 5 a tabuľka Voda S3 – 3 pre vplyvy na vodné prostredie Tabuľka Zem S2 – 2 a tabuľka Zem S3 – 1 pre vplyvy na pôdu/zem Tabuľka Biodiverzita S2 – 1 a tabuľka Biodiverzita S3 – 1 pre vplyvy na biodiverzitu Tabuľka CC S3 – 1 pre vplyvy týkajúce sa hluku Tabuľka CC S3 – 2 pre vplyvy týkajúce sa zápachu

Implementujúci partner by mal na základe informácií a posúdení vykonaných predkladateľom projektu uviesť aj pravdepodobnosť výskytu vplyvu (stĺpec 3 kontrolného zoznamu 1):

Nízka (nepravdepodobný výskyt) Stredná (môže, ale nemusí sa vyskytnúť) Vysoká (pravdepodobný výskyt)

Potom sa na základe kombinácie identifikovanej významnosti a pravdepodobnosti (pozri maticu na obrázku 8) posúdi úroveň rizika (stĺpec 4 kontrolného zoznamu 1) jednotlivých vplyvov. Správy súvisiace s projektmi, pri ktorých sa vykonalo posudzovanie vplyvov na životné prostredie, by mali obsahovať posúdenie významnosti zostávajúcich vplyvov.

Obrázok 9

Kvalifikácia rizika jednotlivých identifikovaných vplyvov

Ak sú vplyvy stredne rizikové a/alebo vysokorizikové, implementujúci partner musí vykonať overovanie. V prípade nízkorizikových vplyvov nie je potrebné vykonať žiadne ďalšie overovanie.

Okrem uvedeného sa implementujúcemu partnerovi dôrazne odporúča vykonať overovanie pozitívneho programu (pozri kapitolu 2.3.5).

2.3.4. Overovanie: zmierňovanie, kvantifikácia a peňažné vyjadrenie

Pri projektoch, v prípade ktorých sa vyžaduje posudzovanie vplyvov na životné prostredie, alebo projektoch vyňatých z preverovania so zmierňujúcimi opatreniami: Implementujúci partner bude pre každý zostávajúci vplyv identifikovaný na úrovni stredného a/alebo vysokého rizika od predkladateľa projektu vyžadovať (dobrovoľné) preskúmanie uskutočniteľnosti dodatočných (napríklad zmierňujúcich) opatrení, ktorými by sa mohla znížiť úroveň zostávajúceho rizika.

Pri projektoch mimo rozsahu pôsobnosti smernice o posudzovaní vplyvov na životné prostredie alebo vyňatých z preverovania bez zmierňujúcich opatrení: Ak implementujúci partner v spolupráci s predkladateľom projektu na základe kontrolného zoznamu 1 identifikuje vplyvy na úrovni stredného a/alebo vysokého rizika, mali by identifikovať zmierňujúce opatrenia, ak sú uskutočniteľné, s cieľom znížiť úroveň rizika.

Pri všetkých opatreniach vyplývajúcich z uvedeného by sa mali dodržať zásady hierarchie zmierňovania relevantné pre zložku prírodného kapitálu:

— zabránenie negatívnym vplyvom (ak je to uskutočniteľné),

— zníženie rozsahu akýchkoľvek vplyvov, ktorým sa nedá zabrániť, vzhľadom na trvanie, intenzitu a typ vplyvu (priamy, nepriamy a kumulatívny),

— rekultivácia a obnova na zabezpečenie obnovy zásob, ktoré boli znehodnotené alebo negatívne ovplyvnené projektom,

— kompenzácia sa môže považovať za poslednú možnosť v prípade negatívnych vplyvov (so stredným až s vysokým rizikom), ktorým nemožno zabrániť a ktoré nemožno minimalizovať ani vyvážiť obnovou.

Obrázok 10

Hierarchia zmierňovania

Zdroj: Európska komisia – Technický podporný dokument na overenie zohľadnenia problematiky životného prostredia v investíciách.

Správne zmierňovanie závisí od súvislostí a lokality, ako aj od vplyvu, ktorý sa má zmierniť. Príklady zmierňujúcich opatrení sa uvádzajú v Technickom podpornom dokumente na overenie zohľadnenia problematiky životného prostredia v investíciách.

Ak predkladateľ projektu dokáže navrhnúť uskutočniteľné dodatočné opatrenia, implementujúci partner by ho mal požiadať o opätovné posúdenie zostávajúceho rizika (pozri kontrolný zoznam 1).

Implementujúci partner poskytne, ak je to možné, v spolupráci s predkladateľom projektu na základe existujúcej dokumentácie (environmentálnej správy, povolení atď.) kvantifikáciu zostávajúcich vplyvov, ktoré majú po zmiernení (zmiernenie v dôsledku environmentálnych procedúr a/alebo zmiernenie navrhované v súvislosti s overovaním udržateľnosti v rámci Programu InvestEU) strednú a/alebo vysokú úroveň rizika.

Usmernenie ku kvantifikácii sa nachádza v Technickom podpornom dokumente na overenie zohľadnenia problematiky životného prostredia v investíciách, ako aj v tabuľkách:

Tabuľka Ovzdušie S3 – 1 pre vplyvy na kvalitu ovzdušia Tabuľka Voda S3 – 3 pre vplyvy na vodné prostredie Tabuľka Zem S3 – 1 pre vplyvy na pôdu/zem Tabuľka Biodiverzita S3 – 1 a S3 – 2 pre vplyvy na biodiverzitu Tabuľka CC S3 – 1 pre vplyvy týkajúce sa hluku Tabuľka CC S3 – 2 pre vplyvy týkajúce sa zápachu

Kvantifikácia umožňuje implementujúcim partnerom pochopiť závažnosť (zostávajúcich) environmentálnych vplyvov po určení všetkých zmierňujúcich opatrení a ich začlenení do navrhovaného projektu. Je aj predpokladom začlenenia peňažného ocenenia týchto vplyvov (ak je vykonanie takého ocenenia primerané a opodstatnené) do celkového ekonomického hodnotenia projektu.

Ako sa rozoberá v Technickom podpornom dokumente na overenie zohľadnenia problematiky životného prostredia v investíciách a v Príručke EK pre analýzu nákladov a prínosov investičných projektov (2014), peňažné ocenenie vplyvov na životné prostredie zvyčajne vychádza z koncepcie celkovej ekonomickej hodnoty, ktorá pozostáva z úžitkových a neúžitkových hodnôt (81). Môže sa merať pomocou viacerých techník oceňovania, ktoré často (nie však výlučne) vychádzajú z prieskumov a/alebo metód skúmania výberu.

Tieto techniky sú zvyčajne náročné na zdroje (vyžadujú si veľké množstvo projektových údajov a analýz). Preto sa prístup prenosu prínosov častejšie využíva, ak sa v štúdiách dostupných v literatúre už uvádzajú referenčné hodnoty za jednotlivé krajiny (t. j. jednotkové náklady) týkajúce sa vplyvov na životné prostredie, ktoré možno využiť v procese oceňovania.

V oddieloch 4 až 8 Technického podporného dokumentu na overenie zohľadnenia problematiky životného prostredia v investíciách sa uvádza preskúmanie jednotkových hodnôt na účely uľahčenia využívania prenosu prínosov pri peňažnom ocenení (82). Okrem toho sa v pripravovanej príručke Economic Appraisal Vademecum (Vademékum ekonomického hodnotenia), ktorú pripravuje GR REGIO s podporou nástroja JASPERS, uvádzajú osvedčené postupy pri ekonomickom posudzovaní vplyvov viacerých vybraných odvetví na životné prostredie.

Použitie peňažného vyjadrenia preto závisí od viacerých faktorov, ako sú dostupné údaje, rozsah projektu, typ vplyvu atď.

Použitie týchto techník sa ponecháva na odborný úsudok implementujúceho partnera/predkladateľa projektu, a to vrátane toho, či a ako uskutočniť na základe zásady proporcionality peňažné ocenenie vplyvov na životné prostredie po zmiernení.

Ak sa peňažné ocenenie vplyvov projektu na životné prostredie uskutoční, začlení sa do komplexnejšieho ekonomického hodnotenia projektu, ktoré zvyčajne implementujúci partneri vypracúvajú v súvislosti s projektmi podporenými z finančných prostriedkov EÚ, ako sa to uvádza v tomto usmernení v kapitole 2.6 (Ekonomické hodnotenie).

2.3.5. Pozitívny program

Predkladatelia projektov sa dôrazne vyzývajú, aby zvážili kontrolný zoznam 2 pozitívneho programu (vypracovaný pre každú zložku životného prostredia, pozri prílohu 3) v prípade potenciálnych opatrení, ktorými možno prispieť k posilneniu pozitívnych účinkov projektu. Dobrovoľný kontrolný zoznam pozitívneho programu sa môže využívať pri všetkých typoch projektov vrátane tých, ktoré prahovú hodnotu nedosahujú, aj tých, ktoré ju presahujú, a v prípade všetkých kategórií rizík. Po vyplnení kontrolného zoznamu pozitívneho programu sa predkladatelia projektov nabádajú, aby navrhli dodatočné opatrenia na zlepšenie environmentálnych vlastností operácie. Po identifikovaní dodatočných opatrení na zlepšenie environmentálnych vlastností projektu a ich začlenení do projektu sa predkladatelia nabádajú, a