[pic] | EURÓPSKA KOMISIA |

Brusel, 15.12.2009

KOM(2009)674 v konečnom znení

NÁVRH SPRÁVY KOMISIE RADE

Návrh Spoločnej správy o zamestnanosti 2009/2010

NÁVRH SPRÁVY KOMISIE RADE

Návrh Spoločnej správy o zamestnanosti 2009/2010

1. Situácia v oblasti zamestnanosti v roku 2009 a výhľad do roku 2011

Napriek príznakom hospodárskeho oživenia v EÚ vyhliadky v oblasti zamestnanosti zostávajú vo všeobecnosti nepriaznivé, keďže celková nezamestnanosť stále rastie, aj keď pomalším tempom. Po období veľkého zlepšenia výkonnosti trhu práce do začiatku roka 2008 ohrozila svetová finančná a hospodárska kríza mnohé predchádzajúce úspechy. Hoci výsledky v niektorých členských štátoch boli oveľa horšie ako výsledky v iných, vývoj od polovice roka 2008 je poznačený klesajúcim dopytom po nových pracovníkoch (približne -30 %), poklesom zamestnanosti (-1,9 % = 4,3 milióna pracovných miest) a rastúcou nezamestnanosťou najmä medzi skupinami, ktoré boli na trhu práce v horšej situácii už pred krízou (mladí ľudia, nízkokvalifikovaní pracovníci, migranti). Toto prudké zhoršenie sa prejavuje poklesom aktivity v odvetviach/povolaniach najviac zasiahnutých hospodárskym poklesom, ale takisto čoraz častejším využívaním pružných foriem práce, najmä v prípade menej kvalifikovaných pracovníkov, ktorí tak stratili prácu ako prví (medzi druhým štvrťrokom 2008 a druhým štvrťrokom 2009 zamestnanosť dočasných pracovníkov klesla o 1,7 milióna, z toho 1 milión pripadá na ES).

Nárast nezamestnanosti v EÚ nebol prudký, ako by sa mohlo očakávať vzhľadom na rýchly pokles HDP. Niektoré krajiny zaviedli opatrenia s cieľom predísť hromadnému prepúšťaniu vrátane mzdových dotácií a úprav pracovného času. Spomalenie rastu miezd a ďalších výhod v záujme udržania zamestnania takisto pomohli zachovať pracovné miesta v niektorých odvetviach[1].

V najnovšej predpovedi Komisie sa predpokladá postupné hospodárske oživenie v priebehu dvoch nasledujúcich rokov. (HDP EÚ +0,7 % v roku 2010 a +1,6 v roku 2011)[2]. Bude však potrebný určitý čas, aby sa pozitívny vplyv prejavil aj na samotnom trhu práce vzhľadom na to, že zamestnanosť reaguje na zmenu v hospodárskej činnosti s oneskorením. Pri odhadovanom poklese zamestnanosti o 2,3 % v roku 2009 a o ďalšieho 1,2 % v roku 2010 (čo predstavuje zníženie zamestnanosti približne o 7,5 milióna počas týchto dvoch rokov) sa predpokladá, že nezamestnanosť bude rásť takmer vo všetkých členských štátoch a do roku 2010 môže dosiahnuť 10,3 % a v roku 2011 zostane na 10,2 %, čo je viac ako 3 percentuálne body v porovnaní s úrovňou v roku 2008.

Či hospodárske oživenie povedie k značnému vzniku nových pracovných miest alebo nie bude vo veľkej miere závisieť od úspechu stratégií na prekonanie krízy, ktoré pripravia jednotlivcov a podniky na plnenie štrukturálnych výziev a od efektívnosti verejných politík pri modernizácii trhov práce s cieľom poskytnúť vysokú úroveň flexibility a istoty. Bude potrebné, aby členské štáty pravidelne hodnotili efektívnosť krízových opatrení v konštruktívnom dialógu so sociálnymi partnermi a s podporou vzájomného učenia sa v EÚ.

2. Opatrenia členských štátov v oblasti zamestnanosti v roku 2009

V záujme okamžitého stimulovania hospodárstva a ochrany zraniteľných skupín pred vplyvom krízy na trhy práce členské štáty značne zvýšili úsilia v oblasti politiky zamestnanosti a sociálnej politiky v rámci troch priorít Európskej stratégie zamestnanosti[3].

2.1. Zvyšovanie ponuky práce a modernizovanie systémov sociálnej ochrany

V dôsledku rizika ďalšieho zvyšovania nezamestnanosti je potrebné vyvinúť ďalšie úsilie v snahe vyhnúť sa dlhodobej nezamestnanosti a trvalej neaktivite s cieľom zachovať ľudský kapitál. Okrem toho je dôležité pokračujúce úsilie o zvýšenie ponuky práce, najmä v prípade skupín so štrukturálne nízkou účasťou na trhu práce s cieľom obnoviť trvalo udržateľný hospodársky rast a posilniť sociálnu súdržnosť. Napriek snahám o riešenie naliehavých problémov osobitných skupín (mladých ľudí, migrantov, nízkokvalifikovaných pracovníkov, ľudí so zdravotným postihnutím) je zložité stanoviť správne stimuly týkajúce sa zamestnania pre tieto skupiny, a o to viac v čase krízy. Členské štáty zaviedli opatrenia na zlepšenie pracovných stimulov a zatraktívnenie platov znížením daní alebo zvýšením zamestnaneckých výhod: zvýšenie nezdaniteľného základu dane alebo úprava daňových pásiem smerom nahor (AT, BE, DE, DK, FI, LV, MT, SE, SK); zvýšenie prídavkov k príjmu a cielené zamestnanecké daňové stimuly (BE, ES, FR, LT, LV, NL, SE, SK); ako aj zníženie sadzieb dane z príjmu často určené pracovníkom s nízkym príjmom (AT, DK, FI, FR, HU, LT, LU, LV, PL, SE, UK). Ďalšie daňové zníženia sú zamerané na stimulovanie návratu matiek do práce (MT) alebo na podporu rodín (AT). Tieto reformy zlepšili pracovné stimuly pre osoby s nízkym príjmom a mala by sa vyvinúť väčšia snaha o dosiahnutie vysokej a vyrovnanej účasti na trhu práce z hľadiska úrovne kvalifikácií, pohlavia (vylúčenie predstavuje osobitné riziko pre ženy, najmä ženy s opatrovateľskými povinnosťami) a z hľadiska veku.

Situácia v oblasti zamestnanosti mladých ľudí

V roku 2009 dramaticky vzrástla nezamestnanosť mladých ľudí (vo veku 15 – 24 rokov), čo vyvolalo potrebu lepších politických opatrení, najmä poskytnutím lepších spôsobov prechodu zo vzdelávania do zamestnania a lepšie poskytovanie a kvalitu odborného vzdelávania a prípravy (vocational education and training, VET) vrátane finančnej podpory podnikom na európskej a vnútroštátnej úrovni. Systémy VET môžu obmedziť vplyv krízy na mladých (DE) a zlepšenie učňovského vzdelávania (FIN, FR, UK) má potenciál vyústiť do trvalejšieho poskytovania VET. Systémy zamestnaneckých dotácií (BG, EL, FR, IT, UK) podporujú dopyt po mladých pracovníkoch na trhu práce.

Segmentácia trhu práce je štrukturálnou výzvou v niekoľkých členských štátoch a kríza ukázala, ako zaťažuje flexibilitu pracovnej sily najmä v prípade mladých ľudí prostredníctvom čoraz rozšírenejšieho využívania atypických zmlúv. Je potrebné intenzívne úsilie znížiť predčasné ukončenie školskej dochádzky a segregáciu a diskrimináciu mladých ľudí pochádzajúcich z prostredia migrácie, menšiny alebo mladých ľudí so zdravotným postihnutím. Napriek tomu sa dosiahol pokrok a niekoľko najnovších iniciatív sa rozvíja správnym smerom: záruka vzdelávania alebo odbornej prípravy (AT, DE), okamžitá podpora stredísk práce mladým ľuďom s rizikom neistého zamestnania (DK), podpora nadácie práce pre mladých ľudí po strate zamestnania (AT) alebo podporné služby pre mladých, ktorí nie sú v procese vzdelávania a ktorí nemajú prácu (MT, SI).

Súčasné vyhliadky na trhu práce sú spojením naliehavosti implementácie komplexných stratégií aktívneho začlenenia s vyváženým a integrovaným opatrením v rámci troch pilierov: inkluzívne trhy práce, prístup ku kvalitným službám a primeraná podpora príjmu. Daňové reformy zahŕňajúce zníženie zdaňovania práce (pozri str. 6) môžu pomôcť pri podpore začleňovania na trh práce. Niekoľko členských štátov zaviedlo pozitívne opatrenia na podporu osôb najviac vzdialených od trhu práce : cielené zamestnanecké dotácie ((FI, FR, HU, IT, LT, PL, SE) a stimuly pre zamestnávanie ľudí so zdravotným postihnutím (ES, IE, RO). Doplnkové opatrenia zahŕňajú lepšie a/alebo dostupnejšie programy odbornej prípravy vo väčšine členských štátov a podporu pracovných miest v sociálnom hospodárstve alebo v neziskovom sektore (AT, ES, PL, PT, SI), ako aj programy zamestnávania poberateľov dávok (LV). Priame vytváranie pracovných miest vo verejnom sektore plánuje len malý počet krajín (ES, CY, HU, SK), buď v dôsledku obmedzenia verejných výdavkov alebo pochybností o účinnosti takýchto opatrení. Väčšina členských štátov začlenila do svojich politík opatrenia v prospech znevýhodnených skupín. Pri riešení osobitných problémov, ktoré sa týkajú Rómov a iných podobne marginalizovaných skupín, sa niektoré krajiny riadia „jednoznačným, nie však výlučným“ prístupom. Je dôležité, aby bol pokrok dosiahnutý pri vykonávaní týchto politík monitorovaný a nepretržite hodnotený aj z pohľadu interakcie týchto politík s hlavnými politikami.

Starší pracovníci doteraz neboli vystavení osobitnému riziku straty práce v dôsledku krízy, čelia však veľkým problémom pri opätovnom hľadaní zamestnania. Niekoľko členských štátov zaviedlo osobitné opatrenia na podporu účasti starších pracovníkov na trhu práce (NL, PL, PT) a na stimuláciu dopytu po starších pracovníkoch (NL). Hoci existuje všeobecná zhoda, že je nutné vyhnúť sa predčasnému odchodu do dôchodku, sú náznaky, že niektoré krajiny sa možno uchýlia k tejto možnosti. Tomu by sa malo zamedziť lepšími pracovnými príležitosťami pre starších pracovníkov, podporou zvyšovania ich kvalifikácií s cieľom uľahčiť opätovné zaradenie na trh práce a lepšími podnetmi naďalej pracovať prostredníctvom dôchodkových systémov a iných systémov daní/výhod.

Napriek celosvetovému klesajúcemu dopytu po nových pracovníkoch niektoré krajiny (BE, DE, FI, FR, LT), ktoré čelia nedostatku pracovných síl a kvalifikácií, naďalej aktívne podporujú ponuku práce prostredníctvom ekonomickej migrácie . Prijali sa osobitné opatrenia na pritiahnutie vysoko kvalifikovaných ľudí (DE, FI, FR, LT), zjednodušilo sa predlžovanie platnosti víz a postupy týkajúce sa povolenia na pobyt (FI, PT) a zaviedli sa špeciálne víza a povolenia na pobyt pre vysoko kvalifikovaných pracovníkov (FR, IE). Členské štáty však musia starostlivo a dlhodobejšie sledovať integráciu migrantov a potomkov, ktorí už žijú v EÚ, medzi ktorými nezamestnanosť počas krízy prudko vzrástla. Súčasné politiky sa zameriavajú predovšetkým na zvyšovanie úrovne kvalifikácie a uľahčenie celkovej integrácie. Sú potrebné ďalšie opatrenia vrátane podnecovania podnikov k tomu, aby zamestnávali rozmanitejšie pracovné sily, napríklad prostredníctvom chárt o rozmanitosti (BE, DE, ES, FR).

Verejné služby zamestnanosti musia riešiť rastúci počet nezamestnaných ľudí a ich modernizácia je účinný prostriedok na čelenie novým výzvam. To sa už riešilo prostredníctvom organizačných zlúčení/intenzívnejšou spoluprácou služieb, ktoré sa zaoberajú integráciou a poistením (DK, EE, EL, FI, FR, HU, NL, SI), novými druhmi poskytovania služieb, ktoré sú kombináciou webových a personálnych služieb (EE, EL, IE, MT, RO, UK/Škótsko), osobitného poradenstva pre podniky, pokiaľ ide o odbornú prípravu zamestnancov a včasný proaktívny zásah v prípade prepúšťania (AT, BG, DK, EE, IE, MT, NL), a poradenstva pre zamestnancov a zamestnávateľov v prípade preradenia zamestnancov do iného zamestnania (DE, BE, FI, IE, LU, PT, UK). Niektoré verejné služby zamestnanosti zintenzívnili spoluprácu so súkromnými pracovnými agentúrami (AT, FR, NL). Tieto prístupy by mohli byť inšpiráciou pre ďalšie reformy aj v iných krajinách a systematickejšie hodnotenie by mohlo rozšíriť základňu znalostí o tom, ktoré postupy a programy sú najúčinnejšie a najefektívnejšie, najmä v časoch rastúcich rozpočtových obmedzení.

Systémy sociálnej ochrany sú v dôsledku prudkého nárastu nezamestnanosti pod veľkým tlakom. Automatické stabilizátory sa v rámci EÚ osvedčili pri tlmení okamžitého sociálneho vplyvu hospodárskeho poklesu v rôznej miere; preto niekoľko členských štátov vidí potrebu upraviť dĺžku poskytovania dávok (CZ, ES, LT, RO), ich úroveň (BE, BG, CZ, EL) alebo krytie nimi (IT, PT) alebo zaviesť nové alebo širšie systémy podpory príjmov pre ľudí, ktorí nemajú nárok na dávky v nezamestnanosti (napr. FR, LV). Okrem skupín ľudí, ktorí majú nárok na dávky v nezamestnanosti, niektoré členské štáty zvýšili podporu pre zraniteľné skupiny (BE, CY, FR, PL) a dôchodcov s nízkym príjmom (CY, RO). Schopnosť pokryť narastajúci dopyt po sociálnom zabezpečení sa v rôznych členských štátoch veľmi líši; časom sa tento problém nevyhnutne ešte prehĺbi a bude si vyžadovať potrebu silných aktivačných politík.

Zamestnanosť žien

Údaje o trhu práce ukazujú, že v roku 2009 nezamestnanosť postihovala ženy vo všeobecnosti v menšej miere ako mužov. V mnohých členských štátoch však pretrváva veľká rodová nerovnováha prejavujúca sa nižšou aktivitou a vyššou nezamestnanosťou žien. V dôsledku krízy sa niektoré opatrenia týkajúce sa rodovej rovnosti oddialili alebo zrušili a neprijali sa žiadne nové opatrenia s výnimkou podpory nových pracovných miest v sektore starostlivosti (FI, NL, UK). Hľadisko rodovej rovnosti by sa malo aktívnejšie uplatňovať v politikách zamestnanosti, a to najmä pri definovaní a vykonávaní politík zameraných na oživenie. Mnohé členské štáty pokračujú v presadzovaní zosúladenia pracovného, súkromného a rodinného života, najmä prostredníctvom lepšieho prístupu a/alebo lepšej kvality, pokiaľ ide o služby starostlivosti o deti v prípade malých detí alebo detí v predškolskom veku, a prostredníctvom podpory starostlivosti o iné závislé osoby (ES, PT). Nedávne reformy v oblasti systémov a/alebo dávok týkajúcich sa materskej dovolenky zamerané na posilnenie účasti/návratu žien na trh práce (AT, DE, HU) a na posilnenie práv na rodičovskú/otcovskú dovolenku alebo na ochranu pracovníkov berúcich si dovolenku (BG, NL, PT). Posilnilo sa právo na pružné pracovné podmienky (HU, RO, SK, UK) a zlepšila sa ochrana pracovníkov v pružnom zamestnaní (LT, SK). Zatiaľ čo rozdiel v odmeňovaní žien a mužov väčšina členských štátov stále rieši nedostatočne, prijali sa niektoré nové opatrenia: lepšia transparentnosť (DE, UK), opätovné preskúmanie systémov hodnotenia práce (BE), zapojenie inšpekcie práce a nový výskum (NL) a nová tripartitná stratégia (FI).

2.2. Zlepšiť prispôsobivosť pracovníkov a podnikov

Členské štáty sa v posledných dvoch rokoch zameriavali na rozvoj prístupu flexiistoty a začali formulovať komplexné prístupy flexiistoty v súlade s jednotlivými štrukturálnymi zmenami a východiskovými pozíciami. V súvislosti s prepuknutím krízy sa prudko zvýšil tlak na prispôsobivosť a pozornosť sa presunula na opatrenia zamerané na prispôsobenie sa novej situácii skôr z krátkodobého hľadiska. Hlavnými opatreniami, ktoré sa v tejto súvislosti prijali, je dočasné prispôsobenie sa klesajúcej výrobe prostredníctvom pružných pracovných podmienok , najmä skrátením pracovného času s cieľom vyhnúť sa prepúšťaniu a strate ľudského kapitálu[4].

Niektoré členské štáty pod obrovským ekonomickým tlakom zaviedli alebo plánujú zaviesť spomalenie rastu miezd vo verejnom sektore (BG, EL, LT, LV, RO). V Holandsku sa strednodobé spomalenie rastu miezd v celom hospodárstve zaviedlo výmenou za zníženie príspevkov sociálneho zabezpečenia.

Vysoké nemzdové náklady práce a vysoké daňovo-odvodové zaťaženie sú hlavnou prekážkou zamestnanosti. Napriek pokroku v posledných rokoch podiel priemerného daňovo-odvodového zaťaženia v súvislosti s nákladmi práce v EÚ-27 zostáva na úrovni z roku 2000, čo je približne 40½ %. Opatrenie prijaté na zníženie daňového zaťaženia práce zahŕňa zníženie príspevkov sociálneho zabezpečenia (BE, BG, CZ, DE, ES, FI, HU, SE) a revíziu daňového systému s cieľom znížiť náklady na prácu. V záujme zachovania pracovných miest a/alebo podpory prijímania do zamestnania sa náklady práce znížili v niekoľkých členských štátoch so zameraním na pracovníkov s nízkymi mzdami (CZ), malé a stredné podniky (NL), samostatne zárobkovo činné osoby (SK) alebo iným spôsobom prostredníctvom daňových výhod s cieľom stimulovať nezamestnaných, aby podnikali (PT). Alternatívny prístup testovaný vo Švédsku umožňuje zamestnávateľom odložiť sociálne príspevky a dane až o 12 mesiacov, čo podporí peňažný tok a zmierni úverové obmedzenia.

Segmentácia trhu práce zostáva výzvou. Zatiaľ čo niektoré krajiny (BG, CY, EE, HU, LT, PT) v posledných rokoch zrevidovali právne predpisy týkajúce sa ochrany zamestnania v súlade s prístupom flexiistoty, je potrebné prijať viac opatrení na to, aby sa predišlo segmentácii trhov práce, ktorá ohrozuje ich dlhodobé výsledky, najmä v prípade osobitných zraniteľných skupín. Už v roku 2008 väčšina členských štátov bola svedkom klesajúceho podielu zmlúv na dobu určitú vrátane dočasnej agentúrnej práce, keďže kríza sa zvykne dotknúť v prvom rade tohto druhu pracovných zmlúv. Vývoj v roku 2009 poukazuje na to, že pre segmentáciu trhu práce sa „flexibilita“ zameriava najmä na pracovníkov so zmluvami na dobu určitú. Táto nerovnosť je škodlivá a neefektívna a poukazuje na potrebu lepšieho rozdelenia rovnováhy medzi flexibilitou a istotou medzi všetkých pracovníkov.

Nelegálna práca zostáva trvalým javom. V niekoľkých členských štátoch predstavuje jej podiel na národnom hospodárstve približne jednu pätinu a prijímajú sa určité opatrenia. V Portugalsku sa nepravidelné zmluvy nezávislých pracovníkov v súčasnosti prísne trestajú. Niektoré krajiny (BG, CY, EL, HU, MT) zlepšili mechanizmy inšpekcie a sprísnili sankcie alebo zaviedli úspešné systémy poukážok (BE). Celkovo si záväzok premeniť nelegálnu prácu na formálne zamestnanie vyžaduje lepšie opatrenia.

Geografická mobilita v EÚ zostáva nízka. Len málo členských štátov prijalo nové opatrenia zahŕňajúce regionálne veľtrhy práce (BG), osobitnú podporu na presuny medzi regiónmi (DE, ES, LT), ako aj investície do dopravnej infraštruktúry (LT, SK). Stimuly na zvýšenie pracovnej mobility, akými sú daňové zvýhodnenia pre dochádzajúcich do práce, sa zvýšili v AT, DE, ES, LT, NL a SK.

2.3. Zvýšenie investícií do kvalifikácií a ľudského kapitálu

Hospodársky pokles zdôrazňuje nevyhnutnosť reformovať systémy vzdelávania a odbornej prípravy, viacej investovať do zvyšovania kvalifikácií pracovných síl, zabezpečiť lepšie zosúladenie vzdelávania, kvalifikácií s potrebami trhu práce a potrebu väčšej mobility, napr. prostredníctvom lepších jazykových znalostí. V tejto súvislosti väčšina členských štátov čelí radu štrukturálnych výziev. Niektoré reformy boli navrhnuté a vykonané, ale výsledky sú stále ešte nejednoznačné, zostáva ešte mnoho vykonať so zameraním sa na politiky sústreďujúce sa na rast (vzdelávanie, inovácie a zelené technológie).

Stratégie zvyšovania kvalifikácií ako krátkodobé opatrenia boli vykonané v niekoľkých členských štátoch, často s podporou Európskeho sociálneho fondu. Na ochranu zamestnateľnosti pracovníkov bolo vo zvýšenej miere využívané školenie na pracovisku (AT, BG, CY, EL, IT, LU, MT, PT, SE, UK). Tieto opatrenia fungujú najlepšie, keď sú zamerané na určenie nových pracovných miest a príslušných kvalifikačných požiadaviek. Niekoľko členských štátov vyvinulo nové stratégie v oblasti kvalifikácií, ktoré lepšie zodpovedajú potrebám trhu práce (AT, BE, DK, MT, RO, SK). Okrem toho sa urýchlila lepšia spolupráca medzi sociálnymi partnermi pri určovaní budúcich potrieb a pri tvorbe študijných plánov (BE, BG, MT, SI) a v niektorých členských štátoch so sociálnymi partnermi hrajúcimi kľúčovú úlohu (BG, DK, FI, LU).

Schopnosť členských štátov predpovedať a predvídať potreby týkajúce sa kvalifikácií sa líši. Vo FI bol s podporou ESF vytvorený nový pokročilý systém. Na predchádzanie problémom je potrebné krátkodobé prognózovanie. Niektoré členské štáty prišli s podnetnými štúdiami a prístupmi predvídania kvalifikácií (analýzy trhu práce, prieskumy medzi zamestnávateľmi v CY, IE, LT, RO), často s podporou z ESF. V budúcnosti by sa malo predpovedanie, ako aj predvídanie posilniť, a to aj prostredníctvom posúdenia budúcich potrieb zástupcami priemyslu a školiteľmi.

Niektoré členské štáty (AT, BE, DE, EE, ES, IE, MT, NL, PT) stanovili dlhodobejšie, špecifickejšie plány na získavanie kvalifikácií . Prejavuje sa zreteľná tendencia k vyučovaniu a učeniu založenému na kompetenciách, najmä v školských osnovách. Vykonávanie európskeho kvalifikačného rámca, ktorý podporuje väčšiu transparentnosť kvalifikácií na základe študijných výsledkov vstupuje do kľúčovej fázy. Väčšina členských štátov dosahuje významný pokrok pri rozvoji vnútroštátnych kvalifikačných rámcov, ktoré zahŕňajú všetky úrovne a typy vzdelávania a odbornej prípravy, a pri ich harmonizácii s európskym kvalifikačným rámcom do roku 2010. Niektoré členské štáty zvýšili úsilie o uľahčenie uznávania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa (AT, ES, FR, IE, LT, LU, NL, SE, SI)[5]. Niektoré krajiny prijali iniciatívy na posilnenie úlohy vysokoškolského vzdelávania v pokračujúcom profesionálnom alebo osobnom rozvoji tých, ktorí už sú zamestnaní (BE, EL, FI, IT, LT, NL). Inštitúcie vysokoškolského vzdelávania však stále potrebujú silné stimuly na rozvoj pružnejších študijných plánov a spôsobov dochádzky a na rozširovanie uznávania už dosiahnutého vzdelania.

Financovanie celoživotného vzdelávania je kľúčovým aspektom najmä v súvislosti s obmedzením výdavkov vo verejných a súkromných rozpočtoch. Mnohé členské štáty zvýšili výdavky na celoživotné vzdelávanie pre ľudí s nízkou kvalifikáciou a pre nezamestnaných. Niektoré zaviedli podporu pre kombináciu krátkodobej práce a ďalšej odbornej prípravy (BE, CZ, DE, FR, IE, LU, LV, PT). Úsilie o odbornú prípravu a rekvalifikáciu dospelých zahŕňa aj opatrenia, ktorých úlohou je nasmerovať zdroje na vysokoškolské vzdelávanie (DE, IE, UK). Zaviedli sa mechanizmy financovania na pomoc malým a stredným podnikom pri školení svojich pracovníkov (DE, HU, SI).

2.4. Využívanie finančnej podpory EÚ na posilnenie prioritných činností

S cieľom pomôcť členským štátom financovať protikrízové opatrenia s pomocou finančných zdrojov EÚ zameraných na podporu ľudí Komisia zmenila programovanie a riadenie Európskeho sociálneho fondu (ESF) na zlepšenie jeho schopnosti urýchliť programy a nasmerovať ich k tým odvetviam a skupinám, ktoré podporu najviac potrebujú. Niektoré členské štáty (AT, DE, HU, IE, LT, LV, NL, UK) využili možnosť zmeniť a doplniť svoje operačné programy na prispôsobenie sa kríze, zatiaľ čo iné využili už existujúcu flexibilitu programov ESF, aby zásahy zamerali na tých, ktorí boli postihnutých krízou.

Členské štáty využili ESF na vykonávanie priorít európskeho plánu na oživenie hospodárstva , napríklad na rozšírenie pokrytia dávok v nezamestnanosti (IT), na rozšírenie potenciálnych príjemcov ESF na všetky vekové skupiny (AT), na väčšie využívanie systémov krátkodobého zamestnania (DE, EL) a na ich kombináciu s odbornou prípravou (CZ) alebo na zvýšenie podpory podnikania (PT). Iné členské štáty upravili svoje programy v rámci ESF prijatím krátkodobých protikrízových opatrení zameraných najmä na nezamestnaných, napríklad presunutie zdrojov na činnosti podporujúce zamestnateľnosť nezamestnaných (UK/Wales), preorientovanie priorít na nezamestnaných (IE) alebo prispôsobenie sa dôležitým sociálno-ekonomickým zmenám v konkrétnom regióne (ES/Navarra). PL zmenilo výberové kritéria na zabezpečenie toho, aby boli projekty v rámci ESF dostupné pre pracovníkov v odvetviach osobitne zasiahnutých krízou.

Počet žiadostí členských štátov smerovaných na Európsky globalizačný fond (EGF) v roku 2009 prudko vzrástol (20 na rozdiel od 5 v roku 2008). Spolu požiadalo o podporu 12 krajín pre 24 300 pracovníkov, ktorí prišli o zamestnanie v odvetviach, akými sú oceliarsky a automobilový priemysel, výroba, stavebníctvo a letecký priemysel, a to vo výške 152,7 milióna EUR.

3. Ďalšie kroky

Opatrenia členských štátov týkajúce sa zamestnanosti v reakcii na krízu podstatne prispeli k stabilizovaniu ekonomík a v mnohých prípadoch zmiernili nepriaznivý vplyv na zamestnanosť v roku 2009. Mnohé výzvy sú však ešte pred nami. Kríza zdôraznila štrukturálne problémy , najmä riziko vyššej dlhodobej a štrukturálnej nezamestnanosti, pretrvávajúci kvalifikačný nesúlad a vylúčenie najviac znevýhodnených ľudí z trhu práce. Navyše je ohrozená sociálna a územná súdržnosť EÚ, keďže kríza zasiahla krajiny a regióny veľmi rozličnými spôsobmi a v rôznej miere intenzity, čo viedlo k rozdielnym výsledkom na trhu práce.

Keďže môžeme očakávať, že nezamestnanosť v roku 2010 bude naďalej rásť a rovnako aj nedostatok pracovných miest, v krátkodobom horizonte budú nutné masívne opatrenia týkajúce sa trhu práce. V rámci toho je kľúčovou otázkou posilniť súdržnosť medzi krátkodobými opatreniami a dlhodobými štrukturálnymi reformami .

Príliš veľký rozsah niektorých opatrení prijatých v posledných mesiacoch na riešenie krízy zamestnanosti by mohol mať negatívny dlhodobý vplyv na produktivitu, výkonnosť trhu práce a rozpočtovú situáciu členských štátov. Osobitne dôležité je zlepšenie istoty zamestnania, podpora prechodov medzi zamestnaniami a zníženie segmentácie trhu práce, ako aj zabezpečenie rozpočtovej rovnováhy, pričom je treba klásť dôraz na potrebu komplexných reakcií politík v súlade s prístupom flexiistoty. Ak zoberieme do úvahy pozitívne signály mierneho oživenia hospodárskej činnosti v roku 2010, kľúčovou otázkou nasledujúcich mesiacov bude určiť, kedy a ako postupne upúšťať od krízových opatrení . Upustenie od stimulujúcich opatrení príliš skoro by mohlo mať negatívny vplyv na zamestnanosť a dopyt po práci, zatiaľ čo upustiť od nich príliš neskoro by mohlo mať negatívny vplyv na oživenie a ohroziť strednodobé ciele rastu, čo by znamenalo menšie zníženie nezamestnanosti, nízku produktivitu alebo neudržateľnú rozpočtovú situáciu.

Hoci sa obmedzenia a situácie líšia a budú si vyžadovať rôzne stratégie, členské štáty majú niekoľko spoločných cieľov politiky zamestnanosti : je potrebné zvrátiť vyššiu nezamestnanosť a predchádzať tomu, aby sa stala štrukturálnou; je potrebné zlepšiť prechody medzi zamestnaniami, najmä zosúladiť kvalifikácie a pracovné miesta; mladí ľudia a ďalší, ktorí sú najviac postihnutí krízou, potrebujú trvalo udržateľnú podporu; zvyšovanie kvalifikácií musí byť lepšie prepojené s požiadavkami trhu práce; a musí sa ďalej posilňovať účasť najmä žien, starších pracovníkov a imigrantov na trhu práce. Koordinovaný prístup v celej Európe s aktívnym zapojením sociálnych partnerov je zásadný pri dosahovaní týchto cieľov.

V tejto súvislosti existujú tri širšie druhy výziev v oblasti budúcich politík zamestnanosti, v rámci ktorých sa krízové opatrenia musia prispôsobiť prebiehajúcim štrukturálnym reformám:

- Potreba posilniť existujúce krízové opatrenia . Táto potreba vznikne najmä, aj keď nie výlučne, v členských štátoch, kde sa očakáva, že nezamestnanosť budúci rok výrazne vzrastie. Kľúčovým problémom je zlepšiť účinnosť týchto opatrení. Najmä formy zamestnávania krátkodobého charakteru môžu zostať dočasne odôvodnené pre trvalo udržateľné pracovné miesta, pokiaľ bude nezamestnanosť ďalej rásť – kritériá oprávnenosti však musia byť prísnejšie v porovnaní s kritériami uplatňovanými v roku 2009. Tieto systémy, ktoré môžu krátkodobo zmierniť sociálny vplyv krízy, ušetriť firmám značné náklady na prepúšťanie a prijímanie pracovníkov a predísť strate ľudského kapitálu špecifického pre danú firmu, by mohli viesť k tomu, že z dlhodobého hľadiska by mohli firmy trpieť masívnou prezamestnanosťou a vystaviť sa riziku odďaľovania potrebnej reštrukturalizácie. Členské štáty, ktoré trpia zvyšujúcou sa nezamestnanosťou, by mali takisto zvážiť kladenie väčšieho dôrazu na ostatné opatrenia, ktoré mali priaznivý vplyv na trhy práce, najmä zvýšenie schopnosti verejných služieb zamestnanosti poskytnúť personalizovaný prístup pri hľadaní nového zamestnania v štádiu pred prepúšťaním. Navyše niekoľko dočasných zmien zavedených počas krízy by mohlo byť príležitosťou na začatie stabilnejších štrukturálnych reforiem zlepšujúcich efektívnosť a účinnosť špecifických inštitúcií trhu práce . To platí najmä pre zmeny, ktoré niektoré krajiny zaviedli v súvislosti s navrhovaním systémov poistenia v nezamestnanosti alebo aktívnych politík trhu práce. Krátkodobé opatrenia súbežne s prístupom flexiistoty vrátane správnych pracovných stimulov môžu byť napokon dôležitým nástrojom na riešenie segmentácie trhu práce.

- Potreba preorientovať krízové opatrenia . Táto potreba vznikne najmä v krajinách, kde je silný tlak na fiškálnu konsolidáciu. Kľúčovou otázkou je obmedziť riziko neaktivity a nezamestnanosti (najmä posilniť účasť žien) pri zabezpečení istoty príjmu pre tých, ktorí to najviac potrebujú a tých, ktorí čelia prechodu medzi zamestnaniami. Je tiež pravda, že hoci by sa malo vyhnúť kontraproduktívnym pasívnym opatreniam zavedeným počas minulých období recesie (predčasný odchod do dôchodku, prechod do invalidity a systémy nemocenských dávok), opatrenia na podporu príjmu poskytli od začiatku krízy úľavu mnohým ľuďom v núdzi a tak prispeli k predchádzaniu chudobe. Okrem toho skúsenosti ukazujú, že pre ľudí, ktorí sú najviac vzdialení od trhu práce, je mimoriadne ťažké účinne využívať aktívne opatrenia, ako napríklad odbornú prípravu a pracovné poradenstvo. Členské štáty by takisto mali zvážiť zlepšenie vnútornej a vonkajšej flexibility . Prioritou je riešenie rastúcej segmentácie trhu práce s cieľom zlepšiť situáciu ľudí s neštandardnými zmluvami, ktorí často nie sú dostatočne krytí v rámci systémov poistenia v nezamestnanosti a aktívnych politík trhu práce (keďže ich poskytovanie je zvyčajne viazané na dávky). Konečným cieľom je presunúť zameranie z ochrany pracovného miesta na istotu na trhu.

- Potreba postupne upustiť od krízových opatrení . Budú ju musieť okamžite riešiť krajiny, kde sú ekonomické vyhliadky a vyhliadky v oblasti zamestnanosti najlepšie a ktoré sa môžu plne zamerať na štrukturálne reformy . Bude tu existovať dostatočný tlak na dlhodobé opatrenia v oblasti reformy trhu práce, ktoré teraz budú čeliť vyššiemu počtu nezamestnaných; zvýšenie účinnosti týchto opatrení má vysokú prioritu. Sú potrebné reformy inšpirované flexiistotou, ktoré zlepšujú flexibilitu a istotu trhov práce vrátane nájdenia rovnováhy medzi ochranou zamestnania a istotou na trhu, preklenujú rozdiely medzi vznikajúcim dopytom a kvalifikáciami, ktoré sú v súčasnosti dostupné na trhu práce, podporujú pracovnú mobilitu medzi regiónmi a medzi zamestnaniami a posilňujú odozvu miezd na vývoj produktivity. Konečným cieľom je zvýšiť odolnosť hospodárstva voči budúcim otrasom špecificky postihujúcim určité odvetvia alebo krajiny.

[1] Podrobná analýza trendov a reakcií politiky na krízu zamestnanosti je uvedená v podkladovom dokumente Komisie určenom Rade pre zamestnanosť, sociálnu politiku, zdravie a spotrebiteľské záležitosti z 30. novembra 2009. Podrobné údaje možno nájsť aj v mesačnom monitore trhu práce GR EMPL Komisie a v Správe o zamestnanosti v Európe v roku 2009.

[2] Jesenná predpoveď ES z 3. novembra 2009.

[3] Pozri správu Komisie o európskom pláne na oživenie hospodárstva z decembra 2009.

[4] Viac podrobností o skrátení pracovného času je uvedených v dokumente EPSCO (pozri poznámku pod čiarou č. 1).

[5] Pozri KOM(2009) 640, 24.11.2009.