EURÓPSKA KOMISIA 
V Bruseli 13.7.2011 
SEK(2011) 884 v kone čnom znení 
  
PRACOVNÝ DOKUMENT ÚTVAROV KOMISIE 
SÚHRN POSÚDENIA VPLYVU 
Dokument sprevádzajúci 
NÁVRH NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 
o trhovej politike pre výrobk y rybolovu a akvakultúry 
{KOM(2011) 416 v kone čnom znení} 
{SEK(2011) 883 v kone čnom znení}  
 
 1ZHRNUTIE  
EÚ je prvým trhom výrobkov rybolovu a a kvakultúry na svete – s trhovou hodnotou 
55 miliárd euro (alebo 12 miliónov ton). Ob čania EÚ skonzumujú v priemere 22 kg 
výrobkov rybolovu a akva kultúry za rok, čo predstavuje 15 % ich pr íjmu bielkovín. Modely 
spotreby v jednotlivých členských štátoch sú ve ľmi odlišné, od takmer 10 kg v niektorých 
krajinách (hlavne vý chodných) po viac ako 30 kg v in ých. Všetky krajiny EÚ však 
zaznamenávajú nárast spotreby. Vzh ľadom na to, že v poslednom desa ťročí klesala 
produkcia v EÚ, podiel sebesta čnosti EÚ tiež prudko klesol: z 57 % na 35 %. 
Spoločná organizácia trhu (SOT) pre výrobky r ybolovu a akvakultúry pôsobí na trhu od 
roku 1970. Je jedným z pilierov spolo čnej rybárskej politiky (SRP). Jej sú časným právnym 
základom je nariadenie 104/2000, ktoré bolo prijaté v roku 1999. Reforma spolo čnej 
rybárskej politiky, ktorá práve preb ieha, poskytuje vynikajúcu príležitos ť na preskúmanie a 
prípadne pozmenenie cie ľov a nástrojov trhovej polit iky pre výrobky rybolovu a 
akvakultúry. 
Problémy  
Od roku 2008 Komisia robí rozsiahle hodnot enia a konzultácie s dvojitým zámerom, na 
jednej strane hodnoti ť výkon existujúceho právneho rámca a rozvíja ť trendy trhu EÚ za 
posledné desa ťročie a na druhej vypo čuť si názory zainteresovaných strán. Táto správa 
prezentuje a analyzuje pä ť hlavných identifikovaných pr oblémových oblastí, ktoré je 
možné zhrnú ť takto: 
• naša trhová politika neprispela dostato čne k udržate ľnej produkcii; 
• trhové postavenie produkc ie EÚ sa zhoršilo; 
• neboli sme schopní predvída ť či zvládať výkyvy trhu; 
• náš trhový potenciál je zna čne nevyužitý; 
• vykonávanie trhovej politiky je spoma ľované zd ĺhavým, príliš komplexným 
rámcom. 
 K dnešnému d ňu nie sú využívané udržate ľným spôsobom mnohé rybné hospodárstva EÚ. 
Kompenzácie trhu za udržate ľné postupy sú zanedbate ľné a zárove ň neexistujú žiadne 
trhové sankcie za neudržate ľné či potenciálne neudržate ľné postupy. Naša trhová politika 
zlyhala pri zvyšovaní hodnoty stagnujúcich či klesajúcich objemov výroby a ani 
nepodporuje uplat ňovanie osved čených postupov. 
Ponuka EÚ je rôznorodá a zárove ň roztrieštená. S oh ľadom na klesajúcu produkciu a stále 
väčšiu globalizáciu trhu jej chýba konkurencieschopnos ť a nebola schopná predvída ť 
a zvládať výkyvy trhu ani sa prispôsobi ť dopytu z h
ľadiska predvídate ľnosti objemov či 
kvality a obchodnej úpravy tovaru. 
Pod piatimi hlavnými uvedenými problémami leží podskupina ďalších problémov. 
Organizáciám výrobcov (OV) v oblasti rybolovného hospodárstv a a akvakultúry, ktoré by 
mohli zohráva ť dôležitú úlohu pri k aždodennom vykonávaní SRP (ak majú správne 
zosúladené poslanie, zdroje a práva a povi nnosti), všeobecne chýbajú zdroje a stimuly, 
ktoré sú nevyhnutné na efektívne orga nizovanie výroby a riadenie rybárskych činností, 
uvádzanie produkcie na trh at ď. Okrem toho, ak je vä čšia časť odvetvia rybného 
 
 2hospodárstva roztrieštená, spracovatelia  a distribútori majú tendenciu by ť sústredení, najmä 
na strane maloobchodného predaja. Budovani e alebo podpora združovania na strane 
zásobovania s ve ľkou pravdepodobnos ťou zlepší ekonomickú situáciu rybárov v EÚ. 
Lepšia organizácia výroby sa zdá by ť nevyhnutným predpokla dom dobre fungujúcej 
spolupráce všetkých článkov obchodného re ťazca. 
Informácie o dopyte trhu, preferenciách zák azníkov, vývojových trendoch a cenotvorbe nie 
sú bežne dostupné všetkým zú častneným stranám. Napriek tomu, lepšie pochopenie 
trhového rozmeru vlastných činností by umožnilo výrobcom v EÚ lepšie usmerni ť rybárov 
k produkcii, ktorá má vä čšiu šancu na predaj za rozumnú ce nu (platí tu zlaté pravidlo, že 
ryba, ktorá sa s ve ľkou pravdepodobnos ťou nepredá, by mala osta ť vo vode). To znamená 
lepšie plánovanie ponuky a predaja – inými sl ovami, aktívne rozhodovanie o tom, aký druh 
produktu predáva ť a kde ho predáva ť. 
Tvorcovia politiky tiež potrebujú informácie o pozadí – rovnako ako v časné varovanie 
o možnej kríze na trhu – na vytváranie politiky. 
V súčasnej stave nie je nadmerné lovenie populácií či míňanie verejných prostriedkov na 
ničenie rýb ospravedlnite ľné; tzv. „s ťahovanie“ produktov rybného hospodárstva z trhu by 
sa malo zruši ť. Vplyv interven čných mechanizmov na stabilitu trhu je rovnako slabý a týka 
sa len zopár prístavov a niektorý ch malých pelagických druhov. 
Je to spôsobené tým, že inte rvencie na trhu môžu pomôc ť príznakom náhleho poklesu cien, 
ale nikdy nezasiahnu prí činu problému. Rybné hospodárs tvo však bezpochyby ostáva 
neistou a riskantnou ekonomickou činnosťou; prispôsobenie času a objemu úlovkov 
potrebám konkrétneho trhu v danom okamihu bude vždy predstavova ť výzvu. Každá 
rozumná trhová politika musí zoh ľadňovať tento zásadný problém a zah ŕňať aspoň 
súvisiace riziká pre rybárov. 
Obchodné normy EÚ, ktoré stanovujú štandar dné obchodné vlastnosti, sú dôležité na 
hladké fungovanie vnútorného trhu EÚ s rybami . Vypracované hodnotenie a táto správa 
spoločne analyzujú to, v akom rozsahu by mali by ť revidované sú časné spolo čné obchodné 
normy. 
Informácie pre spotrebite ľov sú kľúčovou zložkou organizácie trhu, jednak z dôvodu 
širokej sú časnej ponuky rýb a morských plodov na pultoch a jednak preto, že ľudia sú stále 
viac a viac oboznámení s prob lematikou životného prostred ia a žiadajú, aby mohli pri 
nákupe robi ť informované rozhodnutia. Je táto ryba čerstvá alebo rozmrazená? Kde presne 
bola ulovená? Bola uloven á alebo odchovaná udržate ľným spôsobom alebo obchodovaná 
spravodlivo? Spotrebitelia majú právo získa ť spoľahlivé informácie o tom, čo nakupujú, zo 
štítka na výrobku. 
Rastúca spotreba v celej EÚ  nakoniec prináša konkrétne ekonomické príležitosti pre 
výrobcov v EÚ aj tretích krajinách. 
 
Právo EÚ kona ť 
Podľa článku 3 ods. 1d Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), Európska únia má 
výlučné právomoci v oblasti ochrany morský ch biologických zdrojov v rámci SRP. 
Článok 4 ods. 2 písm. d ZFEÚ stanovuje, že EÚ má zdie ľané právomoci pre ostatné zložky 
 
 3SRP. Tieto ustanovenia ur čujú rozsah činnosti z h ľadiska toho, čo je potrebné rieši ť na 
úrovni EÚ, a aký priest or na konanie ostáva členskému štátu. Majú  tiež vplyv na podobu 
opatrení EÚ z h ľadiska výberu nástroja. Trhové opatr enia v rámci SOT spadajú do oblasti 
pôsobnosti článku 4 ods. 2 písm. d ZFEÚ, a preto je nevyhnutné, aby sa odôvodnili 
opatrenia s oh ľadom na zásadu subsidiarity. 
Zriadenie trhovej politiky na úrovni EÚ je nevyhnutné na vytvorenie vnúto rného trhu 
s výrobkami rybolovu a akvakultúry a zabezpe čenie spravodlivej hospodárskej sú ťaže. 
V súlade so zásadou subsidiarity by mal ma ť členský štáty a hospodárske subjekty vysoký 
stupeň autonómie pri uplat ňovaní rôznych mechanizmov týkajúcich sa trhovej politiky. 
 
Vzájomný vz ťah s reformou SRP  
Hlavným cie ľom reformy spolo čnej rybárskej politiky je podpora udržate ľného riadenia 
zdrojov rybného hospodárstva v rámci celého ekonomicky životaschopného sektora, ktoré 
bude následne získava ť vyššie právomoci z h ľadiska vlastného riadenia. Na dosiahnutie 
tohto cieľa musíme za čať tým, že budeme pomáha ť sektoru organizova ť sa efektívnejšie. 
Zo záverov posúdenia vpl yvu SRP vyplýva, že vzh ľadom na nové ciele a nástroje SRP bola 
potrebná ďalekosiahlejšia reforma tr hovej politiky: trhovo orient ované nástroje by mali 
prispievať, priamo alebo nepriamo, k splneniu hlavných cie ľov SRP. 
Na riešenie problémov spojených s nadmerným rybolovov a neudržate ľnými postupmi 
a upustenie od stratégií produkcie len na zák ladne množstva bude nová trhová politika 
podporova ť: 
• posilnenie postavenia orga nizácií výrobcov a ich spolo čné riadenie prístupových 
práv a tiež výrobných a obchodných činností; 
• trhové opatrenia, ktoré z vyšujú vyjednávaciu silu výr obcov (v sektore rybného 
hospodárstva a akvakultúry), zlepšujú predpove danie, prevenciu a riadenie krízy na 
trhu a transparentnos ť a účinnosť trhu; 
• trhové stimuly a kompenzácie za udržate ľné postupy; partnerstvo pre udržate ľnú 
produkciu, nákup a spotrebu; certif ikáciu (environmentálne zna čky), propagáciu, 
informovanie spotrebite ľov; 
• ďalšie trhové opatrenia oh ľadne odvrhnutého úlovku. 
 
Ciele  
Pre každú z vyššie uvedených piatich hl avných problémových oblastí, posúdenie vplyvu 
vymedzuje konkrétne ciele novej trhovej politiky pre výrobky rybolovu a akvakultúry: 
• zvýšenie trhových stimulov na podporu postupov udržate ľnej produkcie;  
• zlepšenie trhového postavenie produkcie EÚ; 
 
 4• zlepšenie prepojenia produkcie EÚ a trhu EÚ; 
• posilnenie trhového poten ciálu výrobkov EÚ; 
• podpora lepšieho riadenia a zjednodušenie právneho rámca. 
 
Alternatívy  
Na základe urobených hodnotení, názoro v zainteresovaných strán, definovaných 
konkrétnych cie ľov a identifikovaných politických ná strojov boli analyzované štyri 
alternatívy: 
• Alternatíva č. 1: zachovanie sú časnej spolo čnej organizácie trhu s výrobkami 
rybolovu a akvakultúry 
• Alternatíva č. 2: revízia sú časnej spolo čnej organizácie trhu s výrobkami rybolovu 
a akvakultúry 
• Alternatíva č. 3: zlepšenie trhovej politiky pre výrobky rybolovu a akvakultúry 
• Alternatíva č. 4: deregulácia sú časnej spolo čnej organizácie trhu s výrobkami 
rybolovu a akvakultúry 
Alternatíva č. 1 znamená, že sú časná SOT ostane nezmenená a bude sa zameriava ť 
predovšetkým na intervencie na trhu na podpor u cenovej stability (stiahnutie, prenesenie, 
súkromné uskladnenie, vyrovnávací príspe vok na tuniaka), osobitný colný režim 
(pozastavenia a kvóty), obchodné normy ( čerstvosť a veľkosť) a povinné informácie pre 
spotrebite ľov (obchodné ozna čenie, spôsob výroby: ulovené v mori, ulovené v sladkej vode 
alebo odchované; pôvod (oblas ť výlovu alebo krajina pôvodu sladkovodných alebo 
odchovaných výrobkov). 
Alternatíva č. 2 redukuje interven čné mechanizmy na jedinú podporu na skladovanie pre 
výrobky rybolovu ur čené na ľudskú spotrebu. Zaoberá sa rozdielmi medzi minimálnym 
objemom vykládky a predaja. Prináša vyššiu mieru flexibility do revízie colných kvót a 
autonómneho pozastavenia (každé 3 roky).  Alternatíva č. 3 je rovnaká ako alternatíva č. 2, ale rozširuje právomoci OV a 
medziodborových organizácií (MO) o ďalšie úlohy a poskytovanie finan čnej podpory na 
čerpanie a realizáciu plánov udržate ľnej výroby a predaja. Tá to alternatíva tiež 
zjednodušuje a upravuje rozsah obchodných norie m; vkladá dodržiavanie medzinárodných 
dohovorov pre riadenie rybného hospodárstva v preferen čnom osobitnom colnom režime; 
zriaďuje európske monitorovacie stredisko; rozširuje povinné info rmácie pre spotrebite ľa a 
ich aplikovanie na všetky výrobky ( čerstvé, mrazené, konzervované, spracované). Vytvára 
rámec na zabezpe čenie presnosti a kontroly dobrovo ľného značenia. 
 Alternatíva č. 4: bez SOT. Táto alte rnatíva ruší celú finan čnú podporu (intervenciu a 
podporu spolo čných činností) a všetky osobitné právne nástroje pre výrobky rybolovu a 
akvakultúry. Žiadne predbežné podmienky pre dovážané výrobky rybolovu a akvakultúry.  
 
 5Hodnotenie alternatív  
 
Environmentálna udržate ľnosť 
Alternatíva č. 1 sa naďalej zameriava na riadenie interven čných mechanizmov; neopráv ňuje 
OV na riadenie vlastných rybárskych činností udržate ľným spôsobom, ani nezabezpe čuje, 
aby činnosti spojené s akvakultú rou boli vykonávané udržate ľným spôsobom. 
Potlačenie podpory pre stia hnutie v alternatíve č. 2 bude ma ť pomerne obmedzený priamy 
vplyv vzh ľadom na malé objemy spojené so stia hnutiami v posledných rokoch. Stále však 
vysiela silný politický signál, že je potrebné lepšie predvída ť dopyt a odbyt na trhu. 
Alternatíva č. 3: Rozširovanie právomocí OV v oblasti spolo čného riadenia, monitorovania 
a kontroly rybolovných možností pridelených členskými štátmi (vrátane jednotlivých 
rybolovných práv a rybol ovného úsilia vlastných členov) by výrazne zlepšilo udržate ľnosť 
rybolovného sektora EÚ. Prístup spotrebite ľov k presnejším informáciám o všetkých 
výrobkov bez oh ľadu na ich obchodnú úpravu, zna čne rozšíri vedomosti o výrobkoch 
rybolovu a akvakultúry. Spotrebite ľom to pomôže robi ť lepšie, informované rozhodnutia a 
v konečnom dôsledku podporí zodpovednú spotrebu. 
Nedostatok podpory pre OV v alternatíve č. 4 by mal negatívny vplyv na spoluprácu OV 
pri zavádzaní udržate ľných rybárskych postupov. Zárove ň by obmedzoval riadiace úsilie, 
ktoré OV v sú časnosti vynakladá. Hoci v EÚ rast ú súkromné iniciatívy smerujúce 
k udržateľnému zaisteniu dodávok a spotreby, tento nový vývoj na trhu ešte potrebuje rás ť 
a budovať si vlastnú dôveryhodnos ť a istotu. 
Ekonomická udržate ľnosť 
Pridaná hodnota v alternatíve č. 1 musí osta ť obmedzená z h ľadiska možnosti využívania 
intervenčných mechanizmov. Je nepravdepodobné, aby OV poskytovali svojim členom 
ďalšie služby, najmä na lepšie prepojenie vl astnej produkcie s potrebami trhu a zvyšovanie 
hodnoty vlastných výrobkov. 
Z hľadiska vplyvu alternatívy č. 2 na ceny pri prvom pred aji je pravdepodobné, že 
výrobcovia ostanú prijímate ľmi ceny, až kým sa nenau čia účinne spája ť svoju ponuku a 
lepšie podporova ť svoje produkty. 
Z hľadiska alternatívy č. 3, referen čné porovnanie so sektorom ovocia a zeleniny ukazuje 
jasný vzťah medzi úrov ňou štruktúry produkcie, cenovou stabilitou a pridanou hodnotou. 
Plánovanie a koncentrácia  ponuky by preto mali vies ť k väčšej stabilite cien pri prvom 
predaji. Primerané vedomosti o trhu by mali posilni ť trhové postavenie a schopnos ť 
predvídať vývojové trendy a krízy trhu. Vä čšia vyjednávacia sila výrobcov by mala vies ť 
k vyrovnanému rozloženiu pridanej hodnoty. Presnejšie informácie pre spotrebite ľa o 
pôvode (napr. populácia, podoblas ť FAO, vytý čené námorné priestory, ako je Biskajský 
záliv, Lamanšský prieliv at ď.) podporia miestny nákup a orientáciu na udržate ľnú spotrebu. 
Malé flotily by mohli by ť schopné predáva ť svoju produkciu lepšie; a dôvera spotrebite ľov 
by sa mohla obnovi ť alebo udrža ť. Rozšírenie informa čných požiadaviek na spracované 
výrobky by tiež naplnilo o čakávania spotrebite ľov a pomohlo zabráni ť podvodom. 
Odstránenie nástrojov trhovej politiky pod ľa alternatívy č. 4 by odobralo motiváciu na 
štruktúrovanie sektora. Osla bilo by vyjednávaciu silu výrobcov a obmedzilo ich schopnos ť 
 
 6prispôsobi ť ponuku dopytu (atomizovaná ponuka, nedostato čná koordinácia výrobcov). 
Dobrovoľné poskytovanie informácií spotrebite ľom je uskuto čniteľná vzhľadom na 
záväzky prevádzkovate ľov k udržate ľnej produkcii. Nesplní však cie ľ lepšie informova ť 
spotrebite ľov v EÚ a rozšíri ť ich vedomosti o výrobkoch rybolovu a akvakultúry. Boli 
pozorované prípady, ke dy krivé obvinenia z oh ľaduplnosti k životnému prostrediu 
zavádzali alebo zmiatli spotrebite ľov, čo podkopáva akéko ľvek pokusy o obnovenie imidžu 
sektora. 
Sociálna udržate ľnosť 
Vplyv alternatív č. 1 a 2 na príjem ostane ve ľmi nízky, na jednej strane preto, že tieto 
alternatívy sa zaoberajú len pr ípadmi, kedy je potrebné zabráni ť poklesu cien, a na druhej 
preto, že intenzita pomoci je ve ľmi nízka (0,2 % hodnot y produkcie EÚ). 
V rámci alternatívy č. 3 sa očakáva, že zlepšenie štruktúry výrobnej stránky zlepší 
očakávanie krízy a zvýši pridanú hodnotu pr ostredníctvom diverzifikácie obchodných 
stratégií. To by malo podpori ť úroveň zamestnanosti a príjmov. 
Je pravdepodobné, že odstránenie trhových nástrojov v rámci alternatívy č. 4 bude ma ť 
vplyv na niektoré sektory (malé pelagické konzervárne), ktoré by sa mohli premiestni ť 
mimo EÚ. V týchto prípadoch by mohol by ť vplyv na zamestnanos ť a príjmy zna čný na 
miestnej úrovni. 
Porovnanie alternatív  
Na základe hodnotených vplyvov a identifikovanýc h rizík sú alternatívy porovnané so 
základným scenárom (status quo) z h ľadiska účinnosti a efektivity vo vz ťahu k cie ľom a 
z hľadiska súdržnosti so všeobecnými cie ľmi EÚ (najmä cie ľmi SRP ale i ďalšími 
prierezovými otázkami). Zhrnutie je takéto: 
Alternatíva č. 1, alebo status quo, bola podob ne hodnotená a ohodnotená ako čiastočne 
neúčinná a príliš zložitá na splnenie sú časných cie ľov. Hlavným stredobodom pozornosti 
SOT bola až doteraz cenová stabil ita prostredníctvom intervenc ií na trhu. Ukázalo sa, že má 
malý vplyv a slabé výsledky; ri eši symptómy a nie skuto čné príčiny, vysiela zlé politické 
signály a subjektom prenecháva malé alebo žiadne zodpovednosti. Dnes, 12 rokov po jej 
prijatí, sú časná SOT sa ukazuje ako nevhodná pr e výzvy trhu EÚ. Povedie k ešte vä čšej 
neúčinnosti reformovanej SRP a prípadne spôsobí rozpor s jej základnými cie ľmi. 
Alternatíva č. 2 sa zameriava na odstrán enie hlavných nedostatkov sú časnej SOT, tým že 
navrhuje úpravy a zjednodušenia, ktoré by mohli zlepši ť jej fungovanie. Význam hlavných 
cieľov reformy SRP by však ostal sporný. 
Alternatíva č. 4 by úplne odstránila trhovú politiku EÚ . Je pravdou, že sa posilnil trhom 
riadený vývoj a stimuly smerom k udržate ľnosti; záväzky spracovate ľov 
a maloobchodníkov spolu s rastúcim tla kom mimovládnych organizácií a ob čianskej 
spoločnosti na získavanie udržate ľných výrobkov by nás mali priblíži ť k našim cie ľom v 
oblasti ochrany životného prostredia. Hla vné identifikované probl émy, konkrétne zložitý 
a roztrieštený sektor dodávok v EÚ a riziká zavádzajúcich alebo mätúcich informácií pre 
spotrebite ľov, boli riešené len čiastočne. V skuto čnosti, odvetvie preberie vä čšiu 
zodpovednos ť za riadenie svojich činností, ale nedostato čná podpora štruktúry vlastnej 
produkcie a sprievodné opatrenia  trhu by boli v rozpore s cie ľom reformy podporova ť 
 
 7trhové nástroje (namiesto drahých štrukt urálnych opatrení) a pomohli organizáciám 
výrobcov zlepši ť odbyt vlastných výrobkov. 
Alternatíva č. 3 navrhuje posilnenie trhovej politiky, tak aby sprevádzala sektor rybného 
hospodárstva a akvakultúry a zárove ň ho posúvala smerom k postupom udržate ľnej 
produkcie. Ve ľa je môže urobi ť z hľadiska organizácie a predaja na zvýšenie 
predvídate ľnosti dodávok a zníženie nákla dov na transakcie. Táto alternatíva kladie dôraz 
na úlohu každej jednej zú častnenej strany pri podpore udržate ľných postupov. 
V rámci tejto alternatívy by boli štruktúra a cie ľ novej trhovej politiky ove ľa širšie 
a odvážnejšie: 
• Ruší sa nieko ľko nástrojov, najmä mechanizmy in tervencií na trhu. Z toho vyplýva 
silné politické posolstvo  a obrovské zjednodušenie. 
• Niektoré prvky, ako sú obchodné normy a osob itná tarifná politika, ostávajú, ale sú 
pružnejšie; zavádzajú sa ďalšie ciele (na podporu rozvoj a vzdialeného predaja alebo 
elektronického obchodovania, spravodlivé podmienky at ď.). 
• Dôraz je kladený na ďalšie prvky: Sektor je re organizovaný a kladie vä čší dôraz na 
schopnosť výrobcov riadi ť vlastnú produkciu a predáva ť vlastné výrobky; 
predpokladá sa zjednodušená jediná podpora na skladovanie (produkcia na sklad, 
spracovanie a znova uvedená na trh), informácie pre spotrebite ľov sú zna čne 
rozšírené z h ľadiska rozsahu a obsahu. 
• Jedným z nových prvkov je monitorovacie stredisko EÚ. 
 
Zo záveru posúdenia vplyvu reformy SRP vyplýva, že je potrebná ďalekosiahla reforma 
trhovej politiky, ktorá by celkovo posilnila  úlohu producenta a medziodborových 
organizácií a obchodné opatrenia. Týmto sa pos ilnia ciele reformy v oblasti ekonomickej 
udržateľnosti a zárove ň podporí environmentálna udržate ľnosť. Trhová politika by mala 
orientova ť výrobné činnosti na oblasti, kd e sú dobré trhové podmie nky, a kde existuje trh 
pre výrobky rybolovu a akvakultúry. 
Trhová politika by mala prispie ť k rastu pridanej hodnoty výrobkov rybolovu a akvakultúry 
v kontexte, kde je finan čná podpora vzdialená od flotily (najmä z h ľadiska odpadu 
a dočasného zastavenia), v prospech inteligentných, ekologických, inova čných a trhovo 
orientovaných riešení pre se ktor rybného hospodárstva a akvakultúry. Konkrétnejšie, 
niektoré stránky reformy trhu musia sprevádza ť a podporova ť vykonávanie novej SRP: 
• Rozširovanie právomocí OV pri zabezpe čovaní riadenia, uplat ňovania pravidiel 
a kontroly rybárskych činností vlastných členov. 
• Trhové prevodite ľné rybolovné podiely (PRP) umož ňujú rybárskemu priemyslu 
prispôsobi ť kapacitu flotíl dostupným morským zdrojom bez potreby verejného 
zákroku; OV by mohli by ť zodpovedné za kolektívne riadenie TRP. 
• Trhové opatrenia, ktoré sprevádzajú aktívnu politiku povinnej vykládky všetkých 
úlovkov populácií podlie hajúcich obmedzeniam výlovu, musia by ť presne 
vymedzené a môžu by ť vykonávané prostredníctvom OV. 
 
 8• Pridať hodnotu selektívnejším a udržate ľným výrobným činnostiam a odkloni ť sa 
od stratégie založenej na objeme pomocou zlepšenia plánovania produkcie a predaja 
na strane OV a zohrávania aktívnejšej úlohy na strane spotrebite ľov v EÚ pri robení 
informovaných rozhodnutí. 
 
Rozdiely v distribu čných vplyvoch jednotlivých oblastí či geografických oblastí sú ve ľmi 
obmedzené z dôvodu úplne jednotného prístupu OV k finan čným nástrojom a všetkým 
pravidlám. 
Široké spektrum zú častnených strán bude v zna čnej miere ťažiť z alternatívy č. 3. Zvýšenie 
zodpovedností a zdrojov OV prinesie nové podnikate ľské príležitosti pre výrobcov 
výrobkov rybolovu a akvakultúry, ktorí budú považova ť členstvo za atraktívnejšie. Nová 
tarifná politika zlepší predvídate ľnosť dodávok surovín a umožní spracovate ľom lepšie 
predpoveda ť vlastné činnosti. Celý sektor bude lepšie koordinovaný a nabádaný, aby spustil 
iniciatívy spolo čného záujmu, najmä na podporu udržate ľného rybolovu. Spotrebitelia budú 
môcť robiť lepšie informované rozhodnutia v ďaka lepšiemu a presnejšiemu zna čeniu 
výrobkov rybolovu a akvakultúry. Zjednodušenie  a zníženie administratívnej zá ťaže bude 
mať nakoniec pozitívny vplyv na Komisiu, správne orgány členských štátov a hospodárske 
subjekty. 
 Z hľadiska analýzy vplyvu, GR MARE podporuje alternatívu č. 3 na vytvorenie rozšírenej 
trhovej politiky pre výrobky rybolovu a akvakultúry.