Návrh ROZHODNUTIE RADY o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v rámci Medzinárodnej námornej organizácie (IMO) v súvislosti s prijatím určitých kódexov a s tým súvisiacich zmien dohovorov /* COM/2013/0208 final - 2013/0111 (NLE) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Tento návrh Komisie sa týka stanovenia pozície Únie v jednotlivých orgánoch IMO v súvislosti s: a) prijatím kódexu na vykonávanie nástrojov IMO (ďalej len „kódex III“), b) prijatím kódexu IMO pre uznané organizácie (ďalej len „kódex RO“), c) prijatím zmien určitých medzinárodných dohovorov a d) prijatím uvedených zmien v súlade s príslušnými ustanoveniami príslušných dohovorov. 1.1. Kódex III Cieľom návrhu kódexu III je posilniť celosvetovú námornú bezpečnosť a ochranu morského prostredia a pomáhať štátom pri vykonávaní týchto nástrojov: · Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti ľudského života na mori z roku 1974 v znení zmien (SOLAS 1974) a jeho protokolu z roku 1988, · Medzinárodného dohovoru o zabránení znečisťovaniu z lodí z roku 1973 zmeneného jeho protokolmi z rokov 1978 a 1997 v znení zmien (MARPOL 73/78), · Dohovoru o medzinárodných pravidlách na zabránenie zrážkam na mori z roku 1972 v znení zmien (COLREG 1972), · Medzinárodného dohovoru o nákladovej značke z roku 1966 (LL 1966) a jeho protokolu z roku 1988, · Medzinárodného dohovoru o normách výcviku, kvalifikácie a strážnej služby námorníkov z roku 1978 v znení zmien (STCW) a · Medzinárodného dohovoru o vymeriavaní lodí z roku 1969 (TONNAGE 1969). Kódex obsahuje povinné ustanovenia, ako aj odporúčania zaoberajúce sa aspektmi, ktoré sa považujú za potrebné pre zmluvnú stranu, aby ustanovenia platných medzinárodných nástrojov, ktorých je zmluvnou stranou, nadobudli úplnú účinnosť. Kódex sa vzťahuje na tieto oblasti: · pokiaľ ide o vlajkové štáty, pobrežné štáty a prístavné štáty: všeobecné ustanovenia o stratégii vykonávania, rozsah pôsobnosti, počiatočné opatrenia, odovzdávanie informácií, vedenie záznamov a zlepšovanie, · pokiaľ ide o vlajkové štáty: vykonávanie, delegovanie právomoci, presadzovanie, inšpektori vlajkového štátu, vyšetrovania, hodnotenie a preskúmanie činnosti vlajkového štátu, · pokiaľ ide o pobrežné štáty: vykonávanie, presadzovanie, hodnotenie a preskúmanie, · pokiaľ ide o prístavné štáty: vykonávanie, presadzovanie, hodnotenie a preskúmanie. 1.2. Kódex RO Cieľom návrhu kódexu RO je poskytnúť vlajkovým štátom normu na hodnotenie a oprávňovanie uznaných organizácií, ako aj mechanizmy na vykonávanie jednotného, účinného a efektívneho dohľadu nad uznanými organizáciami a na objasnenie zodpovedností organizácií, ktoré boli oprávnené ako uznané organizácie, a rozsahu takéhoto oprávnenia. Týka sa to týchto nástrojov: · Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti ľudského života na mori z roku 1974 v znení zmien (SOLAS 1974), · Protokolu z roku 1978 k Medzinárodnému dohovoru o zabránení znečisťovaniu z lodí z roku 1973, · Protokolu z roku 1988 k Medzinárodnému dohovoru o nákladovej značke z roku 1966. Kódex sa vzťahuje na všetky organizácie, o ktorých sa uvažuje, že ich vlajkový štát uzná, alebo ktoré boli vlajkovým štátom uznané, aby v jeho mene vykonávali štatutárne osvedčovanie a služby v rámci povinných nástrojov IMO a vnútroštátnych právnych predpisov, a na všetky vlajkové štáty, ktoré majú v úmysle takéto uznanie udeliť. Kódex obsahuje záväzné ustanovenia týkajúce sa delegovania právomoci a odovzdávania informácií a stanovuje: · povinné požiadavky, ktoré musí organizácia spĺňať, aby bola vlajkovým štátom uznaná, · povinné požiadavky, ktoré musí uznaná organizácia spĺňať pri štatutárnom osvedčovaní a službách v mene vlajkových štátov, ktoré jej na to udelili oprávnenie, · povinné požiadavky, ktorými by sa vlajkové štáty mali riadiť pri oprávňovaní uznaných organizácií, · usmernenia pre dohľad vlajkového štátu nad uznanými organizáciami. 1.3. Prijatie kódexov 1.3.1. Prijatie kódexu III Teraz, keď bol kódex III schválený Výborom IMO pre ochranu morského prostredia na jeho 64. zasadnutí (MEPC 64, október 2012) a Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 91. zasadnutí (MSC 91, november 2012), sa očakáva, že kódex III bude prijatý na 28. zhromaždení IMO v decembri 2013. 1.3.2. Prijatie kódexu RO Teraz, keď bol kódex RO schválený Výborom IMO pre ochranu morského prostredia na jeho 64. zasadnutí (október 2012) a Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 91. zasadnutí (november 2012), očakáva sa, že kódex RO bude prijatý Výborom IMO pre ochranu morského prostredia na jeho 65. zasadnutí v máji 2013 a Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 92. zasadnutí v júni 2013. 1.4. Zmena príslušných medzinárodných dohovorov 1.4.1. Prijatie zmien týkajúcich sa kódexu III Výbor IMO pre ochranu morského prostredia na svojom 64. zasadnutí schválil zmeny protokolov z rokov 1978 a 1997 k dohovoru MARPOL s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex III spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu stali povinnými. Očakáva sa, že výbor prijme tieto zmeny na svojom 66. zasadnutí v roku 2014. Výbor IMO pre námornú bezpečnosť na svojom 91. zasadnutí schválil zmeny dohovoru SOLAS, ako aj protokolu z roku 1988 k dohovoru o nákladovej značke, s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex III spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu stali povinnými. Očakáva sa, že výbor na svojom 92. zasadnutí, ktoré sa bude konať v júni 2013, schváli zmeny dohovoru STCW na rovnaký účel. Očakáva sa, že výbor prijme zmeny uvedené v tomto odseku na svojom 93. zasadnutí v roku 2014. Výbor IMO pre námornú bezpečnosť na svojom 91. zasadnutí schválil zmeny dohovoru o nákladovej značke a dohovorov COLREG a TONNAGE s cieľom zabezpečiť, aby sa uvedený kódex spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu stali povinnými, na zváženie a prijatie na 28. zhromaždení. 1.4.2. Prijatie zmien týkajúcich sa kódexu RO Výbor IMO pre ochranu morského prostredia na svojom 64. zasadnutí schválil zmeny protokolu z roku 1978 k dohovoru MARPOL s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex RO stal povinným. Očakáva sa, že výbor prijme tieto zmeny na svojom 65. zasadnutí, ktoré sa bude konať v máji 2013. Výbor IMO pre námornú bezpečnosť na svojom 91. zasadnutí schválil zmeny dohovoru SOLAS a protokolu z roku 1988 k dohovoru o nákladovej značke s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex RO stal povinným. Očakáva sa, že výbor prijme tieto zmeny na svojom 92. zasadnutí. 1.4.3. Prijatie a nadobudnutie účinnosti. Výhrady. Po schválení a prijatí príslušným výborom IMO, resp. zhromaždením IMO sa zmeny uvedených dohovorov predložia príslušným zmluvným stranám na vyjadrenie súhlasu, buď tichého, alebo výslovného, s tým, že budú uvedenými zmenami viazané v súlade s príslušnými ustanoveniami jednotlivých dohovorov. Žiadny z uvedených dohovorov neobsahuje ustanovenia vylučujúce formuláciu výhrad, pokiaľ ide o zmeny. 1.4.4. Súhrnná tabuľka Ďalej je uvedená súhrnná tabuľka na orientáciu, pokiaľ ide o udalosti opísané v predchádzajúcom odseku: Kódex alebo dohovor || Schválenie || Predpokladané prijatie || Typ prijatia || Obdobie cirkulácie || Predpokladané prijatie || Predpokladané nadobudnutie účinnosti zmien Kódex III || MEPC[1] 64, október 2012 MSC[2] 91, november 2012 || 28. zhromaždenie IMO, december 2013 || –/– || –/– || –/– || –/– Dohovor o nákladovej značke, 1966 (Kódex III) || MSC 91, november 2012 || 28. zhromaždenie IMO, december 2013 || Jednomyseľné a tiché alebo || 3 roky || 1. 1. 2017 || 1. 1. 2018[3] dvojtretinovou väčšinou a výslovné || Bude závisieť od dosiahnutia dostatočného počtu výslovných prijatí || || K dátumu 12 mesiacov po získaní potrebného počtu výslovných prijatí Dohovor TONNAGE, 1969 (Kódex III) || MSC 91, november 2012 || 28. zhromaždenie IMO, december 2013 || Jednomyseľné a tiché alebo || 2 roky || 1. 1. 2016 || 1. 1. 2017[4] dvojtretinovou väčšinou a výslovné || Bude závisieť od dosiahnutia dostatočného počtu výslovných prijatí || || K dátumu 12 mesiacov po získaní potrebného počtu výslovných prijatí Pravidlá o zrážkach (Kódex III) || MSC 91, november 2012 || 28. zhromaždenie IMO, december 2013 || dvojtretinovou väčšinou tiché || 18 mesiacov || 1. 7. 2015 || 1. 1. 2016 Kódex RO || MEPC 64, október 2012 MSC 91, november 2012 || MEPC 65, máj 2013 MSC 92, jún 2013 || –/– || –/– || –/– || –/– Protokol z roku 1978 k dohovoru MARPOL (Kódex RO) || MEPC 64, október 2012 || MEPC 65, máj 2013 || dvojtretinovou väčšinou tiché || ≥ 10 mesiacov || 1. 4. 2014 || 1. 10. 2014 Dohovor SOLAS a protokol z roku 1988 k dohovoru o nákladovej značke (Kódex RO) || MSC 91, november 2012 || MSC 92, jún 2013 || dvojtretinovou väčšinou tiché || ≥ 1 rok || 1. 7. 2014 || 1. 1. 2015 Protokoly z roku 1978 a 1997 k dohovoru MARPOL (Kódex III) || MEPC 64, október 2012 || MEPC 66, marec 2014 || dvojtretinovou väčšinou tiché || ≥ 10 mesiacov || 1. 2. 2015[5] || 1. 8. 2015[6] Dohovor SOLAS a protokol z roku 1988 k dohovoru o nákladovej značke (Kódex III) || MSC 91, november 2012 || MSC 93, máj 2014 || dvojtretinovou väčšinou tiché || ≥ 1 rok || 1. 7. 2015 || 1. 1. 2016 Dohovor STCW a kódex STCW časť A (Kódex III) || MSC 92, jún 2013 || MSC 93, máj 2014 || dvojtretinovou väčšinou tiché || ≥ 1 rok || 1. 7. 2015 || 1. 1. 2016 1.5. Príslušné právne predpisy EÚ 1.5.1. Smernica 2009/15/ES Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/15/ES o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí a pre príslušné činnosti námorných úradov[7] (ďalej len „smernica“) sa zrušila a čiastočne nahradila smernica Rady 94/57/ES z 22. novembra 1994 o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky a pre príslušné činnosti námorných úradov[8]. Touto smernicou sa upravuje vzťah medzi členskými štátmi a uznanými organizáciami, ktoré členské štáty oprávňujú, aby vykonávali štatutárne úlohy v ich mene. 1.5.2. Nariadenie č. 391/2009 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí[9] (ďalej len „nariadenie“) upravilo a nahradilo systém uznávania a hodnotenia klasifikačných spoločností, ktorý bol pôvodne stanovený v smernici Rady 94/57/ES. V nariadení sa stanovuje viacero kritérií a povinností, ktoré musí organizácia spĺňať, aby získala a následne si udržala uznanie EÚ. Tieto požiadavky sa týkajú štatutárnych, ako aj klasifikačných činností a sú stanovené[10] v článku 8 ods. 4 a v článkoch 9, 10 a 11, ako aj v prílohe I k tomuto nariadeniu. Požiadavky stanovené v nariadení majú konkrétny cieľ zvýšiť bezpečnosť všetkých lodí v triede uznaných organizácií[11] a predísť znečisťovaniu z týchto lodí. Sú formulované všeobecne a nerobia žiadny rozdiel na základe vlajky. V nariadení sa upravuje aj udeľovanie a odnímanie uznania EÚ, ustanovuje pravidelné posudzovanie uznaných organizácií Komisiou a stanovuje systém sankcií v prípade nesúladu. 1.5.3. Smernica 2009/21/ES V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2009/21/ES o plnení povinností vlajkového štátu[12], ktorá je zároveň súčasťou tretieho balíka o námornej bezpečnosti, sa stanovuje viacero povinností pre členské štáty ako vlajkové štáty. Ide najmä o povinnosť členských štátov prijať opatrenia potrebné na to, aby sa audit ich úradov uskutočnený IMO vykonal aspoň raz za sedem rokov. Platnosť tohto ustanovenia sa však skončí: „najneskôr 17. júna 2017 alebo skôr, ak to ustanoví Komisia v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 10 ods. 2, keď nadobudne platnosť povinný systém auditu členských štátov IMO“. 1.5.4. Smernica 2008/106/ES V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/106/ES o minimálnej úrovni prípravy námorníkov[13] sa stanovuje okrem iného minimálna úroveň prípravy námorníkov v Únii na základe noriem výcviku uvedených v dohovore STCW a súvisiacich usmerneniach STCW, ako aj ustanovenia o minimálnej dĺžke odpočinku hliadkujúceho personálu v súlade s týmto dohovorom. V smernici 2008/106/ES sa stanovuje aj niekoľko osobitných povinností pre členské štáty ako vlajkové a prístavné štáty, ako sú: a) postupy a spoločné kritériá uznávania osvedčení vydaných tretími krajinami zo strany členských štátov, založené na takých požiadavkách na prípravu a osvedčovanie odbornej spôsobilosti, aké sa uvádzajú v dohovore STCW, b) kritériá týkajúce sa kontroly námorných inštitútov, programov prípravy a kurzov, c) ustanovenia o kontrole plavidiel prístavnými orgánmi a o štátnom prístavnom dozore, d) ustanovenia o presadzovaní prevencie podvodných praktík a systému sankcií členskými štátmi. 1.6. Právomoc EÚ Komisia sa vzhľadom na uvedené príslušné právne predpisy EÚ domnieva, že prijatie návrhu kódexu III a návrhu kódexu RO, ako aj zmien dohovorov uvedených v oddieloch 1.1 a 1.2 vyššie patrí do výlučnej právomoci EÚ, ktorú Únia nadobudla podľa článku 3 ods. 2 Zmluvy o fungovaní EÚ, pokiaľ prijatie príslušných medzinárodných nástrojov môže ovplyvniť spoločné pravidlá alebo zmeniť ich pôsobnosť. V tejto súvislosti: 1. Návrh kódexu III má nahradiť uznesenie A.973 (24) obsahujúce existujúci kódex na vykonávanie záväzných nástrojov IMO, ktoré zas nahradilo uznesenie zhromaždenia A.847 (20), ktoré sú členské štáty povinné uplatňovať so zreteľom na článok 3 ods. 1 smernice 2009/15/ES. 2. Kódex RO je vyčerpávajúcim spôsobom upravený uvedenou smernicou a nariadením (ES) č. 391/2009, a to buď priamo, alebo odkazom na viacero uznesení IMO. 3. Podľa článku 7 ods. 2 prvého pododseku smernice 2009/15/ES: „Na základe prijatia nových nástrojov alebo protokolov k medzinárodným dohovorom uvedeným v článku 2 písm. d) Rada na návrh Komisie rozhodne s prihliadnutím na legislatívne postupy v členských štátoch, ako aj relevantné postupy v IMO o podrobnostiach ratifikácie týchto nových nástrojov alebo protokolov, pričom sa ubezpečí o tom, že sa používajú jednotne a súčasne vo všetkých členských štátoch.“ 4. Pojem „medzinárodné dohovory“ je vymedzený v smernici 2009/15/ES [článok 2 písm. d)] a nariadení (ES) č. 391/2009 [článok 2 písm. b)] tak, aby zahŕňal dohovory SOLAS a MARPOL a dohovor o nákladovej značke, spolu s ich príslušnými protokolmi a zmenami a so súvisiacimi záväznými kódexmi v aktuálnom znení. 5. Povinnosti, ktoré členským štátom ako vlajkovým a prístavným štátom vyplývajú z dohovoru STCW, sú vyčerpávajúcim spôsobom upravené smernicou 2008/106/ES. V súlade s dobre konsolidovaným súborom judikatúry, aj keď Únia nie je členom IMO, členské štáty nie sú oprávnené prijímať povinnosti, ktoré by mohli mať vplyv na pravidlá EÚ vyhlásené na dosiahnutie cieľov zmlúv, pokiaľ nie sú na to oprávnené prostredníctvom rozhodnutia Rady na základe návrhu Komisie. Potreba oprávnenia sa preto rozširuje na všetky takéto povinnosti, bez ohľadu na predmet príslušných medzinárodných nástrojov. 1.7. Oblasti konfliktu medzi návrhmi kódexov IMO a právnymi predpismi EÚ Komisia sa domnieva, že kódexy sú kompatibilné s právnymi predpismi EÚ, s výnimkou týchto oblastí: 1.7.1. Návrh kódexu III 1.7.1.1. Osvedčenia o triede a štatutárne osvedčenia V časti 2 oddiele 16 kódexu sa ustanovuje minimálny zoznam zdrojov a procesov, ktoré vlajkové štáty musia vytvoriť na umožnenie správy programu bezpečnosti a ochrany životného prostredia. Podľa bodu 1 tohto oddielu musí tento zoznam zahŕňať „administratívne pokyny na vykonávanie príslušných medzinárodných pravidiel a predpisov, ako aj vypracovanie a rozširovanie akýchkoľvek výkladových vnútroštátnych predpisov, ktoré môžu byť potrebné, vrátane osvedčení vydaných klasifikačnou spoločnosťou uznanou vlajkovým štátom v súlade s pravidlom SOLAS XI-1/1, ktoré vlajkový štát vyžaduje na preukázanie splnenia požiadaviek týkajúcich sa štruktúry, mechaniky a elektrických inštalácií alebo iných požiadaviek medzinárodného dohovoru, ktorého je daný vlajkový štát zmluvnou stranou, alebo požiadavky vnútroštátnych predpisov vlajkového štátu“. V nariadení (ES) č. 391/2009 a smernici 2009/15/ES sa vymedzujú dva typy osvedčení, ktoré môžu byť vydané klasifikačnými spoločnosťami – „štatutárne osvedčenia“, t. j. osvedčenia vydané vlajkovým štátom alebo v mene vlajkového štátu v súlade s medzinárodnými dohovormi, a „osvedčenia o triede“, t. j. doklady vydané uznanou organizáciou, ktorá osvedčuje spôsobilosť lode na konkrétne použitie alebo prevádzku v súlade s pravidlami a postupmi stanovenými a zverejnenými touto uznanou organizáciou. Na rozdiel od týchto ustanovení sa oddiel 16 návrhu kódexu III zrejme týka všetkých osvedčení vydávaných klasifikačnými spoločnosťami podľa požiadaviek vlajkového štátu, ktoré teda musia byť v zhode s administratívnymi pokynmi daného štátu. To je potrebné chápať aj ako odkaz na to, čo sa v EÚ považuje za klasifikáciu a vydávanie osvedčení o triede, najmä tých, ktoré sú vyžadované ako dôkaz súladu s kapitolou II-1 časťou A-1 predpisom 3-1 dohovoru SOLAS[14], ktoré ostávajú aktmi uznaných organizácií, a preto nemôžu požívať ochranu ako akty štátu. Existuje preto riziko, že požiadavky obsiahnuté v uvedenom nariadení týkajúce sa klasifikácie a vydávania osvedčení alebo opatrenia prijaté na zabezpečenie plnenia týchto požiadaviek budú neoprávnene spochybnené tretími štátmi alebo samými uznanými organizáciami na základe odlišných administratívnych pokynov vydaných týmito štátmi. 1.7.1.2. Oprávňovanie uznaných organizácií Podľa úvodnej časti oddielu 18 časti 2 návrhu kódexu III: „Vlajkový štát, ktorý oprávňuje uznanú organizáciu, aby konala v jeho mene pri vykonávaní prehliadok, inšpekcií a auditov, vydávala osvedčenia a doklady, označovala lode a vykonávala ďalšie štatutárne činnosti požadované podľa dohovorov IMO alebo v rámci svojich vnútroštátnych právnych predpisov, musí upravovať takéto oprávnenie(-ia) v súlade s príslušnými požiadavkami povinných medzinárodných nástrojov[…] iba vzhľadom na lode oprávnené plávať pod jeho vlajkou.“ Podľa nariadenia (ES) č. 391/2009 sa uznanie poskytuje na úrovni EÚ a uznaná klasifikačná spoločnosť môže na základe takéhoto uznania plniť štatutárne aj klasifikačné úlohy v EÚ. Okrem toho sa uznanie poskytuje pre celosvetové pôsobenie klasifikačnej spoločnosti. Zoznam minimálnych kritérií a povinností stanovený v nariadení (z ktorých mnohé majú štrukturálnu povahu) sa týka všetkých činností organizácie, bez ohľadu na vlajku. Uvedené obmedzenie v návrhu kódexu III týkajúce sa možnosti vlajkového štátu upravovať činnosť organizácie iba vzhľadom na lode plávajúce pod jeho vlajkou môže byť vnímané ako v rozpore so súborom kritérií uplatňovaných na úrovni EÚ ako podmienka sine qua non na udelenie a zachovanie uznania. Treba však poznamenať, že uznanie poskytuje Komisia, zatiaľ čo členské štáty môžu iba oprávňovať organizácie uznané na úrovni EÚ. 1.7.1.3. Osobitné požiadavky Zdá sa, že oddiel 18 návrhu kódexu III poskytuje vyčerpávajúci zoznam oblastí, v ktorých štáty môžu zasahovať do činnosti uznanej organizácie na zabezpečenie súladu s určitými normami. Aj keď sú tieto požiadavky formulované v širšom meradle, nepokrývajú všetky minimálne kritéria a povinnosti, ktoré ustanovuje nariadenie – napr. kritérium B.5 (duševné vlastníctvo) alebo povinnosti týkajúce sa harmonizácie pravidiel klasifikácie a vzájomného uznávania podľa článku 10 ods. 1 nariadenia alebo ktoré vyplývajú z povinností členských štátov podľa smernice 2009/15/ES – ako sú ustanovenia o finančnej zodpovednosti stanovené v článku 5 ods. 2 písm. b). Zdá sa však, že z povahy samého kódexu a oblasti jeho pôsobnosti, ako sú uvedené v oddiele 6 („Kódex sa snaží riešiť aspekty nevyhnutné pre zmluvnú vládu alebo zmluvnú stranu, aby zabezpečili úplnú účinnosť ustanovení platných medzinárodných nástrojov, ktorých sú zmluvnou vládou alebo zmluvnou stranou…“), okrem prípadov, keď je formulovaný výslovný zákaz, jeho ustanovenia treba chápať ako stanovenie minimálnych noriem, ktoré jednotlivé štáty môžu rozpracovať a zlepšiť, čo je zámer uvedený v odôvodnení 4 nariadenia 391/2009. 1.7.1.4. Uplatňovanie pravidiel klasifikácie Podľa časti 2 oddielu 19 návrhu kódexu III „žiadny vlajkový štát nepoverí svoje uznané organizácie, aby uplatňovali akékoľvek požiadavky týkajúce sa ich klasifikačných pravidiel, požiadaviek, postupov alebo výkonu iných štatutárnych certifikačných postupov nad rámec požiadaviek dohovoru a záväzných nástrojov organizácie na lode, ktoré sa neplavia pod jeho vlajkou.“ Vlajkový štát teda nebude môcť klasifikačným spoločnostiam, ktoré oprávňuje, ukladať požiadavky, ktoré idú nad rámec požiadaviek dohovoru a povinných nástrojov IMO, jedine v prípade lodí plávajúcich pod jeho vlajkou. Naopak, ktorýkoľvek vlajkový štát môže uložiť také požiadavky, ktoré sú v súlade s dohovorom IMO alebo inými záväznými nástrojmi IMO, vrátane kódexu III a kódexu RO. Ako vidno z predchádzajúceho odseku, toto ustanovenie nepokrýva viacero požiadaviek, ktoré sú obsiahnuté v nariadení a smernici. Okrem toho z precedensov pri vypracovaní kódexov vyplynulo, že mnohé štáty majú sklon považovať niektoré z týchto požiadaviek za zasahovanie do svojej zvrchovanosti. Tento dojem je však neopodstatnený z týchto dôvodov: · klasifikačné spoločnosti majú aj naďalej možnosť vypracovať si vlastné pravidlá a postupy, ktoré považujú za vhodné, za predpokladu, že spĺňajú normy zamerané na dosiahnutie cieľa stanovené IMO; uvedené pravidlá a postupy prijmú na základe vlastnej a výlučnej právomoci, · z toho vyplýva, že vykonané klasifikačné prehliadky a vydané klasifikačné osvedčenia na účely zistenia a následného potvrdenia súladu s uvedenými pravidlami a postupmi sú činnosti striktne súkromnej povahy, a preto nejde o akty ktoréhokoľvek štátu ani o akty vykonané v mene ktoréhokoľvek štátu, · súkromná povaha klasifikácie a vydávania osvedčení je skutočnosť, ktorá sa nemení ich zahrnutím do vymedzenia „štatutárneho osvedčovania a služieb“; túto súkromnú povahu nemení ani to, že v kapitole II-1 časti A-1 predpise 3-1 dohovoru SOLAS sa vyžaduje, aby zmluvné strany zabezpečili, že lode plávajúce pod ich vlajkou spĺňajú požiadavky klasifikačnej spoločnosti uznanej úradmi týkajúce sa štruktúry, mechaniky a elektrických inštalácií; ako je zrejmé zo znenia tohto ustanovenia, tieto požiadavky ostávajú požiadavkami klasifikačnej spoločnosti, a nie uznávajúceho štátu; · každá klasifikačná spoločnosť sa môže slobodne rozhodnúť, či uzatvorí dohody o oprávňovaní s vlajkovými štátmi, alebo nie, a teda prijme alebo odmietne podmienky stanovené týmito štátmi, ako podmienku uznania, pokiaľ ide o uvedené klasifikačné pravidlá a postupy, · je preto povinnosťou každej uznanej organizácie zabezpečiť, aby jej povinnosti na základe dohôd s rozličnými vlajkovými štátmi boli navzájom kompatibilné. Aj keď je celkom možné, že podmienky uznania organizácie, pokiaľ ide o klasifikáciu a vydávanie osvedčení stanovené rozličnými štátmi môžu byť navzájom nezlučiteľné, v žiadnom prípade to neznamená konflikt zvrchovaných práv a nemá to žiadny iný dôsledok, len nemožnosť danej organizácie udržať si súčasne uznanie všetkých alebo časti týchto štátov. Skúsenosti z minulých námorných katastrof, ako boli nehody tankerov Erika a Prestige, ktoré sa plavili pod vlajkou (vtedy) tretích krajín, ale boli klasifikované organizáciami uznanými EÚ, zdôrazňujú, do akej miery námorná bezpečnosť a ochrana životného prostredia v Európe závisia od dobrého výkonu klasifikačných spoločností uznaných EÚ v oblasti štatutárneho osvedčovania a klasifikácie, a to bez ohľadu na vlajku. Únia túto potrebu nemôže ignorovať, lebo inak by nastal rozpor, keď organizácie oprávnené udeľovať osvedčenia o bezpečnosti lodí EÚ, ktoré tým získavajú prospech z voľného prístupu na trh značnej kvality a veľkosti, by mohli uplatňovať nižší štandard pri osvedčovaní lodí plávajúcich pod vlajkou tretích štátov, ktoré by mohli predstavovať hrozbu pre legitímne, životne dôležité záujmy Únie, ako sú bezpečnosť a ochrana životného prostredia. To je dôvod, prečo sa v nariadení 391/2009, ako vyplýva z jeho článkov 1 a 4 v spojení s odôvodnením 13, vyžaduje, aby sa dodržiavali vhodné kritériá a povinnosti systémovej povahy týkajúce sa klasifikácie a štatutárneho osvedčovania a aby sa nerobil žiaden rozdiel na základe vlajky, ako podmienku sine qua non pre organizáciu, aby bola uznaná na úrovni EÚ a následne si toto uznanie udržala. 1.7.2. Návrh kódexu RO 1.7.2.1. Osvedčenia o triede a štatutárne osvedčenia Podľa časti II oddielu 1.3 kódexu RO „štatutárne osvedčovanie a služby“ znamenajú vydané osvedčenia a poskytnuté služby na základe oprávnenia podľa zákonov, pravidiel a predpisov stanovených vládou suverénneho štátu. To zahŕňa preskúmanie plánu, prehliadku a/alebo audit vedúce k vydaniu osvedčenia alebo vykonané na podporu vydania osvedčenia zo strany vlajkového štátu alebo v mene vlajkového štátu, ako dôkaz súladu s požiadavkami uvedenými v medzinárodnom dohovore alebo vo vnútroštátnych právnych predpisoch. To zahŕňa osvedčenia vydané organizáciou uznanou vlajkovým štátom v súlade s ustanoveniami pravidla SOLAS XI-1/1, pričom tieto osvedčenia môžu obsahovať preukázanie splnenia požiadaviek klasifikačnej spoločnosti týkajúcich sa štruktúry, mechaniky a elektrických inštalácií podľa podmienok jej dohody o uznaní s vlajkovým štátom.“ Vzhľadom na vymedzenia pojmov „štatutárne osvedčenie“ a „osvedčenie o triede“, ako sú stanovené v právnych predpisoch EÚ, vyššie uvedené úvahy podľa odsekov 1.7.1.1 – 1.7.1.4 týkajúce sa návrhu kódexu III sú rovnako uplatniteľné aj pre návrh kódexu RO. 1.7.2.2. Spolupráca medzi uznanými organizáciami V odsekoch 3.9.3.1 a 3.9.3.2 časti II návrhu kódexu RO sa stanovuje mechanizmus spolupráce medzi uznanými organizáciami, ale v rámci, ktorý stanovil vlajkový štát. Spolupráca medzi uznanými organizáciami sa riadi článkom 10 ods. 1 nariadenia (ES) č. 391/2009 a týka sa klasifikácie a vydávania osvedčení bez rozlišovania na základe vlajky. Zdá sa, že na rozdiel od týchto ustanovení, ktoré sú obsiahnuté v právnych predpisoch EÚ, odseky 3.9.3.1 a 3.9.3.2 časti II návrhu kódexu RO vytvárajú isté obmedzenia v spolupráci medzi uznanými organizáciami, a to v tom zmysle, že vykonávanie kódexu členskými štátmi by znamenalo, že a) vzájomné uznávanie by bolo možné, len ak by v každom členskom štáte existoval na tento účel rámec pre lode plávajúce pod jeho vlajkou, pričom b) účinky tohto rámca by nemohli presahovať hranice flotily plávajúcej pod vlajkami jednotlivých členských štátov. Nariadenie 391/2009 je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch, a preto spĺňa podmienku a). Z dôvodov, ktoré sú uvedené v odsekoch 1.7.1.3 a 1.7.1.4, však rámec spolupráce vytvorený nariadením 391/2009 presahuje hranice flotily plávajúcej pod vlajkami jednotlivých členských štátov, a preto nespĺňa podmienku b), čo znamená, že je v rozpore s odsekmi 3.9.3.1 a 3.9.3.2 časti II návrhu kódexu RO. 1.7.2.3. Uplatňovanie pravidiel klasifikácie Vzhľadom na to, že ustanovenia odseku 3.9.3.3 časti II návrhu kódexu RO sú totožné s ustanoveniami zahrnutými v časti 2 oddiele 19 návrhu kódexu III, úvahy uvedené v odseku 1.7.1.4 sú uplatniteľné aj na tieto ustanovenia. 1.7.2.4. Oprávňovanie uznaných organizácií Podľa časti II oddiel 8.1.1 návrhu kódexu RO „[...] vlajkový štát môže oprávniť RO, aby konala v jeho mene pri štatutárnom osvedčovaní a službách a pri zisťovaní tonáže iba v prípade lodí, ktoré sú oprávnené plaviť sa pod jeho vlajkou, ako je požadované v týchto dohovoroch. Tieto oprávnenia nesmú požadovať, aby uznané organizácie vykonávali činnosti, ktoré zasahujú do práv iného vlajkového štátu.“ Toto ustanovenie by malo byť analyzované v korelácii s vymedzením pojmu „štatutárne osvedčovanie a služby“ s cieľom zistiť, či by rozšírenie požiadaviek vlajkového štátu za rámec vydávania osvedčení o triede a minimálneho zoznamu kritérií, ktoré musí spĺňať organizácia, aby bola uznaná na úrovni EÚ, mohli spochybniť právomoci ostatných vlajkových štátov. V tejto súvislosti sa na tomto mieste uplatňujú aj úvahy uvedené v odsekoch 1.7.1.3 a 1.7.1.4. 1.8. Audit IMO Predpokladané zmeny medzinárodných dohovorov uvedených v tomto dokumente zavádzajú aj povinný systém auditu IMO vymedzený ako „systém auditu členských štátov IMO vytvorený organizáciou, ktorý zohľadňuje usmernenia vypracované organizáciou a ktorého cieľom je zabezpečiť súdržné a účinné vykonávanie nástrojov organizácie a napomáhať štátom pri zlepšovaní ich schopností a celkovej výkonnosti v tomto ohľade“. Podľa predložených zmien sa budú tieto audity vykonávať v členských štátoch v pravidelných intervaloch. Ako sa uvádza vo vymedzení, audit zohľadňuje súlad s nástrojmi IMO a je založený na celkovom systéme, ktorý vypracoval generálny tajomník organizácie s prihliadnutím na vypracované usmernenia. Povinný audit IMO bude preto v zásade posudzovať aj dodržiavanie požiadaviek medzinárodných dohovorov, ako sú vymedzené v nariadení (ES) č. 391/2009 a smernici 2009/15/ES, vrátane kódexu III a kódexu RO. V tejto súvislosti je potrebné preskúmať, či môže nastať stav nezlučiteľnosti medzinárodných povinností členských štátov s povinnosťami, ktoré im vyplývajú podľa práva EÚ. Z analýzy vykonanej v oddieloch 1.7.1 a 1.7.2 vyplýva, že existuje viacero oblastí, v ktorých sú návrh kódexu III a návrh kódexu RO v rozpore s platnými právnymi predpismi EÚ; preto je potrebné zabezpečiť, aby boli povinnosti, ktoré členským štátom vyplývajú z príslušných medzinárodných dohovorov v oblasti námornej bezpečnosti a v súvislosti s ktorými budú auditované zo strany IMO zlučiteľné s ich povinnosťami na úrovni EÚ. 1.9. Smernica 2008/106/ES Bez toho, aby boli dotknuté úvahy uvedené v oddieloch 1.6 – 1.8, medzi návrhmi kódexov a smernicou 2008/106/ES neboli zistené žiadne oblasti konfliktu. 1.10. Záver Vzhľadom na uvedené skutočnosti je pre členské štáty jedinou možnosťou vyjadriť súhlas s tým, že budú viazané kódexom III a kódexom RO, ak budú prijaté potrebné záruky na zabezpečenie plného zachovania: a) úplnej účinnosti nariadenia 391/2009 a smernice 2009/15/ES, ako aj schopnosti Únie naďalej rozvíjať toto acquis a b) schopnosti Komisie uznať iba tie organizácie, ktoré spĺňajú kritériá a povinnosti ustanovené v nariadení 391/2009, a odňať uznanie tým organizáciám, ktoré tieto kritériá a povinnosti nespĺňajú, Komisia sa domnieva, že na ochranu dosahovania cieľov uvedenej smernice a nariadenia by členské štáty pri vyjadrení súhlasu s tým, že budú viazané kódexom III a kódexom RO, mali uviesť výslovnú výhradu vo vzťahu k svojim povinnostiam podľa práva EÚ a podriadiť svoje námorné úrady povinnému systému auditu členských štátov IMO. Pokiaľ ide o otázky uvedené v odseku 1.7.1.3, malo by postačovať, že členské štáty pri vyjadrení súhlasu s tým, že budú viazané kódexom III a kódexom RO, objasnia, že príslušné ustanovenia vykladajú určitým spôsobom – napr. ako poskytnutie len minimálneho zoznamu požiadaviek, ktoré nebránia vlajkovým štátom ukladať ďalšie požiadavky na uznané organizácie. Na povinnosť členských štátov podrobiť sa auditu IMO podľa ustanovenia článku 7 smernice 2009/21/ES treba nazerať aj v kontexte povinností, ktoré im vyplývajú na medzinárodnej úrovni a na úrovni EÚ. Preto by každý audit IMO mal overiť súlad len s tými ustanoveniami medzinárodných dohovorov, ktoré členské štáty prijali. 2013/0111 (NLE) Návrh ROZHODNUTIE RADY o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v rámci Medzinárodnej námornej organizácie (IMO) v súvislosti s prijatím určitých kódexov a s tým súvisiacich zmien dohovorov RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 100 ods. 2 v spojení s jej článkom 218 ods. 9, so zreteľom na návrh Európskej komisie, keďže: (1) Teraz, keď bol kódex na vykonávanie nástrojov IMO (kódex III) schválený Výborom IMO pre ochranu morského prostredia na jeho 64. zasadnutí (MEPC 64, október 2012) a Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 91. zasadnutí (MSC 91, november 2012), očakáva sa, že kódex III bude prijatý na 28. zhromaždení IMO v decembri 2013. (2) Teraz, keď bol kódex IMO pre uznané organizácie (kódex RO) schválený na zasadnutiach výborov IMO MEPC 64 a IMO MSC 91, očakáva sa, že kódex RO bude prijatý Výborom IMO pre ochranu morského prostredia na jeho 65. zasadnutí v máji 2013 a Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 92. zasadnutí v júni 2013. (3) Výbor IMO MSC 91 schválil zmeny Medzinárodného dohovoru o nákladovej značke z roku 1966 (ďalej len „dohovor o nákladovej značke“), Medzinárodných pravidiel na zabránenie zrážkam na mori z roku 1972 a Medzinárodného dohovoru o vymeriavaní lodí z roku 1969 s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex III spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu stali povinnými, na zváženie a prijatie na 28. zhromaždení IMO. (4) Výbor IMO MEPC 64 schválil zmeny protokolov z rokov 1978 a 1997 k Medzinárodnému dohovoru o zabránení znečisťovaniu z lodí z roku 1973 (ďalej len „dohovor MARPOL“) s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex III spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu stali povinnými. Očakáva sa, že výbor prijme tieto zmeny na svojom 66. zasadnutí v roku 2014. (5) Výbor IMO MSC 91 schválil zmeny Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti ľudského života na mori z roku 1974 (ďalej len „dohovor SOLAS“) a protokolu k nemu z roku 1988, ako aj protokolu z roku 1988 k Medzinárodnému dohovoru o nákladovej značke z roku 1966 s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex III spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu stali povinnými. Očakáva sa, že výbor na svojom 92. zasadnutí, ktoré sa bude konať v júni 2013, schváli zmeny Medzinárodného dohovoru o normách výcviku, kvalifikácie a strážnej služby námorníkov z roku 1978 (ďalej len „dohovor STCW“) na rovnaký účel. Očakáva sa, že výbor prijme zmeny uvedené v tomto odseku na svojom 93. zasadnutí v roku 2014. (6) Výbor IMO MEPC 64 schválil zmeny protokolu z roku 1978 k dohovoru MARPOL s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex RO stal povinným. Očakáva sa, že výbor prijme tieto zmeny na svojom 65. zasadnutí. (7) Výbor IMO MSC 91 schválil zmeny dohovoru SOLAS a protokolu z roku 1988 k dohovoru o nákladovej značke, s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex RO stal povinným. Očakáva sa, že výbor prijme tieto zmeny na svojom 92. zasadnutí. (8) Po prijatí zmien uvedených dohovorov generálny tajomník IMO predloží tieto zmeny príslušným zmluvným stranám, aby vyjadrili svoj súhlas, buď tichý alebo výslovný, s tým, že budú uvedenými zmenami viazané v súlade s príslušnými ustanoveniami jednotlivých dohovorov. (9) Žiadny z uvedených dohovorov neobsahuje ustanovenia vylučujúce formuláciu výhrad, pokiaľ ide o zmeny. (10) Návrh kódexu III má nahradiť uznesenie A.973 (24) obsahujúce existujúci kódex na vykonávanie záväzných nástrojov IMO, ktoré zas nahradilo uznesenie zhromaždenia A.847 (20), ktoré sú členské štáty povinné uplatňovať so zreteľom na článok 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/15/ES o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí a pre príslušné činnosti námorných úradov[15]. (11) Kódex RO je vyčerpávajúcim spôsobom upravený uvedenou smernicou a nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí[16], a to buď priamo, alebo odkazom na viacero uznesení IMO. (12) Okrem toho podľa článku 7 ods. 2 prvého pododseku smernice 2009/15/ES na základe prijatia nových nástrojov alebo protokolov k medzinárodným dohovorom uvedeným v článku 2 písm. d) Rada na návrh Komisie rozhodne, s prihliadnutím na legislatívne postupy v členských štátoch, ako aj na relevantné postupy v IMO, o podrobnostiach ratifikácie týchto nových nástrojov alebo protokolov, pričom sa ubezpečí o tom, že sa používajú jednotne a súčasne vo všetkých členských štátoch. Pojem „medzinárodné dohovory“ je vymedzený v smernici 2009/15/ES aj v nariadení (ES) č. 391/2009 a zahŕňa dohovory SOLAS a MARPOL a dohovor o nákladovej značke spolu s ich príslušnými protokolmi a zmenami a so súvisiacimi záväznými kódexmi v aktuálnom znení. (13) Povinnosti, ktoré vlajkovým štátom vyplývajú z dohovoru STCW, sú upravené smernicou 2008/106/ES o minimálnej úrovni prípravy námorníkov[17] zmenenej smernicou 2012/35/EÚ[18]. (14) Je potrebné zabezpečiť súlad povinností členských štátov, ktoré im vyplývajú z uplatňovania kódexu III a kódexu RO na základe dohovorov uvedených v predchádzajúcich odsekoch a na základe ďalších dohovorov, podľa ktorých sú tieto kódexy pre zmluvné strany povinné, s právom Únie. (15) V smernici 2009/21/ES o plnení povinností vlajkového štátu[19] sa stanovuje viacero povinností pre členské štáty ako vlajkové štáty. Ide najmä o povinnosť členských štátov prijať opatrenia potrebné na to, aby sa audit ich úradov uskutočnený IMO vykonal aspoň raz za sedem rokov. Platnosť tohto ustanovenia však uplynie najneskôr 17. júna 2017 alebo skôr, ak to ustanoví Komisia, keď nadobudne účinnosť povinný systém auditu členských štátov IMO. (16) Z uvedených dôvodov kódex III a kódex RO, ako aj príslušné zmeny dohovorov uvedených vyššie patria do výlučnej právomoci EÚ, ktorú Únia získala podľa článku 3 ods. 2 Zmluvy o fungovaní EÚ, pokiaľ prijatie príslušných medzinárodných nástrojov môže ovplyvniť spoločné pravidlá alebo zmeniť ich pôsobnosť. (17) Viaceré ustanovenia v návrhu kódexu III sú v rozpore s uvedenými nástrojmi práva EÚ, najmä pokiaľ ide o: a) rozšírenie kódexu tak, aby sa vzťahoval na administratívne pokyny vlajkového štátu, pokiaľ ide o klasifikáciu a vydávanie osvedčení, čo prináša riziko, že požiadavky uvedené v nariadení (ES) 391/2009 týkajúce sa klasifikácie a vydávania osvedčení alebo opatrenia prijaté na zabezpečenie plnenia týchto požiadaviek budú neoprávnene spochybnené, b) obmedzenie možnosti vlajkového štátu upravovať činnosť uznaných organizácií len na lode plávajúce pod jeho vlajkou, v rozpore s kritériami a povinnosťami stanovenými v uvedenom nariadení, ktoré sa týkajú všetkých činností uznaných organizácií, bez ohľadu na vlajku, c) zákaz pre vlajkový štát poverovať svoje uznané organizácie, aby uplatňovali požiadavky spojené s klasifikáciou alebo so štatutárnym osvedčovaním na iné lode ako lode oprávnené plávať pod jeho vlajkou, nad rámec požiadaviek dohovorov a záväzných nástrojov IMO, v rozpore s kritériami a povinnosťami uvedenými vyššie. (18) Viaceré ustanovenia v návrhu kódexu RO sú v rozpore s uvedenými nástrojmi práva EÚ, najmä pokiaľ ide o: a) vymedzenie pojmu „štatutárne osvedčovanie a služby“, ktorý zahŕňa služby a vydávanie osvedčení, ktoré sa v nariadení (ES) 391/2009 a smernici 2009/15/ES považujú za súčasť klasifikačných činností uznaných organizácií, a teda sú súkromnej povahy, b) obmedzenie požiadaviek na spoluprácu medzi uznanými organizáciami len v rámci, ktorý stanovil vlajkový štát, v rozpore s povinnosťami stanovenými v článku 10 nariadenia (ES) 391/2009, c) uplatňovanie klasifikačných pravidiel, ako je uvedené vyššie. Okrem toho zákaz kladenia požiadaviek na uznané organizácie, ktoré môžu zasahovať do práv iného vlajkového štátu, uvedený v návrhu kódexu RO, môže, keď sa vykladá v spojení so štatutárnym osvedčovaním a službami, ako sú vymedzené v kódexe, viesť k nesprávnemu výkladu kódexu, a teda k neodôvodneným obmedzeniam vykonávania požiadaviek stanovených v nariadení (ES) 391/2009 o klasifikačných činnostiach uznaných organizácií. (19) Ani oblasti uvedené v návrhu kódexu III, v ktorých zmluvné strany môžu zasahovať do činnosti uznaných organizácií, ani požiadavky na uznané organizácie uvedené v návrhu kódexu RO nepokrývajú všetky minimálne kritéria a povinnosti ustanovené v nariadení 391/2009 alebo vyplývajúce z povinností členských štátov v súlade so smernicou 2009/15/ES; tieto ustanovenia však treba chápať, okrem prípadov, keď je formulovaný výslovný zákaz, ako stanovenie minimálnych noriem, ktoré zmluvné strany môžu rozpracovať a zlepšiť. (20) Schopnosť Únie stanovovať, v súlade so zmluvami a s medzinárodným právom, vhodné podmienky uznávania organizácií, ktoré si želajú byť členskými štátmi oprávnené vykonávať prehliadky lodí a ich osvedčovanie v mene týchto štátov, na dosiahnutie cieľov Únie a najmä na posilnenie námornej bezpečnosti a ochrany životného prostredia, by nemala byť obmedzená žiadnymi ustanoveniami návrhu kódexu III ani návrhu kódexu RO. (21) S výnimkou uvedených oblastí potenciálneho konfliktu s právom EÚ oba návrhy kódexov sa musia celkovo považovať za pozitívny vývoj, keďže vytvoria celosvetový vysoký štandard pre činnosti vlajkových štátov a tiež uznaných organizácií; z týchto dôvodov bolo vypracovanie kódexu RO IMO výslovne uvedené v odôvodnení 4 nariadenia 391/2009. Únia by preto mala podporiť prijatie oboch kódexov ako povinných nástrojov IMO. (22) Únia nie je členom IMO ani zmluvnou stranou uvedených dohovorov. Je preto nevyhnutné, aby Rada oprávnila členské štáty na vyjadrenie súhlasu s tým, že v záujme Únie budú viazané zmenami k dohovorom, na ktorých základe sa kódex III a kódex RO spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu stanú povinnými, PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 1. Pozíciou Únie na 28. zhromaždení IMO je súhlasiť s návrhom kódexu na vykonávanie nástrojov IMO, ako bol schválený Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 91. zasadnutí a stanovený v dokumente IMO MSC 91/22 prílohe 16. 2. Pozíciou Únie na 28. zhromaždení IMO je súhlasiť: a) so zmenami Medzinárodného dohovoru o nákladovej značke z roku 1966 s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex na vykonávanie nástrojov IMO spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu, ako boli schválené Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 91. zasadnutí a stanovené v dokumente IMO MSC 91/22 prílohe 10, stali povinnými, b) so zmenami Medzinárodného dohovoru o vymeriavaní lodí z roku 1969 s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex na vykonávanie nástrojov IMO spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu, ako boli schválené Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 91. zasadnutí a stanovené v dokumente IMO MSC 91/22 prílohe 12, stali povinnými, c) so zmenami Medzinárodných pravidiel na zabránenie zrážkam na mori z roku 1972 s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex na vykonávanie nástrojov IMO spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu, ako boli schválené Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 91. zasadnutí a stanovené v dokumente IMO MSC 91/22 prílohe 11, stali povinnými. Článok 2 1. Pozíciou Únie na 65. zasadnutí Výboru IMO pre ochranu morského prostredia je súhlasiť s návrhom kódexu IMO pre uznané organizácie, ako bol schválený uvedeným výborom na jeho 64. zasadnutí a Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 91. zasadnutí a stanovený v dokumente IMO MSC 91/22 prílohe 19. 2. Pozíciou Únie na 65. zasadnutí Výboru IMO pre ochranu morského prostredia je súhlasiť s prijatím zmien protokolu z roku 1978 k Medzinárodnému dohovoru o zabránení znečisťovaniu z lodí z roku 1973 s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex IMO pre uznané organizácie, ako bol schválený Výborom IMO pre ochranu morského prostredia na jeho 64. zasadnutí a stanovený v dokumente IMO MEPC 64/23 prílohe 23, stal povinným. 3. Pozíciou Únie na 66. zasadnutí Výboru IMO pre ochranu morského prostredia je súhlasiť s prijatím zmien protokolov z rokov 1978 a 1997 k Medzinárodnému dohovoru o zabránení znečisťovaniu z lodí z roku 1973 s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex na vykonávanie nástrojov IMO spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu, ako boli schválené Výborom IMO pre ochranu morského prostredia na jeho 64. zasadnutí a stanovené v dokumente IMO MEPC 64/23 prílohe 20, stali povinnými. Článok 3 1. Pozíciou Únie na 92. zasadnutí Výboru IMO pre námornú bezpečnosť je súhlasiť s návrhom kódexu IMO pre uznané organizácie, ako bol schválený uvedeným výborom na jeho 91. zasadnutí a Výborom IMO pre ochranu morského prostredia na jeho 64. zasadnutí a stanovený v dokumente IMO MSC 91/22 prílohe 19. 2. Pozíciou Únie na 92. zasadnutí Výboru IMO pre námornú bezpečnosť je súhlasiť: a) so zmenami Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti ľudského života na mori z roku 1974 v znení zmien (SOLAS 1974) s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex IMO pre uznané organizácie, ako bol schválený Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 91. zasadnutí a stanovený v dokumente IMO MSC 91/22 prílohe 20, stal povinným, b) so zmenami protokolu z roku 1988 k Medzinárodnému dohovoru o nákladovej značke z roku 1966 s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex IMO pre uznané organizácie, ako bol schválený Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 91. zasadnutí a stanovený v dokumente IMO MSC 91/22 prílohe 21, stal povinným. 3. Pozíciou Únie na 93. zasadnutí Výboru IMO pre námornú bezpečnosť je súhlasiť: a) so zmenami Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti ľudského života na mori z roku 1974 v znení zmien (SOLAS 1974) s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex na vykonávanie nástrojov IMO spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu, ako boli schválené Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 91. zasadnutí a stanovené v dokumente IMO MSC 91/22 prílohe 17, stali povinnými, b) so zmenami protokolu z roku 1988 k Medzinárodnému dohovoru o nákladovej značke z roku 1966 s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex na vykonávanie nástrojov IMO spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu, ako boli schválené Výborom IMO pre námornú bezpečnosť na jeho 91. zasadnutí a stanovené v dokumente IMO MSC 91/22 prílohe 18, stali povinnými. 4. Pozíciou Únie na 92. a 93. zasadnutí Výboru IMO pre námornú bezpečnosť je súhlasiť so schválením a s následným prijatím vhodných zmien dohovoru o normách výcviku, kvalifikácie a strážnej služby námorníkov z roku 1978 s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex na vykonávanie nástrojov IMO spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu stali povinnými. Článok 4 1. Pozíciu Únie podľa článkov 1 až 3 vyjadria členské štáty, ktoré sú členmi IMO, konajúc spoločne v záujme Únie, a s výhradou uvedenou v prílohe k tomuto rozhodnutiu. 2. Formálne a drobné zmeny pozície Únie, ktorá je stanovená v článkoch 1 až 3, môžu byť prijaté bez nutnosti zmeny tejto pozície. Článok 5 Členské štáty sú týmto oprávnené vyjadriť svoj súhlas s tým, že budú viazané, v záujme Únie a s výhradou uvedenou v prílohe k tomuto rozhodnutiu, zmenami uvedenými v článku 1 ods. 2, článku 2 ods. 2 a 3 a v článku 3 ods. 2 až 4. Článok 6 Toto rozhodnutie je určené členským štátom. V Bruseli Za Radu predseda PRÍLOHA Výhrada [vložiť názov zmluvného členského štátu] V súvislosti s [vložiť názov príslušného kódexu] chce [vložiť názov zmluvného členského štátu] objasniť, že nič z uvedeného v tomto kódexe sa nesmie vykladať ako akékoľvek obmedzenie ani ohraničenie plnenia jeho povinností, ktoré mu vyplývajú z právnych predpisov EÚ. Konkrétne má [vložiť názov zmluvného členského štátu] v úmysle aj naďalej dodržiavať príslušné právne predpisy Únie o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí, najmä pokiaľ ide o: – vymedzenie pojmov „štatutárne osvedčenia“ a „osvedčenia o triede“, – rozsah povinností a kritérií stanovených pre uznané organizácie, – povinnosti, ktoré Európskej komisii vyplývajú pri uznávaní organizácií, ich posudzovaní a prípadne ukladaní nápravných opatrení alebo sankcií uznaným organizáciám. Okrem toho sa [vložiť názov zmluvného členského štátu] domnieva, že [vložiť názov príslušného kódexu] obsahuje súbor minimálnych požiadaviek, ktoré jednotlivé štáty môžu podľa potreby rozpracovať a zlepšiť s cieľom zvýšiť námornú bezpečnosť a ochranu životného prostredia. Každý audit IMO by mal overiť súlad len s tými ustanoveniami medzinárodných dohovorov, ktoré prijal [vložiť názov zmluvného členského štátu], vrátane podmienok tejto výhrady. [1] Výbor IMO pre ochranu morského prostredia. [2] Výbor IMO pre námornú bezpečnosť. [3] Alebo 12 mesiacov po dosiahnutí dostatočného počtu výslovných prijatí. [4] Alebo 12 mesiacov po dosiahnutí dostatočného počtu výslovných prijatí. [5] Lehota na prijatie by mohla byť odložená do 1. júla 2015 na účely zjednotenia so súčasnými zmenami dohovoru o nákladovej značke a dohovorov SOLAS a STCW. [6] Nadobudnutie účinnosti by mohlo byť odložené do 1. januára 2016 na účely zjednotenia so súčasnými zmenami dohovoru o nákladovej značke a dohovorov SOLAS a STCW. [7] Ú. v. EÚ L 131, 28.5.2009, s. 47. [8] Ú. v. ES L 319, 12.12.1994, s. 20. [9] Ú. v. EÚ L 131, 28.5.2009, s. 11. [10] Článok 3 ods. 1. [11] Odôvodnenie 13. [12] Ú. v. EÚ L 131, 28.5.2009, s. 132. [13] Ú. v. EÚ L 323, 3.12.2008, s. 33; smernica naposledy zmenená smernicou 2012/35/EÚ [14] Pozri ďalej odsek 1.7.1.4. [15] Ú. v. EÚ L 131, 28.5.2009, s. 47. [16] Ú. v. EÚ L 131, 28.5.2009, s. 11. [17] Ú. v. EÚ L 323, 3.12.2008, s. 33. [18] Ú. v. EÚ L 343, 14.12.2012, s. 78. [19] Ú. v. EÚ L 131, 28.5.2009, s. 132.