7.

žiada Radu a Komisiu, aby zohľadnili tieto požiadavky predtým, než predložia návrh nariadenia Európskemu parlamentu na udelenie súhlasu: i) rozpočet Únie je konečnou zábezpekou pre všetky opatrenia pomoci v rámci návrhu týkajúceho sa platobnej bilancie; v tejto súvislosti by Komisia mala predložiť vhodné riešenia nad rámec existujúcich ustanovení týkajúce sa spôsobu, ako by úloha dohľadu Európskeho parlamentu nad rozpočtom Únie mohla byť výraznejšie zohľadnená v rámci návrhu týkajúceho sa platobnej bilancie a implementovaná tak, aby zabezpečovala skutočnú zodpovednosť; ii) Komisia by mala objasniť vzťah medzi akoukoľvek pomocou, ktorá by mohla byť poskytnutá členskému štátu mimo eurozóny podľa nariadenia (EÚ) č. 407/2010, ktorým sa zriaďuje európsky finančný stabilizačný mechanizmus (5), a ustanoveniami a nástrojmi zavedenými na základe nariadenia, ktoré sa má prijať na základe návrhu týkajúceho sa platobnej bilancie, po ukončení európskeho finančného stabilizačného mechanizmu (EFSM); iii) keďže EFSM sa vzhľadom na nadobudnutie platnosti Zmluvy o založení EMS čoskoro ukončí, ako oznámili vedúci predstavitelia EÚ na zasadnutí Európskej rady v roku 2010, možnosti financovania, ktoré zostávajú k dispozícii v EFSM (približne 10 000 miliónov EUR), by sa mohli presunúť do nástroja platobnej bilancie, čím by sa jeho kapacita financovania zvýšila z 50 000 miliónov EUR na 60 000 miliónov EUR. Keď členské štáty splatia pôžičky z EFSM, záruka v rozpočte Únie na splatené sumy už nebude potrebná, čím sa umožní, aby rozpočet ručil za nové úvery. Po ukončení EFSM sa zostávajúca kapacita EFSM už nebude využívať v rámci EFSM a mohla by sa ďalej využívať v rámci nástroja platobnej bilancie; iv) medzi nástrojom platobnej bilancie a využívaním štrukturálnych fondov by v návrhu týkajúcom sa platobnej bilancie nemala byť stanovená žiadna bezprostredná spojitosť ani významná podmienenosť. Podmienky týkajúce sa využívania prostriedkov zo štrukturálnych fondov by sa v prípade potreby mali riešiť v príslušnom legislatívnom akte týkajúcom sa politiky súdržnosti; v) článok 2 ods. 4 návrhu týkajúceho sa platobnej bilancie o požiadavke konzultácie s Komisiou, ak sa žiada o finančnú pomoc mimo Únie, by sa nemal vzťahovať na členský štát prijímajúci finančnú pomoc na preventívnom základe vo forme úverovej linky, ktorá nie je podmienená prijatím nových politických opatrení zo strany príslušného členského štátu, pokiaľ sa úverová linka nečerpá; vi) je nutné zvýšiť transparentnosť a zodpovednosť v rámci procesu posilneného dohľadu úpravou hospodárskeho dialógu takým spôsobom, ktorý príslušnému národnému parlamentu, ako aj Európskemu parlamentu umožní vyzvať Komisiu, Radu, Európsku centrálnu banku (ECB) a Medzinárodný menový fond (MMF) na výmenu názorov; vii) Komisia by mala Európskemu parlamentu predložiť svoj návrh odporúčania týkajúci sa poskytnutia úveru členskému štátu spolu s návrhom programu makroekonomických úprav; viii) pokiaľ ide o podmienky a postupy na poskytovanie úverov, Európska centrálna banka (ECB) by sa mala menej zapájať do prípravy programov úprav. ECB vo svojom stanovisku zo 7. januára 2013 k návrhu týkajúcemu sa platobnej bilancie (CON/2013/2) považuje za nevhodné prevziať takúto úlohu v súvislosti s členským štátom, ktorý nie je krajinou eurozóny. Preto by sa podľa návrhu ECB malo znenie článku 3 ods. 3 „konajúcou v spolupráci s ECB“ a článku 3 ods. 8 „v spolupráci s ECB“ nahradiť znením „s prihliadnutím na názor ECB, ak by sa ECB rozhodla poskytnúť v tomto ohľade radu“; ix) všeobecne je na vypracovanie a posúdenie programu makroekonomických úprav potrebná väčšia jasnosť a viac špecifikácií, najmä pokiaľ ide o politické a procesné požiadavky zamerané na znovunastolenie „udržateľného stavu platobnej bilancie a obnovenie jeho finančnej sebestačnosti na finančných trhoch“; x) pokiaľ ide o článok 4 ods. 1 týkajúci sa podmienok na poskytnutie preventívnej podmienenej úverovej linky (PPÚL), návrhu týkajúcemu sa platobnej bilancie by prospela väčšia jasnosť dvoch pojmov, a to „udržateľnej vonkajšej pozície“ a „prítomnosti alebo neprítomnosti problémov s platobnou schopnosťou bánk, ktoré by predstavovali systémové hrozby pre stabilitu bankového systému“, na praktickej úrovni. Na uvedený účel by sa takéto koncepcie mali špecifikovať priamo v článku 4 s výslovnými odkazmi na vhodné ukazovatele stanovené v príslušných dokumentoch EÚ (smernica CRD IV, ESRB, nariadenia o európskych orgánoch dohľadu, balík šiestich legislatívnych aktov o správe ekonomických záležitostí, správy o fiškálnej udržateľnosti) alebo prinajmenšom prostredníctvom delegovaných aktov. Z toho istého dôvodu by sa v článku 4 malo výslovne stanoviť, že plánované celkové posúdenie by mala vykonať Komisia a malo by sa podľa potreby zverejniť. Ku kritériám spôsobilosti by sa mal pridať aj odkaz na posúdenia plánované v rámci postupu pri makroekonomickej nerovnováhe, ako sa stanovuje v nariadení (EÚ) č. 1176/2011; xi) je potrebná väčšia jasnosť a presnejšie usmernenia, pokiaľ ide o článok 4 ods. 2 návrhu týkajúceho sa platobnej bilancie o podmienkach na poskytnutie úverovej linky s dodatočnými podmienkami (ÚLDP), a to vo vzťahu k prahovým hodnotám a kritériám hodnotenia toho, kedy už členský štát nie je oprávnený na PPÚL, ale stále je oprávnený na ÚLDP, a takisto je potrebné objasnenie v súvislosti s postupmi vedúcimi k posúdeniu uvedenému v danom odseku; xii) je potrebná väčšia jasnosť, pokiaľ ide o článok 6 ods. 5 návrhu týkajúceho sa platobnej bilancie o procese prechodu z ÚLDP na úver v prípade zhoršenia ekonomickej situácie, najmä pokiaľ ide o načasovanie a určujúce faktory tohto prechodu; xiii) mal by sa vytvoriť nástroj na nepriamu rekapitalizáciu bánk pre členské štáty, ktoré nie sú krajinami eurozóny, najmä so zreteľom na prípadnú účasť týchto členských štátov v budúcom jednotnom mechanizme dohľadu a na potrebu poskytnúť im fiškálny záchranný mechanizmus. Navrhuje sa nástroj na nepriamu rekapitalizáciu bánk namiesto priamej, pretože ak by sa v rámci nástroja platobnej bilancie zaviedla priama rekapitalizácia, rozpočet EÚ by bol priamo vystavený riziku, ktoré predstavuje finančná inštitúcia, ktorá sa rekapitalizuje. Tento nepriamy nástroj by mal formu úveru na rekapitalizáciu bánk a fungoval by popri troch existujúcich nástrojoch na poskytovanie finančnej pomoci v rámci návrhu týkajúceho sa platobnej bilancie (PPÚL, ÚLDP a úvery). Neexistujú žiadne právne problémy, ktoré by stáli v ceste úveru na rekapitalizáciu bánk, ktorý by sa poskytol vláde príslušného členského štátu na účel rekapitalizácie jeho finančných inštitúcií za prísnych podmienok; xiv) okrem uvedeného nástroja na nepriamu rekapitalizáciu bánk by sa mohla zvážiť možnosť zmeny Zmluvy o založení EMS a umožnenie členským krajinám mimo eurozóny zúčastneným na jednotnom mechanizme dohľadu, aby využívali nástroj na rekapitalizáciu bánk v rámci EMS, pod podmienkou, že účasť na SSM a EMS je trvalá a predpokladá rovnaké práva a povinnosti ako pre členské štáty, ktorých menou je euro. V takom prípade by členské štáty zaplatili osobitný kapitálový vklad do nástroja na rekapitalizáciu bánk v rámci EMS; myšlienka zriadenia dcérskeho subjektu EMS na účely priamej rekapitalizácie bánk, ktorý by obmedzil negatívny vplyv, ktorý by mohol mať nákup majetkových účastí bánk na úverový rating a úverovú kapacitu EMS, by sa mal preskúmať a ďalej rozvíjať s cieľom zahrnúť aj členské štáty mimo eurozóny zúčastnené na jednotnom mechanizme dohľadu; xv) treba mať na pamäti, že akýkoľvek budúci jednotný fond na riešenie krízovej situácie bánk ako súčasť rámca bankovej únie by mal byť prístupný aj pre členské štáty, ktoré nie sú krajinami eurozóny; xvi) konečná dohoda rokovacích tímov Európskeho parlamentu a Rady o obsahu Gauzèsovej správy je vítaná, ale je dôležité, aby nariadenie, ktoré sa má prijať na základe návrhu týkajúceho sa platobnej bilancie, odrážalo súčasný stav, najmä pokiaľ ide o: — transparentnosť rozhodnutí Komisie (článok 2 ods. 3 a 5 Gauzèsovho dokumentu); — podrobnosti týkajúce sa posilnenia efektívnosti a účinnosti výberu príjmov a boja proti daňovým podvodom a únikom s cieľom zvýšiť daňové príjmy (článok 9 Gauzèsovho dokumentu), — parametre, ktoré treba zohľadniť pri uvalení posilneného dohľadu na členský štát (článok 2 ods. 1), a podrobnosti týkajúce sa konania členských štátov podliehajúcich posilnenému dohľadu vrátane zmienky o upravenej úlohe pre ECB (článok 3 ods. 1), ako sa uvádza v bode viii) tohto odseku; — transparentnosť a zodpovednosť voči Európskemu parlamentu a v prípade potreby voči národným parlamentom vrátane povinnosti zverejňovať programy makroekonomických úprav a očakávané rozloženie úsilia v oblasti úprav (články 2, 3, 7 a 18 Gauzèsovho dokumentu); — posúdenie postupov a inštitúcií na tvorbu miezd a národného programu reforiem a dodržiavania článkov 151 a 152 ZFEÚ a článku 28 Charty základných práv Európskej únie v rámci stratégie Únie pre rast a zamestnanosť, ako aj podrobností týkajúcich sa povinnosti zapojiť sociálnych partnerov a občiansku spoločnosť v súlade s vnútroštátnym právom a praxou; — podrobnosti týkajúce sa hodnotenia analýzy udržateľnosti vládneho dlhu vrátane požiadaviek na zverejňovanie (článok 6 Gauzèsovho dokumentu); — ďalšie podrobnosti týkajúce sa mandátu na poskytovanie technickej pomoci členským štátom v rámci programu (článok 7 ods. 8 Gauzèsovho dokumentu); — potrebu realistických, aktualizovaných a zverejnených prognóz (článok 6 a článok 7 ods. 5 Gauzèsovho dokumentu), — uznanie a úlohu účinkov presahovania (článok 1 ods. 1, článok 3 ods. 6 a článok 7 ods. 5 Gauzèsovho dokumentu); — komplexný audit verejných financií členských štátov v rámci programu makroekonomických úprav (článok 7 ods. 9 Gauzèsovho dokumentu); — posúdenie toho, či členský štát má alebo nemá vplyv na odchýlky od programu, posúdenie následkov programu makroekonomických úprav a výslovnú ochranu sektoru zdravotníctva a školstva (článok 7 ods. 5 a 7 Gauzèsovho dokumentu); — to, že členský štát prijímajúci pomoc v úzkej spolupráci s Komisiou zváži, či prijme všetky potrebné opatrenia na to, aby vyzval súkromných investorov na dobrovoľné zachovanie ich celkovej expozície (článok 7 ods. 6 Gauzèsovho dokumentu); — hospodársky dialóg s Komisiou, ECB a MMF (článok 3 ods. 9 Gauzèsovho dokumentu); — pravidelné predkladanie posúdenia hodnotiacou misiou v rámci dohľadu po ukončení programu príslušnému výboru Európskemu parlamentu a národnému parlamentu dotknutého členského štátu vrátane možnosti uskutočniť hospodársky dialóg (článok 14 ods. 3 a 5 Gauzèsovho dokumentu); — hlasovanie podľa pravidla obrátenej kvalifikovanej väčšiny v Rade o nápravných opatreniach v rámci dohľadu po ukončení programu (článok 14 ods. 4 Gauzèsovho dokumentu); — správu o revízii nariadenia, ktoré sa má prijať na základe návrhu týkajúceho sa platobnej bilancie (v súlade s článkom 19 Gauzèsovho dokumentu); xvii) článok 6 ods. 2 návrhu týkajúceho sa platobnej bilancie, ktorý sa zaoberá posilneným dohľadom, zahŕňa určitý počet prvkov odrážajúcich podstatu dokumentu pani Ferreirovej. Návrh týkajúci sa platobnej bilancie by sa preto mal aktualizovať s cieľom zabezpečiť rovnaké podmienky, aby odrážal dohodu rokovacích tímov Európskeho parlamentu a Rady o príslušných častiach dokumentu pani Ferreirovej, konkrétne pokiaľ ide o: — normy a postupy týkajúce sa špecifikácií požiadaviek na podávanie správ vrátane delegovaných aktov týkajúcich sa týchto požiadaviek na podávanie správ (článok 10 dokumentu pani Ferreirovej); — požiadavky na monitorovanie kvality verejných financií vrátane ustanovení týkajúcich sa vplyvu plánovaných rozpočtových opatrení na ciele stratégie Únie pre rast a zamestnanosť (ciele EÚ 2020) a úprav, ktoré z programu pomoci vyplývajú pre národné programy reforiem, ako aj opis a kvantifikáciu rozpočtových opatrení vrátane plánovaných reforiem daňovej politiky a potenciálnych účinkov presahovania plánovaných opatrení pre ostatné členské štáty (článok 6 dokumentu pani Ferreirovej); — údaje o očakávaných hospodárskych prínosoch nevojenských investičných projektov verejného obstarávania s významným vplyvom na rozpočet (článok 4 ods. 1 dokumentu pani Ferreirovej);