Smernica je celkovo veľmi dobre transponovaná. Všetky povinné požiadavky druhej smernice o fakturácii boli transponované do vnútroštátnych právnych predpisov. Členské štáty okrem toho zaviedli do vnútroštátnych právnych predpisov aj zmeny, ktoré boli pre ne nepovinné. Členské štáty napokon zaviedli niekoľko ďalších zmien na dodatočné zjednodušenie, hoci smernicou nie sú v skutočnosti stanovené, ale nie sú s ňou ani v rozpore.

S cieľom stanoviť východiskový bod pre hodnotenie konzultant vykonal analýzu spôsobu transpozície a vykonávania druhej smernice o fakturácii v jednotlivých členských štátoch. Táto analýza bola zameraná na to, či členské štáty smernicu správne transponovali, a merala, v akom rozsahu sa v dôsledku smernice zmenil vnútroštátny právny rámec. V záujme prehľadnosti je nasledujúce zhrnutie analýzy rozdelené do troch tematických oblastí.

Druhou smernicou o fakturácii sa takisto zmenili dva režimy fakturácie, ktoré sú úplne alebo čiastočne zamerané na MSP, a to uplatňovanie dane na základe platieb a zjednodušené faktúry, čím sa prispelo k ich širšiemu využívaniu. Niekoľko členských štátov zaviedlo alebo rozšírilo rozsah režimu uplatňovania dane na základe platieb v dôsledku zmien zavedených druhou smernicou o fakturácii. Odhaduje sa, že vďaka druhej smernici o fakturácii využilo systém uplatňovania dane na základe platieb približne o 60 000 viac mikropodnikov. Celkovo zostáva zavádzanie tohto systému obmedzené, a to vzhľadom na skutočnosť, že zvolenie systému uplatňovania dane na základe platieb si vyžaduje zmeny v účtovnom postupe, ktoré môžu v niektorých prípadoch viesť k vyšším poplatkom za poradcov. Celkové úspory nákladov v dôsledku častejšieho využívania systému uplatňovania dane na základe platieb, ktorý priniesla druhá smernica o fakturácii, sa v prípade desiatich členských štátov, v ktorých možno tieto zmeny pripísať druhej smernici o fakturácii, odhadujú na 33 miliónov EUR. Význam uplatňovania dane na základe platieb je však oveľa väčší ako len zníženie administratívneho zaťaženia. Veľmi dôležitú úlohu pre mikropodniky zohralo počas hospodárskej krízy, keď sa zhoršili hospodárske podmienky a platby sa skomplikovali.

Z kvantitatívneho hľadiska sa odhaduje, že v období rokov 2014 – 2017 sa smernicou znížilo administratívne zaťaženie spoločností o 1,04 miliardy EUR, pričom približne 920 miliónov EUR sa pripisuje využívaniu neštruktúrovanej fakturácie. Mikropodniky mali z tohto vplyvu druhej smernice o fakturácii najväčší úžitok vzhľadom na to, že prijali neštruktúrované elektronické faktúry, pretože nemali prostriedky na to, aby si poradili s požiadavkami na štruktúrovanú elektronickú fakturáciu.

V súvislosti s elektronickou fakturáciou sa prostredníctvom druhej smernice o fakturácii zaviedol koncept kontroly riadenia na vytvorenie spoľahlivého kontrolného záznamu (ďalej len „BCAT“ z angl. „Business Controls“ a „Audit Trail“) ako prostriedku na preukázanie neporušenosti a vierohodnosti elektronickej faktúry. Tento koncept sa naďalej považuje za zložitý, daňové orgány ho neinterpretujú jednotne a hospodárske subjekty v celej EÚ ho nevyužívajú dostatočne. Zainteresované strany to považujú za nedostatok druhej smernice o fakturácii.

Druhá smernica o fakturácii (v článku 233) zavádza zásadu slobody pre hospodárske subjekty pri určovaní spôsobu na dokázanie neporušenosti a vierohodnosti elektronických faktúr. V praxi však medzi jediné používané metódy patria: i) elektronický podpis, ii) elektronická výmena údajov a (iii) BCAT. BCAT preto funguje ako predvolená metóda na preukázanie neporušenosti a vierohodnosti elektronickej faktúry pre všetky spoločnosti, ktoré si nezvolili elektronické podpisy ani elektronickú výmenu údajov. To znamená, že väčšina spoločností, ak nie všetky, ktoré si vymieňajú elektronické faktúry ako nepodpísané súbory PDF, by mala mať zavedený systém BCAT. Dodržiavanie zo strany spoločností a vymáhanie zo strany daňových orgánov však bolo obmedzené a v niektorých členských štátoch dokonca chýbalo. Zainteresované strany sa celkovo domnievajú, že v smernici chýba praktické vymedzenie konceptu BCAT. Niektoré usmernenia boli zahrnuté do sekundárnych právnych predpisov členských štátov, ako aj do vysvetliviek, ktoré pripravila Európska komisia. Napriek tomuto úsiliu hospodárske subjekty nepovažujú usmernenia o BCAT za primerané a dostatočne jasné. To vedie k pochybnostiam o tom, ako by sa táto možnosť mala využívať v praxi a či bude akceptovaná počas daňových kontrol.

4.2.Zložitosť pravidiel archivácie

Jeden z možných vynárajúcich sa aspektov sa týka pravidiel archivácie. V druhej smernici o fakturácii nie sú zahrnuté ustanovenia o archivácii. Od transpozície smernice sa nerovnomerne zvýšila zložitosť a regulačná fragmentácia pravidiel archivácie. Dôvodom je skutočnosť, že niektoré členské štáty prijali veľmi podrobné pravidlá elektronického archivovania daňových dokumentov, ktoré sa samozrejme vzťahujú aj na elektronické faktúry. Takmer 40 % zainteresovaných strán sa domnieva, že vnútroštátne pravidlá týkajúce sa archivácie elektronických faktúr sú náročné a ťažko sa dodržiavajú.

4.3.4.3 Vnútroštátne požiadavky na elektronické podávanie správ

Ďalším problémom, ktorý sa objavil po prijatí druhej smernice o fakturácii, ale ktorý z nej nevyplýva priamo, je zavedenie požiadaviek na predkladanie elektronických vyhlásení o určitých domácich transakciách v niekoľkých členských štátoch. Členské štáty zaviedli takéto podávanie správ s cieľom bojovať proti podvodným činnostiam. Zainteresované strany vidia riziko narušenia harmonizácie a zvyšovania administratívneho zaťaženia v dôsledku rozširovania takýchto vnútroštátnych požiadaviek týkajúcich sa elektronického podávania správ.

5.Závery a možný budúci vývoj

Smernica sa hodnotí prevažne pozitívne, keďže účinne podporila zjednodušenie a harmonizáciu pravidiel fakturácie a elektronickej fakturácie v celej EÚ. Druhou smernicou o fakturácii sa prispelo k zavedeniu neštruktúrovanej elektronickej fakturácie, zníženiu administratívneho zaťaženia pre podniky, zvýšeniu právnej istoty pre hospodárske subjekty a správnemu fungovaniu vnútorného trhu. Ustanovenia druhej smernice o fakturácii, najmä jej jasnejšie, jednoduchšie a harmonizovanejšie pravidlá elektronickej fakturácie, zostávajú relevantné a primerané potrebám zainteresovaných strán.

V niektorých oblastiach, ako je zlepšenie činností týkajúcich sa daňových kontrol alebo podpora MSP, boli úspechy pozitívne, ale menšie ako ich potenciál.

V hodnotení sa takisto zistil jeden nedostatok vyplývajúci z druhej smernice o fakturácii, a to nejasnosť týkajúca sa systému BCAT. Okrem toho sa objavilo niekoľko ďalších problémov, ktoré nevyplývajú z druhej smernice o fakturácii, ale vznikli na vnútroštátnej úrovni, ako sú napríklad zložité pravidlá archivácie a vnútroštátne požiadavky na elektronické podávanie správ.

Pokiaľ ide o BCAT, bolo by potrebné poskytnúť viac objasnení, aby sa vyriešil uvedený nedostatok. Takéto objasnenia však pravdepodobne nebude možné uviesť v legislatívnom texte. Cieľom systému BCAT je totiž zahrnúť mnoho rôznych druhov obchodných postupov a akékoľvek vymedzenie zahrnuté do smernice by obmedzilo jeho rozsah pôsobnosti a z dôvodu technologického pokroku by sa mohlo stať zastaraným. Okrem toho sa zdá, že daňové orgány prikladajú menšiu dôležitosť prísnym pravidlám neporušenosti a vierohodnosti z dôvodu zavedenia požiadaviek na elektronické podávanie správ. V konečnom dôsledku by to znamenalo ďalšie zaťaženie podnikov, najmä malých a stredných podnikov. Preto by sa malo preskúmať, či by sa mohlo dosiahnuť lepšie objasnenie systému BCAT vysvetlivkami Komisie a výmenou najlepších postupov medzi členskými štátmi. Mohli by ich sprevádzať niektoré ďalšie objasnenia týkajúce sa zákonnej definície elektronických faktúr.

Pokiaľ ide o pravidlá archivácie, oblasť, ktorú podniky považujú za zložitú, bolo by ťažké zasiahnuť na úrovni EÚ, keďže podrobné požiadavky na uchovávanie faktúr stanovujú členské štáty. S vývojom digitálnych riešení by sa úvahy v tejto oblasti mali zamerať napríklad na to, či by nebolo prospešné vypracovať normu pre európsku cloudovú službu na uchovávanie faktúr.

Pokiaľ ide o daňovú kontrolu, podľa daňových orgánov a zainteresovaných strán sú súčasné pravidlá fakturácie dobre prispôsobené potrebám činností v oblasti daňovej kontroly a z pravidiel fakturácie sa v skutočnosti už nedá vyťažiť viac na ďalšie zlepšenie daňovej kontroly. Akákoľvek možná zmena smernice o DPH na tento účel by teda nepriniesla veľkú pridanú hodnotu. Namiesto toho mnoho daňových orgánov v súčasnosti skúma, ako získať prístup k transakčným údajom bez nutnosti fyzického alebo elektronického prístupu k faktúram a zaviesť tak účinné požiadavky na elektronické podávanie správ v reálnom čase.

Prípadné ďalšie zlepšenia na podporu MSP by sa mali zamerať hlavne na uplatňovanie dane na základe platieb. Zainteresované strany však celkovo hodnotia systém uplatňovania dane na základe platieb pozitívne a neboli signalizované žiadne vznikajúce problémy.

Pokiaľ ide o obmedzené zníženie administratívneho zaťaženia, dôvodom je zriedkavejšie využívanie štruktúrovanej elektronickej faktúry. Bola to zvolená politika v rámci druhej smernice o fakturácii. Radikálnejší prístup, ktorý by za platné dokumenty považoval iba štruktúrované elektronické faktúry, by si vyžadoval zmeny existujúcich právnych predpisov.

Na záver možno konštatovať, že daňové orgány a zainteresované strany hodnotia pravidlá fakturácie zavedené druhou smernicou o fakturácii ako dobre fungujúce a nezistili sa žiadne závažné problémy. V kontexte boja proti podvodom a vzhľadom na technologický vývoj a nedávne trendy v elektronickej fakturácii a elektronickom podávaní správ v niektorých členských štátoch Komisia spolu s členskými štátmi preskúma, či je možné zvýšiť využitie potenciálu elektronickej fakturácie na úrovni EÚ. Komisia takisto začne úvahy o požiadavkách na elektronické podávanie správ, a najmä o vplyve rôznych pravidiel platných v členských štátoch na vnútorný trh.