[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 9.1.2007

KOM(2006) 874 v konečnom znení

SPRÁVA KOMISIE

5. správa Komisie o fungovaní systému kontroly tradičných vlastných zdrojov (2003-2005) (článok 18 ods. 5 nariadenia Rady [ES, Euratom] č. 1150/2000 z 22. mája 2000)

1. ÚVOD |

Fungovanie systému kontroly tradičných vlastných zdrojov (ďalej len „TVZ“) je každé tri roky predmetom správy predkladanej Európskemu parlamentu a Rade[1]. Právnymi predpismi, o ktoré sa opiera kontrola systému TVZ, sú rozhodnutie Rady č. 2000/597/ES, EURATOM z 29. septembra 2000[2], nariadenie Rady č. 1150/2000 z 22. mája 2000[3] a nariadenie Rady č.1026/1999 z 10. mája 1999[4]. Táto správa je piatou správou tohto druhu[5]. Predkladá a analyzuje fungovanie systému kontroly TVZ za obdobie rokov 2003 až 2005. Referuje o kontrolnej činnosti Komisie počas tohto obdobia, vyhodnocuje uskutočnené akcie a vyvodzuje z toho dôsledky[6]. Správa takisto berie do úvahy najmä finančné dôsledky, dôsledky z hľadiska sporov a právnych predpisov vyhradené pre tieto kontroly. Napokon táto správa vyhodnocuje výsledky ďalších akcií Komisie zameraných najmä na zlepšenie vyberania a na prípravu pristupujúcich krajín v priebehu predmetného obdobia. Príloha k tejto správe uvádza, aké sú ciele kontrol, ako funguje systém kontroly na úrovni Spoločenstva. | Tradičné vlastné zdroje: clá a poľnohospodárske poplatky splatné pri dovoze produktov pochádzajúcich z tretích krajín, ako aj odvody za cukor. |

2. Kontrolná činnosť Komisie v rokoch 2003-2005 Kontroly Komisie na mieste sa opierajú o presnú metodiku, ktorej cieľom je kontrolovať súlad postupov v porovnaní s normou Spoločenstva. Plánované sú v rámci ročného programu kontrol, určujúceho viaceré témy kontrol, ktoré sa majú uskutočniť v jednom alebo vo viacerých členských štátoch. Vykonanie a priebeh kontrol sa uskutočňujú na základe postupov spoločných pre všetky kontroly a zahŕňajú použitie dotazníkov vopred zaslaných členským štátom, využitie kontrolných zoznamov, ktoré sa majú použiť na mieste na zabezpečenie súladu všetkých kontroly a následné vypracovanie správy. |

2.1. Hlavné výsledky kontrolnej činnosti |

Za obdobie 2003-2005 vykonala Komisia 73 kontrol (v porovnaní so 65 kontrolami za obdobie 2000-2002) na základe článku 18 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1150/2000, ktoré pozostávali zo 70 pridružených kontrol a z 3 autonómnych kontrol. Deväť z týchto kontrol bolo uskutočnených podľa prístupu Joint Audit Arrangement[7]. Zistených bolo 297 nedostatkov (v porovnaní s 304 nedostatkami za obdobie 2000-2002), ktoré pozostávali z 130 nedostatkov s finančným dosahom (43,80 % nedostatkov), 101 nedostatkov s dosahom na právne predpisy (34 %) a zo 66 iných nedostatkov (22, 20 %). Komisia prijala náležité opatrenia, pokiaľ ide o finančné dôsledky zistených nedostatkov. | Pri 73 kontrolách bolo zistených 297 nedostatkov, ktoré predstavujú finančný dosah vo výške 127 miliónov € (s výnimkou úrokov z omeškania). Joint Audit Arrangements: Osobitný spôsob pridruženej kontroly, keď útvary vnútorného auditu členského štátu vykonávajú kontrolu (audit) podľa metodiky schválenej Komisiou. |

2.1.1. Kontroly týkajúce sa prípadov súvisiacich s riadením colných postupov. | Nasledujúce colné postupy boli predmetom kontroly na mieste: - elektronické colné vyhlásenia, - aktívny zušľachťovací styk, - vzdušný tranzit v rámci Spoločenstva, - dovoz produktov rybolovu, - colný sklad a -niekoľko ďalších veľmi špecifických tém. Aktívny zušľachťovací styk: colný režim, ktorý umožňuje dovoz produktov z tretích krajín s podmienečným oslobodením od dovozného cla s cieľom ich opätovného vývozu po prepracovaní. Zjednodušený vzdušný tranzit v rámci Spoločenstva: tranzity založené na tom, že letecké spoločnosti namiesto tranzitných vyhlásení používajú vyhlásenia o leteckej preprave. Colný sklad: colný režim umožňujúci uskladnenie tovarov z tretích krajín, ktoré sú podmienečne oslobodené od dovozného cla. |

V rokoch 2003 a 2004 iniciovala Komisia kontrolnú akciu na tému riadenia „colných vyhlásení predkladaných v elektronickej forme“. Táto akcia sa uskutočnila vo všetkých štátoch, ktoré boli členmi Únie v roku 2003, s výnimkou Holandska a Luxemburska. Zistil sa istý počet nedostatkov, ale systémy zavedené v členských štátov boli vo všeobecnosti uspokojivé. Komisia odporučila vyvinúť informačný nástroj na lepšie riadenie colného konania a vyberania vlastných zdrojov. Inak kontrolné akcie týkajúce sa režimu aktívneho zušľachťovacieho styku boli uskutočnené v roku 2003 (NL), v roku 2004 (FR, IE, IT, AT) a v roku 2005 (DE, UK) a upozornili na niektoré slabé stránky v riadení a kontrole tohto colného režimu, z ktorých niektoré obsahovali finančné dôsledky. Zainteresované členské štáty informovali Komisiu, že prijali nevyhnutné opatrenia. Kontrolná akcia v roku 2004, týkajúca sa zjednodušených postupov v oblasti vzdušného tranzitu v rámci Spoločenstva a uskutočnená v Nemecku, Luxembursku a Spojenom kráľovstve, odhalila významné slabé stránky, pokiaľ ide o riadenie a kontrolu týchto postupov. Odvtedy prijali tri dotknuté štáty prísne opatrenia, aby zlepšili situáciu. Naproti tomu kontrolné akcie uskutočnené v roku 2004, ktoré sa týkali uvedenia a dovozu produktov rybolovu do Spoločenstva[8], a kontrolné akcie uskutočnené v roku 2005, ktoré sa týkali colného skladu[9], neodhalili závažné nedostatky. Odhalilo sa len niekoľko slabých stránok, pokiaľ ide na jednej strane o sledovanie niektorých špecifických colných režimov týkajúcich sa produktov rybolovu (aktívny zušľachťovací styk, zavedenie do voľného obehu v rámci konkrétneho miesta určenia) a na strane druhej o kontrolu colných skladov. Napokon treba uviesť uskutočnenie kontroly (autonómnej) v Španielsku v roku 2004 na tému vývoz cukru C z Kanárskych ostrovov, kontroly v Rakúsku v roku 2005 na tému preferenčné režimy a kontroly v Holandsku v roku 2004 na tému zavedenie do voľného obehu. Riadenie postupov v kontrolovaných členských štátoch nevyžaduje žiadne osobitné pripomienky Komisie. |

2.1.2. Kontroly týkajúce sa účtovných aspektov. |

Komisia vo všetkých členských štátoch[10] opakovane uskutočňuje kontroly vedenia oddeleného účtovníctva Toto účtovníctvo je totiž bohatým zdrojom informácií o spôsobe, ktorým si úrady plnia svoje povinnosti v oblasti správy TVZ (stanovenie nárokov, správa záruk, monitorovanie spätného získavania, anulovania, odpísanie nedobytných pohľadávok). Kontroly uskutočnené v období 2003-2005 zistili najmä jednorazové chyby. Systémové chyby však pretrvávajú v niektorých členských štátoch a boli dôvodom na začatie konaní o porušení (pozri ďalej bod 2.2.2). V rokoch 2004 a 2005 bola uskutočnená špecifická kontrola v členských štátoch, ktoré vstúpili do Únie v roku 2004. Táto kontrola prakticky spočívala v hodnotení systémov vyberania TVZ v týchto štátoch. Výsledky uskutočnených kontrol umožnili zistiť, že vo všeobecnosti boli dotknuté členské štáty dobre pripravené a že zavedené systémy vyberania boli primerané, aj keď bolo zistených niekoľko štrukturálnych a jednorazových chýb, najmä pokiaľ ide o lehotu na zaznamenania ciel do účtovníctva, lehotu na zapísanie colných dlhov do účtovníctva A a B alebo lehotu na sprístupnenie Komisii niektorých súm. Treba však poznamenať, že k väčšine týchto chýb došlo počas prvých mesiacov po vstupe a že odvtedy už dotknuté členské štáty vykonali mnohé úpravy svojich postupov, informačných systémov na colné konanie alebo účtovných systémov, aby tieto nedostatky napravili. | Účtovanie TVZ je zabezpečované členskými štátmi podľa dvoch spôsobov: - účtovníctvo A pre vybrané alebo zaručené sumy (tieto sumy sú odvedené do rozpočtu Únie - účtovníctvo B pre nevybrané alebo zaručené sumy, ktoré boli predmetom sporu. Systém vyberania TVZ: všetky systémy a postupy zavedené členskými štátmi s cieľom zabezpečiť zistenie, účtovanie, vymáhanie a poukazovanie TVZ. Zaznamenanie ciel do účtovníctva: zapísanie výšky cla do colných účtovných registrov. |

Treba okrem iného upozorniť na uskutočnenie autonómnej kontroly v Holandsku v roku 2004. Táto kontrola mala za cieľ preveriť na mieste údaje zaslané daným štátom ako odôvodnenie svojej žiadosti o oslobodenie od povinnosti odviesť nedobytné a odpísané pohľadávky. Uskutočnenie tejto kontroly umožnilo Komisii zamietnuť s podrobným odôvodnením dve z troch žiadostí o oslobodenie. Napokon v roku 2005 bola uskutočnená autonómna kontrola v Dánsku, aby sa preverili dôvody a správnosť priebežných úprav súm TVZ týmto štátom, ktoré mal zaplatiť Komisii od decembra 2001. | Žiadosť o oslobodenie od povinnosti odviesť nedobytné a odpísané pohľadávky: postup, ktorý umožní Komisii zistiť, či nedobytný charakter pohľadávky možno alebo nemožno priradiť členskému štátu. V prípade odmietnutia musí byť suma vyplatená Komisii. |

2.2. Dôsledky vyplývajúce z kontrolných činností Komisie 2.2.1 Dôsledky v oblasti právnych predpisov Ak sa pri kontrolách uskutočňovaných v členských štátoch zistia prípady nedostatkov vo vnútroštátnych právnych alebo správnych predpisov, členské štáty sa v takomto prípade vyzvú, aby prijali potrebné opatrenia, vrátane opatrení právneho alebo správneho charakteru, na zosúladenie svojich predpisov s požiadavkami Spoločenstva. Tieto nápravy vykonané tak v colnej, ako aj vo finančnej oblasti, sú okamžitým a nezanedbateľným dôsledkom kontrolnej činnosti Komisie. Tieto zistené nedostatky sú okrem iného dôležitým zdrojom informácií o problémoch, s ktorými sa členské štáty stretávajú pri uplatňovaní colných predpisov a o vplyve týchto nedostatkov na ich vlastné zdroje. |

2.2.2 Súdne konania |

Niektoré body právnych predpisov sú zdrojom rozporu medzi členskými štátmi a Komisiou. Pri riešení takýchto prípadov nemá preto Komisia inú možnosť, ako začať konanie o porušení práva podľa článku 226 Zmluvy. K 31. decembru 2005 bolo v rôznych štádiách konania (výzva, odôvodnené stanovisko, postúpenie veci Súdnemu dvoru) 25 prípadov týkajúcich sa 10 členských štátov. Závery, ktoré prijme Súdny dvor po preskúmaní konania o porušení práva, musia umožniť objasniť sporné otázky a odstrániť rozpory vo výklade. | K 31. decembru 2005 sa prejednávalo 25 sporných prípadov.. |

V roku 2005 vyniesol Európsky súdny dvor v konaniach o porušení práva začatých na podnet Komisie niekoľko dôležitých rozsudkov. Na jednej strane v dvoch rozsudkoch zo 14. apríla 2005[11] vo veci týkajúcej sa Nemecka a Holandska potvrdil pozíciu Komisie konštatoval, že oba uvedené štáty oneskorene zúčtovali a sprístupnili clá súvisiace s tranzitnými operáciami, ktoré neboli uhradené v predpísaných lehotách. Suma splatných úrokov z omeškania, ktorú vyžaduje Komisia na základe týchto rozsudkov, je okolo 2,4 milióna eur v prípade Holandska a 11, 4 milióna eur v prípade Nemecka. Na druhej strane v rozsudku z 15. novembra 2005[12] Súdny dvor potvrdil pozíciu Komisie, podľa ktorej sa členské štáty považujú za zodpovedné v súvislosti s rozpočtom Spoločenstva, ak sa pri stanovovaní nárokov dopúšťajú chýb. Sumy, ktoré sa v dôsledku chyby príslušných vnútroštátnych orgánov nemohli stanoviť (a teda sa nemohli ani vymáhať), musí zaplatiť Komisii členský štát. | V roku 2005 potvrdili pozíciu Komisie tri rozsudky ESD v oblasti jednak tranzitu v Spoločenstve, a jednak finančných dôsledkov chýb, ktorých sa dopustili členské štáty. Nezúčtovanie tranzitu: tranzity, v prípade ktorých sa tovar prepravoval za podmienok dočasného oslobodenia od cla a daní neprišli na miesto určenia. V tomto prípade sa clo a dane musia zúčtovať a vymáhať. V roku 2006 potvrdil rozsudok týkajúci sa lehôt na zúčtovanie ciel pozíciu Komisie. Kontroly a posteriori: colné kontroly zo strany členských štátov, ktoré sa neuskutočňujú v čase preclievania tovaru, ale neskôr. Karnety TIR: Tieto karnety umožňujú prepravu tovaru za podmienok dočasného oslobodenia od cla a daní medzi rôznymi štátmi, ktoré sú zmluvnými stranami Dohovoru TIR (Medzinárodná cestná doprava). Dňa 5.10.2006 Súdny dvor potvrdil pozíciu Komisie v niekoľkých veciach, ktoré sa týkajú zabezpečených alebo vymožených súm, ktoré však neboli poukázané do rozpočtu Únie. |

V roku 2006 v rozsudku z 23. februára[13] Súdny dvor takisto potvrdil pozíciu Komisie týkajúcu sa lehôt, v ktorých musia členské štáty zúčtovať clo v prípade, ak uskutočnia kontroly a posteriori. Zúčtovanie cla sa musí uskutočniť najneskôr do 14 dní odo dňa, v ktorom môžu colné orgány vypočítať výšku cla, a nie neskôr (najmä po skončení konania na zabezpečenie práv dlžníka na obhajobu), pričom zúčtovanie v žiadnom prípade nebráni uplatneniu práva na obhajobu. Ďalej treba tiež uviesť, že 5. októbra 2006 Súdny dvor potvrdil pozíciu Komisie a konštatoval, že niektoré členské štáty neprávom odmietajú odviesť do rozpočtu Spoločenstva určité kategórie súm, t. j. TVZ čiastočne vyberaných v rámci splátkového kalendára (Belgicko[14]) a zabezpečené a nesporné clá v rámci nezúčtovaných tranzitných operácií, ktoré sa uskutočnili ako tranzity v rámci Spoločenstva (Belgicko[15]) alebo v rámci karnetov TIR (Nemecko[16] a Belgicko[17]). V ten istý deň Súdny dvor zamietol žalobu proti Holandsku z dôvodu, ktorý súvisí s dôkazným bremenom, pričom uznal, že členské štáty musia oznámiť porušenie práva alebo nezrovnalosť ihneď, ako sa o nich dozvedia a teda v prípade pred uplynutím lehôt (článok 11 ods. 1 dohovoru TIR), a že to isté platí mutatis mutandis pre žiadosť o zaplatenie (článok 11 ods. 2 dohovoru TIR). Súdny dvor sa domnieva, že uvedenú žiadosť treba považovať za „oznámenie“ v zmysle článku 2 nariadenia č. 1150/2000[18]. Súdny dvor ďalej uznáva povinnosť členských štátov uschovávať doklady týkajúce sa zistení počas obdobia, v priebehu ktorého je možné vykonať opravy a kontroly týchto dokladov[19]. |

2.2.3 Finančné dôsledky |

Počas referenčného obdobia (2003-2005) predstavujú dodatočné sumy (sumy bez úrokov z omeškania) zaplatené Komisii, na základe zistení uvedených v správach o autonómnych alebo pridružených kontrolách Komisie, na základe kontrol uskutočnených Dvorom audítorov alebo na základe iných kontrolných činností Komisie, viac ako 127 miliónov eur. Okrem toho sa požadovalo zaplatenie úrokov z omeškania podľa článku 11 nariadenia č. 1150/2000 za oneskorené vyplatenie vlastných zdrojov, ktoré sa zistili v rámci kontrol zo strany Komisie alebo Dvora audítorov. Celková suma úrokov z omeškania zaplatená členskými štátmi za obdobie 2003-2005 predstavuje viac ako 77 miliónov eur[20]. |

2.3. Činnosť Komisie na zlepšenie vymáhania TVZ |

Komisia má okrem kontrol uskutočňovaných na mieste v členských štátoch k dispozícií viacero ďalších prostriedkov, ktoré jej umožňujú dohliadať na vymáhanie TVZ. Náležité použitie týchto prostriedkov umožňuje tiež účinne zlepšiť uvedené vymáhanie. Pred rokom 2005 spočívala činnosť Spoločenstva v oblasti dohľadu nad vymáhaním najmä na rôznych jednorazových analýzach vykonávaných na základe informácií poskytovaných členskými štátmi podľa článku 6 ods. 5 nariadenia č. 1150/2000, t. j. informácií o prípadoch podvodov a nezrovnalostí, ktoré sa týkali súm presahujúcich 10 000 EUR. Na základe týchto informácií Komisia vykonávala dohľad nad vymáhaním pohľadávok, pričom až do záverečného auditu sledovala prostredníctvom správ uskutočňovanie operácií týkajúcich sa vymáhania v niekoľkých reprezentatívnych prípadoch („Vzorka B“)[21]. Posledná správa, ktorú Komisia v tejto súvislosti vypracovala, bola predložená rozpočtovému orgánu 7. januára 2005[22]. Ako však bolo v tejto správe uvedené, tento druh správy sa už nebude vypracúvať. Od zmeny a doplnenia nariadenia č. 1150/2000 v roku 2004 majú členské štáty oznamovať Komisii všetky sumy nad 50 000 eur, ktoré neboli vymožené najneskôr do piatich rokov odo dňa, kedy sa záväzok (na základe hodnotenia, preskúmania alebo odvolania) potvrdil ako neodvolateľný. Všetky členské štáty musia teda o týchto prípadoch podávať správy a tým Komisii umožniť získať lepší prehľad o všetkých aktivitách členských štátov v oblasti vymáhania pohľadávok. V období 2003-2005 sa Komisii podarilo posilniť svoj dohľad nad činnosťou vymáhania pohľadávok v členských štátoch vďaka zavedeniu novej databázy OWNRES, zmene a doplnení predpisov týkajúcich sa odpisu nedobytných pohľadávok, judikatúre Súdneho dvora týkajúcej sa finančných dôsledkov chýb, ktorých sa dopustili členské štáty a monitorovacích akcií zameraných na pristupujúce štáty. |

2.3.1 Preskúmanie odpísaných nedobytných pohľadávok. |

Členské štáty musia prijať nevyhnutné opatrenia na to, aby dali Únii k dispozícií sumy TVZ, okrem prípadu, keď je vymoženie tejto sumy nemožné (pohľadávky uznané s konečnou platnosťou za nedobytné) z dôvodu vyššej moci alebo z dôvodov, za ktoré nie sú členské štáty zodpovedné. Za obdobie rokov 2003-2005 oznámilo Komisii trinásť členských štátov 176 prípadov vzťahujúcich sa na takmer 39 miliónov eur. Pokiaľ ide o vybavovanie žiadostí, Komisia preskúmala počas rovnakého obdobia 309 prípadov (staré nevyriešené prípady a nové prípady), ktoré sa týkali celkovej sumy viac ako 166 miliónov eur. 62 prípadov zodpovedajúcich viac ako 41 miliónov eur bolo zamietnutých (tieto sumy musia byť odvedené do rozpočtu Únie). Prijatím nariadenia č. 2028/2004 zo 16. novembra 2004 sa predovšetkým malo umožniť členským štátom lepšie chápať pojem sumy uznané s konečnou platnosťou za nedobytné. | Cieľom preskúmania Komisiou oznámených prípadov je posúdiť, či členské štáty zabezpečujú vymáhanie pohľadávok s náležitou starostlivosťou. Majú sa takto podnietiť k tomu, aby správne vykonávali svoju činnosť. V prípade zamietnutia zo strany Komisie sa príslušná suma musí odviesť do rozpočtu Únie. Pôvodne sa skúmali iba prípady, ktoré sa týkali sumy presahujúcej 10 000 eur. Táto hranica sa prijatím nariadenia č. 2028/2004 zo 16. novembra 2004 zvýšila na 50 000 eur. |

2.3.2 Riešenie chýb v stanovovaní nároku, ktoré vedú ku strate na sumách TVZ. |

Keďže úlohou členských štátov je zabezpečovať vyberanie TVZ v tých najlepších podmienkach, Komisia sa nazdáva, že by členské štáty mali niesť zodpovednosť za straty TVZ, ktoré boli dôsledkom ich vlastných chýb tým, že by tieto straty uhradili do rozpočtu Únie. Tento prístup potvrdil Súdny dvor v uvedenom rozsudku z 15. novembra 2005, Komisia/Dánsko. Výslovne uznáva, že povinnosť členských štátov stanoviť clo Spoločenstiev v súvislosti s TVZ (potom ho odviesť do rozpočtu Únie) vzniká ihneď po splnení podmienok ustanovených colnými predpismi. Nie je teda nutné, aby k stanoveniu skutočne došlo. Iba v prípade splnenia podmienok ustanovených v článku 17 ods. 2 nariadenia č. 1150/2000 (t. j. v prípade vyššej moci alebo ak členský štát môže dokázať, že sumy nemôže vymôcť z dôvodov, za ktoré nie je zodpovedný) je členský štát oslobodený od povinnosti poskytnúť uvedené vlastné zdroje. Z tohto rozsudku teda jasne vyplýva, že členské štáty musia niesť finančné dôsledky svojich chýb. Vďaka tomuto rozsudku nebudú môcť členské štáty odmietnuť tak, ako tomu bolo často v minulosti, odviesť do rozpočtu Únie clá, ktoré neboli stanovené v dôsledku ich vlastnej chyby, ktorej sa dopustili. | Súdny dvor potvrdil, že členské štáty musia niesť finančné dôsledky svojich chýb, ktorých sa dopustili v súvislosti so stanovením nárokov. |

2.3.3. Nová databáza OWNRES |

Podľa nariadenia č. 1150/2000 sú členské štáty povinné poskytovať Komisii informácie o prípadoch podvodov a nezrovnalostí, ktoré sa týkajú nárokov presahujúcich 10 000 eur. Tieto informácie sa oznamujú prostredníctvom systému OWNRES. So zreteľom na zistené nedostatky v oblasti oznamovania prípadov podvodov a nezrovnalostí vytvorila Komisia novú databázu (OWNRES), ktorá je prístupná na internete. Členské štáty majú teda v súčasnosti efektívnejší nástroj, pomocou ktorého môžu Komisii oznamovať v reálnom čase a aktualizovať údaje týkajúce sa podvodov a nezrovnalostí. Tento nový nástroj funguje od júla 2003. Členské štáty sú jeho hlavnými správcami a z tohto dôvodu sú preto plne zodpovední za riadnu správu údajov. Táto databáza poskytuje Komisii informácie potrebné na monitorovanie vymáhania prostriedkov a na prípravu kontrol na mieste. Oznamované údaje zároveň analyzuje Úrad pre boj proti podvodom (OLAF). Keďže Komisia mala v posledných rokoch určité pochybnosti o spoľahlivosti údajov oznámených členskými štátmi, rozhodla sa uskutočniť porovnanie medzi sumami nad 10 000 eur vykázanými v účtovníctve B členských štátov (EUR15) a zodpovedajúcimi sumami v databáze OWNRES. Ukázalo sa, že výsledky neboli uspokojivé. Miera zhody vo vzťahu ku kľúčovému dátumu 31. 12. 2001 bola totiž iba 32 % a v prípade kľúčového dátumu 31. 12. 2003 iba 50 %. Komisia vyzvala členské štáty, aby zvýšili kvalitu informácií poskytovaných prostredníctvom databázy OWNRES a následne uskutočnila v roku 2005 nové porovnanie pre 25 členských štátov. Tentoraz boli výsledky jednoznačne viac uspokojivé, pričom miera zhody bola v priemere 90 % a viac ako polovica členských štátov dosiahla mieru zhody 100 %. | Databáza OWNRES: databáza, v ktorej členské štáty zaznamenávajú údaje o všetkých prípadoch podvodov a nezrovnalostí, ktoré zistili členské štáty a ktoré sa týkajú nárokov presahujúcich 10 000 eur. |

2.4. Monitorovacie činnosti zamerané na pristupujúce štáty. |

V rámci prípravy na pristúpenie desiatich nových členských štátov vykonala Komisia v roku 2003 v každej z desiatich krajín monitorovacie návštevy špecifické pre oblasť TVZ. Tieto monitorovacie návštevy, ako aj simulačné účtovné cvičenia uskutočnené týmito štátmi, umožnili Komisii dosiahnuť prijateľný stupeň istoty, že sú správne orgány týchto štátov schopné uplatňovať acquis communautaire v oblasti TZV. Na základe výsledkov kontrol na mieste uskutočnených v roku 2004 a v roku 2005 sa usúdilo, že zainteresované členské štáty sú všeobecne dobre pripravené a že zavedené systémy vyberania poplatkov fungujú správne. K takýmto uspokojivým výsledkom nepochybne prispeli rôzne formy technickej pomoci a monitorovacie návštevy z útvarov Komisie. Pokiaľ ide o Rumunsko a Bulharsko, v rokoch 2004 a 2005 sa uskutočňoval podobný program technickej pomoci a monitorovania, ako v prípade členských štátov, ktoré pristúpili do Únie v roku 2004, aby sa pripravilo pristúpenie za čo možno najlepších podmienok. V programe sa pokračuje aj v roku 2006. |

3. HODNOTENIE KONTROLNÉHO SYSTÉMU |

Nezrovnalosti zistené vo fungovaní systému kontroly tradičných vlastných zdrojov v období rokov 2003-2005 potvrdzujú rovnako ako v predchádzajúcich rozpočtových rokoch užitočnosť kontrol, ktoré Komisia uskutočňuje. Náprava nesprávnych vnútroštátnych postupov členskými štátmi, zúčtovanie jednotlivých prípadov (v stanovenej lehote), jednorazové nápravy zistených nedostatkov, vysvetlenie predpisov Spoločenstva, zjednotené zlepšovanie predpisov Spoločenstva v prípade pretrvávajúcich nedostatkov, atď., sú tradičné nástroje, ktorými Komisia uskutočňuje svoje kontrolné akcie. Finančné dôsledky sú viditeľnými dôsledkami kontrol uskutočnených na mieste, ale nie sú jediným dôvodom ich uskutočňovania. Špecifická kontrola povoľujúceho úradníka po analýze všetkých informácií získaných od členských štátov môže umožniť ovplyvniť proces zlepšovania právnych predpisov a lepšie zohľadniť finančné záujmy Únie. |

4. ZÁVER |

Výsledky zistené v rokoch 2003 až 2005 potvrdzujú potrebu, aby Komisia uskutočňovala kontroly TVZ. Táto kontrolná činnosť umožňuje efektívne zaistiť rovnosť zaobchádzania so všetkými členskými štátmi tak na úrovni uplatnenia colných a účtovných predpisov, ako aj na úrovni ochrany finančných záujmov Únie. Komisia v budúcnosti mieni: zachovať si svoju klasickú úlohu v oblasti kontrol na mieste zlepšením kontrolných techník (nástroje auditu, atď.); pokračovať v posilňovaní dohľadu nad činnosťami vymáhania pohľadávok v členských štátoch, najmä zavedením informačného nástroja, ktorým sa zjednoduší riešenie prípadov oznámených Komisii o odpísaných nedobytných pohľadávkach; pokračovať v monitorovacej činnosti zameranej na pristupujúce štáty s cieľom dosiahnuť prijateľný stupeň istoty, že systémy výberu tradičných vlastných zdrojov v týchto krajinách sú v súlade s požiadavkami Spoločenstva, a to najneskôr ku dňu ich pristúpenia. | Treba pokračovať v klasických kontrolných činnostiach a naďalej posilňovať dohľad na činnosťami vymáhania v členských štátoch. |

[1] Článok 18 ods. 5 nariadenia č. 1150/2000.

[2] Ú. v. ES L253, 7.10.2000, s. 0042-0046.

[3] Ú. v. ES L130, 31.5.2000, s. 1-9, zmenené a doplnené nariadením Rady (ES, Euratom) č. 2028/2004 zo 16. novembra 2004 (Ú. v. EÚ L 352, 27.11.2004, s. 1.)

[4] Ú. v. ES L126, 20.5.1999, s. 1.

[5] KOM (93) 691 zo 4.1.1994 (1. správa vzťahujúca sa na roky 1989-1992), KOM (97) 673 z 1.12.1997 (2. správa vzťahujúca sa na roky 1993-1996), KOM (01) 32 z 5.2.2001 (3. správa vzťahujúca sa na roky 1997-1999), KOM(03)345 z 11.6.2003 (4. správa vzťahujúca sa na roky 2000-2002).

[6] Správa sa týka kontrol, ktoré uskutočnili európske inštitúcie (Komisia a Dvor audítorov). Nevzťahuje sa na kontroly uskutočnené členskými štátmi, ktorých výsledky sa uvádzajú vo výročnej správe zostavenej na základe článku 280 zmluvy.

[7] Pokiaľ ide o kontroly uskutočnené v Dánsku, Holandsku a v Rakúsku.

[8] BE, DE, GR, ES, FR, IT, PT, UK, FI, SE.

[9] BE, DK, DE, GR, ES, FR, IE, IT, PT, NL, UK, FI, SE.

[10] Každá kontrolná úloha zahrňuje túto tému ako doplnok k hlavnej téme.

[11] Vec C-460/01 Komisia/Holandsko a vec C-104/02, Komisia/Nemecko.

[12] Vec C- 392/02 Komisia/Dánsko.

[13] Vec C-546/03 Komisia/Španielsko.

[14] Vec C-378/03 Komisia/Belgicko.

[15] Vec C-275/04 Komisia/Belgicko.

[16] Vec C-105/02 Komisia/Nemecko.

[17] Vec C-377/03 Komisia/Belgicko.

[18] Vec C-312/04 Komisia/Holandsko.

[19] Vec C-275/04 Komisia/Belgicko.

[20] Tieto číselné údaje sú čiastkové najmä v prípade roku 2005, pričom vymáhanie pohľadávok uskutočňované na základe kontrol Komisie závisí na vnútroštátnych postupoch zberu účtovných údajov potrebných na vystavenie príkazov na vymáhanie.

[21] Predmetom zvláštneho monitorovania nad rámec reprezentatívnej vzorky B sú aj niektoré špecifické prípady vymáhania (tzv. „prípady mimo vzorky“).

[22] KOM(2004) 850 zo 7.1.2005.