SPRÁVA KOMISIE o používaní, účinkoch a adekvátnosti nariadenia o určitých fluórovaných skleníkových plynoch (nariadenie (ES) č. 842/2006) /* KOM/2011/0581 v konečnom znení */





Úvod Touto správou sa preskúmava nariadenie (ES) č. 842/2006[1] o určitých fluórovaných skleníkových plynoch (ďalej len „nariadenie“), čím si Komisia plní svoju povinnosť podávania správ vyplývajúcu z článku 10 daného nariadenia. Správa vyhodnocuje uplatňovanie a účinky súčasných pravidiel a posudzuje potrebu ďalších opatrení na znižovanie emisií fluórovaných plynov v EÚ. Vyhodnotenie vychádza z analytickej práce vykonanej pre Komisiu[2]. Nariadenie sa zameriava na emisie fluórovaných uhľovodíkov, plnofluórovaných uhľovodíkov a fluoridu sírového, ktoré sa spoločne označujú ako fluórované skleníkové plyny (ďalej len „F-plyny“). Tieto plyny sú človekom vyrobené chemické látky, ktoré sa používajú napríklad ako chladiace látky, penotvorné látky, hnacie plyny v aerosólových rozprašovačoch a izolačné plyny v elektrických zariadeniach. Z celosvetového hľadiska využívanie fluórovaných plynov rýchlo rastie, pretože sa čoraz viac používajú výrobky a zariadenia s obsahom týchto plynov. Celkovým cieľom nariadenia, ako aj smernice 2006/ES/40 o emisiách z klimatizačných systémov v motorových vozidlách (ďalej len „smernica o mobilných klimatizačných systémoch“)[3] je prispieť k splneniu záväzkov Európskej únie a jej členských štátov vyplývajúcich z Kjótskeho protokolu k Rámcovému dohovoru OSN o zmene klímy[4] stanovených na roky 2008 až 2012. Očakávalo sa, že sa vďaka týmto právnym predpisom podarí v EÚ zvrátiť stúpajúci trend a udržať v roku 2010 emisie F-plynov v EÚ-15 na úrovni 75 mil. ton ekv. CO2[5], t. j. značne pod úrovňou 98 miliónov ton ekv. CO2, ktorá by sa dosiahla v prípade neprijatia opatrení[6]. Regulačný rámec EÚ pre F-plyny sa týka najdôležitejších aplikácií, v ktorých sa tieto plyny používajú, a je založený na dvoch typoch opatrení. Prvým z nich je ústup od používania F-plynov navrhnutý v prípadoch, keď boli v čase prijatia k dispozícii aj ich dostatočne lacné alternatívy šetrnejšie k životnému prostrediu, a realizovaný obmedzením používania konkrétnych aplikácií týchto plynov a ich uvádzania na trh. Druhým opatrením je znižovanie únikov F-plynov zo zariadení, v ktorých ich nebolo možné nahradiť realizovateľnou alternatívou. Toto znižovanie sa dosahuje sériou opatrení zameraných na riadne zaobchádzanie so zariadeniami počas ich životnosti. Okrem toho sa v záujme zjednodušenia monitorovania zaviedli ustanovenia o podávaní správ. Nariadenie nadobudlo účinnosť 4. júla 2006 a jeho ustanovenia sa uplatňujú od 4. júla 2007[7]. Nariadenie je síce priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch, no jeho úplné uplatňovanie záviselo aj od 10 vykonávacích nariadení Komisie prijatých v období od decembra 2007 do apríla 2008 a od následného prijatia niektorých doplňujúcich prvkov členskými štátmi. SKÚSENOSTI PO 4 ROKOCH Úspešné uplatňovanie obmedzení používania a uvádzania na trh (články 8 a 9) Jednotlivé zákazy používania a uvádzania na trh začali postupne platiť období od 4. júla 2006 (pre obuv) do 4. júla 2009 (pre nové aerosóly) . Ich uplatňovanie bolo až na pár výnimiek úspešné. Zo správ vyplýva, že sa zneužíva najmä výnimka všeobecného zákazu uvádzania na trh EÚ, ktorá platí pre dovoz jednorazových kontajnerov na F-plyny vyrobené pred 4. júlom 2007[8]. Príslušné orgány členských štátov nahlásili ťažkosti s riadnym presadzovaním tohto zákazu v dôsledku chýbajúcich dostatočných nástrojov a skúseností s overovaním pravosti osvedčení, označení a iných dokladov predkladaných dovozcami. Uspokojivé uplatňovanie ustanovení o označovaní (článok 7) Ustanovenia o označovaní zjednodušujú zodpovednú inštaláciu, údržbu a zneškodňovanie výrobkov a zariadení, ktoré obsahujú fluórované skleníkové plyny. Ustanovenia platia pre približne 50 000 zmluvných dodávateľov v odvetví chladiacich a klimatizačných zariadení, tepelných čerpadiel a výrobcov pôvodných zariadení, 100 dodávateľov plynových kontajnerov (o. i. určených pre systémy požiarnej ochrany) a asi 25 výrobcov rozvodní vysokého napätia. Priemyselné odvetvie prednostne podporovalo dobrovoľnú harmonizáciu označení, najmä v prípade výrobkov a zariadení, s ktorými sa obchoduje v celej EÚ. Okrem toho uvádzalo relevantné informácie aj na iných označeniach. Niektorí výrobcovia sa rozhodli uvádzať informácie na označeniach vo všetkých úradných jazykoch, čo v prípade menších zariadení (napríklad bubnové sušičky s tepelným čerpadlom) spôsobilo z praktického hľadiska isté komplikácie. Zistilo sa niekoľko prípadov, keď boli do EÚ dovezené výrobky a zariadenia, ktoré boli v rozpore s nariadením. Komisia v súčasnosti uvažuje o tom, že v záujme podpory členských štátov pri presadzovaní týchto ustanovení začlení pravidlá označovania do integrovaného sadzobníka Európskych spoločenstiev[9]. Omeškania odbornej prípravy a udeľovania osvedčení (článok 5) Do 4. januára 2009 mali členské štáty stanoviť a oznámiť svoje systémy odbornej prípravy a udeľovania osvedčení na základe minimálnych požiadaviek Komisie. Osem členských štátov k 4. júlu 2011 ešte neoznámilo Komisii všetky, resp. niektoré svoje opatrenia v oblasti odbornej prípravy a udeľovania osvedčení. Tento rozdiel v tempe vykonávania odzrkadľuje rozdiely, ktoré medzi systémami členských štátov v oblasti odbornej prípravy a udeľovania osvedčení existovali skôr, ako sa nariadenie začalo uplatňovať. Okrem toho členské štáty pripisujú omeškania rozsiahlosti niektorých odvetví a podceneniu administratívneho úsilia potrebného na vytvorenie nových a prispôsobenie existujúcich systémov. V záujme zjednodušenia výmeny informácií Komisia pravidelne organizovala stretnutia s členskými štátmi a v prípade potreby začala v záujme riešenia omeškaní konanie o porušení právnych predpisov. Požiadavky na odbornú prípravu a udeľovanie osvedčení sa v súčasnosti týkajú približne 600 000 osôb a 66 000 spoločností, z toho vyše 98 % pôsobí v odvetviach chladenia, klimatizácie a tepelných čerpadiel. Naša analýza ukázala, že pomerne značnému počtu osôb a spoločností, na ktoré sa vzťahujú tieto požiadavky, nebolo k 4. júlu 2011 vystavené osvedčenie. Osvedčenie nemá vyše 50 % personálu, ktorý pracuje s F-plynmi v oblasti požiarnej ochrany, stacionárneho chladenia, klimatizácie, tepelných čerpadiel a klimatizácie motorových vozidiel. Osvedčenia nemalo ani 90 % spoločností z odvetvia požiarnej ochrany a vyše 50 % spoločností v oblasti stacionárneho chladenia, klimatizácie a tepelných čerpadiel[10]. Rozdielna miera dodržiavania opatrení na zníženie emisií (článok 3) Možno konštatovať, že opatrenia na zníženie emisií sa celkovo príliš nedodržiavajú. Platí to najmä o členských štátoch, v ktorých pred nadobudnutím účinnosti nariadenia neexistovali žiadne takéto požiadavky. Vzhľadom na nedostatočné presadzovanie uvedených ustanovení v týchto krajinách pretrváva nízka informovanosť prevádzkovateľov (najmä menších zariadení). Z analýzy vyplýva, že harmonogramy kontrol únikov v rámci najdôležitejších aplikácií stacionárneho chladenia, klimatizácie a tepelných čerpadiel nedodržiavali najmä prevádzkovatelia domácich a malých obchodných zariadení. Zo správ vyplýva, že záznamy o týchto kľúčových aplikáciách vedie menej ako 50 % prevádzkovateľov. Povinnosť namontovať systémy zisťovania úniku sa uspokojivo dodržiavala len v špecifických oblastiach, v ktorých bola montáž takýchto systémov bežnou praxou ešte pred nadobudnutím účinnosti nariadenia. Vyššiu mieru uplatňovania ustanovení o znížení emisií vykázalo odvetvie požiarnej ochrany, kde boli dobrovoľné technické normy s podobnými požiadavkami rozšírené už v minulosti. Narastajúci potenciál zhodnocovania F-plynov (článok 4) K zhodnoteniu by malo dôjsť pred konečným zneškodnením zariadenia a vo vhodných prípadoch počas jeho obsluhy a údržby. V odvetviach chladenia a klimatizácie pred nadobudnutím účinnosti nariadenia bola vo všeobecnosti úroveň zhodnocovania nízka. Z niektorých údajov vyplýva, že počet zhodnotených množstiev mierne stúpol, no nie sú k dispozícii žiadne systematické údaje, ktoré by umožnili presnejšie vyhodnotenie. V odvetviach požiarnej ochrany a rozvodní vysokého napätia je zhodnocovanie bežne uplatňovaným postupom počas obsluhy a údržby. Potenciál zhodnocovania v prípade systémov obsahujúcich F-plyny v týchto odvetviach v najbližších rokoch narastie, keďže životnosť týchto systémov sa bude postupne končiť. Zhodnotené plyny je potrebné zrecyklovať, zregenerovať alebo zničiť. V roku 2010 existovala infraštruktúra na regeneráciu a ničenie fluórovaných uhľovodíkov len v polovici členských štátov a v prípade fluoridu sírového len v niekoľkých členských štátov. Cezhraničná preprava zhodnotených F-plynov na regeneráciu a ničenie v rámci EÚ má preto zásadný význam a členské štáty by mali prispieť k jej zjednodušeniu[11], ako sa uvádza v odôvodnení 9 nariadenia. Podávanie správ o prevažne splnených požiadavkách (článok 6) Ročné podávanie správ sa začalo v roku 2008 (prvá správa bola za kalendárny rok 2007). Ustanovenie o podávaní správ sa celkovo uplatňuje dobre. Z analýzy vyplýva, že táto povinnosť sa v súčasnosti týka približne 100 spoločností v EÚ, pričom relatívne malá skupina veľkých spoločností podáva správy o veľkej časti objemu výroby, dovozu a vývozu. Množstvá, ktoré sú potenciálne vylúčené z ustanovení o podávaní správ z dôvodu existencie hornej hranice jednej tony, sú zanedbateľné. Na množstvá F-plynov, ktoré sa nachádzajú v dovážaných alebo vyvážaných vopred naplnených výrobkoch alebo zariadeniach, sa nevzťahuje povinnosť podávania správ. Odhaduje sa, že F-plyny vo vopred naplnených interiérových klimatizačných zariadeniach a klimatizačných systémoch motorových vozidiel predstavovali v roku 2008 približne 10 % F-plynov dovezených do EÚ. V tom istom roku sa približne 30 % plynov vyvezených z EÚ nachádzalo v jednokomponentových penách, rozvodniach, lekárskych aerosóloch a klimatizačných systémoch motorových vozidiel. Vzhľadom na to, že ustanovenia o podávaní správ sa nevzťahujú na všetky údaje, dochádza k skresleniu celkového objemu dovozu a vývozu, ako aj zloženia a zamýšľaných aplikácií F-plynov, ktoré sú v EÚ dostupné a ktoré predstavujú jej potenciálne emisie. Okrem toho treba uviesť, že povinnosť nahlasovať množstvá regenerovaných alebo zničených F-plynov prináša iba čiastočné monitorovanie regenerovaných a zničených množstiev. Dôvodom je, že tieto činnosti vykonávajú do veľkej miery subjekty, ktoré nevyrábajú, nedovážajú ani nevyvážajú F-plyny a teda sa na ne nevzťahuje povinnosť podávania správ podľa nariadenia. Pokiaľ ide o monitorovanie súvisiace s Kjótskym protokolom[12], členské štáty stanovovali a následne nahlasovali svoje ročné emisie F-plynov na základe upravených usmernení IPCC 1996 pre vnútroštátne inventáre skleníkových plynov[13]. V prípade existujúcich systémov podávania správ, ktoré spĺňajú tieto požiadavky, sa prevažne dospelo k záveru, že spĺňajú aj požiadavku nariadenia na vytvorenie systémov podávania správ pre príslušné odvetvia s cieľom získať údaje o emisiách. Vnútroštátne sankcie, ktoré sa majú prijať v niektorých členských štátoch (článok 13) Členské štáty boli povinné stanoviť vnútroštátne pravidlá týkajúce sa sankcií za porušenie ustanovení nariadenia a do 4. júla 2008 ich oznámiť Komisii. Hoci od daného termínu uplynuli už tri roky, štyri členské štáty ešte Komisii svoje pravidlá týkajúce sa sankcií neoznámili. V prípade potreby začala Komisia v záujme riešenia týchto omeškaní konanie o porušení predpisov. Prísnejšie vnútroštátne ustanovenia v niekoľkých členských štátoch (článok 9 ods. 3 a článok 14) Podľa rozhodnutia Rady 2002/358/ES[14] sa jednotlivé členské štáty zaviazali k rôznym cieľom zníženia emisií skleníkových plynov. Vzhľadom na túto skutočnosť umožnilo nariadenie členským štátom, ktoré už majú prísnejšie vnútroštátne obmedzenia uvádzania na trh, aby ich ponechali v platnosti do 31. decembra 2012 za predpokladu, že tieto opatrenia sú zlučiteľné so zmluvou a boli oznámené Komisii. Na základe tohto princípu Komisia povolila Dánsku a Rakúsku ponechať v platnosti prísnejšie opatrenia do 31. decembra 2012[15]. Niekoľko členských štátov má navyše vnútroštátne predpisy, ktorých požiadavky sú ambicióznejšie alebo majú širší rozsah ako príslušné požiadavky nariadenia. K takýmto opatreniam patrí napríklad rozšírenie platnosti ustanovení o znížení emisií na stacionárne zariadenia obsahujúce menšie množstvá F-plynov a/alebo na niektoré ďalšie zariadenia, doplňujúce opatrenia týkajúce sa záznamov vedených prevádzkovateľmi, stanovenie maximálnych povolených mier únikov pre stacionárne zariadenia, rozšírenie požiadaviek na udeľovanie osvedčení na ďalších pracovníkov, povinná registrácia zariadení a schémy, podľa ktorých sú výrobcovia a dodávatelia povinní preberať zhodnotené F-plyny na recykláciu, regeneráciu a zničenie. KVANTIFIKÁCIA EFEKTÍVNOSTI A ÚčINNOSTI NARIADENIA Pomocou obmedzení používania a uvádzania na trh zavedených nariadením sa do konca roka 2010 podarilo preukázateľne znížiť emisie F-plynov o takmer 3 milióny ton ekv. CO2 v porovnaní so scenárom bez uplatňovania nariadenia. Potenciál znižovania emisií v rámci aplikácií, na ktoré sa vzťahujú dané obmedzenia, je však takmer vyčerpaný. Očakáva sa, že do roka 2020 predpovedané zníženia emisií F-plynov prevýšia len mierne úroveň 3 miliónov ton ekv. CO2 a do roku 2050 prevýšia úroveň 4 miliónov ton ekv. CO2. V prípade ustanovení o znížení emisií a zhodnotení analýza uvádza, že kým nie sú k dispozícii súbory spoľahlivých údajov za dostatočne dlhodobé obdobie, je predčasné pokúšať sa kvantifikovať ich momentálnu účinnosť. Vzhľadom na charakter týchto opatrení, krátke obdobie ich uplatňovania a súčasné nedostatky pri dodržiavaní niektorých relevantných ustanovení v najdôležitejších oblastiach sa nezdá pravdepodobné, že by sa mohol prejaviť zjavný účinok na mieru únikov z predmetných zariadení do roku 2010. Napriek tomu sa dá očakávať, že ak sa v krátkodobom horizonte budú v plnej miere uplatňovať ustanovenia o znížení emisií a zhodnotení, do roku 2015 dôjde k výraznému zníženiu mier únikov počas prevádzky a životnosti predmetných zariadení. Potenciálne by sa pomocou týchto ustanovení dalo do roku 2020 dosiahnuť zníženie predpovedaných emisií o vyše 29 miliónov ton ekv. CO2 a do roku 2050 až o vyše 38 miliónov ton ekv. CO2. Smernicou o mobilných klimatizačných systémoch sa zaviedlo obmedzenie používania F-plynov s potenciálom globálneho otepľovania ( Global Warming Potential , GWP) vyšším ako 150 v klimatizačných systémoch motorových vozidiel. Očakáva sa, že týmto krokom sa do roku 2020 dosiahne výrazné zníženie predpovedaných emisií o približne 13 miliónov ton ekv. CO2 a do roku 2050 o takmer 50 miliónov ton ekv. CO2. S prihliadnutím na účinky nariadenia a smernice o mobilných klimatizačných systémoch sa očakáva, že v krajinách EÚ-27 sa celkové emisie ustália približne na dnešnej úrovni 110 miliónov ton ekv. CO2 napriek tomu, že používanie mnohých ich najdôležitejších aplikácií má stúpajúci trend (pozri obrázok 1). [pic] Obrázok 1: Prognózy emisií F-plynov v EÚ v prípade uplatňovania opatrení nariadenia o fluórovaných uhľovodíkoch a smernice o mobilných klimatizačných systémoch a v prípade ich neuplatňovania. Relatívne zníženie emisií sa v roku 2010 odhaduje na menej ako 3 %. Z prognóz však vyplýva, že ročné emisie sa v roku 2020 znížia o 28 %, v roku 2030 o 44 % a v roku 2050 o 46 %. Náklady súvisiace s nariadením sa odhadujú na približne 41 EUR na tonu zníženého ekv. CO2. Z celkového pohľadu nariadenie už štyri roky po svojom nadobudnutí účinnosti prispelo k plneniu záväzkov vyplývajúcich z Kjótskeho protokolu stanovených na obdobie rokov 2008 až 2012. Ak sa v krátkodobom horizonte bude nariadenie uplatňovať v plnej miere, má spolu so smernicou o mobilných klimatizačných systémoch potenciál zabrániť takmer polovici predpovedaných emisií a ustáliť emisie na dnešnej úrovni. Ak sa má tento potenciál naplniť, je však potrebné, aby Komisia vyzvala členské štáty, aby zintenzívnili svoje úsilie o rýchle a riadne vykonávanie a presadzovanie daných právnych predpisov. POSÚDENIE POTREBY A ROZSAHU ďALšIEHO ZNIžOVANIA EMISIÍ Nákladovo efektívne využívanie F-plynov a jeho prínos k plneniu cieľa znižovania emisií Európska rada vo februári 2011 opätovne potvrdila cieľ znížiť do roku 2050 emisie skleníkových plynov o 80 až 95 % v porovnaní s rokom 1990. Na nákladovo efektívne naplnenie týchto cieľov by bolo potrebné znížiť emisie iných plynov ako CO2 zo všetkých odvetví okrem poľnohospodárstva do roku 2030 o 72 až 73 % a do roku 2050 o 70 až 78 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990[16]. Na medzinárodnej úrovni možno v dôsledku zrýchleného upúšťania od používania látok poškodzujúcich ozónovú vrstvu podľa Montrealského protokolu očakávať, že používanie najbežnejšej skupiny F-plynov (fluórované uhľovodíky) počas nasledujúcich dvoch desaťročí vzrastie štvornásobne, čo bude podkopávať úsilie o udržanie globálneho otepľovania pod úrovňou 2ºC v porovnaní s hodnotami z predindustriálneho obdobia. V záujme riešenia tohto problému sa EÚ zasadzuje za to, aby sa na doplnenie zmierňujúcich opatrení podľa Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy prijali aj celosvetové opatrenia podľa Montrealského protokolu o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu[17] zamerané na postupnú elimináciu používania fluórovaných uhľovodíkov. Súčasný stav vývoja technológií V roku 2006 Rada a Európsky parlament potvrdili prebiehajúci vývoj alternatív k F-plynom[18] a vyjadrili očakávanie, že uplatňovanie a presadzovanie nariadenia podnieti technologickú inováciu prostredníctvom povzbudenia pokračujúceho vývoja alternatívnych technológií a prechodu k už existujúcim technológiám, ktoré sú šetrnejšie k životnému prostrediu[19]. V súčasnosti sú alternatívne technológie, ktoré využívajú tekutiny s nízkym GWP, alebo iné nekomoditné technológie technicky realizovateľné v najrelevantnejších aplikačných oblastiach. V aplikáciách spotrebúvajúcich energiu (napríklad chladenie, klimatizácia a tepelné čerpadlá) a v aplikáciách uchovávajúcich energiu (napríklad peny na izoláciu budov a spotrebičov) môžu technológie s nízkym GWP vo väčšine prípadov potenciálne dosiahnuť ekvivalentnú výkonnosť. Vzhľadom na pokračujúci výskum a vývoj, vďaka ktorému sa neustále zlepšujú ich bezpečnostné a výkonnostné vlastnosti, by tieto alternatívy mohli postupne nahradiť technológie založené na F-plynoch s vysokým GWP, čo prispeje k nákladovo efektívnemu prechodu na nízkouhlíkové hospodárstvo šetrné ku klíme (pozri rámček 1). Rámček 1: Vývoj technológií v relevantných odvetviach V chemickom priemysle boli vyvinuté nové fluórované uhľovodíky, ktoré sa považujú za potenciálne náhrady F-plynov s vysokým GWP v niekoľkých odvetviach, ku ktorým patrí stacionárne a mobilné chladenie a klimatizácie, tepelné čerpadlá a aerosóly. V odvetviach chladenia, klimatizácie a tepelných čerpadiel došlo vďaka inovatívnej optimalizácii k zlepšeniu bezpečnostných a výkonnostných vlastností niekoľkých technológií, napríklad tých, ktoré sú založené na existujúcich kvapalinách (oxid uhličitý, amoniak a uhľovodíky), hoci v prípade niektorých aplikácií alebo za špecifických okolností sú tieto aspekty aj naďalej problematické. Tieto technológie v poslednom čase získali najmä v EÚ podiel na trhu s mnohými aplikáciami vrátane domáceho, obchodného a priemyselného chladenia, niektorých typov tepelných čerpadiel a kompaktných klimatizačných jednotiek. V prípade niekoľkých penových výrobkov, ktoré sa používajú na izoláciu budov a spotrebičov, sú uhľovodíky momentálne primárne používanými látkami. Pre mnohé penové výrobky používané v odvetviach stavebníctva, chladenia, automobilov a nábytku, kde sú F-plyny v súčasnosti najbežnejšie používanými penotvornými látkami, sa špecifické technológie, ktoré sú založené na oxide uhličitom, uhľovodíkoch, nenasýtených plnofluórovaných uhľovodíkoch a vode, môžu v budúcnosti stať realizovateľnými a nákladovo efektívnymi alternatívami. Okrem toho by existujúce kvapaliny s nízkym GWP mohli umožniť postupnú nákladovo efektívnu substitúciu F-plynov aj v iných aplikačných oblastiach vrátane požiarnej ochrany, niektorých aerosólov, odlievania horčíka a recyklácie zliatin horčíka. | Ustálenie emisií F-plynov na dnešnej úrovni ani v najlepšom prípade nedokáže samo osebe zaručiť splnenie cieľov EÚ v oblasti znižovania emisií. Možnosti, ktoré prinášajú existujúce a vznikajúce technológie v relevantných odvetviach, ponúkajú široký potenciál dodatočných nákladovo efektívnych znížení emisií F-plynov v EÚ aj na medzinárodnej úrovni. Preto treba politické možnosti na dosiahnutie ďalších znížení EÚ posudzovať z hľadiska ich možných dôsledkov, o. i. v oblasti spotreby energie, administratívnej záťaže a bezpečnosti. MOžNOSTI ďALšIEHO ZNÍžENIA EMISIÍ F-PLYNOV Prechod na technológie s nižším potenciálom globálneho otepľovania Z analýzy vyplýva, že najvyšší potenciál zníženia emisií možno dosiahnuť zamedzením používania F-plynov v realizovateľných a nákladovo efektívnych prípadoch. Z technického hľadiska by bolo možné zamedziť vzniku približne 70 miliónov ton ekv. CO2 z emisií F-plynov predpovedaných na rok 2030 pri priemerných nákladoch nižších ako 20 EUR na tonu zníženého ekv. CO2. K možnostiam, ktoré by mohli prispieť k dosiahnutiu tohto cieľa patrí: - zavedenie maximálnych a postupne klesajúcich horných hraníc množstva F-plynov uvádzaných na trh EÚ (postupné znižovanie) vyjadrených ako ekvivalent CO2, - zákazy používania nových zariadení a výrobkov a ich uvádzania na trh (reštrikcie), - dobrovoľné environmentálne dohody na úrovni Spoločenstva. Zlepšenie ustanovení o znížení emisií a zhodnotení Napriek tomu, že sa do praxe uvádzajú politiky, ktorých cieľom je zabrániť používaniu F-plynov s vysokým GWP, je aj naďalej nanajvýš dôležité zamedziť únikom a zabezpečiť zhodnotenie takýchto plynov zo zariadení, kde sa ešte stále používajú. Nariadenie obsahuje rozsiahle ustanovenia o znížení emisií a zhodnotení, ktoré sa vzťahujú na takmer všetky najdôležitejšie aplikácie s potenciálom výrazne znížiť úniky F-plynov. Na dodržanie týchto ustanovení rôzne zainteresované strany vynaložili značné investície. Preto je nevyhnutné, aby členské štáty riadne vykonávali a presadzovali existujúce opatrenia. Bolo vytipovaných niekoľko možností, ktoré by mohli prispieť k ďalšiemu zlepšeniu týchto ustanovení. Okrem iného ide aj o možnosti navrhované v článku 10 nariadenia: doplnenie ďalších zariadení (napríklad klimatizačných a chladiacich systémov v dopravných prostriedkoch) do rozsahu pôsobnosti nariadenia, najmä jeho ustanovení o znížení emisií a zhodnotení, rozšírenie požiadaviek v oblasti odbornej prípravy a udeľovania osvedčení, rozšírenie pôsobnosti niektorých ustanovení o znížení emisií na menšie zariadenia, stanovenie maximálnych mier úniku pre zariadenia, vypracovanie noriem EÚ a poznámok s opisom najlepších dostupných techník a environmentálnych postupov, ktoré sa osvedčili pri prevencii a minimalizácii emisií fluórovaných skleníkových plynov. Analýza uvádza, že možnosti ďalšieho zlepšovania týchto ustanovení nákladovo efektívnym spôsobom sú do značnej miery obmedzené. Niektoré možnosti si však zaslúžia pozornosť a mali by sa posúdiť. Ide napríklad o rozšírenie pôsobnosti existujúcich ustanovení o znížení emisií a zhodnotení aj na chladiace systémy používané v niektorých kategóriách cestných vozidiel, ako sú nákladné a prípojné vozidlá, a existujúcich ustanovení o označovaní aj na nové výrobky a zariadenia. Zohľadnenie najnovších vedeckých poznatkov Predmetom nariadenia sú v súčasnosti tri skupiny F-plynov, na ktoré sa vzťahuje Kjótsky protokol. V časti 1 prílohy I k nariadeniu sa uvádza 17 typov fluórovaných uhľovodíkov, 7 typov plnofluórovaných uhľovodíkov a fluorid sírový. Tieto plyny, ako aj ich prípravky, patria do rozsahu pôsobnosti nariadenia a ich celkový GWP je 150 a viac. Štvrtá hodnotiaca správa prijatá Medzivládnym panelom o zmene klímy (IPPC) uvádza dva ďalšie typy fluórovaných uhľovodíkov[20] a dva ďalšie typy plnofluórovaných uhľovodíkov[21]. V správe sa po prvýkrát uvádza aj fluorid dusitý[22]. Ide o látku, ktorá sa v elektronickom priemysle čoraz častejšie používa ako náhrada plnofluórovaných uhľovodíkov a fluoridu sírového pri procesoch plazmového leptania a čistenia komôr. Malo by sa zvážiť doplnenie týchto plynov do prílohy I. Okrem toho by sa malo uvažovať aj o aktualizácii hodnôt GWP v prílohe I na základe štvrtej hodnotiacej správy IPCC. V súčasnosti sa v prílohe I nachádzajú hodnoty GWP, ktoré vychádzajú z tretej hodnotiacej správy IPCC. Zlepšenie monitorovania vďaka sprísneniu ustanovení o podávaní správ Malo by sa zvážiť, aké náklady a výhody by prinieslo, ak by sa v záujme lepšieho monitorovania rozšírili ustanovenia o podávaní správ aj na F-plyny, ktoré sa nachádzajú vo vopred naplnených výrobkoch a zariadeniach dovážaných do EÚ a vyvážaných z EÚ, ako aj na subjekty, ktoré sa venujú regenerácii a ničeniu F-plynov v EÚ. Okrem toho by sa malo uvažovať aj o tom, ako možno na základe informácií, ktoré zaznamenali prevádzkovatelia, zlepšiť kvalitu systémov, ktoré členské štáty používajú na podávanie správ o údajoch o emisiách podľa nariadenia. Z analýzy vyplýva, že množstvá, ktoré sú potenciálne vylúčené z ustanovení o podávaní správ z dôvodu existencie hornej hranice jednej tony, sú zanedbateľné, takže sa nepovažuje za potrebné ju meniť. ZÁVERY A ďALšIE KROKY Ustanovenia nariadenia sa do praxe zaviedli v niekoľkých fázach v období rokov 2006 až 2011. Analýza odhalila niekoľko nedostatkov v súčasnom uplatňovaní časti kľúčových ustanovení. Ide najmä o ustanovenia o odbornej príprave a udeľovaní osvedčení, obmedzení emisií a zhodnotení. Vzhľadom na to, že nariadenie sa v praxi uplatňuje len krátko, zatiaľ nie je možné kvantifikovať súčasný účinok jeho ustanovení o obmedzení emisií a zhodnotení. Odhliadnuc od tejto skutočnosti sa nariadeniu podarilo vďaka zavedeniu obmedzení používania a uvádzania na trh pomôcť EÚ a jej členským štátom dodržať záväzky vyplývajúce z Kjótskeho protokolu Dohovoru OSN o zmene klímy stanovené na obdobie 2008 až 2012. Spolu so smernicou o mobilných klimatizačných systémoch by nariadenie (za predpokladu, že sa vo všetkých členských štátoch budú uplatňovať všetky jeho ustanovenia) malo zamedziť do roku 2050 vzniku takmer polovice predpovedaných emisií, čím sa emisie EÚ-27 ustália na dnešnej úrovni 110 miliónov ton ekv. CO2. Preto je mimoriadne dôležité, aby členské urýchlene zintenzívnili svoje úsilie o riadne vykonávanie a presadzovanie nariadenia. Komisia je ochotná aj naďalej podporovať, organizovať a zjednodušovať opatrenia zamerané na lepšie uplatňovanie právnych predpisov. Okrem toho začne v potrebných prípadoch konania o porušení právnych predpisov. V kontexte celkového cieľa EÚ znížiť do roku 2050 emisie o 80 až 95 % nestačí iba ustáliť emisie fluórovaných skleníkových plynov na dnešnej úrovni. Z analýzy vyplýva, že existujúce alebo vznikajúce technológie s nízkym GWP sú technicky realizovateľné a v mnohých oblastiach môže byť ich využitie nákladovo efektívne. Vzhľadom na to, že neustále prebieha výskum zameraný na zlepšenie ich bezpečnostných a výkonnostných vlastností, majú tieto alternatívy potenciál postupne nahradiť technológie založené na fluórovaných skleníkových plynoch s vysokým GWP, čo prispeje k prechodu na nízkouhlíkové hospodárstvo šetrné ku klíme. Preto musí EÚ prijať ďalšie opatrenia na ďalšie nákladovo efektívne zníženie emisií skleníkových plynov. EÚ už podporuje celosvetové opatrenia na zníženie emisií F-plynov podľa Montrealského protokolu a táto správa uvádza možnosti, vďaka ktorým by sa dalo dosiahnuť ďalšie nákladovo efektívne zníženie týchto plynov v EÚ. Komisia sa o týchto možnostiach poradí so zainteresovanými stranami a posúdi ich potenciálny vplyv z hľadiska hospodárstva, spoločnosti a životného prostredia. V potrebných prípadoch predloží Komisia na základe uvedených skutočností legislatívny návrh na revíziu tohto nariadenia. Príloha: Skratky F-plyny ………fluórované skleníkové plyny smernica o mobilných klimatizačných systémoch smernica 2006/ES/40 o emisiách z klimatizačných systémov v motorových vozidlách ekv. CO2 ………ekvivalent oxidu uhličitého GWP ………………potenciál globálneho otepľovania HFC ……………….fluórované uhľovodíky PFC ……………….plnofluórované uhľovodíky SF6 ………………fluorid sírový NF3 ………………fluorid dusitý [1] Ú. v. EÚ L 161, 14.6.2006, s. 1 – 11. [2] Schwarz, W. et al. (2011) záverečná správa: Zmluva o poskytnutí technickej podpory na vykonanie preskúmania nariadenia (ES) č 842/2008 o určitých fluórovaných skleníkových plynoch. [3] Ú. v. EÚ L 161, 14.6.2006, s. 12 – 18. [4] Schválený rozhodnutím Rady 2002/358/ES (Ú. v. ES L 130, 15.5.2002, s. 1 – 3). [5] Ekvivalent oxidu uhličitého je merná jednotka, ktorá slúži na porovnávanie emisií z rôznych skleníkových plynov a ktorá vychádza z ich potenciálu globálneho otepľovania. [6] KOM(2003) 492 v konečnom znení, 11.8.2003. Tento návrh Komisie bol základom pre nariadenie aj smernicu o mobilných klimatizačných systémoch. [7] Článok 9 a príloha II obsahujú zákaz uvádzať na trh niektoré výrobky a zariadenia, ktoré obsahujú fluórované skleníkové plyny alebo ktorých fungovanie od nich závisí. Vo výnimočných prípadoch sa uplatňovali s účinnosťou od 4. júla 2006, hoci postupne začali platiť individuálne zákazy v období od 4. júla 2006 (obuv) do 4. júla 2009 (nové aerosólové rozprašovače). [8] Článkom 9 ods. 2 sa zo zákazu vylučujú výrobky a zariadenia uvedené v prílohe II, o ktorých sa preukáže, že boli vyrobené pred dňom nadobudnutia platnosti príslušného zákazu uvedenia na trh. [9] Zriadený podľa nariadenie Rady (ES) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, 7.9.1987, s. 1 – 675) v zmysle zmien a doplnení. [10] Všetci pracovníci a všetky spoločnosti v odvetviach stacionárneho chladenia, klimatizácie a tepelných čerpadiel mali získať osvedčenia najneskôr do 4. júla 2011. [11] Nariadenie (EÚ) č. 1013/2006 o preprave odpadu, Ú. v. EÚ L 190, 12.7.2006, s. 1 – 98. [12] Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 280/2004/ES z 11. februára 2004 o mechanizme sledovania emisií skleníkových plynov v Spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu (Ú. v. EÚ L 49, 19.2.2004, s. 1). . [13] Rozhodnutie Komisie 2005/166/ES z 10. februára 2005, ktorým sa stanovujú pravidlá vykonávajúce rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady 280/2004/ES týkajúce sa mechanizmu sledovania emisií skleníkových plynov v Spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu (Ú. v. EÚ L 55, 1.3.2005, s. 57 – 91). [14] Ú. v. EÚ L 130, 15.5.2002, s. 1 – 3. . [15] Rozhodnutie Komisie 2007/62/ES z 8. decembra 2006 o vnútroštátnych predpisoch, ktoré oznámilo Dánsko o určitých priemyselných skleníkových plynoch, Ú. v. EÚ 31, 6.2.2007, s. 130 – 134 a rozhodnutie Komisie 2008/80/ES z 21. decembra 2007 o vnútroštátnych predpisoch, ktoré oznámila Rakúska republika o určitých fluórovaných skleníkových plynoch, Ú. v. EÚ L 24, 29.1.2008, s. 45 – 50. [16] Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov: Plán prechodu na konkurencieschopné nízkouhlíkové hospodárstvo v roku 2050. KOM(2011) 112 v konečnom znení. [17] Závery Rady zo 14. októbra 2010 k príprave na 16. konferenciu zmluvných strán Rámcového dohovoru o zmene klímy v Cancúne v dňoch 29. novembra až 10 decembra 2010. [18] Odôvodnenie 7 nariadenia (ES) č. 842/2006 určitých fluórovaných skleníkových plynoch. [19] Odôvodnenie 8 nariadenia (ES) č. 842/2006 určitých fluórovaných skleníkových plynoch. [20] HFC-152 (GWP/100 rokov =53) a HFC-161 (GWP/100 rokov = 12). [21] PFC 9-1-18 (GWP/100 rokov = vyše 7500 a perfluórcyklopropán (GWP/100 rokov = 17340). [22] NF3 (GWP/100 rokov = 17200).