SK Úradný vestník Európskej únie C 128/116

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov: Na ceste ku komplexnej kodanskej dohode o zmene klímy“

[KOM(2009) 39 v konečnom znení]

(2010/C 128/22)

Spravodajca: pán Thomas McDONOGH

Komisia sa 28. januára 2009 rozhodla podľa článku 262 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom tému

„Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Na ceste ku komplexnej kodanskej dohode o zmene klímy“

KOM(2009) 39 v konečnom znení.

Odborná sekcia pre poľnohospodárstvo, rozvoj vidieka a životné prostredie poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 2. septembra 2009.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 457. plenárnom zasadnutí 4. a 5. novembra 2009 (schôdza z 5. novembra 2009) prijal 168 hlasmi za, pričom 2 členovia hlasovali proti a 3 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1. EHSV vyjadruje značné sklamanie nad skutočnosťou, že hlavy štátov EÚ sa ešte stále nedohodli na kľúčových rozhodnutiach týkajúcich sa financovania zmeny klímy.

1.2. EHSV v súlade s dostupnými vedeckými poznatkami odporúča, aby sa v záujme udržania globálneho otepľovania pod úrovňou 2 °C stanovil dlhodobý cieľ (do roku 2050) približne 2 tony CO2 na obyvateľa za rok.

1.3. EHSV presadzuje, že EÚ by si mala vytýčiť ambiciózny dočasný cieľ, ktorý by predstavoval najmenej 30-percentné zníženie globálnych emisií skleníkových plynov od roku 1990 do roku 2020, pokiaľ aj iné rozvinuté krajiny a hospodársky vyspelejšie rozvojové krajiny dosiahnu porovnateľné zníženie svojich emisií.

1.4. Rozvinuté krajiny by sa mali zaviazať znížiť emisie skleníkových plynov aspoň o 80 % do roku 2050 v porovnaní s rokom 1990.

1.5. EHSV súhlasí s Komisiou v tom, že rozvojové krajiny ako skupina (s výnimkou najmenej rozvinutých afrických krajín) by sa mali zaviazať obmedziť rast svojich emisií na 15 až 30 % do roku 2020 v porovnaní so scenárom vývoja za nezmenených podmienok.

1.6. Emisie skleníkových plynov z leteckej a námornej dopravy by mali byť zahrnuté do kodanských rokovaní.

1.7. EHSV znovu pripomína, že do roku 2020 je potrebné znížiť hrubé odlesňovanie v tropických oblastiach aspoň o 50 % v porovnaní so súčasnými úrovňami a zároveň treba zabezpečiť trvalo udržateľnú správu lesov, pasienkov, mokradí a rašelinísk v ostatných rozvinutých krajinách a v budúcnosti aj v rozvojových krajinách.

1.8. EHSV podobne ako Komisia podporuje uzavretie medzinárodnej dohody, na základe ktorej by sa do „koša“ Kjótskeho protokolu zaradili nové fluórované plyny.

1.9. Je potrebné zabezpečiť primerané financovanie pre globálny (a regionálny) výskum, rozvoj a demonštračné činnosti v oblasti zmeny klímy.

1.10. EHSV podporuje proaktívne vzdelávanie a osvetové opatrenia, ktoré by mali zabezpečiť lepšie pochopenie zmeny klímy a jej následkov u európskych občanov, ale aj na celom svete.

1.11. Súčasný globálny hospodársky pokles by sa nemal používať ako odradzujúci prostriedok pri prijímaní ráznych a neodkladných opatrení v oblasti zmeny klímy.

2. Úvod

2.1. EHSV je v súlade s najnovšími vedeckými poznatkami získanými od vydania štvrtej hodnotiacej správy Medzivládneho panelu o zmene klímy (IPCC) (AR4) presvedčený, že v súčasnosti, viac než kedykoľvek predtým, je potrebné a okamžite konať.

2.2. Vlády EÚ stanovili v roku 1996 cieľ oteplenia o 2 °C nad predindustriálnymi úrovňami ako maximálnu prípustnú hodnotu, po prekročení ktorej pravdepodobne dôjde k závažným problémom v spoločnosti vzhľadom na zdravotné následky, nedostatok vody, ohrozenú bezpečnosť dodávok potravín a nútenú migráciu. Tento predpoklad medzičasom potvrdila aj Európska rada, Rada pre životné prostredie a nedávno aj expertná skupina EÚ pre klimatické zmeny. Hranica 2 °C však v žiadnom prípade nie je bezpečná. Napríklad k zrýchlenému ustupovaniu ľadovcov v arktickom regióne dochádza už pri súčasnej celosvetovej priemernej teplote, ktorá je o 0,8 °C vyššia oproti predindustriálnym úrovniam.

2.3. Najnovšie vedecké poznatky sú znepokojujúcejšie ako výsledky správy IPCC AR4. Svetový projekt pre uhlík v atmosfére (Global Carbon Project) potvrdil, že emisie uhlíka intenzívne narastajú (za obdobie rokov 2000 – 2007 sa zvýšili v priemere o 3,5 %, čo znamená štvornásobný nárast z 0,9 % ročne v období rokov 1990 – 1999). Tieto údaje presahujú dokonca ten najhorší predpokladaný možný prípad, s ktorým sa počítalo v osobitnej správe IPCC o emisných scenároch.

3. Ciele týkajúce sa emisií

3.1. Kontext

Rozvinuté priemyselné krajiny, v ktorých v roku 2008 žila približne 1 miliarda zo 6,7 miliárd ľudí na svete, vyprodukovali od roku 1950 zhruba 70 % všetkých emisií. V budúcnosti budú väčšiu časť emisií produkovať krajiny, ktoré sa v súčasnosti považujú za rozvojové.

Celosvetové emisie v roku 1990 a v roku 2000 predstavovali približne 40 gigaton (Gt) ekvivalentov (e) CO2 ročne, a v roku 2008 dosiahli 50 Gt CO2 e. Celosvetové emisie na obyvateľa za rok v roku 1990 a v roku 2000 predstavovali 7 – 7,5 metrických ton na obyvateľa, a v roku 2008 takmer 8 metrických ton na obyvateľa. Z nedávneho projektu Výskumnej skupiny pre dosah klimatických zmien pracujúcej v Potsdame (Nemecko) vyplynulo, že emisie skleníkových plynov sa musia do roku 2050 znížiť o viac ako 50 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990, ak sa riziko prekročenia 2 °C má obmedziť na 25 % (čo samo o sebe nie je bezvýznamné riziko).

3.2. EHSV odporúča, v súlade s vedeckými poznatkami a so všeobecným vedeckým názorom, aby sa vytýčil dlhodobejší cieľ (do roku 2050), ktorý by predstavoval 2 tony CO2 na obyvateľa za rok, čo sa rovná stabilizačnému cieľu pre skleníkové plyny v hodnote 500 ppm CO2e. Cieľ zameraný na 2 tony na obyvateľa za rok by sa mal presadzovať na národnej úrovni.

3.3. EHSV súhlasí s cieľmi týkajúcimi sa zníženia emisií navrhnutými Komisiou, podľa ktorých by sa celosvetové emisie do roku 2050 mali znížiť pod 50 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990.

3.4. EHSV súhlasí so závermi IPCC AR4, ako aj z novšími zisteniami, podľa ktorých by sa mali rozvinuté krajiny zaviazať znížiť svoje emisie do roku 2050 najmenej o 80 % v porovnaní s rokom 1990.

EÚ ide v tejto súvislosti príkladom a nezávisle sa zaviazala znížiť do roku 2020 svoje emisie o 20 % v porovnaní s úrovňami v roku 1990.

3.5. EHSV tiež súhlasí s Komisiou v tom, aby si EÚ vytýčila vyšší cieľ do roku 2020, a to navrhované zníženie emisií o 30 %, za predpokladu, že porovnateľný záväzok prijmú aj iné rozvinuté krajiny, a že primerané zníženie si stanovia ako záväzný cieľ aj hospodársky rozvinutejšie rozvojové krajiny. Splniť tento cieľ by sa okrem krajín, ktoré podpísali Prílohu I Kjótskeho protokolu, mali zaviazať všetky členské krajiny OECD, všetky členské štáty EÚ, kandidátske krajiny EÚ a potenciálne kandidátske krajiny. Tento záväzok zo strany rozvinutých krajín je kľúčovým, ak nie podmieňujúcim predpokladom pre to, aby sa k tomuto úsiliu pridali rozvojové krajiny a začali si v oblasti emisií stanovovať tiež určité ciele. Tieto ciele by sa po čase mali prehodnotiť spoločne s plánovanými desaťročnicovými cieľmi do roku 2030 a 2040, v závislosti od najnovších dostupných výsledkov vedeckého výskumu.

3.6. EHSV je značne znepokojený slabými ambíciami v návrhoch iných kľúčových rozvinutých krajín ako sú USA a Japonsko, ktoré výrazne zaostávajú v uvedených cieľoch navrhnutých do roku 2020. Výbor pre energetiku a obchod Snemovne Kongresu USA schválil 21. mája 2009 právne predpisy týkajúce sa energetiky a globálneho otepľovania, podľa ktorých by sa emisie mali do roku 2020 znížiť o 17 % v porovnaní s úrovňami z roku 2005 (a nie v porovnaní s úrovňami z roku 1990, ktoré boli podstatne nižšie) a o 83 % do roku 2050. Tento 930-stranový spis si však vyžaduje schválenie americkou vládou, ku ktorému pravdepodobne nedôjde v požadovanom časovom rámci pred decembrovými rokovaniami v Kodani. EHSV sa obáva, že táto skutočnosť môže výrazne ovplyvniť úspech kodanských rokovaní.

3.7. EHSV tiež vyjadruje kritické pripomienky ku skutočnosti, že zástupcovia G8, ôsmich ďalších štátov a EÚ na stretnutí v L’Aquile (Taliansko) 9. júla 2009 neprijali v rámci Fóra najvýznamnejších ekonomík o energetike a klíme žiadne konkrétne finančné záväzky. Dohodli sa síce na dlhodobom globálnom cieli spočívajúcom v znížení celosvetových emisií najmenej o 50 % do roku 2050 a v rámci toho na minimálne 80-percentnom znížení emisií rozvinutých krajín do roku 2050, ale pre zníženie emisií nebol stanovený východiskový rok a neboli dohodnuté žiadne strednodobé ciele (do roku 2020).

3.8. EHSV súhlasí s Komisiou v tom, že rozvojové krajiny ako skupina (s výnimkou najmenej rozvinutých afrických krajín) by sa mali do roku 2020 zaviazať obmedziť rast svojich emisií na 15 až 30 % v porovnaní so scenárom vývoja za nezmenených podmienok.

EHSV sa domnieva, že tieto ciele sa budú dať splniť jedine vtedy, ak začneme konať rýchlo a jednotne.

3.9. EHSV zastáva názor, že výpočet emisií na obyvateľa predstavuje spravodlivý ukazovateľ v súvislosti s cieľmi zameranými na znižovanie emisií v rozvinutých ako aj rozvojových krajinách, pretože ľudia na celom svete by mali mať rovnaké práva pokiaľ ide o neznečisťovanie a znečisťovanie.

3.10. Pomerné ukazovatele, ako je uhlíková náročnosť, [emisie uhlíka / jednotka HDP] by sa mohli používať ako koeficient cieľov znižovania emisií, avšak EHSV má v tejto súvislosti určité obavy, keďže ku zníženiu tohto parametra by mohlo dôjsť pri zvýšení HDP príslušnej krajiny bez toho, aby sa znížili celkové emisie v tejto krajine.

4. Emisie z leteckej a námornej dopravy

4.1. Emisie

4.1.1. Emisie z medzinárodnej (a národnej) leteckej a námornej dopravy predstavujú čoraz väčší zdroj celosvetových emisií – emisie skleníkových plynov z medzinárodnej leteckej dopravy vzrástli od roku 1990 do roku 2004 o 4,5 % ročne, pričom emisie z medzinárodnej námornej dopravy sa zvýšili v rovnakom období o 2,75 % ročne. Napriek tejto skutočnosti sa však tieto emisie v rámci UNFCCC a jeho Kjótskeho protokolu nekontrolujú. Na základe objemu emisií vyprodukovaných v leteckej doprave v roku 2007 sa tento druh dopravy podieľa na celosvetových emisiách dvoma percentami a v blízkej budúcnosti sa tento podiel pravdepodobne zvýši. Medzinárodné združenie leteckých prepravcov (IATA) prijalo v júni 2009 sériu cieľov na zmiernenie emisií skleníkových plynov v leteckej doprave. IATA tiež navrhlo, aby sa zodpovednosť (a poplatky) za emisie určovali na celosvetovej a nie regionálnej alebo miestnej úrovni. Podľa najnovších správ Medzinárodnej námornej organizácie (IMO) produkuje medzinárodná námorná doprava ~ 843 Mt CO2 za rok [~ 3,5 % celkových celosvetových emisií skleníkových plynov], čo sa rovná emisiám jednej väčšej rozvinutej krajiny, ako je napríklad Nemecko.

4.2. Ciele

4.2.1. EHSV súhlasí s Komisiou v tom, že emisie z medzinárodnej leteckej a námornej dopravy by mali byť zahrnuté v Kodanskej dohode, a že vplyv týchto sektorov na zmenu klímy by sa mal znížiť „[do roku 2020] pod úroveň z roku 2005 a do roku 2050 výrazne pod úroveň z roku 1990“. EHSV ďalej súhlasí s Komisiou v tom, aby sa v prípade, že sa na konci roka 2010 Medzinárodná organizácia civilného letectva a IMO nedohodnú na cieľoch týkajúcich sa emisií, emisie z medzinárodnej leteckej a námornej dopravy započítali do celkovej hodnoty emisií príslušných krajín podľa Kodanskej dohody. EHSV opakovane pripomína, že uplatňovanie systémov obchodovania s emisiami je omnoho zložitejšie v námornej doprave ako v leteckej doprave a že alternatívny globálny systém by mohol byť oveľa efektívnejší ako systém EÚ alebo iný regionálny systém (pozri tiež stanovisko EHSV na tému „Ekologizácia námornej a riečnej dopravy“).

5. Emisie súvisiace s využívaním pôdy a so zmenou využívania pôdy

5.1. Zmeny vo využívaní pôdy – prevažne odlesňovanie, vypaľovanie rašelinísk a podobné aktivity produkujú približne 17,4 % súčasných celosvetových emisií.

5.2. Vzhľadom na tento vysoký podiel emisií vznikajúcich pri zmenách vo využívaní pôdy EHSV opakovane pripomína potrebu obmedzenia hrubého odlesňovania v tropických oblastiach do roku 2020 prinajmenšom o 50 % v porovnaní so súčasnými úrovňami (pozri stanovisko EHSV na tému „Výzvy súvisiace s odlesňovaním a zhoršovaním kvality lesa pri zvládaní zmeny klímy a straty biodiverzity“).

5.3. Zároveň je však potrebné zabezpečiť trvalo udržateľnú správu lesov, pasienkov, mokradí a rašelinísk v prvom rade v rozvinutých krajinách (a neskôr aj v rozvojových krajinách), aby sa dala udržať miera zachytávania CO2 aj v týchto krajinách. Všetky krajiny by mali prijať potrebné opatrenia na to, aby si udržali mieru odlesňovania pod kontrolou.

5.4. Európa by v rámci ochrany lesov mala ísť príkladom tým, že bude vyžadovať certifikáciu udržateľne riadenej produkcie drevárskych výrobkov.

5.5. Vplyvu poľnohospodárstva na zmenu klímy sa venuje osobitné stanovisko EHSV (1), a preto sa ním v tomto stanovisku nebudeme bližšie zaoberať.

6. Odvetvové prístupy v kontexte rokovaní o zmene klímy

6.1. EHSV navrhuje, aby sa zohľadnil význam odvetvového prístupu ako doplňujúceho spôsobu riešenia klimatických otázok prostredníctvom rokovaní. Popri národných cieľoch v oblastí emisií by mohli byť napríklad dohodnuté dobrovoľné/povinné, kvantitatívne/kvalitatívne ciele v konkrétnych odvetviach (napr. výroba elektrickej energie, hutníctvo železa a ocele, cementársky priemysel), podobne ako je uvedené v správe pracovnej skupiny pre Kjótsky protokol. Odvetvový prístup je v nej tiež opísaný vo vzťahu k zmierňovacím opatreniam v rámci dohody o globálnej zmene klímy.

7. Fluórované plyny

7.1. EHSV súhlasí s navrhovaným zaradením niekoľkých nových priemyselných chemických látok do budúcej zmluvy o klíme. Jedna z týchto chemických zlúčenín, fluorid dusitý (NF3) sa bežne využíva pri výrobe osobných počítačov a plochých televízorov LCD a je 17 000-násobne silnejšia ako CO2. Napríklad fluóruhľovodíky (HFC) sa v rámci Montrealského dohovoru nekontrolujú, pričom sa používajú ako náhrada za hydrochlórfluórované uhľovodíky (HCFC). Ďalšie chemické zlúčeniny, ktoré by sa mali zvážiť, sú nové typy perfluórovaných uhľovodíkov (PFC) a fluóruhľovodíkov (HFC), trifluórmetyl-sulfopentaflourid (SF5CF3), fluórované étery, perfluoropolyétery (PFPE) a uhľovodíky (HC). V chemickom priemysle by sa mali nájsť náhrady za nové priemyselné plyny, u ktorých existuje vysoký potenciál zvyšovania globálneho otepľovania.

7.2. Ciele

7.2.1. EHSV podobne ako Komisia podporuje uzavretie medzinárodnej dohody, na základe ktorej by sa do „koša“ Kjótskeho protokolu zaradili tieto fluórované plyny (plyny F): nové typy HFC a PFC, SF5CF3, fluórované étery, PFPE a HC. V nadväznosti na to by sa stanovila hranica pre využívanie týchto plynov a postupne by sa ich využívanie zredukovalo.

7.2.2. EHSV odporúča, aby sa na monitorovanie a overovanie koncentrácie nových plynov F prihliadalo ako na dôležitú súčasť medzinárodných dohôd.

8. Zmierňovacie opatrenia

8.1. EHSV je presvedčený, že národné vlády by mali silne presadzovať nízkonákladové spôsoby znižovania spotreby energie ako sú opatrenia zamerané na energetickú úspornosť budov, a to prostredníctvom regulácie a noriem. Mohli by sa tiež zaviesť právne predpisy presadzujúce znižovanie odpadu a jeho recykláciu. Zároveň by sa mohli poskytovať dotácie, ktoré by ľudí motivovali k využívaniu riešení ako je inštalácia solárnych panelov do domu, zatepľovanie a podobne.

8.2. Podporovať by sa mali obnoviteľné zdroje energie. Mohli by sa napríklad poskytovať dotácie na budovanie veterných turbín na výrobu energie a zariadení na ich napojenie do elektrickej siete. Zároveň by sa mohlo presadzovať využívanie generátorov na výrobu bioplynu napr. zo zmesi trávy, iných rastlín a raže, z ktorých sa po fermentácii vyrába metán. Takto získaná energia by sa napájala do siete, ako sa to už darí v Nemecku vďaka zákonu o trvalo udržateľných zdrojoch energie. Nemecko si tak dokázalo vyrobiť 14 % svojej elektrickej energie z trvalo udržateľných zdrojov.

8.3. Podporovať by sa tiež mali nízkouhlíkové a ekologické technológie. Rozvinuté ako aj rozvojové krajiny by si mali zvoliť cestu inovácie a mali by sa preorientovať na nové energeticky hospodárne technológie vo všetkých oblastiach, kde je to možné.

8.4. Je potrebné zlepšiť fungovanie existujúcich aj nových elektrární pomocou rôznych opatrení, ako je napríklad preorientovanie sa na nízkouhlíkové palivá, zvýšenie podielu energie z obnoviteľných zdrojov alebo z atómovej energie a využívanie efektívnejších elektrárenských technológií.

8.5. EHSV sa domnieva, že počiatočné investície v pomalšie sa rozvíjajúcich krajinách by mali byť zamerané na nákup najlepších technológií, ktoré sú dostupné priamo na mieste alebo ktoré možno prispôsobiť miestnym podmienkam.

9. Adaptačné opatrenia

9.1. V rámci Akčného plánu z Bali sa dospelo k záveru, že adaptačné opatrenia budú musieť byť explicitne zahrnuté do dohody o zmene klímy pre obdobie po roku 2012. Prispôsobovanie sa zmene klímy, v rámci ktorého by sa spoločnosť naučila lepšie čeliť jej následkom, bolo nedávno na Medzinárodnom vedeckom kongrese o klimatických zmenách vyzdvihnuté ako dôležitý aspekt. Dňa 1. apríla 2009 bola predstavená biela kniha Európskej komisie (KOM (2009) 147 v konečnom znení) o adaptačných opatreniach, pomocou ktorých sa EÚ a jej členské štáty môžu lepšie pripraviť na následky zmeny klímy.

9.2. EHSV súhlasí s Komisiou v tom, aby sa v Kodanskej zmluve stanovil rámec adaptačných opatrení, ktorý by mal zahŕňať tieto prvky:

— k adaptačným opatreniam by sa malo pristupovať strategicky,

— adaptačné opatrenia sa musia stať súčasťou všetkých hlavných oblastí politiky,

— adaptačné opatrenia sa musia realizovať na miestnej a regionálnej úrovni,

— adaptačné opatrenia sa musia podporovať v najmenej rozvinutých krajinách a malých ostrovných rozvojových štátoch prostredníctvom globálnej aliancie pre zmenu klímy a UNFCCC, ako súčasť rámca opatrení v oblasti adaptácie.

9.3. Adaptačné opatrenia môžu byť úspešné len vtedy, keď sa zaťaženie rozloží spravodlivo a keď sa zohľadní jeho vplyv na zamestnanosť a životné podmienky skupín s nízkymi príjmami. Prihliadať treba aj na sociálny rozmer adaptačných opatrení a mali by sa do nich zapojiť všetci sociálni partneri.

10. Globálny výskum, technický rozvoj a demonštračné činnosti

EHSV je presvedčený, že sa musí zabezpečiť financovanie pre globálny (aj regionálny) výskum, technický rozvoj a demonštračné činnosti (RD&D), pretože finančné prostriedky v tejto oblasti sú naliehavo potrebné. Systémy RD&D sa odporúčajú na urýchlenie rozvoja, technické vylepšenie obnoviteľných zdrojov energie a ich uvedenie na trh, ako aj pri kombinovanej výrobe tepla a elektrickej energie v elektrárňach.

10.1.1. EHSV súhlasí s názorom Komisie (SEK(2008) 3104 v konečnom znení), aby sa integrovaný výskum v oblasti zmeny klímy využil v rámci súčasného 7. rámcového programu pre výskum (FP7). EHSV odporúča, aby Európska komisia užšie spolupracovala s IPCC pri FP7 ako aj pri budúcich programoch pre výskum.

10.1.2. EHSV podporuje výrazné posilnenie výskumu, rozvoja a demonštračných činností v oblasti nízkouhlíkových technológií a technológií zameraných na energetickú účinnosť, na ktoré upozornila Medzinárodná agentúra pre energetiku, ako aj technológií zvolených v rámci Strategického plánu EÚ pre energetické technológie (plán SET), v záujme urýchlenia rozvoja a čo najskoršieho rozšírenia strategicky významných nízkouhlíkových technológií a technológií zameraných na energetickú účinnosť.

10.1.3. Celá oblasť ochrany duševného vlastníctva a rozvojových krajín sa výrazne zmenila od roku 1995, keď vstúpila do platnosti Dohoda o aspektoch práv duševného vlastníctva týkajúcich sa obchodu (Dohoda TRIPs). V rámci dohody TRIPs sa rozvojové krajiny zaviazali rešpektovať zahraničné patenty. Od zavedenia dohody TRIPs sa podnikom viac oplatí podávať žiadosti o patenty v rozvojových krajinách.

10.2. EHSV podporuje nasledujúce ciele Komisie:

— zrealizovať výskum v oblasti účinkov zmeny klímy, adaptácie a iných možností zmierňovacích opatrení na národnej a medzinárodnej úrovni,

— vo všetkých sektoroch podporovať medzinárodnú vedecko-technickú spoluprácu v oblasti výskumu súvisiaceho so zmenou klímy vrátane nízkouhlíkových technológií a obnoviteľných zdrojov energie,

— do roku 2012 prinajmenšom zdvojnásobiť úsilie na poli výskumu, rozvoja a demonštračných činností v oblasti energetiky a do roku 2020 zintenzívniť toto úsilie štvornásobne, a to s väčším dôrazom na nízkouhlíkové technológie, predovšetkým na obnoviteľné zdroje energie.

11. Finančné zdroje

11.1. Za komplexnou Kodanskou dohodou musia stáť zodpovedajúce finančné zdroje. Rozvinuté krajiny budú musieť čoskoro predostrieť svoje finančné návrhy, aby mohli motivovať rozvojové krajiny a primäť ich k podobným krokom. Financovanie je spolu s cieľmi, na ktorých sa rozvinuté a rozvojové krajiny dohodnú, kľúčovým faktorom úspechu alebo zlyhania Kodanskej dohody.

11.2. Angažovanosť EÚ v súvislosti s Kodanskou konferenciu sa zdá prinajlepšom vlažná. Svedčí o tom fakt, že hlavy štátov EÚ na svojom stretnutí 18. a 19. júna 2009 odložili prijatie kľúčových rozhodnutí o financovaní zmeny klímy, ako aj konštatovanie, že zásada platobnej schopnosti a zodpovednosti za emisie by mala slúžiť ako základ pre financovanie v oblasti klimatických otázok.

11.3. Keďže Európska rada ešte neprijala žiadne rozhodnutie o financovaní, EHSV vyjadruje značné obavy nad ľahostajným prístupom k tejto otázke. Je veľmi znepokojujúce, že rozvinuté krajiny vrátane EÚ doteraz neprisľúbili žiadne finančné záruky a neprijali dostatočne ambiciózne finančné záväzky.

11.4. Investície v oblastiach ako sú technológie zamerané na energetickú účinnosť a široké spektrum nízkouhlíkových technológií budú stimulovať hospodársky rast a posilnia úsporu energie.

11.5. Financie na zmierňovacie opatrenia v rozvojových krajinách by sa mali poskytovať z domácich a externých zdrojov, z globálneho trhu s uhlíkom a z príspevkov rozvinutých krajín.

— : väčšia časť investícií do roku 2020 a znižovanie spotreby energie by si mali vyžiadať relatívne nízke náklady – ako napr. opatrenia zamerané na úsporu energie v domácnostiach, v budovách a v súkromnom sektore; vládne opatrenia v oblasti životného prostredia a energetiky by mohli tieto investície finančne podporiť. Ďalšími možnými zdrojmi financovania by mohli byť granty a pôžičky udelené v rámci národných, medzinárodných a bilaterálnych programov.

— : zmierňovacie opatrenia, ktoré idú nad rámec nízkonákladových/krátkodobých možností s čistým ziskom a ktoré si vyžadujú financovanie presahujúce schopnosti danej rozvojovej krajiny, si budú vyžadovať podporu z celého radu zdrojov a inovatívnych finančných mechanizmov, vrátane verejných zdrojov a medzinárodných mechanizmov uhlíkových kreditov. EHSV podporuje snahu Komisie vytvoriť do roku 2015 trh s uhlíkom v rámci OECD, a to napojením ETS EÚ do roku 2020 na ďalšie podobné systémy používajúce systém obchodovania s emisiami a stanovovania ich stropov.

11.6. Európska rada poukázala na potrebu podrobnejšie preskúmať medzinárodné finančné mechanizmy. Táto téma bude znovu predmetom rokovania Európskej rady na jej októbrovom zasadnutí. EHSV je presvedčený, že tento termín je príliš neskorý, pretože Kodanská konferencia sa bude konať v decembri.

EHSV súhlasí s názorom Komisie, že rozvinuté krajiny by mali v oblasti zmeny klímy prispievať verejnými financiami a prostredníctvom mechanizmov uhlíkových kreditov. Príspevky z verejných financií by mali byť porovnateľné a mali by vychádzať zo zásady „znečisťovateľ platí“, ako aj z hospodárskej kapacity jednotlivých krajín. Rozsah príspevkov by sa mal prerokovať a mal by predstavovať neoddeliteľnú súčasť Kodanskej dohody:

i) ročné finančné príspevky vyspelých krajín by sa mohli určovať na základe dohodnutého vzorca (založeného na zásade „znečisťovateľ platí“ a na jeho platobnej schopnosti);

ii) z povolených emisií každej vyspelej krajiny by sa vyčlenil istý percentuálny podiel a tieto emisné kvóty by sa potom vydražili na dohodnutej medzinárodnej úrovni medzi vládami.

11.7.1. EHSV obzvlášť víta návrh Mexika, aby všetky krajiny sveta prispievali do spoločného fondu, pričom výška ich príspevkov by sa vypočítala podľa vzorca zohľadňujúceho počet obyvateľstva jednotlivých krajín, ich HDP a úroveň emisií skleníkových plynov. Tento ústredný fond by sa potom rozdelil medzi všetky krajiny podľa ich potrieb v oblasti znižovania emisií, budovania ekologických technológií a prispôsobovania sa následkom zmeny klímy.

11.8. EHSV

— súhlasí s názorom Komisie, aby sa ďalej rozvíjali systémy obchodovania s emisiami a stanovovania ich stropov v prvom rade medzi rozvinutými krajinami a postupne aj medzi rozvojovými krajinami,

— podporuje aj reformu mechanizmu čistého rozvoja (CDM), ktorý kvôli svojmu zameraniu sa na špecifické projekty viedol k vysokým nákladom na transakcie a vysokým administratívnym nákladom. Jedným z riešení by mohlo byť preorientovanie sa zo súčasného CDM zameraného na projekty na odvetvový CDM. Ďalším riešením by mohol byť CDM zameraný na rozvoj a transfer technológií, ktorý spĺňa požiadavky Akčného plánu z Bali.

11.9. Predpokladané náklady na splnenie dlhodobých cieľov do roku 2050 nie sú zanedbateľné – rádovo ide o 2 % súčasného HDP. Náklady však budú oveľa vyššie, ak nepristúpime k ráznym opatreniam.

12. Verejné povedomie a osvetové opatrenia

12.1. Je dôležité, aby si široká verejnosť lepšie uvedomila závažnosť súčasnej situácie v rámci globálneho otepľovania a jeho následky, ak sa nepodniknú žiadne kroky v súvislosti so zmenou klímy.

12.2. Je potrebné motivovať občanov a viesť ich k tomu, aby priložili ruku k dielu a začali využívať ekologickejšie formy energie, kupovať energeticky účinnejšie produkty a služby a znižovali svoju uhlíkovú stopu.

12.3. EHSV sa domnieva, že jednotlivé krajiny by mali prostredníctvom médií informovať občanov o naliehavej potrebe konať, ako aj o potrebe šetriť energiu a poskytovať alternatívne zdroje energie (iné ako fosílne palivá), čím sa znížia škodlivé emisie skleníkových plynov. Otázky týkajúce zmeny klímy by sa mali začleniť aj do učebných osnov na základných a stredných školách, aj keď táto stratégia bude mať dlhodobejší charakter.

EHSV súhlasí s tým, že by sa mala uplatňovať politika proaktívneho vzdelávania navrhovaná Komisiou, ktorá by ľuďom pomohla lepšie pochopiť dosah zmeny klímy.

12.4. EHSV je presvedčený, že Európska rada by mala motivovať členské štáty, aby v rámci svojich vnútroštátnych oblastí podporovali a uľahčovali zapojenie miestnych a regionálnych vlád, podnikov, odborových zväzov a ostatných zástupcov organizovanej občianskej spoločnosti do propagácie stratégií a iniciatív zameraných na zmenu klímy.

12.5. EHSV sa tiež domnieva, že miestne, regionálne a národné orgány by mali užšie spolupracovať pri budovaní silnej vedomostnej základne týkajúcej sa dosahu a následkov zmeny klímy, a to mobilizovaním svojich občanov a súkromného sektora. Medzi takéto iniciatívy patrí napríklad záväzok približne 500 obcí znížiť svoje emisie CO2 o viac ako 20 % do roku 2020, ktorý prijali v rámci iniciatívy EÚ Dohovor starostov.

13. Doložka o preskúmaní

13.1. EHSV podotýka, že do dohody je ako neoddeliteľnú súčasť potrebné zahrnúť periodické preskúmanie celkového pokroku a primeranosti prijatých záväzkov a opatrení, vrátane komplexného preskúmania v roku 2015.

V Bruseli 5. novembra 2009 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI

(1) Ú. v. EÚ C 27, 3.2.2009, s. 59-65.