Zároveň sa v nej odhaľuje viacero nedostatkov a medzier, ktoré sa budú riešiť v nasledujúcich rokoch. Patria medzi ne ťažkosti pri posudzovaní znečistenia pôd vzhľadom na neexistenciu právneho rámca EÚ pre monitorovanie a podávanie správ, ktorý bude predmetom pripravovaných právnych predpisov o monitorovaní zdravia pôd a lesov, ako aj výzva spočívajúca v kombinácii údajov, ktoré nemožno jednoducho porovnávať a ktoré vyplývajú z rôznych vedeckých zdrojov alebo projektov, do uceleného obrazu. Ďalšou výzvou je zlepšenie výmeny a využívania najnovších dostupných údajov, aby údaje boli v súlade so zásadami FAIR (vyhľadateľné, prístupné, interoperabilné a opätovne použiteľné). Hoci sú v prípade politiky v oblasti ovzdušia dostupné údaje takmer v reálnom čase, údaje na posudzovanie vodného a morského prostredia sú často zastarané a neúplné, a to napriek tomu, že aktuálnejšie údaje sú dostupné na vnútroštátnej úrovni. Tento problém sa čiastočne rieši v najnovších návrhoch o monitorovaní a podávaní správ v súvislosti s látkami znečisťujúcimi povrchovú a podzemnú vodu, bude sa však musieť doplniť budúcimi preskúmaniami príslušných právnych predpisov týkajúcich sa vôd a morí.

Táto integrovaná správa o monitorovaní a výhľade v oblasti nulového znečistenia je neoddeliteľnou súčasťou rámca monitorovania 8. EAP, v ktorom sa stanovujú kľúčové ukazovatele pre každý prioritný cieľ a iné sektorové monitorovacie nástroje, napríklad v oblasti zmeny klímy, biodiverzity a obehového hospodárstva, s cieľom priniesť podrobný a súvislý obraz. Všeobecným cieľom tejto správy je predstaviť pokrok a výhľad šiestich cieľových hodnôt, ktoré sa prijali v akčnom pláne nulového znečistenia, pričom sa zároveň poukazuje na existujúce nedostatky. Správa prináša odpovede na tieto otázky: Do akej miery je EÚ znečistená? Aké boli trendy za posledné roky? Dokážeme dosiahnuť ciele nulového znečistenia do roku 2030?

Naďalej platí strednodobé a dlhodobé smerovanie vytýčené v Európskej zelenej dohode a potvrdené ôsmym environmentálnym akčným programom (ďalej len „8. EAP“) do roku 2030, v ktorom sa stanovujú prioritné ciele do roku 2050. Jeho súčasťou v súlade so zámerom dosiahnuť klimatickú neutralitu do roku 2050 je cieľ nulového znečistenia v záujme životného prostredia bez toxických látok. V akčnom pláne EÚ Dosahovanie nulového znečisťovania ovzdušia, vody a pôdy a v stratégii Chemikálie – stratégia udržateľnosti sa stanovuje vízia do roku 2050, kvantifikované cieľové hodnoty do roku 2030 a konkrétne opatrenia s cieľom nasmerovať EÚ na cestu k dosiahnutiu nulového znečistenia, ako aj jej cieľov v oblasti klímy a obnovy prírody. Komisia predložila viacero relevantných návrhov, naposledy s cieľom revízie smernice o kvalite okolitého ovzdušia, smernice o čistení komunálnych odpadových vôd a aktualizácie zoznamu látok znečisťujúcich vodu v zmysle rámcovej smernice o vode, ako aj návrh typového schvaľovania motorových vozidiel na základe emisnej normy Euro 7. Význam znižovania znečistenia ako prostriedku na zlepšovanie zdravia ľudí sa zdôrazňuje v európskom pláne na boj proti rakovine.

Podľa práva EÚ, ambícií zelenej dohody a v súčinnosti s inými iniciatívami by EÚ mala do roku 2030 znížiť objem plastového odpadu v mori o 50 %, mikroplastov uvoľňovaných do životného prostredia o 30 %, zvyškového komunálneho odpadu o 50 % a podstatne znížiť celkové množstvo vzniknutého odpadu.

Podľa práva EÚ, ambícií zelenej dohody a v súčinnosti s inými iniciatívami by EÚ mala do roku 2030 znížiť podiel ekosystémov EÚ, kde znečistenie ovzdušia ohrozuje biodiverzitu, o 25 % a únik živín, používanie chemických pesticídov a rizika súvisiaceho s nimi, používanie nebezpečnejších pesticídov a predaj antimikrobiotík pre hospodárske zvieratá a na použitie v akvakultúre o 50 %.

Hmatateľný pokrok sa dosiahol pri znižovaní škodlivých vplyvov na zdravie v súvislosti so znečistením ovzdušia (ako sú srdcové ochorenia, rakovina a ochorenia dýchacích ciest), a to o 45 % v porovnaní s úrovňami v roku 2005. Poškodenie zdravia spojené so znečistením hlukom, akým je riziko srdcovo-cievnych ochorení, poruchy spánku a podráždenosť, sa udržalo od roku 2012 na pomerne stabilnej úrovni.

Podľa práva EÚ, ambícií zelenej dohody a v súčinnosti s inými iniciatívami by EÚ mala do roku 2030 znížiť vplyv znečistenia ovzdušia na zdravie (predčasné úmrtia) o viac ako 55 % a podiel osôb s chronickými poruchami spôsobenými hlukom z dopravy o 30 %.

Naopak znečistenie ovzdušia a vody z výroby v EÚ plynule klesá, pričom emisie EÚ sa v závislosti od znečisťujúcej látky znížili v roku 2015 v rozmedzí 3 % až 26 %. Celková stopa spotreby EÚ, surovinová stopa a používanie chemických látok priemyslom a spotrebiteľmi sú doposiaľ pomerne stabilné, pričom vykazujú nižšie hodnoty v roku 2020, a to s najväčšou pravdepodobnosťou v dôsledku pandémie COVID-19. Surovinová stopa, t. j. celosvetový dopyt po ťažbe materiálov vyvolaný používaním a investíciami zo strany podnikov, domácností a vlád v európskych krajinách, je privysoká, pričom v roku 2020 dosahovala úroveň 13,7 tony na osobu. Celkovo sú environmentálne vplyvy súvisiace s výrobou a spotrebou v EÚ vysoké a neudržateľné: už teraz výrazne prekračujú podiel EÚ na rôznych planetárnych medziach. Je preto dôležité lepšie zohľadniť vplyv dovážaného tovaru na životné prostredie a „vývoz znečistenia“ do krajín mimo EÚ. Význam to má, napríklad, pre ťažobné odvetvie v EÚ a mimo nej, a to vzhľadom na dôležitosť kritických surovín v súvislosti so zámerom EÚ zvýšiť svoju otvorenú strategickú autonómiu a zrýchliť zelenú transformáciu. Ďalším faktorom, ktorý je potrebné zohľadniť, je preprava odpadu.

Komisia už podniká kroky v záujme vytvorenia bezpečnejších a udržateľnejších systémov spotreby a výroby, predovšetkým v rámci akčného plánu EÚ pre obehové hospodárstvo (napr. opatrenia o preprave odpadu, návrh na ekodizajn udržateľných výrobkov, revízia smernice o obaloch a odpadoch z obalov) a akčného plánu nulového znečistenia (napr. opatrenia o priemyselných emisiách), ako aj v rámci stratégie EÚ pre biohospodárstvo. Plánujú sa ďalšie opatrenia, napr. revízia nariadenia REACH alebo posúdenie rámca pre „inherentne bezpečné a udržateľné“ chemikálie a materiály v rámci stratégie Chemikálie – stratégia udržateľnosti, ako aj iniciatív týkajúcich sa životného prostredia. Lepšie systémové poznatky môže priniesť aj ďalšie vypracovanie metód a ukazovateľov EÚ v oblasti surovinovej stopy a stopy spotreby a ich porovnanie s planetárnymi medzami.

3.Výhľad a prognóza nulového znečistenia

Zdroje pre túto kapitolu zahŕňajú viacero projektov a iniciatív vrátane modelových a prognostických štúdií koordinovaných Komisiou (pozri ďalej v texte). V rámci modelových scenárov sa v čo najväčšej možnej miere zohľadnil očakávaný pokrok pri úplnom vykonávaní súčasných a navrhovaných právnych predpisov EÚ. Každý výhľad je však založený na špecifických predpokladoch a obmedzeniach zdokumentovaných v konkrétnych publikáciách, na ktoré sa odkazuje ďalej v texte. Zistenia tohto postupu sa uvádzajú ako výhľady pre čisté ovzdušie, čistú vodu a čisté morské prostredie, ako aj pre čistú pôdu.

3.1.Nulové znečistenie a zdravie

Výhľad na rok 2030 v súvislosti so znečistením ovzdušia a hlukom sa posudzoval v porovnaní s pravdepodobným dosiahnutím cieľových hodnôt v oblasti zdravia (pozri oddiel 2.1).

V treťom výhľade pre čisté ovzdušie sa zistilo, že keby EÚ úplne vykonala súčasné a navrhované právne predpisy EÚ, v porovnaní s rokom 2005 by znížila počet predčasných úmrtí v roku 2030 v dôsledku znečistenia ovzdušia o viac ako 55 % V dôsledku revízie smernice o kvalite okolitého ovzdušia navrhnutej Komisiou je skutočne pravdepodobné, že v porovnaní s rokom 2005 možno do roku 2030 dosiahnuť zníženie o viac ako 70 %. Na zabezpečenie realizácie očakávaných projekcií je dôležité v plnom rozsahu vykonávať existujúce právne predpisy. Rovnako je dôležité, aby sa rýchlo prijali najnovšie politické návrhy, najmä o emisných normách pre vozidlá (Euro 7), priemyselných emisiách (vrátane rozšírenia rozsahu pôsobnosti smernice o priemyselných emisiách tak, aby sa vzťahovala na veľké poľnohospodárske podniky, čo podľa prognózy bude mať významný vplyv na znižovanie emisií amoniaku), a iniciatívy v rámci balíka „Fit for 55“ a iniciatívy plánu REPowerEU, a aby sa zároveň zachovala navrhovaná úroveň ambícií.

Pokiaľ ide o znečistenie hlukom, hoci má EÚ od roku 2002 zavedených niekoľko špecifických právnych predpisov, v tomto štádiu sa zdá nepravdepodobné, že sa dosiahne cieľ nulového znečistenia hlukom, ktorým je zníženie počtu ľudí poškodených hlukom z dopravy o 30 % do roku 2030 (v porovnaní s rokom 2017). Zo súčasných odhadov vyplýva, že pokiaľ sa neprijme podstatný súbor dodatočných opatrení na vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni a pokiaľ posilnené opatrenia EÚ v rámci všetkých relevantných sektorov dopravy nepovedú k ďalšiemu výraznému zníženiu znečistenia hlukom, tento počet sa do roku 2030 zníži najviac o 19 %. Toto zaostávanie v dosahovaní cieľovej hodnoty možno ďalej zmenšiť, ak členské štáty posilnia svoje opatrenia. Medzi tieto opatrenia okrem iného patrí prísnejšia regulácia hluku v oblasti dopravy a jej presadzovanie, napr. zlepšenie vozidiel a ich prevádzky, ako aj výrazné zníženie cestnej premávky a povolených rýchlostí v mestách. Druhé uvedené opatrenie sa plánuje v mnohých mestách ako súčasť ich opatrení v oblasti klímy a kvality ovzdušia.

3.2.Nulové znečistenie a biodiverzita

Výhľad na rok 2030 v súvislosti so znečistením ovzdušia, vody a morského prostredia živinami sa posudzoval v porovnaní s pravdepodobným dosiahnutím cieľových hodnôt v oblasti biodiverzity týkajúcich sa živín (pozri oddiel 2.2). V tomto štádiu sa v dôsledku nedostatku údajov a nedostupnosti príslušných modelov nevykonalo žiadne posúdenie pesticídov, antimikrobiotík ani posúdenie v súvislosti so znečistením pôdy.

V treťom výhľade pre čisté ovzdušie sa dospelo k záveru, že situácia je znepokojujúcejšia. Súčasné a navrhované politiky EÚ sa nezdajú dostatočné, aby EÚ umožnili do roku 2030 zmenšiť rozlohu ekosystémov EÚ, ktoré ohrozuje znečistenie ovzdušia, o 25 % v porovnaní s rokom 2005. Tento cieľ by sa však vykonávaním nedávno navrhnutej revízie smerníc o kvalite okolitého ovzdušia mohol dosiahnuť.

Hlavnou problematickou oblasťou sú naďalej emisie amoniaku z poľnohospodárstva, v ktorej je potrebné vynaložiť ešte veľa úsilia na ich zníženie, pričom toto zníženie bude do veľkej miery závisieť od prijímania a vykonávania novej smernice o priemyselných emisiách, ako aj od skutočného prijímania opatrení týkajúcich sa znečisťovania, ktoré členské štáty navrhli vo svojich strategických plánoch spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP).

Vo výhľade pre čistú vodu a moria sa dospelo k záveru, že dohodnuté ciele v oblasti živín a dodatočné opatrenia doposiaľ navrhnuté na úrovni EÚ nemusia postačovať na odstránenie vplyvov znečistenia živinami vo všetkých častiach európskych morí. Znižovanie emisií živín podobne ako v prípade scenárov znečistenia ovzdušia bude veľmi závisieť od vykonávania a presadzovania príslušných environmentálnych právnych predpisov (t. j. smernice o dusičnanoch, rámcovej smernice o vode a ďalších príslušných právnych predpisov v oblasti znečistenia vody vrátane revidovaných smerníc o priemyselných emisiách a o čistení komunálnych odpadových vôd). K tomuto zámeru môžu prispieť opatrenia prijaté v rámci novej spoločnej poľnohospodárskej politiky. Výhľad sa opiera o integrovanú analýzu týkajúcu sa živín (so zreteľom na znečisťovanie dusíkom a fosforom), z ktorej vyplýva, že v rámci súčasných opatrení možno dosiahnuť pokrok, členské štáty však musia prijať ďalšie opatrenia, ak majú splniť cieľ do roku 2030 v súvislosti s únikom živín do životného prostredia. V rámci plánu integrovaného hospodárenia so živinami sa na úrovni EÚ preskúmajú ďalšie politické opatrenia na zlepšenie efektívnosti využívania živín a zníženie únikov do životného prostredia, ako aj nové techniky a opatrenia potrebné na podporu obnovy a recyklácie živín. Programom Horizont Európa sa okrem toho podporia systematické prístupy na obmedzenie emisií živín z rôznych zdrojov a prinavrátenie ich tokov do bezpečných ekologických medzí, napríklad zlepšením riadenia produktov na hnojenie v poľnohospodárstve pri zohľadnení podmienok v regióne. Zároveň sa analyzuje znižovanie množstva odpadu v potravinovom reťazci spolu so spoločenskými zmenami (ako sú zmeny stravovania, zmeny výroby a spotreby).

Výhľad pre pôdu sa nachádza v ranom štádiu prípravy. Práce, ktoré sa začali v rámci stratégie EÚ v oblasti pôdy a strediska EÚ pre monitorovanie pôdy, zahŕňajú rozvoj modelovacích nástrojov, ktoré umožnia prognózu budúceho vývoja znečistenia. Misia EÚ „Dohoda o pôde pre Európu“ dláždi cestu k podpore a obnove zdravia pôdy, okrem iného rozširovaním a harmonizáciou monitorovania pôdy v Európe.

3.3.Nulové znečistenie a obehové hospodárstvo

Výhľad na rok 2030 v súvislosti so spotrebou a výrobou bol zameraný na znečistenie plastmi a ich spotrebu, pre súvisiace ciele sa však nevykonalo žiadne posúdenie (pozri oddiel 2.3).

Modelovaním znečistenia plastmi, a to v Stredozemnom mori, sa zaoberal aj výhľad pre vodu a moria. Očakáva sa, že opatrenia týkajúce sa jednorazových plastových výrobkov povedú do roku 2030 k zníženiu celkového odpadu v Stredozemnom mori len o 14 % (plávajúci odpad aj odpad na plážach). Na dosiahnutie cieľa na úrovni EÚ je potrebné dodatočne zdôrazniť cezhraničný rozmer znečistenia plastmi. V inom posúdení sa ako súčasť širšieho výhľadu týkajúceho sa stopy spotreby skúmal vplyv spotreby na toxicitu sladkej vody. Odhaduje sa v ňom, že environmentálny vplyv spotreby EÚ sa bude do roku 2030 zvyšovať, pričom bude naďalej prekračovať planetárne medze vrátane ekotoxicity sladkej vody.

3.4.Nulové znečistenie a prognóza

Z prognózy a mapovania situácie vyplýva, že súčasný spoločenský vývoj a transformácie, napr. rastúca digitalizácia a dekarbonizácia, budú mať vplyv na znečistenie. Tieto transformácie môžu byť prínosom pre zdravie a životné prostredie, najmä ak sa ako pomôcka na orientáciu použije cieľ nulového znečistenia. Napríklad v pripravovanom priemyselnom technologickom pláne pre obehové technológie a obchodné modely sa poukazuje na potreby v oblasti výskumu s cieľom riešiť synergie, ako aj kompromisy medzi obehovosťou a nulovým znečistením. Tieto nové trendy a prebiehajúca zelená a digitálna transformácia môžu byť cestou k udržateľnejšej Európe, čo však bude závisieť od sociálno-ekonomickej situácie.

4.Hlavné závery