V priekopníckom balíku „Plnenie Európskej zelenej dohody“ na podporu cesty stanovenej v právnom predpise v oblasti klímy bol predložený súbor vzájomne prepojených návrhov v rámci celého hospodárstva, ktoré zvyšujú ambície do roku 2030, a to okrem iného stanovením nových cieľov pre zníženie emisií skleníkových plynov a pre obnoviteľné zdroje a energetickú efektívnosť (kapitoly 3.1 a 3.2). V tejto súvislosti Komisia navrhla zvýšiť cieľ EÚ pre obnoviteľné zdroje energie do roku 2030 zo súčasných najmenej 32 % na najmenej 40 % hrubej konečnej energetickej spotreby v Únii a zároveň vytvoriť úplný rámec pre zavádzanie energie z obnoviteľných zdrojov, ktorý by sa týkal všetkých odvetví hospodárstva. Komisia takisto navrhla zvýšiť ciele energetickej efektívnosti na úrovni EÚ a urobiť ich záväznými, aby sa do roku 2030 zabezpečilo celkové zníženie konečnej energetickej spotreby o 36 % a primárnej energetickej spotreby o 39 %.

Prijatím európskeho právneho predpisu v oblasti klímy sa vytvoril jasný záväzný rámec na dosiahnutie klimatickej neutrality do roku 2050, v ktorom je v plnej miere zakotvený cieľ zníženia emisií skleníkových plynov aspoň o 55 % do roku 2030 uvedený v pláne cieľov v oblasti klímy do roku 2030 a ktorý sa opiera o národné energetické a klimatické plány členských štátov (NEKP).

·väčšina trendov, hoci nie všetky, sú preto pozitívne, no napriek tomu stále zaostávajú za tým, čo je potrebné na dosiahnutie požadovanej transformácie na splnenie cieľov energetickej únie. Zrýchlenie je potrebné nielen na dosiahnutie sociálne spravodlivej transformácie na klimatickú neutralitu do roku 2050, ale aj ako poistka proti cenovým šokom, ktorým EÚ v súčasnosti čelí,

·energetická chudoba postihuje od roku 2019 v EÚ až do 31 miliónov ľudí, pričom rozdiely medzi členskými štátmi a úrovňou príjmov pretrvávajú. Zdôrazňuje to dôležitosť ochrany zraniteľných osôb pred súčasným prudkým nárastom cien a zabezpečuje spravodlivú transformáciu na klimatickú neutralitu,

·ceny energie prudko kolísali, keďže sa hospodárstvo v dôsledku krízy COVID-19 oslabilo a potom sa začalo obnovovať. V dôsledku lacnejších palív, utlmeného dopytu a rýchlo sa rozširujúcej výroby energie z obnoviteľných zdrojov veľkoobchodné ceny energie v roku 2019 prudko klesli. V roku 2020 boli bežné záporné ceny elektriny. Tento klesajúci trend sa náhle obrátil: veľkoobchodné ceny elektriny vzrástli o 230 % ročne s miernejším vplyvom na maloobchodné ceny do septembra 2021 (+11 % priemer EÚ). Bolo to z veľkej časti spôsobené rastúcimi cenami plynu, ktoré mali na cenu elektriny deväťkrát väčší vplyv ako vplyv pozorovaného zvýšenia cien uhlíka za rovnaké obdobie,

Tohtoročná správa sa uverejňuje aj na pozadí prudkého nárastu cien plynu a elektriny v Európskej únii, ako aj v mnohých ďalších oblastiach sveta. Tento nárast vyvoláva veľké obavy občanov, podnikov, európskych inštitúcií a vlád v celej EÚ, a to najmä v dôsledku prudkého nárastu globálneho dopytu po plyne, keď sa hospodárska obnova zrýchľuje bez toho, aby vyšší dopyt zodpovedal vyššej ponuke. S cieľom pomôcť a podporiť riešenie negatívneho vplyvu na domácnosti a podniky sa v nedávnom oznámení Komisie „Boj s rastúcimi cenami energie: súbor nástrojov pre opatrenia a podporu“ uvádza súbor krátkodobých a dlhodobejších opatrení. Ich cieľom je umožniť rýchly koordinovaný prístup k ochrane tých, ktorí sú najviac ohrození, a to bez toho, aby sa rozdrobil jednotný európsky trh s energiou alebo ohrozili investície do odvetvia energetiky a zelenej transformácie. V strednodobom horizonte by sa navrhovaná politická reakcia mala zamerať na zvýšenie efektívnosti EÚ pri využívaní energie, zníženie jej závislosti od fosílnych palív a zvýšenie odolnosti voči prudkým nárastom cien energie, a zároveň by sa ňou mala zabezpečiť cenovo dostupná a čistá energia pre koncových používateľov. Zistenia tejto správy prispievajú k diskusii o tom, ako k tomu energetická únia najlepšie prispeje.

Plánované kombinované investície súvisiace s klímou predstavujú približne 177 miliárd EUR, čo je 40 % celkovej sumy 445 miliárd EUR z fondov Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti pridelených týmto členským štátom. Takmer 76 miliárd EUR je vyčlenených na investície a reformy v oblastiach energetickej efektívnosti a čistej energie (obrázok 1). Takmer všetky členské štáty využívajú fondy Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti na investície do obnovy budov a čistej dopravy a mnohé ich využívajú na investície do energie z obnoviteľných zdrojov.

Analýza 22 plánov obnovy a odolnosti schválených Komisiou do 5. októbra 2021 ukazuje, že príslušné členské štáty plánujú presiahnuť rámec požiadavky vyčleniť najmenej 37 % svojich prostriedkov pridelených z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti na klimatickú transformáciu a že výrazne stavali na „hlavných iniciatívach“, ktoré predložila Komisia v súvislosti so zelenou transformáciou, najmä hlavné iniciatívy „Naštartujme“, „Renovujme“ a „Dobíjajme a dotankujme“).

V rozpočte EÚ na roky 2021 – 2027 sa poskytne významná podpora na realizáciu Európskej zelenej dohody a energetickej transformácie v celej Únii. Najmä v Európskom fonde regionálneho rozvoja (EFRR) sa vyčlení najmenej 30 % a v Kohéznom fonde najmenej 37 % dostupných finančných prostriedkov na dosiahnutie cieľov Únie v oblasti klímy. V Mechanizme spravodlivej transformácie (Mechanizmus spravodlivej transformácie, oddiel 4.3) sa vyčlení 100 % jeho podpory na dosiahnutie cieľov Únie v oblasti klímy a zmierni sa sociálno-ekonomická situácia v regiónoch, ktoré sú najviac postihnuté transformáciou na klimatickú neutralitu. Program InvestEU sa zameriava predovšetkým na podporu zelenej transformácie, a to so svojím segmentom udržateľnej infraštruktúry vo výške 9,9 miliardy EUR. Komisia podporila členské štáty aj pri rozvoji a vykonávaní reforiem s cieľom dosiahnuť ciele EÚ v oblastiach energetiky a klímy v roku 2021, a to prostredníctvom vyše 65 projektov technickej podpory.

V súlade s cieľom vodíkovej stratégie dodávať v roku 2030 vodíkové elektrolyzéry z obnoviteľných zdrojov s výkonom 40 GW, ktorý je stanovený vo vodíkovej stratégii, Komisia navrhla zahrnúť do smernice o obnoviteľných zdrojoch energie záväzné ciele na využívanie vodíka z obnoviteľných zdrojov v doprave a priemysle. Podľa prognóz priemyslu sa očakáva, že väčšina týchto projektov sa bude realizovať pomocou elektriny z obnoviteľných zdrojov, čo do roku 2030 v rámci EÚ povedie k odhadovanému objemu 6,7 Mt vodíka z obnoviteľných zdrojov a 2,3 Mt nízkouhlíkového vodíka. Plány obnovy a odolnosti prispejú k zvýšeniu investícií do vodíka z obnoviteľných zdrojov a nízkouhlíkového vodíka približne vo výške 9,3 miliardy EUR, čo vychádza z 22 doteraz schválených plánov. Podpora a zvyšovanie výroby a väčšieho využívania vodíka v doprave je prioritou, ktorá sa odráža v novom návrhu iniciatívy ReFuelEU pre letectvo a námornú dopravu.

V stratégii pre energiu z obnoviteľných zdrojov na mori prijatej v roku 2020 sa stanovuje ambícia uviesť do prevádzky do roku 2030 výrobu veternej energie na mori s výkonom najmenej 60 GW a energie z oceánov s výkonom 1 GW s cieľom dosiahnuť do roku 2050 výrobu energie z vetra na mori s výkonom 300 GW a energie z oceánov s výkonom 40 GW, a to bez negatívnych vplyvov na životné prostredie a s cieľom umožniť rôzne využívanie mora prostredníctvom námorného priestorového plánovania. V stratégii sa stanovuje nový prístup ku gridovej infraštruktúre predpokladajúci výsledné narastajúce množstvo elektriny, ktorá sa bude vyrábať vo všetkých európskych morských oblastiach. Realizácia stratégie pre energiu z obnoviteľných zdrojov na mori pokračuje identifikáciou prekážok. Práca sa teraz zameria na rozšírenie, ktorým sa zabezpečí to, aby subjekty v oblasti vývoja energie z obnoviteľných zdrojov mali správne trhové stimuly na rozmiestnenie veterných elektrární, a na podporu zásadných inovácií v sektore s výzvami na výskum v inovatívnych oblastiach prostredníctvom programu Horizont Európa.

Aby sa mohlo pokračovať v integrácii energetických systémov, návrhom na zmenu smernice o obnoviteľných zdrojoch energie sa poskytuje pevná cesta k elektrifikácii založenej na obnoviteľných zdrojoch energie a pomáhajú sa riešiť sektory, v ktorých sa náročne odstraňujú emisie uhlíka, a to aj vodíkom z obnoviteľných zdrojov. Zavádza sa ním cieľ potrebný na dosiahnutie zníženia emisií skleníkových plynov do roku 2030. S novým cieľom 40 % podielu obnoviteľných zdrojov energie na hrubej konečnej energetickej spotrebe do roku 2030 poskytuje Európska únia nástroje na podporu zásadnej transformácie svojho energetického systému. Návrhom sa umožňuje aj integrácia elektrických vozidiel a batérií do energetického systému a podporuje sa ďalšie zavádzanie systémov diaľkového vykurovania a ich integrácia.

Úsilie o zvýšenie miery obnovy budov, ako sa uvádza vo vlne obnovy budov , podporilo niekoľko zmien. Európsky nástroj obnovy „Next Generation EU“ poskytol ďalšie finančné zdroje na obnovu budov ako nástroj na podporu hospodárskej obnovy a zvýšenie energetickej efektívnosti a efektívnosti zdrojov. Cieľom návrhu na revíziu smernice o energetickej efektívnosti je, aby verejný sektor zohrával vedúcu úlohu zavedením ročnej povinnosti obnovy vo výške 3 % pre verejné budovy. Návrh sa takisto riadi zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti a reviduje faktor primárnej energie. Pripravovaná revízia smernice o energetickej hospodárnosti budov bude takisto nápomocná pri prispôsobení právneho rámca EÚ cieľom vlny obnovy, a to aj prostredníctvom postupného zavádzania minimálnych noriem energetickej hospodárnosti. Výsledky prvej fázy spoločného koncipovania iniciatívy Nový európsky Bauhaus boli takisto predstavené v oznámení z 15. septembra 2021, v ktorom sa uvádzajú aj prvé prvky podporného rámca na jeho realizáciu v nasledujúcej fáze. Cieľom iniciatívy Nový európsky Bauhaus je uviesť Európsku zelenú dohodu do života spôsobom, ktorý je príťažlivý, inovatívny a zameraný na človeka. Jej základnými hodnotami sú udržateľnosť (vrátane obehovosti), estetika a inkluzívnosť.

Ešte pred krízou COVID-19 prekročila EÚ svoj cieľ z dohovoru UNFCCC znížiť emisie skleníkových plynov o 20 % do roku 2020. V projekciách predložených členskými štátmi v roku 2021 sa poukazuje na 34 % zníženie čistých emisií skleníkových plynov do roku 2030 s existujúcimi opatreniami a na 41 % zníženie s ďalšími opatreniami EÚ, a to v porovnaní so znížením emisií skleníkových plynov najmenej o 55 % stanoveným v európskom právnom predpise v oblasti klímy.

Správa o trhu s uhlíkom za rok 2021 ukazuje, že systém EÚ na obchodovanie s emisiami (EU ETS) výrazne prispel k tomu, že EÚ splnila svoj cieľ zníženia emisií do roku 2020. Od zavedenia systému EU ETS v roku 2005 sa emisie vo výrobe elektriny a tepla, ako aj v energeticky náročných priemyselných odvetviach znížili približne o 43 %. Celkové príjmy z aukcií vygenerované v rámci systému EU ETS v rokoch 2013 až 2020 prekročili 68 miliárd EUR, pričom veľká časť (75 %) sa použila na opatrenia v oblasti klímy. Na zachovanie environmentálnej integrity a istoty v rámci systému EU ETS predložila Komisia návrh na jeho revíziu v súlade so zvýšeným cieľom zníženia emisií do roku 2030 najmenej o 55 % v porovnaní s rokom 1990.

Stabilné a spoľahlivé dlhodobé stratégie sú nevyhnutné na to, aby pomohli koordinovanému a nákladovo účinnému posunu smerom k dlhodobému cieľu stanovenému Parížskou dohodou. Do októbra 2021 predložilo Komisii svoje dlhodobé stratégie 20 členských štátov. Trinásť z nich jasne vyhlásilo, že ich cieľom je dosiahnuť klimatickú alebo uhlíkovú neutralitu do roku 2050 alebo skôr. Zvyšné členské štáty majú za cieľ byť do značnej miery klimaticky neutrálne, alebo do roku 2050 projektujú zníženie emisií v rozsahu od 80 % do 95 % v porovnaní s rokom 1990. Keďže však prijaté národné stratégie ešte neumožňujú spoločné dosiahnutie zámerov a cieľov energetickej únie, členské štáty sa vyzývajú, aby zvážili ich aktualizáciu a, ak je to možné, zvýšili svoje ambície.

Navyše, rýchle opatrenia na riešenie emisií metánu pochádzajúcich najmä z poľnohospodárstva, energetiky a sektora odpadového hospodárstva sú dobre zdôraznené v stratégii Komisie o metáne a potvrdené panelom IPCC v jeho najnovšej správe o zmene klímy. Na riešenie emisií metánu v energetickom sektore predloží Komisia ešte v roku 2021 návrh na zníženie emisií metánu.

Zvýšenie ambícií a dosiahnutie výsledkov v oblasti dekarbonizácie sa týka aj dosiahnutia existujúceho cieľa do roku 2020 pre obnoviteľné zdroje energie. Členské štáty majú do 30. apríla 2022 predložiť údaje o tom, či sa dosiahli ciele roka 2020 pre energiu z obnoviteľných zdrojov. Najnovšie dostupné údaje (2019, pozri obrázok 2) a existujúce externé analýzy naznačujú, že EÚ ako celok a väčšina členských štátov jednotlivo boli na dobrej ceste k dosiahnutiu cieľov, čiastočne vďaka zníženiu cien kľúčových technológií, ako sú veterné a slnečné technológie, v priebehu rokov. Zdá sa však, že niektorým členským štátom, najmä Francúzsku a Poľsku, hrozí, že nedosiahnu svoj národný záväzný cieľ bez toho, aby využili napríklad štatistické prenosy s členskými štátmi s prebytkom energie z obnoviteľných zdrojov v porovnaní s ich národným cieľom. Komisia pomohla a bude členským krajinám pomáhať pri uzatváraní takýchto dohôd.

Obrázok 2: Celkový podiel energie z obnoviteľných zdrojov (% hrubej konečnej energetickej spotreby, 2019) Zdroj: Eurostat

Pokračujú aj práce na mechanizme EÚ na financovanie energie z obnoviteľných zdrojov ako ďalšej možnosti na podporu projektov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov, a tým na podporu väčšieho využívania energie z obnoviteľných zdrojov v celej EÚ.

Záväzky členských štátov uvedené v NEKP zodpovedajú spoločnému výkonu EÚ, ktorý prekračuje súčasný cieľ v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov do roku 2030 (33,1 – 33,7 % nad súčasným cieľom, ktorým je minimálne 32 % podiel energie z obnoviteľných zdrojov na hrubej konečnej energetickej spotrebe do roku 2030). Aktualizácie NEKP podľa nariadenia o riadení energetickej únie, ktoré sa majú vykonať do 30. júna 2023 (návrh aktualizácií) a do 30. júna 2024 (konečné aktualizácie), by mali vyjadrovať vyšší cieľ a ambície na rok 2030, a to v súlade s navrhovanou revíziou smernice o obnoviteľných zdrojoch energie. Komisia vydá usmernenie k týmto aktualizáciám v súlade s predloženými legislatívnymi návrhmi.

Celkové investície do oblasti obnoviteľných zdrojov energie v EÚ výrazne vzrástli z 32,9 miliardy EUR v roku 2019 na 48,8 miliardy EUR v roku 2020. Obraz sa však pri rôznych technológiách líšil: ročný dodatočný výkon klesol z 8,4 na 7,1 GW v prípade veternej energie na pevnine, ale zvýšil sa z 1,5 GW na 2,5 GW v prípade veternej energie na mori a zo 16,3 GW na 18,6 GW v prípade slnečnej fotovoltickej energie. Na ďalšiu podporu inovácií a zavádzania obnoviteľných zdrojov energie bude Komisia v roku 2022 pracovať na stratégii EÚ pre slnečnú energiu. Cieľom tejto práce budú existujúce bariéry, ktoré bránia zavádzaniu kapacity slnečnej energie požadovanej do roku 2030 a do roku 2050, a podmienky, ktoré takéto zavádzanie umožnia.

Komisia podporuje prijímanie a zavádzanie vodíka z obnoviteľných zdrojov a napomáha Európskej aliancii pre čistý vodík a podporuje zavádzanie vodíka z obnoviteľných zdrojov a nízkouhlíkového vodíka prostredníctvom inovačného fondu, zriadeného spoločným podnikom pre čistý vodík a členskými štátmi, ktorý riadi proces týkajúci sa dôležitých projektov spoločného európskeho záujmu.

Hlavným zdrojom energie z obnoviteľných zdrojov je stále bioenergia, ktorá predstavuje približne 60 % všetkých obnoviteľných zdrojov. Súčasná smernica o energii z obnoviteľných zdrojov zahŕňa kritériá udržateľnosti využívania bioenergie. Komisia intenzívne spolupracovala s členskými štátmi pri dokončení vykonávacích aktov, ktoré stanovujú operačné usmernenia pre členské štáty týkajúce sa kritérií udržateľnosti lesov. Okrem toho, v súvislosti s predpokladaným nárastom obnoviteľných zdrojov energie prijala Komisia rad opatrení zameraných na odstránenie existujúcich medzier, posilnenie udržateľnej ťažby a zabezpečenie najvyššej ekonomickej a environmentálnej pridanej hodnoty drevnej biomasy.

3.2.Zvyšovanie energetickej efektívnosti

Rovnako ako v prípade podielu energie z obnoviteľných zdrojov Komisia na budúci rok posúdi, či sa dosiahli ciele energetickej efektívnosti do roku 2020. V roku 2019 klesla primárna energetická spotreba už druhý rok po sebe. Bola o 1,8 % nižšia ako v roku 2018, hoci stále o 1,8 % vyššia ako lineárna trajektória dosiahnutia cieľa energetickej efektívnosti do roku 2020. Konečná energetická spotreba klesla v roku 2019 po prvý raz za šesť rokov, ale vzhľadom na akumulovaný rozdiel nebol ročný pokles 0,6 % v roku 2019 dostatočný na dosiahnutie cieľa: skutočná spotreba bola o 2,3 % vyššia ako lineárna trajektória smerom k cieľu v roku 2020.

EÚ znížila svoju primárnu energetickú náročnosť o vyše 3 % v porovnaní s predchádzajúcim rokom. Keďže zima v roku 2019 bola teplejšia ako v roku 2018, počasie bolo faktorom, ktorý viedol k zníženiu spotreby energie, ale rovnako aj presun k obnoviteľným zdrojom energie. Medziročné zlepšenie konečnej energetickej náročnosti bolo 2 %. V roku 2020 viedli vplyvy krízy COVID-19 k výraznému poklesu energetickej spotreby a prvé odhady EEA naznačujú, že klesla dostatočne nízko na to, aby splnila ciele tak pre primárnu, ako aj konečnú energetickú spotrebu.

Pokiaľ ide o pokrok smerom k súčasným cieľom do roku 2030, primárna energetická spotreba v EÚ bola v roku 2019 o 19,7 % a konečná energetická spotreba o 16,3 % vyššia ako cieľová úroveň do roku 2030. Tempo poklesu v roku 2019 smerom k cieľom do roku 2030 bolo uspokojivé len v prípade primárnej energetickej spotreby. Treba oveľa viac úsilia na zníženie existujúceho cieľa konečnej energetickej spotreby a vyššie ambície stanovené v navrhovanej revízii smernice o energetickej efektívnosti. Bude si to vyžadovať aktualizáciu a správnu realizáciu NEKP s novými opatreniami, ktoré sa plánujú na preklenutie rozdielu spoločných ambícií súčasných NEKP. Komisia môže vydať usmernenia k tejto aktualizácii.

Budovy predstavujú jednu oblasť, kde sú takéto opatrenia potrebnejšie a ponúkajú väčšie možnosti. Sú zodpovedné približne za 40 % celkovej energetickej spotreby v EÚ a za 36 % emisií skleníkových plynov súvisiacich s energiou. V súčasnosti sa asi 75 % fondu budov považuje za energeticky neefektívne, a preto sú potrebné účinné opatrenia vrátane revízie príslušného regulačného rámca, najmä revízie smernice o energetickej efektívnosti a revízie systému obchodovania s emisiami EÚ navrhnutej v júli a pripravovaného návrhu na revíziu smernice o energetickej hospodárnosti budov.

Priorita energeticky efektívnej obnovy verejných a súkromných budov sa pozitívne odráža aj v investíciách plánovaných v rámci 22 plánov obnovy a odolnosti schválených Komisiou. Komisia analyzovala, že to predstavuje 23 % podiel na celkových výdavkoch, ktoré v týchto plánoch prispievajú k cieľom v oblasti klímy. Všetky členské štáty musia okrem toho vypracovať dlhodobé stratégie obnovy na podporu obnovy svojho vnútroštátneho fondu budov na veľmi energeticky účinný a dekarbonizovaný fond budov do roku 2050. Komisia posúdi všetky dlhodobé stratégie obnovy do konca roka 2021.

Energetické štítky EÚ sú hybnou silou, ktorá pomáha spotrebiteľom pri výbere produktov, ktoré sú energeticky efektívnejšie, a povzbudzuje výrobcov, aby podporovali inovácie využívaním energeticky efektívnejších technológií. Od marca 2021 používa systém hodnotenia energetických štítkov iba hodnotenia A až G namiesto predchádzajúcich hodnotení A+++ až D. Od štyroch skupín výrobkov sa požadovalo, aby od 1. marca 2021 zaviedli štítky so zmenenou stupnicou, pričom nové štítky pre žiarovky a svietidlá budú platiť od 1 septembra 2021.