Na základe programu medzinárodnej správy oceánov z roku 2016 a konzultácií so zainteresovanými stranami v oblasti oceánov bude EÚ zohrávať ešte aktívnejšiu úlohu v oblasti medzinárodnej správy oceánov a pri vykonávaní Agendy OSN 2030 a cieľa OSN v oblasti udržateľného rozvoja 14, a to prostredníctvom:

•V prípade scenára s veľmi vysokými emisiami skleníkových plynov sa stredná hladina mora do roku 2050 zvýši o 0,3 metra a do roku 2100 o dva metre, čo prinesie riziko núteného vysídľovania obyvateľov – do roku 2050 by malo ísť o 340 miliónov a do roku 2100 o 630 miliónov ľudí.

Boj proti znečisťovaniu morí: –do roku 2024 uzavrieť ambicióznu právne záväznú globálnu dohodu o plastoch. Získavanie poznatkov o oceánoch: –podporiť vytvorenie medzivládneho rozhrania medzi vedou a politikou pre udržateľnosť oceánov s cieľom zriadiť Medzivládny panel pre udržateľnosť oceánov (IPOS). Investovanie do oceánov: –investovať 1 miliardu EUR do biodiverzity a klímy oceánov a pobrežných oblastí vrátane šíreho mora (2021 – 2027), –poskytovať 350 miliónov EUR ročne na výskum oceánov (Horizont Európa 2021 – 2027).

Nástroje EÚ na medzinárodnú správu oceánov

Na globálnej scéne sa EÚ považuje za podporovateľa koordinovaných viacstranných reakcií na globálne problémy a za zástancu medzinárodného systému založeného na pravidlách. Oceány si vyžadujú kolektívny prístup vychádzajúci z ustanovení medzinárodného práva, ktorého ústredný prvok tvorí Dohovor OSN o morskom práve (UNCLOS). Svojím politickým a diplomatickým vplyvom, ktorý je ukotvený v presadzovaní základných práv a hodnôt, ako aj v podpore udržateľného rozvoja v súlade s Agendou 2030 a jej cieľmi udržateľného rozvoja pôsobí EÚ pri medzinárodných rokovaniach, na fórach a v rámci procesov ako čestný sprostredkovateľ, premosťovateľ a hybná sila, a tým podporuje rozhodnutia a opatrenia, ktoré sú nevyhnutné na udržateľnú správu oceánov.

V súlade s Európskou zelenou dohodou, so spoločným oznámením o multilateralizme, Strategickým kompasom EÚ a s politikou EÚ za mier, udržateľnosť a prosperitu v Arktíde a so stratégiou EÚ pre spoluprácu v indicko-tichomorskom regióne presadzuje EÚ partnerstvá a aliancie s tretími krajinami, viacstrannými a regionálnymi organizáciami vrátane medzinárodných normalizačných organizácií, a to na základe využívania svojej finančnej a regulačnej právomoci, ako aj s neštátnymi subjektmi ako MVO, hospodárskymi subjektmi, vedeckou komunitou a celou občianskou spoločnosťou. Uskutočňuje ich prostredníctvom regionálnych a dvojstranných dialógov, rozvojovej spolupráce v oblasti oceánov, konkrétnych osvetových akcií a politických krokov, vytvárania koalícií založených na spoločných kľúčových prioritách a spoluorganizovaním globálnych podujatí pre viaceré zainteresované strany s cieľom ešte viac mobilizovať a udržať dynamiku globálnych opatrení.

Prostredníctvom stratégie námornej bezpečnosti EÚ (EUMSS) a jej revidovaného akčného plánu vypracovaného na zaistenie bezpečnosti a ochrany na mori rieši EÚ výzvy, ktoré majú vplyv na bezpečnosť oceánov, akými sú cezhraničná a organizovaná trestná činnosť, hrozby pre navigačnú slobodu, hrozby pre biodiverzitu, výzvy súvisiace s klimatickou bezpečnosťou alebo zhoršovanie životného prostredia v dôsledku nezákonného alebo havarijného vypúšťania nečistôt.

EÚ sa domnieva, že keď pôjde príkladom, môže stimulovať pokrok a prispieť k dosiahnutiu spoločnej vízie na vytvorenie udržateľného prístupu k riadeniu oceánov na celom svete, a uznáva, že skutočné líderstvo sa začína doma. Najviac sa to prejavuje v rybárskej politike EÚ vychádzajúcej z reformovanej spoločnej rybárskej politiky, ako aj z opatrení proti nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému (NNN) rybolovu; v prístupe EÚ k udržateľnej modrej ekonomike; v smernici o námornom priestorovom plánovaní; v rámcoch pre morské oblasti a makroregionálnych rámcoch; v jej environmentálnej politike, ktorej sa týka najmä rámcová smernica o morskej stratégii EÚ, stratégia biodiverzity do roku 2030, akčný plán nulového znečistenia a návrh právneho predpisu o obnove prírody; v jej politike v oblasti klímy, najmä týkajúcej sa právneho predpisu EÚ v oblasti klímy, balíka Fit for 55 a adaptačnej stratégie; v jej právnych predpisoch o bezpečnosti námornej prepravy a v opatreniach týkajúcich sa údajov, pozorovaní a výskumu, najmä v rámci zložky Copernicus Vesmírneho programu EÚ, programu na financovanie výskumu a inovácie Horizont Európa na roky 2021 – 2027 a európskej misie Obnoviť naše oceány a vody do roku 2030.

1.Posilnenie rámca pre medzinárodnú správu oceánov

Ochrana a zachovanie morskej biodiverzity predstavujú kľúčové priority vonkajšej činnosti EÚ v snahe o budúci medzinárodný právne záväzný nástroj v rámci dohovoru UNCLOS o morskej biodiverzite mimo právomoci jednotlivých štátov a o budúci globálny rámec pre biodiverzitu po roku 2020 vrátane navrhovaného 30 % cieľa ochrany do roku 2030 podľa Dohovoru o biologickej diverzite. Ambíciou EÚ je dosiahnuť ešte v roku 2022 medzinárodne záväznú dohodu o biodiverzite mimo právomoci jednotlivých štátov a zabezpečiť jej účinnú ratifikáciu a vykonávanie. Okrem svojej aktívnej účasti na rokovaniach stála EÚ prostredníctvom svojej diplomacie zameranej na oceány v čele založenia koalície s vysokými ambíciami v oblasti biodiverzity mimo právomoci jednotlivých štátov na posilnenie ambicióznej, spravodlivej a účinnej dohody. Ďalej prostredníctvom svojho diplomatického vplyvu a dosahu pokračuje v sprostredkovaní dohody o určovaní nových chránených morských oblastí v Južnom oceáne, ktorou by sa významne prispelo k 30 % cieľu ochrany do roku 2030.

V otázke hlbokomorskej ťažby na morskom dne panuje medzi vedcami a štátmi široký konsenzus v tom, že poznatky o hlbokomorskom prostredí a vplyvoch ťažby nie sú dostatočne komplexné na to, aby nimi bolo možné podložiť prijatie rozhodnutia o bezpečnom pokračovaní v ťažbe. EÚ bude obhajovať zákaz hlbokomorskej ťažby, až kým sa tieto chýbajúce vedecké poznatky nedoplnia a kým nebude možné preukázať, že ťažba nemá žiadne škodlivé účinky a kým sa podľa požiadaviek dohovoru UNCLOS do právnych predpisov o ťažbe nezavedú potrebné ustanovenia o účinnej ochrane morského prostredia. EÚ sa bude naďalej zúčastňovať na rokovaniach o právnych predpisoch o ťažbe v Medzinárodnom orgáne pre morské dno (ISA) v záujme dosiahnutia spoľahlivého rámca ochrany morského prostredia vrátane noriem a usmernení týkajúcich sa prahových hodnôt a normatívnych štandardov. Súčasne EÚ podporuje výskum na získanie ďalších poznatkov o hlbokomorských ekosystémoch a o technológiách na monitorovanie a dohľad.