SK Úradný vestník Európskej únie C 441/3

Uverejnenie žiadosti o schválenie nepodstatnej zmeny v súlade článkom 53 ods. 2 druhým pododsekom nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012

(2015/C 441/03)

Európska komisia schválila túto nepodstatnú zmenu v súlade s článkom 6 ods. 2 druhým pododsekom delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 664/2014 (1).

ŽIADOSŤ O SCHVÁLENIE NEPODSTATNEJ ZMENY

Žiadosť o schválenie nepodstatnej zmeny v súlade článkom 53 ods. 2 druhým pododsekom nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 (2)

„KRANJSKA KLOBASA“

EÚ č.: SI-PGI-0105-01353 – 16.7.2015

CHOP ( ) CHZO ( X ) ZTŠ ( )

1. Skupina žiadateľov a oprávnený záujem

Názov: GIZ kranjska klobasa – hospodárska záujmová skupina „Kranjska klobasa“ Adresa: Dimičeva ulica 9 SI-1000 Ľubľana SLOVINSKO Tel. +386 15659240 E-mail: giz.mi@siol.net

Oprávnený záujem

GIZ kranjska klobasa (hospodárska záujmová skupina „Kranjska klobasa“) je konzorciom výrobcov klobásy „Kranjska klobasa“, ktoré sa uchádzalo o registráciu výrobku „Kranjska klobasa“, a preto má oprávnený záujem predložiť túto žiadosť o schválenie zmeny.

2. Členský štát alebo tretia krajina

Slovinsko.

3. Položky v špecifikácii, ktorých sa zmena týka

— ☐ Opis výrobku — ☐ Dôkaz o pôvode — ☒ Spôsob výroby — ☐ Súvislosť — ☐ Označovanie — ☐ Iné [uveďte].

4. Typ zmeny (zmien)

— ☐ Zmena špecifikácie výrobku s registrovaným CHOP alebo CHZO, ktorá sa považuje za nepodstatnú v zmysle článku 53 ods. 2 tretieho pododseku nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 a v prípade ktorej nie je potrebná zmena uverejneného jednotného dokumentu. — ☒ Zmena špecifikácie výrobku s registrovaným CHOP alebo CHZO, ktorá sa považuje za nepodstatnú v zmysle článku 53 ods. 2 tretieho pododseku nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 a v prípade ktorej nie je potrebná zmena uverejneného jednotného dokumentu. — ☐ Zmena špecifikácie výrobku s registrovanou CHOP alebo CHZO, ktorá sa považuje za nepodstatnú v zmysle článku 53 ods. 2 tretieho pododseku nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 a v prípade ktorej nebol uverejnený jednotný dokument (alebo rovnocenný dokument). — ☐ Zmena špecifikácie registrovanej ZTŠ, ktorá sa považuje za nepodstatnú v zmysle článku 53 ods. 2 štvrtého pododseku nariadenia (EÚ) č. 1151/2012.

5. Zmena (zmeny)

1. Spôsob výroby

V časti „Tepelná úprava s údením v teplom dyme“ sa vo vete „tepelná úprava zahŕňa údenie trvajúce 20 – 30 minút“ zruší údaj o čase údenia „20 – 30 minút“ a nahradí takto: „dovtedy, kým klobása nenadobudne červenohnedú farbu strednej intenzity“.

Nový text znie takto:

Tepelná úprava zahŕňa údenie trvajúce dovtedy, kým klobása nenadobudne červenohnedú farbu strednej intenzity.

Odôvodnenie:

Čas údenia nemožno kvantitatívne vymedziť, keďže závisí najmä od toho, akým spôsobom vzniká použitý dym, a musí trvať dostatočne dlho na to, aby klobása dosiahla požadovanú červenohnedú farbu strednej intenzity.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

„KRANJSKA KLOBASA“

EÚ č.: SI-PGI-0105-01353 – 16.7.2015

CHOP ( ) CHZO ( X )

1. Názov

„Kranjska klobasa“.

2. Členský štát alebo tretia krajina

Slovinsko.

3. Opis poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny

3.1. Druh výrobku

Trieda 1.2. Mäsové výrobky (tepelne spracované, solené, údené atď.).

3.2. Opis výrobku, na ktorý sa vzťahuje názov uvedený v bode 1

„Kranjska klobasa“ je polosuchá pasterizovaná klobása, ktorá sa vyrába z nahrubo pomletého bravčového mäsa triedy I a II (krkovička, plece, stehno) a z bravčovej slaniny (chrbát). Klobásové mäso použité na výrobu klobásy s označením „Kranjska klobasa“ sa solí dusitanovou soľou, dochucuje cesnakom a čiernym korením a plní do tenkého bravčového čreva, ktoré sa na konci uzatvára drevenou špajdľou takým spôsobom, aby sa jednotlivé konce spojili a vytvorili pár. Klobása sa údi v teplom dyme a pasterizuje sa.

Klobása sa konzumuje po krátkom ohriatí v horúcej vode, pretože práve týmto spôsobom nadobúda svoje organoleptické vlastnosti a svoju vysokú gastronomickú hodnotu. Klobása je na povrchu hnedočervená a uvoľňuje sa z nej jemná dymová aróma. Po rozkrojení sa ukáže červeno-ružové mäso a krémovo-biely pevný tuk. Štruktúra je tuhá, chrumkavá a šťavnatá, s výraznou typickou vôňou údeného, soleného a špecificky koreneného bravčového mäsa.

Chemické zloženie nezohriatej klobásy:

— celkový podiel bielkovín: minimálne 17 %,

— tuky: maximálne 29 %.

3.3. Krmivo (len pri výrobkoch živočíšneho pôvodu) a suroviny (len pri spracovaných výrobkoch)

Bravčové mäso a slanina.

3.4. Špecifické kroky výroby, ktoré sa musia uskutočniť vo vymedzenej zemepisnej oblasti

Výroba klobásy s chráneným označením „Kranjska klobasa“ (výber a mletie mäsa a slaniny, príprava klobásového mäsa, miesenie klobásového mäsa, plnenie, sušenie klobás, tepelná úprava s údením v teplom dyme, kontrola procesu výroby a označovanie) sa musí uskutočniť vo vymedzenej zemepisnej oblasti.

3.5. Špecifické pravidlá krájania, strúhania, balenia atď. výrobku, na ktorý sa vzťahuje registrovaný názov

—

3.6. Špecifické pravidlá označovania výrobku, na ktorý sa vzťahuje registrovaný názov

Každá „Kranjska klobasa“ musí byť označená jednotným spôsobom:

— každý kus (pár) musí byť označený samolepiacou páskou jednotného tvaru,

— každý balený výrobok musí byť označený etiketou.

Štandardizované označenie „Kranjska klobasa“ zahŕňa:

— logo „Kranjska klobasa“,

— logo výrobcu,

— príslušný symbol kvality krajiny a EÚ.

Každý výrobca, ktorý získa osvedčenie na výrobu klobásy s označením „Kranjska klobasa“, musí na výrobok umiestniť logo výrobku nezávisle od skutočnosti, či je, alebo nie je členom obchodného združenia výrobcov (GIZ) výrobku s označením „Kranjska klobasa“.

4. Stručné vymedzenie zemepisnej oblasti

Výroba klobásy s chráneným označením „Kranjska klobasa“ sa uskutočňuje v zemepisnej oblasti, ktorú tvorí územie Slovinska vymedzené Alpami a pobrežím Jadranu, na západe hranicou s Talianskom, na severe hranicou s Rakúskom, na juhu hranicou s Chorvátskom a na východe hranicou s Maďarskom, pričom zasahuje až do Panónskej nížiny.

Za čias Nemeckého cisárstva a neskôr za Rakúsko-uhorskej monarchie bol región s názvom „Kranjska“ (Kraňsko) jediným výlučne slovinským regiónom. Termín „Kranjec“ (obyvateľ regiónu Kraňsko) sa niekedy používal ako synonymum Slovinca a stále sa v bežnej reči používa na označenie časti obyvateľov Slovinska. Prídavné meno „kranjski“ (kraňský) je dnes v Slovinsku súčasťou mnohých ďalších výrazov a názvov.

Slovo „Kranjska“ má svoj pôvod v slovinskom slove „krajina“, čo znamená „oblasť“ (Prvá písomná zmienka z roku 973 uvádza ľudový názov „Creina“ na označenie regiónu „Carniola/Kraňsko“.) Slovinský tvar „Kranjska“ (v nemčine „Krain“ a „Krainburg“) sa presadil začiatkom 14. storočia. V roku 1002 sa región Kranjska stal samostatným markgrófstvom (hraničnou provinciou) so svojimi grófmi. Administratívne bol súčasťou Svätej rímskej ríše. V 14. storočí sa väčšinovými vlastníkmi súčasného územia Slovinska stali Habsburgovci. Slovinské územie bolo rozdelené na niekoľko regiónov: Kranjska (Kraňsko), Trst (Terst), Istra (Istria), Goriška, Koroška (Korutánsko) a Štajerska (Dolné Štajersko). Región Kranjska alebo Kraňsko stratil svoje osobitné postavenie po páde Rakúsko-Uhorska v roku 1918. Slovinsko je pomerne mladý štát, ktorý je nezávislý len od roku 1991, keď sa odštiepil od Socialistickej federatívnej republiky Juhoslávia. Súčasná Slovinská republika je teda územným následníkom bývalého regiónu Kranjska (Kraňsko), keďže zahŕňa celé jeho pôvodné územie.

5. Súvislosť so zemepisnou oblasťou

Vymedzenie zemepisnej oblasti je priamo spojené s históriou výrobku „Kranjska klobasa“.

Prírodné a klimatické podmienky potravinovej výroby, ako aj prevládajúce samozásobovacie poľnohospodárstvo mali určujúci vplyv na vznik typickej miestnej gastronómie. V prostredí s veľmi zložitým reliéfom tvoreným pahorkami, údoliami, panvami a nížinami sa obyvateľom podarilo uchovať ornú pôdu na produkciu krmív pre ošípané, ktorých chov je predpokladom výroby údenín z bravčového mäsa. Prvé zmienky týkajúce sa výroby údenín a klobás z bravčového mäsa pochádzajú z veľmi dávnych čias, čoho dôkazom sú nádherné stredoveké fresky a zobrazenia nachádzajúce sa v archívnych dokumentoch (napríklad odkaz zo 17. storočia napísaný v slovinskom jazyku, ktorý poslal správca zámku Vrbovec svojmu zemepánovi). Vo všetkých spomenutých zmienkach sa však spomínajú údeniny a klobásy. Typickou údeninou bola aj polosuchá mäsová klobása, ktorá vďaka zručnostiam a znalostiam obyvateľov regiónu, v ktorom vznikla, a vďaka nezameniteľným vlastnostiam (chuti) získala svoju povesť na začiatku 19. storočia za čias Rakúsko-uhorského cisárstva pod názvom „Kranjska klobasa“.

Povesť výrobku s označením „Kranjska klobasa“ siaha do obdobia Rakúsko-uhorskej monarchie, ktorá bola domovom viacerých národov. „Kranjska klobasa“ nepochybne patrí medzi najoriginálnejšie a medzinárodne najviac známe slovinské mäsové špeciality, o čom sa môžeme presvedčiť vyhľadávaním na internete, kde sa „Kranjska klobasa“ najčastejšie označuje za autentický slovinský výrobok. „Kranjska klobasa“ sa spomína aj v najnovšej odbornej literatúre (pozri Meat products handbook, Gerhard Feiner, CRC Press, 2006; http://en.wikipedia.org/wiki/Kransky), kde sa opisuje ako typická nefermentovaná klobása pochádzajúca zo Slovinska.

Hlavný prvok, ktorým sa výrobok „Kranjska klobasa“ v podobe, v akej existuje na území Slovinska, odlišuje od ostatných klobás rovnakého druhu, tkvie v spôsobe prípravy podľa tradičného slovinského receptu Felicity Kalinšek (autorka kuchárskej knihy Slovenska kuharica, 1912), pričom jediná úprava receptu spočíva v prispôsobení sa moderným technickým požiadavkám v oblasti bezpečnosti potravín (používanie dusitanovej soli, pasterizácia). „Kranjska klobasa“ sa ďalej vyznačuje svojou mäsovou zmesou pripravenou výlučne z prvotriednych osolených a nahrubo pomletých kúskov bravčového mäsa a slaniny, ktorá sa dochucuje cesnakom a čiernym korením a následne pri nižšej teplote údi. Používa sa len morská soľ. Klobásové mäso sa plní do bravčových čriev, ktoré sa na koncoch uzatvárajú drevenými špajdľami prepichnutými cez črevo takým spôsobom, aby sa jednotlivé konce klobás spojili a vytvorili pár. Typickým znakom klobásy „Kranjska klobasa“ je drevená špajdľa hrubá 2,5 až 3 mm a dlhá 3 až 6 cm, ktorá sa láme alebo seká.

Pri výrobe klobásy s označením „Kranjska klobasa“ sa nevyužíva žiadne technické riešenie (napríklad mäsová kaša) ani iné prísady (napríklad polyfosfáty) prítomné v iných typoch mäsových klobás. Mäso sa plní výlučne do tenkého bravčového čreva na konci uzatvoreného drevenou špajdľou takým spôsobom, aby sa jednotlivé konce klobás spojili a vytvorili pár. Tepelná úprava vo vlhkom prostredí a údenie teplým dymom (klobása je pasterizovaný výrobok) dodávajú povrchu klobásy typické červenohnedé zafarbenie strednej intenzity. „Kranjska klobasa“ sa od ostatných klobás odlišuje najmä spôsobom konzumácie (či odporúčaným spôsobom konzumácie) umožňujúcim dosiahnuť optimálnu kombináciu chutí. „Kranjska klobasa“ sa nepodáva varená, ale iba zohriata v horúcej vode, vďaka čomu má veľmi osobitú, trochu hrubú, ale chrumkavú a šťavnatú štruktúru, červeno-ružovú farbu na reze a špecifickú vôňu soleného bravčového mäsa s prímesou cesnaku, čierneho korenia a dymu.

Pri údení sa môže používať len bukové drevo.

Klobása „Kranjska klobasa“ vďačí za svoje vlastnosti zručnostiam a znalostiam obyvateľov územia patriaceho súčasnému Slovinsku, ktoré za čias Rakúsko-uhorskej monarchie tvorilo región „Kranjska“ (Kraňsko). Za kvalitou klobásy „Kranjska klobasa“ stojí aj používanie prvotriednych výrezov mäsa a systematické využívanie morskej soli ako trvalého až strategického konkurenta kamennej soli na území bývalého regiónu Kranjska (J. Bogataj, The Food and Cooking of Slovenia, Annes Publishing, London 2008).

Najstaršie informácie o výrobe klobásy „Kranjska klobasa“ (pod týmto názvom) sa nachádzajú v dvoch kuchárskych knihách: Süddeutsche Küche od Kathariny Pratovej (1896) a šiestom vydaní publikácie Slovenska kuharica od Felicity Kalinšekovej (1912). Aj keď v prípade Kathariny Pratovej v skutočnosti nemôžeme hovoriť o receptoch na prípravu klobásy „Kranjska klobasa“, v knihe sa nachádza pravdepodobne jedna z najstarších písomných zmienok o tomto type klobásy, aké existujú (1896). Felicita Kalinšek už vo svojej knihe Slovenska kuharica (1912) opisuje prípravu klobásy „Kranjska klobasa“.

V Slovinsku existuje množstvo svedectiev, najmä v ústnom podaní, o klobáse „Kranjska klobasa“, o miestach jej výroby a o jej povesti medzi inými regionálnymi druhmi klobás. Rovnako existuje množstvo ľudových tvrdení o presnom pôvode klobásy „Kranjska klobasa“ a o mieste, kde bola vyrobená po prvý raz. V týchto tvrdeniach sa často spomína dedina Trzin ležiaca medzi Ľubľanou a Kamnikom, kde, ako sa zdá, množstvo mäsiarov už v 19. storočí zásobovalo trh klobásami z Kraňska, ktoré si našli cestu až do Viedne. Niektoré ústne zdroje tvrdia, že klobása si svoj názov zapožičala od mesta Kranj, kým podľa iných zdrojov sa vyrábala vo všetkých väčších či trhových mestách dobového regiónu Kraňsko. Tiež sa traduje, že cisár František Jozef sa pri svojej ceste kočom z Viedne do Terstu zastavil v slávnom prepriahacom hostinci Marinšek, ktorý sa nachádzal na hlavnej ceste v dedine Naklo pri Kranju. Chcel sa občerstviť a opýtal sa hostinského, čo mu môže ponúknuť. „Máme iba obyčajné domáce klobásy a nič iné,“ odpovedal mu hostinský. Cisár si objednal domácu klobásu, a keď ju ochutnal, nadšene vykríkol: „Ale to predsa nie je obyčajná klobása, to je klobása z Kraňska!“

Gastronomická kultúra slovinských regiónov sa vyznačuje tým, že „Kranjska klobasa“ sa vyrába a predáva všade, čo je dôkazom toho, že patrí celému slovinskému územiu. O povesti klobásy „Kranjska klobasa“ svedčí aj typicky slovinské jedlo, t. j. kvasená kapusta s klobásou z Kraňska.

Sláva výrobku s označením „Kranjska klobasa“ presiahla hranice a dôkazom sú preklady jeho názvu v mnohých jazykoch bývalého Rakúsko-Uhorska (J. de Moor & N. de Rooj/ed., European Cookery, Tradition & Innovation, Utrecht 2004).

Od roku 2003 sa v Slovinsku koná festival „Kranjska klobasa“, ako aj súťaž o najlepšiu klobásu „Kranjska klobasa“.

Odkaz na uverejnenie špecifikácie

(článok 6 ods. 1 druhý pododsek tohto nariadenia)

http://www.mkgp.gov.si/fileadmin/mkgp.gov.si/pageuploads/podrocja/Kmetijstvo/zascita_kmetijskih_pridelkov_zivil/KK_SPEC_spr_6_6_15.pdf.

(1) Ú. v. EÚ L 179, 19.6.2014, s. 17.

(2) Ú. v. EÚ L 343, 14.12.2012, s. 1.