5.zlepšenie prístupu k údajom, ich transparentnosti a opakovaného použitia, a to s cieľom posilniť dodržiavanie predpisov, znížiť administratívnu záťaž a zlepšiť súlad so širším právnym rámcom EÚ, ktorým sa upravujú chemické látky.

·Chemikálie – stratégia udržateľnosti, v ktorej sa uznáva, že chemické látky sú nevyhnutné pre blahobyt modernej spoločnosti, ale ktorej cieľom je lepšie chrániť občanov a životné prostredie pred ich možnými nebezpečnými vlastnosťami. V stratégii sa zároveň stanovuje cieľ prejsť na prístup „jedna látka, jedno hodnotenie“ zlepšením účinnosti, efektívnosti, súdržnosti a transparentnosti hodnotení bezpečnosti chemikálií vo všetkých príslušných právnych predpisoch. Z tohto dôvodu sa v tomto návrhu agentúre ECHA prideľuje ústredná úloha vykonávať funkciu vedeckej podpory pri budúcej identifikácii látok znečisťujúcich vodu, ako aj pri návrhu príslušných noriem kvality; Strategický prístup k liekom v životnom prostredí z roku 2019 (vyplývajúci priamo z revízie smernice o environmentálnych normách kvality z roku 2013) a farmaceutická stratégia pre Európu, pričom v obidvoch sa zdôrazňujú environmentálne a možné zdravotné vplyvy znečisťovania v dôsledku rezíduí liekov a uvádza sa v nich škála opatrení určených na riešenie týchto výziev. Očakáva sa, že pripravovaná revízia právnych predpisov o liekoch na humánne použitie poskytne vhodné nadväzujúce opatrenia. Zaradením viacerých antimikrobiálnych látok, ako aj metalického striebra do zoznamu je podobne tento návrh v súlade so stratégiou EÚ v oblasti antimikrobiálnej rezistencie,

·stratégia EÚ pre plasty a pripravovaná iniciatíva EÚ pre mikroplasty, ktorých cieľom je dosiahnuť zámery akčného plánu nulového znečistenia do roku 2030 znížiť objem odpadu, plastového odpadu v mori a mikroplastov uvoľňovaných do životného prostredia,

·stratégia biodiverzity a stratégia Z farmy na stôl, ktorých cieľom je znížiť používanie pesticídov a hnojív, stratu živín a predaj antimikrobiálnych látok do roku 2030. Väčšia časť zníženia používania pesticídov sa má dosiahnuť návrhom Komisie na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady o udržateľnom používaní prípravkov na ochranu rastlín a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) 2021/2115. Úlohu by mohlo zohrávať aj budúce preskúmanie nariadenia (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh,

Táto iniciatíva je súčasťou pracovného programu Komisie na rok 2022 a kľúčovým opatrením v akčnom pláne nulového znečistenia. Podobne ako všetky iniciatívy v rámci Európskej zelenej dohody, jej cieľom je zabezpečenie dosiahnutia cieľov čo najúčinnejším a najmenej zaťažujúcim spôsobom, a to v súlade so zásadou „nespôsobovať významnú škodu“. Dolaďujú, aktualizujú a upravujú sa ním existujúce právne predpisy v kontexte Zelenej dohody. Zameriava sa na vymedzenie cieľa nulového znečistenia pre látky znečisťujúce vodu, a teda aj úroveň ochrany ľudského zdravia prírodných ekosystémov. Mnohé opatrenia potrebné na jeho splnenie sa upravujú v iných, úzko prepojených iniciatívach Európskej zelenej dohody. Patrí medzi ne:

Návrh je zároveň v súlade s nedávnymi návrhmi Komisie na revíziu opatrení EÚ na riešenie problému znečistenia z veľkých priemyselných zariadení, ktorých cieľom je okrem rozširovania rozsahu pôsobnosti smernice o priemyselných emisiách aj zlepšenie efektívnosti využívania zdrojov a zabezpečenie lepšej kontroly a integrácie požiadaviek na povolenia, a to aj objasnením pravidiel uplatniteľných na nepriame vypúšťanie znečisťujúcich látok do vody cez čistiarne komunálnych odpadových vôd. Cieľom týchto návrhov je okrem toho podpora inovácií na riešenie perzistentných chemických látok a látok, ktoré sú novoidentifikované ako látky vzbudzujúce obavy vrátane látok PFAS, mikroplastov a liekov. V procese „výmeny informácií“ podľa revidovanej smernice o priemyselných emisiách v záujme návrhu a preskúmania referenčných dokumentov o najlepších dostupných technikách sa zohľadní identifikácia látok vzbudzujúcich obavy podľa právnych predpisov EÚ o vode vrátane látok na „zoznamoch sledovaných látok“ v povrchových a podzemných vodách, ako aj látok predstavujúcich závažné riziko pre vodné prostredie alebo jeho prostredníctvom na úrovni EÚ.

V roku 2019 sa dokončila kontrola vhodnosti právnych predpisov EÚ o vode, ktorá sa týkala rámcovej smernice o vode, smernice o environmentálnych normách kvality, smernice o podzemných vodách a smernice o povodniach. V kontrole vhodnosti sa konštatuje, že hoci do veľkej miery spĺňajú svoj účel, existuje priestor na zlepšenie v súvislosti s riešením chemického znečistenia. Kontrolou vhodnosti sa zistilo, že pri dosahovaní celkových cieľov týchto právnych predpisov sa vo všeobecnosti dosiahol len obmedzený pokrok, a to z troch dôvodov:

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Ak sú na úrovni EÚ stanovené normy environmentálnej kvality, EÚ zavádza spoločné cieľové hodnoty na dosiahnutie cieľa nulového znečistenia na základe vedeckých dôkazov, členským štátom však ponecháva flexibilitu rozhodnúť o nákladovo najefektívnejšom spôsobe na dosiahnutie týchto cieľových hodnôt, a to so zreteľom na príslušné právne predpisy EÚ o zdrojoch. Vytvára tak (spoločnými cieľovými hodnotami s flexibilitou v záujme ich dosiahnutia) súvislosť s právnymi predpismi o zdrojoch na úrovni EÚ (ako je udržateľné používanie pesticídov) a pomáha pritom zabezpečiť účinné dosiahnutie cieľov stanovených v daných právnych predpisoch.

Najväčšie náklady v súvislosti podzemnými vodami pravdepodobne vyplynú z doplnenia noriem kvality pre látky PFAS. Náklady môžu byť späté s obmedzením používania pesticídov alebo priemyselných chemikálií, napríklad na nakladanie s kontaminovanými tuhými biologickými látkami a zintenzívňovanie úpravy odpadovej vody. Náklady uprednostňovaných možností digitalizácie, administratívneho zjednodušenia a lepšieho riadenia rizík sú administratívnej povahy, spočiatku by sa prejavili na úrovni EÚ a vo všeobecnosti by dosahovali nízku úroveň s možnou výnimkou v prípade mechanizmu automatizovaného poskytovania údajov. Náklady nemožno výlučne pripísať tejto iniciatíve, a to z dôvodu nevyhnutných interakcií a synergií s mnohými inými politikami EÚ, ktoré sa zaoberajú rovnakými látkami. Náklady v dôsledku znečisťovania sú prevažne internalizované prostredníctvom smernice o priemyselných emisiách a smernice o čistení komunálnych odpadových vôd, budúceho zákazu všetkých látok PFAS s výnimkou nevyhnutných použití, vykonávania pripravovanej iniciatívy pre mikroplasty a ďalších iniciatív. Napríklad revíziou smernice o čistení komunálnych odpadových vôd sa posilní modernizácia mnohých čistiarní komunálnych odpadových vôd a zavedie sa rozšírená zodpovednosť výrobcu na pokrytie nákladov, čím sa výrazne zníži záťaž mikropolutantov vstupujúcich do povrchových a podzemných vôd.

Pokiaľ ide o povrchové vody, značné priame náklady sa očakávajú napríklad v súvislosti s doplnením látok ibuprofen, glyfozát, PFAS a bisfenol A do zoznamu prioritných látok, ako aj so zmenou noriem EK v prípade polyaromatických uhľovodíkov (PAH), ortuti a niklu. Odvetviu to pravdepodobne spôsobí náklady na vývoj výrobku a spotrebiteľom náklady na náhradu týchto látok, a to aj v sektore poľnohospodárstva.

V posúdení vplyvu sa preskúmali tri skupiny možností, t. j. možnosti týkajúce sa povrchových vôd, možnosti súvisiace s podzemnými vodami a prierezové možnosti. Pokiaľ ide o povrchové vody, posúdil sa v ňom vplyv doplnenia škály látok (medzi skúmané látky patrili lieky, pesticídy, priemyselné chemikálie a kovy) do zoznamu prioritných látok, a tým aj stanovenia ich celoúnijných ENK. Pokiaľ ide o viacero existujúcich prioritných látok, v posúdení sa skúmal vplyv zmeny ich ENK (na základe nových vedeckých dôkazov). V prípade určitých iných súčasných prioritných látok sa skúmal vplyv ich odstránenia zo zoznamu. Pokiaľ ide o podzemné vody, v posúdení vplyvu sa preskúmal vplyv doplnenia konkrétnych (skupín) látok do zoznamu, najmä látok PFAS, nerelevantných metabolitov pesticídov (nrM) a liekov. Napokon, preskúmala sa v ňom škála možností v záujme zlepšenia digitalizácie, administratívneho zjednodušenia a riadenia rizík v oblasti znečistenia vôd.

Interné odborné znalosti poskytlo JRC, najmä pokiaľ ide o výber látok znečisťujúcich povrchové vody a odvodenie noriem environmentálnej kvality. Externé technické odborné znalosti, a to aj o látkach znečisťujúcich podzemné vody, poskytli experti pracovných skupín pre chemikálie a podzemnú vodu. Posúdenie vplyvu Komisie podporila štúdia vypracovaná externými konzultantmi, v ktorej sa preskúmali hospodárske, sociálne a environmentálne vplyvy škály potenciálnych možností politiky, a to so zreteľom na očakávané vplyvy existujúcich a pripravovaných politík na úrovni EÚ a vstupy od zainteresovaných strán. Dokumentácia JRC o látkach, správy skupiny pre podzemnú vodu, správa zo štúdie konzultantov a správy z workshopov zainteresovaných strán sú dostupné prostredníctvom centra CIRCABC.

Pokiaľ ide o jednotlivé látky a skupiny látok určené na zaradenie do zoznamu látok znečisťujúcich povrchové vody, Spoločné výskumné centrum Komisie s podporou podskupín členských štátov a expertov zainteresovaných strán vypracovalo rozsiahlu technickú dokumentáciu. Napokon sa ako súčasť preskúmania Vedeckého výboru pre zdravotné, environmentálne a vznikajúce riziká (SCHEER) uverejnili predbežné stanoviská (pričom sa dodržala štvortýždňová lehota na pripomienkovanie), ktorých výsledky sa premietli do stanoviska výboru SCHEER. Preskúmanie nie je ukončené v prípade malého počtu látok. Navrhované hodnoty sa preto označili ako „podlieha potvrdeniu na základe stanoviska vyžiadaného od výboru SCHEER“. Všetky konečné navrhované hodnoty budú v plnom súlade s vedeckým odporúčaním.

Pri príprave tohto návrhu sa uskutočnili rozsiahle konzultácie so zainteresovanými stranami. Na základe usmernení Komisie o lepšej tvorbe práva sa v roku 2021 uskutočnila otvorená verejná konzultácia aj odborný prieskum, ktorých výsledky sa premietli do posúdenia vplyvu tohto návrhu. Stála sieť členských štátov a zainteresovaných strán na podporu vykonávania rámcovej smernice o vode a jej dcérskych smerníc bola priebežne informovaná, pričom rozsiahle konzultácie sa viedli najmä s pracovnými skupinami pre chemikálie a podzemnú vodu.

Možnosti politiky sa v reakcii na pripomienky zjednodušili, a to znížením počtu a ich zoskupením. V celom znení sa ďalej rozpracovali vplyvy na MSP, ako aj informácie o vplyvoch na spotrebiteľov a členské štáty. Objasnila sa interpretácia údajov o nákladoch a prínosoch s cieľom predísť dojmu, že ich možno vykladať tak, že sú späté výlučne s touto iniciatívou. Dokončilo sa znenie týkajúce sa zásady rovnováhy záťaže. Napokon sa do znenia doplnilo posúdenie účinnosti, efektívnosti a súdržnosti jednotlivých možností.

Analýza pravidelnejších údajov z monitorovania a údajov o stave sa účinne premietne do širšieho rámca pre monitorovanie a výhľad „nulového znečisťovania“, ktorý sa má počnúc rokom 2022 zverejňovať každé dva roky. Prispeje to k vyhodnoteniu vplyvov zníženia znečistenia vodných útvarov v dôsledku zavádzania širšieho súboru harmonizovaných noriem kvality v celej EÚ.

Návrh je v súlade so zámerom dosiahnuť klimatickú neutralitu stanoveným v európskom právnom predpise v oblasti klímy a s cieľovými hodnotami na úrovni Únie do roku 2030 a 2050. Najzásadnejší vplyv návrhu na zmiernenie zmeny klímy vyplýva z odstraňovania látok v čistiarňach odpadových vôd, čo predstavuje energeticky náročné procesy. V závislosti od opatrení, ktoré členské štáty prijali na zníženie alebo postupné odstránenie výskytu látok vo vode, by mal byť vplyv pozitívny (ak sa látky riešia pri zdroji, a preto si nevyžadujú odstraňovanie z odpadových vôd), neutrálny (ak sa látky nahrádzajú alternatívami, ktoré si vyžadujú rovnaké úsilie na odstraňovanie v čistiarňach odpadových vôd) alebo negatívny, ak sa členské štáty rozhodnú využívať prevažne úpravu odpadovej vody. Posledný uvedený scenár však nie je pravdepodobný, keďže zásah pri zdroji je vo všeobecnosti lacnejší a účinnejší. V revízii smernice o čistení komunálnych odpadových vôd sa okrem toho vyžaduje klimatická neutralita čistiarní odpadových vôd do roku 2040, čím sa vylučujú čisté negatívne účinky tohto návrhu vyplývajúce zo zvýšenej úpravy vody.

Návrh má pozitívne účinky na dosiahnutie cieľov udržateľného rozvoja č. 6 (voda), č. 12 (spotreba a výroba) a č. 14 (oceány). Pokiaľ ide o cieľ udržateľného rozvoja č. 6, v dôsledku prijímania a vykonávania opatrení členských štátov na zníženie koncentrácií znečisťujúcich látok sa s postupom času očakávajú nižšie úrovne znečistenia zdrojov pitnej vody, lepšia chemická kvalita povrchových a podzemných vôd, pričom podiel vodných útvarov s dobrou kvalitou okolitej vody by sa mal v priebehu času zvýšiť. Vo vzťahu k cieľu udržateľného rozvoja č. 12 sa predpokladá, že prijaté opatrenia, tak na úrovni EÚ (napríklad prostredníctvom iniciatívy pre udržateľnú výrobu alebo pripravovaného zákazu používania všetkých látok PFAS s výnimkou nevyhnutných použití), ako aj na úrovni členských štátov povedú k používaniu iných menej toxických zložiek vo výrobkoch. Napokon, pokiaľ ide o cieľ udržateľného rozvoja č. 14, treba uviesť priamy účinok na brakické vodné útvary a pobrežné vodné útvary (do vzdialenosti jednej námornej míle od pobrežia), na ktoré sa vzťahuje rámcová smernica o vode. Sladká voda, ktorá vstupuje do morí a oceánov prostredníctvom riek, bude okrem toho obsahovať čoraz nižšie koncentrácie látok regulovaných prostredníctvom tejto iniciatívy.

Okrem uvedených zmien sa so zreteľom na vypustenie článku 16 mení príloha V s cieľom: 1. vyňať znečisťujúce látky špecifické pre povodie z vymedzenia pojmu ekologický stav a zapracovať ich do vymedzenia pojmu chemický stav, a to s cieľom zabezpečiť, že monitorovanie prioritných látok aj znečisťujúcich látok špecifických pre povodie sa vykonáva nielen tam, kde sa tieto znečisťujúce látky vypúšťajú do vody, ale aj na miestach, kde sa dostávajú do ovzdušia; 2. udeliť Komisii právomoc prijímať výsledky medzikalibračného porovnania v podobe delegovaných aktov; 3. umožniť členským štátom využívať nové techniky monitorovania vrátane pozorovania Zeme a diaľkového snímania.

Článok 8 ods. 3 o metódach analýzy a monitorovania stavu vody sa mení s cieľom zosúladiť komitologický postup s Lisabonskou zmluvou, a to nahradením pôvodného „regulačného postupu s kontrolou“ „postupom preskúmania“ stanoveným v článku 21. V rovnakom odseku sa okrem toho zavádza nové splnomocnenie na umožnenie prijímania vykonávacích aktov na stanovenie ďalších podrobností, pokiaľ ide o nové povinnosti sprístupňovať údaje z monitorovania agentúre EEA, ako aj pravidelnejšie poskytovať údaje o stave, a to v súlade s novými odsekmi 4 a 5. Tieto zmeny sú v úplnom súlade s existujúcimi povinnosťami v zmysle smernice 2007/2/ES (INSPIRE), ktorou sa členským štátom ukladá povinnosť zverejňovať súbory priestorových údajov vrátane polohy a prevádzky zariadení na monitorovanie životného prostredia, ktoré sa týkajú merania emisií a stavu zložiek životného prostredia (ovzdušia, vody, pôdy). Na zníženie administratívnej záťaže by sa malo ďalej zefektívniť aj šírenie údajov, a to v súlade s digitálnou stratégiou EÚ, smernicou (EÚ) 2019/1024 o otvorených dátach a prístupom „jedna látka, jedno hodnotenie“ v zmysle stratégie „Chemikálie – stratégia udržateľnosti“.

Návrh si vyžaduje vysvetľujúce dokumenty, keďže sú kľúčové na posúdenie zhody a overenie, že v transponovaných textoch sa odzrkadľuje litera a podstata smernice. Je to dôležité a nevyhnutné, keďže návrh sa vzťahuje na zmeny troch smerníc, ktoré mohli byť transponované do rôznych vnútroštátnych právnych predpisov. Keďže cieľom návrhu je v prvom rade zmena existujúcich noriem kvality alebo zavedenie nových, dôkladné overenie môžu uľahčiť vysvetľujúce dokumenty.

Článok 8 sa mení s cieľom: 1. udeliť Európskej komisii delegované právomoci vykonať každých šesť rokov revíziu prílohy I s cieľom zvážiť zaradenie nových prioritných látok a súvisiacich ENK do zoznamu, a to na základe príspevkov agentúry ECHA; 2. udeliť Komisii delegované právomoci na pravidelnú revíziu zoznamu kategórií znečisťujúcich látok špecifických pre povodie, ktoré sú v súčasnosti uvedené v novej prílohe II časti B (touto prílohou II sa na tento účel nahrádza bod 1.2.6 a príloha VIII k rámcovej smernici o vode, ktorá sa zodpovedajúcim spôsobom upraví na vyňatie znečisťujúcich látok špecifických pre povodie z vymedzenia ekologického stavu a ich zapracovanie do režimu uplatniteľného na chemický stav); 3. udeliť Komisii delegované právomoci prijímať v prípade potreby celoúnijné ENK pre znečisťujúce látky špecifické pre povodie a zaradiť ich do prílohy II časti C (v návrhu sú v tejto časti C uvedené štyri prioritné látky, ktoré boli pôvodne súčasťou prílohy I, ale boli „vyradené zo zoznamu“, pretože sa už nepovažovali za látky vzbudzujúce celoúnijné obavy); 4. objasniť ústrednú úlohu, ktorú má agentúra ECHA v úzkej spolupráci s členskými štátmi a zainteresovanými stranami zohrávať pri stanovovaní ENK, ako aj jej povinnosť zverejňovať vedecké správy v súvislosti so zmenou príloh.

Príloha II o vnútroštátnych prahových hodnotách pre látky znečisťujúce podzemné vody sa mení s cieľom: 1. vložiť farmaceutickú látku primidón do zoznamu syntetických látok, pri ktorých majú členské štáty zvážiť stanovenie vnútroštátnych prahových hodnôt; 2. objasniť, že jej časť B a časť C sa vzťahujú len na mechanizmus stanovovania prahových hodnôt na vnútroštátnej úrovni; 3. zabezpečiť, aby členské štáty informovali agentúru ECHA, aby sa jej umožnilo zverejnenie týchto informácií a 4. doplniť novú časť D na začlenenie harmonizovaných prahových hodnôt pre skupinu látok „súčet látok trichlóretén a tetrachlóretén“.

Článok 8 o technických úpravách sa mení s cieľom: 1. nahradiť postup vykonávacích aktov delegovanými aktmi, pokiaľ ide o prispôsobenie prílohy II časti A a C a príloh III a IV vedeckému a technickému pokroku; 2. udeliť Komisii delegované právomoci na zaradenie nových látok znečisťujúcich podzemné vody do prílohy I a na stanovenie ich nových celoúnijných noriem kvality, ako aj na zaradenie tých znečisťujúcich látok do časti B prílohy II, pri ktorých majú členské štáty zvážiť stanovenie vnútroštátnych prahových hodnôt; 3. udeliť Komisii delegované právomoci s cieľom stanoviť podľa potreby prahové hodnoty na úrovni EÚ, a to aj pre znečisťujúce látky alebo skupiny znečisťujúcich látok, ktoré nevzbudzujú obavy na úrovni celej EÚ, aby sa zvýšila úroveň ochrany ľudského zdravia a životného prostredia a dosiahlo sa harmonizovanejšie vykonávanie; 4. objasniť ústrednú úlohu agentúry ECHA v tomto rámci, ako aj jej povinnosť zverejňovať vedecké správy týkajúce sa možných zmien.

Vkladá sa nový článok 6a s cieľom zaviesť povinný „mechanizmus zoznamu sledovaných látok“ v útvaroch podzemných vôd, a to v súlade s ustanovením stanoveným v článku 8b smernice o environmentálnych normách kvality. Mechanizmom sa stanovuje trojročný proces, v rámci ktorého Komisia na základe príspevkov agentúry ECHA a po dôkladnej konzultácii s členskými štátmi určuje prioritné látky, ktoré sa majú monitorovať v podzemných vodách. Výsledné informácie sa premietnu do šesťročnej revízie noriem kvality, ktoré sa majú zahrnúť do prílohy I. Súčasťou ustanovenia je aj povinnosť agentúry ECHA zverejňovať vedecké správy vypracované vo vzťahu k zoznamu sledovaných látok.

Vkladá sa nová príloha II, v ktorej sa v časti A stanovuje informačný zoznam znečisťujúcich látok špecifických pre povodie, pri ktorých majú členské štáty zvážiť stanovenie ENK a ich uplatňovanie tam, kde vzbudzujú obavy. Časť B zahŕňa všeobecné zásady takéhoto konania a odkazuje na usmernenia o ňom, pričom v časti C sa uvádza register harmonizovaných ENK znečisťujúcich látok špecifických pre povodie. Posledné uvedené sa prijmú prostredníctvom budúcich delegovaných aktov, ktorými Komisia stanoví harmonizované ENK určitých ďalších znečisťujúcich látok špecifických pre povodie vtedy, ak to bude potrebné na zabezpečenie dostatočnej a harmonizovanej ochrany životného prostredia, a to aj v prípade znečisťujúcich látok, ktoré nevzbudzujú alebo zatiaľ nevzbudzujú obavy na úrovni celej EÚ.

Novým článkom 8d sa zavádza povinnosť členských štátov stanoviť ENK pre znečisťujúce látky špecifické pre povodie uvedené v prílohe II časti A. Nahrádza sa tým v súčasnosti formulovaná povinnosť v bode 1.2.6 prílohy V k rámcovej smernici o vode, a to v súlade s návrhom s cieľom zabezpečiť, aby sa znečisťujúce látky špecifické pre povodie stali súčasťou hodnotenia skôr chemického než ekologického stavu útvarov povrchových vôd. Cieľom ustanovenia je zároveň zabezpečiť, aby celúnijné ENK stanovené pre určité znečisťujúce látky špecifické pre povodie mali prednosť pred ENK určenými na vnútroštátnej úrovni. Napokon, zmenou sa členským štátom ukladá povinnosť informovať agentúru ECHA s cieľom umožniť jej zverejňovať každý úmysel v súvislosti so zaradením znečisťujúcich látok do zoznamu a/alebo stanovením ENK v záujme zvýšenia transparentnosti a synergií.

Článok 8b sa mení s cieľom: 1. zlepšiť cyklus monitorovania a preskúmania mechanizmu zoznamu sledovaných látok, stanovujúc namiesto súčasného dvojročného trojročný cyklus. Spoločne s navrhovaným predĺžením cyklu monitorovania z 12 na 24 mesiacov sa tým poskytne viac času na spracovanie údajov pred revíziou zoznamu, aby bolo možné lepšie zohľadniť rôzne frekvencie pre znečisťujúce látky so sezónnymi výkyvmi emisií (napr. pesticídy/biocídy); 2. umožniť zaradenie mikroplastov a vybraných génov antimikrobiálnej rezistencie do nasledujúceho zoznamu sledovaných látok, ktoré budú predmetom vhodných monitorovacích a analytických metód identifikovaných na základe príspevkov agentúry ECHA.

(2)Podľa článku 191 ods. 2 druhej vety Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) politika Únie týkajúca sa životného prostredia vychádza zo zásad predchádzania škodám a prevencie, zo zásady nápravy škôd na životnom prostredí prioritne pri zdroji a zo zásady, že náhradu škody hradí znečisťovateľ.

(3)Európska zelená dohoda je únijnou stratégiou, ktorej cieľom je do roku 2050 dosiahnuť klimaticky neutrálne, čisté a obehové hospodárstvo, optimalizáciu riadenia zdrojov a zároveň minimalizáciu znečistenia. Konkrétne sa aspektmi znečistenia uvedenými v Európskej zelenej dohode zaoberajú Stratégia EÚ s názvom Chemikálie – stratégia udržateľnosti a akčný plán týkajúci sa nulového znečisťovania. Medzi ďalšie obzvlášť relevantné a doplnkové politiky patria stratégia EÚ pre plasty z roku 2018, farmaceutická stratégia pre Európu z roku 2021, stratégia biodiverzity, stratégia Z farmy na stôl, stratégia EÚ v oblasti pôdy do roku 2030, digitálna stratégia EÚ a dátová stratégia EÚ.

(4)Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES sa stanovuje rámec na ochranu vnútrozemských povrchových vôd, brakických vôd, pobrežných vôd a podzemných vôd. Tento rámec zahŕňa identifikáciu prioritných látok spomedzi látok, ktoré predstavujú značné riziko pre vodné prostredie alebo prostredníctvom vodného prostredia na úrovni Únie. V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/105/ES sa pre celú Úniu stanovujú environmentálne normy kvality týkajúce sa 45 prioritných látok uvedených v prílohe X k smernici 2000/60/ES a ôsmich ďalších znečisťujúcich látok, ktoré už boli regulované na úrovni Únie pred zavedením prílohy X rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 2455/2001/ES. V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/118/ES sa stanovujú normy kvality podzemných vôd platné v celej Únii týkajúce sa dusičnanov a účinných látok v pesticídoch, ako aj kritériá stanovenia vnútroštátnych prahových hodnôt pre iné látky znečisťujúce podzemné vody. Stanovuje sa v nej aj minimálny zoznam 12 znečisťujúcich látok a ich ukazovateľov, v prípade ktorých sa od členských štátov vyžaduje, aby zvážili stanovenie takýchto vnútroštátnych prahových hodnôt. Normy kvality podzemných vôd sa stanovujú v prílohe I k smernici 2006/118/ES.

(5)Zaradenie látok do prílohy X k smernici 2000/60/ES alebo do prílohy I či do prílohy II k smernici 2006/118/ES sa zvažuje na základe hodnotenia rizika, ktoré tieto látky predstavujú pre ľudí a vodné prostredie. Kľúčovými zložkami tohto hodnotenia sú poznatky o koncentráciách látok v životnom prostredí vrátane informácií získaných z monitorovania podľa zoznamu sledovaných látok a o (eko)toxikológii látok, ako aj o ich perzistentnosti, bioakumulácii, karcinogenite, mutagenite, reprodukčnej toxicite a potenciáli narušenia endokrinného systému.

(6)Komisia preskúmala zoznam prioritných látok v prílohe X k smernici 2000/60/ES v súlade s článkom 16 ods. 4 uvedenej smernice a článkom 8 smernice 2008/105/ES a preskúmala aj zoznamy látok v prílohách I a II k smernici 2006/118/ES v súlade s článkom 10 uvedenej smernice a na základe nových vedeckých poznatkov dospela k záveru, že je vhodné tieto zoznamy zmeniť doplnením nových látok, stanovením noriem environmentálnej kvality alebo noriem kvality podzemných vôd týkajúcich sa týchto novo pridaných látok, revíziou noriem environmentálnej kvality týkajúcich sa niektorých existujúcich látok v súlade s vedeckým pokrokom a v prípade niektorých existujúcich a novo pridaných látok stanovením environmentálnych noriem kvality pre biotu. Takisto identifikovala, ktoré ďalšie látky sa pravdepodobne akumulujú v sedimente alebo biote, a objasnila, že trendy takýchto látok v sedimente alebo biote by sa mali monitorovať. Preskúmanie zoznamov látok podporili rozsiahle konzultácie s odborníkmi z útvarov Komisie, členských štátov, skupín zainteresovaných strán a Vedeckého výboru pre zdravotné, environmentálne a vznikajúce riziká.

(7)Na účinné riešenie problémov väčšiny znečisťujúcich látok počas celého ich životného cyklu vrátane, ak je to relevantné, chemického zloženia, autorizácie alebo schvaľovania, regulácie emisií počas výroby a používania alebo iných procesov, ako aj počas nakladania s odpadom sa vyžaduje kombinácia opatrení siahajúcich od kontroly pri zdroji až po koniec reťazca. Stanovenie nových alebo prísnejších noriem kvality týkajúcich sa vodných útvarov je preto doplnkom k iným právnym predpisom Únie, ktoré sa zaoberajú alebo by sa mohli zaoberať problematikou znečistenia v jednej alebo viacerých z týchto etáp, a je v súlade s týmito predpismi vrátane nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006, nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009, nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 528/2012, nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/6, smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES, smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/128/ES, smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ a smernice Rady 91/271/EHS.

(8)Nové vedecké poznatky poukazujú na značné riziko, ktoré okrem už regulovaných látok predstavujú viaceré ďalšie znečisťujúce látky nachádzajúce sa vo vodných útvaroch. Osobitný problém sa odhalil dobrovoľným monitorovaním perfluóralkylovaných a polyfluóralkylovaných látok (ďalej aj „látky PFAS“) a liekov v podzemnej vode. Látky PFAS boli zistené vo viac ako 70 % meracích bodov podzemnej vody v Únii a v značnom počte lokalít sú zjavne prekročené existujúce vnútroštátne prahové hodnoty, pričom vo veľkej miere sa tam vyskytujú aj farmaceutické látky. Pokiaľ ide o povrchové vody, kyselina perfluóroktánsulfónová a jej deriváty sa už uvádzajú ako prioritné látky, ale v súčasnosti sa uznáva, že riziko predstavujú aj iné látky PFAS. Monitorovanie podľa zoznamu sledovaných látok na základe článku 8b smernice 2008/105/ES potvrdilo riziko, ktoré pre povrchové vody predstavujú viaceré farmaceutické látky, ktoré by sa preto mali doplniť do zoznamu prioritných látok.

(9)V smernici 2000/60/ES sa vyžaduje, aby členské štáty určili vodné útvary používané na odber vody určenej na ľudskú spotrebu, monitorovali ich a prijali potrebné opatrenia, aby nedošlo k zhoršeniu ich kvality a aby sa znížila úroveň úpravy vody čistením, ktorá sa požaduje pri produkcii vody vhodnej na ľudskú spotrebu. V tejto súvislosti boli ako potenciálne riziko pre ľudské zdravie identifikované mikroplasty, ale na potvrdenie potreby stanovenia normy environmentálnej kvality pre mikroplasty v povrchových a podzemných vodách sa vyžaduje viac údajov z monitorovania. Mikroplasty by sa preto mali zaradiť do zoznamov sledovaných látok v povrchových a podzemných vodách a mali by sa začať monitorovať, hneď ako Komisia určí vhodné metódy monitorovania. V tejto súvislosti by sa mali zohľadniť metodiky monitorovania mikroplastov a hodnotenia rizík, ktoré predstavujú pre pitnú vodu, vypracované podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/2184.

(10)Boli vyjadrené obavy v súvislosti s rizikom vzniku antimikrobiálnej rezistencie v dôsledku prítomnosti mikroorganizmov rezistentných voči antimikrobiálnym látkam a génov antimikrobiálnej rezistencie vo vodnom prostredí, ale monitorovanie sa uskutočnilo len v malom rozsahu. Príslušné gény antimikrobiálnej rezistencie by sa mali zahrnúť aj do zoznamov sledovaných látok v povrchových a podzemných vodách a mali by sa začať monitorovať, hneď ako sa vypracujú vhodné metódy monitorovania. Je to v súlade s Európskym akčným plánom „jedno zdravie“ proti antimikrobiálnej rezistencii, ktorý Komisia prijala v júni 2017, a s farmaceutickou stratégiou pre Európu, ktorá sa takisto zaoberá touto otázkou.

(11)Vzhľadom na rastúcu informovanosť o význame zmesí, a teda aj monitorovania založeného na účinkoch na určenie chemického stavu, a vzhľadom na to, že pre estrogénové látky už existujú dostatočne spoľahlivé metódy monitorovania založeného na účinkoch, by členské štáty mali uplatňovať takéto metódy na posúdenie kumulatívnych účinkov estrogénových látok v povrchových vodách počas obdobia najmenej dvoch rokov. Umožní sa tým porovnanie výsledkov založených na účinkoch s výsledkami získanými použitím konvenčných metód monitorovania troch estrogénových látok uvedených v prílohe I k smernici 2008/105/ES. Toto porovnanie sa použije pri posúdení, či sa metódy monitorovania založené na účinkoch môžu použiť ako spoľahlivé skríningové metódy. Použitie takýchto skríningových metód by malo tú výhodu, že by sa mohlo vzťahovať na účinky všetkých estrogénových látok, ktoré majú podobné účinky, a nielen tých, ktoré sú uvedené v prílohe I k smernici 2008/105/ES. Vymedzenie normy environmentálnej kvality v smernici 2000/60/ES by sa malo upraviť tak, aby sa zabezpečilo, že sa v budúcnosti môže vzťahovať aj na spúšťacie hodnoty, ktoré by sa mohli stanoviť na posúdenie výsledkov monitorovania založeného na účinkoch.

(12)V hodnotení právnych predpisov Únie o vodách (ďalej len „hodnotenie“) sa dospelo k záveru, že proces identifikácie a zostavovania zoznamu znečisťujúcich látok ovplyvňujúcich povrchové a podzemné vody a stanovovania alebo revízie noriem kvality týkajúcich sa týchto látok by sa vzhľadom na nové vedecké poznatky mohol urýchliť. Ak by tieto úlohy vykonávala Komisia, a teda by neprebiehali v rámci riadneho legislatívneho postupu, ako sa v súčasnosti stanovuje v článkoch 16 a 17 smernice 2000/60/ES a v článku 10 smernice 2006/118/ES, mohlo by sa zlepšiť fungovanie mechanizmov zoznamu sledovaných látok v prípade povrchových a podzemných vôd, najmä pokiaľ ide o harmonogram a postupnosť zaraďovania do zoznamu, či o monitorovanie a hodnotenie výsledkov, mohlo by sa posilniť prepojenie medzi mechanizmom zoznamu sledovaných látok a preskúmaním zoznamov znečisťujúcich látok a pri zmenách zoznamov znečisťujúcich látok by sa mohol rýchlejšie zohľadňovať vedecký pokrok. Z tohto dôvodu a vzhľadom na potrebu urýchlene zmeniť zoznamy znečisťujúcich látok a ich normy environmentálnej kvality na základe nových vedeckých a technických poznatkov by sa v súlade s článkom 290 ZFEÚ mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty s cieľom zmeniť prílohu I k smernici 2008/105/ES, pokiaľ ide o zoznam prioritných látok a zodpovedajúce normy environmentálnej kvality stanovené v časti A uvedenej prílohy, a zmeniť prílohu I k smernici 2006/118/ES, pokiaľ ide o zoznam znečisťujúcich látok v podzemných vodách a normy kvality stanovené v uvedenej prílohe. V tejto súvislosti by Komisia mala zohľadniť výsledky monitorovania látok uvedených v zoznamoch sledovaných látok v povrchových a podzemných vodách. V dôsledku toho by sa mali vypustiť články 16 a 17 smernice 2000/60/ES a príloha X k uvedenej smernici, ako aj článok 10 smernice 2006/118/ES.

(13)V hodnotení sa takisto dospelo k záveru, že medzi členskými štátmi existujú príliš veľké rozdiely, pokiaľ ide o normy kvality a prahové hodnoty stanovené na vnútroštátnej úrovni pre znečisťujúce látky špecifické pre povodie a pre znečisťujúce látky v podzemnej vode. Znečisťujúce látky špecifické pre povodie, ktoré neboli identifikované ako prioritné látky podľa smernice 2000/60/ES, doteraz podliehali vnútroštátnym normám environmentálnej kvality a považovali sa za fyzikálno-chemické prvky kvality na podporu hodnotenia ekologického stavu povrchových vôd. Aj v prípade podzemných vôd mali členské štáty možnosť stanoviť si vlastné prahové hodnoty, a to aj pre vyrábané syntetické látky. Táto flexibilita viedla k suboptimálnym výsledkom z hľadiska porovnateľnosti stavu vodných útvarov medzi členskými štátmi a z hľadiska ochrany životného prostredia. Preto treba stanoviť postup, ktorý na úrovni Únie umožní dohodu o normách environmentálnej kvality a prahových hodnotách, ktoré sa majú uplatňovať na tieto látky, ak sú identifikované ako látky vzbudzujúce vnútroštátne obavy, a zriadiť registre uplatniteľných noriem environmentálnej kvality a prahových hodnôt.

(14)Okrem toho začlenenie znečisťujúcich látok špecifických pre povodie do vymedzenia chemického stavu povrchových vôd zabezpečuje koordinovanejší, súdržnejší a transparentnejší prístup, pokiaľ ide o monitorovanie a hodnotenie chemického stavu útvarov povrchových vôd a súvisiace informácie pre verejnosť. Uľahčuje aj cielenejší prístup k identifikácii a vykonávaniu opatrení na riešenie všetkých otázok súvisiacich s chemickými látkami holistickejším, účinnejším a efektívnejším spôsobom. Preto by sa malo zmeniť vymedzenie pojmov „ekologický stav“ a „chemický stav“ a rozsah pôsobnosti „chemického stavu“ by sa mal rozšíriť tak, aby zahŕňal aj znečisťujúce látky špecifické pre povodie, ktoré boli dosiaľ súčasťou vymedzenia pojmu „ekologický stav“ v prílohe V k smernici 2000/60/ES. V dôsledku toho by sa do smernice 2008/105/ES mal zahrnúť pojem normy environmentálnej kvality pre znečisťujúce látky špecifické pre povodie a súvisiace postupy.

(15)S cieľom zabezpečiť harmonizovaný prístup a rovnaké podmienky v Únii by sa v súlade s článkom 290 ZFEÚ mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty s cieľom zmeniť časť B prílohy II k smernici 2006/118/ES úpravou zoznamu znečisťujúcich látok, v prípade ktorých musia členské štáty zvážiť stanovenie vnútroštátnych prahových hodnôt.

(16)Vzhľadom na potrebu urýchlene sa prispôsobiť vedeckým a technickým poznatkom a zabezpečiť harmonizovaný prístup a rovnaké podmienky v Únii, pokiaľ ide o znečisťujúce látky špecifické pre povodie, by sa v súlade s článkom 290 ZFEÚ mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty s cieľom upraviť prílohu II k smernici 2008/105/ES, pokiaľ ide o zoznam kategórií znečisťujúcich látok stanovených v časti A uvedenej prílohy, a upraviť časť C prílohy II, pokiaľ ide o harmonizované normy environmentálnej kvality pre znečisťujúce látky špecifické pre povodie alebo ich skupiny. Členské štáty by mali tieto harmonizované normy environmentálnej kvality uplatňovať pri hodnotení stavu svojich útvarov povrchových vôd, ak sa zistilo riziko vyplývajúce z týchto znečisťujúcich látok.

(17)Pri preskúmaní zoznamu prioritných látok v časti A prílohy I k smernici 2008/105/ES sa dospelo k záveru, že niekoľko prioritných látok už nevyvoláva obavy v celej Únii, a preto by sa v časti A prílohy I k uvedenej smernici už nemali uvádzať. Tieto látky by sa preto mali považovať za znečisťujúce látky špecifické pre povodie a mali by sa spolu s ich zodpovedajúcimi normami environmentálnej kvality zahrnúť do časti C prílohy II k smernici 2008/105/ES. Vzhľadom na to, že tieto znečisťujúce látky sa už nepovažujú za látky vzbudzujúce obavy v celej Únii, normy environmentálnej kvality sa musia uplatňovať len vtedy, ak by tieto znečisťujúce látky mohli naďalej vyvolávať obavy na celoštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni.

(18)S cieľom zabezpečiť rovnaké podmienky a umožniť porovnateľnosť stavu vodných útvarov medzi členskými štátmi treba harmonizovať vnútroštátne prahové hodnoty niektorých látok znečisťujúcich podzemné vody. Preto by sa ako nová časť D prílohy II k smernici 2006/118/ES mal zaviesť register harmonizovaných prahových hodnôt v prípade látok znečisťujúcich podzemné vody a vzbudzujúcich obavy na celoštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni. Harmonizované prahové hodnoty stanovené v uvedenom registri sa musia uplatňovať len v tých členských štátoch, v ktorých znečisťujúce látky, na ktoré sa vzťahujú tieto prahové hodnoty, ovplyvňujú stav podzemných vôd. Pre súčet dvoch syntetických znečisťujúcich látok trichlóretylén a tetrachlóretylén treba harmonizovať vnútroštátne prahové hodnoty, keďže nie všetky členské štáty, v ktorých sú dané znečisťujúce látky relevantné, uplatňujú prahové hodnoty pre súčet týchto znečisťujúcich látok a stanovené vnútroštátne prahové hodnoty sú rôzne. Harmonizovaná prahová hodnota by mala byť v súlade s parametrickou hodnotou stanovenou pre súčet týchto znečisťujúcich látok v pitnej vode podľa smernice (EÚ) 2020/2184.

(19)S cieľom zabezpečiť harmonizovaný prístup a rovnaké podmienky v Únii by sa v súlade s článkom 290 ZFEÚ mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty s cieľom zmeniť časť D prílohy II k smernici 2006/118/ES na účely prispôsobenia registra harmonizovaných prahových hodnôt, pokiaľ ide o zaradené znečisťujúce látky, a harmonizovaných prahových hodnôt technickému a vedeckému pokroku.

(20)Všetky ustanovenia smernice 2006/118/ES týkajúce sa hodnotenia chemického stavu podzemných vôd by sa mali prispôsobiť zavedeniu tretej kategórie harmonizovaných prahových hodnôt v časti D prílohy II k uvedenej smernici, a to popri normách kvality stanovených v prílohe I k uvedenej smernici a vnútroštátnych prahových hodnotách určených v súlade s metodikou stanovenou v časti A prílohy II k uvedenej smernici.

(21)S cieľom zabezpečiť účinné a jednotné rozhodovanie a rozvíjať synergie s prácou vykonávanou v rámci iných právnych predpisov Únie o chemikáliách by Európska chemická agentúra (ďalej len „agentúra ECHA“) mala mať trvalú a jasne vymedzenú úlohu pri priorizácii látok, ktoré sa majú zaradiť do zoznamov sledovaných látok a do zoznamov látok v prílohách I a II k smernici 2008/105/ES a prílohách I a II k smernici 2006/118/ES, ako aj pri odvodzovaní príslušných a vedecky podložených noriem kvality. Vykonávanie určitých úloh zverených agentúre ECHA by mal poskytovaním stanovísk uľahčiť Výbor pre hodnotenie rizík (RAC) a výbor ECHA pre sociálno-ekonomickú analýzu (SEAC). Agentúra ECHA by mala takisto zabezpečiť lepšiu koordináciu medzi rôznymi environmentálnymi právnymi predpismi zvýšenou transparentnosťou, pokiaľ ide o znečisťujúce látky v zozname sledovaných látok, alebo vypracovanie celoúnijných či vnútroštátnych noriem environmentálnej kvality alebo prahových hodnôt, a to zverejňovaním príslušných vedeckých správ.