ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

uznáva vytvorenie a rozvoj iniciatívy v oblasti dodávateľského reťazca (ďalej len „IDR“), ktorá hrá dôležitú úlohu pri podpore zmeny kultúry a zlepšení etiky v oblasti obchodu a ktorá vyústila do prijatia súboru zásad osvedčených postupov v rámci vertikálnych vzťahov v potravinovom dodávateľskom reťazci a dobrovoľného rámca na uplatňovanie týchto zásad, pričom už počas druhého roku existencie zahŕňa viac ako tisíc zúčastnených spoločností z celej EÚ, a to najmä MSP; víta doterajší pokrok a je presvedčený, že úsilie o podporu poctivého obchodného styku v potravinovom dodávateľskom reťazci by malo mať skutočný vplyv na problém nekalých obchodných praktík, ale nie je možné považovať ho za konečné riešenie tohto problému; zdôrazňuje však, že účinnosť IDR, ako sa to uvádza jednak v nedávnej správe Komisie a jednak v externom hodnotení, je oslabená celým radom nedostatkov, napr. v oblasti riadenia, transparentnosti, neexistenciou donucovacích a sankčných opatrení, účinných odstrašujúcich opatrení proti nekalým obchodným praktikám (ďalej len „NOP“) a nemožnosťou potenciálneho poškodeného subjektu podať individuálnu anonymnú sťažnosť alebo predložiť výsledky vyšetrovania nezávislého orgánu z vlastnej iniciatívy, čo následne vedie k nedostatočnému zastúpeniu MSP a poľnohospodárov, ktorým sa IDR môže zdať vzhľadom na svoj účel neúčinná; odporúča vytvorenie podobných iniciatív dodávateľského reťazca v iných významných nepotravinových odvetviach;
25.

pripomína svoje presvedčenie, že trestné konania vedené na všeobecných súdoch predstavujú najlepší spôsob, ako vyriešiť štatút osôb zadržiavaných v Guantáname; trvá na tom, že osoby väznené v USA by mali byť bezodkladne obvinené a súdené v súlade s medzinárodnými normami a normami právneho štátu alebo by mali byť prepustené; v tejto súvislosti zdôrazňuje, že rovnaké normy týkajúce sa spravodlivého súdneho procesu by sa mali vzťahovať na všetkých bez rozdielu;
—

so zreteľom na správu UNEP/WHO State of the science of endocrine disrupting chemicals 2012 (Stav vedy o chemických látkach narúšajúcich endokrinný systém) (4),
1.

žiada Radu a Komisiu, aby zohľadnili tieto odporúčania: (i) zabezpečiť, aby medzinárodné záväzky prijaté v rámci ratifikácie Dohovoru HNS z roku 2010 alebo v rámci pristúpenia k nemu v súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora (7) nemali nepriaznivý vplyv na jednotnosť, integritu a účinnosť spoločných pravidiel Únie; (ii) v tejto súvislosti venovať väčšiu pozornosť prekrývaniu medzi prepracovaným znením nariadenia Brusel I a Dohovorom HNS z roku 2010, pokiaľ ide o procedurálne pravidlá uplatniteľné na nároky a žaloby podľa uvedeného dohovoru podané na súdy zmluvných štátov; (iii) zabezpečiť, aby sa minimalizovala možnosť konfliktu medzi smernicou o environmentálnej zodpovednosti a Dohovorom HNS z roku 2010 tým, že sa prijmú všetky primerané opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby členské štáty, ktoré dohovor ratifikujú alebo k nemu pristúpia, v plnej miere rešpektovali doložku o výlučnej právomoci zahrnutú v článku 7 ods. 4 a 5 Dohovoru HNS z roku 2010, podľa ktorej sa voči vlastníkovi lode nemôže vzniesť iný nárok než nárok podľa uvedeného dohovoru; (iv) zabezpečiť, aby sa znížilo riziko vytvorenia a prehĺbenia konkurenčnej nevýhody štátov, ktoré sú pripravené pristúpiť k Dohovoru HNS z roku 2010, oproti tým, ktoré by mohli chcieť tento proces oddialiť a byť ďalej viazané len smernicou o environmentálnej zodpovednosti; (v) zabezpečiť odstránenie trvalej koexistencie dvoch režimov námornej zodpovednosti – režimu Únie a medzinárodného režimu –, ktorá by viedla k fragmentácii právnych predpisov Únie a ktorá by navyše ohrozila jednoznačné určovanie zodpovednosti, pričom by mohla viesť k zdĺhavým a finančne nákladným súdnym konaniam na škodu obetí a odvetvia lodnej prepravy; (vi) v tejto súvislosti zabezpečiť, aby sa členským štátom uložila jednoznačná povinnosť prijať všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie konkrétneho výsledku, teda ratifikácie alebo pristúpenia k Dohovoru HNS z roku 2010 v primeranej lehote, ktorá by nemala byť dlhšia ako dva roky od dátumu nadobudnutia účinnosti rozhodnutia Rady;
15.

je presvedčený, že ťažiskom výskumných činností by mala byť v prvom rade digitalizácia s cieľom zvýšiť výkonnosť železničnej dopravy a znížiť jej prevádzkové náklady (napr. automatizácia, senzory a monitorovacie nástroje, interoperabilita, napríklad prostredníctvom ERTMS/ETCS, využívanie vesmírnych technológií, a to aj v spolupráci s ESA, využívanie veľkých dát a kybernetická bezpečnosť); je presvedčený, že druhým ťažiskom by mala byť väčšia energetická účinnosť a efektívnejšie využívanie zdrojov, napríklad na základe širšieho využívania odľahčených materiálov a alternatívnych palív; je presvedčený, že tretím ťažiskom by mal byť pokrok, vďaka ktorému by sa železničná doprava stala lákavejšou a prijateľnejšou (napr. lepšia spoľahlivosť a zníženie hluku, súvislá multimodálna doprava, integrovaný predaj cestovných lístkov); zdôrazňuje, že pri inovačnom úsilí sa nesmie zabudnúť na infraštruktúru, ktorá predstavuje zásadný prvok pre konkurencieschopnosť železníc;
58.

zdôrazňuje, že činnosť týchto stredísk by mala umožniť prístup k novým technológiám nielen v prospech udržateľného poľnohospodárstva, ale aj udržateľného rozvoja vidieka, a to prácou vnútri spoločenstiev a v spolupráci s vidieckymi MSP, družstvami a organizáciami výrobcov; zdôrazňuje, že tieto strediská by mali byť transparentné a otvorené širokej verejnosti a poľnohospodárom a mali by zaujať medzisektorový prístup, podporiac tak dialóg medzi sektormi, ktoré môžu inovácie ovplyvniť rôznymi spôsobmi;
20.

uznáva, že EÚ čelí najväčšej utečeneckej kríze od druhej svetovej vojny; zdôrazňuje, že posilnenie prepojenia medzi migračnými a rozvojovými politikami je nevyhnutné na riešenie základných príčin tohto javu; domnieva sa, že EÚ by na riešenie krízy mala využiť všetky nástroje, ktoré má k dispozícii, vrátane bezpečnostných a diplomatických nástrojov; zdôrazňuje, že reakcia na utečeneckú krízu by sa nemala sústreďovať len na obavy v oblasti bezpečnosti a že rozvojové ciele musia byť lepšie integrované, aby boli migračné politiky EÚ zlučiteľné s týmito postupmi zameranými na zníženie chudoby; zdôrazňuje, že súdržnosť politík v záujme rozvoja je dôležitou súčasťou novej migračnej politiky EÚ; víta prijatie európskej migračnej agendy (COM(2015)0240), ktorou sa vytvára komplexná reakcia na krízu; domnieva sa, že jej vykonávanie by mali sprevádzať konkrétne opatrenia na podporu hospodárskeho, politického a sociálneho rozvoja a dobrej správy v krajinách pôvodu; zdôrazňuje dôležitosť remitencií ako zdroja financovania rozvoja; zdôrazňuje význam dohôd členských štátov s tretími krajinami na uľahčenie bezpečného pohybu a mobility medzinárodných pracovníkov; domnieva sa, že programy rozvojovej pomoci a rozpočty, ktoré s tým súvisia, by sa nemali používať na účely kontroly migrácie; zdôrazňuje, že akákoľvek spoločná migračná politika musí byť zameraná na legálne cesty do Európy a na prijímanie migrantov;
17.

zdôrazňuje, že ani EÚ, ani jej členské štáty by nemali v záujme podpory operácií na podporu mieru konať izolovane, ale že by skôr mali brať do úvahy prínos medzinárodných aktérov, lepšie sa s nimi koordinovať, rýchlejšie reagovať a zameriavať svoje úsilie na určité prioritné krajiny, pričom by mali do čela stavať členské štáty a africké štáty, ktoré majú najviac skúseností; zdôrazňuje dôležitosť regionálnych hospodárskych spoločenstiev v rámci bezpečnostnej štruktúry v Afrike; berie na vedomie úlohu, ktorú by mohli zohrávať delegácie EÚ ako sprostredkovatelia koordinácie s medzinárodnými aktérmi;
8.

pri neexistencii úplne funkčného ústavného súdu vyjadruje obavy nad nedávnym a rýchlym vývojom právnych predpisov v iných oblastiach bez riadnych konzultácií, a naliehavo žiada Komisiu, aby uskutočnila posúdenie prijatých právnych predpisov, pokiaľ ide o ich zlučiteľnosť s primárnym a sekundárnym právom EÚ a s hodnotami, na ktorých je Únia založená, pričom zohľadní odporúčania, ktoré 11. júna 2016 vydala Benátska komisia a taktiež tie, ktoré 15. júna 2016 vydal komisár Rady Európy pre ľudské práva, ako aj odporúčanie Komisie o právnom štáte z 27. júla 2016, najmä pokiaľ ide o: — zákon o verejných médiách, majúc na pamäti potrebu rámca riadenia verejnoprávnych médií, ktorý by zabezpečil, že budú poskytovať nezávislý, nestranný a presný obsah odrážajúci rozmanitosť poľskej spoločnosti, ako aj príslušnú judikatúru Európskeho súdu pre ľudské práva a acquis EÚ v audiovizuálnej a mediálnej oblasti; — novelu, ktorou sa menia zákon o polícii a niektoré iné právne akty, a to vzhľadom na neprimeraný spôsob, akým zasahuje do práva na súkromie, a na nezlučiteľnosť plošného hromadného sledovania a hromadného spracúvania osobných údajov občanov s judikatúrou EÚ a Európskeho súdu pre ľudské práva; — novelu, ktorou sa mení trestný zákonník a zákon o prokuratúre, majúc na pamäti potrebu súladu s acquis EÚ v oblasti procesných práv, ako aj so základným právom na spravodlivý súdny proces; — novelu zákona o verejnej službe, so zreteľom na závažné riziko spolitizovania poľskej verejnej správy, čo by ohrozilo nestrannosť verejnej služby; — zákon o boji proti terorizmu, so zreteľom na závažné ohrozenie práva na súkromie a práva na slobodu prejavu, ktoré predstavuje rozšírenie právomocí agentúry pre vnútornú bezpečnosť bez primeraných súdnych záruk; — ďalšie otázky, ktoré vyvolávajú obavy, pretože môžu predstavovať porušenie práva EÚ a judikatúry ESĽP a základných ľudských práv vrátane práv žien;
2.

vyzýva Komisiu, aby v záujme naplnenia tohto cieľa nadviazala na pokračujúce verejné konzultácie a nadchádzajúcu správu Európskemu parlamentu tým, že v súlade so zásadou subsidiarity a s cieľmi zmluvy predloží ambiciózny návrh na európsky pilier sociálnych práv, ktorý by sa pretransformoval do konkrétnych iniciatív, najmä: — do podpory dostupnosti a kvality predškolského vzdelávania, starostlivosti o deti a zdravotníckej starostlivosti, čo je mimoriadne dôležité na zdravý všeobecný rozvoj každého dieťaťa; Komisia by preto mala zvážiť ďalšie kroky v oblasti rozvoja sociálnych investícií, a to najmä v otázke obmedzovania chudoby detí; — do odstránenia nedostatku zručností a zabezpečenie prístupu ku kvalitnému vzdelávaniu, k odbornej príprave a celoživotnému vzdelávaniu pre všetkých; — do zmenšovania sociálnych rozdielov a podpory kvalitných pracovných miest, najmä pre mladých ľudí a dlhodobo nezamestnaných, v záujme hospodárskeho oživenia; — do riešenia problémov vyváženosti medzi pracovným a súkromným životom a rodových rozdielov v odmeňovaní a dôchodkoch;
3.

zdôrazňuje, že rozvoj stratégií pre inteligentnú špecializáciu zapojením celoštátnych a regionálnych riadiacich orgánov a zainteresovaných strán, ako sú napríklad univerzity a ďalšie inštitúcie vysokoškolského vzdelávania, priemysel a sociálni partneri, do procesu podnikateľského objavovania, je povinný v prípade regiónov a členských štátov, ktoré chcú investovať prostriedky z Európskeho fondu regionálneho rozvoja do výskumu a inovácií; pripomína, že vzhľadom na to, že stratégie inteligentnej špecializácie by mali zahŕňať predchádzajúce (budovanie kapacít a zlepšovanie vnútroštátnych/regionálnych systémov výskumu a inovácií) a nadväzujúce činnosti (preberanie výsledkov výskumu, podpora inovácií a prístup na trh) v rámci programu Horizont 2020, ktoré zasa stimulujú spoluprácu na úrovni EÚ na odstránenie inovačnej priepasti v Európe a posilnenie globálnej konkurencieschopnosti Únie, pričom treba investovať aj do prepojení medzi priekopníkmi a nasledovníkmi v kontexte činností šírenia excelentnosti a rozširovania účasti, by metodika inteligentnej špecializácie mala zostať vzorom pre politiku súdržnosti po roku 2020;
10.

je znepokojený osobitnými výzvami, ktorým čelia ženy a deti s albinizmom, kvôli ktorým sú viac ohrozené chudobou, neistotou a izoláciou; trvá na tom, že všetky obete by mali mať prístup k primeranej zdravotnej a psychologickej starostlivosti a že by sa mali zaviesť adekvátne politiky s cieľom uľahčiť ich opätovné začlenenie do vlastných komunít;
43.

domnieva sa, že mnohostranné rokovania, pokiaľ možno v rámci WTO (napríklad dohoda o informačných technológiách (ITA), dohoda o environmentálnych tovaroch (EGA) a dohoda o obchode so službami (TiSA)), ponúkajú možnosť oživiť pokrok na úrovni WTO, ale iba tým, že ponechávajú otvorené dvere, aby sa mohli pripojiť členovia WTO, ktorí majú záujem; vyjadruje pevné presvedčenie, že pokiaľ je to možné, takéto dohody musia byť dostatočne ambiciózne nato, aby sa uplatňovali na základe doložky najvyšších výhod medzi všetkými členmi WTO, a mali by fungovať ako východiská pre budúce viacstranné dohody; zdôrazňuje, že obchodná politika by sa mala využívať aj ako nástroj na zvyšovanie konkurencieschopnosti výrobkov s priaznivým vplyvom na životné prostredie, a to tak z hľadiska ich používania, ako aj výrobných metód; zdôrazňuje, že je dôležité posilniť mnohostranný charakter iniciatívy „environmentálneho tovaru“ a zvážiť, či by obchodné dohody mohli poskytovať preferencie pre skutočný environmentálny tovar; zdôrazňuje, že dohoda TiSA by mohla byť príležitosťou na oživenie pokroku v oblasti obchodu so službami na úrovni WTO;
133.

trvá na tom, že pre osoby so zdravotným postihnutím sú dôležité digitálne systémy ako nástroj, ktorý im uľahčuje zapájanie sa do všetkých aspektov spoločnosti a odporúča ďalej skúmať využitie vonkajších podporných technológií pri vzdelávaní; uznáva, že neprimerane vysoký počet ľudí so zdravotným postihnutím v súčasnosti nevyužíva internet, vývoj v oblasti digitálnych technológií tieto osoby obchádza a v dôsledku toho prichádzajú o informácie, príležitosti, možnosti získavať nové zručnosti a prístup k dôležitým službám; vyzýva preto zákonodarcov, a to na vnútroštátnej úrovni i na úrovni EÚ, aby pri uplatňovaní právnych predpisov v oblasti jednotného digitálneho trhu zahrnuli ustanovenia týkajúce sa prístupnosti, upriamovali pozornosť na otázku dostupnosti digitálneho obsahu vo všetkých relevantných politikách, spustili v rámci komunít školiace programy pre tzv. „digitálnych šampiónov“, aby tak pritiahli viac ľudí so zdravotným postihnutím k internetu a aby prijali potrebné opatrenia na boj proti počítačovej kriminalite a kybernetickému šikanovaniu; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zabezpečili, že práva duševného vlastníctva nebudú vytvárať neprimerané alebo diskriminačné prekážky prístupu osôb so zdravotným postihnutím ku kultúrnym materiálom a aby zvážili povinnú výnimku z autorského práva v prospech ľudí so zdravotným postihnutím pre použitia, ktoré priamo súvisia s postihnutím a sú nekomerčnej povahy, v rozsahu, ktorý vyžaduje daný druh postihnutia; požaduje, aby sa vo všetkých politikách EÚ uplatňoval prierezový prístup k ľudským právam osôb so zdravotným postihnutím;
50.

nabáda na to, aby sa predpokladané súhlasné programy zaviedli v rozličných krajinách alebo projektoch, v rámci ktorých občania dostanú možnosť na to, aby sa priamo zapísali do registra darcov orgánov po skončení určitých administratívnych postupov, vďaka čomu by sa zmenšila závislosť pacientov od čierneho trhu a zároveň by sa zvýšilo množstvo dostupných orgánov, v dôsledku čoho by sa mohli znížiť finančné náklady na transplantáciu a znížila príťažlivosť liečebného cestovného ruchu;
22.

zdôrazňuje potrebu včasného, spravodlivého, transparentného a bezplatného hodnotenia formálnych a neformálnych zručností utečencov a žiadateľov o azyl, ako aj uznania ich kvalifikácie s cieľom sprostredkovať im prístup k aktívnym politikám trhu práce, a to najmä prostredníctvom odbornej prípravy a usmernení v oblasti zamestnanosti vrátane opatrení zaručujúcich ich prístup k trhu práce a k nediskriminačným pracovným podmienkam, ako aj prispôsobených opatrení, ktoré im umožnia v plnej miere využiť osobný potenciál, a zosúladenia ponuky práce a dopytu v hostiteľských krajinách; v tejto súvislosti zdôrazňuje význam posilnenia úlohy európskeho kvalifikačného rámca a bezodkladného zavedenia účinnejších nástrojov na uznávanie a overovanie kvalifikácií, skúseností a zručností; poukazuje na to, že občania EÚ by ako celok mohli mať z takýchto účinných nástrojov úžitok; zdôrazňuje však, že toto posúdenie by v žiadnom prípade nemalo viesť k procesu diskrimináciu vo vzťahu ku kvalifikácii žiadateľov o azyl a zručnosti a potenciál zamestnateľnosti by nemali byť kritériom rozhodovania o žiadostiach o azyl; zdôrazňuje, že obmedzené zdroje by sa mali dobre vynakladať na včasné riešenie azylových konaní a na rýchlu a účinnú integráciu utečencov;
8.

súhlasí s uznesením IWC 2014-5, podľa ktorého by sa nemalo udeliť žiadne ďalšie povolenie na lov veľrýb bez predchádzajúceho medzinárodného preskúmania, a to aj Vedeckým výborom IWC; naliehavo vyzýva IWC, aby rozsudok Medzinárodného súdneho dvora zahrnula do svojich pracovných postupov a zodpovedajúco prispôsobila svoje pravidlá; zdôrazňuje potrebu urýchlene konať s cieľom posilniť IWC v tejto súvislosti a vyzýva členské štáty, aby sa na najbližšom zasadaní IWC v októbri usilovali o prijatie potrebných rozhodnutí;
85.

pripomína kritický postoj Európskeho parlamentu voči spôsobu, akým prebiehal postup vedúci k prijatiu nariadenia o VFR na roky 2014 – 2020; pripomína, že prijatie nariadenia si vyžaduje súhlas Európskeho parlamentu; zdôrazňuje preto, že Európsky parlament musí byť od začiatku v plnej miere zapojený do príslušných rokovaní; domnieva sa, že inštitúcie EÚ by mali formalizovať podmienky postupu prijímania ďalšieho VFR na základe dohody dosiahnutej v čase strednodobého prieskumu/strednodobej revízie VFR, v ktorej by sa mali zohľadniť slabé miesta predchádzajúcich rokovaní a v plnej miere zachovať úloha a výsady Európskeho parlamentu stanovené v zmluvách; domnieva sa, že tieto podmienky by mali byť nakoniec zakotvené aj v MID ako v prípade ročného rozpočtového postupu;
11.

zdôrazňuje, že je dôležité, aby EÚ nadviazala spoluprácu na mnohostrannej úrovni, a preto opäť vyzýva Komisiu, aby prevzala vedúcu úlohu v rámci reformy riadenia WTO, a to najmä s ohľadom na dosiahnutie týchto cieľov: a) posilniť účinnú spoluprácu a pravidelný dialóg medzi WTO a príslušnými agentúrami OSN, predovšetkým vysokým komisárom pre ľudské práva, konferenciou OSN pre obchod a rozvoj a Medzinárodnou organizáciou práce, najmä tým, že MOP bude v rámci WTO udelený štatút pozorovateľa a bude zapojená do obchodných sporov týkajúcich sa porušenia medzinárodných ľudských práv a pracovných dohovorov; domnieva sa, že MOP by mala byť aj naďalej zapojená do dvojstranných, viacstranných a mnohostranných obchodných dohôd, b) zreformovať mechanizmy preskúmania obchodnej politiky WTO tak, aby zahŕňala sociálny, environmentálny a ľudskoprávny rozmer založený na usmerneniach MOP, usmerneniach OSN týkajúcich sa ľudských práv a usmerneniach mnohostranných environmentálnych dohôd a podporovať trvalo udržateľný rozvoj, najmä tým, že sa v rámci WTO vytvorí popri existujúcom výbore pre obchod a životné prostredie výbor pre obchod a dôstojnú prácu, ako sa požaduje v odporúčaniach z roku 2010, c) posúdiť, v akom rozsahu výbor WTO pre obchod a životné prostredie splnil svoje úlohy podľa ministerského rozhodnutia WTO o obchode a životnom prostredí prijatého v Marrákeši 15. apríla 1994 a svoje závery, pokiaľ ide o to, čo je ešte potrebné urobiť, najmä v kontexte globálneho dialógu v oblasti zmierňovania zmeny klímy a prispôsobovania sa jej a v súvislosti s WTO, ako to pôvodne požadoval Európsky parlament, d) konštruktívne sa zapojiť do činnosti pracovnej skupiny OSN pre proces uzatvárania zmlúv v súvislosti s podnikmi a ľudskými právami na základe štúdie o riešení hrubého porušovania ľudských práv firmami prostredníctvom súdnych opravných prostriedkov, ktorú realizoval Úrad vysokého komisára OSN pre ľudské práva;
Q.

keďže Komisia v minulosti (ako potvrdil Všeobecný súd v prípade dextrózy) odmietla povoliť zdravotné tvrdenia, ktoré spotrebiteľom sprostredkovali rozporuplné a nejednoznačné informácie, a to dokonca aj v prípade, keď by mali byť povolené za špecifických podmienok použitia a/alebo keď by sa uvádzali spolu s ďalšími informáciami alebo varovaniam (5);
ar)

uvítať skutočnosť, že Valné zhromaždenie OSN prijalo historickú rezolúciu 68/304 z 9. septembra 2014, v ktorej sa uznáva „suverénne právo každého štátu na reštrukturalizáciu štátneho dlhu, ktoré by sa nemalo znemožňovať alebo brzdiť opatreniami pochádzajúcimi z iného štátu“, a so znepokojením konštatovalo, že „medzinárodný finančný systém nemá žiadny solídny právny rámec pre riadne a predvídateľné reštrukturalizácie štátneho dlhu“, a začalo proces na prijatie „viacstranného právneho rámca pre proces reštrukturalizácie štátneho dlhu“; vyzvať systém OSN ako celok, aby v plnej miere podporil tento proces; vyzvať EÚ a jej členské štáty, aby sa do tohto procesu aktívne zapojili;
30.

poukazuje na to, že smernica o energetickej efektívnosti nielenže podporuje energetickú účinnosť, ale obsahuje aj energeticky úsporné prvky prostredníctvom záväzných úspor energie za rok v článku 7; zdôrazňuje význam cieľa zvýšiť do roku 2030 energetickú účinnosť v súlade s klimatickými cieľmi dohodnutými na konferencii COP21 s cieľom dosiahnuť naše klimatické ciele a znížiť našu závislosť na tretích krajinách; konštatuje, že budovy predstavujú 40 % spotreby energie v EÚ a že 50 % energie sa využíva na vykurovanie a chladenie; zdôrazňuje, že zlepšovanie energetickej účinnosti budov je preto mimoriadne dôležité pri znižovaní emisií CO2, zvyšovaní energetickej bezpečnosti, znižovaní energetickej chudoby a posilňovaní našej ekonomiky; naliehavo vyzýva členské štáty, aby iniciovali veľké investície do zlepšenia energetickej účinnosti na základe čerpania prostriedkov EÚ, pretože by to viedlo nielen k zníženiu účtov za energiu, ale vytvorilo by sa tým mnoho pracovných miest a pomohlo by sa dosiahnutiu cieľov reindustrializácie;
40.

zdôrazňuje, že je dôležité zohľadniť rozdiely medzi mikrovýrobcami a malými a veľkými výrobcami; poznamenáva, že je dôležité rozvíjať vhodné podmienky a nástroje pre výrobcov-spotrebiteľov (aktívni spotrebitelia energie ako domácnosti, a to tak vlastníci, ako aj nájomníci, inštitúcie a malé podniky, ktorí sa zapájajú do výroby obnoviteľnej energie samostatne alebo kolektívne prostredníctvom družstiev, iné sociálne podniky alebo združenia) s cieľom prispievať k transformácii energetiky a uľahčiť ich integráciu do trhu s energiou; odporúča znížiť na absolútne minimum administratívne prekážky novej schopnosti samovýroby, najmä odstránením obmedzení prístupu na trh a do siete; navrhuje skrátenie a zjednodušenie povoľovacích postupov prechodom na jednoduchú oznamovaciu povinnosť; navrhuje, aby revízia smernice o obnoviteľných zdrojoch obsahovala osobitné ustanovenia týkajúce sa odstránenia prekážok a podpory komunitných/družstevných energetických systémov prostredníctvom jednotných kontaktných miest, ktoré by sa zaoberali povoľovaním projektov a poskytovali by finančné a technické znalosti, nabáda členské štáty, aby využívali výnimky de minimis v rámci európskeho usmernenia o štátnej pomoci v oblasti ochrany životného prostredia a energetiky, aby malé a stredne veľké projekty naďalej využívali výhody dynamických výkupných cien, ktorými by boli vyňaté zo zložitých aukčných postupov;
I.

keďže podiel primárnej energie z fosílnych palív pri vykurovaní a chladení je naďalej veľmi vysoký a dosahuje 75 %, a predstavuje preto hlavnú prekážku pri dekarbonizácii, v dôsledku čoho sa urýchľuje zmena klímy a vznikajú značné škody na životnom prostredí; keďže odvetvie vykurovania a chladenia by malo plne prispievať k plneniu cieľov EÚ v oblasti klímy a energetiky, a dotácie na využívanie fosílnych palív v tomto odvetví by sa mali postupne zastaviť v súlade so závermi Európskej rady z 22. mája 2013 v súlade s miestnymi podmienkami;