Návrh ROZHODNUTIE RADY ktorým sa určuje pozícia, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať na nadchádzajúcich piatich zasadnutiach Medzinárodnej veľrybárskej komisie vrátane súvisiacich priebežných zasadnutí v súvislosti s návrhmi zmien a doplnení Medzinárodného dohovoru o regulácii lovu veľrýb a jeho prílohy /* KOM/2011/0495 v konečnom znení - 2011/0221 (NLE) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. Podľa článku 191 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie je jedným z cieľov environmentálnej politiky EÚ podpora medzinárodných opatrení zameraných na riešenie regionálnych alebo celosvetových problémov životného prostredia. Súčasťou tohto cieľa je aj celosvetová ochrana druhov, o. i. aj veľrýb. Európska únia sa zaviazala ochraňovať veľryby a iné veľrybotvaré cicavce a prijala environmentálne právne predpisy, ktoré zabezpečujú účinnú ochranu týchto živočíchov. 2. Príloha IV k smernici o biotopoch[1] obsahuje zoznam všetkých druhov veľrybotvarých cicavcov. To znamená, že vo vodách EÚ sú všetky druhy veľrýb prísne chránené pred každým druhom úmyselného rušenia, odchytávania alebo usmrcovania. Uvedenou smernicou sa zakazuje aj držanie, preprava a predaj alebo výmena vzoriek odobratých z voľnej prírody a nepovoľuje sa obnovenie komerčného lovu veľrýb z populácii, ktoré úplne alebo sčasti žijú vo vodách EÚ. Vzhľadom na migračný charakter populácií veľrýb je jasné, že ciele smernice o biotopoch možno úplne dosiahnuť, len pokiaľ sa zavedie medzinárodný regulačný rámec porovnateľného charakteru. 3. Nariadením Rady 338/97/ES o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi[2], ktorým sa v EÚ vykonávajú ustanovenia Dohovoru o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín (CITES), sa zakazuje dovoz veľrybotvarých cicavcov do Únie na primárne komerčné účely[3]. Táto vysoká úroveň ochrany sa ešte posilňuje námornou stratégiou ES[4] a rámcovou smernicou o morskej stratégii[5], od ktorých sa očakáva, že sprísnia ochranu veľrýb v EÚ podporou celkového cieľa dobrého environmentálneho stavu oceánov a morí EÚ. 4. Preto je konečným cieľom environmentálnej politiky EÚ vo vzťahu k veľrybám snaha o ich účinnejšiu ochranu. Uvedenými environmentálnymi právnymi predpismi sa pomocou rozsiahlej harmonizácie pravidiel zaisťuje vysoká úroveň ochrany. 5. Politika EÚ týkajúca sa veľrýb nebude vo vodách EÚ účinná, pokiaľ nenájde podporu v podobe jednotných celosvetových opatrení. Komisia sa bude usilovať o koordináciu európskych záujmov v medzinárodných otázkach v kontexte integrovanej námornej politiky EÚ. 6. Medzinárodná veľrybárska komisia (IWC) je medzinárodnou organizáciou, ktorá je zodpovedná za celosvetovú ochranu a riadenie populácií veľrýb a ktorá bola zriadená Medzinárodným dohovorom o regulácii lovu veľrýb (ICRW, ďalej len „dohovor“) podpísaným v roku 1946. Účelom dohovoru je „ustanoviť účinnú ochranu a riadenie populácie veľrýb a umožniť tak riadny rozvoj veľrybárskeho priemyslu“ (preambula dohovoru). Členstvo v IWC je pre vlády podmienené plnením dohovoru. Zmena a doplnenie dohovoru, ktoré by EÚ umožnili stať sa členom, by si vyžadovala ratifikáciu protokolu všetkými členmi IWC. Komisia v roku 1992 prijala návrh[6] rokovať o pristúpení Únie k dohovoru, ale Rada na tento návrh nenadviazala žiadnymi konkrétnymi krokmi. Komisia má však v IWC status pozorovateľa. V kontexte súčasných rozhovorov o reforme IWC navrhuje Komisia podporiť návrhy na revíziu dohovoru vrátane tých, ktoré by EÚ umožnili stať sa zmluvnou stranou IWC. 7. V roku 1986 došlo v dôsledku moratória, na ktorom sa dohodla väčšina krajín zastúpených v IWC, k pozastaveniu komerčného lovu veľrýb. Hlavnou príčinou tohto kroku bola neistota vedeckých analýz stavu rôznych populácií veľrýb. Odvtedy sa na zasadnutiach IWC pravidelne diskutuje najmä o otázke, či sa populácie veľrýb obnovili dostatočne na to, aby sa zákaz komerčného lovu veľrýb mohol za istých kontrolovaných podmienok zrušiť. 8. Dvojitý mandát IWC (riadenie lovu veľrýb aj ich ochrana) viedol v priebehu rokov k extrémne rozporným postojom najväčších zástancov a odporcov lovu veľrýb. Štáty, ktoré sa najviac zasadzujú za lov veľrýb (napr. Japonsko, Island a Nórsko), sústavne namietajú proti moratóriu a veľryby lovia aj naďalej, na tzv. vedecké účely alebo v rámci iných výnimiek. 9. Všeobecný zákaz komerčného lovu veľrýb, o ktorom sa rozhodlo v rámci IWC, je v súlade s politikami EÚ v zmysle uvedených právnych predpisov. Je dôležité, aby IWC zabezpečila účinnú ochranu veľrýb na celom svete. Preto musí EÚ na každom zasadnutí IWC vyjadriť svoju pozíciu k takýmto návrhom. 10. V súlade so zásadou lojálnej spolupráce, ktorá sa uvádza v článku 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii, a so zásadou jednotnej vonkajšej reprezentácie EÚ je nevyhnutné, aby sa členské štáty pripravili na stretnutia IWC dosiahnutím spoločnej pozície v Rade. Z dôvodu obmedzení vyplývajúcich z pozorovateľského štatútu EÚ by takúto pozíciu mali v rámci IWC vyjadriť členské štáty konajúce spoločne v záujme EÚ. Takisto je dôležité, aby oba členské štáty, ktoré ešte nie sú členmi IWC, urýchlili svoj prístupový proces. Len vďaka spoločnému postupu a spoločnej pozícii môžu mať členské štáty EÚ šancu zabezpečiť vypracovanie a presadzovanie primeraného a účinného medzinárodného regulačného rámca na ochranu veľrýb. 11. Na tento účel navrhuje Komisia Rade prijať rozhodnutie na týchto právnych základoch: článok 192 (environmentálna politika) a článok 218 ods. 9 s cieľom určiť pozíciu, ktorá sa má prijať v mene EÚ v rámci orgánu zriadeného dohodou, keď má tento orgán prijať rozhodnutia s právnymi účinkami. S náležitým prihliadnutím na to, že ciele, ktoré by Európska únia mala v tejto fáze sledovať v rámci IWC, majú momentálne v zásade environmentálny charakter, sa článok 43 Zmluvy o fungovaní Európskej únie nenavrhuje ako súčasť operačného právneho základu tohto rozhodnutia. Nie je tým dotknutá výhradná právomoc Európskej únie v oblasti ochrany morských biologických zdrojov podľa ustanovení článku 3 ods. 1 písm. d) v spojení s článkom 38 a prílohou I k ZFEÚ, a teda všetkých živých vodných zdrojov v rámci spoločnej rybárskej politiky podľa nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002[7]. Nevzniká precedens pre žiadne budúce rokovania o ochrane a riadení živých vodných zdrojov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti uvedeného nariadenia. 12. Rozhodnutia IWC o zmenách a doplneniach prílohy k dohovoru majú právne účinky, keďže nadobúdajú účinnosť v rámci stanovenej časovej lehoty bez potreby ratifikácie[8]. Od nadobudnutia platnosti zákazu Japonsko takmer na všetkých zasadaniach IWC navrhuje zmeny a doplnenia prílohy k dohovoru s cieľom povoliť lov veľrýb za určitých podmienok a de facto zrušiť zákaz pre určité populácie. Únia nemôže iniciovať a ukončiť svoje vnútorné postupy na stanovenie vlastnej pozície až po predložení návrhov zmien a doplnení zo strany ostatných členov IWC, pretože návrhy je možné predkladať až do 60 dní pred zasadnutím IWC. Navyše vzhľadom na to, že navrhovaným cieľom Únie je podporovať vypracovanie komplexného medzinárodného rámca vzťahujúceho sa na všetky veľrybárske činnosti a vo všeobecnosti odmietať iniciatívy na zrušenie moratória na komerčný lov veľrýb, môže Rada stanoviť pozíciu Spoločenstva už aj pre budúce zasadania IWC. 13. Okrem toho by Únia mala podporovať zmeny a doplnenia prílohy zamerané na zriaďovanie ochranných oblastí pre veľryby. 14. Tento návrh rozhodnutia Rady vychádza z rozhodnutia Rady, ktoré 2. marca 2009 prijala Rada pre životné prostredie na základe návrhu Komisie[9]. Vďaka prijatiu rozhodnutia Rady v roku 2009 získala Únia možnosť koordinovať vlastnú pozíciu k niekoľkým otázkam počas troch výročných zasadnutí IWC vrátane súvisiacich priebežných stretnutí. Vzhľadom na uvedené skutočnosti bude Únia na nadchádzajúcich piatich zasadnutiach Medzinárodnej veľrybárskej komisie (IWC) vrátane súvisiacich priebežných zasadnutí zastávať pozíciu v zmysle prílohy k tomuto rozhodnutiu. 2011/0221 (NLE) Návrh ROZHODNUTIE RADY ktorým sa určuje pozícia, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať na nadchádzajúcich piatich zasadnutiach Medzinárodnej veľrybárskej komisie vrátane súvisiacich priebežných zasadnutí v súvislosti s návrhmi zmien a doplnení Medzinárodného dohovoru o regulácii lovu veľrýb a jeho prílohy RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 191 ods. 1 v spojení s jej článkom 218 ods. 9, so zreteľom na návrh Európskej komisie[10], keďže: 1. Podľa článku 191 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie je jedným z cieľov environmentálnej politiky EÚ podpora medzinárodných opatrení zameraných na riešenie regionálnych alebo celosvetových problémov životného prostredia. 2. Pokiaľ ide o Úniu, smernica 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (smernica o biotopoch)[11] uvádza všetky druhy veľrybotvarých cicavcov ako druhy európskeho významu a požaduje od členských štátov, aby na tých častiach svojho územia, na ktoré sa vzťahuje ZFEÚ, zachovali alebo obnovili priaznivý stav ochrany týchto druhov. Príloha IV obsahuje zoznam všetkých druhov veľrybotvarých cicavcov. Všetky druhy veľrýb sú teda vo vodách EÚ chránené pred každým spôsobom úmyselného rušenia, odchytávania alebo usmrcovania. Uvedenou smernicou sa zakazuje aj držanie, preprava a predaj alebo výmena vzoriek odobratých z voľnej prírody. 3. Nariadením Rady 338/97/ES o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi[12], ktorým sa v EÚ vykonávajú ustanovenia Dohovoru o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín (CITES), sa zakazuje dovoz veľrybotvarých cicavcov do Únie na primárne komerčné účely[13]. 4. Veľryby sú migrujúcim druhom. Politiky a právne predpisy EÚ týkajúce sa veľrýb budú preto vo vodách EÚ účinnejšie, ak nájdu podporu v podobe jednotných celosvetových opatrení. 5. Medzinárodná veľrybárska komisia (IWC) je medzinárodnou organizáciou, ktorá je zodpovedná za celosvetovú ochranu a riadenie populácií veľrýb a ktorá bola zriadená Medzinárodným dohovorom o regulácii lovu veľrýb (ďalej len „ICRW“) podpísaným v roku 1946. Členstvo v IWC je otvorené iba vládam. V súčasnosti je zmluvnými stranami IWC dvadsaťpäť členských štátov Európskej únie[14]. Európska únia má v rámci IWC štatút pozorovateľa a je zastúpená Komisiou. 6. V roku 1986 došlo v dôsledku moratória, na ktorom sa dohodla väčšina krajín zastúpených v IWC, k pozastaveniu komerčného lovu veľrýb. Štáty, ktoré sa najviac zasadzujú za lov veľrýb, sústavne namietajú proti moratóriu a veľryby lovia aj naďalej, na tzv. vedecké účely alebo v rámci iných výnimiek. 7. Od 60. výročného zasadnutia IWC, ktoré sa konalo v júni 2008 v Santiagu de Chile, sa v rámci IWC diskutuje o možnej reforme tejto organizácie. S prihliadnutím na cieľ, ktorým je zabezpečiť účinný medzinárodný regulačný rámec, by sa členské štáty mali usilovať o konštruktívnu účasť na všetkých rozhovoroch. 8. Vzhľadom na vývoj situácie v rámci IWC a z neho vyplývajúcu potrebu, aby pozícia EÚ zodpovedala aktuálnemu vývoju, predloží Komisia ďalšie návrhy na prípadné zmeny tohto rozhodnutia. 9. IWC funguje na základe prílohy, ktorou sa riadi lov veľrýb na celom svete. Príloha, ktorá je pripojená k dohovoru, je vymedzená ako jeho neoddeliteľná súčasť. Ustanovujú sa ňou podrobné opatrenia na reguláciu lovu veľrýb v záujme ochrany a využívania zdrojov veľrýb. Jej ustanovenia a zmeny a doplnenia sú pre zmluvné strany záväzné, pokiaľ niektorá zmluvná strana nepodá proti určitej zmene alebo doplneniu formálnu námietku v súlade s článkom V ods. 3 ICRW. 10. Návrhy rozhodnutí o zmenách a doplneniach prílohy prijaté v rámci IWC môžu mať právne účinky a ovplyvniť dosiahnutie cieľov politík a právnych predpisov EÚ, ktoré sa týkajú veľrybotvarých cicavcov. Niektoré z návrhov, ktoré sa pravidelne predkladajú na schválenie na zasadnutiach IWC, majú za cieľ povoliť aktivity lovu veľrýb prostredníctvom stanovenia kvót a uplatňovania opatrení v oblasti riadenia alebo zriaďovať chránené oblasti pre veľryby, z čoho vyplýva potreba určiť pozíciu EÚ. 11. Vzhľadom na to, že ciele, ktoré by Európska únia mala sledovať v rámci IWC, majú momentálne v zásade environmentálny charakter, a vzhľadom na to, že je to účelné na základe súvisiacich diskusií z roku 2008, sa článok 43 Zmluvy o fungovaní Európskej únie nenavrhuje ako súčasť operačného právneho základu tohto rozhodnutia. Nie je tým dotknutá výhradná právomoc Európskej únie v oblasti ochrany morských biologických zdrojov podľa ustanovení článku 3 ods. 1 písm. d) v spojení s článkom 38 a prílohou I k ZFEÚ, a teda všetkých živých vodných zdrojov v rámci spoločnej rybárskej politiky podľa nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002[15].Nevzniká precedens pre žiadne budúce rokovania o ochrane a riadení živých vodných zdrojov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti uvedeného nariadenia. 12. Členské štáty majú povinnosť lojálnej spolupráce podľa článku 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii a nemôžu prijímať žiadne záväzky mimo rámca právnych predpisov EÚ, ktoré by mohli ovplyvniť pravidlá Únie alebo meniť ich rozsah pôsobnosti. V záujme účinného zastupovania záujmov Únie voči tretím stranám je nevyhnutné, aby Únia vystupovala jednotne na základe dohodnutých pozícií EÚ. Vierohodnosť EÚ závisí od schopnosti zastávať rozhodnú a koordinovanú spoločnú pozíciu. 13. Vzhľadom na to, že Európska únia je v rámci IWC pozorovateľom, o pozícii EÚ k otázkam, ktoré patria do jej právomoci, by mala rozhodnúť Rada a mali by ju zastávať členské štáty konajúce spoločne v záujme Únie. 14. S cieľom posilniť pozíciu Únie v rámci IWC by sa mala podporiť taká revízia Medzinárodného dohovoru o regulácii lovu veľrýb (ICRW) podpísaného v roku 1946, ktorá by umožnila EÚ stať sa zmluvnou stranou IWC. 15. Na nadchádzajúcich piatich zasadnutiach IWC vrátane súvisiacich priebežných zasadnutí by Únia a členské štáty mali úzko spolupracovať, aby zabezpečili zlučiteľnosť všetkých zmien a doplnení ICRW a jeho prílohy s politikou a právom Únie, PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 Pozícia Európskej únie na nadchádzajúcich piatich zasadnutiach Medzinárodnej veľrybárskej komisie (IWC) vrátane súvisiacich priebežných zasadnutí sa určuje v prílohe k tomuto rozhodnutiu a budú ju vyjadrovať členské štáty konajúce spoločne v záujme Únie. Článok 2 V prípade, že pozíciu uvedenú v článku 1 môžu ovplyvniť nové vedecké alebo technické informácie predložené pred zasadnutiami IWC alebo počas nich, alebo ak sa na mieste predložia návrhy k otázkam, ktoré zatiaľ nie sú predmetom pozície EÚ, pozícia k návrhu sa skôr, ako dôjde k hlasovaniu o danom návrhu, určí prostredníctvom koordinácie vrátane koordinácie na mieste. V Bruseli Za Radu predseda PRÍLOHA 1. Hlavným cieľom Európskej únie v rámci IWC je zabezpečiť účinný medzinárodný regulačný rámec na ochranu a riadenie populácií veľrýb, ktorý bude z dlhodobého hľadiska zárukou výrazného zlepšenia stavu ochrany veľrýb a vďaka ktorému budú všetky operácie týkajúce sa lovu veľrýb patriť pod kontrolu IWC. 2. Členské štáty konajúce spoločne v záujme Únie zaujmú k návrhom rozhodnutí IWC na jej nadchádzajúcich piatich zasadnutiach a súvisiacich priebežných zasadnutiach túto pozíciu: 16. podporia zachovanie moratória na komerčný lov veľrýb v zmysle prílohy k dohovoru; 17. budú odmietať každý návrh nového typu lovu veľrýb, ktorý nie je uvedený v súčasnom znení dohovoru, s výnimkou návrhov zameraných výlučne na miestnu spotrebu, zakazujúcich medzinárodný obchod, garantujúcich výrazné zlepšenie stavu ochrany veľrýb z dlhodobého hľadiska, zabezpečujúcich ústrednú úlohu vedeckého výboru pri stanovovaní dodatočných podmienok pre takéto aktivity lovu veľrýb a začleňujúcich všetky operácie lovu veľrýb vykonávané členmi IWC pod kontrolu IWC. 18. podporia návrhy na zriaďovanie ochranných oblastí pre veľryby, 19. podporia návrhy na také riadenie existenčného lovu veľrýb pôvodným obyvateľstvom, ktoré bude zárukou toho, že s náležitým zreteľom na zásadu predbežnej opatrnosti a odporúčanie vedeckého výboru nedôjde k ohrozeniu ochrany príslušných populácií, operácie lovu veľrýb budú náležite regulované a úlovky neprekročia rámec existenčných potrieb na miestne účely, 20. podporia návrhy, ktorých cieľom je ukončenie vykonávania „lovu veľrýb na vedecké účely“ mimo kontroly IWC, 21. podporia návrhy na stanovenie mechanizmu a harmonogramu revízie Medzinárodného dohovoru o regulácii lovu veľrýb (ICRW) vrátane otázok lovu veľrýb na vedecké účely, lovu veľrýb na základe námietky, ako aj nových a vznikajúcich prípadov ohrozenia veľrybotvarých cicavcov, čím sa zabezpečí, aby všetky aktivity lovu veľrýb reálne patrili pod kontrolu IWC. Návrhy na revíziu ICRW by mali obsahovať aj spoľahlivý mechanizmus pravidelných preskúmaní a dodržiavania predpisov, ako aj podrobný plán realizácie revízie, 22. budú požadovať, aby návrhy revízie ICRW obsahovali aj možnosť, aby sa EÚ mohla stať sa zmluvnou stranou IWC, vďaka čomu by bola priamo zastúpená na zasadnutiach. [1] Smernica 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, Ú. v. ES L 206, 22.7.1992. s. 7. [2] Ú. v. ES L 61, 3.3.1997, s. 1. [3] Okrem toho sa nariadením Rady (EHS) č. 348/81 o spoločných pravidlách dovozu výrobkov z veľrýb alebo iných veľrybotvarých cicavcov umožňuje dovoz uvedených výrobkov iba vtedy, ak sa nepoužívajú na obchodné účely. [4] Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu - Tematická stratégia o ochrane a zachovaní morského prostredia, KOM(2005) 504 v konečnom znení. [5] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky. [6] Návrh rozhodnutia Rady, ktorým sa Komisia splnomocňuje rokovať v mene Spoločenstva o protokole, ktorým sa mení a dopĺňa medzinárodný Dohovor o regulácii lovu veľrýb, Washington, 2. decembra 1946, KOM(92) 316. [7] Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu, Ú. v. ES L 358, 31.12.2002, s. 59 – 80. [8] Pozri článok V dohovoru. Podľa odseku 3 sa zmeny a doplnenia prílohy stávajú pre zmluvné strany záväznými v lehote deväťdesiatich dní, pokiaľ nepredložia námietku. [9] KOM(2008) 711 v konečnom znení [10] Ú. v. EÚ C , , s. . [11] Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7. [12] Ú. v. ES L 61, 3.3.1997, s. 1. [13] Okrem toho sa nariadením Rady (EHS) č. 348/81 spoločných pravidlách dovozu výrobkov z veľrýb alebo iných veľrybotvarých cicavcov povoľuje dovoz uvedených výrobkov iba vtedy, ak sa nepoužívajú na obchodné účely. [14] Belgicko, Cyprus, Česká republika, Dánsko, Estónsko, Fínsko, Francúzsko, Grécko, Holandsko, Írsko, Luxembursko, Maďarsko, Nemecko, Poľsko, Portugalsko, Rakúsko, Rumunsko, Slovenská republika, Slovinsko, Španielsko, Švédsko, Spojené kráľovstvo, Taliansko. Bulharsko, Litva (apríl 2011). [15] Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu, Ú. v. ES L 358, 31.12.2002, s. 59 – 80.