SPOLOČNÁ POZÍCIA (ES) č. 5/2009

prijatá Radou 9. januára 2009

na účely prijatia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. …/2009 z …, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy a ktorým sa zrušuje smernica Rady 96/26/ES

(Text s významom pre EHP)

(2009/C 62 E/01)

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 71 ods. 1,

so zreteľom na návrh Komisie,

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),

so zreteľom na stanovisko Európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov (2),

so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov,

konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (3),

keďže:

Členským štátom by malo byť umožnené upraviť podmienky, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy v najvzdialenejších regiónoch uvedených v článku 299 ods. 2 zmluvy, vzhľadom na osobitné črty a obmedzenia týchto regiónov. Podniky usadené v týchto regiónoch, ktoré spĺňajú podmienky výkonu povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy len v dôsledku vyššie uvedenej úpravy, by však nemali mať možnosť získať licenciu Spoločenstva. Úprava podmienok výkonu povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy pre podniky, ktorým by bolo udelené povolenie na výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, a ktoré spĺňajú všetky všeobecné podmienky ustanovené v tomto nariadení, by nemala brániť vykonávaniu dopravy v najvzdialenejších regiónoch.

V záujme spravodlivej hospodárskej súťaže by sa mali spoločné pravidlá výkonu povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy uplatňovať v čo najväčšej miere na všetky podniky. Nie je však potrebné zahrnúť do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia podniky, ktorých doprava má len veľmi slabý vplyv na dopravný trh.

Dohliadať na to, aby podnik neustále spĺňal podmienky ustanovené týmto nariadením, by malo byť úlohou členského štátu usadenia, aby príslušné orgány tohto členského štátu mohli v prípade potreby rozhodnúť o pozastavení alebo odňatí povolení umožňujúcich tomuto podniku pôsobiť na trhu. Predpokladom pre riadne dodržiavanie a spoľahlivú kontrolu podmienok udeľovania povolenia na výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy je, aby podniky mali skutočné a stabilné miesto usadenia.

Fyzické osoby, ktoré sú bezúhonné a majú požadovanú odbornú spôsobilosť, by mali byť jasne identifikované a príslušné orgány by o nich mali byť informované. Tieto osoby (ďalej len „vedúci dopravy“), by mali nepretržite a skutočne riadiť dopravné činnosti podnikov cestnej dopravy. Je potrebné spresniť, za akých podmienok sa osoba pokladá za osobu, ktorá nepretržite a skutočne riadi dopravné činnosti podniku.

Vysokou úrovňou odbornej kvalifikácie by sa mala zvýšiť socioekonomická účinnosť odvetvia cestnej dopravy. Je preto potrebné, aby uchádzači o funkciu vedúceho dopravy disponovali kvalitnými odbornými znalosťami. Na zabezpečenie lepšej jednotnosti skúšok je v záujme podpory kvalitnej odbornej prípravy potrebné ustanoviť, aby členské štáty mohli poveriť skúšobné strediská a strediská odbornej prípravy podľa kritérií, ktoré im prináleží definovať. Vedúci dopravy by mali mať potrebné vedomosti na riadenie vnútroštátnej aj medzinárodnej dopravy. Zoznam predmetov, ktorých znalosť sa vyžaduje na získanie osvedčenia o odbornej spôsobilosti, ako aj postupy na organizovanie skúšok sa môžu meniť v závislosti od technického pokroku, vzhľadom na čo by sa mala ustanoviť možnosť aktualizovať ich. Členské štáty by mali mať možnosť vyňať z preskúšania osoby, ktoré dokážu poskytnúť dôkaz o určitej nepretržitej praxi v oblasti riadenia dopravných činností.

Lepšie organizovanou správnou spoluprácou medzi členskými štátmi by sa mala zlepšila účinnosť monitorovania podnikov pôsobiacich vo viacerých členských štátoch a mali by sa znížiť administratívne náklady. Elektronické registre podnikov vzájomne prepojené na európskej úrovni, ktoré sú v súlade s predpismi Spoločenstva o ochrane osobných údajov, by zjednodušili túto spoluprácu a znížili náklady spojené s kontrolami tak podnikom, ako aj správnym orgánom. V niektorých členských štátoch už existujú vnútroštátne registre. Taktiež sa už vytvorila infraštruktúra na vzájomné prepojenie medzi členskými štátmi. Systematickejšie využívanie elektronických registrov by preto mohlo výrazne prispieť k zníženiu administratívnych nákladov na kontroly a zlepšeniu ich účinnosti.

Niektoré údaje obsiahnuté vo vnútroštátnych elektronických registroch týkajúce sa porušení a sankcií, majú osobný charakter. Členské štáty by preto mali prijať opatrenia potrebné na zabezpečenie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (6) , najmä pokiaľ ide o monitorovanie spracúvania osobných údajov orgánmi verejnej moci, právo dotknutých osôb na informácie, ich právo na prístup a právo na vznesenie námietky. Na účely tohto nariadenia by bolo potrebné zachovať takéto údaje aspoň počas dvoch rokov, aby sa predišlo tomu, že podniky, ktoré boli vyhlásené za nespôsobilé, sa usadia v iných členských štátoch.

Na zabezpečenie efektívnej výmeny informácií medzi členskými štátmi by sa mali určiť vnútroštátne kontaktné miesta a mali by sa špecifikovať určité spoločné postupy vzťahujúce sa aspoň na lehoty a charakter informácií, ktoré sa majú poskytovať.

Členské štáty by mali ustanoviť sankcie vzťahujúce sa na porušenie tohto nariadenia. Tieto sankcie by mali byť účinné, primerané a odrádzajúce.

Keďže cieľ tohto nariadenia, a to modernizácia pravidiel, ktoré upravujú udeľovanie povolenia na výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy s cieľom zabezpečiť jednotnejšie a účinnejšie uplatňovanie týchto pravidiel v členských štátoch, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

PRIJALI TOTO NARIADENIE:

KAPITOLA I

VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

Článok 1

Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti

1. Týmto nariadením sa upravuje prístup k povolaniu prevádzkovateľa cestnej dopravy a jeho výkon.

2. Toto nariadenie sa vzťahuje na všetky podniky usadené v Spoločenstve, ktoré vykonávajú povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy. Vzťahuje sa aj na podniky, ktoré plánujú vykonávať povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy. Odkazy na podniky, ktoré vykonávajú povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy, sa v prípade potreby považujú za odkazy, ktoré zahŕňajú odkaz na podniky zamýšľajúce vykonávať toto povolanie.

3. Pokiaľ ide o regióny uvedené v článku 299 ods. 2 zmluvy, dotknuté členské štáty môžu upraviť podmienky, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, pokiaľ dopravu v týchto regiónoch v plnej miere vykonávajú podniky, ktoré sú v nich usadené.

4. Pokiaľ sa vo vnútroštátnom právnom poriadku neustanovuje inak, toto nariadenie sa odchylne od odseku 2 nevzťahuje na:

5. Členské štáty môžu vyňať z pôsobnosti všetkých alebo niektorých ustanovení tohto nariadenia prevádzkovateľov cestnej dopravy vykonávajúcich výlučne vnútroštátnu prepravu, ktorí majú len malý vplyv na dopravný trh vzhľadom na:

Článok 2

Vymedzenie pojmov

Na účely tohto nariadenia:

Článok 3

Požiadavky na výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy

1. Podniky, ktoré vykonávajú povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy: musia

2. Členské štáty môžu rozhodnúť o uložení ďalších požiadaviek, ktoré musia byť primerané a nediskriminačné a ktoré musia podniky spĺňať, aby mohli vykonávať povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy.

Článok 4

Vedúci dopravy

1. Podnik, ktorý vykonáva povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy, musí vymenovať aspoň jednu fyzickú osobu, vedúceho dopravy, ktorá spĺňa požiadavky uvedené v článku 3 písm. b) a d) a ktorá:

2. Ak podnik nespĺňa požiadavku odbornej spôsobilosti ustanovenú v článku 3 ods. 1 písm. d), príslušný orgán mu môže povoliť výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy bez vedúceho dopravy určeného v súlade s odsekom 1 tohto článku pod podmienkou, že:

3. Členské štáty môžu rozhodnúť, že vedúci dopravy vymenovaný v súlade s odsekom 1 nemôže byť dodatočne vymenovaný v súlade s odsekom 2, alebo môže byť takto vymenovaný iba v súvislosti s obmedzeným počtom podnikov alebo vozidlovým parkom menším ako je uvedený v odseku 2 písm. c).

4. Podnik oznámi príslušnému orgánu meno vymenovaného vedúceho alebo vedúcich dopravy.

KAPITOLA II

PODMIENKY NA SPLNENIE POŽIADAVIEK USTANOVENÝCH V ČLÁNKU 3

Článok 5

Podmienky týkajúce sa požiadavky usadenia

Na splnenie požiadavky ustanovenej v článku 3 ods. 1 písm. a) podnik v dotknutom členskom štáte musí:

Článok 6

Podmienky týkajúce sa požiadavky bezúhonnosti

1. S výhradou odseku 2 tohto článku, členské štáty určia podmienky, ktoré majú podniky a vedúci dopravy spĺňať s cieľom vyhovieť požiadavku bezúhonnosti ustanovenú v článku 3 ods. 1 písm. b).

Pri určovaní, či podnik vyhovel tejto požiadavke, členské štáty posúdia konanie podniku, jeho vedúcich dopravy a všetkých ostatných príslušných osôb v súlade s rozhodnutím členského štátu. Všetky odkazy v tomto článku na rozsudok súdu, sankcie alebo porušenia podniku zahŕňajú rozsudky súdu, sankcie alebo porušenia samotného podniku, jeho vedúcich dopravy a všetkých ostatných príslušných osôb v súlade s rozhodnutím členského štátu.

Podmienky uvedené v prvom pododseku zahŕňajú aspoň to, že:

2. Na účely odseku 1 tretieho pododseku písmena b):

Ak príslušný orgán zistí, že strata bezúhonnosti by predstavovala neprimeranú tvrdosť, môže vydať rozhodnutie, podľa ktorého zostáva bezúhonnosť nedotknutá. Dôvody sa v tom prípade zaznamenajú vo vnútroštátnom registri. Počet týchto rozhodnutí sa zapíše do správy uvedenej v článku 26 ods. 1.

3. Požiadavka ustanovená v článku 3 ods. 1 písm. b) nie je splnená, kým nedôjde k zahladeniu alebo sa neprijme iné opatrenie s podobným účinkom podľa príslušných ustanovení vnútroštátneho práva.

Článok 7

Podmienky týkajúce sa požiadavky finančnej spoľahlivosti

1. S cieľom splniť požiadavku ustanovenú v článku 3 ods. 1 písm. c) musí byť podnik neustále schopný plniť svoje finančné záväzky počas celého účtovného roka. Na tento účel musí podnik preukázať na základe ročnej účtovnej závierky, ktorá bola predtým potvrdená audítorom alebo riadne akreditovanou osobou, že každý rok disponuje imaním a rezervami v hodnote aspoň 9 000 EUR, ak sa používa jedno vozidlo a 5 000 EUR na každé ďalšie používané vozidlo.

Na účely tohto nariadenia sa kurz eura v menách členských štátov, ktoré sa nezúčastňujú tretej etapy európskej menovej únie, určí každých päť rokov. Platné sú tie kurzy, ktoré sa stanovia v prvý pracovný deň mesiaca október a uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie. Platia od 1. januára nasledujúceho kalendárneho roka.

Účtovné položky uvedené v prvom pododseku sa chápu ako položky definované v štvrtej smernici Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (8).

2. Odchylne od odseku 1 môže príslušný orgán súhlasiť alebo vyžadovať, aby podnik preukázal svoju finančnú spoľahlivosť osvedčením, ako napríklad poistenie zodpovednosti za výkon povolania, od jednej alebo viacerých bánk alebo iných finančných inštitúcií vrátane poisťovní, ktoré sa spoločne a nerozdielne zaručia za podnik vzhľadom na sumy určené v odseku 1 prvom pododseku. Členské štáty môžu rozhodnúť, že záruka sa môže požadovať so súhlasom príslušného orgánu, ktorý udeľuje povolenie na výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, a nie je možné ju zrušiť bez súhlasu tohto orgánu.

3. Ročná účtovná závierka uvedená v odseku 1 a záruka uvedená v odseku 2, ktoré sa majú skontrolovať, sa musia týkať hospodárskeho subjektu usadeného v členskom štáte, v ktorom sa požiadalo o povolenie, a nie prípadne iného subjektu usadeného v ktoromkoľvek inom členskom štáte.

Článok 8

Podmienky týkajúce sa požiadavky odbornej spôsobilosti

1. S cieľom splniť požiadavku ustanovenú v článku 3 ods. 1 písm. d) má dotknutá osoba alebo osoby vedomosti zodpovedajúce úrovni ustanovenej v prílohe I časti 1 v predmetoch, ktoré sú tam vymenované. Tieto vedomosti sa preukážu prostredníctvom povinnej písomnej skúšky, ktorá môže byť doplnená o ústnu skúšku, ak o tom rozhodne členský štát. Tieto skúšky sa organizujú v súlade s časťou II prílohy I. Členské štáty môžu na tento účel rozhodnúť o povinnej odbornej príprave, ktorá bude predchádzať skúške.

2. Organizovať a osvedčovať písomné a ústne skúšky uvedené v odseku 1, môžu len orgány alebo úrady, ktoré na tento účel riadne oprávnil členský štát podľa kritérií, ktoré určil. Členské štáty pravidelne kontrolujú, či sú podmienky, za akých organizujú skúšky tieto orgány alebo úrady, v súlade s prílohou I.

3. Členské štáty môžu podľa kritérií, ktoré určia, riadne oprávniť úrady, aby poskytli uchádzačom vysoko kvalitnú odbornú prípravu s cieľom účinne ich pripraviť na skúšku, ako aj priebežnú odbornú prípravu s cieľom aktualizovať vedomosti vedúcich dopravy, ak o to majú záujem.

4. Členský štát môže držiteľov niektorých vysokoškolských kvalifikácií alebo kvalifikácií odborného vzdelávania, ktoré boli vydané v tom istom členskom štáte, osobitne určených na tento účel a vyžadujúcich vedomosti zo všetkých predmetov uvedených v prílohe I, oslobodiť od skúšky z predmetov, na ktoré sa vzťahujú tieto kvalifikácie. Oslobodenie sa týka len tých oddielov časti I prílohy I, v ktorých prípade sa kvalifikácia vzťahuje na všetky predmety uvedené pod názvom každého oddielu.

Členský štát môže oslobodiť držiteľov osvedčení o odbornej spôsobilosti, ktoré sú v tomto členskom štáte platné v oblasti vnútroštátnej dopravy, od konkrétnych častí skúšky.

5. Osvedčenie vydané orgánom alebo úradom uvedeným v odseku 2 sa predkladá ako dôkaz odbornej spôsobilosti. Toto osvedčenie je neprenosné inú osobu. Toto osvedčenie je vystavené v súlade s bezpečnostnými prvkami a so vzorom osvedčenia uvedeným v prílohách I a III a je na ňom odtlačok pečiatky riadne oprávneného orgánu alebo úradu, ktorý ho vydal.

6. Komisia prispôsobí prílohy I, II a III technickému pokroku. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tohto nariadenia sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 25 ods. 3.

7. Komisia podporuje výmenu skúseností a informácií medzi členskými štátmi alebo prostredníctvom orgánu, ktorý môže určiť, v oblasti odbornej prípravy, skúšok a udeľovania povolení, a pomáha pri nej.

Článok 9

Oslobodenie od skúšky

Členské štáty môžu rozhodnúť o oslobodení od skúšky uvedenej v článku 8 ods. 1 osoby, ktoré môžu predložiť dôkaz o tom, že po dobu 15 rokov pred … (9). sústavne riadili podnik cestnej nákladnej dopravy alebo podnik cestnej osobnej dopravy v členskom štáte.

KAPITOLA III

UDEĽOVANIE POVOLENIA A MONITOROVANIE

Článok 10

Príslušné orgány

1. Každý členský určí jeden alebo viaceré príslušné orgány na zabezpečenie riadneho vykonávania tohto nariadenia. Tieto príslušné orgány sú oprávnené:

2. Príslušné orgány uverejnia všetky podmienky ustanovené podľa tohto nariadenia, ďalšie vnútroštátne ustanovenia, postupy, ktoré majú dodržiavať uchádzači, ktorí prejavili záujem, ako aj príslušné vysvetlenia.

Článok 11

Posudzovanie a evidencia žiadostí

1. Dopravnému podniku, ktorý spĺňa požiadavky ustanovené v článku 3, sa na základe žiadosti povoľuje vykonávať povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy. Príslušný orgán rozhodne, či podnik, ktorý predkladá žiadosť, spĺňa požiadavky ustanovené v uvedenom článku. Členské štáty môžu v príslušných vnútroštátnych právnych predpisoch spresniť dobu platnosti povolenia na výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy.

Výsledkom posúdenia žiadosti môže byť vydanie licencie Spoločenstva v súlade s nariadeniami (ES) č. …/2009 a (ES) č. …/2009. Členský štát môže vydať povolenie iné ako licenciu Spoločenstva pre podniky, ktoré vykonávajú dopravné činnosti len na území tohto členského štátu.

2. Príslušný orgán zaznamená vo vnútroštátnom elektronickom registri uvedenom v článku 16 údaje súvisiace s podnikmi, ktorým udeľuje povolenie, a ktoré sú uvedené v článku 16 ods. 2 prvom pododseku písm. a) až d).

3. Lehota na posúdenie žiadosti o povolenie príslušným orgánom je čo najkratšia a nepresahuje tri mesiace odo dňa, kedy sa príslušnému orgánu doručili všetky doklady potrebné na posúdenie žiadosti. Príslušný orgán môže túto lehotu predĺžiť o dva mesiace v riadne opodstatnených prípadoch.

4. Do 31. decembra 2012 príslušný orgán pri posudzovaní bezúhonnosti podniku v prípade akýchkoľvek pochybností preverí, či vymenovaní vedúci dopravy nie sú v čase podania žiadosti vyhlásení v jednom z členských štátov za nespôsobilých na riadenie dopravnej činnosti podniku podľa článku 14.

Od 1. januára 2013 príslušný orgán pri posudzovaní bezúhonnosti podniku overuje prostredníctvom prístupu k údajom uvedeným v článku 16 ods. 2 prvom pododseku písm. f), buď priamym bezpečným prístupom k príslušnej časti vnútroštátnych registrov alebo na základe žiadosti, či vymenovaní vedúci dopravy nie sú v čase podania žiadosti vyhlásení v jednom z členských štátov za nespôsobilých na riadenie dopravných činností podniku podľa článku 14.

Opatrenia zamerané na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tohto nariadenia, ktoré sa týkajú predĺženia lehôt uvedených v tomto odseku najviac o tri roky, sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 25 ods. 3.

5. Podniky, ktoré majú povolenie na vykonávanie povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, v rámci lehoty 28 dní alebo kratšej, ktorú môže určiť členský štát usadenia, oznámia príslušnému orgánu, ktorý udelil povolenie, akékoľvek zmeny údajov uvedených v odseku 2.

Článok 12

Kontroly

1. Príslušné orgány dohliadajú na to, aby podniky, ktorým udelili povolenie na vykonávanie povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, nepretržite spĺňali požiadavky ustanovené v článku 3. Členské štáty na tento účel vykonávajú cielené kontroly podnikov, ktoré sú klasifikované ako podniky so zvýšeným rizikom. Členské štáty na tento účel rozšíria systém hodnotenia rizikovosti, ktorý zaviedli podľa článku 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/22/ES z 15. marca 2006 o minimálnych podmienkach vykonávania nariadení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o právnych predpisoch v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy (10), aby sa pokryli všetky porušenia špecifikované v článku 6 tohto nariadenia.

2. Členské štáty musia do 31. decembra 2014 vykonávať kontroly minimálne každých päť rokov, aby preverili, či podniky naďalej spĺňajú všetky požiadavky ustanovené v článku 3.

Opatrenia zamerané na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tohto nariadenia, ktoré sa týkajú predĺženia lehoty uvedenej v prvom pododseku, sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 25 ods. 3.

3. Členský štát vykoná individuálne kontroly, aby preveril, či podnik naďalej spĺňa podmienky prístupu k povolaniu prevádzkovateľa cestnej dopravy vždy, keď o to požiada Komisia v riadne odôvodnených prípadoch. Členský štát informuje Komisiu o výsledkoch týchto kontrol a o opatreniach prijatých v prípade zistenia, že podnik už nespĺňa požiadavky ustanovené v tomto nariadení.

Článok 13

Postup pozastavenia a odňatia povolení

1. Ak príslušný orgán zistí, že podniku hrozí, že už nebude spĺňať požiadavky ustanovené v článku 3, oznámi to tomuto podniku. Ak príslušný orgán zistí, že jedna alebo viac požiadaviek už viac nie sú splnené, môže podniku určiť jednu z nasledovných lehôt na nápravu tejto situácie:

2. Príslušný orgán môže vyžadovať od podniku, ktorého povolenie bolo pozastavené alebo odňaté, aby zabezpečil, že jeho vedúci dopravy zložia skúšky uvedené v článku 8 ods. 1, pred prijatím opatrenia na nápravu.

3. Ak príslušný orgán zistí, že podnik už nespĺňa jednu alebo viaceré požiadavky ustanovené v článku 3, pozastaví alebo odníme povolenie na vykonávanie povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy v rámci lehôt uvedených v odseku 1 tohto článku.

Článok 14

Vyhlásenie o nespôsobilosti vedúceho dopravy

1. Keď vedúci dopravy stratí bezúhonnosť v súlade s článkom 6, príslušný orgán vyhlási tohto vedúceho dopravy za nespôsobilého na riadenie dopravných činností podniku.

2. Pokiaľ sa neprijme opatrenie na nápravu v súlade s príslušnými ustanoveniami vnútroštátneho práva, osvedčenie o odbornej spôsobilosti vedúceho dopravy vyhláseného za nespôsobilého uvedené v článku 8 ods. 5 nie je platné v žiadnom členskom štáte.

Článok 15

Rozhodnutia príslušných orgánov a odvolania

1. V záporných rozhodnutiach, ktoré podľa tohto nariadenia prijmú príslušné orgány členských štátov, akým je zamietnutie žiadosti, pozastavenie alebo odňatie platného povolenia a vyhlásenie o nespôsobilosti vedúceho dopravy, sa uvedú dôvody, na ktorých sa zakladajú.

V týchto rozhodnutiach sa zohľadňujú dostupné informácie o porušeniach, ktorých sa dopustil tento podnik alebo vedúci dopravy a ktoré môžu poškodiť bezúhonnosť podniku, ako aj všetky ostatné informácie, ktorými disponuje príslušný orgán. Spresňujú sa v nich opatrenia na nápravu uplatniteľné v prípade pozastavenia platnosti povolenia alebo vyhlásenia o nespôsobilosti.

2. Členské štáty prijmú opatrenia na zabezpečenie toho, aby podniky a dotknuté osoby mali možnosť podať voči rozhodnutiam uvedeným v odseku 1 odvolanie na aspoň jeden nezávislý a nestranný orgán alebo súd.

KAPITOLA IV

ZJEDNODUŠENIE A ADMINISTRATÍVNA SPOLUPRÁCA

Článok 16

Vnútroštátne elektronické registre

1. Na účely vykonávania tohto nariadenia, a najmä jeho článkov 11 až 14 a článku 26, každý členský štát vedie vnútroštátny elektronický register podnikov cestnej dopravy, ktorým príslušný orgán určený týmto štátom udelil povolenie na vykonávanie povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy. Spracúvanie údajov v tomto registri sa uskutočňuje pod dohľadom orgánu verejnej moci, ktorý bol na tento účel určený. Príslušné údaje, ktoré obsahuje vnútroštátny elektronický register, sú prístupné všetkým príslušným orgánom daného členského štátu.

Komisia do 1. júna 2009 vydá usmernenia o minimálnych požiadavkách pre údaje, ktoré sa musia vkladať do vnútroštátneho elektronického registra odo dňa jeho zriadenia, s cieľom uľahčiť vzájomné prepojenie týchto registrov v budúcnosti. Môže odporučiť, aby sa okrem údajov uvedených v odseku 2 uvádzali aj evidenčné čísla vozidiel.

2. Vnútroštátne elektronické registre členského štátu obsahujú aspoň tieto údaje:

Členské štáty sa na účely písmena e) môžu do 31. decembra 2015 rozhodnúť, že do vnútroštátneho elektronického registra zahrnú len najzávažnejšie porušenia uvedené v prílohe IV.

Členské štáty sa môžu rozhodnúť, že údaje uvedené v písmenách e) a f) prvého pododseku budú uchovávať v samostatných registroch. V takom prípade sa príslušné informácie poskytnú na požiadanie alebo k ním majú priamy prístup všetky príslušné orgány dotknutých členských štátov. V prípade žiadosti sa informácie poskytnú do 30 pracovných dní od doručenia žiadosti.

V každom prípade majú k údajom uvedeným v písmenách e) a f) prvého pododseku prístup iné orgány ako príslušné orgány len ak im boli riadne udelené právomoci, ktoré sa týkajú dohľadu a ukladania sankcií v odvetví cestnej dopravy, a ich úradníci sú viazaní prísahou alebo iným spôsobom úradne viazaní zachovávať tajomstvo.

3. Údaje týkajúce sa podniku, ktorého povolenie bolo pozastavené alebo odňaté, zostávajú v registri dva roky po skončení platnosti pozastavenia alebo odňatia licencie a potom sa bezodkladne odstránia.

Údaje týkajúce sa každej osoby, ktorá sa vyhlási za nespôsobilú na povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy, zostávajú vo vnútroštátnom elektronickom registri, kým sa neobnoví bezúhonnosť tejto osoby podľa článku 6 ods. 3. Ak sa vykoná opatrenie na nápravu alebo iné opatrenie s rovnocenným účinkom, údaje sa bezodkladne odstránia.

Údaje uvedené v prvom a druhom pododseku spresňujú podľa potreby dôvody, ktoré viedli k pozastaveniu alebo odňatiu povolení alebo k vyhláseniu o nespôsobilosti, a zodpovedajúce doby trvania.

4. Členské štáty prijmú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby všetky údaje vo vnútroštátnom elektronickom registri boli aktualizované a presné, najmä údaje uvedené v odseku 2 prvom pododseku písmenách e) a f).

5. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1 a 2, členské štáty prijmú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby vnútroštátne elektronické registre boli prístupné na celom území Spoločenstva prostredníctvom vnútroštátnych kontaktných miest definovaných v článku 18. Sprístupnenie prostredníctvom vnútroštátnych kontaktných miest sa uskutoční do 31. decembra 2012 tak, aby príslušný orgán ktoréhokoľvek členského štátu mohol nahliadnuť do vnútroštátneho elektronického registra ktoréhokoľvek členského štátu.

6. Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 25 ods. 2 prijme spoločné pravidlá týkajúce sa vykonávania odseku 5, ako je formát vymieňaných údajov, technické postupy na elektronické nahliadanie do vnútroštátnych elektronických registrov iných členských štátov a podpora interoperability týchto registrov s inými príslušnými databázami. Tieto spoločné pravidlá určia, ktorý orgán je zodpovedný za prístup k údajom a ich ďalšie používanie a aktualizáciu po prístupe, a na tento účel sa uvedú pravidlá o zapisovaní a monitorovaní údajov.

7. Opatrenia zamerané na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tohto nariadenia, ktoré sa týkajú predĺženia lehôt uvedených v odsekoch 1 a 4, sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 25 ods. 3.

Článok 17

Ochrana osobných údajov

Pokiaľ ide o uplatňovanie smernice 95/46/ES, členské štáty zabezpečia najmä, aby:

Článok 18

Administratívna spolupráca medzi členskými štátmi

1. Členské štáty určia vnútroštátne kontaktné miesto zodpovedné za výmenu informácií s ostatnými členskými štátmi, pokiaľ ide o uplatňovanie tohto nariadenia. Členské štáty odovzdajú Komisii názov a adresu svojho vnútroštátneho kontaktného miesta do … (11). Komisia zostaví zoznam všetkých vnútroštátnych kontaktných miest a odovzdá ich členským štátom.

2. Členské štáty, ktoré si vymieňajú informácie v rámci tohto nariadenia, používajú vnútroštátne kontaktné miesta určené podľa odseku 1.

3. Členské štáty, ktoré si vymieňajú informácie o porušeniach uvedených v článku 6 ods. 2 alebo o vedúcich dopravy vyhlásených za nespôsobilých, dodržiavajú postup a lehoty uvedené v článku 13 ods. 1 nariadenia (ES) č. …/2009 alebo prípadne v článku 23 ods. 1 nariadenia (ES) č. …/2009. Členský štát, ktorému je doručené oznámenie o závažnom porušení, ktoré viedlo k odsúdeniu alebo sankcii v inom členskom štáte, zaznamená toto porušenie do svojho vnútroštátneho elektronického registra.

KAPITOLA V

VZÁJOMNÉ UZNÁVANIE OSVEDČENÍ A INÝCH DOKLADOV

Článok 19

Osvedčenia o bezúhonnosti a rovnocenné doklady

1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 11 ods. 4, členský štát usadenia akceptuje ako postačujúci dôkaz o bezúhonnosti na udelenie povolenia na výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy výpis z registra trestov, alebo pokiaľ takýto výpis nie je, rovnocenný doklad vydaný príslušným súdnym alebo správnym orgánom členského štátu, v ktorom mal vedúci dopravy bydlisko.

2. Ak členský štát ukladá svojim štátnym príslušníkom určité podmienky súvisiace s bezúhonnosťou, ktorých splnenie nemožno preukázať dokladom uvedeným v odseku 1, tento členský štát akceptuje ako postačujúci dôkaz od štátnych príslušníkov ostatných členských štátov osvedčenie vydané príslušným súdnym alebo správnym orgánom členského štátu, v ktorom mal vedúci dopravy bydlisko, ktorým sa potvrdzuje, že tieto podmienky sú splnené. Toto osvedčenie sa týka presných skutočností, ktoré sa berú do úvahy v členskom štáte usadenia.

3. Ak doklad uvedený v odseku 1 alebo osvedčenie uvedené v odseku 2 nevydá členský štát, v ktorom mal vedúci dopravy naposledy bydlisko, tento doklad alebo osvedčenie môžu byť nahradené prísažným alebo čestným vyhlásením vedúceho dopravy pred príslušným súdnym alebo správnym orgánom, alebo prípadne pred notárom v členskom štáte, v ktorom mal vedúci dopravy bydlisko. Tento orgán alebo notár vydá osvedčenie, ktorým potvrdí toto prísažné vyhlásenie alebo čestné vyhlásenie.

4. Doklad uvedený v odseku 1 a osvedčenie uvedené v odseku 2 sa neakceptujú, ak sú predložené po viac ako troch mesiacoch od dátumu ich vystavenia. Táto podmienka sa vzťahuje aj na vyhlásenia podľa odseku 3.

Článok 20

Osvedčenie týkajúce sa finančnej spoľahlivosti

Ak členský štát ukladá svojim štátnym príslušníkom ďalšie podmienky súvisiace s finančnou spoľahlivosťou, ktoré nie sú ustanovené v článku 7, tento členský štát akceptuje ako postačujúci dôkaz pre príslušníkov iných členských štátov osvedčenie vydané príslušným orgánom členského štátu alebo členských štátov, v ktorých mal vedúci dopravy bydlisko, ktorým sa potvrdzuje, že tieto podmienky sú splnené. Toto osvedčenie sa týka presných informácií, ktoré sa berú do úvahy v novom členskom štáte usadenia.

Článok 21

Osvedčenia o odbornej spôsobilosti

1. Členské štáty uznávajú ako postačujúci dôkaz odbornej spôsobilosti osvedčenia zhodné so vzorom osvedčenia uvedeným v prílohe III, ktoré vydal orgán alebo úrad riadne oprávnený na tento účel.

2. Osvedčenie vydané pred … (12) ako dôkaz odbornej spôsobilosti podľa ustanovení platných k tomuto dátumu sa pokladajú za rovnocenné s osvedčením zhodným so vzorom osvedčenia uvedeným v prílohe III, a uznávajú sa ako dôkaz odbornej spôsobilosti vo všetkých členských štátoch. Členské štáty môžu od držiteľov osvedčení o odbornej spôsobilosti, ktoré je platné len pre vnútroštátnu dopravu, požadovať, aby zložili skúšku alebo časti skúšky uvedené v článku 8 ods. 1.

KAPITOLA VI

ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

Článok 22

Sankcie

1. Členské štáty ustanovia pravidlá o sankciách uplatniteľných v prípade porušenia ustanovení tohto nariadenia a prijmú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie ich vykonávania. Ustanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce. Členské štáty oznámia Komisii tieto opatrenia najneskôr do … (11), a bezodkladne jej oznámia každú následnú zmenu a doplnenie, ktorá má na ne vplyv. Členské štáty zabezpečia, aby sa všetky tieto opatrenia uplatňovali bez diskriminácie na základe štátnej príslušnosti alebo miesta usadenia podniku.

2. Sankcie uvedené v odseku 1 zahŕňajú najmä pozastavenie povolenia na výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, odňatie tohto povolenia a vyhlásenie o nespôsobilosti vedúceho dopravy.

Článok 23

Prechodné ustanovenia

Podniky, ktoré mali pred … (9) povolenie na výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, sa prispôsobia ustanoveniam tohto nariadenia do … (11).

Článok 24

Vzájomná pomoc

Príslušné orgány členských štátov úzko spolupracujú a vzájomne si poskytujú pomoc na účely uplatňovania tohto nariadenia. Vymieňajú si informácie o odsúdeniach a sankciách za všetky závažné porušenia a iné špecifické informácie, ktoré môžu mať vplyv na výkon povolania prevádzkovateľov cestnej dopravy, pričom dodržiavajú ustanovenia vzťahujúce sa na ochranu osobných údajov.

Článok 25

Postup výboru

1. Komisii pomáha výbor zriadený podľa článku 18 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 3821/85 z 20. decembra 1985 o záznamovom zariadení v cestnej doprave (13).

2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 3 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.

3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.

Článok 26

Predkladanie správ

1. Členské štáty vypracujú každé dva roky správu o činnosti príslušných orgánov a predložia ju Komisii. Táto správa obsahuje:

2. Komisia na základe správ uvedených v odseku 1 predloží každé dva roky správu Európskemu parlamentu a Rade o výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy. Táto správa obsahuje najmä hodnotenie fungovania výmeny informácií medzi členskými štátmi a preskúmanie fungovania prvkov uvedených vo vnútroštátnych elektronických registroch. Táto správa sa uverejňuje v rovnakom čase ako správa uvedená v článku 17 nariadenia (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy (14).

Článok 27

Zoznam príslušných orgánov

Každý členský štát do … (12) odovzdá Komisii zoznam príslušných orgánov, ktoré určil na udeľovanie povolenia na výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, a zoznam oprávnených orgánov alebo úradov zodpovedných za organizáciu skúšok uvedených v článku 8 ods. 1 a vydávanie osvedčení. Komisia uverejní konsolidovaný zoznam týchto orgánov a úradov z celého Spoločenstva v Úradnom vestníku Európskej únie.

Článok 28

Oznámenie vnútroštátnych opatrení

Členské štáty oznámia Komisii znenie zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tohto nariadenia, najneskôr do 30 dní od dátumu ich prijatia a po prvýkrát do … (12).

Článok 29

Zrušenie

Smernica 96/26/ES sa týmto zrušuje.

Článok 30

Nadobudnutie účinnosti

Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

Uplatňuje sa od … (15).

(1) Ú. v. EÚ C 151, 17.6.2008, s. 16.

(2) Ú. v. EÚ C 14, 19.1.2008, s. 1.

(3) Stanovisko Európskeho parlamentu z 21. mája 2008 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku), spoločná pozícia Rady z 9. januára 2009 a pozícia Európskeho parlamentu z … (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku). Rozhodnutie Rady z ….

(4) Ú. v. ES L 124, 23.5.1996, s. 1.

(5) Ú. v. EÚ L …

(6) Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31.

(7) Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

(8) Ú. v. ES L 222, 14.8.1978, s. 11.

(9) Dátum nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.

(10) Ú. v. EÚ L 102, 11.4.2006, s. 35.

(11) Dva roky odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.

(12) Dátum uplatňovania tohto nariadenia.

(13) Ú. v. ES L 370, 31.12.1985, s. 8.

(14) Ú. v. EÚ L 102, 11.4.2006, s. 1.

(15) Dva roky odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.

Preprava nebezpečných vecí, ktorých preprava je zakázaná alebo preprava takých vecí v zakázaných alebo neschválených prepravných prostriedkoch alebo bez ich označenia ako nebezpečné veci na vozidle, v dôsledku čoho sú ohrozené životy alebo životné prostredie do takej miery, že to vedie k rozhodnutiu o znehybnení vozidla.

ODÔVODNENÉ STANOVISKO RADY

I. ÚVOD

Komisia predložila návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, 25. mája 2007 ako jeden z troch návrhov takzvaného „cestného balíka“ (1).

Európsky parlament odhlasoval svoje stanovisko v prvom čítaní 21. mája 2008.

Rada 9. januára 2009 prijala spoločnú pozíciu v súlade s článkom 251 zmluvy.

Vo svojej práci Rada zohľadnila stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru. Výbor regiónov sa rozhodol nezaujať stanovisko k trom návrhom.

II. ANALÝZA SPOLOČNEJ POZÍCIE

1. Všeobecné súvislosti

V nadväznosti na „Závery Rady o prínose sektora dopravy pre lisabonskú stratégiu“ z jarného zasadnutia Európskej rady v roku 2007 sa Komisia rozhodla vydať návrhy na preskúmanie existujúceho právneho rámca o prístupe k povolaniu dopravcu a prístupe na trh medzinárodnej cestnej nákladnej dopravy, ako aj na medzinárodný trh autokarovej a autobusovej dopravy, aby sa okrem iného zabezpečilo, že administratívne zaťaženie bude vhodné a primerané. Celkovo sa tieto tri nové návrhy usilujú modernizovať, nahradiť a zlúčiť ustanovenia vzťahujúce sa na prevádzkovateľov cestnej dopravy a na prístup na trhy cestnej dopravy.

Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, má za cieľ vytvoriť jednotné a vynútiteľné ustanovenia na prístup k povolaniu prevádzkovateľa dopravy. Okrem toho prispeje k plneniu cieľov lisabonskej stratégie, lebo vytvorí spravodlivejšie podmienky hospodárskej súťaže v rámci odvetvia a zavedie väčšiu transparentnosť pre zákazníkov cestnej dopravy. V konečnom dôsledku prispeje k efektívnejším a kvalitnejším dopravným službám. Vzhľadom na prevažujúcu úlohu cestnej dopravy vo výrobných a distribučných systémoch priemyslu posilní konkurencieschopnosť Únie.

2. Kľúčové otázky politiky

i) Predmet úpravy, rozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmov

Rada sa z veľkej časti pridŕža návrhu Komisie určeného na vyjasnenie a zoštíhlenie právnych ustanovení. Uviedla však, že toto nariadenie sa neuplatňuje na služby cestnej osobnej dopravy určené výlučne na nekomerčné účely alebo bezplatné služby, ani na podniky, vykonávajúce povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy len motorovými vozidlami, ktoré nemôžu prekročiť rýchlosť 40 km/h. Túto poslednú výnimku navrhuje aj Európsky parlament. Okrem toho spoločná pozícia uvádza, že členské štáty môžu vyňať z pôsobnosti tohto nariadenia prevádzkovateľov cestnej dopravy vykonávajúcich výlučne vnútroštátnu dopravu, ktorí majú len malý vplyv na dopravný trh z dôvodu charakteru prevážaného tovaru alebo krátkej prepravnej vzdialenosti.

Európsky parlament sa z veľkej časti pridŕžal návrhu Komisie.

ii) Vedúci dopravy

V návrhu Komisie sa spresňujú vzťahy, ktoré má mať osoba s požadovanou odbornou spôsobilosťou („vedúci dopravy“) s podnikom, ktorého dopravné činnosti má riadiť. Túto osobu musí podnik zamestnať a odmeňovať.

Keďže sa predpokladá, že táto osoba skutočne a nepretržite riadi dopravnú činnosť podniku, musí niesť dôsledky svojich rozhodnutí a tým sa stáva osobou zodpovednou za porušenia v rámci činností, ktoré riadi. Táto zodpovednosť sa vymedzuje na účely tohto nariadenia, ale nedotýka sa akejkoľvek trestnej alebo finančnej zodpovednosti definovanej na úrovni vnútroštátnych právnych predpisov každého členského štátu. Možnosť vlastníka-prevádzkovateľa využiť iného vedúceho dopravy („externého“) z dôvodov odbornej spôsobilosti je regulovaná, najmä aby sa zvýšila ich nezávislosť od veľkých dopravcov, ktorí im zverujú zásielky, a aby tak boli chránení pred skrytým zamestnávaním.

Rada sa vo všeobecnosti pridŕža návrhu Komisie. V spoločnej pozícii sa však objasňuje rozdiel medzi „interným“ a „externým“ vedúcim dopravy, najmä stanovením rozličných požiadaviek na to, aby sa osoba stala vedúcim dopravy, ako napr. požiadavka mať pobyt v Spoločenstve. Externý vedúci dopravy je nezávislou osobu určenou podnikom, ktorá vo funkcii vedúceho dopravy riadi dopravné činnosti, ako sú riadenie údržby vozidiel, overovanie dopravných zmlúv a dokladov, základné účtovníctvo, prideľovanie nákladov alebo služieb vodičom a vozidlám a kontrola postupov v oblasti bezpečnosti. Externý vedúci môže riadiť až štyri rozličné podniky vykonávajúce dopravné činnosti s celkovým vozidlovým parkom najviac 50 vozidiel. V tomto kontexte sa členské štáty môžu rozhodnúť znížiť počet podnikov a/alebo celkový počet vozidiel vo vozidlovom parku. Okrem toho sa v spoločnej pozícii ustanovuje, že členské štáty môžu zakázať alebo obmedziť, aby interný vedúci dopravy mohol pracovať ako externý vedúci dopravy iného podniku.

Európsky parlament sa tiež úzko pridŕžal návrhu Komisie. Podobne ako Rada však objasnil skutočné prepojenie medzi dopravným podnikom a (interným) vedúcim dopravy. Pokiaľ ide o externého vedúceho dopravy, Európsky parlament navrhol, aby o celkovom počte vozidiel vo vozidlovom parku, ktoré môže riadiť vedúci dopravy, rozhodol národný príslušný orgán.

iii) Podmienky týkajúce sa požiadavky usadenia

V návrhu Komisie sa ustanovujú všeobecné pravidlá, aby len podniky so skutočným a stabilným sídlom mohli získať povolenie na výkon povolania vedúceho dopravy. Cieľom je, aby všetky podniky podliehali rovnakej úrovni dohľadu a aby sa predišlo tomu, že niektoré podniky sa vyhnú dohľadu zo strany orgánov členských štátov, v ktorých sú usadené. Okrem toho sa zadefinovalo, že spoločnosti majú stabilné a skutočné sídlo vtedy, ak majú kanceláriu, zaregistrované vozidlá a prevádzkové stredisko.

Rada sa pridržiava návrhu Komisie, s výnimkou požiadavky na dostatočný počet parkovacích miest pre vozidlá na pravidelné používanie, ktorá sa vypustila.

Európsky parlament sa z veľkej časti pridŕžal prístupu Komisie.

iv) Podmienky týkajúce sa požiadavky bezúhonnosti

Návrh Komisie obsahuje zoznam vážnych porušení predpisov Spoločenstva, ktoré môžu viesť k strate bezúhonnosti, aj keď k porušeniu dôjde v iných členských štátoch. Uvádza sa v ňom aj to, že od istej úrovne opakovania menších porušení sa porušenia môžu pokladať za vážne. Udeľuje Komisii vykonávacie právomoci na vypracovanie spoločného zoznamu porušení, ktorý je predpokladom akejkoľvek organizovanej výmeny informácií medzi členskými štátmi, a na definovanie spoločných hraničných hodnôt, po dosiahnutí ktorých sa povolenie odníme.

Rada sa úzko pridŕža návrhu Komisie. Rada však vypustila odkaz na opakované menšie porušenia a doplnila dopravu zvierat ako jednu z požiadaviek, ktorú musí vedúci dopravy alebo podnik rešpektovať. Rada okrem toho objasňuje postup nasledujúci po najzávažnejších porušeniach, ako sa stanovuje v prílohe III, pre ktorý Rada vypustila možnosť jeho úpravy komitologickým postupom. V tejto súvislosti sa v spoločnej pozícii zveruje príslušným orgánom právomoc určiť, či by v prípade najvážnejších porušení nepredstavovala strata bezúhonnosti v konkrétnom jednotlivom prípade neprimeranú reakciu.

Európsky parlament sa z väčšej časti pridržiaval návrhu Komisie. Podobne ako Rada však vypustil odkaz na opakované menšie porušenia. Okrem toho Európsky parlament stanovuje 1. január 2010 ako konečný termín pre Komisiu na prijatie zoznamu kategórií, typov a stupňov závažnosti porušení, ktoré môžu viesť k strate bezúhonnosti.

v) Nové ukazovatele na meranie finančnej spoľahlivosti podniku

V návrhu Komisie sa zavádzajú presnejšie ukazovatele na meranie finančnej spoľahlivosti podniku. Podniky alebo členské štáty si môžu zvoliť z dvoch možností: buď obežné aktíva a rýchla solventnosť (podľa terminológie štvrtej účtovnej smernice) určené na základe ročnej účtovnej závierky podniku rešpektujú isté limity, alebo podnik preukáže svoju finančnú spoľahlivosť bankovou zárukou. Navrhované finančné ukazovatele sú ukazovatele, ktoré sa bežne používajú pri finančnej analýze na vyhodnotenie schopnosti podniku splácať krátkodobé záväzky.

Rada vypustila odkaz na „rýchlu solventnosť“, ale na druhej strane poskytla prevádzkovateľovi možnosť preukázať finančnú spoľahlivosť prostredníctvom osvedčenia, ako napr. osvedčenia o poistení profesijnej zodpovednosti z jednej alebo viacerých bánk alebo iných finančných inštitúcií vrátane poisťovní.

Európsky parlament sa tiež rozhodol vypustiť odkaz na „rýchlu solventnosť“ a umožniť, aby sa poistenie považovalo za dôkaz finančnej spoľahlivosti podniku. Európsky parlament okrem toho navrhlo, aby sa kapitálové zdroje preukazovali prostredníctvom osvedčenej obchodnej súvahy alebo súvahy na daňové účely. Osoby, ktoré sa uchádzajú o prístup k povolaniu prevádzkovateľa cestnej dopravy po prvýkrát, musia predložiť osvedčenú počiatočnú súvahu. Európsky parlament napokon navrhol aj upravovať výmenný kurz pre meny ročne a nie raz za 5 rokov.

vi) Podmienky týkajúce sa požiadavky odbornej spôsobilosti

V návrhu Komisie sa zavádza spoločný prístup kombinujúci odbornú prípravu a povinnú skúšku na preverenie odbornej spôsobilosti požadovanej od všetkých uchádzačov vrátane uchádzačov s odbornou praxou a uchádzačov s diplomom. Ustanovuje sa v ňom aj minimálny systém akreditácie skúšobných stredísk a stredísk odbornej prípravy a vyzýva sa na podporu výmeny skúseností medzi členskými štátmi v tejto oblasti. Napokon tam zaniká možnosť členských štátov rozlišovať úroveň kvalifikácie podľa toho, či ide o medzinárodnú dopravu alebo nie.

Rada vypustila ustanovenie týkajúce sa povinnej odbornej prípravy pred tým, ako sa osoba stane vedúcim dopravy. Ďalej sa v spoločnej pozícii Rady ustanovuje, že členské štáty môžu oslobodiť od určitých častí skúšky osoby s kvalifikáciou založenou na určitých vysokoškolských diplomoch alebo určitom technickom vzdelaní, ktoré vydal príslušný členský štát, ako aj držiteľov osvedčení o odbornej spôsobilosti, ktoré sú v tomto členskom štáte platné pre vnútroštátnu dopravu. Rada napokon zaviedla možnosť, aby členské štáty vyňali z preskúšania osoby, ktoré posledných 15 rokov nepretržite riadili podnik cestnej nákladnej dopravy alebo podnik cestnej osobnej dopravy v členskom štáte.

Európsky parlament sa tiež rozhodol vypustiť ustanovenie o povinnej odbornej príprave, ale na výmenu poskytol členským štátom možnosť podporovať pravidelnú odbornú prípravu pre vedúcich dopravy. Európsky parlament tiež akceptoval, že členské štáty môžu oslobodiť od preskúšania osoby, ktoré majú aspoň 10-ročnú nepretržitú prax v dopravnom podniku na riadiacej úrovni. Aby sa predišlo zneužívaniu, napríklad vo forme „skúškovej turistiky“, Európsky parlament stanovuje, aby sa osoba mohla zúčastniť na skúškach iba v členskom štáte svojho pobytu. Okrem toho sa navrhuje, aby boli kritériá akreditácie orgánov vykonávajúcich odbornú prípravu a skúšky žiadateľov o osvedčenie vedúceho dopravy vzájomne kompatibilné. Európsky parlament napokon zaviedol vedúcim dopravy povinnosť, aby po piatich rokoch profesionálnej nečinnosti museli znova podstúpiť odbornú prípravu.

vii) Povolenie a dohľad

V návrhu Komisie sa ustanovuje posilnenie úlohy orgánov určených členskými štátmi, aby dohliadali na to, či podniky spĺňajú podmienky ustanovené nariadením. V návrhu sa zavádzajú spoločné zásady určené na zabezpečenie väčšej transparentnosti, porovnateľnosti a v konečnom dôsledku vierohodnosti pravidiel v oblasti prístupu k povolaniu. V návrhu sa navyše stanovujú lehoty, ktoré musia tieto orgány dodržiavať pri prešetrovaní spisov, ako aj lehoty, ktoré možno poskytnúť podnikom, aby skôr, ako sa pristúpi k sankcii, napravili svoju situáciu. Od príslušných orgánov sa tiež vyžaduje, aby upozornili podniky, ktorým hrozí, že už nebudú spĺňať podmienky stanovené v nariadení. V návrhu sa stanovuje odstupňovaná škála sankcií od čiastočného odňatia povolenia až po vyhlásenie nespôsobilosti prevádzkovateľa dopravy. V oblasti kontroly sa v návrhu predpisujú cielené kontroly, ktoré budú členské štáty vykonávať častejšie ako jestvujúce päťročné kontroly.

Hoci sa Rada v zásade pridržiava návrhu Komisie, rozhodla sa zaviesť niektoré ustanovenia, aby zoštíhlila a zjednodušila riadiace zásady. Členské štáty môžu vydávať rozličné povolenia pre podniky, ktoré vykonávajú iba vnútroštátnu dopravu. Členské štáty môžu skrátiť lehoty, v rámci ktorých musí podnik informovať o zmenách údajov použitých v žiadosti o povolenie. Členské štáty majú ďalej možnosť predĺžiť lehotu na preskúmanie žiadosti o povolenie. Do 31. decembra 2012 príslušný orgán overuje v prípade akýchkoľvek pochybností, či vedúci dopravy nie je v jednom z členských štátov vyhlásený za nespôsobilého riadiť dopravnú činnosť podniku a od 1. januára 2013 to príslušný orgán bude robiť pomocou prístupu do vnútroštátnych elektronických registrov. Prístup Rady v spoločnej pozícii je, že úprava frekvencie kontrol v podnikoch závisí od technického pokroku. Do roku 2015 musia členské štáty vykonávať kontroly minimálne každých päť rokov, zatiaľ čo od roku 2015 sa musia kontroly vykonávať podľa systému klasifikácie rizika.

Európsky parlament tiež zaviedol zopár pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov do návrhu Komisie. Od 1. januára 2012 príslušný orgán overuje v prípade pochybností, či dopravný vedúci nie je v jednom z členských štátov vyhlásený za nespôsobilého riadiť dopravnú činnosť podniku. Pokiaľ ide o frekvenciu kontrol, Komisia môže zmeniť päťročné obdobie na pravidelné kontroly v súlade s regulačným postupom s kontrolou. Členské štáty majú okrem toho možnosť požadovať odborné vzdelávanie a preskúšanie vedúcich dopravy podnikov, ktorých povolenie bolo pozastavené alebo odňaté. Napokon sa vysvetľuje, že sankcie sa na vedúceho dopravy uplatňujú iba v prípade, ak je zodpovedný za príslušné porušenia.

viii) Vnútroštátny elektronický register

V návrhu Komisie sa vyzýva na zavedenie v každom členskom štáte elektronického registra dopravných podnikov, ktorý by mal byť vzájomne prepojený na úrovni Spoločenstva do konca roku 2010. Tiež sa v ňom ustanovuje určenie vnútroštátnych kontaktných miest využívaných na výmenu informácií a ustanovujú sa určité postupy, ktoré treba dodržiavať.

Rada s návrhom Komisie na vytvorenie vnútroštátnych elektronických registrov v zásade súhlasí. Zaviedla však niektoré dodatočné ustanovenia. Komisia musí do 1. júna 2009 vydať usmernenia týkajúce sa štruktúry registra. Členské štáty musia vytvoriť svoje vnútroštátne registre v lehote 24 mesiacov od nadobudnutia účinnosti nariadenia, čo je 20 dní po jeho uverejnení. Vnútroštátne registre musia byť prepojené do 31. decembra 2012. Členské štáty musia do vnútroštátneho registra zahrnúť vážne porušenia až od roku 2016. Okrem toho možno všetky stanovené lehoty zmeniť a oddialiť komitologickým postupom (ak to bude potrebné). Komisia sa napokon vyzýva, aby preskúmala fungovanie vnútroštátnych elektronických registrov a ich prvkov v správe.

Parlament navrhuje zriadiť vo vnútroštátnom elektronickom registri verejnú a súkromnú časť. Súkromná časť by bola prístupná len príslušným orgánom a za osobitných podmienok (t. j. s osobitnými právomocami v oblasti cestnej dopravy a s úradníkmi viazanými prísahou). Parlament ďalej navrhuje zriadiť register vedúcich dopravy. Hoci Parlament požaduje zahrnutie evidenčných čísel vozidiel prevádzkovaných mimo členského štátu usadenia do registra, Rada v spoločnej pozícii ustanovuje, že Komisia môže v roku 2009 vydať odporúčanie na zahrnutie evidenčných čísel vozidiel. Európsky parlament napokon navrhuje, aby bol za vedenie a aktualizáciu elektronického registra zodpovedný príslušný orgán.

3. Iné otázky politiky

Rada sa rozhodla nahradiť v angličtine pojem „sanction“ pojmom „penalty“.

Rada sa rozhodla vypustiť ustanovenia o „predchádzajúcich právach“, t. j. oslobodiť podniky, ktoré môžu predložiť dôkaz, že mali v členskom štáte povolenie vykonávať povolanie prevádzkovateľa cestnej nákladnej alebo osobnej dopravy, od požiadavky predloženia dôkazu, že majú odbornú spôsobilosť.

Rada zmenila ustanovenia o povinnosti podávať správy, aby sa znížilo administratívne zaťaženie.

V spoločnej pozícii Rady sa ustanovuje, že nariadenie sa začne uplatňovať 24 mesiacov od nadobudnutia účinnosti (miesto 18 mesiacov).

Rada sa rozhodla upresniť prílohu II doplnením série ochranných prvkov, z ktorých musia doklady obsahovať aspoň dva.

Rada vytvorila prílohu III, v ktorej sa nachádza zoznam najvážnejších porušení.

4. Iné pozmeňujúce a doplňujúce návrhy Európskeho parlamentu

Ďalšie pozmeňujúce a doplňujúce návrhy nezahrnuté do spoločnej pozície sa týkajú:

— odkazu na dôverné údaje ako podmienky týkajúcej sa požiadavky usadenia,

— povinnosti, aby členské štáty informovali Komisiu o osvedčeniach, ktoré uznávajú ako dôkaz odbornej spôsobilosti,

— odkazu na archiváciu údajov a ochranu údajov podľa pravidiel Spoločenstva, ktorých nedodržiavanie by mohlo spochybniť bezúhonnosť vedúceho dopravy,

— odkazu na zákaz prenosu osvedčenia o odbornej spôsobilosti na právnické osoby,

— skrátenia lehôt pre nahradenie vedúceho dopravy v podniku,

— vypustenia možnosti odložiť prepojenie vnútroštátnych registrov prostredníctvom regulačného postupu s kontrolou,

— skrátenia lehôt na preukázanie, že podnik disponuje skutočným a stabilným sídlom,

— požiadavky na vypracovanie štúdie o možnom zahrnutí taxíkov do rozsahu pôsobnosti nariadenia,

— navrhovaného dátumu 1. jún 2009 ako dátumu začiatku uplatňovania nariadenia.

III. ZÁVER

Pri stanovovaní svojej spoločnej pozície Rada v plnej miere zohľadnila návrh Komisie a stanovisko Európskeho parlamentu z prvého čítania. V súvislosti s pozmeňujúcimi a doplňujúcimi návrhmi Európskeho parlamentu Rada poznamenáva, že mnohé z nich do spoločnej pozície zahrnula v podstate, čiastočne alebo v celom rozsahu.

(1) Ostatné dva legislatívne návrhy sú:

— návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o spoločných pravidlách prístupu na trh medzinárodnej cestnej nákladnej dopravy (prepracovanie)