EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli7. 3. 2017 COM(2017) 116 final SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o vykonávaní určitých ustanovení nariadenia (ES) č. 1071/2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, v období od 1. januára 2013 do 31. decembra 2014 (2. správa Komisie o vykonávaní určitých ustanovení členskými štátmi, pokiaľ ide o prístup k povolaniu prevádzkovateľa cestnej dopravy)



I.Úvod Táto správa sa týka výkonu povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy v členských štátoch a jej cieľom je zabezpečiť dôkladnejšie monitorovanie uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, a ktorým sa zrušuje smernica Rady 96/26/ES [ďalej len „nariadenie (ES) č. 1071/2009“]. Uvedené nariadenie sa vzťahuje na všetky podniky usadené v EÚ, ktoré vykonávajú povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy, ako aj na podniky, ktoré zamýšľajú vykonávať toto povolanie. Povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy zahŕňa povolanie prevádzkovateľa nákladnej cestnej dopravy a povolanie prevádzkovateľa osobnej cestnej dopravy. Z rozsahu pôsobnosti uvedeného nariadenia sú vyňaté určité kategórie podnikov, napríklad tie, ktoré používajú motorové vozidlá s celkovou hmotnosťou nižšou než 3,5 tony. V nariadení (ES) č. 1071/2009 sú vymedzené spoločné pravidlá, ktorými sa upravuje udeľovanie povolenia na výkon povolania prevádzkovateľa nákladnej cestnej dopravy a prevádzkovateľa osobnej cestnej dopravy. V súlade s článkom 3 nariadenia musia podniky vykonávajúce povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy mať skutočné a stabilné miesto usadenia v členskom štáte, byť bezúhonné, preukázať zodpovedajúcu finančnú spoľahlivosť a požadovanú odbornú spôsobilosť. Okrem toho v článku 4 tohto nariadenia sa podnikom vykonávajúcim povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy ukladá povinnosť vymenovať vedúceho dopravy, ktorý je držiteľom osvedčenia o odbornej spôsobilosti potvrdzujúceho jeho zručnosti a znalosti potrebné na riadenie dopravy v súlade so všetkými právnymi a odvetvovými požiadavkami a efektívnym a plynulým spôsobom. Zodpovednosť za overenie dodržiavania podmienok stanovených v nariadení (ES) č. 1071/2009 zo strany dopravných podnikov nesú členské štáty. Dobre zorganizovaná administratívna spolupráca medzi členskými štátmi zohráva kľúčovú úlohu pri zvyšovaní účinnosti monitorovania podnikov pôsobiacich v Európskej únii. V článku 26 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1071/2009 sú stanovené lehoty pre povinnosti členských štátov a Komisie týkajúce sa predkladania správ: členské štáty majú každé dva roky od dátumu začiatku uplatňovania nariadenia vypracovať správu o činnosti príslušných orgánov a predložiť ju Komisii, ako sa vyžaduje v článku 26 nariadenia. Na základe správ predložených členskými štátmi by Komisia mala každé dva roky vypracovať správu a predložiť ju Európskemu parlamentu a Rade. Vnútroštátne správy predložené členskými štátmi predstavujú najdôležitejší zdroj informácií pre správu Komisie. V článku 26 nariadenia sú uvedené údaje, ktoré majú vnútroštátne správy obsahovať: „a) prehľad o odvetví, pokiaľ ide o bezúhonnosť, finančnú spoľahlivosť a odbornú spôsobilosť; b) počet udelených povolení za každý rok a podľa druhu, počet pozastavených povolení, odňatých povolení, počet vyhlásení o nespôsobilosti a dôvody, na ktorých sa zakladajú; c) počet osvedčení o odbornej spôsobilosti vydaných každý rok; d) hlavné štatistiky o vnútroštátnych elektronických registroch a ich využívaní príslušnými orgánmi a e) prehľad o výmenách informácií s ostatnými členskými štátmi podľa článku 18 ods. 2, ktorý zahŕňa najmä ročný počet zistených porušení oznámených iným členským štátom a doručené odpovede a ročný počet žiadostí a doručených odpovedí podľa článku 18 ods. 3.“ Predmetná správa sa týka najmä kvality a včasného poskytnutia informácií členských štátov (oddiel II) a analýzy správ predložených členskými štátmi (oddiel III). V oddiele IV sú uvedené závery. II.Predkladanie údajov Toto je druhá správa predložená na základe nariadenia (ES) č. 1071/2009 a týka sa obdobia od 1. januára 2013 do 31. decembra 2014. Prvá správa sa týkala obdobia od 4. decembra 2011 (dátum začiatku uplatňovania nariadenia) do 31. decembra 2012. Uvedené obdobie predkladania správ je synchronizované so správou o vykonávaní právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, vyžadovanou v článku 26 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1071/2009. Synchronizácia umožňuje členským štátom a zainteresovaným stranám získať ucelený prehľad o odvetví vo vzťahu k vnútornému trhu a sociálnym pravidlám za rovnaké obdobie predkladania správ. Napriek povinnosti predkladania správ, ktorá je uvedená v článku 26 tohto nariadenia, v čase vypracúvania predmetnej správy šesť členských štátov, konkrétne Belgicko, Cyprus, Holandsko, Maďarsko, Portugalsko a Rakúsko, nepredložilo svoje vnútroštátne správy. Niektoré členské štáty poskytli údaje s veľkým oneskorením oproti poslednému dátumu 30. septembra 2015, čo významne ovplyvnilo načasovanie prípravy tejto správy Komisie. Vo viacerých správach neboli poskytnuté určité potrebné informácie, čo skomplikovalo vypracovanie komplexnej analýzy. V niektorých prípadoch sa poskytnuté údaje týkali iného časového rámca než bol požadovaný rámec. V záujme konzistentnosti a pomoci príslušným vnútroštátnym orgánom pri plnení ich povinností týkajúcich sa predkladania správ útvary Komisie navrhli štandardný formulár pre členské štáty na rok 2015, ktorý sa má používať od druhého obdobia predkladania správ. Väčšina členských štátov, ktoré predložili svoje národné správy, použila štandardný formulár. Keďže členské štáty, ktoré predložili správy v priebehu aktuálneho obdobia predkladania správ, nie sú tými istými členskými štátmi, ktoré predložili správy v prvom období predkladania správ a keďže sa líši trvanie obdobia predkladania správ, porovnanie oboch období nie je možné a rozhodne by neprinieslo zmysluplné závery. Predmetná správa preto neobsahuje takéto porovnania. Komisia zadala vypracovanie štúdie o hodnotení ex post nariadenia (ES) č. 1071/2009 a (ES) č. 1072/2009. Ak je to relevantné, v predkladanej správe sa čerpajú informácie z tejto štúdie.

III.Analýza údajov o výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy 1. Prehľad o odvetví cestnej dopravy, pokiaľ ide o bezúhonnosť, finančnú spoľahlivosť a odbornú spôsobilosť Táto časť správy sa týka predstavenia vnútroštátnych požiadaviek, organizácie kontrol, miery súladu a ťažkostí, ktoré sa vyskytli, na základe informácií poskytnutých členskými štátmi. Z dôvodu čiastkového charakteru správ vypracovaných členskými štátmi nie je tento prehľad úplný, pokiaľ ide o rozsah. Ak je to potrebné, správy členských štátov sú doplnené údajmi z vyššie uvedenej hodnotiacej štúdie. Ako je za určitých okolností povolené v článku 3 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1071/2009, niekoľko členských štátov ukladá vnútroštátne požiadavky, ktoré prevádzkovatelia musia splniť okrem štyroch požiadaviek stanovených v nariadení (stabilné a skutočné miesto usadenia v členskom štáte, bezúhonnosť, zodpovedajúca finančná spoľahlivosť a požadovaná odborná spôsobilosť), aby mohli vykonávať povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy. Napríklad Slovensko doplnilo požiadavku, v ktorej sa vymedzuje minimálny vek vedúceho dopravy na 21 rokov. Rakúsko zahrnulo podmienku pre prevádzkovateľa cestnej dopravy, aby v obci alebo v inej obci v rovnakom alebo susednom správnom obvode existovali potrebné parkovacie miesta mimo ciest. V Španielsku platí dodatočná požiadavka, podľa ktorej žiadatelia musia mať tri vozidlá predstavujúce aspoň jedno užitočné zaťaženie 60 ton. Francúzsko, Taliansko a Lotyšsko sa rozhodli rozšíriť povinnosť, týkajúcu sa dodržiavania súladu s pravidlami prístupu k povolaniu prevádzkovateľa cestnej dopravy, na prevádzkovateľov nákladnej cestnej dopravy, ktorí prevádzkujú vozidlá s celkovou povolenou hmotnosťou nepresahujúcou 3,5 tony. Spôsoby, akými členské štáty kontrolujú dodržiavanie súladu so štyrmi požiadavkami na prístup k povolaniu prevádzkovateľa cestnej dopravy stanovenými v nariadení, sa veľmi líšia. Rovnako sa líši aj počet vykonaných kontrol. Estónsko uviedlo, že kontroly dodržiavania súladu s požiadavkami nariadenia sa vykonávajú podľa systému založeného na riziku a sú zamerané najmä na podniky, pri ktorých hrozí zvýšené riziko závažného alebo častého porušovania pravidiel cestnej dopravy. V Írsku sa kontroly bezúhonnosti, finančnej spoľahlivosti a odbornej spôsobilosti vykonávajú najmenej raz za päť rokov v rámci postupu obnovy povolenia pre každý podnik. Okrem toho sa tieto kontroly zrejme vykonávajú častejšie v prípade niektorých prevádzkovateľov, ktorí sú považovaní za vysokorizikových alebo sa dostanú do pozornosti príslušného orgánu. Bezúhonnosť sa kontroluje preverovaním vedúceho dopravy a akejkoľvek inej príslušnej osoby prostredníctvom vnútroštátnej preverovacej služby zabezpečovanej vnútroštátnou políciou. Táto preverovacia služba poskytuje príslušnému orgánu zoznam dôvodov, ktoré môžu byť použité na určenie bezúhonnosti. V priebehu 5-ročného obdobia platnosti licencie prevádzkovateľa obvykle nebude potrebné, aby prevádzkovateľ poskytoval licenčnému orgánu doplňujúce informácie. Vyžadovalo by sa to len v prípade, že príslušný orgán zistil riziko súvisiace s daným prevádzkovateľom. V Lotyšsku sa kontroly dodržiavania súladu s požiadavkou na finančnú spoľahlivosť vykonávajú s použitím informácií z výročných správ získaných z registra podnikov. Okrem toho sa splnenie všetkých štyroch požiadaviek kontroluje pred udelením povolenia na prevádzkovanie dopravy. Dôvodom väčšiny pozastavení povolení je žiadosť daňového úradu, ktorý sa rozhodol pozastaviť hospodársku činnosť dopravnej spoločnosti. Keďže v Lotyšsku sa overené kópie licencií Spoločenstva a licencií pre vnútroštátnu dopravu vydávajú pre jednotlivé konkrétne vozidlá a len na obdobie maximálne dvanástich mesiacov, v prípade nesplnenia uvedených štyroch požiadaviek sa overené kópie licencií Spoločenstva a licencií pre vnútroštátnu dopravu nepredĺžia. Kontroluje sa bezúhonnosť vedúceho dopravy, podniku a členov jeho správnej rady. V prípade nahradenia vedúceho dopravy alebo členov správnej rady podniku sa kontroluje bezúhonnosť každého nového člena. V Španielsku existujú dva spôsoby kontroly dodržiavania súladu s kritériami prístupu k výkonu povolania. Podstatou prvého spôsobu je požiadavka, aby podniky predložili dokumentáciu, ktorou preukážu, že spĺňajú štyri stanovené požiadavky. Druhý spôsob kontroly predstavujú inšpektori, ktorí vykonávajú kontroly na mieste priamo v priestoroch podnikov. Podniky cestnej dopravy v Španielsku musia každé dva roky požiadať o obnovenie povolenia, preto sa dodržiavanie súladu so štyrmi požiadavkami kontroluje každé dva roky. Okrem toho sa každý rok uskutoční rad kontrol na overenie toho, či podniky, ktorých povolenie nebolo obnovené, nevykonávajú žiadnu dopravnú činnosť. V roku 2013 bolo na tento účel skontrolovaných 354 podnikov a trom z nich boli udelené sankcie za vykonávanie dopravných činností bez príslušného povolenia. V roku 2014 bolo skontrolovaných 1 184 podnikov a zistených 36 porušení. V Poľsku pôsobí 400 inšpektorov zodpovedných za cestné kontroly a kontroly v priestoroch prevádzkovateľov nákladnej cestnej dopravy. Informácie, ktoré inšpektori zozbierajú, sa odosielajú do Medzinárodnej prepravnej kancelárie a miestnym orgánom, ktoré vydávajú licencie Spoločenstva a kontrolujú plnenie štyroch požiadaviek stanovených v nariadení (ES) č. 1071/2009. V Poľsku sa za stabilné a skutočné miesto usadenia považuje miesto s technickými zariadeniami a prístrojmi vhodnými na štruktúrované a nepretržité vykonávanie dopravných činností, ktoré zahŕňa aspoň jeden z nasledujúcich prvkov: parkovacie miesto, priestor na vykládku, zariadenia na údržbu vozidiel. V Nemecku existoval systém hodnotenia rizika len na regionálnej úrovni, ale od júla 2014 sa pôsobnosť systému rozšírila na celý štát. Porušenia sa hodnotia 5 bodmi (najzávažnejšie porušenia), 3 bodmi (závažnejšie/závažné porušenia) alebo 1 bodom (iné porušenia). Podnik sa následne hodnotí ako rizikovejší, ak nazbieral 5 bodov (v prípade podnikov s maximálne 10 vozidlami), 8 bodov (maximálne 50 vozidiel) alebo 11 bodov (viac ako 50 vozidiel). Agentúra Spojeného kráľovstva pre normy pre vodičov a vozidlá používa od roku 2006 systém známy ako OCRS (Hodnotenie rizika nesúladu prevádzkovateľa s predpismi). V roku 2012 ho zdokonalila s cieľom zlepšiť jeho schopnosť predvídania. Systém OCRS integruje informácie o porušeniach predpisov týkajúcich sa technického stavu, ktoré súvisia s ďalšími porušeniami predpisov. V Dánsku sa všetci noví žiadatelia o licenciu Spoločenstva alebo vnútroštátnu licenciu podrobujú kontrole zodpovedajúcej finančnej spoľahlivosti, odbornej spôsobilosti, zadlženosti a stabilného miesta usadenia. Kontroly bezúhonnosti sa vykonávajú len vtedy, keď polícia oznámila nejaký problém alebo ak existujú iné náznaky možného problému. Porušenia sa registrujú 5 rokov a zahŕňajú porušenia zistené políciou pri cestných kontrolách. Dánske orgány obvykle kontrolujú všetkých nových žiadateľov, ako aj približne 250 existujúcich prevádzkovateľov. Prevádzkovatelia sa vyberajú na základe systému hodnotenia rizikovosti. Prevádzkovatelia, ktorí chcú získať prvé dve licencie, musia splniť požiadavku na počiatočnú finančnú spoľahlivosť vo výške 150 000 DKK (približne 20 000 EUR), hoci v nariadení (ES) č. 1071/2009 sa vyžadujú len rezervy vo výške 9 000 EUR pre prvé vozidlo a 5 000 EUR pre každé ďalšie vozidlo. V Dánsku sa vyžaduje rezerva pre každé ďalšie vozidlo 40 000 DKK (približne 5 400 EUR). Okrem toho spoločnosť nesmie mať nedoplatky voči štátu vyššie ako 50 000 DKK (približne 6 700 EUR). Dánsky dopravný úrad, ktorý overuje zodpovedajúcu finančnú spoľahlivosť podniku, sa v tejto veci informuje na dánskych daňových úradoch. Rumunsko má systém hodnotenia rizikovosti, ktorý zameriava kontroly porušovania tak, aby registrovali všetky priestupky jednotlivých dopravných spoločností v cestnej doprave. Ak spoločnosť založí pobočku, kontroluje sa jej skutočné a stabilné miesto usadenia. V Holandsku vypracovala Holandská organizácia pre vnútroštátnu a medzinárodnú nákladnú cestnú dopravu metódu, pomocou ktorej odhaľuje prevádzkovateľov dopravy, ktorým hrozí riziko, že už nebudú spĺňať požiadavku zodpovedajúcej finančnej spoľahlivosti. Prevádzkovatelia dopravy, ktorým takého riziko hrozí, budú podrobení dôkladnému monitorovaniu. V prípade, že vysokorizikový prevádzkovateľ dopravy nebude schopný splniť požiadavku zodpovedajúcej finančnej spoľahlivosti v danej časovej lehote stanovenej v článku 13 nariadenia (ES) č. 1071/2009, bude mu odňatá licencia Spoločenstva. Vďaka tejto metóde sú prevádzkovatelia dopravy nútení spĺňať požiadavku zodpovedajúcej finančnej spoľahlivosti počas celého obdobia platnosti licencie Spoločenstva, nielen v období podania žiadosti. Hodnotenie rizikovosti sa tiež týka požadovanej odbornej spôsobilosti. Vo Fínsku je systém hodnotenia spojený s kontrolami bezúhonnosti. Systematická kontrola bezúhonnosti týkajúca sa všetkých relevantných osôb sa považuje za náročnú úlohu, a to je presne ten dôvod, pre ktorý je potrebné hodnotenie rizikovosti. Pokiaľ ide o ťažkosti súvisiace s kontrolami skutočného a stabilného miesta usadenia, ktoré sa považujú za náročnejšie na zdroje než iné kontroly, niekoľko orgánov presadzovania práva zdôrazňuje náročnosť týchto kontrol a nedostatočné administratívne kapacity na kontrolu všetkých podnikov cestnej dopravy zaregistrovaných v danom členskom štáte. Počet kontrol uskutočnených v jednotlivých členských štátoch so zreteľom na štyri požiadavky umožňujúce prístup k povolaniu prevádzkovateľa cestnej dopravy sa veľmi líši. Napríklad v Bulharsku bolo v roku 2014 skontrolovaných 5 640 podnikov z hľadiska stabilného a skutočného miesta usadenia, zatiaľ čo v Estónsku bolo za obdobie rokov 2013 – 2014 vykonaných 120 kontrol. V Estónsku sa v období rokov 2013 – 2014 uskutočnilo 50 kontrol bezúhonnosti a 50 kontrol odbornej spôsobilosti. V Rumunsku sa v roku 2013 uskutočnilo 2 543 a v roku 2014 to bolo 2 760 kontrol bezúhonnosti. V Španielsku sa v období rokov 2013 – 2014 uskutočnilo 12 415 prešetrovaní týkajúcich sa štyroch kritérií prístupu k povolaniu prevádzkovateľa cestnej dopravy (10 495 sa týkalo prevádzkovateľov nákladnej dopravy a 1 920 prevádzkovateľov osobnej dopravy). Pokiaľ ide o úroveň dodržiavania súladu s požiadavkami na prístup k povolaniu prevádzkovateľa cestnej nákladnej dopravy, z údajov, ktoré sú k dispozícii, vyplýva, že táto úroveň je pomerne vysoká. Napríklad z 5 640 podnikov, ktoré boli v roku 2014 v Rumunsku podrobené kontrole skutočného a stabilného miesta usadenia, túto požiadavku nespĺňalo len 49 podnikov. Aj Írsko oznámilo vysokú mieru súladu, nespresnilo však počet porušení. 2. Povolenia

V článku 2 nariadenia (ES) č. 1071/2009 sa povolenie na výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy vymedzuje ako „rozhodnutie v správnom konaní, ktorým sa podniku spĺňajúcemu podmienky ustanovené týmto nariadením povoľuje vykonávať povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy“. V jednotlivých členských štátoch sa líši právna podstata „rozhodnutia v správnom konaní“. Môže ísť o predpokladanú podmienku získania licencie pre vnútroštátnu dopravu a/alebo licencie Spoločenstva na vykonávanie medzinárodnej prepravy, o ekvivalent licencie len pre vnútroštátnu prepravu alebo o licenciu na vnútroštátnu a medzinárodnú prepravu, ktorá sa udeľuje ako jedno samostatné povolenie. Napríklad v Bulharsku a Litve existujú štyri druhy licencií (vnútroštátna osobná doprava, vnútroštátna nákladná doprava, licencia Spoločenstva pre osobnú dopravu a licencia Spoločenstva pre nákladnú dopravu). V Bulharsku sa však udeľuje jediný doklad (t. j. povolenie) pre vnútroštátnu aj medzinárodnú dopravu. Podniky usadené v Estónsku musia od roku 2012 žiadať o licenciu Spoločenstva, ktorá predstavuje jediný druh povolenia existujúceho v tomto členskom štáte. V Luxembursku sú len dva druhy licencií: jedna pre vnútroštátnu dopravu a druhá pre medzinárodnú dopravu. V Rumunsku sa udeľujú len licencie Spoločenstva ako povolenia pre osobnú dopravu alebo nákladnú dopravu. V Spojenom kráľovstve existujú dva hlavné druhy povolení, ktoré sa týkajú podnikov zabezpečujúcich osobnú a nákladnú dopravu. Sú to štandardné vnútroštátne licencie a štandardné medzinárodné licencie. Medzinárodná licencia je určená pre podnik, ktorý zabezpečuje medzinárodnú dopravu a zodpovedá držiteľom licencií Spoločenstva. Okrem toho v Spojenom kráľovstve existujú ďalšie kategórie pre samostatne zárobkovo činných prevádzkovateľov, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti nariadenia (ES) č. 1071/2009. Existuje ďalšia klasifikácia pre organizácie, ktoré vykonávajú osobnú dopravu, ale nie sú to podniky a nepovažujú sa za organizácie vykonávajúce dopravu za poplatok alebo úhradu, ako sú napríklad školy, charitatívne organizácie a komunitné skupiny. Keďže pojem „povolenie“ umožňujúce výkon povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy má pre podniky rôzny význam, kvantitatívne údaje predložené členskými štátmi nie je možné priamo porovnať. Väčšina členských štátov však predložila celkový počet oprávnených prevádzkovateľov k 31. decembru 2014, čo predstavuje referenčný údaj o počte udelených, pozastavených alebo odňatých povolení. Taliansko má 111 677 oprávnených prevádzkovateľov (nákladná a osobná doprava), Španielsko 93 997, Spojené kráľovstvo 90 418, Francúzsko 68 658, Nemecko 59 671, Poľsko 32 676, Švédsko 18 092, Fínsko 16 285, Grécko 13 115 (len nákladná doprava), Bulharsko 11 294, Chorvátsko 10 852, Írsko 5 655, Dánsko 5 618, Slovinsko 5 617, Litva 5 341, Lotyšsko 4 702, Estónsko 3 126, Malta 663 a Luxembursko 427 oprávnených prevádzkovateľov. Na základe údajov, ktoré sú k dispozícii, sa zdá, že prevažnú väčšinu oprávnených podnikov tvoria prevádzkovatelia cestnej nákladnej dopravy. Oznámený percentuálny podiel oprávnených prevádzkovateľov nákladnej cestnej dopravy v porovnaní s celkovým počtom oprávnených prevádzkovateľov v členských štátoch k 31. decembru 2014 bol 88 %, zatiaľ čo prevádzkovateľov osobnej cestnej dopravy bolo len 12 %. Jedinú výnimku predstavovala Malta, kde počet prevádzkovateľov osobnej cestnej dopravy (578) významne prekročil počet prevádzkovateľov nákladnej cestnej dopravy (85), zatiaľ čo vo Francúzsku bol percentuálny podiel prevádzkovateľov osobnej cestnej dopravy oveľa väčší ako priemer EÚ (38 %). 2.1. Udelené povolenia Dvadsať členských štátov poskytlo údaje o udelených povoleniach. Na základe týchto údajov možno konštatovať, že v týchto členských štátoch bolo udelených 261 156 povolení na výkon povolania prevádzkovateľa osobnej cestnej dopravy (29 749) a nákladnej cestnej dopravy (231 407). Rozpätie počtu udelených povolení sa pohybuje od 44 na Malte po 81 719 v Španielsku. Podrobná tabuľka s predloženými informáciami je uvedená v prílohe I k predmetnej správe. Podobne ako pri počte oprávnených podnikov k 31. decembru 2014 (pozri oddiel 2 vyššie) sa väčšina povolení udelených v roku 2013 a 2014 týka prevádzkovateľov nákladnej cestnej dopravy (celkovo 89 %) a len malá časť povolení prevádzkovateľov osobnej cestnej dopravy (11 %). 2.2. Pozastavené a odňaté povolenia Podľa údajov poskytnutých 20 dotknutými členskými štátmi bolo v období rokov 2013 – 2014 spolu 161 289 pozastavených alebo odňatých povolení. Možno konštatovať, že najvyšší počet pozastavených a odňatých povolení bol zaznamenaný v Španielsku – takmer 123 758 povolení na osobnú a nákladnú dopravu. Na opačnom konci poradia bolo zaznamenaných veľmi málo odňatí a pozastavení povolenia v Chorvátsku (4), Írsku (6) a Rumunsku (16). Podrobné informácie o odňatých a pozastavených povoleniach sú zahrnuté do prílohy II k tejto správe. Vo väčšine členských štátov, ktoré uviedli dôvody odňatia alebo pozastavenia povolenia, sa ako dôvod uvádza hlavne skončenie platnosti licencie Spoločenstva, likvidácia spoločnosti alebo žiadosť prevádzkovateľov. Treba však uviesť, že v dvoch členských štátoch bol odlišný hlavný dôvod odňatia alebo pozastavenia povolenia. Vo Švédsku išlo o nesplnenie požiadavky skutočného a stabilného miesta usadenia (1 793 odňatí povolenia na tomto základe) a v Spojenom kráľovstve nesplnenie podmienky odbornej spôsobilosti (1 263 odňatí a pozastavení na tomto základe). 3. Osvedčenia o odbornej spôsobilosti Osvedčenia o odbornej spôsobilosti, ktorými sa preukazuje, že vodiči – uchádzači úspešne zložili písomné a ústne skúšky, vydávajú príslušné orgány a predstavujú doklad o odbornej spôsobilosti, ktorý je stanovený v článku 8 nariadenia (ES) č. 1071/2009.