ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.1.

EHSV vyjadruje svoj zásadný súhlas s cieľmi obehového hospodárstva a iniciatívou pre udržateľné výrobky, pretože udržateľnosť tu predstavuje spojenie ekologických, ekonomických a sociálnych aspektov. To znamená, že všetky hospodárske subjekty musia spĺňať nové a náročné požiadavky. Od podnikov sa vyžaduje, aby zamerali svoju výrobu a ekodizajn výrobkov na udržateľnosť a poskytovali o tom informácie. Spotrebitelia to musia chápať a robiť na základe týchto informácií zodpovedne „správne“ rozhodnutia. To si vyžaduje adekvátne kampane na zvyšovanie informovanosti. Účinná kontrola je potrebná na to, aby sa zabezpečilo, že ciele budú splnené, a nie podhodnotené, pretože by to poškodilo Európu ako miesto podnikania a podporilo by to „zelený skepticizmus“. Cieľom sú skôr kvalitné pracovné miesta, lepší rozvoj, holistický prístup a vzdelaní spotrebitelia a zákazníci.
9.2

Obzvlášť plne schvaľuje princípy, ktoré sú základom stratégií Tretej správy o súdržnosti a spojitosťou medzi Lisabonskou stratégiou a budúcou regionálnou politikou s ohľadom na programy zamerané na poznatky a národnými a regionálnymi programami so zámerom poháňať ekonomický vývoj viac znevýhodnených regiónov. Napriek tomu považuje tieto opatrenia za neadekvátne a rád by uviedol celý rad otázok týkajúcich sa nasledovných bodov: — nedostatok kvantifikovaných cieľov pre implementáciu opatrení súdržnosti, alebo na úrovni členského štátu, alebo na regionálnej úrovni, naznačujúci zníženie požiadaviek na dosiahnutie týchto cieľov od začiatku; — absencia záruk, že počas nadchádzajúceho programu na roky 2007-2013 bude väčšia súdržnosť medzi regiónmi a nielen medzi členskými štátmi, ako tomu bolo v predchádzajúcich programoch na roky 1994-1999 a 2000-2006; ak sa to nezmení, bude to naznačovať slabú realizáciu politiky a neúspech EÚ realizovať jej politiku hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti, aby sa pomohlo menej rozvinutým regiónom; — nedostatok špecifického procesu monitorovania, aby sa zabezpečilo, že potrebné finančné zdroje sú vyčlenené pre rozvoj menej rozvinutých regiónov, majúc na mysli, že ako tomu bolo v minulosti, viac zvýhodnené regióny môžu mať väčší prospech ako menej zvýhodnené regióny, pretože majú lepšiu výrobnú infraštruktúru a poskytovanie služieb; — absencia návrhov stimulov na podporu podnikov, aby uplatňovali politiku sociálnej zodpovednosti s pozitívnym dopadom na hospodársku, sociálnu a územnú súdržnosť; — nedostatok účinných metód pre koordináciu výsledku politiky súdržnosti, ktorý so sebou nesie sankcie pre členské štáty, ktoré nedosiahli ciele politiky súdržnosti; — skutočnosť, že priemyselná zmena sa neuznávala ako faktor, ktorý môže vytvoriť a stimulovať regionálne nevyváženosti v dôsledku možnosti, že podniky by sa mohli presťahovať, čo by spôsobilo obrovské zhoršenia stavu na rôznych úrovniach; vskutku, dotknuté regióny riskujú, že ich kohézna pozícia, ktorá mohla byť silná, môže byť nepriaznivo ovplyvnená, čo ohrozuje ich strednodobú a dlhodobú schopnosť obnovy; správa nepodáva žiadne špecifické návrhy, ako by sa malo zabrániť výskytu uvedeného.
2.3.1

Komisia uviedla, že jedine súkromne zabezpečované vzdelávanie by spadalo do rámca služieb, keby tento sektor nebol vylúčený zo smernice. Toto by mohlo mať ako dôsledok aplikáciu rôznych noriem pri realizácii princípu rovnakého zaobchádzania.
4.1.2

V tejto súvislosti by sa malo zdôrazniť, že v procese regionálnej integrácie môžu byť cenné pôvodné znalosti miestnej populácie týkajúce sa poľnohospodárskych praktík. Tieto vedomosti sú obvykle spojené s trvalo udržateľnými postupmi, pretože sú odvodené z dlhodobého vzťahu medzi človekom a jeho prirodzeným životným prostredím. Vo väčšine prípadov hrozí strata týchto vedomostí, postupy založené na nich boli takmer úplne nahradené menej udržateľnými postupmi. Bol to výsledok unáhleného rozhodnutia väčšiny rozvíjajúcich sa krajín a NRK postupovať pri modernizácii poľnohospodárstva podľa západného modelu a tlaku západných krajín na rozvíjajúce sa krajiny, aby otvorili svoje trhy postupom, ktoré nie sú v súlade s trvalo udržateľným rozvojom poľnohospodárstva. Regionálna integrácia teda môže byť vynikajúcou príležitosťou pre transfer odborných znalostí v oblasti poľnohospodárskych postupov medzi krajinami, ktorých sa to týka. Príkladom „pôvodných vedomostí“ by bolo využívanie spracovaných prebytkov z poľnohospodárskej produkcie ako hnojiva, ktoré bolo takmer úplne nahradené chemickými hnojivami. Je pravda, že dostupná technológia je toho názoru, že výroba chemických hnojív je racionálnejšia než recyklácia, ale tieto problémy je možné vyriešiť použitím inovačných metód.
2.7

V sociálnych otázkach, podnikaní a životnom prostredí je viac spoločných perspektív, než by sa mohlo očakávať, tie sa však neodrážajú na vládnej úrovni. Kým je známe, že Európania sa viacej starajú o sociálny a environmentálny rozmer, ktorý Európa pridala k politickej demokracii, Američania tiež kladú dôraz na núdznych a na ochranu životného prostredia. Ekonomika, vzdelávanie a sociálne zabezpečenie dominujú v agende verejnej politiky USA (13). Zatiaľ čo sa Američania cítia pri sile a tlieskajú individuálnemu podnikaniu, dve tretiny vidia potrebu sociálnych programov pre chudobných (14) a záruky, aby mal každý občan čo jesť a kde spať. Viac ako 50 % vraví, že vláda by mala pomáhať chudobným aj vtedy, keby to prinášalo väčšie zadĺženie, 86 % súhlasí s tým, že sú potrebné prísnejšie zákony a nariadenia na ochranu životného prostredia, 65 % súhlasí s tým, že ľudia by mali byť ochotní zaplatiť vyššie ceny za ochranu životného prostredia, polovica ľudí tvrdí, že daňový systém je k nim nespravodlivý a značné množstvo (vyše 75 %) podporuje reštrikcie a kontrolu ľudí, ktorí prichádzajú žiť do USA. Zdá sa, že Američania do istej miery súhlasia aj s európskym záujmom o Geneticky modifikované organizmy (GMO), pretože 92 % z nich sú za etiketovanie GMO (15).
3.4

Je povzbudivé registrovať ustálený trend smerom k spolupráci na rozdiel od konfrontácie, ktorá bola snáď bežnejšia v prvých rokoch rozvoja cestovného ruchu, a to počas období rapídneho rastu, kde nedošlo k žiadnym obmedzeniam rozvoja tých najlepších miest na pobreží alebo na vidieku. Boli obdobia, keď úsilie o krátkodobé zisky zatienilo určité aspekty trvalej udržateľnosti, ktoré dokonca ani verejný sektor nedokázal vziať do úvahy, začleniť do svojej stratégie a rozvíjať v spolupráci so súkromným sektorom.
1.3.5

V tomto zmysle článok 20 nariadenia (ES) č. 1257/1995 Rady zo dňa 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidiecku za pomoci Európskeho fondu EAGGF (European Agricultural Guidance and Guarantee Fund) stanovuje: „K znevýhodneným oblastiam možno priradiť tiež ďalšie územia, ktoré sa vyznačujú zvláštnymi nevýhodami a na ktorých by mala naďalej pokračovať poľnohospodárska produkcia, pokiaľ je to potrebné, a to prípadne so zvláštnymi úlohami pre udržovanie alebo zlepšovanie životného prostredia, zachovanie vidieckeho životného priestoru a jeho vhodnosti pre cestovný ruch alebo z dôvodov ochrany pobrežia.“ Toto podporuje požiadavka EHSV, aby sa prímestské poľnohospodárske oblasti s prímestským poľnohospodárstvom považovali za „územia vyznačujúce sa zvláštnymi nevýhodami“.
2.15

Transpozícia smerníc Spoločenstva do národného zákona je čoraz nedbalejšia. Do úvahy sa dostatočne neberú konečné termíny a transpozícia smerníc do zákona často prijíma národný obsah. To sa stáva napríklad, keď členské štáty robia v Bruseli ústupky s cieľom ustúpiť Rade a neskôr to ľutujú. Monitorovanie tohto procesu sa stáva viac a viac obtiažnejším.
5.2

Samozrejme, vzhľadom na obrovský počet a geografické rozšírenie krajín, ktorých sa to týka, ženy v afrických, karibských a tichomorských štátoch sa nemôžu považovať za homogénnu skupinu; existujú obrovské rozdiely vzhľadom na región, kultúrny kontext, sociálno-ekonomickú skupinu, úroveň príjmu a to, či žijú vo vidieckom alebo mestskom prostredí. Napriek tomu, hoci sme v rámci ohraničení zovšeobecňovania, ktoré sme nútení urobiť, je dôležité, že tieto ženy sa skutočne môžu začleniť do zúčastnených procesov, ktoré uviedli do chodu Zmluvy z Cotonou.
4.2.3.8

Z toho vyplýva, že poisťovne si veľmi želajú, aby mohli svoje služby ponúkať za hranicami hlavne vtedy, ak ide o poistenie s hromadnými rizikami. Je možné argumentovať tým, že zmena v medzinárodnom súkromnom právnom režime by mohla tento problém vyriešiť. Vskutku by sa zdalo, že spomínané prekážky zaniknú, ak by účastníci mali možnosť slobodného výberu práva a – ak takýto výber chýba – aplikované právo by malo byť determinované miestom trvalého bydliska poistenca. Okrem toho, takáto zmena v súkromnom medzinárodnom práve by podstatne ohrozila základné princípy ochrany poistenca a zákazníka v súkromnom medzinárodnom práve: poskytla by slobodný výber práva v odvetví poisťovníctva ako aj v zákazníckych obchodných prípadoch, kde by mal byť zákazník chránený článkom 5 Rímskej zmluvy v iných odvetviach. Zároveň by však plne neriešila problém: súdy členského štátu, v ktorom má poistenec jeho trvalé bydlisko by použili aj tak ich vlastné medzinárodné, povinné zákony. Navyše poistenci by váhali nakúpiť v zahraničí, pretože by vedeli, že stratia ochranu ich vlastného domáceho práva a chceli by sa podriadiť neznámeho zahraničnému poistnému právu (35).
3.2.1.7

Existuje zhoda v názore, že zmena v tendenciách a v súčasných zvyklostiach nebude výsledkom zázračnej a rýchlej premeny. Vzhľadom k sile zvykov, rozmanitosti typov, veľkostí a „kultúr“ podnikov a správnych orgánov, kvôli bežným a legitímnym ťažkostiam v sociálnom dialógu v tak dôležitej otázke, kde je jednoducho neprípustné zastávať sa zrušenia „dosiahnutých sociálnych výdobytkov“ (nakoľko by to viedlo priamo k pohrome), žiadaný vývoj prináša so sebou zavedenie komplexných a globálnych stratégií. Táto premena môže trvať pomerne dlho. To je ďalší dôvod, prečo netreba strácať čas a je potrebné začať vytvárať a uplatňovať spomínané stratégie.
4.13

Konkrétne workshopy by sa mohli konať v Európskom turistickom fóre a Európskom športovom fóre a nové iniciatívy by sa mohli propagovať ako súčasť procesu vypracovania novej stratégie na európskej úrovni usilujúcej sa o integráciu odvetví turizmu, športu a kultúry. Nové iniciatívy by mohli zahŕňať študentské výmeny, akcie na zvýšenie povedomia na zapojenie „športového“ turistu do kultúrneho a spoločenského života v mieste, kde sa podujatie koná, alebo kurzy určené na získavanie nových zručností. Z tejto perspektívy je dôležité v prvom rade zapojiť ako občiansku spoločnosť, tak aj súkromný sektor.
8.2

Členské štáty by mali prijať vhodné kroky a vydať odporúčania, aby sa: a) zaistilo, že hlavné a konsolidované konvencie ILO, konvencie IMO v aktuálnom znení a smernice EÚ, budú implementované a dodržiavané, aby sa zabezpečili adekvátne pracovné a životné podmienky; b) poskytla adekvátna finančná podpora pre školenie, pri ktorom sa plne využívajú smernice pre štátnu pomoc. V tomto smere sa odporúča využiť podporné možnosti daňového režimu a režimu sociálneho zabezpečenia v prípade, ak je to vhodné; c) identifikovali akékoľvek ďalšie opatrenia potrebné na podporu náboru a školenia námorníkov EÚ; d) pracovalo so sociálnymi partnermi a zaviedli efektívne propagačné kampane na podporu mladých ľudí, aby začali budovať kariéru v priemysle námornej dopravy; d) zabezpečilo, že je k dispozícii adekvátne financovanie na zaistenie vysokokvalitných vzdelávacích/školiacich prevádzok pre špeciálne námorné školenie; f) povzbudila široká podpora s ohľadom na školenie námorníkov z odvetvia námorníctva; g) zabezpečila potrebná dopravná infraštruktúra, aby sa umožnilo a rozšírilo používanie námornej dopravy; h) spropagovalo používanie námornej dopravy ako spôsobu dopravy priateľského k životnému prostrediu; i) zabezpečil celý rad lodí, ktoré budú k dispozícii, aby splnili strategické a ekonomické potreby; j) zabezpečilo, že nebudú zavedené opatrenia na kriminalizáciu profesie námorníka a aby sa odstránili opatrenia, ktoré momentálne platia a snažia sa námorníkov kriminalizovať, najmä kapitánov.
2.7

V oblasti hromadnej prepravy suchých nákladov prebiehal vývoj od konca šesťdesiatych rokov minulého storočia podobne. Rádová veľkosť tejto lodnej kategórie vyvrcholila loďou „Berge Stahl“ s hrubou nosnosťou 365.000 DWT, ktorá so svojim ponorom 23 m (76 stôp) už 18 rokov prepravuje železnú rudu z Brazílie do Rotterdamu a nie je použiteľná na žiadnej inej trase. Veľkosť väčšiny nových nákladných lodí určených pre hromadnú prepravu sa však od osemdesiatych rokov minulého storočia pohybuje v rozmedzí od 150.000 do 175.000 DWT. Táto skutočnosť ukazuje, že hromadná námorná preprava kvapalných a suchých nákladov sa vyvinula do podoby vyzretého trhu, ktorému sa európske námorné prístavy, v ktorých tieto lode môžu pristávať, už prispôsobili, takže sú schopné prijímať aj najväčšie lode sveta určené pre hromadnú nákladnú prepravu. Ak ide o nákladovú kapacitu a veľkosti lodí, nie je už možné očakávať ďalší veľký nárast. Taktiež pre tieto kategórie je už dosiahnuteľnosť Európy do budúcnosti zaistená.
3.6.3

„Každé zámerné uvoľnenie geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia, ako aj doprava týchto organizmov a ich uvádzanie do obehu podľa definície v Smernici 2001/18/ES“, patrí do rozsahu pôsobnosti novej Smernice 2004/35/ES o zodpovednosti za životné prostredie a členské štáty (ale nie jednotlivých občanov) zmocňuje na to, aby odstránenie a nápravu škôd na životnom prostredí uložili za povinnosť ich pôvodcom, pokiaľ ich spôsobili úmyselne alebo z nedbalosti a pokiaľ je možné určiť príčinnú súvislosť medzi škodami a činnosťou jednotlivých prevádzkovateľov (18). Túto smernicu musia členské štáty uviesť do praxe do 30. apríla 2007. Skutočnosť, že je nejaký GMO povolený v rámci Spoločenstva na voľný obeh, spravidla vylučuje skutkovú podstatu nedbalosti alebo zámeru, iba že by sa porušili konkrétne podmienky pre uvoľnenie do obehu. Už vo svojom stanovisku k problematike ručenia v oblasti životného prostredia (19) EHSV požadoval, aby sa pri určovaní biologickej rozmanitosti zohľadnili aj krátkodobé a dlhodobé dôsledky nasadenia GMO.
5.3

V tejto súvislosti boli zvýraznené hlavne nasledovné body: a) rámcové rozhodnutie EÚ zo dňa 8. mája 2003 – ktoré zastrešuje cezhraničné uznávanie a uplatňovanie finančných pokút za priestupky voči pravidlám cestnej premávky – naznačuje a vyžaduje opatrenia, aby sa pravidlá cestnej premávky stali jednotnými v celej Európe; b) zároveň je dôležité mať na mysli i) procedurálne pravidlá pre stanovovanie a uplatňovanie pokút a sankcií a ii) možnosti právnej obrany dostupné v členských štátoch; c) pravidlá vedenia vozidiel sa skutočne významne líšia v kľúčových oblastiach v odlišných členských štátoch, a to so sebou nesie zvýšené nebezpečenstvá pre vodičov pri vedení vozidiel mimo ich domácu krajinu; d) medzi zvýraznené hlavné rozdiely, okrem vyššie uvedených rozdielov v štúdii TIS-PT, patria: — rozdiely v právnych obmedzeniach pre obsah alkoholu v krvi — rýchlostné limity — dopravné značky, signály dopravnej polície a cestné značenia — pokuty za priestupky a procedurálne pravidlá ich uplatňovanie a — povinná bezpečnostná výbava; e) mal by sa prijať postupný prístup k procesu zosúladenia legislatívy vedúci k možnej harmonizácii pravidiel premávky v celom spoločenstve; f) úplná harmonizácia sa momentálne nezdá byť možná, s výnimkou kľúčových, základných oblastí; g) medzi tieto oblasti musia patriť: — rôzne aspekty bezpečnosti na cestách — povinná výbava pre vozidlá (napr. náhradné žiarovky do svetlometov, výstražné trojuholníky, hands-free mobilné telefóny, airbagy, atď.) — cestné značky a značenia — kritériá pre udeľovanie vodičských preukazov — štandardné pokutové kupóny na vodičských preukazoch — typ pokút pre závažnejšie priestupky; h) modelom, ktorý by sa mal sledovať pri zosúlaďovaní legislatívy, by mala byť Viedenská konvencia; i) pred akýmkoľvek návrhom by sa mala vykonať štúdia nákladov a výnosov podľa tých, ktoré sa už používajú pre určité dopravné sektory a iniciatívy bezpečnosti na cestách (16); j) mimoriadna pozornosť by sa mala venovať efektívnemu uplatňovaniu pravidiel premávky, ich monitorovaniu a pokutám za priestupky.
1.3

Vhodné praktiky ESI v EÚ by naozaj mohli byť základom pre vzájomnú súčinnosť a spolupôsobenie medzi ESI a MSP, lebo by vytvorili inovačné štartovacie plochy pre spoluprácu, obnovu a dynamiku ESI a ich dôležitý potenciál využitia pre malé a stredné podniky, ktoré by tým získali skutočnú pridanú hodnotu v ich expanzii a reprodukovali by z ich vlastnej štruktúry spolupráce, reprezentatívnosti a dôvery, ktorá je medzi nimi potrebná.
5.2.3

Určiť kompetencie, to znamená stanoviť zodpovednosti a vychádzajúc z toho identifikovať zdravotnícky orgán, ktorý znáša morálnu, administratívnu a/alebo právnu zodpovednosť. Zodpovednosť môže byť plne prevzatá iba pokiaľ dokumenty nie sú nedostatočné a chybné a mohli by viesť k nezhodám a sporom, ktoré by skreslili postup, ku ktorému treba pristúpiť.
3.3.2

Obsahovú základňu pre koncepčnú spoluprácu predstavuje hlavne najnovšie vytvorenie iniciatívy „Vytvoriť dopravnú infraštruktúru, vhodnú pre budúcnosť“, ktorá dôrazne definuje princípy európskej dopravnej politiky z pohľadu Výboru. Cieľ zameraný na trvalosť, úvahy o lepšom financovaní a celkové európske smerovanie dopravných štruktúr predstavuje tri ťažiská. V súvislosti s výstavbou dopravných koridorov sa určia priority obchodných rokovaní, na ktoré sa bude orientovať práca stálej študijnej skupiny a o ktorých sa tu preto – v stručnosti – zmienime (9): — Malo by sa preskúmať lepšie spojenie hospodárskych priestorov. — Na základe stanovených kritérií sa musí zvýšiť vzájomné pôsobenie. — Musí sa zlepšiť spojenie k vnútrozemským vodným trasám. — Mali by sa integrovať trasy námornej dopravy. — Spolupráca v železničnej doprave ukazuje čiastočné úspechy a mala by sa viac propagovať. — Spojeniu medzi regionálnymi a miestnymi dopravnými sieťami a hlavnými dopravnými ťahmi by sa malo venovať viac pozornosti. — Kvalitatívne, prevádzkové vývojové ciele sa systematicky musia zavádzať do práce na koridoroch (bezpečnosť, záujmy užívateľov, sociálne podmienky najmä v diaľkovej doprave, kvalita poskytovaných služieb, hodnotenie životného prostredia). — Koncepcia koridorov by sa mala ďalekosiahlo uchovávať a rozšíriť do ďalších regiónov.
3.2

Po vytvorení spoločného trhu sa stalo čoskoro zjavné, že by bez štátnej pomoci v Európe nebolo možné zabezpečiť európske energetické dodávky ani produkciu železa a ocele z interných zdrojov uhlia. Hľadanie riešenia, ktorý by si nevyžiadalo zmeny v zmluve EZUO viedlo zákonodarcov k návrhu, aby boli určité druhy štátnej pomoci prehodnotené ako pomoc Spoločenstva, ktorá je v princípe povolená. Článok 95, ustanovenie prijaté na pokrytie nepredvídaných okolností, keď bola zmluva podpísaná, sa použilo ako základ pre uvedené. Umožnilo to intervenciu spoločenstva, kde to bolo nevyhnutné na dosiahnutie jedného alebo viacerých cieľov zmluvy.
8.5

Potvrdenie operačných programov by malo závisieť od národnej alebo ultra-národnej subsidiarity v závislosti od organizácie členských štátov. Komisia by teda bola poverená dbať na to, aby zavádzané aktivity akýmkoľvek spôsobom nenarúšali konkurenciu, overovať zákonnosť podporných opatrení a uisťovať sa o súlade so štrukturálnymi fondmi. Výbor tiež zdôrazňuje, že Komisia, využívajúc svoje získané skúsenosti, by mohla sprevádzať aktivity v oblasti transferu skúseností v prípade technickej pomoci, najmä pre nové členské štáty.
3.2

Dva dodnes používané citáty z tohto obdobia to veľmi dobre objasňujú a charakterizujú už predtým známe napätie medzi vysokými očakávaniami a najťažšími fyzikálnymi a technickými problémami. Na jednej strane H.J. Bhabha vo svojom otváracom príhovore prvej Ženevskej konferencie v roku 1955 k mierovému využívaniu jadrovej energie povedal: „ I venture to predict that a method will be found for liberating fusion energy in a controlled manner within the next two decades.“ (18) Na druhej strane R.F. Post v roku 1956 v prvom prehľadnom článku (19) vydanom Spojenými štátmi na tému Termojadrová syntéza napísal: „However, the technical problems to be solved seem great indeed. When made aware of these, some physicists would not hesitate to pronounce the problem impossible of solution.“
3.8

V súčasnej diskusii o zahájení predvstupových rokovaní s Tureckom sa často spomína problematika Cypru. Pozitívna úloha, ktorú Turecko zohralo vo svojom pokuse o jej riešenie a nasledovná 65 % podpora v hlasovaní o zjednotení ostrova turecko-cyperskou komunitou musí byť vzatá do úvahy. Bez pochýb, Cyprus ostáva mimoriadne dôležitou otázkou, a to tak v zmysle princípov, ako aj politických skutočností. Avšak ak sa máme verne a čestne pridržiavať rozhodnutia z Kodanskej rady z decembra 2002, spomenutého v odseku 2.2, EÚ nemôže urobiť z riešenia cyperského problému novú podmienku na zahájenie rokovaní, pretože by to znamenalo uloženie dodatočnej podmienky ex post.
1.12

Indicko-európske partnerstvo v priebehu posledných rokov postupne prerástlo od hospodárskej a rozvojovej spolupráce do vyšších politických a strategických rozmerov a to vzhľadom na tú skutočnosť, že tak India ako aj EÚ sú dôležitými aktérmi na celosvetovej scéne a majú rovnaký pohľad na svetový poriadok založený na multilateralizme. Teraz je súčasťou ich politického dialógu aj ročný summit, ročné ministerské stretnutia „troika“ a od schválenia Spoločnej indicko-európskej deklarácie o terorizme v roku 2001 dva razy do roka aj stretnutia politickej pracovnej skupiny o boji proti terorizmu. Od roku 2000 sú ich súčasťou aj stretnutia európskych a indických vyšších úradníkov dva krát do roka a tiež stretnutia Indicko-európskeho okrúhleho stola raz za dva roky.
4.1

Návrh Komisie o zmene colného zákonníka Spoločenstva má za cieľ zjednodušenie existujúcej legislatívy a dosiahnutie väčšej harmonizácie a integrácie. Rozšírenie povedie k zmenám v legislatíve EÚ a colných praktikách. Colná správa na vonkajších hraniciach EÚ sa značne líši od colnej správy od jedného členského štátu k druhému, najmä pokiaľ ide o pracovnú silu a zdroje, ba niekde aj v stupni dôkladnosti. To predostiera otázku, ktorá je ďalej zvýraznená rozšírením EÚ: do akej miery sú efektívne colné kontroly na európskej úrovni, a teda ako bezpečný je jednotný trh pred nečestnou konkurenciou, pašovaním a falšovaním. Stálo by za to preskúmať možnosť colného ekvivalentu OLAF-u, aby sa ochránili príjmy z externých colných a poľnohospodárskych poplatkov. Jedným rizikom je, že strata vzájomnej dôvery medzi colnými orgánmi rôznych členských štátov by mohla viesť k znovu zavedeniu intrakomunitárnych kontrol, čo by mohlo ohroziť jednotu a slobodu jednotného vnútorného trhu.
3.1

Kľúčovou otázkou, ktorú si môžeme a musíme položiť, je to, či je možné politiku cestovného ruchu zasadiť do celkového rozvoja globálnej priemyslovej a ekonomickej politiky pre Európsku úniu? Vychádzame z toho, že toto sa musí potvrdiť a bude to potvrdené, ak pod politikou cestovného ruchu rozumieme komplex všetkých kritérií, cieľov a nástrojov schopných pozdvihnúť európsky cestovný ruch na primeranú úroveň konkurencieschopnosti, vytvárania blahobytu a trvalo udržateľného rozvoja. Ako je to definované v Zmluve o Ústave pre Európu, sú to činnosti na podporu, koordináciu a doplnenie ďalších opatrení na európskej úrovni.
3.10.4

Sociálni partneri, ale aj hospodárske zväzy môžu v tejto súvislosti hrať mimoriadne dôležitú úlohu. Mohli by prispieť k tomu, že ilegálnej práci sa odoberie živná pôda tým, že sociálni partneri budú dbať na korektné dodržiavanie kolektívnych zmlúv a že sa budú spolu s podnikovými záujmovými organizáciami postarajú o to, aby žiadni zamestnanci neboli zamestnávaní načierno. Zväzy zamestnávateľov a hospodárske združenia by mali vyzvať svojich členov, aby dodržiavali kódexy správania, pričom nedostatočné dodržiavanie by malo za následok rôzne druhy sankcií.