SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU Správa Komisie týkajúca sa implementácie smernice 2008/1/ES o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia a smernice 1999/13/ES o obmedzení emisií prchavých organických zlúčenín unikajúcich pri používaní organických rozpúšťadiel pri určitých činnostiach a v určitých zariadeniach /* KOM/2010/0593 v konečnom znení */





[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 25.10.2010 KOM(2010) 593 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU Správa Komisie týkajúca sa implementácie smernice 2008/1/ES o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia a smernice 1999/13/ES o obmedzení emisií prchavých organických zlúčenín unikajúcich pri používaní organických rozpúšťadiel pri určitých činnostiach a v určitých zariadeniach SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU Správa Komisie týkajúca sa implementácie smernice 2008/1/ES o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia a smernice 1999/13/ES o obmedzení emisií prchavých organických zlúčenín unikajúcich pri používaní organických rozpúšťadiel pri určitých činnostiach a v určitých zariadeniach (Text s významom pre EHP) 1. ÚVOD Táto správa sa vypracovala v súlade s článkom 17 ods. 3 smernice 2008/1/ES o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (IPKZ) a s článkom 11 smernice 1999/13/ES o obmedzení emisií prchavých organických zlúčenín unikajúcich pri používaní organických rozpúšťadiel pri určitých činnostiach a v určitých zariadeniach (SED). Správa sa zaoberá tretím sledovaným obdobím smernice IPKZ (2006-2008) a opiera sa o analýzu, ktorá vyplynula z predchádzajúcej správy o implementácii tejto smernice[1].Pokiaľ ide o smernicu SED, správa sa týka obdobia implementácie 2003-2007, počas ktorého členské štáty predložili dve správy. Správy za roky 2003-2004 sa týkali členských štátov EÚ-15 a správy za roky 2005-2007 sa týkali členských štátov EÚ-27. Získané informácie sa teda vzťahujú hlavne na obdobie pred konečným termínom na implementáciu smernice SED, ktorým je 31. október 2007[2]. Správa obsahuje informácie, ktoré členské štáty zaslali prostredníctvom relevantných formulárov prijatých Komisiou[3] a prostredníctvom elektronických nástrojov na podávanie správ vyvinutých infraštruktúrou ReportNet[4], čím sa znížila administratívna záťaž členských štátov. Okrem toho na dosiahnutie plného prístupu verejnosti k oznámeným informáciám Komisia vypracovala internetovú stránku „Industrial Emissions Reporting Information System“ (Informačný systém na podávanie správ o priemyselných emisiách)[5]. Vo všeobecnosti členské štáty splnili svoje povinnosti, pokiaľ ide o podávanie správ v súlade s oboma smernicami, aj keď mnoho z nich odpovedalo pomerne neskoro. Grécko však neposkytlo informácie vyžadované v smernici IPKZ a Luxembursko tak urobilo len nedávno, čo Komisii znemožnilo vhodne posúdiť informácie na účely tejto správy. Komisia poslala dotknutým členským štátom upozornenie a keďže sa nedosiahli uspokojivé výsledky, začala v máji 2010 konanie o porušení právnych podpisov (v prípade Luxemburska sa toto konanie ukončí vzhľadom na informácie, ktoré nedávno poskytli). V tejto správe sa nachádzajú informácie týkajúce sa 27 členských štátov v rámci smernice SED a 25 členských štátov v rámci smernice IPKZ. Medzitým sa obe smernice spolu s piatimi ďalšími legislatívnymi aktmi[6] zlúčili a prepracovali do smernice o priemyselných emisiách (SPE). Rada a Európsky parlament novú smernicu o priemyselných emisiách v zásade odsúhlasili a očakáva sa, že ju spoluzákonodarcovia[7] formálne prijmú do konca roka 2010. Nedostatkami identifikovanými v predchádzajúcich správach alebo počas súčasného sledovaného obdobia sa vo veľkej miere zaoberá SPE. 2. SMERNICA IPKZ Cieľom smernice IPKZ je dosiahnuť integrovanú prevenciu a kontrolu znečisťovania, ku ktorému dochádza v 50 000 veľkých priemyselných zariadeniach na celom území EÚ 27. Vyžaduje sa v nej, aby bola prevádzka v zariadeniach v súlade s povoleniami, ktorých súčasťou sú limitné hodnoty emisií alebo iné technické opatrenia vychádzajúce z najlepších dostupných techník (NDT), s cieľom predchádzať alebo znížiť emisie do vody, ovzdušia a pôdy, ako aj riešiť ich vplyv na životné prostredie. Pôvodná smernica IPKZ bola prijatá v roku 1996 a uplatňuje sa od októbra 1999 tak na nové ako aj na existujúce zariadenia, v prípade ktorých prevádzkovateľ vykonal podstatné zmeny. Od 31. októbra 2007 sa smernica uplatňuje aj na existujúce zariadenia. 2.1 Transpozícia smernice IPKZ Komisia vyhodnotila transpozíciu smernice IPKZ do vnútroštátnych právnych predpisov v kontexte predchádzajúcich cyklov podávania správ. Kvôli nesprávnej transpozícii začala konania o porušení právnych predpisov proti 16 členským štátom. Vďaka snahe členských štátov vyriešiť túto situáciu sa odvtedy zaznamenali značné pokroky a v súčasnosti ostávajú otvorené iba dva takéto prípady (Estónsko a Litva). V období 2006-2008 upravilo devätnásť členských štátov vnútroštátne právne ustanovenia, ktorými sa smernica IPKZ transponuje, s hlavným cieľom prispôsobiť vnútroštátne a regionálne právne ustanovenia smernici, aby sa zlepšili niektoré aspekty týkajúce sa účasti verejnosti a aby sa vykonali zmeny v rozdeľovaní kompetencií medzi rôzne orgány. 2.2 Implementácia smernice IPKZ Vydávanie a kvalita povolení Komisia dohliadala na členské štáty a podporovala ich vo vydávaní povolení s cieľom dodržať termín 30. októbra 2007 stanovený smernicou. Mnoho členských štátov však túto povinnosť nesplnilo. Vzhľadom na nedostatočný pokrok v udeľovaní a prehodnocovaní povolení Komisia začala konania o porušení právnych predpisov proti Belgicku, Dánsku, Grécku, Španielsku, Taliansku, Malte, Portugalsku, Slovinsku, Rakúsku, Francúzsku, Írsku a Švédsku. Doteraz sa okrem štyroch prípadov všetky veci postúpili Európskemu súdnemu dvoru, ktorý odsúdil Belgicko v roku 2010 za nedodržanie termínu stanoveného smernicou. Komisia sa zamerala aj na zabezpečenie kvality vydaných povolení. Celkovo sa v rámci prípadových štúdií podrobne preskúmalo 61 zariadení IPKZ v 16 členských štátoch a 12 sektoroch. Záverečné správy týchto štúdií sú k dispozícii na internetovej stránke Komisie[8]. Hlavný problém identifikovaný Komisiou je nízky pomer povolení, ktoré by odzrkadľovali zavádzanie NDT v súlade s relevantnými referenčnými dokumentmi NDT (BREF). Predovšetkým sa nepodarilo nájsť žiadne odôvodnenie, ktoré by vysvetľovalo výrazné rozdiely medzi dokumentmi BREF a podmienkami povolenia stanovenými pre viac ako 50 % preskúmaných zariadení. Ďalšia štúdia, ktorá v súčasnosti prebieha, bude pokrývať ďalších 50 zariadení v 10 členských štátoch. V rámci SPE sa bude klásť väčší dôraz na používanie záverov z NDT, ktoré vyplývajú z dokumentov BREF pri určovaní podmienok povolenia. Tieto závery vychádzajúce z NDT sa prijmú ako vykonávacie akty a budú mať právny účinok. Komisia teda očakáva, že zavádzanie NDT sa zreteľnejšie odrazí v povoleniach IPKZ. Preskúmanie povolení V článku 13 smernice IPKZ sa vyžaduje, aby sa povolenia pravidelne prehodnocovali a v prípade potreby aktualizovali. Toto preskúmanie je potrebné najmä v prípadoch, kde by podstatné zmeny v NDT umožnili významne znížiť emisie bez vynaloženia neprimerane vysokých nákladov. Mnohé členské štáty stanovili vo svojich právnych systémoch osobitné pravidlá na prehodnotenie a aktualizáciu povolení, tieto pravidlá sa však výrazne líšia. Niektoré členské štáty stanovili pre povolenia IPKZ obdobie platnosti, po uplynutí ktorého je povinné toto povolenie obnoviť. Povolenia sú platné 10 rokov v Rakúsku a Rumunsku, 8 rokov v Českej republike, na Slovensku a v Španielsku. Slovensko predlžuje toto obdobie platnosti na 10 rokov, ak príslušné zariadenie zavádza systém environmentálneho riadenia. Ďalšie krajiny ako napr. Poľsko alebo Spojené kráľovstvo zaviedli všeobecnú požiadavku na pravidelné preskúmavanie povolení, ktorá je uvedená na jednotlivých povoleniach. NDT sú dynamickým konceptom, ktorý sa postupne vyvíja, a povolenia sa preto musia aktualizovať, aby sa podporovalo priebežné zlepšovanie v priemysle, pokiaľ ide o životné prostredie. V SPE sa stanovujú podrobnejšie pravidlá týkajúce sa preskúmavania povolení a najmä sa v nej ustanovuje povinné prehodnotenie povolení do štyroch rokov od uverejnenia rozhodnutia o záveroch z NDT. Prechodné obdobia udelené novým členským štátom Vo viacerých členských štátoch sa niektorým zariadeniam udelili osobitné výnimky v súlade s ich zmluvou o pristúpení a so súvisiacimi aktmi. Tieto výnimky sa týkajú požiadavky, aby prevádzka v týchto zariadeniach dodržiavala limitné hodnoty emisií, ekvivalentné ukazovatele alebo technické opatrenia vychádzajúce z najlepších dostupných techník v súlade s článkom 9 odsekmi 3 a 4. Komisia dohliada na dodržiavanie podmienok výnimiek udelených v rámci zmluvy o pristúpení. Platnosť všetkých týchto výnimiek skončí 31. decembra 2015. Koordinácia medzi orgánmi počas procesu udeľovania povolení Pokiaľ sa do procesu udeľovania povolení zapájajú rôzne orgány pôsobiace v oblasti životného prostredia, v smernici IPKZ sa vyžaduje interná koordinácia s cieľom zabezpečiť účinný integrovaný prístup. Stupeň koordinácie a príslušné správne orgány sa však v jednotlivých členských štátoch líšia a to najmä z dôvodu rozdielov v ich internej správnej organizácii. Napríklad Španielsko určilo zodpovedný orgán, ktorý dostáva príspevky od ostatných orgánov (napr. obcí, úradov správy vodných tokov), zatiaľ čo Rakúsko zriadilo orgán zodpovedný za celý proces udeľovania povolení a za určovanie príslušných odborníkov pre špecifické oblasti. Výmena informácií o NDT V článku 17 ods. 2 smernice IPKZ sa od Komisie vyžaduje, aby zorganizovala výmenu informácií o NDT. Na tento účel spája multilaterálne fórum na výmenu informácií (IEF) zástupcov to všetkých členských štátov, ako aj zástupcov príslušných priemyselných odvetví a mimovládnych organizácií pôsobiacich v oblasti životného prostredia. IEF sa zaoberá všeobecnými otázkami súvisiacimi s výmenou informácií o NDT a poskytuje stanovisko týkajúce sa jednotlivých dokumentoch BREF, predtým ako ich prijme Komisia. Výmena informácií prebieha medzi odborníkmi zastupujúcimi členské štáty, priemyselné odvetvie a mimovládne organizácie prostredníctvom sektorovo špecializovaných technických pracovných skupín a riadi ju Európsky úrad Komisie pre IPKZ (EÚIPKZ)[9]. EÚIPKZ je zodpovedný za vypracovávanie dokumentov BREF. Komisia doteraz prijala spolu 33 dokumentov BREF, ktoré sa týkali individuálnych sektorov (27) a horizontálnych otázok (6). Dokumenty BREF je potrebné pravidelne revidovať a Komisia uvažuje nad zavedením 8-ročného intervalu na revízie. Prvý zrevidovaný dokument BREF (Odvetvia výroby cementu, vápna a oxidu horečnatého) bol prijatý v júni 2010 a ďalších deväť revízií v súčasnosti prebieha. Členské štáty uznali užitočnosť dokumentov BREF pri implementácii smernice a vo všeobecnosti vyjadrili spokojnosť s ich obsahom. Niektoré členské štáty, ako napr. Francúzsko, Nemecko, Taliansko, Poľsko a Španielsko, prekladajú celé dokumenty BREF alebo ich časti. V rámci SPE sa spresňuje právny štatút dokumentov BREF, ako aj úloha rôznych aktérov zapojených do výmeny informácií. Zaručí sa tým vysokokvalitný výsledok procesu a podporí sa tým využívanie záverov vyplývajúcich z NDT pri implementácii smernice. Činnosti týkajúce sa inšpekcie a presadzovania V článku 14 smernice IPZK sa od prevádzkovateľov vyžaduje, aby pravidelne informovali príslušné orgány o výsledkoch sledovania emisií a poskytovali zástupcom príslušných orgánov nevyhnutnú pomoc s cieľom vykonať inšpekcie na mieste. V súčasných postupoch na sledovanie dodržiavania súladu a presadzovanie existujú veľké rozdiely nielen medzi jednotlivými členskými štátmi ale aj v rámci jednotlivých štátov. Väčšina členských štátov vypracovala on-line databázy a/alebo podávanie monitorovacích správ elektronickou poštou. Komisia podporuje používanie týchto nástrojov, ktoré uľahčujú obeh údajov medzi prevádzkovateľmi a orgánmi a ktoré znižujú administratívnu záťaž. Viaceré členské štáty zaviedli minimálnu frekvenciu inšpekcií na mieste, ktoré sa vo väčšine prípadov vykonávajú raz za rok (ide napr. o Slovinsko, Spojené kráľovstvo, Maďarsko, Estónsko, Litvu, Francúzsko, Maltu alebo Cyprus). V niektorých prípadoch ide však o nižšiu frekvenciu. V rámci SPE sa prepracovali ustanovenia týkajúce sa sledovania dodržiavania súladu. Ich cieľom je zaviesť pri inšpekciách metódu založenú na prehodnotení rizika, ale zároveň aj zaviesť minimálnu frekvenciu návštev na mieste. Vďaka tomu sa z tejto smernice stane najpokrokovejšia smernica v oblasti ochrany životného prostredia, pokiaľ ide o činnosti týkajúce sa presadzovania a inšpekcií. Informovanosť a účasť verejnosti Počas posledného sledovaného obdobia sa v mnohých členských štátoch zlepšilo poskytovanie informácií verejnosti a zároveň aj účasť verejnosti. Tento pokrok spočíva v častejšej aktualizácii informácií, rozširovaní verejných databáz alebo internetových stránok a v tom, že iné členské štáty majú prístup k týmto informáciám. Okrem iného všetky členské štáty podporujú používanie nových technológií na sprístupňovanie informácií a dostupnosť povolení on-line sa takisto sa stáva bežným faktom. Niektoré členské štáty integrujú informácie týkajúce sa priemyselných emisií do jednotného informačného systému a prezentujú súčasne napr. údaje zhromaždené prostredníctvom registrov uvoľňovania a prenosov znečisťujúcich látok (RUPZL) a informácie o zariadeniach IPKZ. Komisia víta tieto iniciatívy a vyzýva všetky členské štáty, aby podporovali tento integračný proces. Na úrovni EÚ poskytujú európske RUPZL (http://prtr.ec.europa.eu/) informácie o približne 25 000 priemyselných zariadení, z ktorých prevažná väčšina predstavuje zariadenia IPKZ. Okrem toho Komisia poskytuje prístup k informáciám oznámeným členskými štátmi o smernici IPKZ, ako aj o niekoľkých ďalších smerniciach, ktorými sa regulujú priemyselné emisie, prostredníctvom „Informačného systému na podávanie správ o priemyselných emisiách“ dostupného na http://iris.eionet.europa.eu/. V SPE sa posilňujú práva občanov, pokiaľ ide o prístup k informáciám, a konkrétne potrebu sprístupniť verejnosti tie rozhodnutia, ktoré sa odchyľujú od záverov vyplývajúcich z NDT pri procese udeľovania povolení alebo využívaní internetu pri zabezpečovaní týchto práv. Normy kvality životného prostredia V smernici IPKZ sa ustanovuje, že ak norma kvality životného prostredia vyžaduje prísnejšie podmienky, ako sú tie, ktoré sa dajú dosiahnuť pomocou použitia najlepších dostupných techník, musia príslušné orgány v povoleniach IPKZ stanoviť dodatočné podmienky. Táto požiadavka sa vyskytuje vo vnútroštátnych právnych predpisoch vo všetkých členských štátoch. Iba šesť členských štátov však oznámilo potrebu uplatňovať takéto ustanovenia. Príklady dodatočných opatrení, ktoré sa prijali, obsahujú požiadavky týkajúce sa vypúšťania odpadových vôd do citlivých vodných oblastí (pitnej vody) v Dánsku, Írsku, Taliansku a Belgicku. Cezhraničná spolupráca Pre prípady, keď si je členský štát vedomý, že činnosť prevádzky má pravdepodobne významné negatívne účinky na životné prostredie iného členského štátu, sa v smernici IPKZ od prevádzkovateľov vyžaduje, aby zaslali príslušnému orgánu dotknutého členského štátu všetky informácie, ktoré sú sprístupnené podľa prílohy V smernice. Ide o žiadosť o povolenie a údaje príslušného orgánu povereného vydávaním rozhodnutí o povolení. Ako pri predchádzajúcich cykloch podávania správ členské štáty uvádzajú, že cezhraničná spolupráca je obmedzená. Osem členských štátov (Nemecko, Belgicko, Taliansko, Rumunsko, Slovinsko, Slovensko, Francúzsko a Holandsko) nahlásilo, že uplatnilo tieto ustanovenia na malý počet povolení. 2.3 Akčný plán Komisie na implementáciu smernice IPKZ Komisia vo svojom oznámení „Smerom k lepšej politike v oblasti priemyselných emisií“[10] predstavila implementačný plán zaoberajúci sa niekoľkými kľúčovými problémami, vrátane transpozície a implementácie členskými štátmi a zlepšenia procesu vypracúvania dokumentov BREF. Súhrnná tabuľka v Prílohe I poukazuje na to, že akčný plán je v súčasnosti implementovaný v takmer plnej miere a to najmä vďaka SPE. S nadobudnutím účinnosti SPE sa Komisia bude snažiť podporovať členské štáty v ich úsilí transponovať a implementovať uvedenú smernicu v plnej miere. V niektorých činnostiach uvedených v prílohe I sa bude pokračovať v rámci SPE. 3. SMERNICA SED Cieľom smernice SED je predísť emisiám prchavých organických zlúčenín (POZ) unikajúcich do ovzdušia alebo znížiť ich vplyv na ľudské zdravie a životné prostredie. Smernicou sa predovšetkým podporuje nahradenie uvedených zlúčenín, ktoré majú najnebezpečnejší vplyv na zdravie, potenciálne menej škodlivými látkami. Smernica SED sa vzťahuje na rôzne činnosti zahrňujúce používanie organických zlúčenín pri činnostiach ako napr. poťahovanie, odmasťovanie, tlač a výroba atramentu, a všetky zariadenia, na ktoré sa vzťahuje jej rozsah pôsobnosti, mali byť schválené alebo zaregistrované do konca októbra 2007. SPE obsahuje ustanovenia tejto smernice 3.1 Transpozícia smernice SED Vo všeobecnosti členské štáty transponovali smernicu do svojich vnútroštátnych právnych predpisov, ale počas poslednej kontroly súladu sa zistilo niekoľko problémov, najmä pokiaľ ide o transpozíciu určitých vymedzení pojmov, monitorovanie požiadaviek, rozsah pôsobnosti smernice a limitné hodnoty emisií. Komisia zohľadní zistenia vyplývajúce z tejto kontroly, keď bude členským štátom pomáhať vo fáze transpozície SPE. 3.2 Implementácia smernice SED (2003 – 2007) Všeobecné otázky súvisiace s implementáciou V informáciách poskytnutých členskými štátmi sa neuvádzajú žiadne problémy, pokiaľ ide o implementáciu smernice SED. Členské štáty celkovo implementovali ustanovenia, opatrenia a postupy potrebné na zabezpečenie súladu s rôznymi aspektmi smernice. Súlad sa zabezpečí prostredníctvom povinností monitorovania a podávania správ, ako aj prostredníctvom inšpekcií a presadzovania – a to formou kontroly dokumentov a návštev na mieste – a zároveň sa zlepší prostredníctvom podporných opatrení, ako napr. odborné vzdelávanie a vypracovávanie usmerňujúcich dokumentov pre príslušné orgány. Niektoré členské štáty oznámili, že implementácia smernice SED spôsobuje v sektore chemického čistenia určité problémy. Podľa niektorých príslušných orgánov je používanie plánu hospodárenia s rozpúšťadlami, ktorý je kľúčovým nástrojom pri hodnotení úrovne súladu, príliš komplikované pre tento sektor a veľmi ťažko sa môže presadzovať vzhľadom na malú veľkosť väčšiny podnikov, ktorých sa to týka, a na veľký počet zariadení. Viaceré členské štáty vypracovali zjednodušené metódy implementácie a kontroly súladu podľa ustanovení smernice SED a Komisia sa zapája do ďalších diskusií o týchto otázkach. Príslušné zariadenia Na konci roku 2007 bolo v členských štátoch EÚ-27 prevádzkovaných približne 53 000 existujúcich zariadení, na ktoré sa vzťahuje smernica SED. Po zmene a doplnení smernice SED smernicou 2004/42/ES[11] (smernica o dekoratívnych náterových farbách), ktorou sa povrchová úprava vozidiel takmer úplne vylúčila z rozsahu pôsobnosti smernice SED, výrazne klesol počet existujúcich zariadení v členských štátoch.. Na konci roku 2004 patrila väčšina zariadení (v rámci členských štátov EÚ-15), ktorých sa smernica SED týka, do sektoru povrchovej úpravy vozidiel (54 %) a chemického čistenia (16 %). Na konci roku 2007 sa však sektor chemického čistenia stal najväčším sektorom (39 % zariadení). Viaceré členské štáty pokračovali v rámci smernice SED v podávaní správ o natieraní a povrchovej úprave vozidiel (27 % všetkých oznámených zariadení), pričom sa táto činnosť vo veľkej miere vyňala z rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Podľa poskytnutých údajov sa po roku 2003 povolil alebo zaregistroval iba malý počet existujúcich zariadení. Z tohto sa dá vyvodzovať, že pred týmto dátumom sa v právnych predpisoch mnohých členských štátov ustanovovalo, že tieto zariadenia musia byť zaregistrované alebo povolené Využitie rôznych možností na dosiahnutie zníženia emisií V smernici SED sa členským štátom ponúkajú dve hlavné možnosti pre jednotlivé zariadenia s cieľom dosiahnuť požadované zníženie emisií POZ – musia dodržiavať limitné hodnoty emisií alebo ekvivalentné ciele vymedzené v rámci schémy znižovania emisií. Z oznámených informácií vyplýva, že v mnohých členských štátoch veľmi málo zariadení, prípadne žiadne zariadenie, využíva možnosť schémy znižovania emisií. Okrem iného sa zdá, že viaceré príslušné orgány uprednostňujú používanie limitných hodnôt emisií, pretože sa ťažko hodnotí ekvivalencia medzi schémami znižovania emisií a používaním limitných hodnôt. Ide najmä o členské štáty, kde sa zariadenia regulovali podľa limitných hodnôt emisií už pred implementáciou smernice SED. V smernici SED sa členským štátom poskytuje tretia možnosť na dosiahnutie súladu a to prostredníctvom vypracovania vnútroštátneho akčného plánu zameraného na celkové zníženie emisií POZ, ktoré by sa rovnalo zníženiu dosiahnutému pri uplatnení metódy na úrovni zariadení. Žiaden členský štát neimplementoval takýto vnútroštátny plán. Odchýlenia od úrovne limitných hodnôt emisií V smernici SED sa povoľujú odchýlenia od určitých limitných hodnôt emisií, v prípade ktorých sa ukázalo, že opatrenia na znižovanie emisií nie sú ani z hospodárskeho ani z technického hľadiska uskutočniteľné. Môže to byť riešenie pre činnosti ako napr. stavba lodí a lietadiel, ktoré nemôžu byť vykonávané za kontrolovaných podmienok. Približne polovica členských štátov oznámila odchýlenia, ale tie predstavujú menej ako 0,01 % celkového počtu zariadení. Na základe získaných informácií nebolo možné prehodnotiť použité kritériá alebo iné vyžadované podmienky. Iniciatívy Komisie na podporu implementácie V súlade s článkom 7 smernice SED Komisia zabezpečí, aby sa uskutočnila výmena informácií o používaní organických látok a ich náhrad. Na tento účel Komisia zriadila internetovú stránku, na ktorej sú sprístupnené usmerňujúce dokumenty a správne postupy pri nahrádzaní zlúčenín[12], ako aj špecifické usmerňujúce dokumenty podľa činností[13]. Komisia takisto úzko spolupracovala s členskými štátmi pri poskytovaní odpovedí na položené otázky týkajúce sa implementácie smernice SED, najmä pokiaľ ide o rozsah pôsobnosti a používanie schémy znižovania emisií. Interakcia s ostatnými právnymi predpismi EÚ V smernici o dekoratívnych náterových farbách sa stanovujú limitné hodnoty, ktoré by sa mali uplatňovať na obsah POZ v určitých dekoratívnych náterových farbách a vo výrobkoch na povrchovú úpravu vozidiel. Viaceré z týchto výrobkov sa používajú v zariadeniach regulovaných podľa smernice SED. V dôsledku toho sa smernica SED zmenila a doplnila tak, že sa z rozsahu jej pôsobnosti vylúčila táto činnosť. Ako sa uvádza vyššie, táto zmena viedla k drastickému zníženiu počtu zariadení, na ktoré sa vzťahuje smernica SED. Niektoré členské štáty si však zvolili udržanie požiadaviek smernice SED na tento sektor tak, ako sa to výslovne povoľuje v smernici o dekoratívnych náterových farbách. V smernici o dekoratívnych náterových farbách sa od dodržiavania limitných hodnôt POZ oslobodzujú určité výrobky predávané výhradne na použitie v zariadeniach regulovaných podľa smernice SED. Z prekrytia týchto dvoch smerníc vyplynuli určité obavy zainteresovaných strán a príslušných orgánov.. Komisia sa pokúsila objasniť situáciu a otázka sa preskúmala aj pri príležitosti revízie smernice o dekoratívnych náterových farbách, o ktorej Komisia podá správu v samostatnom oznámení. Na niektoré väčšie zariadenia, ktorých prevádzka spočíva v povrchovom opracovaní, sa vzťahujú obe smernice SED aj IPKZ. Tieto zariadenia sa preto musia povoliť a limitné hodnoty emisií sa musia stanoviť na základe NDT v povoleniach. V takýchto prípadoch sa limitné hodnoty stanovené v smernici SED budú považovať za minimálne požiadavky. Interakcia medzi smernicou SED a smernicou IPKZ bola podrobne preskúmaná pri vypracovávaní smernice SPE. 4. ZÁVEREčNÉ PRIPOMIENKY Smernica IPKZ Zo správ členských štátov o implementácii smernice IPKZ vyplýva, že niektoré štáty musia dokončiť vydávanie povolení, aby sa zabezpečil súlad so smernicou. Okrem toho prípadové štúdie podniknuté Komisiou ukázali, že uvedené povolenia sa dostatočne neopierajú o NDT. Navyše sa zistilo niekoľko ďalších problémov, ako napr. potreba koherentnejšieho mechanizmu inšpekcií, potreba zníženia administratívnej záťaže a nespôsobilosť smernice IPKZ na dosiahnutie niektorých kľúčových cieľov. Tieto problémy by sa mali vo veľkej miere vyriešiť prostredníctvom smernice SPE. Smernica SED Zo správ členských štátov o implementácii smernice SED pred konečným termínom stanoveným na jej implementáciu v prípade existujúcich zariadení nevyplynuli žiadne dôležité horizontálne otázky. Implementácia smernice SED v sektore chemického čistenia predstavovala určité problémy vzhľadom na špecifický charakter tohto sektoru, ale vypracovávajú sa užitočné zjednodušené metódy. Budúca smernica o priemyselných emisiách Smernicou SPE, ktorá je vo fáze konečného prijatia, sa zlúči sedem smerníc, vrátane smerníc IPKZ a SED, do jedného právneho nástroja. Objasní sa tým interakcia medzi všetkými týmito právnymi nástrojmi a zjednotí sa tým mnoho dôležitých ustanovení, vrátane tých, ktoré sa týkajú monitorovania a podávania správ. V smernici SPE sa výrazne posilňuje význam NDT pri procese udeľovania povolení a pri riešení niektorých nedostatkov smernice IPKZ, najmä pokiaľ ide o revízie povolení a inšpekcie. Očakáva sa, že nadobudnutím účinnosti smernice SPE sa zefektívni implementácia členskými štátmi. Ďalšie opatrenia Pred nadobudnutím účinnosti smernice SPE sa plánuje ďalší cyklus podávania správ v prípade smernice SED (2008-2010) a v prípade smernice IPKZ (2009-2011) a Komisia bude pokračovať v sledovaní implementácie týchto dvoch právnych aktov. Komisia zároveň pripravuje pôdu na podporu a propagáciu transpozície a implementácie smernice SPE členskými štátmi. Príloha I: Posúdenie pokroku pri vykonávaní akčného plánu Komisie pre IPKZ na rok 2007 Opatrenie | Posúdenie pokroku | 1. Zabezpečenie transpozície smernice | Smernica IPKZ správne transponovaná v 25 členských štátoch. Začaté konania o porušení ostali otvorené v EE a LT. | 2. Podporovať členské štáty pri znižovaní nepotrebnej administratívnej záťaže | Smernicou SPE sa zníži nepotrebná záťaž o 32 miliónov EUR ročne. Pokračovanie v práci so Skupinou nezávislých expertov na vysokej úrovni, pokiaľ ide o administratívnu záťaž, a s členskými štátmi s cieľom znížiť vnútroštátne záťaže. | 3. Podporovať členské štáty pri implementácii právnych predpisov | Komisia pokračovala v komunikácii s tými členskými štátmi, ktoré majú problémy s vydávaním povolení. Zdieľanie informácií týkajúcich sa implementácie smernice IPKZ po celej EÚ a semináre organizované s členskými štátmi. | 4. Zlepšiť monitorovanie uplatňovania právnych predpisov o priemyselných emisiách a kontrolu ich dodržiavania | Ďalej trvajúce preskúmavanie celkového počtu vydaných povolení a počtu jednotlivých vydaných povolení Komisiou vo väčšine členských štátov. Pokračovanie v preskúmavaní implementácie ako reakcia na sťažnosti občanov a odpoveď na otázky Európskeho parlamentu. Používanie E- RUPZL s cieľom monitorovať a zisťovať eventuálne problémy s implementáciou. | 5. Zlepšiť zber údajov na preskúmanie dokumentov BREF a vytvoriť pevnejšie väzby s rámcovým programom pre výskum | Zverejnenie usmerňujúcich dokumentov zameraných na zber a predkladanie údajov na preskúmanie dokumentov BREF. Spolupráca s GR RTD, pokiaľ ide o väzby medzi dokumentmi BREF a rámcovým programom pre výskum. Posilniť postavenie nových techník v rámci smernice SPE. | [1] Referenčné dokumenty: KOM(2003) 354, KOM(2005) 540, KOM(2007) 843. [2] Dve technické správy podrobnejšie zhŕňajú a analyzujú tieto informácie: http://circa.europa.eu/Public/irc/env/voc/library?l=/2006_reportspdf/_EN_1.0_&a=d a http://circa.europa.eu/Public/irc/env/voc/library?l=/implementation_2005-07/final12_marchpdf/_EN_1.0_&a=d [3] IPKZ: rozhodnutie 2006/194/ES, SED: rozhodnutie 2002/529/ES [4] Viac informácií o ReportNet nájdete na: http://www.eionet.europa.eu/reportnet [5] Viac informácií o Informačnom systéme na podávanie správ o priemyselných emisiách nájdete na stránke: http://iris.eionet.europa.eu/. [6] Prepracovaná smernica IPKZ zlučuje okrem smernice SED a smernice IPKZ aj smernicu LCPD (2001/80/ES o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení), smernicu WID (2000/76/ES o spaľovaní odpadov) a všetky tri smernice o oxide titaničitom (78/176/EHS, 82/883/EHS a 92/112/EHS). [7] Európsky parlament prijal svoju pozíciu v druhom čítaní 7. júla 2010. http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2010-0267+0+DOC+XML+V0//EN&language=EN#top [8] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library Tretia správa o plnení tejto úlohy sa zverejní na tej istej internetovej stránke počas roku 2011. [9] Viac informácií o úrade IPKZ nájdete na: http://eippcb.jrc.es/ [10] KOM(2007) 843 v konečnom znení [11] Ú. v. EÚ L 143, 30.4.2004, s. 87-96. [12] http://ec.europa.eu/environment/air/pollutants/stationary/solvents/index.htm [13] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/voc/library?l=/guidance_documents/final_versions&vm=detailed&sb=Title.