SK Úradný vestník Európskej únie C 318/39

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Podpora politiky a programov zvyšovania energetickej účinnosti na úrovni koncových odberateľov“ (stanovisko z vlastnej iniciatívy)

2009/C 318/08

Spravodajca: pán CAPPELLINI

Európsky hospodársky a sociálny výbor sa 10. júla 2008 rozhodol vypracovať podľa článku 29 ods. 2 vnútorného poriadku stanovisko z vlastnej iniciatívy na tému:

„Podpora politiky a programov zvyšovania energetickej účinnosti na úrovni koncových odberateľov“ (stanovisko z vlastnej iniciatívy).

Odborná sekcia pre dopravu, energetiku, infraštruktúru a informačnú spoločnosť poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 8. septembra 2009. Spravodajcom bol pán CAPPELLINI.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 456. plenárnom zasadnutí 30. septembra 2009 a 1. októbra 2009 (schôdza z 1. októbra 2009) prijal 126 hlasmi za, pričom 2 členovia sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) sa počas posledného funkčného obdobia zaoberal rozmanitými témami európskej politiky pre oblasť energetickej účinnosti v jej rozličných dimenziách (zahraničný rozmer, krátkodobé i dlhodobé energetické výzvy, politika v oblasti dodávok a bezpečnosti) v rámci energetickej politiky zodpovedajúcej kritériám hospodárnosti a udržateľnosti. Výbor podčiarkuje, že je dôležité podporovať a zhodnocovať výsledky dní energetickej účinnosti propagované EHSV v spolupráci so všetkými zainteresovanými subjektmi, koncovými odberateľmi a členskými štátmi. Na základe toho odporúča Európskej komisii a novému Parlamentu, aby sa ďalej intenzívne zaoberali odporúčaniami jeho skorších stanovísk (1).

1.2 Okrem toho zastáva EHSV názor, že uplatňovanie energetickej politiky zamerané na podporu účinnosti a nových „čistých“ technológií by mohlo byť riešením nielen problému ochrany životného prostredia, ale aj zmiernenia závislosti od energetických dodávok a riešenia vysokých cien surovín a súvisiaceho dosahu na koncových odberateľov. EHSV odporúča zintenzívniť úsilie zamerané na systematické zapojenie koncových odberateľov (hlavne spotrebiteľov a malých podnikov) v súvislosti s novými záväzkami vytýčenými na zasadnutí Európskej rady v marci 2007 a na boj proti prebiehajúcej hospodárskej kríze.

1.3 Výbor sa domnieva, že európske a národné sociálne partnerstvo by mohlo podporiť väčšie zapojenie koncových odberateľov energie, predovšetkým malých podnikov, ich združení, súkromných a verejných združení na miestnej úrovni a družstiev, čo významne prispeje k dosiahnutiu európskych cieľov v oblasti energetickej účinnosti a ekologicky vhodného hospodárstva. Ak sa toto úsilie začlení do najvhodnejšieho rámca, napríklad do programu európskeho sociálneho dialógu, aj odvetvového, môže skutočne prispieť k rastu zamestnanosti, tvorbe nových kvalifikovaných pracovných miest v odvetví energetiky a nových služieb.

1.4 EHSV sa domnieva, že rozhodnutie posilniť európsky rozmer energetickej politiky by malo povzbudiť aj posilnenie stratégie udržateľného rozvoja na vnútornom trhu i na domácich trhoch a širšiu vedecko-technickú spoluprácu schopnú oživiť verejné a súkromné investície vrátane foriem zintenzívnenej spolupráce medzi členskými štátmi EÚ.

1.5 EHSV vyjadruje svoju nespokojnosť a svoje znepokojenie týkajúce sa nedostatkov jednotných a podrobných informácií a údajov o energetickej účinnosti pri konečnom využívaní. Výsledkom sú ťažkosti pri vypracovávaní štatisticky preukazných a harmonizovaných ukazovateľov, okrem iného nedostatočných informácií z minulosti na európskej úrovni, ktoré by boli dostupné koncovým odberateľom. EHSV opakuje svoje znepokojenie nad tým, že členské štáty nevypracovali načas národné akčné plány energetickej účinnosti, ako je stanovené v skúmanej smernici.

1.6 V záujme podpory plného, jednotného a dôslednejšieho uplatňovania európskej politiky energetickej účinnosti na národnej úrovni považuje EHSV za nevyhnutné a naliehavé zaviesť v spolupráci s Európskou komisiou a členskými štátmi a po systematických konzultáciách so zástupcami koncových odberateľov spoločný európsky systém monitorovania, ktorý by súčasne umožnil nestrannosť, transparentnosť a porovnateľnosť faktúr za energiu.

1.7 Okrem toho sa výbor domnieva, že v záujme lepšieho uplatňovania európskej politiky energetickej účinnosti by sa mal zintenzívniť ich odvetvový aspekt, aby bola väčšia možnosť monitorovania a hodnotenia vplyvu. Energetická politika má totiž rôzny vplyv na jednotlivé druhy hospodárskej činnosti, ako v podnikoch spotrebúvajúcich energiu (ktoré majú rozličné problémy podľa rozsahu spotreby alebo druhu výrobných postupov atď.), tak aj v podnikoch prevádzkujúcich činnosť v rozličných odvetviach energetiky (napr. v podnikoch vyrábajúcich a montujúcich energetické zariadenia, u poskytovateľov energetických služieb, v stavebných podnikoch atď.), ktoré majú obrovský potenciál dosiaľ nevyčíslených úspor energie.

1.8 EHSV je taktiež presvedčený, že európske programy (Rámcový program konkurencieschopnosti a inovácií (CIP), Inteligentná energia pre Európu (IEE) a ďalšie) si vyžadujú neodkladné a naliehavé zjednodušenie, väčšie zapojenie koncových odberateľov a ucelenejší a integrovanejší rámec opatrení (ako je to napríklad v programe ECAP). Preto sa navrhuje vypracovať nový integrovaný program, ktorý by umožnil lepšie koordinovať tieto činnosti v prospech koncových odberateľov. EHSV vyzýva EÚ, členské štáty a podniky, aby nasmerovali dostatočné zdroje do aplikovaného výskumu a transferu jeho výsledkov ku koncovým odberateľom, do úspor plynúcich z využívania nových informačných a komunikačných technológií v technických a moderných profesiách a do vývoja a inovácií v oblasti energetiky, a odporúča užšiu celosvetovú spoluprácu v tejto oblasti.

1.9 EHSV dôrazne zastáva názor, že EÚ by mala neodkladne pripraviť nástroje a politiku v oblasti daní a dostupnosti úverov, ktoré by najlepšie podporili úspory energie a pomohli tak všetkým koncovým odberateľom, hlavne malým a stredným podnikom a verejno-súkromným partnerstvám, ktoré budú buď samostatne alebo spoločne uplatňovať najúčinnejšie a najudržateľnejšie spôsoby výroby. EHSV si je vedomý kľúčového významu vzdelávania a odbornej prípravy pri šírení kultúry energetickej účinnosti na európskej úrovni a navrhuje začať mimoriadne konzultácie so sociálnymi partnermi a všetkými zainteresovanými stranami na európskej aj národnej úrovni, aby sa jestvujúce finančné zdroje EÚ mohli prerozdeliť, vďaka čomu sa zjednotia profily a kvalifikácie súvisiace s energetickou účinnosťou, a aby sa zlepšila informovanosť a povedomie širokej verejnosti.

2. Ciele smernice 2006/32/ES

2.1 Účelom smernice 2006/32/ES je: — podporiť účinnosť konečného využitia energie s cieľom prispieť k zväčšeniu istoty dodávok energie, — znížiť emisie CO2 a iných skleníkových plynov v záujme boja proti klimatickým zmenám a ekonomicky efektívnym spôsobom využiť možnosť úspor energie z hľadiska nákladov, čo bude takisto stimulovať inovácie a konkurencieschopnosť. Na tento účel je v smernici vytýčených niekoľko všeobecných cieľov, okrem iného: — poskytnúť členským štátom orientačné ciele úspor a zodpovedajúce mechanizmy na ich dosiahnutie, — určiť inštitucionálny, finančný a právny rámec na odstránenie prekážok trhu a jeho nedostatkov, ktoré bránia účinnému konečnému využívaniu energie, — vytvoriť podmienky na rozvoj trhu s energetickými službami, predovšetkým pre malé a stredné podniky, — na deviaty rok uplatňovania smernice prijať celkový národný indikatívny cieľ úspor energie vo výške 9 %, ktorý sa má dosiahnuť prostredníctvom energetických služieb a ostatných opatrení na zvýšenie energetickej účinnosti.

3. Všeobecné pripomienky

3.1 Ukázalo sa, že fáza uplatňovania smernice 2006/32/ES bola neprimeraná vzhľadom na počiatočné ambiciózne ciele vytýčené Komisiou, pretože:

— opatrenia sú niekedy málo účinné a pri transpozícii do národných predpisov je ich možné ľahko obísť,

— národné akčné plány a národné transpozičné opatrenia sú vzhľadom na ustanovenia smernice nedostatočne koherentné a účinné,

— sprievodné programy a opatrenia sú slabo koordinované a sú roztrieštené,

— kvôli nedostatku jednotných údajov a informácií nevyhnutných na monitorovanie a hodnotenie vplyvu tejto smernice na koncových odberateľov ide o nástroj, ktorý je neprimeraný a nemôže poskytnúť prvky na súdržný a trvalý rozvoj energetickej účinnosti v EÚ.

Súčasné skúsenosti ukazujú, že iba niektoré z 27 členských štátov EÚ prijali dôkladnú a štruktúrovanú politiku podpory energetickej účinnosti a rozvoja obnoviteľných zdrojov energie, začali proces rozvoja nových odvetví súvisiacich s týmito technológiami a zároveň prispeli k zníženiu nákladov na energie pri malých podnikoch a domácnostiach.

Európska komisia vo svojej zelenej knihe s názvom „K bezpečnej, trvalo udržateľnej a konkurencieschopnej európskej energetickej sieti“ (2) presadzuje vytvorenie európskeho prevádzkovateľa energetickej siete.

EHSV vo svojich troch najnovších stanoviskách (3) vyslovil názor, že by sa mali vypracovať štúdie o uskutočniteľnosti európskych služieb verejného záujmu v oblasti energetiky, ktoré by mohli slúžiť spoločnej energetickej politike. V stanoviskách sa v zásade uvádza, že túto diskusiu treba viesť v skoršom štádiu, pretože takéto služby sú výrazom európskej solidarity a odpoveďou na výzvy, ktorým čelí EÚ v zásadných nadnárodných oblastiach, ako je istota dodávok energie, hospodárenie s vodnými zdrojmi, zachovanie biodiverzity, udržanie kvality ovzdušia, vnútorná a vonkajšia bezpečnosť atď. Takéto služby Spoločenstva by viedli k osvojeniu si vlastnej zodpovednosti všetkých koncových odberateľov.

3.2 Koncoví odberatelia a európska vízia energetickej politiky

Veľké oneskorenie niektorých členských štátov pri dosahovaní cieľov energetickej účinnosti a pretrvávajúca závažná hospodárska kríza potvrdzujú potrebu a naliehavosť prijať koordinovanejšie, lepšie plánované a štruktúrované opatrenia na vykladanie zdrojov zo strany Európskeho spoločenstva a členských štátov a na podporu toho, aby verejné i súkromné subjekty opäť začali investovať. Stratégia a vízia udržateľného rozvoja, ktorá bude vychádzať zo zásady účinnosti, diverzifikovanej výroby a nových ekologicky vhodných zdrojov energie (vrátane biomasy) a spoločné využívanie výsledkov dosiahnutých na európskej úrovni členskými štátmi a zástupcami koncových odberateľov by mohli prispieť k zamedzeniu roztrieštenosti výskumnej činnosti, ktorá je nevyhnutná spolu so značným úsilím na medzinárodnej úrovni.

Dôležitým aspektom boja proti hospodárskej kríze a opätovného uplatňovania politiky energetickej účinnosti a súvisiacej investičnej politiky je prehodnotiť aj európsku daňovú a úverovú politiku podľa potrieb koncových odberateľov, peňažných ústavov, energetických podnikov a príslušných verejných orgánov na miestnej úrovni prostredníctvom podpory rozvoja systému poskytovateľov energetických služieb na európskej úrovni.

3.3 Kultúra a nové poznatky pre koncových odberateľov v súvislosti s energetickou účinnosťou

Jestvuje zjavný nedostatok všeobecných a odvetvových informácií a hodnotení dosahu politických opatrení Európskej únie v oblasti energetickej účinnosti pre koncových odberateľov (najmä malých a stredných podnikov a iných subjektov), chýbajú metódy umožňujúce overiť súlad medzinárodných a európskych cieľov a chýba aj postup monitorovania výsledkov dosiahnutých uvedenými užívateľmi.

Na základe prvého overovania vykonaného v niektorých členských štátoch môžeme konštatovať, že dostupnosť údajov o priemyselnej výrobe a spotrebe energie je veľmi obmedzená, pretože nejestvujú podrobné informácie.

Z toho vyplýva nevyhnutnosť začať vzorové prieskumy zberu a spracovania údajov a ukazovateľov potrebných na monitorovanie a hodnotenie energetickej účinnosti pri konečnej spotrebe a v službách, aby bolo možné zhodnotiť vplyv smernice na intervenčné stratégie a opatrenia jednotlivých členských štátov.

3.4 Ukazovatele energetickej účinnosti a potreby koncových odberateľov

Európska komisia a členské štáty by vďaka vytvoreniu nezávislej pracovnej skupiny expertov takisto mohli podporiť vypracovanie harmonizovaných a spoľahlivých ukazovateľov na účely merania a vyhodnocovania úspor energie, čo môže zahŕňať aj využívanie nových informačných a komunikačných technológií. Vypracovanie týchto ľahko pochopiteľných ukazovateľov by mohlo predstavovať záruku pre koncových odberateľov, ktorí by ich mohli zodpovedajúcim spôsobom využívať. Tento prístup by taktiež prispel k zníženiu rastúceho podvodného alebo zavádzajúceho používania prívlastkov „ekologická“ alebo „čistá“ energia ako čisto marketingovej stratégie bez skutočného opodstatnenia, ktoré by bolo preukázateľné a merateľné úsporou energie a znížením emisií, čo by tiež umožnilo zamedziť nekalým obchodným praktikám.

3.5 Integrovaná sústava monitorovania a pozorovateľov spoločná pre všetky členské štáty by predovšetkým Európskej únii a členským štátom umožnila:

— využiť európsku expertnú skupinu a sieť nezávislých subjektov zasadzujúcich sa za energetickú účinnosť, ktorých práca by bola zameraná na koncových odberateľov a predovšetkým na podniky, konkrétne na malé a stredné podniky a na remeselníkov,

— vypracovávať pravidelné správy o politických opatreniach EÚ a ich dosahu na koncových odberateľov (hlavne malé a stredné podniky),

— disponovať ľahko využiteľnou a dostupnou informačnou platformou vo viacerých jazykoch, upevniť a zlepšiť vzťahy medzi zastupujúcimi organizáciami na európskej aj národnej úrovni a hlavnými aktérmi.

3.6 Prekonať omeškania a odstrániť nedostatky v príprave národných akčných plánov energetickej účinnosti

Z národných akčných plánov nie je zrejmé intenzívne a vážne úsilie členských štátov o uskutočnenie cieľov, ktoré vyžaduje smernica, hlavne pokiaľ ide o obmedzenie spotreby v najdôležitejších odvetviach, teda v doprave a bývaní, pretože sa ukazuje, že tieto plány sú často veľmi všeobecné, chýbajú v nich vedecké údaje a ukazovatele vhodné na správne posúdenie vplyvu stanovených opatrení a nie sú vhodné na dosiahnutie cieľov smernice. Z toho plynie potreba konkrétnejších a uskutočniteľných iniciatív v oblasti energetickej účinnosti a nevyhnutnosť sprísniť aspoň niektoré opatrenia po zistení rozdielov medzi plánmi a konkrétnymi výsledkami, ako to bolo v prípade emisií motorových vozidiel v súvislosti so všeobecným znížením emisií CO2, emisií skleníkových plynov a v prípade obnoviteľných zdrojov energie.

Nedávna verejná internetová konzultácia k hodnoteniu a preskúmaniu akčného plánu energetickej účinnosti [KOM(2006) 545], ktorú uskutočnila Komisia, ukázala nedostatočnú kvalitu konzultácií s koncovými odberateľmi, pre ktorých platí táto smernica. Výročná správa s vhodnou metodikou konzultovania všetkých koncových odberateľov, k vypracovaniu ktorej by mohol prispieť aj EHSV, môže predstavovať vhodný nástroj na vyriešenie niektorých nedostatkov zaznamenaných pri príprave národných akčných plánov energetickej účinnosti.

3.7 Nová generácia európskych programov, ktoré budú koncovým odberateľom viac vyhovovať

Preto treba zjednodušiť postupy na využívanie programov (CIP a hlavne IEE), aby sa lepšie sprístupnili aj najmenším podnikom a ich reprezentačným združeniam a verejným orgánom v znevýhodnených oblastiach (horských a odľahlých). Výbor okrem toho súhlasí s podporovaním verejno-súkromných partnerstiev a poskytovateľov energetických služieb, hlavne na európskej, národnej a miestnej úrovni, čím sa podporí účasť malých a stredných podnikov na skutočnom uplatňovaní európskej politiky ekologického verejného obstarávania. Okrem toho v rámci procesu zjednodušovania a lepšej tvorby právnych predpisov vyzýva Európsku komisiu, aby v súvislosti s uplatňovaním politiky energetickej účinnosti spolu so zástupcami európskych a národných organizácií koncových odberateľov preskúmala najúčinnejšie postupy a metódy podporovania koncových odberateľov a iných zainteresovaných strán, ktorých sa smernica týka.

4. Konkrétne pripomienky

4.1 Smernica uznáva úlohu energetických podnikov v odvetví energetických služieb (článok 6). Toto ustanovenie je mimoriadne kritické, pretože na mnohých národných trhoch sa stalo, že veľké energetické podniky vyvíjali činnosť na trhoch nadväzujúcich na energetické odvetvie, napríklad v energetických službách a činnostiach takpovediac „za elektromerom či za plynomerom“ so zvýhodnenými podmienkami vďaka svojmu dominantnému postaveniu v ostatných častiach odvetvia (výroba, distribúcia a predaj), a tým vytvárali malým podnikom veľké prekážky v rozvoji odvetvia energetických služieb.

4.1.1 Pokiaľ ide o koncových odberateľov, zostávajú vo fáze transpozície smernice tieto problémy a kritické prvky: — dostupnosť a transparentnosť informácií, ktoré sú dôležité pri poskytovaní energetických služieb (a ktoré sú často určené iba energetickým podnikom a im nadriadeným orgánom) (článok 7), — správne meranie a informatívne vyúčtovanie spotreby energie. Preto by sa mal zintenzívniť dohľad, kontrola a sankcie zo strany príslušných orgánov členských štátov a EÚ a zlepšiť účinnosť a dôslednosť monitorovania energetických podnikov (pozri články 11 a 13 smernice).

4.1.2 Efektívnosť pri dostupnosti finančných nástrojov na úsporu energie a fungovanie príslušných nástrojov by bolo treba zlepšiť a prehĺbiť z technického i politického hľadiska v prospech koncových odberateľov s osobitným zreteľom na zdaňovanie dodávok energie. Tieto nástroje a výsledky ich uplatňovania by mali podliehať zvláštnemu monitorovaniu v úzkej spolupráci s európskymi a národnými združeniami koncových odberateľov, pričom by sa brali do úvahy predovšetkým spôsoby ako zmierňovať odozvu na tieto nástroje. Ako vyplynulo z verejnej diskusie EHSV v talianskej Národnej rade hospodárstva a práce (CNEL) na tému „Politika a programy v oblasti energetickej účinnosti na úrovni koncových odberateľov“, ktorá prebehla 9. júla 2009, odozvou na opatrenia na zlepšenie energetickej účinnosti je často zvýšenie spotreby energie namiesto jej zníženia.

4.1.3 Ukazuje sa, že aj energetické audity a „biele osvedčenia“ (článok 12) sú mimoriadne dôležité pri rozvoji energetických služieb a členské štáty by ich preto mali viacej podporovať. V tomto smere je vhodné, aby aj európsky sociálny dialóg, vrátane odvetvového, mohol vhodne prispieť k uplatňovaniu politiky energetickej účinnosti, aby sa podporilo vytváranie nových pracovných miest a väčšia konkurencieschopnosť výrobnej sústavy.

4.1.4 Stanovenie výpočtových metód na meranie úspor energie. Ukazuje sa, že tieto sú zatiaľ málo rozvinuté a nie sú harmonizované. Preto treba lepšie zistiť a definovať výpočtové metódy, s ktorými by súhlasili koncoví odberatelia a používali by sa harmonizovane vo všetkých členských štátoch. Na záver možno konštatovať, že Európska komisia vytvorila postup uplatniteľný na početné prípady porušenia vyplývajúce z chýbajúcej alebo čiastočnej transpozície smernice s príslušnými dôsledkami z hľadiska nákladov a byrokratickej záťaže, ktoré musia znášať koncoví odberatelia.

V Bruseli 1. októbra 2009. predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI

(1) CESE 1513/2008 (Ú. v. EÚ C 77, 31.3.2009, s. 54), CESE 1913/2008, CESE 621/2009, CESE 52/2009.

(2) KOM(2008) 782 v konečnom znení/2.

(3) CESE 1911/2008, Ú. v. EÚ C 175, 28.7.2009, s. 43 a stanovisko EHSV na tému „Zelená kniha: K bezpečnej, trvalo udržateľnej a konkurencieschopnej európskej energetickej sieti“, CESE 1029/2009, spravodajkyňa oboch stanovísk pani Batut, pripravované stanovisko EHSV na tému „Služby všeobecného hospodárskeho záujmu – ako by sa mala rozdeliť zodpovednosť medzi EÚ a členské štáty“, CESE 966/2009 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) – TEN 389, spravodajca pán Hencks.