EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli27. 2. 2019 SWD(2019) 1024 final PRACOVNÝ DOKUMENT ÚTVAROV KOMISIE Správa o Slovensku 2019 Sprievodný dokument OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, EURÓPSKEJ RADE, RADE, EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKE A EUROSKUPINE Európsky semester 2019: Hodnotenie pokroku dosiahnutého pri vykonávaní štrukturálnych reforiem, pri prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh a výsledky hĺbkových preskúmaní na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 {COM(2019) 150 final}



Obsah ZHRNUTIE3 1.HOSPODÁRSKA SITUÁCIA A VÝHĽAD7 2.POKROK PRI PLNENÍ ODPORÚČANÍ PRE JEDNOTLIVÉ KRAJINY15 3.REFORMNÉ PRIORITY19 3.1.VEREJNÉ FINANCIE A ZDAŇOVANIE19 3.2.FINANČNÝ SEKTOR24 3.3.TRH PRÁCE, VZDELÁVANIE A SOCIÁLNE POLITIKY28 3.4. KONKURENCIESCHOPNOSŤ A INVESTÍCIE38 PRÍLOHA A: TABUĽKA S PREHĽADOM52 PRÍLOHA B: ANALÝZA KOMISIE TÝKAJÚCA SA UDRŽATEĽNOSTI DLHU A FIŠKÁLNE RIZIKÁ57 PRÍLOHA C: ŠTANDARDNÉ TABUĽKY58 PRÍLOHA D: INVESTIČNÉ USMERNENIA K FINANCOVANIU POLITIKY SÚDRŽNOSTI NA ROKY 2021 – 2027 PRE SLOVENSKO64 ODKAZY70 ZOZNAM TABULIEK Tabuľka 1.1:Kľúčové ekonomické a finančné ukazovatele – Slovensko14 Tabuľka 2.1:Tabuľka so zhrnutím posúdenia odporúčaní pre jednotlivé krajiny (CSR) za rok 201817 Tabuľka C.1:Ukazovatele finančného trhu58

Tabuľka C.2:Hlavné ukazovatele sociálneho prehľadu59 Tabuľka C.3:Ukazovatele trhu práce a vzdelávania60 Tabuľka C.4:Ukazovatele sociálneho začlenenia a zdravia61 Tabuľka C.5:Ukazovatele výkonnosti produktových trhov a politické ukazovatele62 Tabuľka C.6:Ekologický rast63 ZOZNAM GRAFOV Graf 1.1: Rast reálneho HDP a jeho zložky 7 Graf 1.2: HDP na obyvateľa v štandarde kúpnej sily 7 Graf 1.3: Tvorba hrubého fixného kapitálu 9 Graf 1.4: Saldo bežného a kapitálového účtu 9 Graf 1.5: Miera ekonomickej aktivity obyvateľstva, zamestnanosti a nezamestnanosti 10 Graf 1.6: Index nedostatku pracovnej sily 10 Graf 1.7: Regionálne rozdiely 11 Graf 1.8: Inflácia spotrebiteľských cien (medziročne v %) 12 Graf 1.9: Úvery pre sektory (medziročne v %) 12 Graf 1.10: Ceny nehnuteľností na bývanie 13 Graf 2.1: Celkové viacročné vykonávanie odporúčaní pre jednotlivé krajiny za roky 2011 – 2018 (CSR) do dnešného dňa 15 Graf 3.1.1: Medzera v dodržiavaní daňových predpisov o DPH (2012 – 2016) 20 Graf 3.1.2: Záväzky jednotiek sektora zdravotníctva zahrnuté do verejnej správy (2012 – 2017) 22

Graf 3.1.3: Pracovníci v zdravotníctve – delenie podľa NUTS 2 23 Graf 3.2.1: Návratnosť vlastného kapitálu slovenských bánk 24 Graf 3.2.2: Nesplácané úvery a splácané úvery s odkladom splatnosti 24 Graf 3.2.3: Pomer cien nehnuteľností na bývanie k príjmom 25 Graf 3.2.4: Odchýlka v ocenení 26 Graf 3.2.5: Dlh k HDP, domácnosti 27 Graf 3.3.1: Miera nezamestnanosti podľa regiónov v decembri 2018 28 Graf 3.3.2: Súvislosť medzi mierou nezamestnanosti (% na osi x, 1. štvrťrok 2017) a podielom rómskeho obyvateľstva (% na osi y) 30 Graf 3.3.3: Miera zamestnanosti podľa vekovej skupiny a pohlavia za rok 2017 31 Graf 3.3.4: Chudobné regióny 33 Graf 3.3.5: Osoby, ktoré predčasne ukončili vzdelávanie alebo odbornú prípravu (vo veku 18 – 24 rokov) podľa regiónov NUTS 2 36 Graf 3.4.1: Vývoj produktivity práce a nedostatky (hrubá pridaná hodnota na pracovníka v PPS) 38 Graf 3.4.2: Výdavky podnikov na výskum a vývoj ako % HDP 40 Graf 3.4.3: Index digitálnej pripojiteľnosti( ) 42 Graf 3.4.4: Verejné obstarávanie 48 ZOZNAM RÁMČEKOV Rámček 2.1: Fondy a programy EÚ prispievajú k riešeniu štrukturálnych problémov a k podpore rastu a konkurencieschopnosti na Slovensku 18 Rámček 3.3.1: Monitorovanie výkonnosti vzhľadom na Európsky pilier sociálnych práv 29 Rámček 3.4.1: Investičné výzvy a reformy na Slovensku 51

Zhrnutie Slovensko zaznamenalo od svojho vstupu do EÚ pôsobivý hospodársky vývoj, ktorý vytvoril predpoklady pre výraznejší budúci rast. ( ) Snaha posilniť verejné financie pomohla krajine dosiahnuť stabilitu a položila základ pre realizáciu politík, ktoré Slovensku majú pomôcť zmodernizovať a inovovať fungovanie hospodárstva. Produktívny potenciál krajiny však stále obmedzujú pretrvávajúce nedostatky v určitých oblastiach pracovného trhu, v školstve, infraštruktúre a verejnej správe, ako aj pretrvávajúca korupcia. Dobre navrhnuté reformné politiky a strategické investície by spoločne mohli zmierniť prekážky brániace rastu, ekonomika by sa mohla ochrániť pred potenciálnym spomalením, a celé slovenské hospodárstvo by sa tak mohlo posunúť na vyšší stupienok hodnotového reťazca. Hospodársky rast sa ďalej zrýchľuje v dôsledku synergie podporných faktorov. Podľa poslednej prognózy Komisie sa predpokladá, že reálny hrubý domáci produkt (HDP) sa v roku 2018 zvýšil o 4,2 % v dôsledku značného rastu výdavkov domácností v podmienkach silného oživenia trhu práce a výrazného rastu priemernej mzdy. Investície – najmä v súkromnom sektore – vzrástli. Rast reálneho HDP podľa očakávaní zostane v roku 2019 výrazný na úrovni 4,1 % a v roku 2020 mierne klesne na 3,5 %. Tieto priaznivé vyhliadky sú založené na predpokladanej kombinácii silného domáceho dopytu a čoraz výraznejšieho rastu čistého vývozu. Zatiaľ čo rast investícií súkromného sektora sa v strednodobom horizonte pravdepodobne normalizuje, významným zdrojom hospodárskeho rastu sa postupne stane vonkajší dopyt, čo bude čiastočne spôsobené rozširovaním výrobných kapacít v priemyselnej výrobe, ktorá je výrazne zameraná na vývoz. Deficit verejnej správy sa podľa predpokladov bude v roku 2019 ďalej posúvať smerom k vyrovnanej rozpočtovej pozícii a pomer dlhu verejnej správy k HDP má klesnúť pod 47 % HDP. V dôsledku výrazného hospodárskeho rastu sa zlepšila situácia na trhu práce. Miera zamestnanosti (vo vekovej skupine 20- až 64-ročných osôb) v treťom štvrťroku 2018 stúpla na 72,5 % a miera nezamestnanosti v treťom štvrťroku klesla na historicky najnižšiu úroveň 6,1 % (sezónne očistené). Je nepravdepodobné, že by sa súčasné tempo vytvárania pracovných miest dalo udržať, pretože dochádza k rozsiahlemu nedostatku pracovnej sily, miera ekonomickej aktivity obyvateľstva je už teraz vysoká a pretrváva vysoká dlhodobá nezamestnanosť, ktorá je odzrkadlením nesúladu medzi potrebami spoločností a dostupnou pracovnou silou. Pracovné príležitosti pre znevýhodnené skupiny sú naďalej obmedzené a pomerne málo pracovníkov je ochotných cestovať v rámci Slovenska za lepšími pracovnými príležitosťami. Hospodársky slabším regiónom na východe Slovenska naďalej sťažujú dobiehanie silnejších regiónov veľké regionálne rozdiely. Nedostatočné výsledky v oblasti vzdelávania a nerovné príležitosti vyplývajúce zo sociálno-ekonomického zázemia sú prekážkami pre inkluzívny rast. Hospodárska konvergencia by mala pokračovať, a môže tak pomôcť znížiť existujúce nerovnosti. Očakáva sa, že hospodársky rast Slovenska zostane výrazne nad priemerom EÚ, príjem na obyvateľa na Slovensku začne pravdepodobne opäť konvergovať smerom k priemeru EÚ. Súčasná expanzia priemyselnej výroby je sústredená na západe krajiny, a jej prínosy sa tak nemusia automaticky prejaviť aj v slabších regiónoch. Zlepšovanie kvality verejných inštitúcií a cielených investícií môže pomôcť pri znižovaní dlhotrvajúcich regionálnych a sociálno-ekonomických rozdielov. Zdá sa, že rast cien nehnuteľností dosiahol vrchol aj vďaka makroprudenciálnym opatreniam, ktoré pomáhajú obmedziť úverový rast. Nízke úrokové sadzby a obmedzená ponuka bývania sú stále faktormi podporujúcimi rast cien nehnuteľnosti na bývanie, no viaceré ukazovatele naznačujú, že k významnému nadhodnocovaniu cien nehnuteľností zatiaľ nedochádza. Pokračovať má rozpočtová konsolidácia, ktorej bude napomáhať priaznivé ekonomické prostredie. Riešenie investičných potrieb Slovenska – vrátane potrieb súvisiacich so vzdelávaním, s inováciami, infraštruktúrou a energetickými technológiami – pomôže krajine zabezpečiť rast a prosperitu do budúcnosti. Strategické investície do vzdelávania a odbornej prípravy, ako aj do výskumu a vývoja môžu pomôcť pri maximalizácii potenciálu mladých a budúcich pracovníkov a výskumníkov. Na to, aby sa hospodárstvo začalo viac spoliehať na vedomosti, bude treba investovať do digitálnej pripojiteľnosti a digitálnej transformácie podnikov. Nedostatočné cestné a železničné dopravné siete bránia bezproblémovej a efektívnej doprave a tranzitu. Udržateľné a ekologické investície môžu zlepšiť energetickú účinnosť priemyselných odvetví a budov a podporiť adaptáciu na zmenu klímy, odpadové a vodné hospodárstvo, biodiverzitu a kvalitu ovzdušia. Nedostatok kvalifikovanej pracovnej sily a budúce hospodárske a sociálne trendy si budú vyžadovať investície do zvyšovania zručností a do sociálnej infraštruktúry. Medzi tieto investície patrí cenovo dostupnejšie sociálne bývanie, lepšia zdravotná starostlivosť, dlhodobá starostlivosť a starostlivosť o deti, pričom sa náležitá starostlivosť musí venovať regionálnym rozdielom. V prílohe D sú uvedené kľúčové priority na podporu z Európskeho fondu regionálneho rozvoja, Európskeho sociálneho fondu plus a Kohézneho fondu počas rokov 2021 – 2027, pričom sa vychádza z analýzy investičných potrieb a problematických oblastí uvedených v tejto správe. Slovensko dosiahlo určitý pokrok pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny z roku 2018. K určitému pokroku došlo v týchto oblastiach:  zvyšovanie nákladovej účinnosti sektora zdravotnej starostlivosti a riešenie nedostatku pracovníkov;  posilňovanie aktivačných opatrení a opatrení na zvyšovanie úrovne zručností, najmä realizáciou akčného plánu pre dlhodobo nezamestnaných;  podpora príležitostí na zamestnanie pre ženy posilnením kapacít zariadení starostlivosti o deti a  zvyšovanie miery uplatňovania kvalitatívnych kritérií a kritérií životného cyklu vo verejnom obstarávaní. K obmedzenému pokroku došlo v týchto oblastiach:  zlepšovanie kvality a inkluzívnosti vzdelávania;  boj proti korupcii;  zlepšovanie účinnosti justičného systému a  znižovanie roztrieštenosti systému verejného výskumu a stimulácia inovácií v podnikoch.

Pokiaľ ide o pokrok pri dosahovaní národných cieľov stratégie Európa 2020, Slovensko v súčasnosti spĺňa, alebo je na dobrej ceste k splneniu, cieľov v oblasti miery zamestnanosti, emisií skleníkových plynov, energetickej účinnosti a znižovania počtu osôb ohrozených chudobou a sociálnym vylúčením. Cieľ v oblasti využívania energie z obnoviteľných zdrojov v súčasnosti splnený nie je, no sústredeným politickým úsilím by sa ho mohlo podariť splniť. Rozdiel oproti cieľom v oblastiach intenzity výskumu a vývoja a terciárneho vzdelávania je naďalej značný, a hoci pri terciárnom vzdelávaní sa rozdiel postupne znižuje, v oblasti výskumu a vývoja by na dosiahnutie cieľa bolo potrebné značné úsilie. Splnenie cieľa v oblasti znižovania miery predčasného ukončovania školskej dochádzky bude výzvou, pretože situácia sa za posledné roky neustále zhoršuje. Slovensko čelí určitým výzvam v súvislosti s viacerými ukazovateľmi sociálneho prehľadu, o ktorý sa opiera Európsky pilier sociálnych práv. Zatiaľ čo miery zamestnanosti i nezamestnanosti sa rýchlym tempom zlepšujú, dlhodobá nezamestnanosť zostáva vysoká aj napriek jej nedávnemu zníženiu. Predčasné ukončenie školskej dochádzky je oveľa častejšie, miera účasti malých detí v rámci starostlivosti o deti zostáva veľmi nízka a dostupnosť zariadení starostlivosti o deti je stále nedostatočne rozvinutá. Pozitívom však je, že nerovnosti v oblasti príjmov a zamestnanosti, ako aj chudoba sú naďalej na nízkej úrovni a zhoršil sa dokonca aj vplyv sociálnych transferov na znižovanie chudoby. Prístup k verejným službám vrátane zdravotnej starostlivosti je nedostatočný najmä v niektorých regiónoch. V tejto správe sa analyzujú nasledujúce kľúčové štrukturálne otázky, ktorými sa poukazuje na osobitné výzvy pre slovenské hospodárstvo:  Výrazné daňové príjmy pomáhajú znížiť rozpočtový deficit, pričom naďalej pokračuje úsilie posilniť daňovú disciplínu. Zatiaľ čo pri znižovaní miery neplatenia dane z pridanej hodnoty sa dosiahol pokrok, účinnosť nových opatrení na znižovanie stále veľkej medzery pri výbere dane z pridanej hodnoty zostáva otvorená. Zdaňovanie nehnuteľností a environmentálne dane sú naďalej iba slabým zdrojom príjmov, ale revízie verejných výdavkov čoraz viac pozitívne ovplyvňujú verejné služby a rozdeľovanie zdrojov.  Zdravotná starostlivosť a dôchodkový systém sú výzvou pre dlhodobú udržateľnosť. Predpokladaný nárast výdavkov Slovenska súvisiacich so starnutím obyvateľstva možno vo všeobecnosti rovnakým dielom prisúdiť výdavkom na dôchodky a výdavkom na zdravotnú starostlivosť. Reformy zamerané na zlepšenie nákladovej účinnosti zdravotníctva pokračujú, no verejné nemocnice stále generujú rozsiahle straty a v roku 2018 im boli opätovne odpustené dlhy. Nedostatok pracovníkov v sektore zdravotníctva je čoraz naliehavejším problémom, najmä vo vidieckych oblastiach. Hlavné prvky systému elektronického zdravotníctva eZdravotníctvo, ktorý bol spustený v roku 2017, boli sprevádzkované a postupne napreduje aj realizácia systému platieb na základe skupín diagnóz na účely monitorovania. Podpora verejného zdravia a prevencia ochorení naďalej ponúkajú príležitosti na zvýšenie strednej dĺžky života v zdraví a zníženie nákladov na zdravotnú starostlivosť.  Finančný sektor Slovenska je finančne stabilný, no jeho zraniteľným prvkom je rastúca zadlženosť domácností. Regulačné opatrenia na zmiernenie akumulácie dlhu domácností pomohli spomaliť rast úverov, no v dôsledku priaznivých podmienok ponuky i dopytu po hypotekárnych úveroch je pravdepodobné, že v strednodobom horizonte dôjde k ďalšiemu nárastu zadlženosti. Hoci ceny nehnuteľností na bývanie naďalej výrazne rastú a ich cenová dostupnosť začína byť problematická, ešte stále neexistujú náznaky významného nadhodnocovania cien nehnuteľností.  Na trhu práce postupne dochádza k prehrievaniu, čím sa na povrch vyplavujú viaceré štrukturálne nedostatky. Demografické trendy a meniace sa výrobné metódy si budú vyžadovať, aby sa pracovníci prispôsobovali a investovali do nových zručností. Počet neobsadených voľných pracovných miest stúpa a vyžaduje účinnú realizáciu aktívnych politík trhu práce a zvyšovanie mobility pracovníkov v rámci krajiny. Hoci dlhodobá nezamestnanosť v dôsledku implementácie akčného plánu na integráciu dlhodobo nezamestnaných (prijatého v novembri 2016) klesá, stále zostáva veľmi vysoká. Nedostatkom naďalej zostáva aj nízka účasť Rómov na trhu práce.  Vďaka silnejšiemu trhu práce sa darí postupne znižovať úroveň chudoby, no niektoré regióny výrazne zaostávajú. Situácia je obzvlášť kritická na juhovýchode krajiny, kde bola v marginalizovaných rómskych komunitách zaznamenaná vysoká úroveň chudoby a sociálneho vylúčenia. Účinnosť politík na zlepšenie sociálnej inklúzie znevýhodnených skupín brzdia nedostatočné kapacity sociálneho bývania, neefektívne štruktúry riadenia a nízka atraktívnosť sociálnej práce.  V oblasti vzdelávania a odbornej prípravy dochádza k reformám, no problematická je naďalej ich nevyhovujúca kvalita a nedostatočná inkluzívnosť. Výdavky na vzdelávanie v pomere k HDP v posledných rokoch klesajú a výsledky vzdelávania sa zhoršili. Napriek zvyšovaniu platov učiteľov nie sú úrovne platov stále dostatočne atraktívne na to, aby prilákali dostatok primerane kvalifikovaných potenciálnych učiteľov. Problematické je naďalej začlenenie Rómov do vzdelávania. Prijaté boli nové opatrenia na podnietenie účasti detí na vzdelávaní a starostlivosti v ranom detstve, no účasť žien na trhu práce naďalej sťažuje nedostatok zariadení starostlivosti o deti. Reformy zamerané na skvalitňovanie vysokoškolského vzdelávania by mohli Slovensku pomôcť pri zlepšovaní jeho ľudského kapitálu. Reformy odborného vzdelávania a prípravy napomáhajú pri dosahovaní súladu medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami.  Motorom doterajšej konvergencie bolo zvyšovanie produktivity, čo môže posilniť hospodársky potenciál krajiny aj do budúcnosti. Dôležitým faktorom reforiem na zvýšenie produktivity je aj naďalej politika súdržnosti, no jej transformačný potenciál je obmedzovaný nedostatočnou administratívnou kapacitou v oblasti riadenia financovania. Hlavným kľúčom k zvyšovaniu produktivity je podpora výskumu a inovácií, ktorú však stále komplikuje roztrieštený systém verejného výskumu. Kľúčovými politickými prioritami je posilňovanie súkromných a verejných investícií do výskumu a vývoja, konsolidácia systému verejného výskumu s cieľom prilákať najschopnejších výskumníkov a podpora inteligentnej špecializácie a digitalizácie. Kritickú dôležitosť pre zabezpečenie udržateľnosti rastu produktivity na Slovensku má podpora obehového hospodárstva a efektívneho využívania zdrojov, okrem iného aj ochranou environmentálnych aktív ako čistý vzduch, voda a lesy.  Verejná správa a širšie podnikateľské prostredie sú naďalej nevyhovujúce. Napriek úsiliu, ktoré sa realizovalo v rámci stratégie lepšej regulácie (RIA 2020), nedosahuje verejná správa primeranú účinnosť v dôsledku nedostatočnej spolupráce medzi administratívnymi úrovňami, ako aj v dôsledku častých legislatívnych, regulačných a daňových zmien. Vynaložené bolo úsilie na zlepšenie kvality a konkurencie vo verejnom obstarávaní. Problémom je naďalej korupcia, pričom boj proti nej sťažujú organizačné a procesné nedostatky na úrovni polície a prokuratúry, ako aj slabá ochrana oznamovateľov nezákonnej činnosti. Pretrvávajúcou výzvou je naďalej zlepšovanie účinnosti justičného systému. Hoci k zlepšovaniu celkovej účinnosti systému dochádza, pretrvávajú obavy o vnímanú nezávislosť súdnictva. 1. Hospodárska situácia a výhľad Výsledky v oblasti rastu Slovensko v súčasnosti zažíva hospodársky veľmi priaznivé obdobie. Po tom, ako krajina v roku 2017 zaznamenala hospodársky rast (reálny HDP) na úrovni 3,2 %, sa táto úroveň v roku 2018 podľa predpokladov ešte zvýšila na 4,2 % (graf 1.1). Pokračujúce a výrazné zlepšovanie situácie na trhu práce viedlo k vyššej súkromnej spotrebe, ktorá podporila hospodársky rozmach. Zatiaľ čo aktivita v oblasti verejných investícií bola od roku 2015 mierne nerovnomerná, čo bolo odzrkadlením prechodu na nové programové obdobie finančných prostriedkov EÚ, pri zvyšovaní rastu HDP – najmä v roku 2018 – zohrávali významnú úlohu aj súkromné investície. Graf 1.1:Rast reálneho HDP a jeho zložky Zdroj: Európska komisia Hospodársky rozmach sa v roku 2019 pravdepodobne mierne zvoľní, keď ekonomiku podľa predpokladov výrazne posilní vývoz. Hospodársky rast podľa očakávaní dosiahne 4,1 % v roku 2019 a 3,5 % v roku 2020. Hlavným motorom hospodárskeho rozmachu má v nadchádzajúcich rokoch aj naďalej ostať súkromná spotreba. Hoci sa očakáva, že dôjde k znižovaniu zahraničného dopytu, novo vybudovaný automobilový závod v roku 2019 výrazne posilní vývoz z krajiny. Po výborných výsledkoch v roku 2018 sa investičná aktivita pravdepodobne zvoľní. Rast reálneho disponibilného príjmu domácností sa podľa očakávaní v strednodobom horizonte spomalí v dôsledku vyššej inflácie a pomalšieho rastu zamestnanosti. Pôjde o dôležitý faktor, ktorý prispeje k spomaleniu hospodárskeho rozmachu po roku 2020. Očakávaný pokles zahraničného dopytu je ďalším z faktorov, ktoré v strednodobom horizonte pravdepodobne obmedzia hospodársky rast, podobne ako čoraz intenzívnejší nedostatok pracovnej sily. Napriek výraznému hospodárskemu rozmachu ešte stále nedošlo k obnoveniu konvergencie. Reálny HDP na obyvateľa na základe štandardov kúpnej sily sa od roku 2014 pohyboval na úrovni okolo 77 % priemeru EÚ a hrubý národný dôchodok na obyvateľa takisto zostal od roku 2013 vo všeobecnosti stabilný na úrovni približne 76 % priemeru EÚ (graf 1.2) ( ). Rast reálneho HDP na obyvateľa v rozmedzí rokov 2014 až 2017 na rozdiel od toho presiahol v kumulatívnom vyjadrení priemerný rast EÚ o viac než 5 percentuálnych bodov a vývoj v oblasti relatívnych cenových úrovní tento nárast kompenzoval. Tieto rozdielne trendy možno vysvetliť rozličnými trajektóriami údajov v prípade podkladovej cenovej úpravy. Trend pomerne rýchleho hospodárskeho rastu na Slovensku spolu s menej nesúrodým vývojom úrovne cien však môže v strednodobom horizonte pomôcť krajine obnoviť jej nominálnu konvergenciu. Graf 1.2:HDP na obyvateľa v štandarde kúpnej sily Zdroj: Európska komisia Potenciálny rast Hospodársky rozmach obsahuje tak cyklickú, ako aj štrukturálnu zložku. Zatiaľ čo investičná aktivita v poslednom čase stimulovala potenciálny rast súbežne so skutočným HDP, hospodársky rozmach v roku 2018, ktorý bol v prevažnej miere spôsobený spotrebou, vyhnal mieru rastu HDP nad jej potenciál. V dôsledku toho je sprievodným znakom celkového hospodárskeho rastu prehlbovanie pozitívnej produkčnej medzery, čo je odzrkadlením postupného prehrievania pracovného trhu a historicky nízkych úverových nákladov.

Potenciálny rast si v nadchádzajúcich niekoľkých rokoch podľa predpokladov zachová stabilné tempo na úrovni vyše 3 %. Demografické výhľady, v ktorých sa predpokladá pokles počtu obyvateľov v produktívnom veku ( ), však naznačujú, že pracovná sila bude v nadchádzajúcich rokoch pravdepodobne spomaľovať potenciálny rast. Navyše napriek tomu, že Slovensko zaznamenáva vyššiu tvorbu hrubého fixného kapitálu v pomere k HDP, než je stav v EÚ, hospodárska konvergencia v posledných rokoch stagnuje. Prehlbovanie základného imania a investovanie do nehmotného kapitálu a technológií s vysokou pridanou hodnotou môže krajine pomôcť pri diverzifikácii hospodárstva a udržaní primeranej úrovne hospodárskeho rastu a konvergencie. Spotreba domácností Významné zlepšenie situácie na trhu práce prispelo k nárastu súkromnej spotreby. Stabilný rast reálneho disponibilného príjmu domácností a priaznivé makroekonomické prostredie spolu s nízkymi úverovými nákladmi vytvorili priaznivé podmienky pre súkromné výdavky. Očakáva sa, že hlavným motorom rastu v nadchádzajúcich rokoch naďalej ostane súkromná spotreba. Postupné prehrievanie pracovného trhu a s tým súvisiaci rýchly rast miezd podľa očakávaní v nadchádzajúcich rokoch posilní infláciu spotrebiteľských cien. Napriek tomu sa očakáva, že rast spotreby domácností v reálnom vyjadrení zotrvá na úrovni okolo 3 %, z čoho vyplýva, že miera úspor domácností zostane vo všeobecnosti stabilná na úrovni približne 7,5 %. Investície Celkové investície len nedávno dosiahli úroveň spred krízy. Po určitom období, ktoré charakterizovala utlmená investičná aktivita, čerpanie finančných prostriedkov EÚ a výraznejšie súkromné investície pomohli zvrátiť klesajúci trend v oblasti potenciálneho rastu. K celkovému hospodárskemu rastu výrazne prispel prudký nárast investičnej činnosti v roku 2018 zameraný hlavne na výstavbu nového automobilového závodu (graf 1.3). Vysoký rast investícií v roku 2018 sa pravdepodobne nezopakuje aj v roku 2019, a preto menej výrazne prispeje k rastu. Očakáva sa, že prominentnejšiu úlohu budú zohrávať verejné investície, a to kvôli tomu, že sa budú realizovať určité rozsiahle verejné investičné projekty. Vzhľadom na predchádzajúce skúsenosti s čerpaním investičných fondov EÚ je zároveň pravdepodobné, že blížiaci sa koniec programového obdobia finančných prostriedkov EÚ bude takisto podnetom pre vyššie verejné investície. Vysoký objem prichádzajúcich priamych zahraničných investícií na Slovensku je dôvodom, prečo sa krajina nachádza v zápornej čistej medzinárodnej investičnej pozícii. Hoci odlev priamych zahraničných investícií nadobudol od začiatku roku 2016 väčší význam, jeho čistý (prichádzajúci) objem ako podiel na HDP sa v roku 2017 opäť dostal na úroveň nad 50 %. Celkové toky priamych zahraničných investícií sú však po celej krajine rozdelené nerovnomerne, pričom jedným z hlavných dôvodov je, že zahraničné spoločnosti obvykle umiestňujú svoje ústredia vo veľkých mestách. Niektoré regióny nedokázali v poslednom čase prilákať rozsiahle domáce ani zahraničné investície, čo zhoršilo už tak vysoké regionálne rozdiely, ktoré možno pozorovať v mnohých hospodárskych a sociálnych oblastiach. Graf 1.3:Tvorba hrubého fixného kapitálu Zdroj: Európska komisia Výkonnosť vývozu a konkurencieschopnosť Je pravdepodobné, že hospodársky rast Slovenska zaznamená v roku 2019 zrýchlenie v dôsledku zahraničného obchodu. Po tom, ako nové investície prispeli v roku 2018 k hospodárskemu rozmachu len mierne, ich pozitívny vplyv na vývoznú kapacitu a obchodnú výkonnosť Slovenska sa podľa očakávaní bude v rokoch 2019 – 2020 stupňovať. To by malo viesť k výraznému nárastu podielu na vývoznom trhu. Očakáva sa, že dovoz bude zaostávať za vývozom, pretože má dôjsť k zníženiu miery investícií, ktoré do veľkej miery závisia od dovozu. Malo by to ďalej podporiť účinok čistého obchodu na hospodársky rast. Stabilné výsledky zahraničného obchodu sprevádzalo mierne zníženie cenovej konkurencieschopnosti slovenského vývozu. Reálny efektívny výmenný kurz založený na jednotkových nákladoch práce sa oslabil hlavne v dôsledku stúpajúcich nákladov práce. V dôsledku prehrievania pracovného trhu priemerná nominálna mzda narástla o 6,1 % z úrovne 935 EUR v treťom štvrťroku 2017 na 992 EUR v treťom štvrťroku 2018. Náklady práce majú v nasledujúcich rokoch ďalej rásť, čím prekonajú tempo očakávaného zvyšovania produktivity. Výrazné investície do výrobného priemyslu, ktorý je dominantným vývozným odvetvím hospodárstva, v rozmedzí rokov 2014 až 2017 posilnili produktivitu práce v tomto odvetví kumulatívne takmer o 12 %, čím sa zmiernil negatívny vývoj v oblasti nákladov. Očakávané spomalenie investičnej aktivity bude mať pravdepodobne za následok spomalenie rastu produktivity, čo povedie k rýchlejšiemu nárastu jednotkových nákladov práce. Graf 1.4:Saldo bežného a kapitálového účtu Zdroj: Európska komisia Saldo bežného účtu podľa očakávaní zotrvá v deficite. Očakáva sa, že nárast vývozu v dôsledku vybudovania nových výrobných zariadení zmierni v roku 2019 negatívny príspevok salda príjmov k bežnému účtu (graf 1.4). Príjmové saldo podľa očakávaní zostane v rokoch 2019 – 2020 záporné v dôsledku odlevu dividend. V dôsledku zväčša záporných čistých finančných tokov v minulosti sa dosiahla značne záporná čistá medzinárodná investičná pozícia (v roku 2017 na úrovni –65,6 % HDP). Väčšinu záväzkov tvoria priame zahraničné investície, ktoré sú bezpečnejšou a stabilnejšou formou investičných nástrojov. Od roku 2009 však došlo k značnému nárastu podielu rizikovejších nástrojov, ako napríklad krátkodobé a dlhodobé dlhy, ktoré v roku 2017 predstavovali –15,1 % HDP. Trh práce a sociálna situácia Podmienky na trhu práce sa zlepšujú a rast zamestnanosti je výrazný. Celková zamestnanosť je nad 2,5 milióna osôb a miera zamestnanosti (vo vekovej skupine 20- až 64-ročných) v treťom štvrťroku 2018 vzrástla na 72,5 % (+1,4 percentuálneho bodu ročne, sezónne očistené), pričom došlo k obzvlášť silnej tvorbe pracovných miest vo výrobnom priemysle. Miera nezamestnanosti od roku 2013 nepretržite klesá a v štvrtom štvrťroku 2018 dosiahla historicky najnižšiu úroveň 6,1 %. Miera ekonomickej aktivity obyvateľstva (vo vekovej skupine 15- až 64-ročných) sa v treťom štvrťroku 2018 mierne zvýšila na 72,4 %, no stále intenzívnejšie sa prejavuje nedostatok pracovnej sily. Miera nevyužívania kapacít na trhu práce sa do tretieho štvrťroku 2018 (medziročne) zlepšila v dôsledku výrazného poklesu podzamestnanosti (z 59 000 na 49 000) i počtu odradených pracovníkov ( ) (zo 46 000 na 40 000). Graf 1.5:Miera ekonomickej aktivity obyvateľstva, zamestnanosti a nezamestnanosti Zdroj: Európska komisia V dôsledku prehrievania pracovného trhu dochádza k zvyšovaniu nedostatku pracovnej sily a rastu miezd. Štvrťročný ukazovateľ Európskej komisie týkajúci sa nedostatku pracovnej sily, ktorým sa meria percentuálny podiel spoločností, ktoré hlásia nedostatok kvalifikovanej pracovnej sily ako výrobné obmedzenie, stúpol v roku 2017 o 7 percentuálnych bodov a jeho konečná hodnota v tom istom roku bola 19,3 %. Ide o najvyššiu úroveň zaznamenanú od vstupu krajiny do EÚ v roku 2004 (Európska komisia, 2018). Hlásené nedostatky pracovnej sily boli obzvlášť vysoké v priemysle, po ktorom nasledovali odvetvia stavebníctva a služieb (graf 1.6). Polovica spoločností, ktoré sa snažili nabrať špecialistov v oblasti informačných a komunikačných technológií, hlásila problémy pri obsadzovaní týchto voľných pracovných miest. Čoraz väčší nedostatok pracovnej sily pomáha tlačiť mzdy nahor rýchlejšie a zvyšovať úroveň čistého zárobku, ktorá je však v porovnaní s ostatnými krajinami EÚ stále pomerne nízka. Graf 1.6:Index nedostatku pracovnej sily Zdroj: Výpočty EMPL na základe prieskumu podnikov a spotrebiteľov. Ročné údaje získané z nespracovaných štvrťročných/mesačných sezónne očistených dát. Počet neobsadených voľných pracovných miest vo verejnom sektore stúpa. K faktorom, ktoré k tomu prispievajú, patria nízke platy v sektore verejných služieb, najmä v prípade nákladnejších regiónov a určitých profesií, ako napríklad zdravotné sestry, učitelia a pracovníci sociálnych služieb. V strednodobom horizonte bude na tieto odvetvia nepriaznivo pôsobiť aj veková štruktúra zamestnancov a náročnosť nahrádzania pracovníkov, ktorí odídu do dôchodku. V odvetví školstva takmer 40 % zamestnancov presiahlo vekovú hranicu 50 rokov, pričom situácia v zdravotníctve a v oblasti sociálnej práce je len nepatrne lepšia (Lubyová, M., Miroslav, S. a kol., 2016).

Sociálnu súdržnosť bráni dosiahnuť nízka účasť žien a znevýhodnených skupín na trhu práce a regionálne rozdiely. Miera zamestnanosti pracovníkov s nízkou kvalifikáciou vzrástla v roku 2017 na 37,3 %, no stále predstavuje len polovicu v porovnaní s mierou zamestnanosti pracovníkov so stredným a vysokoškolským vzdelaním. Miera mladých ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, neštudujú, ani sa nezúčastňujú na odbornej príprave, je naďalej pomerne vysoká, pričom neustále problémy pri vstupe do zamestnania zažíva najmä rómska komunita. Rozdiel v zamestnanosti žien a mužov sa znižuje, no ženy s malými deťmi majú tendenciu zostať mimo pracovného trhu dlhšie než vo väčšine ostatných krajín EÚ, čo je čiastočne spôsobené nedostatkom cenovo dostupných zariadení starostlivosti o deti. Miera chudoby je naďalej nízka, no závažným problémom v niektorých regiónoch je stále sociálne vylúčenie. V roku 2017 sa miera ohrozenia chudobou alebo sociálnym vylúčením ďalej znížila a dosiahla 16,3 %, čo je výrazne menej než priemer EÚ na úrovni 22,4 % ( ). Zároveň to svedčí o nízkej príjmovej nerovnosti. Napriek tomu však takmer 200 000 rómskych občanov žije v marginalizovaných komunitách, často bez prístupu k základnej infraštruktúre a verejným službám. Príjmy a majetok sú pomerne rovnomerne rozdelené, nerovnosť v oblasti príležitostí je však naďalej vysoká. Ukazovateľ S80/S20, ktorým sa meria pomer príjmov najbohatších 20 % domácností k tým najchudobnejším, je v prípade Slovenska medzi najnižšími v EÚ (3,5 oproti priemeru EÚ na úrovni 5,1 v roku 2017). Príčinou nie je ani tak redistribučný efekt daňovo-odvodového systému, ale skôr nízke mzdové rozpätie. Hrubý disponibilný príjem domácnosti na obyvateľa rástol v rozmedzí rokov 2010 až 2017 len približne polovičným tempom oproti HDP na obyvateľa, z čoho vyplýva, že zvýšené príjmy dosiahli domácnosti len v obmedzenej miere, t. j. nízka inkluzívnosť rastu. Majetková nerovnosť je takisto jednou z najnižších v EÚ, čo je čiastočne dôsledkom vysokej miery vlastnenia nehnuteľností na bývanie. Nerovnosť príležitostí je naďalej vysoká, čo dokazuje vysoké riziko chudoby v prípade detí, ktorých rodičia majú nízku kvalifikáciu. Regionálne rozdiely Napriek tomu, že oproti väčšine ostatných krajín EÚ Slovensko zažíva takmer neprekonateľný hospodársky rast, stále pretrvávajú veľké regionálne rozdiely. HDP na obyvateľa (vyjadrený v štandarde kúpnej sily) sa v roku 2016 pohyboval na úrovni 184 % priemeru EÚ v regióne hlavného mesta a 53 % v menej rozvinutom regióne (NUTS 2) Východné Slovensko (graf 1.7). Región hlavného mesta zároveň dosahuje lepšie výsledky než všetky ostatné regióny, a to vo veľkom počte hospodárskych ukazovateľov, ako napríklad úroveň investícií, produktivita práce a mzdy. Graf 1.7:Regionálne rozdiely Zdroj: Európska komisia Ukazovatele pracovného trhu a sociálne ukazovatele poukazujú na akútnejšie problémy na východe a juhovýchode krajiny. Pokiaľ ide o ukazovatele pracovného trhu a sociálneho začlenenia, územné rozdiely sú naďalej výrazné. Regionálne rozdiely v miere zamestnanosti sú veľké a pretrvávajú. Neutíchajúci odlev stredne a vysokokvalifikovaných absolventov škôl najmä z východného na západné Slovensko a do iných krajín EÚ môže spôsobiť, že regionálne rozdiely sa ešte znásobia (Európska komisia, 2018g). S výnimkou regiónu hlavného mesta zaznamenali všetky regióny na Slovensku v rokoch 2010 – 2016 populačný rast pod úrovňou priemeru EÚ. Zdravotný stav obyvateľstva a prístup k službám zdravotnej starostlivosti v týchto regiónoch takisto poznačujú regionálne rozdiely. Súčasný stav regionálnych rozdielov je výsledkom niekoľkých faktorov. Patria sem slabšia infraštruktúra, nedostatočne rozvinuté podnikateľské prostredie, nízka miera inovácií a nepriaznivá štruktúra vzdelávania v niektorých regiónoch. Zaostávajúce regióny nie sú jednotné a vykazujú idiosynkratické potreby v oblasti rozvoja. Ako príklad možno uviesť prechod regiónu Horná Nitra od ťažby uhlia na iné činnosti, snaha najmenej rozvinutých okresov dostihnúť vývoj a cielené opatrenia na posilnenie postavenia marginalizovaných rómskych komunít (pozri oddiel 3.4.3). Inflácia Ročná inflácia meraná indexom spotrebiteľských cien sa v roku 2018 ustálila na úrovni 2,5 % a jej zvýšená miera má naďalej pretrvávať. Hlavným motorom dynamiky cien sa stal sektor služieb, pričom v tesnom závese za ním sa ocitli spracované potraviny. Po tom, ako ceny energií počas viacerých rokov prispievali k inflačným tlakom záporne, sa ich príspevok k celkovej inflácii v krajine začal prejavovať kladne. Na rozdiel od toho nepriemyselný energetický tovar prispel v roku 2018 k celkovému zvýšeniu cien len mierne. Ceny potravín podľa očakávaní mierne klesnú, zatiaľ čo ceny niektorých energií, ktoré reguluje štátna agentúra, by mali v roku 2019 rásť. Je dôležité podotknúť, že rýchly rast miezd sa má v nadchádzajúcich rokoch prejaviť aj v cenách služieb. Celkovo sa očakáva, že rast spotrebiteľských cien zostane na úrovni približne 2,5 %. Graf 1.8:Inflácia spotrebiteľských cien (medziročne v %) Zdroj: Európska komisia Úverový rast Rýchlo rastúce hospodárstvo má podporovať úverový rast tak v prípade domácností, ako aj v prípade nefinančných korporácií. Rekordne nízke úrokové miery a priaznivé výsledky trhu práce stimulovali a naďalej budú stimulovať úverový rast pre domácnosti, hoci vrchol pravdepodobne dosiahol v prvom polroku 2017. Odvtedy sa ročné tempo jeho rastu spomalilo, no stále je nad 10 %. Zdá sa, že pomalší rast hypotekárnych úverov je hlavným faktorom spôsobujúcim spomalenie celkových úverov poskytovaných domácnostiam. Opatrenia makroprudenciálnej politiky, účinné od júla 2018 (NBS, máj 2018), navyše pravdepodobne pomôžu zvoľniť tlaky v oblasti dopytu na trhu s bývaním tak, že obmedzia ponuku úverov. Úverové toky do nefinančných korporácií sú naďalej výrazné. Úvery na investičné účely naďalej výrazne rástli medziročne o 8 %, zatiaľ čo rast úverov malým a stredným podnikom sa spomalil na úroveň pod 5 %. Úrovne súkromného dlhu stále sprevádza určitá zraniteľnosť. Pokračujúci rast zadlženosti domácností a sektora korporácií môže znamenať riziko pre stabilitu hospodárstva, ak by došlo k negatívnym hospodárskym otrasom. Dlh domácností dosiahol v roku 2017 úroveň 40,6 % HDP a ďalej rastie. Podobne výrazne stúpla aj zadlženosť nefinančných korporácií, pričom v rozmedzí rokov 2013 až 2017 nárast predstavoval 10 percentuálnych bodov HDP na konečnú úroveň 55,5 % HDP. Graf 1.9:Úvery pre sektory (medziročne v %) Zdroj: ECB, Európska komisia Trh s bývaním Napriek rýchlemu zvyšovaniu cien trh s bývaním ešte nevykazuje výraznejšie náznaky nadhodnotenia nehnuteľností. Aj keď ceny nehnuteľností stále rastú, tento vývoj je zatiaľ vo všeobecnosti v súlade s silnými hospodárskymi a finančnými základmi. Rast cien nehnuteľností dosiahol vrchol na sklonku roka 2017 a odvtedy klesol. Silný dopyt, ktorý vytrhol ceny nehnuteľností z ich pokrízového minima, je odzrkadlením priaznivej cenovej dostupnosti, ktorú znásobujú rekordne nízke náklady na úvery (NBS, 2017) a zvyšovanie reálneho disponibilného príjmu domácností. Zmierniť tlaky na ceny na strane dopytu pomohlo aj zvyšovanie počtu stavebných povolení a rezidenčných investícií. Je pravdepodobné, že vzhľadom na predpokladaný pomalší rast zamestnanosti a sprísňovanie úverových noriem zo strany Národnej banky Slovenska dôjde k obmedzeniu dopytu a ochráneniu trhu s bývaním pred prehriatím. Graf 1.10:Ceny nehnuteľností na bývanie Zdroj: Národná banka Slovenska

Verejné financie Deficit verejných financií od roku 2015 klesá, hlavne v dôsledku priaznivých hospodárskych podmienok. V roku 2017 dosiahol deficit úroveň 0,8 % HDP a očakáva sa, že v roku 2018 sa zníži na 0,6 %. Prekvitajúci trh práce v posledných rokoch výrazne posilňuje stranu príjmov, keď dochádza k výraznému nárastu dane z príjmov z práce a príspevkov na sociálne zabezpečenie. Podobne sa ďalej zlepšuje aj výber dane z pridanej hodnoty, ktorá predstihla tempo rastu súkromnej spotreby. V roku 2017 sa zotavili aj príjmy z dane z príjmov právnických osôb. Zdá sa, že strednodobé rozpočtové vyhliadky sú priaznivé. Vláda má v úmysle dosiahnuť vyrovnaný rozpočet po prvýkrát v roku 2019. Uzákonená bola nová daň z poistného a plánujú sa ďalšie opatrenia na zlepšenie výberu daní, ako napríklad online registračné pokladnice a špeciálne označovanie palív. Väčšina zvýšených príjmov sa použije na krížové financovanie výdavkových opatrení v čistom vyjadrení, najmä na výrazné zvýšenie miezd vo verejnom sektore v roku 2019 (Európska komisia, 2018i). Očakáva sa, že pomer dlhu k HDP v roku 2018 klesol na úroveň mierne pod 49 %, pričom od roku 2019 sa očakáva ďalší pokles. Tabuľka 1.1:Kľúčové ekonomické a finančné ukazovatele – Slovensko Zdroj: Eurostat a ECB k 31. januáru 2019, ak sú údaje k dispozícii; Európska komisia v prípade údajov z prognóz (zimná prognóza 2019 pre údaje o reálnom HDP a HICP, inak jesenná prognóza 2018) 2. Pokrok pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny Od začiatku európskeho semestra v roku 2011 zaznamenalo 63 % všetkých odporúčaní pre jednotlivé krajiny určených Slovensku aspoň „určitý pokrok“ (). Na rozdiel od toho 37 % odporúčaní zaznamenalo „obmedzený“ alebo „žiadny pokrok“ (pozri graf 2.1). Určitý pokrok sa dosiahol napríklad v oblasti zdaňovania a dodržiavania daňových predpisov, v reforme dôchodkového systému, pri zvyšovaní účasti na pracovnom trhu a v oblasti znižovania chudoby. Graf 2.1:Celkové viacročné vykonávanie odporúčaní pre jednotlivé krajiny za roky 2011 – 2018 (CSR) do dnešného dňa Zdroj: Európska komisia Slovensko zaznamenalo postupné zlepšovanie svojej fiškálnej pozície, no dlhodobé výzvy pretrvávajú. V nadväznosti na včasné odstránenie nadmerného deficitu Slovenska do roku 2013 došlo k ďalšiemu znižovaniu deficitu verejných financií až do roku 2017, keď deficit dosiahol –0,8 % HDP. Motorom fiškálnej konsolidácie bol výrazný rast príjmov, ako aj úpravy na strane výdavkov. Rast daňových príjmov podporil aj rýchly a daňovo bohatý hospodársky rast, ktorý však znásobilo aj politické úsilie zamerané na zlepšenie výberu daní a zníženie miery daňových podvodov, najmä v oblasti dane z pridanej hodnoty. Výzvou naďalej ostáva zabezpečenie dlhodobej fiškálnej udržateľnosti vzhľadom na značné výdavkové tlaky vyplývajúce zo starnutia obyvateľstva, pri ktorých sa predpokladá, že v nasledujúcich desaťročiach vytlačia dôchodkové výdavky a výdavky na zdravotnú starostlivosť na vyššiu úroveň. Pokračujúcou výzvou, ktorej vláda SR venuje značnú politickú pozornosť, je už dlho zlepšovanie nákladovej účinnosti zdravotníctva, pričom úspory z efektívnosti a plány na strategickú reorganizáciu sa postupne začínajú prejavovať. Výrazné zlepšenie na trhu s pracovnými miestami pomohli podporiť aj politiky trhu práce, ktoré boli zamerané na znevýhodnené skupiny. Od roku 2014 došlo k pozoruhodnému zníženiu predtým vysokej miery nezamestnanosti, ktorá v súčasnosti dosahuje historicky nízku úroveň okolo 6 %. Vysoko v programe priorít vlády už niekoľko rokov figuruje zlepšenie podpory pre dlhodobo nezamestnaných a ďalšie zraniteľné skupiny. Problémom je naďalej zlepšovanie rozsahu a účinnosti aktívnych politík trhu práce, pričom tento problém znásobuje čoraz akútnejší nedostatok pracovnej sily. V oblasti poskytovania lepšie zameranej a individualizovanej podpory pre uchádzačov o zamestnanie došlo k určitému pokroku, najmä v súvislosti s dlhodobo nezamestnanými, no podporné služby sú stále pomerne slabé. V riešení nízkej účasti Rómov na trhu práce sa dosiahol len nepatrný pokrok. Realizované boli reformy v oblasti vzdelávania a starostlivosti o deti, no na to, aby sa výraznejšie prejavili, bude treba ešte čas a ďalšie úsilie. Dosiahol sa pokrok v oblasti zvyšovania kapacity vzdelávania a starostlivosti v ranom detstve a prístupu k nim, najmä pre deti staršie ako tri roky, no v oblasti ponuky zariadení starostlivosti o deti naďalej pretrvávajú nedostatky. Priemerné vzdelávacie výsledky na stredoškolskej úrovni, nedostatočná relevantnosť vzdelania pre trh práce a pokrivkávajúca atraktívnosť univerzít v medzinárodnom meradle spôsobili, že reformy vzdelávania a lepšie financovanie tejto oblasti sa stali kľúčovou politickou prioritou. Hmatateľné výsledky reforiem však možno pozorovať iba v oblasti odborného vzdelávania a prípravy. Nedávne zvyšovanie platov učiteľov bolo prirodzenou reakciou na prehrievanie pracovného trhu, no samo osebe nepostačuje na zatraktívnenie učiteľskej profesie. Ďalšie úsilie a politické odhodlanie si zasluhuje aj podpora sociálne inkluzívneho vzdelávania vrátane rómskych žiakov. Reforma verejných služieb a verejnej správy sa ukazuje ako pomalý proces, no v niektorých oblastiach došlo k viditeľnému pokroku. Vláda SR sa zaviazala k vyššej efektívnosti a účinnosti v oblasti verejných výdavkov a správy, čo je ambícia, ktorá tvorí základ strategických preskúmaní výdavkov v rámci iniciatívy Hodnota za peniaze. Pokrok v tejto oblasti je o to významnejší, že vo verejnej správe a súdnictve pretrvávajú nedostatky, ktoré stále ovplyvňujú podnikateľské prostredie a sťažujú podnikanie a investície. V oblasti riadenia ľudských zdrojov a nedostatočných analytických kapacít vo verejnej službe došlo k zlepšeniu. Existujú jasné náznaky pokroku pri modernizácii verejného obstarávania, v ktorom dlhodobo pretrvávajú problémy súvisiace s nedostatočnou hospodárskou súťažou a slabou transparentnosťou. Vnímaná korupcia je naďalej veľmi vysoká, pričom odhodlanie stíhať prípady korupcie na vysokej úrovni je veľmi slabé. Slovensko dosiahlo určitý pokrok pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny z roku 2018. ( ) Určitý pokrok sa dosiahol, pokiaľ ide o fiškálno-štrukturálnu časť prvého odporúčania pre jednotlivé krajiny, kde možno konštatovať určitý pokrok v oblasti zlepšovania nákladovej účinnosti systému zdravotnej starostlivosti. Určitý pokrok možno vidieť aj v oblasti druhého odporúčania pre jednotlivé krajiny, keďže boli zavedené rozličné aktivačné opatrenia a opatrenia a programy pomoci pri hľadaní práce. Vykonávanie akčného plánu pre dlhodobo nezamestnaných napreduje a v roku 2018 bolo podľa plánu vytvorených 1 800 nových miest v zariadeniach starostlivosti o deti. Nový národný program rozvoja výchovy a vzdelávania (2018 – 2027), prijatý v roku 2018, má za cieľ zlepšiť kvalitu vzdelávania, zvýšiť účasť detí na vzdelávaní a starostlivosti v ranom detstve a prvostupňovom vzdelávaní (vrátane opatrení špecificky zameraných na rómske deti), no pokrok v tejto oblasti je zatiaľ obmedzený. V súvislosti s plnením tretieho odporúčania sa dosiahol iba obmedzený pokrok. Úrad pre verejné obstarávanie pomohol zrýchliť postupy verejného obstarávania a zvýšiť mieru absorpcie finančných prostriedkov EÚ. Na rozdiel od toho v oblasti boja proti korupcii nedošlo k žiadnemu viditeľnému pokroku. V oblasti zlepšovania účinnosti súdnictva sa dosiahol len obmedzený pokrok, pretože obavy o jeho nezávislosť pretrvávajú. V oblasti stimulácie podnikateľských inovácií sa dosiahol obmedzený pokrok, pričom opatrenia na konsolidáciu systému verejného výskumu a jeho zefektívnenie ešte neboli prijaté.

Tabuľka 2.1:Tabuľka so zhrnutím posúdenia odporúčaní pre jednotlivé krajiny (CSR) za rok 2018 Zdroj: Európska komisia Rámček 2.1: Fondy a programy EÚ prispievajú k riešeniu štrukturálnych problémov a k podpore rastu a konkurencieschopnosti na Slovensku. Slovensko je jedným z najväčších príjemcov solidarity z EÚ. Zo súčasného viacročného finančného rámca Slovensko dostáva podporu viac než 15 miliárd EUR na riešenie rozvojových problémov. Zodpovedá to približne 2,5 % HDP ročne. Tento významný rozpočet sa má investovať v rôznych oblastiach, počínajúc tvorbou pracovných miest cez rast, podporu udržateľnej dopravy, ochranu životného prostredia až po investovanie do výskumu a inovácií. Ku koncu roka 2018 už bolo na konkrétne projekty v rozličných odvetviach rozdelených viac než 70 % celkových dostupných prostriedkov v celkovej výške približne 10,7 miliardy EUR. Finančné prostriedky EÚ pomohli riešiť politické výzvy identifikované v odporúčaniach pre jednotlivé krajiny z roku 2018. Slovensko zaznamenalo pokrok pri vykonávaní akčného plánu na integráciu dlhodobo nezamestnaných, ktorý bol financovaný z Európskeho sociálneho fondu a z ktorého sa pomocou odbornej prípravy a individualizovaných služieb podporujú znevýhodnené skupiny. Európske štrukturálne a investičné fondy zároveň pomôžu vybudovať alebo zmodernizovať až 500 zariadení starostlivosti o deti, z čoho 300 bude zameraných na obce s vysokým podielom marginalizovaných rómskych komunít. Európsky sociálny fond navyše prispieva k reforme odborného vzdelávania a prípravy, a to najmä v prípade duálneho vzdelávania. Do roku 2018 investície financované hlavne z Európskych štrukturálnych a investičných fondov viedli k výstavbe alebo modernizácii 110 km diaľnic a rýchlostných ciest s cieľom vzájomne priblížiť jednotlivé regióny a odomknúť ich hospodársky potenciál. Z finančných prostriedkov EÚ sa podporila aj digitalizácia štátnej správy a verejných služieb. Komisia môže na žiadosť členského štátu navyše poskytnúť individualizovanú technickú podporu prostredníctvom programu na podporu štrukturálnych reforiem s cieľom pomôcť členským štátom pri vykonávaní reforiem na udržanie rastu, aby sa mohli riešiť nedostatky identifikované v rámci európskeho semestra, alebo iných vnútroštátnych reforiem. Slovensko napríklad dostalo podporu na zlepšenie výsledkov v oblasti verejných financií, a to aj prostredníctvom budovania vnútroštátnych kapacít na uskutočňovanie preskúmaní výdavkov a dosiahnutie inteligentnejšieho rozdeľovania výdavkov, ako aj prostredníctvom navrhnutia stratégie na podporu dobrovoľnej daňovej disciplíny. Komisia zároveň pomáha orgánom v ich úsilí zlepšiť efektívnosť zdravotníctva, a to najmä tak, že poskytuje možnosti na optimalizáciu siete nemocníc s cieľom dosiahnuť účinné poskytovanie zdravotnej starostlivosti a posilniť úlohu všeobecných lekárov. Finančné prostriedky EÚ pomáhajú mobilizovať súkromné investície. Európske štrukturálne a investičné fondy mobilizujú dodatočný súkromný kapitál tak, že rozdeľujú takmer 900 miliónov EUR formou úverov, záruk a akciového kapitálu. Očakáva sa, že tieto investície pomôžu prilákať dodatočné súkromné investície, pričom koeficient znásobenia je približne 14 v prípade záruk, 2,2 v prípade úverov a 1,7 v prípade kapitálových investícií. Z Európskeho fondu pre strategické investície sa navyše na projekty na Slovensku rozdelilo celkovo 537 miliónov EUR, čím sa zmobilizovali dodatočné súkromné a verejné investície vo výške 1 miliardy EUR. Očakáva sa, že lepší prístup k financovaniu bude môcť využívať 11 531 malých a stredných podnikov a spoločností so strednou trhovou kapitalizáciou. Doplnkom k Európskym štrukturálnym a investičným fondom boli finančné prostriedky a programy EÚ v rámci priameho hospodárenia. V rámci Nástroja na prepájanie Európy bolo rozdelených 710 miliónov EUR, pričom väčšina išla na železničné projekty týkajúce sa strategických dopravných sietí na Slovensku. Z programu Horizont 2020 sa 285 slovenským výskumným inštitúciám, inovačným spoločnostiam a individuálnym výskumníkom poskytlo takmer 90 miliónov EUR. Opatrenia EÚ posilňujú národné, regionálne a miestne orgány a občiansku spoločnosť. Na posilňovanie kapacít verejnej správy na rôznych úrovniach bolo rozdelených vyše 300 miliónov EUR, pričom orgány boli vyzvané na užšiu spoluprácu so zainteresovanými stranami. Pokiaľ ide o spoluprácu na viacerých úrovniach, Prešovský región bol priekopníkom iniciatívy Dobiehajúce regióny (Catching up Regions), ktorá pomôže odomknúť potenciál východného Slovenska, pričom kľúčovým partnerom je Svetová banka. Druhou aktívnou iniciatívou na Slovensku je iniciatíva Uhoľné regióny v prechode (Coal Regions in Transition), ktorá pomôže pri sociálno-ekonomickej a technologickej transformácii regiónu Horná Nitra v budúcnosti po postupnom ukončení ťažby uhlia. Viac informácií na adrese: https://cohesiondata.ec.europa.eu/countries/SK 3. Reformné priority 3.1.Verejné financie a zdaňovanie Zdaňovanie a daňová disciplína Fiškálny deficit Slovenska klesá a fiškálne príjmy v pomere k HDP rastú, hoci z nízkej úrovne. Deficit verejných financií klesol z 2,6 % HDP v roku 2015 na 0,8 % v roku 2017 a dlh verejných financií sa v rovnakom období znížil na 50,9 % HDP. V roku 2017 predstavoval pomer daní k HDP 33,0 % HDP (priemer EÚ: 39,0) a predpokladá sa, že približne na rovnakej úrovni zotrvá aj v rokoch 2018 a 2019 (prognóza Komisie z jesene 2018). Najväčším zdrojom daňových príjmov sú príjmy z daní z práce. ( ) Dane z práce a príspevky na sociálne zabezpečenie sú v súčasnom daňovom mixe obzvlášť významné (53,9 % celkových daní; 49,7 % v EÚ v roku 2016). Na rozdiel od toho podiel príjmov zo spotreby a kapitálových daní na celkových daniach je pod priemerom EÚ. Dane z produkcie a dovozu patria medzi najnižšie v EÚ. Prevaha príjmov súvisiacich so zamestnanosťou spôsobuje, že verejné financie sú vystavené cyklickým a štrukturálnym zmenám na pracovnom trhu, a to aj v dôsledku vyššej automatizácie a prechodu na priemysel 4.0 (pozri oddiel 3.3). Príjmy z periodických daní z majetku i z environmentálnych daní patria medzi najnižšie v EÚ. Aj keď tieto druhy daní sa považujú za menej škodlivé pre rast, celkové príjmy z periodických daní z nehnuteľného majetku v roku 2017 predstavovali 0,4 % HDP (Európska komisia, 2019b), čo je výrazne menej než priemer EÚ na úrovni 1,6 %. Príjmy z environmentálnych daní, ktoré boli v roku 2017 na úrovni 1,8 % HDP, sú takisto mierne pod priemerom EÚ (2,4 %). Implicitná sadzba dane z energií patrila v roku 2016 medzi najnižšie v EÚ a predstavovala 115,2 % (EÚ: 246,8 %) ( ). Je to náznak, že Slovensko možno nedostatočne využíva zdaňovanie majetku a environmentálne dane ako zdroje príjmu. Dobre navrhnutými politikami by sa potenciálne mohlo presunúť daňové zaťaženie preč zo zaťaženia práce, zraniteľné skupiny, ako napríklad rodiny s nízkymi príjmami, by sa mohli ochrániť pred prílišnými zvýšeniami dane a mohli by sa znížiť narušenia vyplývajúce z priamych daní. Daňovo-odvodové zaťaženie ( ) práce je vyššie, než je priemer EÚ, a to v celom rozsahu príjmov. Najvyšší rozdiel v daňovo-odvodovom zaťažení pripadal na kategóriu jednej zárobkovo činnej osoby v domácnosti s nízkym príjmom (67 % priemernej mzdy) s dvoma deťmi a v roku 2017 predstavoval 28,5 %, pričom priemer EÚ bol 17,9 %. Daňovo-odvodové zaťaženie prvých zárobkovo činných osôb s dvoma deťmi a príjmom na úrovni 67 % priemernej mzdy bolo v roku 2017 o 3,2 percentuálneho bodu vyššie, než je priemer EÚ. Keď na pracovný trh vstúpi druhá zárobkovo činná osoba v domácnosti, prvá zárobkovo činná osoba stráca nárok na dávky na závislého manžela/manželku. Pre účasť žien na trhu práce to predstavuje finančný demotivačný faktor, čo môže čiastočne vysvetľovať nízku mieru zamestnanosti žien na Slovensku, ktorá sa pohybuje na úrovni 64,7 % (údaj z roku 2017). Pasca neaktivity, ktorá je na Slovensku pomerne nízka, však naznačuje, že tento demotivačný faktor nie je priveľmi výrazný. Graf 3.1.1:Medzera v dodržiavaní daňových predpisov o DPH (2012 – 2016) Zdroj: Centrum sociálneho a ekonomického výskumu/CASE (2018) Daňová disciplína sa zlepšila. V rozmedzí rokov 2015 až 2016 sa disciplína v oblasti platenia dane z pridanej hodnoty zlepšila a medzera v DPH sa znížila o 3,6 percentuálneho bodu. Úroveň príslušných ušlých príjmov v roku 2016 sa však odhaduje na 25,7 % teoretických záväzkov dane z pridanej hodnoty, čo je výrazne nad priemerom EÚ (12,3 %). Nárast daňovej disciplíny v oblasti DPH naznačuje, že politické opatrenia prijaté v posledných rokoch (ako napríklad „kontrolný výkaz“) sa začali prejavovať v praxi, hoci na komplexné vyhodnotenie je stále priskoro. Opatrenia ako zníženie poplatkov za vystavenie záväzného stanoviska mali len obmedzený účinok. Dobrovoľná daňová disciplína sa môže potenciálne zlepšiť, ak bude mať oporu v príslušnom politickom úsilí, zatiaľ čo call centrá a predvyplnené daňové priznania aj naďalej daňovníkom poskytujú užitočnú a praktickú podporu. Opatrenia proti podvodom by mali zlepšiť kontrolu efektívnosti a zvýšiť výber dane z pridanej hodnoty. Zriadiť sa plánuje najmä jednotné analytické centrum. Podnikatelia budú navyše povinní používať online registračné pokladnice („eKasa“), čo pravdepodobne prispeje k zlepšeniu výberu dane z pridanej hodnoty a k boju proti podvodom na úrovni maloobchodníkov. Podobné zlepšenia sa očakávajú aj v nadväznosti na zavedenie palivových aditív („nano-markery“), ktoré by mali pomôcť znížiť vysokú daňovú medzeru v oblasti spotrebných daní z minerálnych olejov v dôsledku pašovania a falšovania palív. ( ) Skutočný vplyv týchto opatrení sa pravdepodobne prejaví do konca roku 2019. V roku 2018 boli zavedené osobitné opatrenia proti vyhýbaniu sa daňovej povinnosti. Rozsiahlejšie používanie reálnej hodnoty namiesto historických cien by malo posilniť daňový režim pri fúziách a akvizíciách. Medzi opatrenia proti vyhýbaniu sa daňovej povinnosti zavedené v roku 2018 patrí daň pri odchode a pravidlá týkajúce sa hybridných nesúladných dohôd. Od 1. januára 2019 sa na právnické osoby uplatňujú pravidlá týkajúce sa kontrolovaných zahraničných spoločností. Očakáva sa, že tieto opatrenia spoločne zvýšia výšku uloženej dane. Osobitné problémy súvisiace s narúšaním základu dane a presunom ziskov sa riešili tak, že sa posilnili rozličné právne definície (napríklad príjemca; vlastník príjmu; stále prevádzkarne zahraničných spoločností pôsobiace prostredníctvom digitálnych platforiem a príjmy zo zdrojov na Slovensku). Navyše došlo k rozšíreniu vymedzenia pojmu daňová rezidencia pre fyzické osoby tak, že sa doň zahrnuli nerezidenti so silnými väzbami na život v krajine. Daňový systém ukladá podnikom značné náklady na dodržiavanie predpisov. Slovensko vykazuje oproti ostatným členským štátom EÚ najmä v oblasti priamych daní pomerne vysoké náklady na dodržiavanie daňových predpisov v prípade podnikov – čo je ukazovateľ zachytávajúci účinok samotných daňových predpisov, ako aj náklady na interakciu s daňovými orgánmi. Podnikatelia volajú po väčšej stabilite a predvídateľnosti daňového prostredia. ( ) Základnými kameňmi stratégie dodržiavania predpisov sú naďalej audítorské činnosti a krížové kontroly. Frekventovanosť auditov dane z pridanej hodnoty sa v roku 2017 znížila v dôsledku prechodu smerom k auditom dane z príjmov. Dobrovoľné dodržiavanie predpisov pravdepodobne povzbudí aj zavedenie indexu daňovej spoľahlivosti ( ), ktorý bol prijatý v decembri 2018 a ktorým sa na základe verejne známych kritérií posudzuje rizikový profil daňovníka. Daňovníci, ktorí sa umiestnia na vrchole rebríčka, budú mať nárok na pokročilé služby. ( ) Preskúmanie fiškálneho rámca a výdavkov Z pravidelných preskúmaní výdavkov vyplynula verejná diskusia o kvalite verejných financií. Od roku 2016 sa preskúmania výdavkov realizované v kontexte projektu „Hodnota za peniaze“ sústredili na viaceré oblasti, ako napríklad zdravotná starostlivosť, informačné technológie, doprava, vzdelávanie, životné prostredie, pracovný trh a sociálne politiky, poľnohospodárstvo, marginalizované rómske komunity a mzdy vo verejnom sektore ( ). Vybraté štúdie prebehli aj v oblasti obrany. Po preskúmaniach nasledujú priebežné správy o vykonávaní, ktoré vypracúva implementačná jednotka na Úrade predsedu vlády. Posúdenia vyplývajúce z preskúmaní výdavkov sa majú integrovať do rozpočtového procesu. Preskúmania výdavkov mali doposiaľ na vládne priority a plány výdavkov len obmedzený vplyv. Na základe zmeny zákona o rozpočtových pravidlách, ktorú schválila vláda, sa od nasledujúcich vlád bude vyžadovať, aby uskutočňovali preskúmania výdavkov, ktoré budú pokrývať najmenej polovicu objemu výdavkov z rozpočtu verejnej správy počas štvorročného obdobia. Preskúmavanie vykonávania odporúčaní vyplývajúcich z týchto preskúmaní výdavkov by bolo povinnou súčasťou rozpočtovej dokumentácie. Rozpočtový rámec stále vykazuje určité nedostatky, pokiaľ ide o krytie, časový horizont a využívanie hotovostného účtovníctva. V zákone o štátnom rozpočte sa rozpočtové súhrny určujú len pre časť verejnej správy a na obdobie jedného roka dopredu. Stropy sa však nevzťahujú na sektor miestnej samosprávy, sociálne zabezpečenie a ďalšie subjekty verejnej správy. Na riešenie týchto nedostatkov boli v ústavnom zákone z roku 2011 naplánované záväzné rozpočtové stropy, no k ich zavedeniu nedošlo. Na základe nedávno uverejneného diskusného materiálu ministerstva financií však vláda plánuje v roku 2019 spustiť simulované výdavkové stropy (Ministerstva financií, 2018e) (). Účel a vplyv tejto iniciatívy však bude možné posúdiť až v budúcnosti. Analýza udržateľnosti dlhovej služby a fiškálne riziká

Verejné financie čelia hlavne dlhodobým rizikám. ( ) Ukazovateľ medzery fiškálnej udržateľnosti S2 ukazuje, že oproti základnému scenáru bezo zmeny politiky by bolo potrebné kumulované zlepšenie primárneho štrukturálneho salda o 2,5 percentuálneho bodu HDP, aby sa v dlhodobom horizonte dosiahla stabilizácia pomeru dlhu k HDP. Tento výsledok vyplýva z predpokladaného zvýšenia nákladov na starnutie obyvateľstva (príspevok vo výške 2,4 percentuálneho bodu HDP) a z mierne nepriaznivej prvotnej rozpočtovej pozície (príspevok na úrovni 0,1 percentuálneho bodu HDP). Hlavným motorom rastu nákladov Slovenska na starnutie obyvateľstva podľa predpokladov v dlhodobom horizonte naďalej zostanú výdavky na dôchodky a zdravotnú starostlivosť (Európska komisia, 2019). Očakáva sa, že pri spoločnom posudzovaní by tieto dve položky mali prispieť na úrovni 1,8 percentuálneho bodu HDP (Európska komisia, 2019a; Európska komisia, 2017c). V dôsledku toho ukazovateľ S2 naznačuje, že riziká ohrozujúce dlhodobú fiškálnu udržateľnosť Slovenska sú stredné. ( ) Toto posúdenie nezahŕňa nepriaznivý potenciálny vplyv stanovenia horného limitu veku odchodu do dôchodku v ústave, o ktorom momentálne diskutuje parlament. Zdravotná starostlivosť Napriek pravidelnému odpúšťaniu dlhov z verejného rozpočtu sa sektor zdravotnej starostlivosti naďalej zadlžuje. Ku koncu roka 2017 predstavoval celkový dlh odvetvia 1,46 miliardy EUR ( ) (graf 3.1.2). Viac než polovica tejto sumy pripadala na záväzky po splatnosti, poväčšine v prospech poskytovateľov zdravotníckeho vybavenia, po ktorých nasleduje sociálna poisťovňa. V roku 2018 vláda uskutočnila prvý krok trojstupňového plánu na vyrovnanie dlhu pre nemocnice. Toto kolo vo výške 187 miliónov EUR ( ) by malo pomôcť znížiť mieru rastu budúcich nedoplatkov. Aby poskytovatelia zdravotnej starostlivosti mali nárok zúčastniť sa na posledných dvoch krokoch programu, musia s ministerstvom rokovať o reštrukturalizačnom pláne. Tento spôsob pravidelného oddlžovania vládou však zjavne nerieši základné príčiny vedúce k stabilnému hromadeniu nedoplatkov v nemocniciach. Napriek úsporám, ktoré vyplynuli zo zavedenia opatrení v súvislosti s preskúmaním výdavkov v rámci projektu „Hodnota za peniaze“, príjmy od poisťovní nepostačujú na krytie prevádzkových nákladov všetkých nemocníc, čo poukazuje na možné nedostatočné rozpočtové prostriedky a neprimerané postupy monitorovania a riadenia. Graf 3.1.2:Záväzky jednotiek sektora zdravotníctva zahrnuté do verejnej správy (2012 – 2017) Zdroj: Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky Vykonávanie reforiem na zlepšenie nákladovej účinnosti zdravotníctva pokračuje. ( ) Opatrenia vykonané v kontexte prvého preskúmania výdavkov pomohli znížiť plytvanie v zdravotníctve približne o 108 miliónov EUR ročne v rokoch 2017 a 2018, pričom cieľovou hodnotou boli úspory na úrovni 190 miliónov EUR. Z priebežnej správy o plnení druhého preskúmania výdavkov v zdravotníctve vyplynulo, že v prvom polroku 2018 došlo len k obmedzeným úsporám. Tieto úspory sa dosiahli hlavne v oblasti verejného zdravotného poistenia, zatiaľ čo výdavky v nemocniciach naďalej rástli. Najväčšie úspory sa dosiahli po preskúmaní zdravotníckych pomôcok, obmedzení nadmernej spotreby liečiv a v nadväznosti na zlepšenia kontroly nákladov v národnej poisťovni. Hlavné prvky systému elektronického zdravotníctva, ktorý bol spustený v roku 2017, boli sprevádzkované a postupne napreduje aj pilotná fáza systému platieb na základe skupín diagnóz, hoci zatiaľ len na účely monitorovania. Nedávno bola vypracovaná ambiciózna reforma siete nemocníc na racionalizáciu využívania nemocničných zdrojov koncentráciou nemocničných kapacít na regionálnej i funkčnej úrovni, pričom projekt má pokračovať do roku 2030. Jednou z výziev, ktoré disproporčne ovplyvňujú občanov vo vidieckych a znevýhodnených oblastiach, je nedostatok zdravotníckych pracovníkov. Počet zdravotných sestier na obyvateľa je nižší než priemer EÚ (5,7 oproti 8,4 na 1000 obyvateľov, 2016) a v posledných rokoch došlo k jeho prudkému poklesu v dôsledku toho, že čoraz viac zdravotných sestier opúšťa krajinu a hľadá si prácu v zahraničí. Nedávne odhady ministerstva zdravotníctva ukazujú, že nedostatok zdravotných sestier v nemocniciach sa pohybuje na úrovni viac než tisíc osôb a že len 44 % zdravotných sestier, ktoré na Slovensku dosiahnu toto vzdelanie, aj začnú pracovať ako zdravotné sestry (Ministerstva zdravotníctva, 2018). V snahe zlepšiť nábor a zotrvávanie pracovníkov vláda plánuje zvýšiť v roku 2019 platy zdravotných sestier, pôrodných asistentiek a zdravotníckych asistentov približne o 10 – 16 % a zriadiť motivačné faktory pre absolventov odboru zdravotná sestra na to, aby začali svoju kariéru na Slovensku. Hoci počet lekárov na Slovensku kopíruje priemer EÚ, problematický je nábor lekárov do určitých regiónov. Rozdiel v pomere počtu lekárov k počtu obyvateľov medzi regiónom hlavného mesta a zvyškom krajiny (graf 3.1.3) patrí medzi najvyššie v EÚ, čo sťažuje možnosti občanov získať prístup k včasnej a primeranej starostlivosti. Nedostatok všeobecných lekárov a nadmerný počet zbytočných hospitalizácií naznačujú, že treba posilniť primárnu starostlivosť. Slovensko má jeden z najnižších podielov všeobecných lekárov v EÚ a len 9 % medikov sa rozhodne špecializovať na všeobecné lekárstvo (Giorno, C. a K. Londáková, 2017c). Nedostatok všeobecných lekárov môže viesť k nadpriemerne vysokým sadzbám za zbytočné hospitalizácie, čo má negatívny vplyv na efektivitu a kvalitu starostlivosti. Pozorovať možno aj značné rozdiely v geografickej distribúcii všeobecných lekárov, z čoho vyplývajú problémy v dostupnosti starostlivosti a príslušné investičné potreby. Graf 3.1.3:Pracovníci v zdravotníctve – delenie podľa NUTS 2 Zdroj: Eurostat, 2016 v prípade lekárov, 2014 v prípade zdravotných sestier Verejné zdravie sa postupne zlepšuje, no stále existujú rozsiahle sociálno-ekonomické zdravotné rozdiely. Za posledných päť rokov sa rozdiel oproti priemeru strednej dĺžky života v EÚ pri narodení znížil takmer o päť mesiacov. Stredná dĺžka života slovenských mužov a žien v roku 2016 je však stále nižšia než priemer EÚ, a to o 4,4 roka v prípade mužov a 2,9 roka v prípade žien. Rozdiely vyplývajúce zo sociálno-ekonomického statusu sú významné: rozdiel v strednej dĺžke života medzi občanmi s terciárnym vzdelaním a občanmi s menej než nižším sekundárnym vzdelaním v roku 2016 predstavoval 10,4 roka. Kvalita starostlivosti sa zlepšuje, hoci z pomerne nízkej úrovne. Napriek určitému zníženiu, ktoré sa dosiahlo za posledných päť rokov, ostáva miera predčasných úmrtí ( ) vysoká – na úrovni takmer dvojnásobku priemeru EÚ. Úmrtia v dôsledku kardiovaskulárnych chorôb a rakoviny sú naďalej hlavnou príčinou úmrtnosti a v roku 2015 na ne pripadalo 45 %, resp. 26 % všetkých úmrtí. Zatiaľ čo v oblasti kvality akútnej starostlivosti pri kardiovaskulárnych chorobách bol za posledné roky zaznamenaný určitý vývoj, miera prežitia rakovinových ochorení a miera skríningu sa zlepšili len okrajovo a sú naďalej pod priemerom EÚ. ( ) Prevencia ochorení a verejné zdravie vykazujú určité nedostatky. Z odhadov vyplýva, že 37 % celkovej chorobnosti na Slovensku v roku 2017 bolo možné prisúdiť rizikovým faktorom súvisiacim so životným štýlom (IHME, 2017). Nedostatok účinnej koordinácie medzi jednotlivými sektormi starostlivosti, ako aj značný pokles výdavkov na prevenciu mal v posledných rokoch negatívny vplyv na účinnosť existujúcich programov v oblasti podpory zdravia. 3.2. Finančný sektor Bankový sektor Malý bankový sektor Slovenska dosahuje dobré výsledky, no jeho budúce vyhliadky môže ohroziť rýchlo narastajúca zadlženosť domácností. V krajine pôsobí 25 bánk, ktoré spoločne ovládajú takmer 70 % celkových finančných aktív. Polovicu týchto aktív ovládajú 3 najväčší hráči. Trhu s úvermi naďalej dominujú retailové úvery (spotrebiteľské a hypotekárne), ktoré v prvom polroku 2018 rástli rýchlejšie než podnikové úvery (11,2 % medziročne oproti 5,4 % medziročne). V rovnakom období Slovensko zaznamenalo jednu z najvyšších mier rastu úverov v nefinančnom súkromnom sektore v EÚ. Národná banka Slovenska zároveň ako potenciálne riziko ohrozujúce stabilitu finančného sektora identifikovala najmä rýchly rast zadlženosti domácností. Finančné ukazovatele sú naďalej zdravé, pričom ziskovosť bánk klesla približne na úroveň priemeru EÚ. Celková návratnosť vlastného kapitálu bankového sektora v roku 2017 bola 5,9 %. V minulosti sa tento ukazovateľ pohyboval nad úrovňou priemeru EÚ a eurozóny a v poslednom období nabral klesajúci trend smerom k týmto úrovniam (ktoré sa pohybujú okolo 5,8 %, resp. 5,7 %). Rast miezd v bankovom sektore, nízke úrokové sadzby a osobitný bankový odvod spôsobili, že došlo k nárastu prevádzkových nákladov a poklesu príjmov. To sa premietlo do pomeru nákladov k príjmom, ktorý sa teraz nachádza veľmi blízko k priemeru EÚ a eurozóny. Pri formovaní ziskov zohrávajú obzvlášť dôležitú úlohu úrokové sadzby. Podľa údajov, ktoré vydala Národná banka Slovenska, pokles čistej úrokovej marže o 0,1 % znamená pokles čistých ziskov bánk približne o 10 %. Zároveň dochádza k stláčaniu ziskov, pretože na Slovensku existuje vyspelý a čoraz nasýtenejší trh s úvermi a pretože rozširovanie ziskov a znižovanie sadzieb už nepredstavujú prípustné možnosti. Banky preto možno budú musieť hľadať nové spôsoby, ako zachovať výšku marží, napríklad investovaním do nových technológií. Súhrnná úverová kvalita sa javí ako dobrá, keďže pomer nesplácaných úverov stabilným tempom klesá. V prostredí nízkych úverových nákladov, ktoré znásobuje ešte aj dobre fungujúci pracovný trh, pomer nesplácaných úverov v druhom štvrťroku 2018 klesol na 3,8 %, čo je jedna z najnižších úrovní v EÚ (priemer EÚ je 3,6 %). Pomer splácaných a nesplácaných úverov s odkladom splatnosti sa v poslednom čase mierne zlepšil, čo by mohlo naznačovať, že banky pri prehodnocovaní obchodných podmienok ponúkajú ústretovejšie podmienky. Pri pohľade do budúcnosti možno konštatovať, že v dôsledku rýchleho rozširovania bankových súvah dochádza k zvýšeniu absolútnej úrovne finančného rizika, dokonca aj pri zachovaní úverovej kvality. Pre banky, ktoré zaznamenali zníženie najkvalitnejších (kapitálových) zložiek svojej kapitálovej štruktúry, by to mohlo predstavovať osobitný problém. Graf 3.2.1:Návratnosť vlastného kapitálu slovenských bánk Zdroj: Eurostat, výpočty ECFIN Graf 3.2.2:Nesplácané úvery a splácané úvery s odkladom splatnosti Zdroj: Eurostat, výpočty ECFIN Národná banka Slovenska prijala kroky na spomalenie rastu zadlžovania domácností a nefinančných korporácií. Od júla 2018 nadobudla účinnosť novela opatrenia Národnej banky Slovenska č. 10/2016, ktorým sa nový pomer úveru k hodnote nehnuteľnosti v rámci hypotekárnych úverov obmedzuje na 90 %, pričom predtým to bolo 100 %. Zavedené boli aj ďalšie obmedzenia, ktorých cieľom je obmedziť podiel nových úverov s pomerom > 80 % na menej než 30 % celkových nových úverov (oproti > 90 % a 40 % spred tejto úpravy), ako aj maximálne orientačné úrovne pomeru dlhu k príjmu. Tieto prahové hodnoty sa v roku 2019 ešte viac sprísnia a pravdepodobne prispejú k zmierneniu rastu cien nehnuteľností v druhom polroku 2018. Národná banka Slovenska prijala aj ďalšie opatrenia súvisiace s minimálnymi povinnými kapitálovými vankúšmi pre päť najväčších bánk pôsobiacich na Slovensku, pričom tieto opatrenia začali platiť od januára 2018. Keďže slovenské banky sú dobre kapitalizované, plnenie minimálnych požiadaviek na vlastné zdroje (kapitál) a oprávnené záväzky sa za súčasných likvidných trhových podmienok vo všeobecnosti považuje za bezproblémové.

Trh s bývaním Podobne ako iné stredoeurópske a východoeurópske krajiny, aj na Slovensku ceny bývania ďalej stúpajú. V treťom štvrťroku 2018 ceny nehnuteľností na bývanie (v priemere 1433 EUR/m2) prekonali svoju predošlú najvyššiu úroveň zaznamenanú v druhom štvrťroku 2008. V roku 2018 sa inflácia cien bývania zmiernila zo 4,8 % medziročne v prvom štvrťroku na 4,0 % v treťom štvrťroku, pričom v porovnaní s predchádzajúcim štvrťrokom ide o prakticky nezmenenú úroveň. Ceny sa výrazne zvyšujú smerom k Bratislavskému regiónu, v ktorom je priemerná cena na m2 asi 2000 EUR, čo je takmer dvojnásobok v porovnaní s ďalšími najdrahšími regiónmi Trnava a Košice. Graf 3.2.3:Pomer cien nehnuteľností na bývanie k príjmom Zdroj: Eurostat, výpočty ECFIN Odhadovaná miera medzery v oceňovaní nehnuteľností na Slovensku je takmer nula. Podľa výpočtov Komisie alternatívne spôsoby oceňovania naznačujú, že neexistuje žiadna výrazná nerovnováha vyplývajúca z nadhodnotenia nehnuteľností a že miery rastu zaznamenané v posledných rokoch sa zdajú udržateľné. Konštatovať možno najmä to, že ukazovatele pomeru ceny k príjmom nenaznačujú prehrievanie trhu s bývaním. Cenová dostupnosť bola v roku 2017 naďalej vypätá, pričom na kúpu nehnuteľnosti s rozlohou 100 m2 bol v priemere potrebný 9,5-ročný príjem, čo je vo všeobecnosti v súlade s dlhodobým priemerom. Graf 3.2.4:Odchýlka v ocenení Zdroj: Eurostat, výpočty ECFIN Dopyt po bývaní stimulujú pozitívne hospodárske podmienky, no zároveň aj nedostatok alternatívnych možností bývania. Slovensko sa nachádza vysoko v pomyselnom rebríčku EÚ, pokiaľ ide o podiel mladých ľudí (vo veku 25 – 34 rokov), ktorí stále žijú so svojimi rodičmi (57 % oproti priemeru EÚ na úrovni 28 %; Eurostat, 2019) a pokiaľ ide o vysoký počet osôb zdieľajúcich izby. Slováci zároveň opúšťajú domov svojich rodičov priemerne vo veku 31 rokov, čo je v celoúnijnom porovnaní dosť neskoro. Nedostatočný trh s nájomným bývaním znamená, že pre mladých ľudí je často problematické prejsť do nájomného bývania ako medzikrok kú kúpe vlastného bývania (pozri kapitolu 3.3). Za trhové ceny si bývanie prenajíma menej než 9 % obyvateľov, obvykle v Bratislave a niekoľkých ďalších mestách. Nedostatok nehnuteľností na prenájom spôsobuje, že ceny prenájmov sú stále vysoké (v niektorých prípadoch dokonca vyššie než náklady na vlastníctvo nehnuteľnosti), čo zároveň aj obmedzuje mobilitu pracovnej sily. Obzvlášť silno zasiahnuté sú nízkopríjmové skupiny, ktoré si nemôžu dovoliť nájomné ani vlastné bývanie, pričom v najväčších mestách zároveň trpia nedostatkom sociálneho bývania. Pre účinnú realizáciu sociálnych politík je predpokladom taká infraštruktúra bývania, ktorá by umožňovala sociálne bývanie. Dlh domácností Dlh domácností sa neustále zvyšuje a predstavuje potenciálne riziko pre stabilitu bankového sektora. Priaznivý hospodársky výhľad, historicky nízke úrokové miery, vysoká zamestnanosť a rastúce mzdy dodali domácnostiam odvahu, aby zvyšovali svoj dlh. Disponibilný príjem domácností sa však nezvyšoval tak rýchlo, ako v priebehu uplynulých 10 rokov rástol HDP alebo mzdy (priemerný rast HDP za roky 2008 – 2017 bol 2,5 %, mzdy rástli o 3,1 % a disponibilný príjem o 1,6 %). V rámci EÚ Slovensko v roku 2017 a prvom polroku 2018 zaznamenalo najvyšší rast dlhu domácností v pomere k HDP. Tento dlh predovšetkým pozostáva z hypotekárnych úverov súvisiacich s kultúrou vlastníctva bývania. V rámci EÚ sa Slovensko nachádza na jednej z popredných priečok, pokiaľ ide o percentuálny podiel občanov žijúcich vo vlastnených obydliach (90,1 % oproti priemeru EÚ na úrovni 70 % a priemeru eurozóny na úrovni 66 %). Všetky uvedené faktory zásadne prispeli k akumulácii dlhu. Na udržiavaní veľkého objemu nových hypotekárnych úverov majú veľký podiel sprostredkovatelia, ako sú napríklad hypotekárni makléri. Približne 60 % nových hypotekárnych úverov sprostredkovali makléri, ktorých príjmy sa skladajú z provízií, ktoré získajú pri podpise novej zmluvy o úvere. Hoci maklérske činnosti pomohli k vytvoreniu likvidnejších trhov s hypotekárnymi úvermi, takisto prispeli k tomu, že domácnosti svoje hypotekárne úvery pravidelne refinancujú pri nižších sadzbách, pričom náklady na obsluhu dlhu zostávajú zvyčajne nezmenené. Tým došlo k narušeniu finančných rezerv domácností v prípade zvýšení úrokových sadzieb a spoliehanie sa bánk na maklérov viedlo k zníženiu úverových marží bánk. Vyššími úsporami domácností sa môžu vytvoriť finančné rezervy na lepšie zvládanie rastúcich nákladov na obsluhu dlhu. Pri pohľade do budúcnosti bude potenciálny rast úrokových sadzieb predstavovať pre domácnosti dvojnásobné riziko. Po prvé, zvýšia sa náklady na obsluhu dlhu a zníži sa objem finančných prostriedkov domácností. Po druhé, niektoré domácnosti už nebudú spĺňať podmienky na získanie hypotekárneho úveru na základe platných makroprudenciálnych požiadaviek, čo môže viesť k tomu, že hypotekárne financovanie budú nahrádzať nákladnejšími spotrebnými úvermi. Vplyv zvyšujúcich sa úrokových sadzieb prehĺbia všeobecne dlhé lehoty splácania existujúcich hypotekárnych a spotrebných úverov (v priemere viac ako 26 rokov v prípade úverov na bývanie a 7 rokov v prípade spotrebných úverov). Zdá sa, že domácnosti reagovali na zvyšovanie cien nehnuteľností predĺžením doby splatnosti hypoték, keďže v priebehu roka 2017 bolo 63 % hypotekárnych úverov poskytnutých s dobou splatnosti 30 rokov (povolená maximálna doba) oproti 54 % v roku 2016. Graf 3.2.5:Dlh k HDP, domácnosti Zdroj: Eurostat/výpočty ECFIN 3.3. Trh práce, vzdelávanie a sociálne politiky Trh práce Hoci silný hospodársky rast viedol k výraznému zlepšeniu situácie na trhu práce, štrukturálne problémy pretrvávajú. Miera nezamestnanosti dosiahla v štvrtom štvrťroku 2018 nové historické minimum na úrovni 6,1 % (sezónne očistená). Miera zamestnanosti (vekovej skupiny 20 – 64 rokov) podporená vytvorením približne 50 000 nových pracovných miest v porovnaní s tretím štvrťrokom 2017 sa v treťom štvrťroku 2018 zvýšila na 72,5 % a mzdy naďalej rástli vysokým tempom. Napriek týmto zlepšeniam pretrvávajú významné rozdiely medzi regiónmi a medzi ženami a mužmi, pokiaľ ide o úrovne zamestnanosti a voľné pracovné miesta. Miera nezamestnanosti zostáva naďalej pomerne vyššia v troch regiónoch južného a východného Slovenska. Graf 3.3.1:Miera nezamestnanosti podľa regiónov v decembri 2018 Zdroj: Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny Demografické trendy a nové výrobné procesy budú mať na pracovný trh významný vplyv. Hoci sa má počet obyvateľov v celej krajine v dlhodobej perspektíve (do roku 2035) znižovať, podľa prognózy sa najviac zníži v regiónoch, ktoré už zápasia s nedostatkom pracovných síl (s výnimkou Bratislavy). Takisto sa odhaduje, že 33 % všetkých pracovných miest na Slovensku je vysoko automatizovateľných a ďalších 31 % je ohrozených podstatnou zmenou spôsobu ich vykonávania (OECD, 2018a). V súhrne tieto odhady naznačujú, že ohrozené sú takmer dve tretiny pracovných miest, čo je najvyššia miera spomedzi krajín Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj. K vytváraniu nových pracovných miest môže prispieť aj automatizácia. Vyžaduje si to značné investície do prispôsobenia sa novým nárokom trhu práce, ktoré si vyžadujú nové a pokročilejšie typy zručností a kvalifikácií (Európska komisia, 2018g). Vyššími než základnými digitálnymi zručnosťami v súčasnosti disponuje len 33 % Slovákov. Počet voľných pracovných miest sa zvyšuje. Zamestnávatelia uvádzajú, že majú čoraz väčšie ťažkosti nájsť zamestnancov s požadovanou kvalifikáciou. Voľné pracovné miesta evidované na úradoch práce tento zvyšujúci sa trend potvrdzujú. V uplynulých dvoch rokoch sa počet voľných pracovných miest zdvojnásobil a v septembri 2018 dosiahol 84 000. Veľká väčšina voľných pracovných miest v roku 2017 sa sústreďovala vo verejnej správe (22,6 %), výrobe (16,3 %), obchode (8,9 %) a doprave (8,7 %). Pomery voľných pracovných miest sa medzi jednotlivými regiónmi výrazne líšia so zreteľnou negatívnou koreláciou s mierou nezamestnanosti (graf 3.3.1). V decembri 2017 sa tento pomer pohyboval od 1,25 v Bratislave po len priemernú hodnotu 0,13 v Banskobystrickom, Prešovskom a Košickom regióne. Rastúci dopyt po pracovnej sile prilákal značné počty migrujúcich pracovníkov. V septembri 2018 na Slovensku pracovalo 65 000 cudzincov, čo je oproti roku 2017 zvýšenie o 40 %. Od roku 2016 medzi prisťahovalcami prevládajú štátni príslušníci krajín mimo EÚ, najmä zo Srbska a Ukrajiny, ktorí teraz tvoria približne polovicu všetkých zahraničných pracovníkov (Ministerstvo financií, 2018g). Od mája 2018 Slovensko zjednodušilo požiadavky na zamestnávanie migrantov z tretích krajín, keď zaviedlo zjednodušený postup na obsadzovanie pracovných miest označené za nedostatkové v okresoch, kde sa miera nezamestnanosti pohybuje pod hranicou 5 % (maximálne 30 % zamestnancov na podnik). Prílev zahraničných pracovníkov pravdepodobne plne neuspokojí rastúci dopyt po pracovnej sile, čo poukazuje na význam riešenia domácich prekážok brániacich vyššej účasti na trhu práce. Rámček 3.3.1: Monitorovanie výkonnosti vzhľadom na Európsky pilier sociálnych práv Európsky pilier sociálnych práv má slúžiť ako kompas obnovenej konvergencie vedúcej k lepším pracovným a životným podmienkam v Európskej únii I . Stanovuje sa v ňom dvadsať základných zásad a práv v oblasti rovnakých príležitostí a prístupu na trh práce, spravodlivých pracovných podmienok a sociálnej ochrany a začlenenia. Slovensko čelí určitým výzvam v súvislosti s ukazovateľmi sociálneho prehľadu, o ktorý sa opiera Európsky pilier sociálnych práv. Napriek zlepšeniu je miera dlhodobej nezamestnanosti naďalej vysoká. Vplyv sociálnych transferov na znižovanie chudoby sa zhoršil a predčasné ukončovanie školskej dochádzky je na vzostupe. Pozitívom však je, že príjmová nerovnosť a podiel obyvateľov ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením sú naďalej na nízkej úrovni a zamestnanosť i nezamestnanosť sa rýchlym tempom zlepšujú. Prístup k verejným službám vrátane zdravotnej starostlivosti je ťažký najmä v niektorých regiónoch, čo negatívne vplýva na sociálne začlenenie znevýhodnených skupín. Zapojenie detí do vzdelávania a starostlivosti v rannom detstve je naďalej nízke. Menej ako 2 % detí vo veku do 3 rokov sa nachádza vo formálnej starostlivosti o deti v porovnaní s priemerom EÚ na úrovni 33 %, ako sa na to poukazuje v sociálnom prehľade. Je to predovšetkým výsledkom veľkorysých podmienok materskej dovolenky, ako aj nedostatočnou dostupnosťou služieb starostlivosti o deti. V školskom roku 2017 – 2018 bol zaznamenaný výrazný prebytok v dopyte po miestach v detských škôlkach, keď bolo na každých 100 zápisov zamietnutých 7,7 žiadostí. Situácia dosiahla obzvlášť kritické rozmery v dvoch najväčších mestách, Bratislave a Košiciach, kde miera zamietnutých žiadostí bola 27 % v prvom prípade a 12 % v druhom (IFP, 2018). Program duálneho odborného vzdelávania a prípravy bol zavedený v roku 2015. Jeho cieľom bolo vo vzťahu k potrebám spoločností zvýšiť relevantnosť odborného vzdelávania a prípravy a vo vzťahu k žiakom jeho príťažlivosť. Hoci program vzbudil u zamestnávateľov značnú pozornosť, medzi žiakmi vyvolal len nepatrný záujem. Ďalšou novelizáciou v roku 2018 sa zvýšil mzdový strop produktívnej práce žiakov, pričom za daňovo odpočítateľnú sa uznala len mzda do výšky 100 % minimálnej mzdy. Zabezpečením plného finančného krytia na jednotlivca v prípade zúčastnených inštitúcií sa odstránili prekážky, ktoré školám bránili zapájať sa do odborného vzdelávania a prípravy. Napokon sa harmonizovali učebné plány pre žiakov v duálnom vzdelávaní a žiakov mimo duálneho vzdelávania, ktorí získavajú rovnakú kvalifikáciu. Tieto zmeny viedli k štvornásobnému zvýšeniu počtu nových zápisov učňov, a to zo 422 v školskom roku 2015 – 2016 na 1 615 v školskom roku 2018 – 2019.

Dlhodobá nezamestnanosť je naďalej vážnym problémom. Miera dlhodobej nezamestnanosti (ako podiel na ekonomicky činnom obyvateľstve) sa v treťom štvrťroku 2018 medziročne znížila o jeden percentuálny bod na 4,0 % (109 000 osôb), čo je výrazne nad priemerom EÚ (2,9 %). Priemerná dĺžka nezamestnanosti patrila medzi najvyššie v EÚ. Z toho, že podiel dlhodobo nezamestnaných na všetkých nezamestnaných osobách je 60 %, vyplývajú štrukturálne problémy súvisiace najmä s dosahovaným stupňom vzdelania, nízkou vnútroštátnou mobilitou a regionálnymi rozdielmi v oblasti pracovných príležitostí. V roku 2017 bolo 23,1 % nízkokvalifikovaných osôb bez práce viac než rok v porovnaní so 4,6 % priemerne kvalifikovanými osobami a 1,7 % vysokokvalifikovanými osobami. Takmer 60 % nízkokvalifikovaných dlhodobo nezamestnaných sú osoby do 29 rokov, čo odráža zvyšujúcu sa mieru nedokončenia školskej dochádzky. Tri štvrtiny dlhodobo nezamestnaných sa sústreďuje v troch regiónoch – Prešovskom, Košickom a Banskobystrickom. Podiel mladých ľudí, ktorí nie sú zamestnaní ani nie sú v procese vzdelávania a odbornej prípravy, sa znižuje, hoci z vysokej úrovne. V roku 2017 bol tento podiel (veková skupina 15- až 29-ročných) 16 %, teda nad priemerom EÚ (13,4 %). V druhom štvrťroku 2018 sa tento podiel vo vekovej skupine 15- až 24-ročných znížil na 11 %, čo je mierne nad priemerom EÚ (10,5 %). Nezamestnanosť mládeže (vo veku 15 – 24 rokov) sa znižovala rýchlejším tempom (medziročne o 4 percentuálne body) a vo štvrtom štvrťroku 2018 dosiahla 14,2 %, čo je pod priemerom EÚ. K tomuto pozitívnemu trendu prispela iniciatíva na podporu zamestnanosti mladých ľudí. Ku koncu októbra 2018 zabezpečila aktivity pre viac ako 48 000 mladých ľudí, z ktorých dve tretiny potom pokračovali v iných vzdelávacích aktivitách, odbornej príprave alebo zamestnaní. Je preto dôležité, aby sa v investíciách v tejto oblasti pokračovalo. Situácia rómskeho obyvateľstva na trhu práce je obzvlášť slabá. Odhaduje sa, že Rómovia, ktorí prevažne žijú vo vidieckych oblastiach, tvoria takmer 8 % celkového obyvateľstva (UNDP, 2014), pričom približne polovica z nich žije v marginalizovaných rómskych komunitách. Na okresnej úrovni existuje vzájomná súvislosť medzi podielom Rómov na celkovom obyvateľstve a mierou nezamestnanosti (graf 3.3.2). V roku 2016 sa miera nezamestnanosti medzi Rómami odhadovala na 48 %, pričom len asi 25 % Rómov vo veku 20 – 64 rokov vykonávalo „platenú prácu“ (FRA, 2016). Situácia je problematickejšia medzi obyvateľmi marginalizovaných rómskych komunít, v prípade ktorých miera zamestnanosti bola 20,7 % (16 % u žien a 26 % u mužov). Úroveň zamestnanosti je nestabilná, pričom prevládajú dočasné pracovné zmluvy a sezónne práce (Ministerstvo financií, 2018b). Nedostatočne inkluzívny vzdelávací systém a diskriminácia na trhu práce (FRA, 2016) prispievajú k etnickej segmentácii trhu práce a nepriaznivým výsledkom rómskeho obyvateľstva v oblasti zamestnanosti. Graf 3.3.2:Súvislosť medzi mierou nezamestnanosti (% na osi x, 1. štvrťrok 2017) a podielom rómskeho obyvateľstva (% na osi y) Zdroj: Inštitút pre ekonomické a sociálne reformy na základe údajov Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny a Atlas rómskych komunít z roku 2013 Rodový rozdiel v zamestnanosti sa zmenšuje, ale zamestnanosť žien v reproduktívnom veku sa nezlepšuje. Rodový rozdiel v zamestnanosti sa v roku 2017 znížil o 1,4 percentuálneho bodu na 12,8 %, čo je nad priemerom EÚ na úrovni 11,5 %. Toto zlepšenie bolo predovšetkým dôsledkom vyššej miery zamestnanosti žien vo veku 45+. Oproti tomu sa miera zamestnanosti žien vo veku 25 – 34 rokov znížila, čo prispelo k rozšíreniu medzery v tejto vekovej kategórii, ktorá predstavuje viac než 20 percentuálnych bodov (graf 3.3.3). Celkový rozdiel v odmeňovaní žien a mužov je na úrovni 19 %, čo je nad priemerom EÚ (16,2 %). Prispieva k tomu veľmi nízka účasť malých detí na starostlivosti o deti, obmedzené využívanie pružných foriem organizácie práce a obmedzené opatrenia na podporu podnikateliek. Graf 3.3.3:Miera zamestnanosti podľa vekovej skupiny a pohlavia za rok 2017 Zdroj: Eurostat Na podporu účasti žien na trhu práce boli prijaté nové opatrenia. Nový legislatívny rámec v oblasti starostlivosti o deti nadobudol účinnosť v januári 2018. Rozšíril sa ním prístup k starostlivosti o deti pre nezamestnaných rodičov pod podmienkou, že ich dieťa neobsadí miesto dieťaťa, ktorého rodičia sú zamestnaní alebo študujú. Slovensko sa zaviazalo, že v rokoch 2014 – 2020 použije finančné prostriedky EÚ na vybudovanie alebo obnovu 500 zariadení starostlivosti o deti s dôrazom na prístup k starostlivosti o deti pre marginalizovaných Rómov (). Výstavba týchto zariadení prebieha, na vyriešenie neuspokojeného dopytu však treba väčšie investície. Politika trhu práce Výdavky na aktívne politiky trhu práce sú jedny z najnižších v EÚ. Verejné výdavky na aktívne politiky trhu práce v roku 2017 dosiahli úroveň 0,2 % HDP. Pri ich uskutočňovaní sa zohľadňujú existujúce regionálne rozdiely, keďže 62 % rozpočtu a 66 % všetkých zodpovedajúcich umiestnení do zamestnania sa zamerali na tri regióny s najvyššou mierou nezamestnanosti. Prevládajúcim opatrení aktívnej politiky trhu práce boli stimuly v oblasti zamestnanosti, a to najmä dotovaním pracovných miest (84 % rozpočtu). Štvrtina rozpočtu sa zamerala na osoby so zdravotným postihnutím. Okrem toho sa značné finančné prostriedky vynaložili na aktivačné práce (programy verejnoprospešných prác), ktoré nezahŕňajú zvyšovanie úrovne zručností. Naopak, opatrenia v oblasti odbornej prípravy a vzdelávania sa využívajú okrajovo a vyžadujú si ďalšie investície. Zameranie aktívnych politík trhu práce na znevýhodnené skupiny je naďalej problémom. Výskum, ako napríklad analýza v rámci projektu „Hodnota za peniaze“ týkajúca sa verejného systému zamestnanosti z roku 2016 alebo hodnotenie ex-post (KPMG, 2018), poukazuje na niekoľko slabín. Patrí medzi ne chýbajúci prístup zameraný na nízkokvalifikované osoby, najmä marginalizované rómske komunity, ktoré sa namiesto toho zvyčajne zapájajú do programov verejnoprospešných prác s nízkou mierou prechodu na primárny trh práce. Takisto chýbajú systémy včasnej intervencie a profilovanie zostáva na základnej úrovni. Do zabezpečovania aktívnej politiky trhu práce je zapojený malý počet mimovládnych poskytovateľov. Pri vykonávaní akčného plánu na integráciu dlhodobo nezamestnaných sa dosahuje pokrok. Na všetkých úradoch práce boli posilnené jednotné kontaktné miesta. Zaviedli sa dohody o pracovnej integrácii, ktoré okrem iného zahŕňajú zmenu profesijného smerovania, vzdelávacie činnosti a sociálne poradenstvo. K septembru 2018 túto dohodu podpísalo 61 500 dlhodobo nezamestnaných. V novembri 2016 bol prijatý akčný plán na obdobie dvoch rokov, investície do tejto skupiny osôb sú však naďalej jednou z priorít. Vzdelávanie dospelých je pod priemerom EÚ. V roku 2017 sa len 3,4 % dospelých zúčastňovalo na formálnom alebo neformálnom vzdelávaní alebo odbornej príprave, čo je jedna z najnižších mier v EÚ (priemer EÚ je 10,9 %). ( ) Vzdelávanie dospelých sa podporuje hlavne v rámci aktívnych politík trhu práce a prevažne sa opiera o financovanie EÚ (70 % celkového finančného krytia v roku 2015). Sektor sociálneho hospodárstva je naďalej nedostatočne rozvinutý, boli však prijaté opatrenia na stimulovanie jeho rastu. V sektore sociálneho hospodárstva bolo v roku 2017 zamestnaných len 2,1 % pracujúcich obyvateľov, čo je výrazne pod priemerom EÚ na úrovni 6,8 %. Medzi významné pretrvávajúce prekážky patrí: a) nedostatok finančného kapitálu a podnikateľských zručností medzi obyvateľstvom; b) nedostatočná koordinácia politiky s verejnými službami zamestnanosti; c) nedostatočné začlenenie sociálnych hľadísk do postupov verejného obstarávania a d) obmedzený prístup k dôstojnému bývaniu. Sociálne podniky v znevýhodnených regiónoch takisto zápasia s nízkou kúpnou silou miestneho obyvateľstva (Škobla, D. a i., 2018). V zákone o sociálnej ekonomike a sociálnom podnikaní z marca 2018 sa stanovuje nový právny rámec, ktorým by sa mali umožniť väčšie investície v tomto sektore. Uľahčenie prístupu k osobnému konkurzu prináša pozitívne výsledky. Riziko, že sa príjmy stanú predmetom zabavenia majetku, odrádza tých, ktorí majú dlhy, od účasti na pracovnom trhu, čím sú následne ešte viac marginalizovaní bezdomovci, dlhodobo nezamestnaní a Rómovia. Revízia zákona o konkurze a reštrukturalizácii, ktorá sa uskutočnila v priebehu rokov 2017 a 2018, uľahčila osobné konkurzné konanie. Počas prvých ôsmich mesiacov roka 2018 sa uskutočnilo o 71 % viac oddlžení než počas celého roka 2017. Žiadateľom pomáha Centrum právnej pomoci pôsobiace v rámci ministerstva spravodlivosti. Riešenie zadlženosti má takisto význam pri riešení nedeklarovanej práce, ktorá je podľa odhadov vyššia než priemer EÚ: 13,4 % celkových vstupov práce je v tieňovej ekonomike. Zodpovednosť za riešenie nedeklarovanej pláce je roztrieštená, keďže je rozdelená medzi viacero ministerstiev (Platforma nedeklarovanej práce, 2018). Od januára 2019 sa minimálna mzda zvýšila na 520 EUR (zo 480 EUR), čo môže stimulovať prechod k deklarovanej práci. Sociálny dialóg Sociálny dialóg v rámci tripartity prebieha pomerne dobre, obmedzené kapacity sociálnych partnerov sú však zdrojom znepokojenia. Sociálni partneri sa naďalej pomerne dobre zapájajú do tvorby opatrení a politík trhu práce. Pokiaľ však ide o členstvo v organizáciách zastupujúcich slovenských sociálnych partnerov, je naďalej počtom jedno z najnižších v EÚ (OECD, J. Visser, 2016). Hoci sú analytické kapacity možno obmedzené, budovanie kapacít nie je jedným z formálnych záväzkov vlády. Miesto toho je plne závislé od projektovo založenej podpory z Európskeho sociálneho fondu. V súvislosti s organizáciami zastupujúcimi sociálnych partnerov sa takisto uskutočnili určité štrukturálne zmeny. Novým členom tripartitnej Hospodárskej a sociálnej rady sa v auguste 2018 stala Asociácia priemyselných zväzov. V októbri 2018 bol zriadený nový jednotný slovenský odborový zväz, ktorý okrem iných zastupuje zamestnancov zo zdravotníctva, školstva a polície. Sociálne začlenenie a zmierňovanie chudoby Hoci sa v dôsledku výrazného hospodárskeho rastu ďalej znižovala chudoba, výrazné regionálne rozdiely pretrvávajú. Podiel obyvateľov ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením v roku 2017 sa ďalej znížil na 16,3 % (856 200 občanov), čo je výrazne pod priemerom EÚ na úrovni 22,4 %. Pomerne vyšší podiel sa uvádza medzi deťmi vo veku do 16 rokov (22,2 %). Napriek výraznému hospodárskemu rastu sa miera chudoby zamestnaných osôb nezmenila (na úrovni 6,3 % celkového pracujúceho obyvateľstva v porovnaní so 6,2 % v roku 2012). Chudoba je výrazne vyššia vo viacerých okresoch južného a východného Slovenska, najmä v tých, kde žije veľký počet osôb v marginalizovaných rómskych komunitách, kde je vysoký podiel menších obcí s prevažne starším obyvateľstvom, kde je vysoký podiel chudobných mladých ľudí alebo kde je vysoká miera chudoby zamestnaných osôb (pozri graf 3.3.4). Z toho vyplýva potreba cielených investícií vrátane potravinovej a základnej materiálnej pomoci. Okrem toho sa naďalej zvyšuje riziko chudoby v domácnostiach kvázi nezamestnaných osôb, ktoré v roku 2017 dosiahlo úroveň 79,9 %, čo je výrazne nad priemerom EÚ. Nedostatky v sociálnych záchranných sieťach a sociálnom zabezpečení pretrvávajú. Primeranosť dávok minimálneho príjmu je pod priemerom EÚ. ( ) Celkové zlepšenie situácie na trhu práce takisto prispelo k poklesu počtu príjemcov podpory minimálneho príjmu. Počet príjemcov podpory minimálneho príjmu sa v roku 2017 ďalej znížil na mesačný priemerný počet 87 727 osôb (o 16,9 % v porovnaní s rokom 2016), z ktorých je 57 725 evidovaných na úrade práce, pričom dostávajú priemernú mesačnú dávku vo výške 134,62 EUR. Približne 70 % osôb ohrozených chudobou nemalo v roku 2017 prístup k dávke minimálneho príjmu (Ministerstvo financií a i., 2018f). Príspevok na bývanie je mimoriadne nízky (89 EUR pre dvoch a viacerých rodinných príslušníkov) a týka sa len zanedbateľnej časti nákladov na bývanie na napätom slovenskom trhu s bývaním. Kritériá oprávnenosti na získanie dávok v nezamestnanosti sú navyše napriek určitému zmierneniu požiadaviek v roku 2018 naďalej prísne. ( ) To sa potom prejavuje v tom, že dávky v nezamestnanosti sa na krátkodobo nezamestnaných vzťahujú v pomerne malom rozsahu. Graf 3.3.4:Chudobné regióny Zdroj: Michálek, Madajová, Veselovská, 2016

Odmeňovanie sociálnych pracovníkov je napriek zvýšeniu naďalej nízke, čo znižuje príťažlivosť tohto povolania. Priemerná mesačná hrubá mzda sociálnych pracovníkov, ktorí musia mať ukončené magisterské štúdium, v druhom štvrťroku 2018 dosahovala 920 EUR, teda o 14 % viac než v roku 2016 (Trexima, 2018). Naproti tomu absolvent magisterského štúdia zarábal v súkromnom sektore v priemere 1 800 EUR v poslednom štvrťroku 2017 a vo verejnom sektore 1 194 EUR (Trexima, 2017). Zárobky terénnych sociálnych a zdravotných pracovníkov, ktorí sú často pracovníkmi prvého kontaktu, sú dokonca nižšie. Ich priemerná mzda v druhom štvrťroku 2018 bola 726 EUR, čo je pod priemerom 1 001 EUR, ktorý zarábajú absolventi stredných škôl (posledný štvrťrok 2017). Okrem toho je sociálna práca málo atraktívna a v spoločnosti požíva nízke uznanie. Tieto faktory negatívne vplývajú na ochotu uchádzať sa o voľné pracovné miesta v tomto sektore, v dôsledku čoho sa pociťuje citeľný nedostatok sociálnych pracovníkov (Škobla a i., 2015). Z perspektívy EÚ čelia staršie osoby nízkemu riziku chudoby alebo sociálneho vylúčenia. Miera rizika chudoby a sociálneho vylúčenia u osôb vo veku 65+ rokov bola v roku 2017 na úrovni 12,1 %, čo je výrazne pod priemerom EÚ na úrovni 18,2 %. Starší ľudia však zvyčajne vynakladajú väčšiu časť svojho príjmu na zaplatenie účtov za kúrenie a častejšie bývajú v obydliach s nedostatočným vykurovaním (Európska komisia, 2018). V roku 2015 bol zavedený minimálny dôchodok, ale len v prípade osôb, ktoré preukážu najmenej 30 rokov kvalifikovaného obdobia dôchodkového poistenia. Viac než 70 % samostatne zárobkovo činných osôb hradí príspevky na dôchodok z tzv. minimálneho vymeriavacieho základu. To môže mať negatívny vplyv na primeranosť ich dôchodkov. Hoci sa dopyt po dlhodobej starostlivosti zvyšuje, poskytovanie služieb je naďalej obmedzené. Verejné výdavky na dlhodobú starostlivosť v roku 2016 predstavovali 0,9 % HDP, čo je výrazne pod priemerom EÚ na úrovni 1,6 %. O zodpovednosť sa delia sociálny systém a systém zdravotnej starostlivosti, v dôsledku čoho tu pôsobia rôzne organizácie a využívajú sa rôzne zdroje financovania, a vytvára sa tak prekážka účinnej koordinácii. Zoznamy čakateľov na miesta v inštitúciách sú dlhé a kvalita služieb sa považuje za nízku, zatiaľ čo náklady na súkromné zariadenia sú všeobecne veľmi vysoké (Giorno, C. – Londáková, K., 2017c). Prechod od inštitucionálnej ku komunitnej starostlivosť a nezávislému životu postupuje pomaly. Keďže podľa prognózy sa má index ekonomickej závislosti poproduktívnej zložky výrazne zvýšiť v období do roku 2070 (o 21,7 percentuálneho bodu oproti priemernému zvýšeniu v EÚ o 13,6 percentuálneho bodu), budú potrebné značné investície na uspokojenie zvyšujúceho sa dopytu po kvalitnej dlhodobej starostlivosti. Pri prechode od inštitucionálnej starostlivosti ku komunitnej podpore osôb so zdravotným postihnutím sa dosahuje obmedzený pokrok. Vykonávaniu Dohovoru o právach osôb so zdravotným postihnutím bráni nejasné rozdelenie povinností a chýbajúca spolupráca medzi správnymi orgánmi na celoštátnej, regionálnej a miestnej úrovni. Chýba tu prístup založený na národnej stratégii, čo spôsobuje, že vedenie na celoštátnej úrovni je obmedzené a absentuje výmena osvedčených postupov, prevláda nízka informovanosť verejnosti a nedostatočná angažovanosť zamestnancov existujúcich inštitúcií (FRA, 2018). Využívanie finančných prostriedkov EÚ, ktoré sú nevyhnutné pre nasmerovanie účinnej transformácie existujúcich inštitúcií, je v súčasnosti nedostatočne koordinované (Cangár, M. – Machajdíková, M., 2018). V júli 2018 viacero odborníkov a mimovládnych organizácií adresovalo predsedovi vlády otvorený list, v ktorom poukázali na chýbajúci pokrok pri vykonávaní tohto dohovoru. Deinštitucionalizácia náhradnej starostlivosti o deti vykazuje určité nedostatky a prechádza transformáciou. Koncom roka 2017 sa približne 14 000 detí nachádzalo v náhradnej starostlivosti, z ktorých bolo 37 % bolo umiestnených do ústavnej starostlivosti s priemernou dĺžkou pobytu v detskom domove mierne nad 4 roky. Najčastejším dôvodom intervencie je chýbajúca bezpečnosť bývania. Pokiaľ ide o dostatočne odborne pripravený a odmeňovaný personál, existujúca ústavná starostlivosť naďalej trpí nedostatočnými zdrojmi. Predstavuje to prekážku brániacu efektívnemu uplatňovaniu individuálneho prístupu k deťom a im rodinám (Fico, 2017). Zmena zákona o sociálno-právnej ochrane detí a sociálnej kuratele, ktorá nadobudla účinnosť v apríli 2018, je dôležitým reformným krokom k zlepšeniu opatrení v oblasti prevencie s cieľom predchádzať umiestňovaniu detí do ústavnej starostlivosti. Naďalej však chýba systém monitorovania a hodnotenia na posúdenie efektívnosti intervencií. Prevencia umiestňovania detí so zdravotným postihnutím do ústavnej starostlivosti na dlhšiu dobu si bude vyžadovať špecializované nadväzujúce investície. Sociálne bývanie je naďalej nedostatočne rozvinuté. Nízka dostupnosť nájomného/sociálneho bývania negatívne vplýva na účinnosť sociálnych politík, ktoré sa zameriavajú na sociálne znevýhodnené a vylúčené osoby a osoby so zdravotným postihnutím, a bude si vyžadovať značné investície. Zabezpečením sociálneho bývania pre určité skupiny obyvateľstva by sa dosiahli úspory vo verejných rozpočtoch. Týka sa to obzvlášť rodín a slobodných matiek s deťmi v ústavnej starostlivosti, v prípad ktorých by zlúčenie rodiny poskytnutím primeraného sociálneho bývania bolo menej nákladné, než aby deti zostali v ústavnej starostlivosti (Csomor, G., 2017). Okrem chýbajúcej infraštruktúry neexistuje na vládnej úrovni stratégia na znižovanie bezdomovectva a predchádzanie mu, pričom úlohy v tejto oblasti zväčša spočívajú na mestách. Chýbajúci koordinovaný prístup dokonca vedie k prípadom, keď sa zariadenia umožňujúce 24-hodinový pobyt menia na nocľahárne, pretože takéto zariadenia majú stabilnejší prístup k finančným prostriedkom z ministerstva práce. Koncepcie bezdomovectva alebo situácie nevhodného bývania sú v právnych predpisoch takisto veľmi neurčito vymedzené. Chýbajúci prístup k službám často obmedzuje životné podmienky v marginalizovaných rómskych komunitách. V prípade rómskych marginalizovaných komunít ( ) naďalej pretrváva potreba investícií a podpory, aby s