[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 17.10.2006

KOM(2006) 592 v konečnom znení

OZNÁMENIE KOMISIE RADE

Hodnotenie nástroja pre európsko-stredomorské investície a partnerstvo (FEMIP) a budúcich variantov{SEK(2006)1294}

ÚVOD

V súlade so závermi Európskej rady z decembra 2003[1] vykonala Európska komisia v úzkej spolupráci s Európskou investičnou bankou hodnotenie nástroja pre európsko-stredomorské investície a partnerstvo (ďalej len „FEMIP“). V tomto oznámení sú zhrnuté hlavné zistenia tohto hodnotenia a uvádzajú sa v ňom varianty do budúcnosti. Podrobnejšie a technické informácie sa uvádzajú v pracovnom dokumente útvarov Komisie, ktorý je pripojený k tomuto oznámeniu.

Nástroj FEMIP bol zriadený v októbri 2002 na základe záverov barcelonského samitu Európskej rady z marca 2002, podľa ktorých by sa mal stimulovať rozvoj súkromného sektora v stredomorskom regióne[2] s cieľom podporiť vyššiu úroveň hospodárskeho rastu. V rámci nástroja FEMIP sa spojili úvery EIB s rozpočtovými zdrojmi EÚ s cieľom poskytnúť technickú pomoc, rizikový kapitál a subvencovanie úrokovej sadzby pre environmentálne projekty. Okrem toho sa vytvorila štruktúra dialógu medzi EÚ a stredomorskými partnerskými krajinami.

V novembri 2003 uskutočnila Rada na základe hodnotenia Komisie prvé preskúmanie činností FEMIP a rozhodla sa posilniť tento nástroj novými prvkami: vytvorenie osobitného rámca FEMIP pre úvery s rizikovejším profilom, zriadenie zvereneckého fondu darcov, posilnenie štruktúry dialógu a ďalšie rozšírenie miestnej prítomnosti FEMIP v regióne. Odsúhlasila tiež zvýšenie objemu záruk Spoločenstva na úvery pre región – toto zvýšenie bolo formálne schválené v decembri 2004 v súvislosti so strednodobým preskúmaním plných mocí EIB mimo EÚ.

Európska rada tiež vyzvala Radu ECOFIN, aby vykonala ďalšie preskúmanie v roku 2006 po konzultácii so stredomorskými partnerskými krajinami. Konzultačný proces zahŕňal priamu výmenu názorov ministrov, Komisie a EIB na schôdzke ministrov FEMIP v júni 2006, dvojstranné diskusie medzi EIB a orgánmi stredomorských krajín v prvej polovici roku 2006 a konzultácie so zainteresovanými stranami FEMIP prostredníctvom dotazníkov určených pre cieľovú skupinu, ako aj prostredníctvom internetových dotazníkov.

Výsledky tohto konzultačného procesu sa použili spolu s vybranými hodnoteniami a ekonomickými údajmi EIB na vyhodnotenie výsledkov FEMIP pri plnení jej hlavných cieľov, ktoré spočívajú v podpore hospodárskeho rastu a rozvoji súkromného sektora.

1. HODNOTENIE NÁSTROJA FEMIP Z HľADISKA HOSPODÁRSKYCH POTRIEB STREDOMORSKÉHO REGIÓNU

1.1. Presadzovanie podpory investícií a hospodárskeho rastu v regióne

Hoci hospodársky rast v stredomorskom regióne bol v poslednom období výrazný (4,8 % v roku 2005), naďalej zaostával za priemerom porovnateľných krajín so strednými príjmami. Ukázalo sa, že nestačí na zníženie nezamestnanosti, miera ktorej sa oficiálne pohybovala od 9 % do 23 %. Okrem toho percento ľudí, ktorí žijú za menej ako 3 USD denne, zostáva vysoké a toto percento sa pohybuje od 20 % (Tunisko, Jordánsko), cez 35 % (Alžírsko) po 70 % (Egypt).

Vývoj investícií v regióne zostal utlmený, najmä mimo krajín produkujúcich ropu, a úroveň prílevu PZI je relatívne nízka v porovnaní s ostatnými regiónmi; len 3 % čistých súkromných kapitálových tokov do rozvojových regiónov smerujú do stredomorského regiónu. Možno to v podstate vysvetliť slabo rozvinutým podnikateľským prostredím, ktoré sa spája s vnímaním vysokého politického a ekonomického rizika. To sa prenáša aj do vysokých reálnych úrokových sadzieb, ktoré svedčia o nedostatkoch na finančných trhoch a v regulačnom prostredí a o nedostatočnej integrácii regiónu do svetových kapitálových trhov.

Hoci sa dosiahol značný pokrok v zlepšovaní podnikateľskej klímy, tento región stále nedosahuje svetový priemer v činiteľoch rozhodujúcich z hľadiska jednoduchosti podnikania, ako sú prístup k financiám, registrácia majetku, ochrana investorov, administratívne postupy na začatie podnikania, zaobchádzanie s licenciami atď. V záujme uľahčenia zriaďovania a rozvoja nových podnikov, tvorby pracovných miest a hospodárskeho rastu sú potrebné ďalšie reformy na zlepšenie podnikateľskej klímy.

Prístup k financiám zostáva zvlášť problematický pre súkromné podniky, najmä menšie podniky (MSP). Hoci priemerné stredomorské banky majú podľa všetkého dostatok kapitálu a likvidity, ich postoj k prijímaniu rizika je veľmi negatívny. Je to sčasti spôsobené faktom, že percento klasifikovaných úverov je už vysoké. Banky preto účtujú relatívne vysoké úrokové miery, poskytujú úvery s krátkou splatnosťou a vyžadujú od svojich úverových klientov vysoký kolaterál. Prístup je ďalej obmedzený pre nedostatočne rozvinuté cesty dodávok a organizačné nedostatky v bankách. Rozšírené je štátne vlastníctvo bánk a v niektorých krajinách veľká časť úverov smeruje do verejného sektora a prideľuje sa na základe nekomerčných kritérií. Výsledkom je, že bankové úvery dostupné pre súkromný sektor zostávajú obmedzené a pokrývajú len 4 % až 20 % investičných potrieb súkromného sektora.

Malé podniky majú ešte horší prístup k úverom ako súkromný sektor ako celok, hoci v mnohých stredomorských krajinách tvoria viac ako 95 % všetkých podnikov a 50 až 70 % zamestnanosti. Hlavné dôvody, prečo sa MSP stretávajú s väčším množstvom ťažkostí ako väčšie podniky, sú, že sú zväčša podkapitalizované, nemajú kolaterál, a informácie, ktoré poskytujú, nie sú dostatočne transparentné. Náklady bánk pri poskytovaní malých úverov sú okrem toho relatívne vyššie ako pri väčších úveroch.

Pri riešení problému s najmenšími podnikmi by mohli pomôcť inštitúcie poskytujúce mikrofinancie a štandardizované nástroje menej náročné na zdroje. Hoci dostupnosť mikrofinancií rýchlo rastie, v súčasnosti pokrýva menej ako 0,5 % obyvateľstva a veľký potenciál zostáva nenaplnený.

1.2. Nástroj FEMIP výrazne prispel k investíciám v regióne

V tejto súvislosti je intervencia FEMIP mimoriadne dôležitá, keďže financuje veľmi kvalitnú a produktívnu infraštruktúru a investície do súkromného sektora za atraktívnych podmienok.

Nástroj FEMIP bol nápomocný pri nasmerovaní významných finančných zdrojov do stredomorského regiónu. EIB je najväčším poskytovateľom úverov pre región a jej aktivity v Stredomorí sa od zriadenia nástroja FEMIP výrazne rozrástli. Objem podpísaných úverov vzrástol z 1,6 mld. EUR v roku 2002 na 2,2 mld. EUR v roku 2005 (vrátane Turecka[3]). Približne tretina projektov FEMIP bola spolufinancovaná inými inštitúciami.

V období od októbra 2002 do konca roka 2005 bolo podpísaných 77 operácií vo výške 7,2 mld. EUR, čo z hľadiska projektov zodpovedá celkovému objemu vyše 25 mld. EUR. Predpokladá sa, že úverový mandát v rámci Euro-Med II bude úplne vyčerpaný pred koncom roku 2006 a najväčšiu časť úverov dostanú úveroví klienti z Turecka, Egypta, Tuniska a Maroka.

Nástroj FEMIP prispel k hospodárskemu rastu podporou investícií do infraštruktúry (60 % všetkých úverov) a investícií pre súkromné podniky. Úvery pre miestnych sprostredkovateľov na ďalšie poskytovanie úverov pre MSP (globálne úvery) výrazne vzrástli počas posledných piatich rokov a dosiahli viac ako 20 % celkových úverov poskytnutých v rokoch 2002 – 2005. Celkové financovanie súkromných operácií z nástroja FEMIP sa v absolútnom vyjadrení takmer strojnásobilo, z 0,3 mld. EUR ročne v rokoch 2000 – 2002 na priemerných 0,9 mld. EUR ročne v rokoch 2003 – 2005.

Ako doplnok týchto úverových činností operácie EIB zahŕňali rizikový kapitál a technickú pomoc financovanú z rozpočtových zdrojov EÚ[4]. Rizikový kapitál sa používal najmä pre majetkové účasti v súkromných akciových fondoch, inštitúcie poskytujúce mikrofinancie a systém záruk na úvery pre MSP. EIB s objemom záväzkov vo výške 350 mil. EUR (z ktorých viac ako 200 mil. EUR rizikového kapitálu je vyplatených a ešte nesplatených (t. j. zatiaľ nevrátených ani neodpísaných) sa stala najväčším medzinárodným poskytovateľom rizikového kapitálu pre región. Používanie tohto nástroja sa sústredilo najmä na niekoľko krajín (Maroko, Tunisko a Egypt), čo je odrazom vývoja trhu (právne predpisy, prítomnosť kvalifikovaných pracovníkov atď.) a veľkosti hospodárstiev.

Ukázalo sa, že technická pomoc (ďalej len „TP“) je veľmi užitočná pre identifikáciu, prípravu, realizáciu a hodnotenie projektu. Koncepcia a prístup technickej pomoci sú pozitívne prijímané vo všetkých cieľových krajinách a účinne podporujú prenos know how do prijímateľských krajín. Doteraz bolo menej ako 30 % technickej pomoci použitej pre súkromný sektor, hoci by mohla ešte viac podporiť rozvoj miestnych finančných sprostredkovateľov a MSP.

Zverenecký fond darcov v rámci nástroja FEMIP bol zriadený na konci roku 2004 s cieľom financovať technickú pomoc pre sektorové, ako aj tematické štúdie a činnosti rizikového kapitálu, ktoré by nemohli byť financované na základe existujúcich rozpočtových prostriedkov EÚ riadených EIB. Tento fond začal činnosť začiatkom roku 2005 a do augusta 2006 bolo schválených dvanásť operácií technickej pomoci a jedna operácia rizikového kapitálu.

1.3. FEMIP by však mohlo robiť viac na podporu rozvoja súkromného sektora, najmä MSP

Hoci FEMIP dokázal poskytovať značné sumy úverov vhodných na veľké dlhodobé investície a snažil sa uspokojiť potreby menších spoločností, ukázalo sa, že je ťažké trvalo obrátiť pomer medzi verejným a súkromným sektorom a dostať podporu FEMIP pre súkromné spoločnosti na úroveň vyššiu ako 50 % jeho činností.

Globálne úvery pre finančné inštitúcie na ďalšie poskytovanie úverov pre MSP využívajú prevažne väčšie MSP orientované na vývoz, keďže miestne sprostredkovateľské banky musia úplne znášať riziko súvisiace s MSP a úvery EIB pre týchto sprostredkovateľov sa poskytujú v cudzej mene. Tieto úvery boli preto menej prospešné pre menšie podniky súkromného sektora. EIB vynaložila značné úsilie na poskytovanie úverov v domácej mene, ale toto úsilie často brzdila nedostatočná spolupráca príslušných stredomorských orgánov, v dôsledku čoho nebolo možné emitovať dlhopisy EIB v domácej mene na ich trhoch.

Z dvoch hodnotiacich správ EIB o činnostiach EIB v stredomorskom regióne a z konzultácií so zainteresovanými stranami vyplýva, že hlavnými prekážkami sú podnikateľské prostredie, a najmä reforma finančného sektora, nedostatočná spolupráca vlád stredomorských krajín pri uľahčovaní operácií EIB v súkromnom sektore v ich krajinách, ako aj nedostatočná prispôsobivosť nástrojov FEMIP potrebám a rizikovému profilu projektov súkromného sektora v tomto regióne. Prísne požiadavky na zabezpečenie a na záruky, ako aj devízové riziko spojené s úvermi EIB sťažilo uspokojovanie potrieb menších podnikov súkromného sektora. Z hodnotiacich správ tiež vyplynulo, že niektoré príležitosti poskytnúť pridanú hodnotu sa zmeškali tým, že nebola dostatočne vymedzená úloha EIB v krajinách a sektoroch a nekládol sa dostatočný dôraz na inštitucionálne záležitosti a spoluprácu s miestnymi orgánmi, Komisiou a inými darcami.

Zavedenie osobitného rámca FEMIP (Special FEMIP Envelope, SFE) v niektorých prípadoch trocha znížilo požiadavky na zabezpečenie. Ku koncu roka 2005 sa SFE využil len dvakrát (sčasti v dôsledku faktu, že niektoré stredomorské krajiny začali spochybňovať uplatniteľnosť rámcových dohôd s EIB na operácie so súkromným sektorom), ale zoznam projektov pripravovaných v SFE svedčí o sľubnom pokračovaní.

Riešenie nedostatkov zistených vo finančných nástrojoch FEMIP bude vyžadovať, aby sa nástroj v súčasnej podobe doladil a diverzifikoval.

2. CESTA VPRED

2.1. Budúcnosť Európskej susedskej politiky

Zavedenie Európskej susedskej politiky (ďalej len „ESP“) v roku 2004 vytvorilo nové politické prostredie, ktoré je potrebné zohľadniť pri hodnotení budúcnosti nástroja FEMIP. Od roku 2007 sa spolupráca ES so susedskými krajinami bude riadiť Nástrojom pre európske susedstvo a partnerstvo (ENPI), ktorý predstavuje politicky zameraný nástroj. Tento nový nástroj špecificky stanovuje potrebu zabezpečiť súdržnosť s EIB.

V tejto súvislosti Komisia predložila návrh na plnú moc EIB mimo EÚ na roky 2007 – 2013, ktorý podstatne zvýši úverové zdroje dostupné pre krajiny ESP. Tento návrh tiež predpokladá, že sa posilní konzistentnosť akcií EIB mimo EÚ so zahraničnou politikou a cieľmi Európskej únie.

Pokiaľ ide o ďalší rozvoj ESP, predpokladá sa, že sa počas nasledujúceho roka uskutoční komplexná diskusia v rámci EÚ. To by mohlo viesť k ambicióznejšiemu a komplexnejšiemu prístupu v širšom rámci ESP.

2.2. Varianty

Ďalej sa skúmajú tri varianty budúcnosti nástroja FEMIP, ktoré predstavujú tri úrovne ambície[5]:

1. prvý základný variant bez zmeny nástrojov, so zvýšením objemu úverov a so silnejším prepojením s Európskou susedskou politikou,

2. druhý variant, ktorý zahŕňa doladenie a diverzifikáciu finančných nástrojov FEMIP s posilnením partnerstva a miestnej prítomnosti, zameraný na ďalšie zvýšenie účinnosti FEMIP a pridanej hodnoty pre rozvoj súkromného sektora,

3. tretí variant, ktorým je povýšenie FEMIP na plnohodnotnú európsko-stredomorskú dcérsku spoločnosť EIB.

2.3. Variant 1: Zachovať posilnený nástroj FEMIP a zlepšiť jeho prepojenie s ESP

Pri tomto základnom variante sa objem úverov určených na pomoc uspokojiť investičné potreby regiónu zvýši v súlade s blížiacim sa rozhodnutím Rady o plných mociach EIB mimo EÚ[6]. Podľa návrhu Komisie zvýšenie maximálneho limitu pre región umožní zvýšenie úverových zdrojov dostupných pre región o 2 % ročne v reálnom vyjadrení, a tým pomôže prispôsobiť zdroje investičným potrebám.

Návrh o plnej moci mimo EÚ predpokladá aj posilnenie spojenia medzi prioritami EIB a politikami EÚ v rámci Európskej susedskej politiky (ESP) s cieľom prehĺbiť ekonomickú integráciu medzi EÚ a jej susedmi prostredníctvom ďalšej liberalizácie obchodu, spoločnej dopravy a energetických sietí, ako aj aproximácie v oblasti regulácie s cieľom otvoriť trhy a prekonať prekážky obchodu a investícií.

Lepšia integrácia EIB do stratégie krajín EÚ a rámca ESP (najmä príslušných častí akčných plánov) spolu s lepšou koordináciou medzi činnosťami EIB a EÚ zlepší konzistentnosť úverov EIB a ich vplyv zo širšieho hľadiska reformy sektora a hospodárskej reformy. Takýto prístup sa dosiahne hlbším začlenením EIB do programovacieho procesu Komisie (napr. dokumentov o stratégii krajiny alebo regionálnej stratégii, orientačných programov a akčných programov) a úzkou spoluprácou pri určovaní a realizácii projektov FEMIP na vyšších úrovniach. V spojitosti s tým by sa z FEMIP mohol financovať súbor projektov v konkrétnom sektore, čím by sa úver spojil s reformou sektoru alebo stratégiou, v spolupráci s Komisiou a podľa potreby s inými mnohostrannými/dvojstrannými inštitúciami. Väčšia účasť EIB sa bude vyžadovať najmä v rozširovaní transeurópskych sietí na stredomorský región.

Rizikový kapitál a technická pomoc sú a budú naďalej financované z rozpočtových zdrojov EÚ. Počas nasledujúcich finančných výhľadov má Komisia v úmysle navrhnúť 32 mil. EUR ročne na grantové príspevky pre FEMIP v rámci regionálneho programu ENPI pre stredomorský región, s výhradou nadobudnutia účinnosti ENPI a príslušných komitologických postupov. Komisia má ďalej v úmysle navrhnúť revíziu dohody medzi EIB a Komisiou, ktorou sa upravuje riadenie finančnej pomoci stredomorským krajinám, a najmä používanie opätovných tokov rizikového kapitálu a osobitných úverov z minulých operácií v rámci MEDA, ktoré sa odhadujú na 35 mil. EUR ročne, s cieľom pripočítať tieto zdroje ako príspevok v prospech FEMIP. Opätovné toky z minulých protokolov a plných mocí, ako aj z budúcich operácií by sa použili na nové operácie rizikového kapitálu. To by malo umožniť, aby si FEMIP stanovil ako cieľ objem približne 50 mil. EUR ročne na nové operácie rizikového kapitálu (čo zodpovedá priemeru rokov 2005 - 2006) a vynaložil ročne približne 20 mil. EUR na technickú pomoc[7]. Okrem toho by sa sumy dostupné vo zvereneckom fonde darcov na konci roku 2006 mohli previesť do nového programovacieho obdobia na financovanie dodatočnej technickej pomoci a operácií rizikového kapitálu. Subvencovanie úrokovej miery zostane dostupné pre vybrané projekty na požiadanie vnútroštátnych orgánov a financované z prídelov na krajiny v rámci ENPI.

EIB celkovo odhaduje, že na zvládnutie väčšieho objemu úverov a vyššej integrácie činností EIB do ESP a do stratégií EÚ pre sektory a krajiny bude musieť zvýšiť do roku 2013 počet svojich pracovníkov na približne 110 prevádzkových pracovníkov z približne 70 prevádzkových pracovníkov na konci roku 2005. Počet pracovníkov stále zostane malý v porovnaní s inými medzinárodnými finančnými inštitúciami. Podľa EIB by pri tomto scenári administratívne náklady stále prevážili bežné príjmy, hoci pokrytie nákladov FEMIP sa bude v priebehu času postupne zlepšovať[8].

Tento základný variant by bol najmenej nákladný. Neriešil by však zistené súčasné úskalia v súvislosti s vývojom súkromného sektora.

2.4. Variant 2: V rámci ESP prispôsobiť FEMIP s cieľom zlepšiť podporu rozvoja MSP a posilniť partnerstvo

Cieľom tohto variantu je zlepšiť schopnosť FEMIP lepšie zužitkovať svoj potenciál sústrediť sa na potreby súkromného sektora a prekonať svoje nedostatky. Variant 2 okrem prvkov variantu 1 navrhuje doladiť a rozšíriť škálu nástrojov FEMIP a posilniť prítomnosť EIB na miestnej úrovni. To by pomohlo lepšie uspokojiť potreby súkromného sektora (najmä MSP). Navrhuje sa aj vytvorenie poradného výboru s cieľom posilniť partnerstvo so stredomorskými krajinami a zvýšiť ich zodpovednosť.

Lepšie prispôsobenie sa potrebám súkromného sektora prostredníctvom širšej škály finančných nástrojov a služieb s väsčším zameraním na MSP

Proaktívnejšia politika, lepšie uspokojovanie potrieb MSP , by mohla zahŕňať lepšie rozdelenie rizika medzi FEMIP, miestnych finančných sprostredkovateľov a miestne podniky, ako aj opatrenia na zlepšenie schopností riadiť riziká všetkých zúčastnených subjektov.

Prijímanie vyšších rizík Európskou investičnou bankou by sa mohlo dosiahnuť aktívnejším využívaním Osobitného rámca FEMIP s cieľom zmierniť prísne požiadavky na zabezpečenie v niektorých prípadoch – pre priame úvery pre súkromné spoločnosti, ako aj pre poskytovanie záruk – a rozšíriť škálu globálnych úverov pre finančných sprostredkovateľov. V súvislosti s tým je potrebná spolupráca stredomorských krajín s cieľom úplne implementovať dvojstranné rámcové dohody s EIB pre projekty súkromného sektora.

Súčasný negatívny prístup miestnych sprostredkovateľov k prijímaniu rizík by sa mohol prekonať aj vyššou hospodárskou súťažou v oblasti globálnych úverov a výslovnými ustanoveniami v globálnych úverových dohodách o priznaní priorít menším MSP. Okrem týchto zlepšení úverových činností by sa mala zdokonaliť technická pomoc s cieľom pomôcť finančným inštitúciám vybudovať systémy na lepšie hodnotenie úverových rizík, na zjednodušenie postupov a na zavedenie nových produktov pre MSP. V tejto oblasti by FEMIP mohol podporiť aj rozvoj systémov záruk na úvery pre MSP (ktorý by znižoval riziko MSP pre miestnu banku). Získalo by to ešte väčšiu podporu, ak by sa implementovali opatrenia stanovené v akčných plánoch ESP pre krajiny, ktoré sú zamerané na pokrok štrukturálnych reforiem v bankovom sektore.

Okrem použitia zdrojov rizikového kapitálu by sa zmiernenie rizík, ktoré MSP znášajú, prostredníctvom vlastných zdrojov, mohlo dosiahnuť predovšetkým poskytovaním úverov v domácej mene, čím by sa stali dostupné aj pre podniky a projekty, ktoré dosahujú z vývozu nízke príjmy alebo nedosahujú žiadne príjmy. To si vyžaduje, aby regulačné orgány v prijímateľských krajinách vyjasnili všetky kroky potrebné na to, aby EIB emitovala dlhopisy v domácej mene na miestnych trhoch alebo rozvinula iné zabezpečovacie nástroje.

Technická pomoc by sa mohla poskytovať aj na ďalšie zlepšenie kvality investičných projektov MSP a zníženie ich rizika. FEMIP by mohla podporovať rozvoj podnikateľských služieb pre menšie MSP s cieľom pomôcť im pri tvorbe obchodných plánov, zlepšovaní schopnosti podávať výkazy a hlásenia a celkovej transparentnosti, čím by sa stali lepšie prijímané bankami. Zdokonaliť by sa mohli aj obchodné finančné nástroje (poskytovaním globálnych úverov alebo záruk miestnym finančným inštitúciám na tento účel), aby stredomorské podniky mohli lepšie využívať európsko-stredomorskú oblasť voľného obchodu v roku 2010.

Nasmerovanie vyšších zdrojov rizikového kapitálu do MSP sa považuje za mimoriadne dôležité aj z toho dôvodu, že tento nástroj má výhody poskytovania zdrojov v domácej mene bez veľkých požiadaviek na kolaterál. Na tento účel by mohol slúžiť ďalší rozvoj mikrofinančných činností a súkromných investičných fondov vo viacerých krajinách. Ak by sa z FEMIP malo realizovať viac a väčších operácií (napríklad majetkové účasti v privatizovaných podnikoch alebo investície do akciového kapitálu spojené s úvermi pre veľké projekty súkromného sektora), finančné požiadavky na činnosti rizikového kapitálu by mohli určite prekročiť úroveň 50 mil. EUR ročne, ktorá sa predpokladá pri variante 1 (odhad EIB poukazuje na minimálne 80 mil. EUR ročne na roky 2007 – 2013). Na vyplnenie medzery financovania by dodatočné finančné prostriedky mohli poskytnúť buď členské štáty EÚ a stredomorské krajiny, alebo EIB samotná (prostredníctvom svojich rezerv alebo dohôd o alternatívnom financovaní).

Zlepšenie partnerstva a miestnej prítomnosti

Na zlepšenie zapojenia stredomorských partnerských krajín do FEMIP a ich zodpovednosti, a tým na lepšie prepojenie činnosti FEMIP s procesom ESP by sa mohla zlepšiť aj štruktúra dialógu. Na ministerskej schôdzke FEMIP v júni 2006 prejavili rôzne krajiny záujem nahradiť súčasné dvojročné stretnutia odborníkov poradným výborom , ktorý by sa schádzal 2 až 4-krát ročne. Tento výbor by tvorili zástupcovia stredomorských krajín, členských štátov a Európskej komisie, a mohli by sa prizývať externí odborníci. Okrem prerokúvania sektorových tém, sektorových reforiem a záležitostí týkajúcich sa celkovej obchodnej klímy, čo je v súčasnosti náplňou stretnutí odborníkov, by tento výbor mohol rokovať aj o stratégii, prioritách a výsledkoch FEMIP (napríklad o obchodnom pláne FEMIP, výročnej správe FEMIP a využívaní rôznych nástrojov) a prekážkach, s ktorými sa EIB stretla pri vykonávaní operácií v stredomorských krajinách. FEMIP by sa tak stal aj citlivejším na miestne potreby. Poradný výbor by pripravoval aj podklady pre ročnú ministerskú schôdzku FEMIP.

Miestna prítomnosť EIB by sa mohla tiež posilniť. Skúsenosti EBOR ukázali, aký je tento prvok dôležitý z hľadiska úspešného dosahu na súkromný sektor. EIB má doteraz otvorené 3 miestne prevádzkové miesta, v ktorých zamestnáva spolu 7 pracovníkov EIB[9]. Keďže sú tieto prevádzkové miesta malé, fungujú zväčša ako zastupiteľské kancelárie. Na ďalšie zlepšenie viditeľnosti a blízkosti FEMIP pre svojich prijímateľov pomoci v stredomorských krajinách by sa súčasné miestne prevádzkové miesta EIB mohli trocha rozšíriť, aby nielen uľahčovali kontakty s orgánmi a úverovými klientmi, ale aj zlepšovali integráciu EIB do širších stratégií a spolupráce s poskytovateľmi pomoci s cieľom uľahčiť identifikáciu nových projektov, zlepšiť monitorovanie existujúcich operácií a prenášať viac znalostí a skúseností EIB do krajiny.

Pozornosť by sa mala venovať aj rozšíreniu počtu miestnych prevádzkových miest, ak je to opodstatnené prevádzkovými a obchodnými potrebami – tým sa EIB stane aj viditeľnejšia a vyšle hostiteľskej krajine politický signál dlhodobého záväzku. Pri zriaďovaní nových prevádzkových miest by sa mala uprednostniť synergia s ES, respektíve s agentúrami pre dvojstranný rozvoj.

EIB odhaduje, že v rámci variantu 2 by do konca roka 2013 potrebovala zvýšiť celkový počet prevádzkových pracovníkov, ktorí priamo pracujú na stredomorských operáciách, približne na 130, aby zvládla zvyšovanie operácií rizikového kapitálu náročných na pracovnú silu, zvyšovanie úlohy miestnych prevádzkových miest a vytvorenie poradného výboru. To by sa premietlo do vyšších nákladov ako náklady vynaložené v rámci variantu 1. Podľa EIB by administratívne náklady prevážili bežné príjmy, hoci pokrytie nákladov FEMIP sa bude v rokoch 2007 až 2013 postupne zlepšovať.

V rámci variantu 2 by boli lepšie zabezpečené potreby súkromného sektora, EIB by sa dostala bližšie k svojim zákazníkom a iným zainteresovaným stranám a stredomorské krajiny by boli viac zaangažované na stratégii a výsledkoch FEMIP. Tento variant by tiež zvýšil intenzitu podpory, ktorú FEMIP poskytuje vzniku a rozvoju MSP.

2.5. Variant 3: Zriadenie plnohodnotnej Európsko-stredomorskej banky

Skúmal sa ambicióznejší variant vytvorenia plnohodnotnej samostatnej inštitúcie (Európsko-stredomorskej banky).

Európsko-stredomorská banka by pôsobila v stredomorských partnerských krajinách (v súčasnosti 9 krajín)[10]. Medzi akcionárov by okrem členských štátov EÚ mohli patriť stredomorské krajiny, najmä kandidátske a potenciálne kandidátske krajiny, EIB (majoritný akcionár) a Európske Spoločenstvo.

Táto dcérska spoločnosť by používala prinajmenšom rovnakú škálu nástrojov na poskytovanie pružných finančných zdrojov, aká sa uvažuje vo variante 2 vrátane úverov, majetkových účastí, záruk atď., ale s vyšším zameraním na rizikovejšie produkty. Zaoberala by sa, rovnako ako FEMIP a väčšina mnohostranných bánk, aj získavaním a pôsobením na podporu získavania finančných prostriedkov od externých poskytovateľov pomoci (t. j. EÚ, členských štátov a ďalších akcionárov) na činnosti financované z grantov, napríklad technickú pomoc a subvencie.

Očakáva sa, že dosiahnutiu vyšších obchodných objemov by pomohla vyššia účasť stredomorských krajín na riadení dcérskej spoločnosti a vyššia miestna prítomnosť, čo by umožnilo podporovať viac činností súkromného sektora. Podľa odhadov EIB, ktoré sa zakladajú na hodnotení súčasnej absorpčnej schopnosti, by úverové činnosti mohli prekročiť úrovne plánované pre FEMIP a dosiahnuť v roku 2009 1,8 mld. EUR a potom do roku 2013 stále priemerné hodnoty 2,6 mld. EUR.

Rozsah nástrojov, ktoré sa očakávajú od európsko-stredomorskej dcérskej spoločnosti, by však bol tiež náročnejší na zdroje, a to aj pri predpoklade, že by dcérska spoločnosť intenzívne využívala služby podpory EIB za úhradu. EIB pre názornosť odhaduje, že Európsko-stredomorská banka by v roku 2009 potrebovala 195 – 390 zamestnancov, a tento počet by sa do konca roka 2013 zvýšil na 270 až 540 v závislosti od miery, v akej by táto dcérska spoločnosť dokázala využívať spoločné služby podpory s EIB. To by znamenalo buď výrazné zvýšenie úrovne administratívnej prirážky pri niektorých alebo všetkých produktoch, alebo veľký splatený kapitál vložený akcionármi na dosahovanie vysokých pokladničných príjmov.

Európsko-stredomorská banka by mohla mať mnoho foriem, z ktorých každá by mala rôzne prevádzkové a finančné požiadavky. EIB odhaduje[11], že táto inštitúcia by potrebovala, aby akcionári vložili kapitál vo výške približne 22 mld. EUR na pokrytie obdobia do roku 2013 (pri predpoklade, že portfólio EIB v stredomorskom regióne by sa previedlo na túto novú inštitúciu v čase jej vzniku).

Hlavnými výhodami tohto variantu by bolo zvýšenie vlastníctva začlenením stredomorských krajín do procesu rozhodovania a do majetkovej účasti. V porovnaní s variantom 2 by podporoval postoj k vyššiemu prijímaniu rizík a vyššej pružnosti nástrojov.

Tento variant by však znamenal dodatočné náklady pre akcionárov. Ak by dcérska spoločnosť nevyužívala naďalej výhody záruk z rozpočtu EÚ, jej obmedzená základňa krajín v porovnaní s EIB by vyžadovala prinajmenšom tak silnú kapitálovú základňu, akú majú iné mnohostranné banky (podiel cudzích zdrojov vo výške 100 % v porovnaní s 250 % v prípade EIB). Potrebný by bol aj vyšší podiel splateného kapitálu (t. j. 20 %) na zabezpečenie dostatočných pokladničných príjmov na pokrytie vyšších nákladov spojených s vyšším počtom zamestnancov [12].

Do úvahy je potrebné vziať čas potrebný na zriadenie takejto inštitúcie. V prípade zriadenia tejto dcérskej spoločnosti by sa museli zmeniť stanovy EI B (článok 30). Keďže sú súčasťou zmluvy o ES, musela by sa zvolať medzivládna konferencia ad hoc, nasledovali by podpis a ratifikácia každým členským štátom. Možno predpokladať, že medzinárodné rokovania na určenie stanov, kapitálovej štruktúry a metód práce novej inštitúcie by tiež boli zdĺhavé.

3. ZÁVER

Analýza naznačuje, že nástroj FEMIP bol úspešný pri smerovaní finančných prostriedkov do investícií pre stredomorský región, ale že je potrebné zlepšiť jeho schopnosť ovplyvňovať hospodárske reformy a súkromný sektor: 1) posilnením jeho strategického zamerania lepším prepojením operácií EIB s politikami hospodárskej reformy EÚ, 2) rozšírením a doladením škály nástrojov FEMIP na lepšie uspokojovanie potrieb súkromného sektora a 3) posilnením prítomnosti FEMIP na miestnej úrovni na lepšie zisťovanie potrieb stredomorských krajín a lepšie reagovanie na ne.

Najviac efektívnym variantom z hľadiska nákladov a času sa zdá byť hlbšia úprava FEMIP v rámci súčasného inštitucionálneho usporiadania (jeho zachovanie ako nástroja v rámci EIB v súlade s variantom 2) zavedením rozsiahlych zlepšení nástrojov, miestnej prítomnosti a strategického zamerania. Táto úprava sa bude realizovať v súvislosti s prijatím ENPI a budúcim vývojom Európskej susedskej politiky.

[1] Závery bruselského samitu Európskej rady, 12. – 13. decembra 2003: „Európska rada víta rozhodnutie Rady ECOFIN ďalej rozvíjať nástroj FEMIP jeho posilnením v rámci Európskej investičnej banky. V súlade s kompetenciami barcelonského samitu Európskej rady sa toto rozhodnutie prijalo na základe výsledkov FEMIP, ktoré boli hodnotené pozitívne, a na základe konzultácií so stredomorskými partnerskými krajinami. Európska rada vyzýva Radu ECOFIN, aby na základe vyhodnotenia výsledkov posilneného nástroja a so zohľadnením výsledkov konzultácií s partnermi barcelonského procesu posúdila zriadenie väčšinovo vlastnenej dcérskej spoločnosti EIB špecificky zameranej na stredomorské partnerské krajiny v decembri 2006“.

[2] Patria sem krajiny barcelonského procesu: Maroko, Alžírsko, Tunisko, Egypt, Západný breh Jordánu a pásmo Gazy, Izrael, Libanon, Sýria, Jordánsko a Turecko.

[3] V dôsledku uznania Turecka ako kandidáta na pristúpenie k EÚ boli úvery v tejto krajine (ktoré v minulosti predstavovali v priemere viac ako tretinu činností FEMIP) od roku 2005 prevedené na iný úverový mandát. Operácie v Turecku sa preto v budúcnosti nebudú zahŕňať pod FEMIP, hoci Turecko bude naďalej zahrnuté do inštitucionálnych aspektov činnosti FEMIP (napríklad schôdzky FEMIP).

[4] Súčasné stanovy EIB obmedzujú schopnosť EIB financovať takéto transakcie z vlastných zdrojov.

[5] Podrobnejšia prezentácia týchto variantov sa nachádza v pracovnom dokumente útvarov Komisie.

[6] V návrhu Komisie o plnej moci EIB mimo EÚ na roky 2007 – 2013 sa úverové zdroje dostupné pre stredomorské krajiny zvýšia zo 6,5 mld. EUR na roky 2000 – 2007 na 10 mld. EUR na roky 2007 – 2013 (garantované rozpočtom EÚ). Predpokladá sa ďalej rámec bez záruky z rozpočtu EÚ vo výške 2 mld. EUR.

[7] Vzhľadom na náročnosť odhadu opätovných tokov 50 a 20 mil. EUR sú orientačné údaje. V dôsledku toho sa v súvislosti s relatívnymi prídelmi technickej pomoci a rizikového kapitálu v danom roku bude zohľadňovať určitá pružnosť.

[8] Pokrytie nákladov FEMIP bežnými príjmami na orientáciu bolo v posledných rokoch približne 80 %. Podrobnejšie údaje sú v pracovnom dokumente útvarov Komisie.

[9] Bez miestnych pracovníkov, ktorí sa v súčasnosti využívajú len na nekoncepčné administratívne úlohy (napr. recepcia, bezpečnosť, čistenie, údržba atď.).

[10] Vzhľadom na to, že Turecko sa považuje za kandidáta na vstup do EÚ, nové operácie v Turecku by zostali v rámci EIB, aj keby bolo Turecko vyzvané, aby sa stalo akcionárom novej banky.

[11] Scenár tejto Európsko-stredomorskej banky, založený na rôznych predpokladoch, sa uvádza v pracovnom dokumente členov Komisie, ktorý je pripojený k tomuto oznámeniu.

[12] Každá ďalšia miliarda EUR z úverov poskytnutých Európskou investičnou bankou vyžaduje 0,4 mld. EUR kapitálu, z čoho 5 % musí byť splatených akcionármi EIB. V prípade európsko-stredomorskej dcérskej spoločnosti s vlastnou kapitálovou základňou by bolo potrebné úplné pokrytie úverov kapitálom (každá ďalšia miliarda úverov by vyžadovala 1 mld. EUR kapitálu), na ktoré by sa vzťahoval vyšší pomer splateného kapitálu (20 % pri prijatých predpokladoch), aby sa úplne pokryli administratívne náklady.