OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Otvorený internet a neutralita siete v Európe OBSAH 1. Úvod 2 2. Debata o neutralite siete 2 3. Podmienky neutrality siete v regulačnom rámci EÚ 3 3.1. Zásady hospodárskej súťaže 4 3.2. Zmenený a doplnený rámec telekomunikácií 4 4. Doterajšie zistenia 5 4.1. Blokovanie 5 4.2. Riadenie dátových tokov 6 4.3. Zákazníci a kvalita služieb 7 4.4. Medzinárodný kontext 8 5. Záver 9 ÚVOD Keď v roku 2009 Európska komisia uzatvárala balík telekomunikačných reforiem EÚ, vo svojej deklarácii[1] sa prihlásila k „zachovaniu otvoreného a neutrálneho charakteru internetu pri plnom zohľadnení vôle ostatných zákonodarcov zahrnúť teraz neutralitu siete medzi politické ciele a zásady regulácie podporované vnútroštátnymi regulačnými orgánmi“. Podľa tohto vyhlásenia popri monitorovaní realizácie príslušných ustanovení týkajúcich sa slobody siete Komisia chcela „monitorovať vplyv vývoja trhu a technológií na slobody siete a predložiť do konca roka 2010 Európskemu parlamentu a Rade správu o tom, či sú potrebné dodatočné usmernenia“. Týmto oznámením preto Komisia chce splniť tento svoj záväzok, opätovne pripomenutý v oznámení Digitálna agenda pre Európu[2], formulovať zistenia vyplývajúce z procesov konzultácie a zisťovania existujúceho stavu a vyvodiť patričné závery. Postup Komisia otvorila verejnú konzultáciu o „otvorenom internete a neutralite siete v Európe“, ktorá trvala od 30. júna do 30 septembra 2010, s cieľom poskytnúť súhrn podkladov, o ktoré sa opierala pri svojom oznámení. Konzultácia priniesla vyše 300 odpovedí od najrozličnejších zainteresovaných strán vrátane prevádzkovateľov sietí, poskytovateľov internetového obsahu, členských štátov, spotrebiteľských a spoločenských organizácií, ako aj mnohých jednotlivcov. Úplný zoznam respondentov spolu s nedôvernými odpoveďami bol zverejnený na vyhradenej webovej stránke Komisie[3] a doplnený správou obsahujúcou stručný neúplný prehľad. Okrem toho Komisia a Parlament zorganizovali 11. novembra 2010 spoločný samit[4], na ktorom široký okruh zainteresovaných strán mohol prezentovať svoje názory na neutralitu siete a diskutovať o nich v rámci otvoreného a verejného fóra. DEBATA O NEUTRALITE SIETE Vývoj internetu Internet nadobudol nezvyčajne rýchlo rozmery globálneho fenoménu. Za 15 rokov trh pripojiteľnosti na internet vzrástol z takmer nuly na odvetvie s obratom vo výške niekoľkých miliárd EUR. Rozkvet internetu priniesol uľahčenie cezhraničného obchodovania prostredníctvom e-obchodu, pričom internet pomohol ďalej rozvíjať vnútorný trh a prispel k odstraňovaniu bariér medzi členskými štátmi. Internet tvorí jadro globálnej ekonomiky. Zaslúžil sa o bezprecedentný nárast inovácií. Za veľkú časť svojho úspechu vďačí internet skutočnosti, že je otvorený a ľahko prístupný, za predpokladu, že používateľ má internetové pripojenie. Ak chcú poskytovať obsah alebo služby, jednotlivcom ani firmám v tom dnes nebránia, odhliadnuc od základných technických požiadaviek, vysoké vstupné náklady ani iné prekážky charakteristické pre mnohé iné etablované sieťové odvetvia. Neprítomnosť týchto prekážok fakticky uľahčila nástup mnohým aplikáciám, ktoré sa medzitým stali každodenným pojmom. Na začiatku sa prístup na internet dosahoval vytáčaným pripojením cez telefón (dial-up), no v dôsledku rýchleho pribúdania príťažlivých aplikácií – ku ktorým sa dalo pristupovať čoraz rýchlejším širokopásmovým pripojením – začal internet znamenať oveľa viac než iba telefónnu linku. Táto „sieť sietí“ zmenila spôsob, akým komunikujeme a vybavujeme rôzne záležitosti, spôsob, akým pracujeme, otvorila pred nami veľké príležitosti v oblasti vzdelávania, kultúry, komunikácie, sociálnej interakcie, umožnila pokrok vo vede a technike a vo všeobecnosti podporila slobodu vyjadrovania a pluralitu médií. Do modernizácie infraštruktúr umožňujúcej poskytovať zákazníkom lepšie služby za nižšie ceny sa investovali miliardy eur. Toto, v kombinácii s EÚ modelom prosúťažnej regulácie veľkoobchodného prístupu a uplatňovaním pravidiel EÚ z oblasti hospodárskej súťaže, podnietilo hospodársku súťaž na maloobchodnej úrovni a umožnilo konkurencieschopné ponuky balíkov širokopásmového prístupu v kombinácii s lákavým výberom obsahu a služieb, čo viedlo k nárastu spotrebiteľského dopytu. Na udržanie kroku s explóziou dátových prenosov budú potrebné ďalšie investície. Podľa niektorých predpovedí sa dá očakávať medziročný nárast 35 % v prípade pevných sietí a 107 % v prípade mobilných. Internet sa stal pre dnešnú spoločnosť veľmi ceneným tovarom. Zatiaľ však nie je využitý celý potenciál. Parametre debaty o neutralite siete Hoci neexistuje všeobecne prijímaná definícia „neutrality siete“, v článku 8 ods. 4 písm. g) rámcovej smernice[5] sa od národných regulačných orgánov vyžaduje, aby podporovali možnosti užívateľov dostať sa k informáciám, šíriť ich a prevádzkovať aplikácie a služby podľa vlastného výberu. Je prirodzené, že táto požiadavka podlieha uplatniteľným právnym predpisom, preto ňou nie sú dotknuté opatrenia, či už na úrovni EÚ, alebo vnútroštátne, prijaté proti nezákonným činnostiam, najmä na podporu boja proti trestnej činnosti. Podstata neutrality siete a základné nosné otázky debaty súvisia predovšetkým s tým, ako čo najlepšie udržať otvorenosť tejto platformy a zabezpečiť, aby mohla aj naďalej poskytovať služby vysokej kvality pre všetkých a umožňovala šíriť inovácie, a pritom prispievala k možnosti využívania základných práv, ako sú sloboda vyjadrovania a sloboda podnikania, a k ich rešpektovaniu. Veľká časť debát o neutralite siete sa sústreďuje okolo riadenia dátových tokov a otázky, v čom spočíva rozumné riadenie dátových tokov. Všeobecne sa uznáva, že prevádzkovatelia sietí potrebujú prijať nejaké zásady riadenia, aby zabezpečili efektívne využívanie svojich sietí, a že určité služby IP ako napríklad IP televízia v reálnom čase a videokonferencie môžu vyžadovať špeciálne riadenie dátových tokov, aby sa zabezpečila preddefinovaná kvalita služby. Skutočnosť, že niektorí prevádzkovatelia môžu z dôvodov nesúvisiacich s riadením dátových tokov blokovať alebo degradovať legálne služby (najmä služby prenosu hlasu cez IP), ktoré konkurujú ich vlastným službám, však možno považovať za kroky smerujúce proti otvorenému charakteru internetu. Významnou súčasťou debaty o neutralite siete je aj transparentnosť. Získanie primeraných informácií o možných obmedzeniach alebo riadení dátových tokov umožňuje zákazníkom prijímať rozhodnutia so znalosťou veci. Otázkami riadenia, blokovania a degradácie dátových tokov, kvality služby a transparentnosti sa treba zaoberať. PODMIENKY NEUTRALITY SIETE V REGULAčNOM RÁMCI EÚ Zásady hospodárskej súťaže Regulačný rámec EÚ má za cieľ podporiť účinnú hospodársku súťaž, ktorá sa považuje za najlepší spôsob, ako dosiahnuť dodávanie tovaru a služieb vysokej kvality za ceny, ktoré sú pre zákazníkov prístupné. Aby hospodárska súťaž fungovala, spotrebitelia musia mať možnosť vybrať si medzi celou škálou konkurujúcich si ponúk na základe jasných a vecných informácií. Spotrebitelia musia mať aj účinnú možnosť prejsť k novému poskytovateľovi, ak im ponúka kvalitnejšie a/alebo lacnejšie služby alebo ak nie sú spokojní so službami, ktoré sa im poskytujú, napríklad ak ich súčasný poskytovateľ zavedie obmedzenia určitých služieb alebo aplikácií. V súťažnom prostredí to pôsobí ako stimul nútiaci prevádzkovateľov upraviť ceny a vzdať sa obmedzovania aplikácií, ktoré získali medzi používateľmi popularitu, ako je to v prípade služieb prenosu hlasu cez IP (VoIP). Významnosť problémov takého druhu, aké sa objavujú v debate o neutralite siete, je preto v korelácii so stupňom hospodárskej súťaže existujúcej na trhu. V Európe uľahčil regulačný rámec hospodársku súťaž tým, že vyžaduje od prevádzkovateľov sietí s významným podielom na trhu, aby poskytovali veľkoobchodný prístup, a prideľovaním spektra spôsobom podporujúcim hospodársku súťaž. Veľkoobchodný prístup k mobilným sieťam bol [do značnej miery?] deregulovaný na základe dôkazov potvrdzujúcich, že takýto prístup sa komerčne ponúka prevádzkovateľom virtuálnych mobilných sietí, ktorí rozširujú pestrosť ponuky na maloobchodnej úrovni. Presadzované súbežne s regulačným rámcom ex ante , právne predpisy upravujúce hospodársku súťaž prispeli k efektívnemu vstupovaniu na trh tým, že odstránili zneužívanie dominantného postavenia regulovanými prevádzkovateľmi. Výsledok je, že maloobchodná cena pevného ani mobilného internetu sa v EÚ nereguluje a spotrebitelia majú úžitok z možnosti vybrať si služby na rôznych cenových hladinách, prispôsobených ich potrebám (napr. pokiaľ ide o objem dát a šírku pásma). Súčasne však adekvátnosť súťažného prostredia ako garanta otvorenosti internetu môžu nepriaznivo ovplyvňovať možné výskyty zlyhania trhu, oligopolistických praktík, úzkych miest v poskytovaní služieb vysokej kvality spotrebiteľom a informačnej asymetrie. Zmenený a doplnený rámec telekomunikácií Zmenený a doplnený rámec telekomunikácií prijatý v roku 2009 uprednostňuje zachovanie otvoreného a neutrálneho charakteru internetu. Podľa revidovaných pravidiel sa od národných telekomunikačných regulačných orgánov vyžaduje, aby podporovali „možnosti užívateľov dostať sa k informáciám, šíriť ich a prevádzkovať aplikácie a služby podľa vlastného výberu“ (článok 8 ods. 4 písm. g) rámcovej smernice). Toto podporujú aj nové požiadavky na transparentnosť voči spotrebiteľom (článok 21 smernice univerzálnej služby). Presnejšie povedané pri podpise zmluvy o prístupe k službe a v prípade akýchkoľvek ďalších zmien majú byť spotrebitelia informovaní o: - podmienkach obmedzujúcich prístup k službám a aplikáciám a/alebo ich využívanie v súlade s právnymi predpismi Únie a - postupoch, ktoré uplatňujú poskytovatelia s cieľom merať a formovať dátové toky, aby sa predchádzalo naplneniu alebo preplneniu kapacity sieťového pripojenia, a o tom, ako môžu tieto postupy vplývať na kvalitu služieb. Tieto požiadavky na transparentnosť sú potrebné na informovanie spotrebiteľov o tom, akú kvalitu služieb môžu očakávať. Čo sa týka zmeny, spotrebitelia budú môcť v priebehu jedného pracovného dňa zmeniť prevádzkovateľov a uchovať si svoje čísla. Navyše prevádzkovatelia musia používateľom ponúknuť možnosť podpísať zmluvu s trvaním najviac 12 mesiacov. Nové pravidlá zabezpečujú aj to, aby podmienky a postupy pri ukončení zmluvy neodrádzali od zmeny poskytovateľov služieb (článok 30 ods. 6 smernice univerzálnej služby). Okrem toho národné regulačné orgány – po konzultácii s Komisiou – majú právomoc intervenovať stanovením požiadavky na dolnú hranicu kvality služby (článok 22 ods. 3 smernice univerzálnej služby), pokiaľ ide o služby prenosov v sieti, a tak zaručiť pevnú úroveň kvality služby. Všetky tieto ustanovenia, ktoré obsahuje revidovaný regulačný rámec EÚ, musia členské štáty transponovať do 25. mája 2011. Okrem toho, Právne predpisy EÚ[6] ponúkajú ochranu jednotlivca pri spracovávaní osobných údajov vrátane situácií, keď sa rozhodnutia, ktoré významne ovplyvňujú jednotlivcov, prijímajú na základe automatizovaného spracovania ich osobných údajov. Každé opatrenie súvisiace s blokovaním alebo riadením dátových tokov na takomto základe preto musí byť v súlade s požiadavkami ochrany údajov. A konečne členské štáty musia právne predpisy EÚ vykonávať v súlade s Chartou základných práv EÚ, a to sa týka aj vykonávania revidovaného telekomunikačného rámca, čo by mohlo ovplyvniť uplatňovanie celého radu takýchto práv. DOTERAJšIE ZISTENIA Blokovanie Blokovanie alebo spomaľovanie legálnych dátových tokov patrilo k hlavným témam počas verejnej konzultácie a samitu o neutralite. Blokovanie môže nadobúdať formu buď sťaženia prístupu k určitým službám alebo webovým sídlam na internete alebo ich úplného zákazu. Klasickým príkladom by bol prevádzkovateľ mobilného internetu, ktorý by blokoval prenos hlasu cez IP (VoIP). Spomaľovanie (throttling), techniku využívanú na riadenie a minimalizáciu zahlcovania, možno použiť na degradovanie určitých druhov dátových tokov a ovplyvniť tak kvalitu obsahu, ako je streaming videa poskytovaný spotrebiteľom konkurenciou. Na európskej úrovni Orgán európskych regulátorov pre elektronické komunikácie (BEREC) začiatkom roku 2010 vykonal medzi svojimi členmi prieskum s cieľom posúdiť súčasný stav v rôznych členských štátoch. Okrem toho na národnej úrovni pred otvorením verejnej konzultácie Komisie ARCEP[7] a OFCOM[8], regulátori z Francúzska a Spojeného kráľovstva, otvorili svoje vlastné konzultácie. V rámci reakcie na verejné konzultácie BEREC uviedol, že v niektorých prípadoch určití prevádzkovatelia zaobchádzali s dátami nerovnako. BEREC referoval o istých obavách používateľov i poskytovateľov obsahu. Konkrétne išlo o: - Obmedzovanie rýchlosti („spomaľovanie“) peer-to-peer (P2P) zdieľania súborov alebo streamingu videa, ku ktorému pristúpili niektorí poskytovatelia vo Francúzsku, Grécku, Litve, Maďarsku, Poľsku a Spojenom kráľovstve. - Blokovanie alebo dodatočné spoplatňovanie poskytovania služieb prenos hlasu cez IP (VoIP) v mobilných sieťach, ku ktorému pristúpili niektorí prevádzkovatelia mobilných sietí v Holandsku, Nemecku, Portugalsku, Rakúsku, Rumunsku a Taliansku. BEREC však nerozlíšil prípady úplného blokovania a prípady, v ktorých prevádzkovatelia ponúkajú príslušné služby, ale požadujú za ne príplatok, a nenaznačil hospodársky význam týchto príplatkov. Toto sú základné otázky, ktoré treba ďalej objasniť. Bude preto dôležité získať jasný prehľad o situácii v celej EÚ v rámci podrobnejšieho zisťovania faktov. Spotrebiteľské a občianske združenia sa zmienili aj o určitom počte údajných prípadov blokovania alebo spomaľovania. BEREC zistil, že mnohé z týchto problémov ich pôvodcovia dobrovoľne vyriešili, často po zásahu NRO alebo tlaku vyvolanom zamietavou mediálnou odozvou. Zazneli určité obavy, že blokovanie, hoci sa dnes obmedzuje hlavne na VoIP, by sa v budúcnosti mohlo rozšíriť aj na iné služby, ako je televízne vysielanie cez internet. Medzi ďalšie potenciálne problémy, na ktoré upozornili respondenti v konzultácii, patrí riziko, že v štruktúrach spoplatňovania by sa uprednostňovali „veľkí hráči“, ktorí si môžu dovoliť platiť za uprednostňovanie, kým noví účastníci by boli odkázaní na „pomalší jazdný pruh“ a tým by sa obmedzila motivácia na inováciu. Zmienené bolo aj riziko, že ak rôzni prevádzkovatelia budú blokovať alebo spomaľovať rozličné služby, spotrebitelia by mohli mať ťažkosti pri prístupe k službám podľa svojho výberu, ak budú mať zmluvu len s jedným poskytovateľom pripojenia na internet. Komisia nemá dôkazy, na základe ktorých by sa dal vyvodiť záver, že tieto obavy sú v súčasnom štádiu oprávnené, no nemalo by sa na ne zabúdať pri podrobnejšom zisťovaní faktov. Riadenie dátových tokov Rastúce požiadavky na siete širokopásmového pripojenia, ako aj rozličné služby a aplikácie vyžadujúce nepretržitú výmenu dát znamenajú, že riadenie dátových tokov musí zabezpečovať, aby koncový používateľ nepociťoval rušivé dôsledky nepriechodnosti siete. Existujú rozličné techniky riadenia dátových tokov: - Diferenciácia paketov umožňuje diferencovaný prístup k rozličným triedam dátových tokov, napríklad v rámci služieb, ktoré vyžadujú komunikáciu v reálnom čase, ako je živý streaming audio- alebo videozáznamu udalostí a VoIP. Takáto diferenciácia paketov zaručuje koncovým používateľom určitú minimálnu kvalitu služby. - Smerovanie IP (IP routing) umožňuje poskytovateľom internetových služieb smerovať pakety rozličnými komunikačnými cestami so zámerom vyhnúť sa nepriechodnosti alebo poskytovať lepšie služby. Napríklad poskytovateľ internetových služieb môže presmerovať pakety na server, ktorý obsahuje kópiu požadovaných informácií, ktorá je umiestnená buď na jeho sieti alebo niekde v blízkosti. - Filtrovanie umožňuje poskytovateľovi internetových služieb rozlišovať medzi „bezpečnými“ a „škodlivými“ dátovými tokmi a tie druhé zablokovať skôr, než sa dostanú na miesto určenia. Zákazník nepociťuje rušivo, ak sa k nemu email po odoslaní dostane s niekoľkosekundovým oneskorením, no podobné zdržanie pri hlasovej komunikácii by spôsobilo jej významnú degradáciu, ak nie úplné znemožnenie. Veľká časť debát o neutralite siete sa sústreďuje okolo riadenia dátových tokov a otázky, v čom spočíva rozumné riadenie dátových tokov. Riadenie dátových tokov sa považuje za potrebné na zabezpečenie ich hladkého plynutia, najmä v situácii, keď je sieť dočasne nepriechodná. Niekoľko respondentov vo verejnej konzultácii súhlasilo s myšlienkou, že riadenie dátových tokov nie je v oblasti elektronických komunikácií novinkou. Napríklad prevádzkovatelia uprednostňovali hlasové dátové toky, najmä v prípade mobilných sietí. Pri vhodnom využití by takéto techniky riadenia dátových tokov podľa niektorých respondentov mali prispieť k väčšej pohode spotrebiteľov. Dokonca aj respondenti verejnej konzultácie, ktorí sa zmieňovali o blokovaní peer-to-peer služieb alebo služieb VoIP, pripúšťajú, že riadenie dátových tokov je potrebná a dôležitá súčasť efektívneho prevádzkovania internetu. Zhodli sa na tom, že jeho využívanie na účely odstraňovania nepriechodnosti siete a bezpečnostných problémov je úplne legitímne a neodporuje zásadám neutrality siete. Viacerí respondenti vyjadrili obavy z možného zneužívania riadenia dátových tokov, napríklad na účely poskytovania preferenčného prístupu jednej službe na úkor inej. Takéto praktiky považujú za neospravedlniteľné, ak ide o dve služby podobnej povahy. Existoval široký konsenzus, že prevádzkovateľom a poskytovateľom internetových služieb by sa malo umožniť, aby si sami určovali svoje obchodné modely a komerčné zvyklosti za predpokladu, že dodržia všetky uplatniteľné právne predpisy. Niektorí respondenti vyzývali národné regulačné orgány a prevádzkovateľov, aby spoločne zabezpečili pre zákazníkov významnú a účinnú transparentnosť, pokiaľ ide o uplatňovanie riadenia dátových tokov. Niekoľkí respondenti boli presvedčení, že riadenie dátových tokov by sa malo uplatňovať tak na pevné, ako aj mobilné siete, v súlade so zásadou technologickej neutrality, na ktorej je založený rámec EÚ pre elektronickú komunikáciu. Komisia a BEREC spoločne budú pokračovať v monitorovaní tejto otázky s cieľom umožniť rozumné a transparentné riadenie dátových tokov, ktoré bude podporovať ciele telekomunikačného rámca EÚ. Zákazníci a kvalita služieb Kľúčovou súčasťou debaty o neutralite siete je transparentnosť. Získanie primeraných informácií o možných obmedzeniach alebo riadení dátových tokov umožňuje zákazníkom prijímať rozhodnutia so znalosťou veci. BEREC uviedol, že väčšina NRO zaznamenala sťažnosti spotrebiteľov týkajúce sa nesúladu medzi skutočnými rýchlosťami internetového pripojenia a rýchlosťami uvedenými v propagačných materiáloch . Dosiahol sa konsenzus, že transparentnosť, pokiaľ ide o kvalitu služieb, je nevyhnutná. Vzhľadom na komplexnosť a technickú povahu multiplicity ponúk prístupu na internet z hľadiska zákazníka treba podľa mnohých respondentov nájsť rovnováhu medzi jednoduchosťou a poskytovaním zmysluplnej podpory a dostatočne podrobných informácií. Niektoré zainteresované strany poukazovali na skutočnosť, že záruky zachovania otvoreného a neutrálneho charakteru internetu v regulačnom rámci už existujú a že NRO by mali využívať ustanovenia článku 22 ods. 3 smernice univerzálnej služby a stanovovať požiadavky na minimálnu kvalitu služby, ak sú upozorňovaní na zníženie kvality služby, bránenie alebo spomaľovanie dátového toku v sieťach. Počas samitu v novembri 2010 členovia Európskeho parlamentu naliehali, že treba urobiť viac v oblasti indikátorov kvality služieb, a očakávali, že BEREC vytýči najlepšie smerovanie ďalšej činnosti. Medzinárodný kontext Celý rad problémov – ako napríklad či poskytovatelia pripojenia na internet môžu uprednostňovať jeden druh obsahu pred iným, či by mobilné a pevné siete mali podliehať rôznym pravidlám – vyvolal v celom rade krajín mimo EÚ veľké diskusie a nemalú kontroverziu. V Spojených štátoch Federálna komisia pre komunikácie (FCC) pravidelne vyhlasuje svoje odhodlanie zachovať otvorenosť internetu. Na tento účel FCC v roku 2005 prijala štyri kľúčové zásady umožňujúce používateľom internetu využívať obsah, aplikácie, služby a zariadenia podľa vlastného výberu a podporujúce hospodársku súťaž medzi sieťami, službami a poskytovateľmi obsahu. Tieto myšlienky z veľkej časti zodpovedajú zásade „otvoreného internetu“, ktorú obsahuje revidovaný telekomunikačný rámec EÚ. V decembri 2010 FCC vydala predpis, ktorým sa zaviedli nové pravidlá transparentnosti, ako aj objasnenia týkajúce sa typov blokovania povolených v rámci pevného a mobilného širokopásmového pripojenia. Poskytovatelia pevného širokopásmového pripojenia nemôžu v zásade blokovať legálny obsah, služby, neškodné zariadenia a aplikácie, a to ani tie, ktoré konkurujú ich vlastným hlasovým alebo videotelefónnym službám. Prístup k mobilnému širokopásmovému pripojeniu je odstupňovaný, v súčasnosti sa poskytovateľom výslovne zakazuje len blokovanie legálnych webových sídel a VoIP alebo videotelefónnych aplikácií, ktoré konkurujú ich vlastným hlasovým alebo videotelefónnym službám. Iné krajiny prijali nezáväzné usmernenia o neutralite siete. V Nórsku Nórsky poštový a telekomunikačný úrad (NPT) v spolupráci s celým radom zainteresovaných strán prijal vo februári 2009 dobrovoľnú dohodu, na základe ktorej majú používatelia nárok na internetové pripojenie i) s preddefinovanou kapacitou a kvalitou; ii) ktoré im umožňuje využívať obsah, služby a aplikácie podľa vlastného výberu; a iii) ktoré nepodlieha diskriminácii, pokiaľ ide o typ aplikácie, služby alebo obsah. Medzitým v Kanade Kanadská komisia pre rozhlas, televíziu a telekomunikácie (CRTC) vydala v októbri 2009 nový rámec neutrality siete, na základe ktorého poskytovatelia internetového pripojenia podliehajú zvýšeným požiadavkám na transparentnosť a ktorý im umožňuje využívať techniky riadenia dátového toku len ako krajný prostriedok. Zdá sa, že Chile je prvá krajina, ktorá priamo zakotvila zásady neutrality siete v svojich právnych predpisoch. V auguste 2010 tamojší parlament prijal nový zákon o neutralite siete, v ktorom sa podstatne obmedzuje právo poskytovateľov internetového pripojenia na riadenie obsahu a zároveň sa zvyšuje ochrana poskytovateľov obsahu a používateľov internetu. Komisia pozorne sleduje tento medzinárodný vývoj a bude pokračovať v jeho zohľadňovaní vo svojich vlastných úvahách o možných prístupoch k neutralite siete. ZÁVER Dôležitosť udržiavania otvoreného internetu, ktorú zdôraznila Komisia vo svojom vyhlásení, získala veľkú podporu v rámci verejnej konzultácie a na spoločnom samite Komisie a Parlamentu. Komisia je aj naďalej odhodlaná dosiahnuť tento cieľ a zabezpečiť, aby sa udržal solídny internet charakterizovaný najlepším úsilím (best-efforts internet), ku ktorému bude mať prístup každý. Podľa názoru Komisie by pravidlá transparentnosti, zmeny poskytovateľa a kvality služby, tvoriace súčasť revidovaného rámca EÚ pre elektronickú komunikáciu, mali prispievať k dosiahnutiu konkurencieschopných výsledkov. Vzhľadom na to, že členské štáty ešte stále transponujú revidovaný rámec EÚ pre elektronickú komunikáciu do vnútroštátnych právnych predpisov, je dôležité ponechať dostatok času na vykonanie týchto ustanovení a overenie, ako budú fungovať v praxi. Navyše, ako už bolo uvedené, údaje získané v rámci verejnej konzultácie boli neúplné alebo nepresné v mnohých ohľadoch dôležitých pre pochopenie súčasnej situácie v tejto oblasti v Európskej únii. Z tohto dôvodu Komisia a BEREC teraz skúmajú celý rad otázok, ktoré sa vynorili v priebehu konzultácie, najmä prekážky pri zmene poskytovateľa (napríklad po akom dlhom priemernom čase sa zákazníkovi umožní zrušiť zmluvu s následným uhrádzaním využitých služieb a ako je za to prípadne penalizovaný), praktiky blokovania, spomaľovania a obchodné praktiky s ekvivalentným účinkom, transparentnosť a kvalitu služieb ako aj problémy hospodárskej súťaže týkajúce sa neutrality siete (napr. diskriminačné praktiky dominantného aktéra). V tomto ohľade si Komisia vyhradzuje právo na posúdenie akéhokoľvek správania v súvislosti s riadením dátových tokov, ktoré by mohlo obmedzovať alebo narúšať hospodársku súťaž, podľa článkov 101 a 102 ZFEÚ. Ďalší postup Komisia uverejní do konca roka dôkazy, ktoré odhalí BEREC v rámci svojich vyšetrovaní, vrátane akýchkoľvek prípadov blokovania alebo spomaľovania určitých typov dátových tokov. Na základe týchto dôkazov a vykonávania ustanovení telekomunikačného rámca Komisia prednostne rozhodne o otázke dodatočných usmernení týkajúcich sa neutrality siete. Ak sa ukáže, že významné a pretrvávajúce problémy skutočne existujú a systém ako celok – vrátane viacerých prevádzkovateľov – nezabezpečuje spotrebiteľom ľahký prístup a ľahkú možnosť distribúcie obsahu, služieb a aplikácií podľa ich vlastného výberu prostredníctvom jedinej zmluvy o pripojení na internet, Komisia posúdi potrebu prísnejších opatrení na dosiahnutie hospodárskej súťaže a výberu, aký si spotrebitelia zasluhujú. Transparentnosť a ľahkosť zmeny poskytovateľa sú kľúčovými prvkami, na základe ktorých spotrebitelia vyberajú alebo menia poskytovateľov internetových služieb, no nemusia to byť zodpovedajúce nástroje na to, aby si poradili so zovšeobecneným obmedzovaním legálnych služieb alebo aplikácií. Takéto dodatočné opatrenia môžu mať podobu usmernení alebo všeobecných legislatívnych opatrení na zlepšenie hospodárskej súťaže a možnosti výberu pre spotrebiteľov, ako je ďalšie uľahčenie zmeny poskytovateľa, alebo ak by sa to ukázalo ako nedostatočné, napríklad uloženie špecifických záväzkov týkajúcich sa neoprávneného diferencovania dátových tokov na internete, ktoré by platilo pre všetkých poskytovateľov internetových služieb bez ohľadu na ich trhovú silu. Mohol by sem patriť aj zákaz blokovať legálne služby. Neutralita siete sa dotýka celého radu práv a zásad obsiahnutých v Charte základných práv EÚ, najmä pokiaľ ide o súkromie a rodinný život, ochranu osobných údajov a slobodu vyjadrovania a informácií. Z tohto dôvodu bude akýkoľvek legislatívny návrh v tejto oblasti podliehať hĺbkovému posúdeniu vplyvu na základné práva a súladu s Chartou základných práv EÚ[9]. Akákoľvek ďalšia regulácia by sa mala vyhýbať odrádzaniu od investícií alebo inovačných obchodných modelov, mala by viesť k efektívnejšiemu využívaniu sietí a k vytváraniu nových podnikateľských príležitostí na rôznych úrovniach internetového hodnotového reťazca a zároveň by mala pre spotrebiteľov zachovať výhody možnosti výberu produktov prístupu na internet vyhovujúceho ich potrebám. Komisia zároveň bude pokračovať vo svojom dialógu s členskými štátmi a zúčastnenými stranami, aby zaistila rýchly rozvoj širokopásmového pripojenia, čím by sa znížil tlak na toky údajov. [1] Ú. v. EÚ L 337, 18. decembra 2009. [2] KOM(2010) 245. [3] http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/net_neutrality/index_en.htm [4] http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/net_neutrality/index_en.htm [5] smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 (rámcová smernica). [6] Napríklad smernica o ochrane osobných údajov (95/46/ES) a smernica o súkromí a elektronických komunikáciách(2002/58/ES). [7] http://stakeholders.ofcom.org.uk/consultations/net-neutrality/?showResponses=true [8] http://www.arcep.fr/uploads/tx_gspublication/net-neutralite-orientations-sept2010-eng.pdf [9] V súlade so „Stratégiou účinného uplatňovania Charty základných práv Európskou úniou“, KOM(2010) 573 v konečnom znení z 19.10.2010.