EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli25. 5. 2018 COM(2018) 329 final 2018/0164(CNS) Návrh SMERNICA RADY, ktorou sa mení smernica 2006/112/ES, pokiaľ ide o zavedenie podrobných technických opatrení na fungovanie konečného systému DPH pre zdaňovanie obchodu medzi členskými štátmi



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1.KONTEXT NÁVRHU •Dôvody a ciele návrhu Keď sa blížil dátum zavedenia jednotného trhu, 1. január 1993, začalo byť jasné, že konečný systém zdaňovania transakcií s tovarom nebude možné zaviesť včas, aby sa umožnil voľný pohyb tovaru. Napriek tomu od 1. januára 1993 zanikli všetky daňové kontroly na vnútorných hraniciach Európskeho spoločenstva. Obchodníkom prestala vznikať povinnosť platiť daň z pridanej hodnoty (DPH), keď ich tovar prechádzal medzi členskými štátmi. Na dosiahnutie tohto ukončenia daňových kontrol na hraniciach bola potrebná dohoda o zásadných zmenách systému uplatňovania DPH na transakcie v rámci Spoločenstva. Pôvodné návrhy Komisie – uvedené v Bielej knihe o jednotnom trhu z roku 1985 – boli predmetom bezvýchodiskovej diskusie do októbra 1989, keď sa zistilo, že na ich implementáciu do januára 1993 zostalo príliš málo času. Namiesto toho bola navrhnutá menej ambiciózna alternatíva, ktorá umožňovala ukončenie daňových kontrol na hraniciach, pričom zachovávala hlavné vlastnosti vtedy existujúcej úpravy. V rámci tejto alternatívy bol zavedený prechodný systém DPH, ktorý platí aj po viac ako 25 rokoch. Pokiaľ ide o transakcie s tovarom medzi podnikmi (B2B), táto úprava rozdelila cezhraničný pohyb tovaru na dve rozličné transakcie: dodanie tovaru oslobodené od dane v členskom štáte začatia prepravy a nadobudnutie v rámci Spoločenstva zdaňované v členskom štáte určenia. Tieto pravidlá sa považovali za dočasné a nie sú bez chýb, pretože povolenie nákupu tovaru bez DPH zvyšuje príležitosť pre podvody, pričom vnútorná zložitosť systému nepraje cezhraničnému obchodovaniu. Po rozsiahlej konzultácii Komisia prijala svoj akčný plán v oblasti DPH – k jednotnému priestoru EÚ v oblasti DPH – čas rozhodnúť sa (ďalej len „akčný plán v oblasti DPH“). Komisia okrem iného oznámila svoj zámer prijať konečný systém DPH pre cezhraničné obchodovanie v rámci Únie založený na zásade zdaňovania v členskom štáte určenia, aby sa vytvoril spoľahlivý jednotný európsky priestor v oblasti DPH. Vykonávanie akčného plánu v oblasti DPH bola aj súčasťou balíka opatrení pre spravodlivé zdaňovanie, ktorý bol oznámený vo vyhlásení o zámere predsedu Junckera, ktorý bol sprievodným dokumentom k Správe o stave Únie 2017. Komisia následne prijala oznámenie o opatreniach nadväzujúcich na akčný plán v oblasti DPH – K jednotnému priestoru EÚ v oblasti DPH – čas konať, v ktorom rozpísala postupné kroky, ktoré sa majú podniknúť pri postupe smerom k jednotnému európskemu priestoru v oblasti DPH. Okrem prechodu na konečný systém DPH pre cezhraničné obchodovanie tento postup zahŕňa dva iné návrhy na úpravu smernice o DPH: jeden sa týka sadzieb DPH a jeden sa týka osobitnej úpravy pre malé podniky. Súčasťou tohto postupu je okrem toho aj návrh nariadenia Rady o boji proti podvodom v oblasti DPH. Pokiaľ ide o zmenu smerom ku konečnému systému DPH na základe zásady zdaňovania v členskom štáte určenia, bol oznámený postupný, dvojfázový prístup: prvým krokom je vyriešenie dodaní tovaru medzi podnikmi v rámci Únie a druhý krok sa týka poskytovania služieb. Prvý krok bol ďalej rozdelený na dva čiastkové kroky. Prvým čiastkovým krokom, ktorý bol predložený zároveň s uvedeným oznámením, bol legislatívny návrh obsahujúci základné prvky pre jednoduchší konečný systém DPH pre obchodovanie v rámci Únie, ktorý bude odolný voči podvodom. Tento návrh predstavuje druhý čiastkový krok. Obsahuje podrobné opatrenia na zavedenie týchto základných prvkov pre dodania tovaru medzi podnikmi v rámci Únie. Tento návrh bude treba doplniť návrhom na zmenu nariadenia (EÚ) č. 904/2010 o administratívnej spolupráci v oblasti dane z pridanej hodnoty. Posledný uvedený návrh je technického charakteru a spočíval by v prispôsobení spolupráce medzi členskými štátmi navrhovaným zmenám v systéme DPH pre cezhraničné dodania tovaru. Uvedený návrh bude predložený v dostatočnom predstihu, aby bolo možné jeho prijatie a vykonanie k dátumu nadobudnutia účinnosti tohto návrhu. •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky Zavedenie konečného systému pre dodania tovaru v rámci Únie je jedným z hlavných prvkov akčného plánu v oblasti DPH. Týmto návrhom sa nahrádza prechodná úprava, ktorá sa uplatňuje od 1. januára 1993, konečným systémom DPH pre obchodovanie medzi podnikmi v rámci Únie, v ktorom sa s domácimi a cezhraničnými transakciami s tovarom bude zaobchádzať rovnako. Ďalej sa v dôsledku tohto konečného systému DPH vytvorí spoľahlivý jednotný európsky priestor v oblasti DPH, ktorý môže podporiť prehĺbený a spravodlivejší jednotný trh a posilniť tvorbu pracovných miest, rast, investície a konkurencieschopnosť. •Súlad s ostatnými politikami Únie Vytvorenie jednoduchého a moderného systému DPH odolného voči podvodom je jednou z fiškálnych priorít stanovených Komisiou. Zníženie administratívneho zaťaženia najmä pre malé a stredné podniky (MSP) je takisto významným cieľom, na ktorý sa poukazuje v stratégii rastu Únie. Navrhovaná iniciatíva a jej ciele sú v súlade s politikou Únie v oblasti MSP, ako sa stanovuje v rámci iniciatívy „Small Business Act“, a najmä so zásadou VII o pomoci MSP lepšie využívať príležitosti, ktoré ponúka jednotný trh. Okrem toho je v súlade so stratégiou jednotného trhu a cieľmi Programu regulačnej vhodnosti a efektívnosti (REFIT). 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

•Právny základ Touto smernicou sa mení smernica o DPH na základe článku 113 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. V uvedenom článku sa stanovuje, že Rada jednomyseľne v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom a po porade s Európskym parlamentom a Hospodárskym a sociálnym výborom prijme pravidlá na zosúladenie pravidiel členských štátov v oblasti nepriameho zdaňovania. •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci) Podľa zásady subsidiarity podľa článku 5 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii opatrenia na úrovni Únie možno prijať len vtedy, ak zamýšľané ciele nemôžu uspokojivo dosiahnuť samotné členské štáty, a preto ich môže z dôvodu rozsahu alebo účinkov navrhovaných opatrení lepšie dosiahnuť Únia. O pravidlách v oblasti DPH pre cezhraničné obchodovanie v rámci Únie nemôžu z dôvodu ich povahy rozhodovať jednotlivé členské štáty, pretože sa nevyhnutne týkajú podnikov vo ako jednom členskom štáte. Daň z pridanej hodnoty je okrem toho harmonizovaná na úrovni Únie, a preto si každá iniciatíva na zavedenie konečného systému DPH pre cezhraničné dodania tovaru vyžaduje návrh Komisie na zmenu smernice o DPH. •Proporcionalita Návrh je v súlade so zásadou proporcionality, čiže nepresahuje to, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov zmlúv, a najmä hladkého fungovania jednotného trhu. Rovnako ako pri skúške subsidiarity nie je možné, aby členské štáty riešili problémy, ako sú podvody alebo zložitosť, bez návrhu na zmenu smernice o DPH. •Výber nástroja S cieľom zmeniť smernicu o DPH sa navrhuje smernica. 3.VÝSLEDKY EX POST HODNOTENÍ, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov Spätné hodnotenie prvkov systému DPH Únie vykonal externý poradca v roku 2011 a jeho zistenia sa použili ako východisko pre skúmanie súčasného systému DPH. •Konzultácie so zainteresovanými stranami V súvislosti s prípravou legislatívneho návrhu COM(2017) 569 final, v ktorom sú vytýčené základné prvky konečnej úpravy DPH, sa uskutočnil rozsiahly proces konzultácií so zainteresovanými stranami. Od prijatia uvedeného návrhu bol prostredníctvom portálu pre lepšiu právnu reguláciu a podujatí, ktoré sa konali s obchodnými a podnikateľskými združeniami, doručený malý objem spätnej väzby, ktorá podporila celkový cieľ vytvorenia spoľahlivého jednotného európskeho priestoru v oblasti DPH. •Získavanie a využívanie expertízy Expertíza získaná pomocou niekoľkých štúdií uvedených v dokumente COM(2017) 569 final zo 4. októbra 2017 na účely stanovenia základných prvkov konečného systému DPH pokryla potreby tohto návrhu. Spomedzi týchto štúdií bola pre tento návrh osobitne relevantná štúdia s názvom Uplatňovanie „zásady krajiny určenia“ na dodávky tovaru medzi podnikmi (B2B) v rámci EÚ. •Posúdenie vplyvu Súbežne sa vykonalo posúdenie vplyvu a hodnotenie, ktoré sa vzťahovali na stanovenie základných prvkov konečného systému DPH, ako aj na podrobné opatrenia na zavedenie týchto základných prvkov; pozri SWD(2017) 325 final a SWD(2017) 326 final zo 4. októbra 2017. Uprednostňovanou možnosťou, zvolenou v uvedenom posúdení vplyvu, by sa obmedzili cezhraničné podvody v oblasti DPH až o 41 miliárd EUR ročne a náklady podnikov na dodržiavanie predpisov by sa znížili o 938 miliónov EUR ročne. Posúdenie vplyvu bolo 14. júla 2017 preskúmané výborom pre kontrolu regulácie. Výbor vydal kladné stanovisko k posúdeniu vplyvu s určitými odporúčaniami, ktoré sa týkali najmä prepojenia návrhu s ostatnými prvkami akčného plánu v oblasti DPH, potreby postupného prístupu a koncepcie certifikovanej zdaniteľnej osoby, ktoré boli zohľadnené. Stanovisko výboru a odporúčania sú uvedené v prílohe 1 k SWD(2017) 325 final.

Zásadná povaha navrhovaných zmien znamená, že sa budú týkať všetkých podnikov. Týmito zmenami sa riešia problémy podvodov a zložitosti súčasného prechodného systému DPH a súvisiacich nákladov všetkých podnikov na dodržiavanie predpisov. Zjednodušenia, napríklad používanie jednotného kontaktného miesta, sú dostupné aj pre MSP, ale nie sú osobitne zamerané na túto kategóriu zdaniteľných osôb. Ťažkosti MSP, najmä pri cezhraničnom obchodovaní, sú už riešené pomocou osobitného návrhu, ktorý bol predložený 18. januára 2018. Uvedený návrh je spolu s týmto návrhom neoddeliteľnou súčasťou akčného plánu v oblasti DPH. •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie Ako sa uviedlo v posúdení vplyvu, náklady na dodržiavanie predpisov na euro obratu podnikov obchodujúcich cezhranične v rámci Únie boli stanovené ako o 11 % vyššie v porovnaní so zodpovedajúcimi nákladmi na dodržiavanie predpisov v oblasti DPH na euro obratu v prípade podnikov, ktoré pôsobia výhradne v domácom obchode. Pri posudzovaní vplyvu na menšie podniky sa rozlišovalo medzi MSP, ktoré sa zaoberajú prevažne domácim obchodom, a MSP, ktoré sa už zaoberajú tak domácim obchodom, ako aj obchodovaním v rámci EÚ. V prípade tejto druhej kategórie MSP by navrhované zmeny, a najmä rozšírenie rozsahu pôsobnosti mechanizmu jednotného kontaktného miesta, mohli vyústiť do priemerného ročného zníženia nákladov až o 17 % v porovnaní s ich súčasnými nákladmi na dodržiavanie predpisov v oblasti DPH. Odhaduje sa, že v prípade všetkých podnikov peňažný vplyv implementácie zvýši náklady na podnikanie, napríklad náklady na aktualizáciu účtovného a fakturačného softvéru a na odborné školenia, o 457 miliónov EUR v roku implementácie z dôvodu potreby podnikov prispôsobiť svoje interné postupy novým pravidlám, ale vyústi o poklesu nákladov na dodržiavanie predpisov v oblasti DPH o 938 miliónov EUR ročne po roku od implementácie. Avšak podľa posúdenia vplyvu, ktoré je sprievodným dokumentom k osobitnému návrhu o MSP, ktorý, ako sa už uviedlo, dopĺňa tento návrh, by výsledkom mohlo byť zníženie nákladov na dodržiavanie predpisov v oblasti DPH až o 18 % (alebo 11,9 miliardy EUR) pre MSP a zvýšenie cezhraničnej obchodnej činnosti MSP približne o 13 %. 4.VPLYV NA ROZPOČET Návrh nebude mať negatívny vplyv na rozpočet Únie. Keďže by sa návrhom znížili cezhraničné podvody v oblasti DPH až o 41 miliárd EUR ročne, celkové príjmy z DPH vybrané každým členským štátom, ktoré sú východiskom pre výpočet vlastného zdroja založeného na DPH, by mali vzrásť. 5.ĎALŠIE PRVKY •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ Komisia vo svojom oznámení z októbra 2017 o opatreniach nadväzujúcich na akčný plán v oblasti DPH uviedla, že vykonanie druhého kroku (vzťahujúceho sa na cezhraničné služby) v postupnom prechode na konečný systém DPH by Komisia navrhla po náležitom monitorovaní vykonávania prvého kroku (dokončeného týmto návrhom), ktorého fungovanie z hľadiska odolnosti proti podvodom, nákladov podnikov na dodržiavanie predpisov a účinnosti riadenia systému správcami dane by Komisia vyhodnotila päť rokov po nadobudnutí jeho účinnosti. Na uvedený účel sa Komisia bude snažiť získať od členských štátov všetky relevantné informácie o úrovni a vývoji administratívnych nákladov a podvodov. Komisia sa takisto bude snažiť zhromaždiť vstupy od všetkých relevantných zainteresovaných strán z radov podnikov, pokiaľ ide o úroveň a vývoj ich nákladov na dodržiavanie predpisov. •Vysvetľujúce dokumenty (k smerniciam) Návrh nevyžaduje vysvetľujúce dokumenty k transpozícii. •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu Hlavné navrhované hmotnoprávne zmeny smernice o DPH sú ďalej vysvetlené podľa jednotlivých tém. Výsledkom týchto hmotnoprávnych zmien je niekoľko následných zmien technickej povahy v smernici o DPH. Určité zmeny sa týkajú ustanovení, ktorých zmeny sú už navrhnuté v návrhu COM(2017) 569 final zo 4. októbra 2017. V uvedenom návrhu sa v reakcii na žiadosť Rady stanovujú zlepšenia súčasného systému DPH, ktoré sa majú vykonať počas prebiehajúcej práce na konečnej úprave DPH pre obchodovanie v rámci Únie. Navrhované zmeny spočívajúce v takzvaných rýchlych riešeniach zostávajú plne platné, pretože by mali nadobudnúť účinnosť výrazne skôr ako tento návrh. Napriek tomu si následné zavedenie konečnej úpravy pre dodania tovaru medzi podnikmi, ako sa predpokladá v tomto návrhu, vyžaduje prispôsobenie ustanovení predchádzajúceho návrhu tejto novej úprave, a to pokiaľ ide o koncepciu certifikovanej zdaniteľnej osoby, call-off stock alebo reťazové transakcie.

Okrem toho, keďže cieľom tohto návrhu je zaviesť konečnú úpravu pre dodania tovaru medzi podnikmi, navrhovaný článok 402, v ktorom sa stanovujú základné prvky zdaňovania obchodovania medzi členskými štátmi vzťahujúce sa na tovar a služby, treba prispôsobiť tomu, že tieto základné prvky čiastočne nadobúdajú účinnosť týmto návrhom. Okrem toho je tento návrh príležitosťou nahradiť zastarané pojmy „v rámci Spoločenstva“ alebo „Spoločenstvo“ pojmami „v rámci Únie“ a „Únia“ v celej škále ustanovení smernice o DPH. Nedávny návrh Komisie, ktorý sa týka osobitnej úpravy pre malé podniky [COM(2018) 21 final z 18. januára 2018], si takisto vyžaduje niekoľko technických aktualizácií, napríklad už uvedené nahradenie v súvislosti s týmto návrhom. Aby sa predišlo nejednoznačnosti, tieto zmeny nie sú zahrnuté v tomto návrhu, ale budú sa riešiť počas rokovaní v Rade. Predmet a rozsah dane: články 2 až 4 Ako už bolo uvedené, súčasný systém DPH rozdeľuje cezhraničné dodania tovaru medzi podnikmi na účely DPH do dvoch rôznych transakcií: dodanie tovaru oslobodené od dane v členskom štáte začatia prepravy a nadobudnutie v rámci Spoločenstva zdaňované v členskom štáte určenia. Navrhuje sa, aby cezhraničné dodanie tovaru medzi podnikmi v rámci Únie predstavovalo na účely DPH jednu transakciu: dodanie tovaru v rámci Únie. V dôsledku toho sa koncepcia nadobudnutia tovaru v rámci Spoločenstva ako transakcia podliehajúca DPH musí odstrániť z článkov 2 až 4. Keďže nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva ako transakcia podliehajúca DPH by už neexistovalo, všetky následné ustanovenia v smernici o DPH týkajúce sa tohto pojmu treba vypustiť a revidovať s ohľadom na navrhovaný mechanizmus zdaňovania cezhraničného obchodu s tovarom medzi podnikmi v rámci Únie. Pojem „dodanie tovaru v rámci Únie“: článok 14 V článku 14 ods. 4 sa navrhuje doplniť bod 3, ktorý obsahuje vymedzenie cezhraničných dodaní tovaru v rámci Únie. „Dodanie tovaru v rámci Únie“ je dodanie tovaru uskutočnené zdaniteľnou osobou zdaniteľnej osobe alebo nezdaniteľnej právnickej osobe, pri ktorom je tovar odoslaný alebo prepravený dodávateľom alebo osobou nadobúdajúcou tovar v rámci Únie alebo na ich účet z jedného členského štátu do iného členského štátu. Určité dodania vymenované v článku 14 ods. 5 sa nepovažujú za dodania v rámci Únie, aj keby boli splnené dve podmienky na ich oprávnenie, konkrétne pokiaľ ide o postavenie nadobúdateľa a pokiaľ ide o prepravu tovaru. Platí to pre dodania tovaru s montážou alebo inštaláciou, so skúšobnou prevádzkou alebo bez nej, dodania tovaru, ktoré sú oslobodené od dane podľa článku 148 alebo 151, a dodania od poľnohospodára s paušálnou úpravou, ako je vymedzený v článku 295. Pravidlá pre miesto dodania tovaru: článok 35a Pravidlá pre miesto dodania zdaniteľných transakcií určujú členský štát, v ktorom je DPH splatná. Naďalej platia všeobecné pravidlá pre určovanie miesta dodania tovaru bez prepravy (miesto, kde sa tovar nachádza v čase uskutočnenia dodania) a miesta dodania tovaru s prepravou (miesto, kde sa tovar nachádza, keď sa začne odoslanie tovaru alebo preprava). V článku 35a sa však navrhuje nová výnimka zo všeobecného pravidla, podľa ktorej sa za miesto dodania pri dodaní tovaru v rámci Únie považuje miesto, kde sa tovar nachádza v čase, keď sa odoslanie alebo preprava tovaru nadobúdateľovi končí. Nová kombinácia vymedzenia dodaní tovaru v rámci Únie v článku 14 ods. 4 bode 3 a novonavrhovaného pravidla pre miesto dodania v článku 35a zabezpečuje zdanenie cezhraničného dodania tovaru medzi podnikmi v rámci Únie v členskom štáte určenia. Podľa súčasných pravidiel v oblasti DPH sú cezhraničné dodania zdaniteľným osobám, ktoré iba dodávajú tovar alebo poskytujú služby, na ktoré sa nevzťahuje právo na odpočítanie DPH, zdaniteľným osobám, ktoré podliehajú spoločnej paušálnej úprave pre poľnohospodárov, a nezdaniteľným právnickým osobám, do určitej hranice, a ak sa nadobúdateľ nerozhodol pre zdanenie v mieste určenia, stále zdaňované v členskom štáte dodania (pôvodu). Táto výnimka prispieva k zložitosti súčasnej úpravy. Takisto sa znížila jej relevantnosť, keďže hranica nebola od jej zavedenia v roku 1993 nikdy revidovaná. Táto výnimka sa preto nezachováva aj preto, že na rozdiel od súčasnej situácie, podľa navrhovaných pravidiel bude mať dodávateľ na starosti povinnosť podávania správ a platobné povinnosti súvisiace s týmito dodaniami. Zdanenie v mieste určenia sa týmto zabezpečuje pre všetky dodania tovaru medzi podnikmi v rámci Únie. Jedinou výnimkou sú dodania uskutočnené v rámci úpravy zdaňovania prirážky stanovenej v článkoch 311 a nasledujúcich (článok 35c). Ďalej sa zdaňovanie v mieste určenia nebude uplatňovať na cezhraničné dodania tovaru, ktoré sú oslobodené podľa článku 148 alebo 151, ani na cezhraničné dodania tovaru uskutočnené poľnohospodárom s paušálnou úpravou, ako je vymedzený v článku 295, keďže, ako sa už uviedlo, tie sú vylúčené z koncepcie dodaní tovaru v rámci Únie. Daňová povinnosť: článok 67 Navrhuje sa zmena článku 67, ktorou sa určuje jednotné pravidlo pre daňovú povinnosť vzťahujúcu sa na DPH z dodaní v rámci Únie. Podľa tohto pravidla vzniká daňová povinnosť DPH pri vyhotovení faktúry alebo pri uplynutí lehoty uvedenej v článku 222 prvom odseku, ak sa dovtedy faktúra nevyhotovila (pätnásty deň mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom zdaniteľná udalosť nastala).

V zmenenom článku sa ďalej spresňuje, že ustanovenia umožňujúce členským štátom v určitých prípadoch určovať odlišné okamihy vzniku daňovej povinnosti pre DPH, sa neuplatňujú na dodania tovaru v rámci Únie. V prípade neexistencie tohto spresnenia by dodávateľ, ktorý uskutočňuje dodania v rámci Únie vo viacerých členských štátoch, musel dodržiavať jednotlivé možnosti, ktoré si zvolili rôzne členské štáty ukončenia prepravy tovaru, čím by sa zvýšila zložitosť. Osoba povinná platiť DPH: články 193, 194a, 199a a 199b Naďalej platí zásada stanovená v článku 193, že DPH platí každá zdaniteľná osoba uskutočňujúca zdaniteľné dodanie tovaru alebo poskytnutie služieb, pokiaľ sa v iných ustanoveniach, vymenovaných v rovnakom článku 193 nestanovuje, že DPH platí iná osoba. Ako výnimka z článku 193 sa navrhuje nový článok 194a, podľa ktorého DPH platí osoba, ktorej sa tovar dodáva, pokiaľ je certifikovanou zdaniteľnou osobou, ako je vymedzená v článku 13a, a ak tovar dodáva zdaniteľná osoba neusadená na území členského štátu, v ktorom je DPH splatná. Pojem certifikovanej zdaniteľnej osoby bol zahrnutý v návrhu Komisie zo 4. októbra 2017. Pokiaľ ide o dodania tovaru v rámci Únie, kombinácia pravidiel článkov 193 a 194a znamená, že dodávateľ je v zásade povinný platiť DPH v členskom štáte ukončenia prepravy tovaru okrem prípadov, keď dodávateľ nie je usadený v členskom štáte zdanenia a nadobúdateľ je certifikovanou zdaniteľnou osobou podľa článku 13a. V takom prípade zaplatí splatnú DPH nadobúdateľ prostredníctvom mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti v členskom štáte ukončenia prepravy tovaru. Článok 199a členským štátom umožňuje stanoviť do 31. decembra 2018 pre určité dodania alebo poskytnutia uvedené v tomto ustanovení, že osobou povinnou platiť DPH je zdaniteľná osoba, ktorej sa tieto dodania alebo poskytnutia uskutočňujú. V nedávno prijatej správe o účinkoch článkov 199a a 199b na boj proti podvodom Komisia uviedla, že predloží vhodný legislatívny návrh na predĺženie existujúcich opatrení. Bude to samostatný návrh, ktorý sa bude vzťahovať na obdobie od 1. januára 2019 do 30. júna 2022, vzhľadom na to, že plánované nadobudnutie účinnosti tohto návrhu je 1. júla 2022. Zmeny článku 199a navrhnuté ďalej v texte sa týkajú obdobia počnúc 1. júlom 2022. Týkajú sa časového rozpätia a rozsahu dodaní a poskytnutí, ktoré sú zahrnuté. Pokiaľ ide o časové rozpätie, navrhuje sa rozšíriť možnosť používať toto ustanovenie do 31. decembra 2028. Ostatné dátumy stanovené v tomto ustanovení sú prispôsobené zodpovedajúcim spôsobom. Pokiaľ ide o dodania a poskytnutia, ktoré sa majú zahrnúť do tohto ustanovenia, je zrejmé, že navrhovaný obsah musí byť posúdený v kontexte celkovej zmeny zdaňovania cezhraničného pohybu dodaní tovaru medzi podnikmi. Zámerom navrhovaných zmien je poskytnúť zásadnú reakciu na cezhraničné podvody týkajúce sa transakcií s tovarom, a vďaka nim by sa mala stať existujúca spleť dočasných opatrení týkajúcich sa prenesenia daňovej povinnosti v článku 199a nadbytočná v rozsahu, v ktorom je ich cieľom takisto reagovať na tento druh podvodov. Transakcie, na ktoré sa naďalej vzťahujú dočasné opatrenia článku 199a, sú preto obmedzené na služby, na ktoré sa predtým vzťahovalo toto ustanovenie. Podobný prístup je navrhnutý aj pre zmenu článku 199b. V tomto ustanovení sa stanovujú pravidlá, ktorými sa riadi mechanizmus rýchlej reakcie umožňujúci členským štátom za veľmi špecifických podmienok určiť príjemcu tovaru a služieb za osobu povinnú platiť DPH. Z rovnakých dôvodov ako v článku 199a by sa na dodania tovaru už mechanizmus rýchlej reakcie nevzťahoval. Identifikácia: článok 214 Dodania tovaru v rámci Únie, ktoré sú vymedzené v článku 14 ods. 4 bode 3, zahŕňajú okrem iného dodania uskutočnené zdaniteľnou osobou nezdaniteľnej právnickej osobe. Z toho dôvodu je navrhnutá zmena článku 214, podľa ktorej členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby nezdaniteľná právnická osoba, ktorá je príjemcom dodania v rámci Únie, bola identifikovaná pomocou individuálneho čísla. Súhrnné výkazy: články 262 až 271 Dodania tovaru v rámci Únie by v navrhovanom systéme už nemali byť zahrnuté v súhrnných výkazoch. Zásadou, že DPH na dodania v rámci Únie účtuje dodávateľ, sa obnovuje samoregulačný charakter DPH. V dôsledku toho už nie je opodstatnené zabezpečovanie administratívneho sledovania fyzického toku tovaru v rámci Únie prostredníctvom súhrnného výkazu. Ak je príjemca dodania v rámci Únie certifikovaná zdaniteľná osoba, tovar sa bude naďalej v rámci Únie pohybovať bez DPH. Nebolo by však v súlade s koncepciou certifikovanej zdaniteľnej osoby, ktorá sa považuje za spoľahlivú zdaniteľnú osobu, ak by sa povinnosť predkladať súhrnné výkazy pre takéto transakcie ponechala. Povinnosť predkladať súhrnné výkazy sa preto ponecháva len pre služby. Členské štáty môžu za určitých podmienok zaviesť osobitné opatrenia na zjednodušenie povinnosti predkladania súhrnných výkazov. Navrhuje sa zjednodušiť postup využitia tejto možnosti nahradením požiadavky jednomyseľného rozhodnutia Rady poradou s Výborom pre DPH. Osobitné úpravy pre neusadené zdaniteľné osoby: články 358 až 369x

Hlava XII kapitola 6 smernice o DPH v súčasnosti obsahuje tri úpravy s odlišným rozsahom, a to: –osobitnú úpravu pre služby poskytované zdaniteľnými osobami neusadenými v rámci Únie, –osobitnú úpravu pre predaj tovaru na diaľku v rámci Únie a pre služby poskytované zdaniteľnými osobami v rámci Únie, nie však v členskom štáte spotreby, –osobitnú úpravu pre predaj tovaru na diaľku dovážaného z tretích území alebo tretích krajín. Prvej a tretej úpravy sa tento návrh dotkne len okrajovo. So zreteľom na uplatnenie zásady systému jedinej registrácie pre priznanie, platbu a odpočítanie dane sú navrhnuté podstatné zmeny druhej úpravy. So zohľadnením prijatia smernice Rady (EÚ) 2017/2455 z 5. decembra 2017 bude táto druhá úprava od 1. januára 2021 umožňovať zdaniteľnej osobe registrovanej pre túto úpravu v členskom štáte (členský štát identifikácie) elektronicky štvrťročne podávať daňové priznania k DPH zjednodušeným režimom jednotného kontaktného miesta s uvedením poskytnutých služieb a predajov na diaľku v rámci Únie nezdaniteľným osobám v iných členských štátoch (členský štát alebo členské štáty spotreby) spolu so splatnou DPH. Tieto daňové priznania spolu s uhradenou DPH potom členský štát identifikácie zašle príslušným členským štátom spotreby prostredníctvom zabezpečenej komunikačnej siete. Touto úpravou sa predíde tomu, aby bola potrebná registrácia týchto zdaniteľných osôb pre DPH v každom členskom štáte spotreby. Súčasný návrh stanovuje ďalšie rozšírenie tejto úpravy. Pokiaľ ide o vymedzenie pojmov používaných na účely tejto úpravy, v článku 369a sa dopĺňa vymedzenie pojmu „členský štát zdanenia“. Členský štát zdanenia je členský štát, v ktorom sa dodanie tovaru alebo poskytnutie služieb považuje za uskutočnené. Mení sa rozsah transakcií uvedených v článku 369b, na ktoré sa úprava vzťahuje. Navrhuje sa, aby možnosť využívať úpravu bola dostupná každej zdaniteľnej osobe neusadenej v členskom štáte zdanenia v súvislosti s dodaniami tovaru a poskytnutím služieb, ktoré sa uskutočnili v uvedenom členskom štáte a za ktoré je povinná platiť daň z pridanej hodnoty. Nebude už preto obmedzená na transakcie medzi podnikmi a spotrebiteľmi, ale bude zahŕňať aj transakcie medzi podnikmi. Navrhuje sa, aby bola úprava sprístupnená aj zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v rámci Únie, pod podmienkou, že vymenujú sprostredkovateľa, ktorý je usadený v Únii. Podobne ako sa už stanovuje v osobitnej úprave pre predaj tovaru na diaľku dovážaného z tretích území alebo tretích krajín, je sprostredkovateľ osoba, ktorá sa stáva povinnou platiť DPH a splniť povinnosti stanovené v úprave v mene a na účet zastupovanej zdaniteľnej osoby, ktorá nie je usadená v EÚ. Vzhľadom na rozšírenie rozsahu transakcií, na ktoré sa úprava vzťahuje, sa navrhuje zmeniť článok 369f doplnením toho, že zdaniteľné osoby využívajúce túto úpravu podávajú mesačne daňové priznania k DPH prostredníctvom jednotného kontaktného miesta, ak je ich ročný obrat v EÚ nad 2 500 000 EUR. Je takisto potrebné revidovať článok 369g, v ktorom je vymedzený obsah daňového priznania k DPH, ktoré sa podáva v rámci tejto úpravy. V súčasnosti sa informácie, ktoré treba poskytnúť, týkajú len hodnoty a DPH splatnej z dodaní uskutočnených zdaniteľnými osobami. Zahrnutie práva zdaniteľnej osoby na odpočítanie DPH na vstupe v daňovom priznaní k DPH podanom prostredníctvom jednotného kontaktného miesta je možné len v prípade, ak budú v tomto daňovom priznaní uvedené určité ďalšie informácie, a to: – celková suma DPH, v prípade ktorej vznikla daňová povinnosť z dodaní tovaru a poskytnutia služieb, pri ktorých je zdaniteľná osoba ako príjemca povinná zaplatiť daň, alebo z dovozu tovaru, ak členský štát uplatňuje možnosť podľa článku 211 druhého odseku, – DPH, pre ktorú sa uplatňuje odpočet, – zmeny týkajúce sa predchádzajúcich zdaňovacích období, – čistá suma DPH, ktorá sa má zaplatiť, vrátiť alebo započítať. Keďže odpočet sa urobí v daňových priznaniach k DPH podaných v rámci tejto úpravy, navrhuje sa zmena článku 369i, ktorou sa stanovuje, že zdaniteľná osoba uhradí súčet čistých súm DPH (splatná DPH mínus odpočítateľná DPH) splatných v každom členskom štáte zdanenia. Navrhuje sa nový článok 369ia, vymedzujúci podmienky, za ktorých zdaniteľná osoba s preplatkom v danom členskom štáte zdanenia môže získať vrátenie preplatku od uvedeného členského štátu. Okrem toho sa navrhuje nový článok 369ib, v ktorom sú stanovené podmienky, za ktorých môže byť suma, ktorá sa má vrátiť zdaniteľnej osobe v členskom štáte identifikácie, použitá na úhradu DPH splatnej v členskom(-ých) štáte(-och) zdanenia. Navrhuje sa zmena článku 369j s cieľom určiť interakciu medzi právom na odpočet podľa osobitnej úpravy a postupmi vrátenia dane stanovenými v smernici 86/560/EHS pre zdaniteľné osoby neusadené v Únii a smernici 2008/9/ES pre zdaniteľné osoby usadené v Únii. Toto ustanovenie je potrebné, aby sa predišlo možnému zneužívaniu zo strany zdaniteľných osôb, ktoré by si uplatnili právo na odpočet podľa osobitnej úpravy a predložili by žiadosť o vrátenie tej istej sumy DPH na vstupe.

V zásade má zdaniteľná osoba právo na odpočítanie DPH na vstupe v daňových priznaniach k DPH podaných v rámci úpravy. Ak však zdaniteľná osoba využívajúca túto osobitnú úpravu nedodáva tovar a neposkytuje služby, na ktoré sa táto osobitná úprava vzťahuje, v súvislosti s ktorými vznikla daňová povinnosť v členskom štáte zdanenia v danom zdaňovacom období, ani počas troch predchádzajúcich zdaňovacích období, ak predkladá daňové priznania štvrťročne, alebo počas jedenástich predchádzajúcich zdaňovacích období, ak predkladá mesačné daňové priznania, nemôže sa v danom členskom štáte zdanenia v uvedenom daňovom priznaní k DPH vykonať odpočet vzniknutej DPH. Namiesto toho by si zdaniteľná osoba mala nárokovať vrátenie DPH na vstupe pomocou postupu vrátenia dane v členskom štáte, v ktorom sa DPH vybrala. Výnimky: články 370 až 390c Hlava XIII kapitola 1 smernice o DPH obsahuje súbor výnimiek, ktoré sa môžu uplatňovať až do prijatia konečnej úpravy. Pre tie členské štáty, ktoré boli členskými štátmi k 1. januáru 1978, je väčšina výnimiek, ktoré môžu uplatňovať, stanovených v prílohe X k smernici o DPH. Ako sa už vysvetlilo, tento návrh je prvým krokom v postupe zavedenia konečného systému zdanenia obchodovania v rámci EÚ v krajine určenia. V rámci tohto kroku sa navrhuje vypustiť uvedené výnimky, v prípade ktorých, ak by sa zachovali, by navrhované zmeny pravidiel pre miesto dodania a určenie osoby povinnej platiť DPH viedli k zložitosti pre zdaniteľné osoby a orgány daňovej správy. Konkrétne by sa zrušila možnosť uplatňovať výnimku pre tovar, ktorý by mohol byť predmetom dodaní v rámci Únie (hnuteľný tovar). V takom prípade by dodávateľ musel vedieť v prípade každého členského štátu, v ktorom sa tieto dodania v rámci Únie uskutočňujú, či tento členský štát využil výnimku alebo nie, a ak áno, aké sú podmienky uplatňované týmito členskými štátmi. 2018/0164 (CNS) Návrh SMERNICA RADY, ktorou sa mení smernica 2006/112/ES, pokiaľ ide o zavedenie podrobných technických opatrení na fungovanie konečného systému DPH pre zdaňovanie obchodu medzi členskými štátmi RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 113, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru, konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom, keďže: (1)Keď Rada v roku 1967 prijala spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) prostredníctvom smerníc Rady 62/227/EHS a 67/228/EHS, bol prijatý záväzok vytvoriť konečný systém DPH pre zdanenie obchodovania medzi členskými štátmi, ktorý by fungoval podobným spôsobom ako v rámci jedného členského štátu. Keďže politické a technické podmienky neboli na takýto systém pripravené, keď sa koncom roka 1992 zrušili daňové hranice medzi členskými štátmi, prijala sa prechodná úprava v oblasti DPH. V smernici Rady 2006/112/ES, ktorá je v súčasnosti účinná, sa stanovuje, že tieto prechodné pravidlá sa musia nahradiť konečnou úpravou, ktorá bude v zásade vychádzať zo zdaňovania dodaného tovaru alebo poskytnutých služieb v členskom štáte pôvodu. (2)Rada, podporená Európskym parlamentom a Európskym hospodárskym a sociálnym výborom, potvrdila, že systém založený na pôvode nie je dosiahnuteľný, a vyzvala Komisiu, aby pokračovala s hĺbkovou technickou prácou a širokým dialógom s členskými štátmi s cieľom podrobne preskúmať jednotlivé možné spôsoby zavedenia zásady krajiny určenia. (3)Komisia vo svojom akčnom pláne v oblasti DPH stanovuje zmeny systému DPH, ktoré by boli potrebné na vytvorenie takéhoto systému pre obchod v rámci Únie založeného na krajine určenia prostredníctvom zdaňovania cezhraničných dodaní. Rada následne opätovne potvrdila závery uvedeného akčného plánu a okrem iného uviedla, že sa domnieva, že zásada zdaňovania v krajine pôvodu, ktorá sa plánovala pre konečný systém DPH, by mala byť nahradená zásadou zdaňovania v členskom štáte určenia. (4)Aby sa dosiahli ciele stanovené v akčnom pláne Komisie v oblasti DPH, treba zmeniť pravidlá pre dodania tovaru medzi podnikmi v rámci Únie v súlade s etapovým prístupom, ktorý Komisia navrhla vo svojom oznámení zo 4. októbra 2017 o opatreniach nadväzujúcich na akčný plán v oblasti DPH.

(5)S cieľom zabezpečiť účinnejší systém zdaňovania dodaní tovaru medzi podnikmi v rámci Únie v členskom štáte určenia je potrebné zrušiť súčasný systém, v ktorom sú dodania v členskom štáte začatia prepravy tovaru oslobodené od dane a nadobudnutia v rámci Spoločenstva sú zdaňované v členskom štáte určenia. Keďže oslobodenie týchto dodaní od dane a samotná koncepcia nadobudnutia v rámci Spoločenstva ako transakcia podliehajúca DPH sa zrušia, všetky súvisiace články by sa mali zmeniť alebo vypustiť. (6)S cieľom zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie s domácimi transakciami a s transakciami v rámci Únie by malo byť zdaňovanie tovarových transakcií medzi podnikmi v rámci Únie na účely DPH založené na jednej zdaniteľnej udalosti, konkrétne na dodaní tovaru v rámci Únie. (7)V záujme toho, aby sa zásada zdaňovania v mieste určenia uplatňovala v čo najširšom rozsahu, by vymedzenie dodania tovaru v rámci Únie malo zahŕňať, bez obmedzenia prostredníctvom určitej hranice, dodanie nezdaniteľnej právnickej osobe, dodanie oslobodenej zdaniteľnej osobe, dodanie zdaniteľnej osobe na základe osobitnej úpravy pre malé podniky a dodanie poľnohospodárovi, na ktorého sa vzťahuje paušálna úprava. (8)Koncepcie predaja tovaru na diaľku v rámci Únie a predaja tovaru na diaľku dovážaného z tretích území alebo tretích krajín by sa mali zmeniť, aby sa predišlo situácii, v ktorej by sa na niektoré z týchto dodaní vzťahovalo nové vymedzenie dodania v rámci Únie. (9)S cieľom zabezpečiť hladké fungovanie systému DPH na vnútornom trhu je potrebné vylúčiť určité dodania tovaru z vymedzenia dodaní v rámci Únie, a to najmä dodania tovaru s montážou alebo inštaláciou; dodania tovaru určeného na zásobovanie určitých plavidiel a lietadiel; dodania tovaru v rámci diplomatických a konzulárnych vzťahov a určitým medzinárodným organizáciám a dodania tovaru uskutočňované zdaniteľnou osobou, na ktorú sa vzťahuje spoločná paušálna úprava pre poľnohospodárov. (10)S cieľom zabezpečiť zdaňovanie v mieste určenia pre dodania tovaru medzi podnikmi v rámci Únie by sa miesto dodania pri dodaní tovaru v rámci Únie malo nachádzať v členskom štáte ukončenia prepravy tovaru v čase, keď sa odoslanie alebo preprava tovaru nadobúdateľovi končí. Toto pravidlo by sa nemalo vzťahovať na dodania použitého tovaru, umeleckých diel, zberateľských predmetov ani starožitností podliehajúce úprave zdaňovania prirážky, ani na dodania tovaru na palube lodí, lietadiel a vo vlakoch a na dodania tovaru prostredníctvom sústavy zemného plynu, dodávky elektriny a tepla alebo chladu prostredníctvom teplárenských a chladiarenských sietí, na ktoré by sa mali naďalej vzťahovať osobitné pravidlá týkajúce sa miesta dodania. (11)V dôsledku zrušenia nadobudnutia v rámci Spoločenstva ako zdaniteľnej udalosti na účely DPH je potrebné revidovať súčasné osobitné pravidlá týkajúce sa dodania nových dopravných prostriedkov a výrobkov podliehajúcich spotrebnej dani. (12)S cieľom harmonizovať uplatňovanie tohto konečného systému v celej Únii je potrebné určiť jednotné pravidlo týkajúce sa povinnosti platiť DPH na dodania tovaru v rámci Únie. (13)Všeobecné pravidlo vzťahujúce sa na dodania tovaru vrátane dodaní tovaru v rámci Únie a na dodania služieb by malo byť také, že dodávateľ je povinný platiť DPH. (14)S cieľom umožniť postupný prechod na konečný systém pre obchod v rámci Únie treba urobiť výnimku z pravidla, že dodávateľ je povinný platiť DPH, v prípade dodania tovaru, pokiaľ osoba, ktorej sa tovar dodáva, je certifikovaná zdaniteľná osoba a dodávateľ nie je usadený v členskom štáte zdanenia. V takom prípade by nadobúdateľ mal byť osobou povinnou platiť DPH a mal by zodpovedať za DPH prostredníctvom mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti. Táto výnimka by mala znížiť objem transakcií, pri ktorých by osoba povinná platiť DPH nebola usadená v členskom štáte zdanenia. (15)Pravidlá dočasného uplatňovania mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti pre hnuteľný tovar by sa mali revidovať, aby sa zabezpečil ich súlad so zavedením nových pravidiel týkajúcich sa osoby povinnej platiť DPH pri dodaniach tovaru v rámci Únie. (16)V záujme jednoznačného uplatňovania pravidiel o zdaňovaní dodaní tovaru v rámci Únie podnikmi by členské štáty mali prijať potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby každá zdaniteľná osoba a nezdaniteľná právnická osoba, ktorá je príjemcom dodaní tovaru v rámci Únie, bola identifikovaná pomocou identifikačného čísla. (17)S cieľom zabezpečiť správne monitorovanie platby a odpočtu DPH v súvislosti s dodaniami tovaru v rámci Únie by vyhotovenie faktúry malo byť v prípade dodaní tovaru v rámci Únie povinné a členské štáty by nemali dovoliť vyhotovovanie zjednodušených faktúr. Faktúra by mala byť vyhotovená v súlade s pravidlami členského štátu, v ktorom má dodávateľ zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkareň, odkiaľ sa dodanie uskutoční, alebo ak takéto sídlo ekonomickej činnosti alebo stála prevádzkareň neexistujú, členského štátu, v ktorom má dodávateľ trvalé bydlisko alebo kde sa obvykle zdržiava. (18)S cieľom znížiť administratívne zaťaženie pre obchod v rámci Únie a keďže DPH na dodania tovaru v rámci Únie by bola buď skutočne vybraná dodávateľom alebo zaúčtovaná nadobúdateľom, ktorý je certifikovanou zdaniteľnou osobou, mala by sa zrušiť povinnosť predkladať súhrnné výkazy pre tieto dodania. (19)Je potrebné prispôsobiť osobitnú úpravu paušálnej sadzby pre poľnohospodárov s cieľom zmeniť systém zdaňovania dodaní tovaru v rámci Únie tak, aby bol naďalej dosiahnutý celkový cieľ uvedenej úpravy. Na základe vylúčenia dodaní uskutočnených poľnohospodármi, na ktorých sa vzťahuje úprava paušálnej sadzby, z vymedzenia dodaní v rámci Únie, by miestom dodania ich cezhraničných dodaní tovaru medzi podnikmi malo naďalej byť miesto začatia prepravy tovaru a na tieto dodania by sa mala uplatňovať paušálna kompenzácia stanovená členským štátom začatia prepravy. (20)S cieľom znížiť administratívne zaťaženie pre podniky by mal byť rozsah pôsobnosti súčasnej osobitnej úpravy pre zdaniteľné osoby usadené v Únii, ktoré poskytujú služby alebo určité dodania tovaru spotrebiteľom (dodania, resp. poskytnutia medzi podnikmi a spotrebiteľmi) rozšírený tak, aby sa vzťahoval na všetky dodania tovaru a poskytnutia služieb, v prípade ktorých osoba povinná platiť DPH nie je usadená v členskom štáte, v ktorom dochádza k dodaniu, resp. k poskytnutiu. Tento režim by sa mal vzťahovať na dodania spotrebiteľom aj podnikom. (21)Je takisto vhodné znížiť administratívne zaťaženie pre zdaniteľné osoby, ktoré nie sú usadené v Únii a dodávajú tovar a poskytujú služby, za ktoré sú povinné platiť DPH v jednom alebo viacerých členských štátoch, tým, že sa im umožní používať uvedenú osobitnú úpravu, ak vymenujú sprostredkovateľa. S cieľom zabezpečiť správny výber dane by tento sprostredkovateľ mal byť usadený v Únii a stať sa povinným platiť DPH a plniť povinnosti stanovené v tejto úprave na účet zdaniteľnej osoby neusadenej v Únii. (22)V záujme toho, aby zdaniteľné osoby mohli v plnej miere využívať výhody vnútorného trhu, by uvedená osobitná úprava mala nielen umožňovať priznanie transakcií, z ktorých je DPH splatná v iných členských štátoch, než sú tie, v ktorých je dodávateľ usadený, ale aj odpočet, ktorý sa má vykonať z DPH účtovanej príslušnému dodávateľovi v týchto členských štátoch. (23)Aby sa zabezpečil súlad v povinnostiach veľkých spoločností v oblasti vykazovania DPH, frekvencia podávania daňových priznaní k DPH v rámci tejto osobitnej úpravy by sa mala revidovať doplnením toho, že zdaniteľné osoby využívajúce túto úpravu podávajú v rámci úpravy mesačné daňové priznania k DPH, ak ich ročný obrat v Únii presahuje 2 500 000 EUR. (24)S cieľom získať príslušné informácie od zdaniteľnej osoby, aby správcovia dane mohli túto osobitnú úpravu riadne monitorovať, by sa mal revidovať obsah daňového priznania k DPH, ktoré sa má v rámci tejto osobitnej úpravy predkladať, aby sa zohľadnilo rozšírenie úpravy a umožnilo vykonanie zodpovedajúceho práva na odpočítanie dane.

(25)S cieľom zabezpečiť hladké fungovanie tejto osobitnej úpravy a zabrániť prekážkam v tom, aby zdaniteľná osoba využívala príležitosti vnútorného trhu, by sa mali zaviesť spoločné pravidlá pre situácie, v ktorých má zdaniteľná osoba preplatok v členskom štáte identifikácie a/alebo v členskom(-ých) štáte(-och) zdanenia. (26)Z dôvodu zrozumiteľnosti a s cieľom obmedziť možnosti zneužívania alebo podvodov by sa malo stanoviť obdobie, počas ktorého zdaniteľná osoba ešte môže odpočítať DPH na vstupe v danom členskom štáte vo svojom daňovom priznaní podanom v rámci tejto osobitnej úpravy, ak už nepriznáva transakcie, za ktoré je povinná platiť DPH v tom istom členskom štáte. Táto zdaniteľná osoba by mala po uplynutí tohto obdobia využiť vhodné postupy vrátenia, aby si uplatnila nárok na vrátenie DPH. (27)Výnimky stanovené v hlave XIII kapitole 1, ktoré majú možné cezhraničné účinky, by sa mali vypustiť s cieľom predísť zbytočnej zložitosti pre zdaniteľné osoby a daňové správy. (28)V dôsledku zavedenia dodania tovaru v rámci Únie ako novej koncepcie je vhodné nahradiť pojem „Spoločenstvo“ pojmom „Únia“, aby sa zabezpečilo aktualizované a jednotné používanie tohto pojmu. (29)Keďže ciele tejto smernice, ktoré pozostávajú z implementácie konečného systému DPH na zlepšenie fungovania úpravy DPH pre cezhraničné obchodovanie s tovarom medzi podnikmi, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov a možno ich preto lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov. (30)V súlade so spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie z 28. septembra 2011 k vysvetľujúcim dokumentom sa členské štáty zaviazali, že v odôvodnených prípadoch k svojim oznámeniam o transpozičných opatreniach pripoja jeden alebo viacero dokumentov vysvetľujúcich vzťah medzi prvkami smernice a zodpovedajúcimi časťami vnútroštátnych transpozičných nástrojov. V súvislosti s touto smernicou sa zákonodarca domnieva, že zasielanie takýchto dokumentov je odôvodnené. (31)Smernica 2006/112/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť, PRIJALA TÚTO SMERNICU: Článok 1 Smernica 2006/112/ES sa mení takto: 1.Článok 2 sa mení takto: a)v odseku 1 sa vypúšťa písmeno b); b)odseky 2 a 3 sa vypúšťajú; 2.Články 3 a 4 sa vypúšťajú; 3.V článku 5 sa body 1 a 2 nahrádzajú takto: „1.„Únia“ a „územie Únie“ sú územia členských štátov tak, ako sú vymedzené v bode 2; 2.„členský štát“ a „územie členského štátu“ je územie každého členského štátu Únie, na ktoré sa vzťahuje Zmluva o fungovaní Európskej únie v súlade s jej článkami 349 a 355, s výnimkou území uvedených v článku 6 tejto smernice;“; 4.Článok 6 sa mení takto: a)V odseku 1 sa úvodné slová nahrádzajú takto: „1. Táto smernica sa neuplatňuje na tieto územia, ktoré tvoria súčasť colného územia Únie:“;

b)V odseku 2 sa úvodné slová nahrádzajú takto: „2. Táto smernica sa neuplatňuje na tieto územia, ktoré netvoria súčasť colného územia Únie:“; 5.Článok 9 sa mení takto: a)Odsek 2 sa nahrádza takto: „2. Okrem osôb uvedených v odseku 1 sa za zdaniteľnú osobu považuje aj každá osoba, ktorá príležitostne dodá nový dopravný prostriedok, ktorý bol nadobúdateľovi odoslaný alebo prepravený predávajúcim, nadobúdateľom alebo na účet niektorého z nich do miesta určenia mimo územia členského štátu, ale na území Únie.“; b)Dopĺňa sa tento odsek 3: „3. Na účely odseku 2 sa za „dopravné prostriedky“ považujú ďalej uvedené dopravné prostriedky, ktoré sú určené na prepravu osôb alebo tovaru: a)pozemné motorové vozidlá so zdvihovým objemom valcov viac ako 48 cm3 alebo s výkonom väčším ako 7,2 kilowattu; b)plavidlá dlhšie ako 7,5 metra s výnimkou plavidiel, ktoré sa používajú na plavbu na otvorenom mori a prepravujú cestujúcich za odplatu alebo ktoré sa používajú na obchodnú, priemyselnú alebo rybársku činnosť, ako aj plavidiel používaných na záchranu alebo pomoc na mori alebo plavidiel na pobrežný rybolov; c)lietadlá, ktorých štartovacia hmotnosť je viac ako 1 550 kilogramov s výnimkou lietadiel používaných leteckými spoločnosťami, ktoré vykonávajú prevažne medzinárodnú dopravu za odplatu. Tieto dopravné prostriedky sa považujú za „nové“ v týchto prípadoch: a)pozemné motorové vozidlá, ak v čase dodania vozidla neuplynulo šesť mesiacov od jeho prvého uvedenia do prevádzky alebo ak vozidlo nemá najazdených viac ako 6 000 kilometrov; b)plavidlá, ak v čase dodania plavidla neuplynuli tri mesiace od jeho prvého uvedenia do prevádzky alebo ak plavidlo nebolo prevádzkované na vode viac ako 100 hodín; c)lietadlá, ak v čase dodania lietadla neuplynuli tri mesiace od jeho prvého uvedenia do prevádzky alebo ak lietadlo nemá nalietaných viac ako 40 hodín. Členské štáty stanovia podmienky, za ktorých sa skutočnosti uvedené druhom pododseku môžu považovať za preukázané.“; 6.V článku 12 sa úvodné slová odseku 1 nahrádzajú takto: „1. Členské štáty môžu považovať za zdaniteľnú osobu každú osobu, ktorá príležitostne uskutočňuje niektorú z týchto transakcií:“; 7.Vkladá sa tento článok 13a: „Článok 13a 1. Každá zdaniteľná osoba, ktorá má sídlo ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkareň v Únii, alebo ak sídlo ekonomickej činnosti ani stála prevádzkareň neexistujú, ktorá má trvalé bydlisko alebo sa obvykle zdržiava v Únii a ktorá v rámci svojej ekonomickej činnosti uskutočňuje alebo plánuje uskutočňovať ako dodávateľ alebo ako nadobúdateľ niektorú z transakcií uvedených v článku 14 ods. 4 bode 3 a v článkoch 17a, 38 alebo 39, môže požiadať správcu dane o status certifikovanej zdaniteľnej osoby.

Správcovia dane udelia status žiadateľovi, ak sú splnené kritériá uvedené v odseku 2, pokiaľ žiadateľ nie je z takejto certifikácie vylúčený na základe podmienok uvedených v odseku 3. Ak je žiadateľ zdaniteľnou osobou, ktorej bol udelený status schváleného hospodárskeho subjektu na colné účely, kritériá uvedené v odseku 2 sa považujú za splnené. 2. Na udelenie statusu certifikovanej zdaniteľnej osoby sa vyžaduje splnenie všetkých týchto kritérií: a)absencia závažného porušenia alebo opakovaných porušení daňových a colných predpisov, ako aj absencia závažných trestných činov súvisiacich s ekonomickou činnosťou žiadateľa; b)preukázanie vysokého stupňa kontroly nad operáciami a tokom tovaru zo strany žiadateľa buď prostredníctvom systému riadenia obchodnej a prípadne prepravnej evidencie, ktorý umožňuje náležité daňové kontroly, alebo prostredníctvom spoľahlivého alebo certifikovaného vnútorného kontrolného záznamu; c)dôkaz o finančnej spôsobilosti žiadateľa, ktorá sa považuje za preukázanú, buď ak je žiadateľ s náležitým ohľadom na typické črty druhu dotknutej podnikateľskej činnosti v dobrej finančnej situácii, ktorá mu umožňuje plniť si záväzky, alebo predložením záruk poskytnutých poisťovňami alebo inými finančnými inštitúciami alebo inými ekonomicky spoľahlivými tretími stranami. 3. Status certifikovanej zdaniteľnej osoby nemožno udeliť týmto zdaniteľným osobám: a)zdaniteľným osobám, na ktoré sa vzťahuje spoločná paušálna úprava pre poľnohospodárov; b)zdaniteľným osobám, na ktoré sa vzťahuje oslobodenie od dane pre malé podniky stanovené v hlave XII kapitole 1 oddiele 2; c)zdaniteľným osobám, ktoré dodávajú tovar alebo poskytujú služby, na ktoré sa nevzťahuje právo na odpočítanie DPH; d)zdaniteľným osobám, ktoré príležitostne uskutočňujú dodanie nového dopravného prostriedku v zmysle článku 9 ods. 2 alebo uskutočňujú príležitostnú činnosť v zmysle článku 12. Zdaniteľným osobám uvedeným v písmenách a) až d) však možno udeliť status certifikovanej zdaniteľnej osoby v súvislosti s inými ekonomickými činnosťami, ktoré vykonávajú. 4. Zdaniteľná osoba, ktorá požiada o status certifikovanej zdaniteľnej osoby, poskytne správcom dane všetky informácie, ktoré vyžadujú na vydanie rozhodnutia. Daňové orgány na účely udeľovania tohto daňového statusu sú: a)daňové orgány členského štátu, v ktorom má žiadateľ zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti; b)daňové orgány členského štátu, v ktorom má žiadateľ stálu prevádzkareň, v ktorej sa uchováva alebo je prístupná jeho hlavná účtovná evidencia na daňové účely v rámci Únie, v prípadoch, keď má žiadateľ zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti mimo Únie, ale má jednu alebo viacero stálych prevádzkarní v rámci Únie; c)daňové orgány členského štátu, v ktorom má žiadateľ trvalé bydlisko alebo kde sa obvykle zdržiava, ak nemá ani sídlo ekonomickej činnosti, ani stálu prevádzkareň. 5. Ak sa žiadosť zamietne, daňové orgány oznámia žiadateľovi dôvody zamietnutia spolu s rozhodnutím. Členské štáty zabezpečia, aby si žiadateľ mohol uplatniť právo na odvolanie sa proti rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti. 6. Zdaniteľná osoba, ktorej bol udelený status certifikovanej zdaniteľnej osoby, bezodkladne informuje daňové orgány o akejkoľvek skutočnosti, ktorá nastane po vydaní rozhodnutia a ktorá môže mať vplyv na ďalšiu platnosť daného statusu. Daňové orgány daňový status odoberú, ak kritéria uvedené v odseku 2 už nie sú splnené. 7. Status certifikovanej zdaniteľnej osoby v jednom členskom štáte uznávajú daňové orgány všetkých členských štátov.“;

8.Článok 14 sa mení takto: a)Odsek 4 sa nahrádza takto: „4. Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov: 1.„predaj tovaru na diaľku v rámci Únie“ je dodanie tovaru odoslaného alebo prepraveného prostredníctvom dodávateľa alebo na jeho účet, a to aj vtedy, keď dodávateľ zasahuje nepriamo do prepravy alebo odoslania tovaru, z iného členského štátu, než je členský štát, v ktorom sa odoslanie alebo preprava tovaru nadobúdateľovi končí, ak sú splnené tieto podmienky: a)dodanie tovaru sa uskutočňuje pre nezdaniteľnú osobu inú ako nezdaniteľnú právnickú osobu; b)dodaným tovarom nie sú nové dopravné prostriedky ani tovar dodaný po montáži alebo inštalácii, so skúšobnou prevádzkou alebo bez nej, prostredníctvom dodávateľa alebo na jeho účet; 2.„predaj tovaru na diaľku dovážaného z tretích území alebo tretích krajín“ je dodanie tovaru odoslaného alebo prepraveného prostredníctvom dodávateľa alebo na jeho účet, a to aj vtedy, keď dodávateľ zasahuje nepriamo do prepravy alebo odoslania tovaru, z tretieho územia alebo tretej krajiny nadobúdateľovi v členskom štáte, ak sú splnené tieto podmienky: a)dodanie tovaru sa uskutočňuje pre nezdaniteľnú osobu inú ako nezdaniteľnú právnickú osobu; b)dodaným tovarom nie sú nové dopravné prostriedky ani tovar dodaný po montáži alebo inštalácii, so skúšobnou prevádzkou alebo bez nej, prostredníctvom dodávateľa alebo na jeho účet; 3.„dodanie tovaru v rámci Únie“ je dodanie tovaru, pri ktorom sú splnené tieto podmienky: a)dodanie tovaru uskutočňuje zdaniteľná osoba pre zdaniteľnú osobu alebo nezdaniteľnú právnickú osobu; b)tovar je odoslaný alebo prepravený dodávateľom alebo osobou nadobúdajúcou tovar v rámci Únie alebo na ich účet z jedného členského štátu do druhého.“; b)Dopĺňa sa tento odsek 5: „5. Za dodanie tovaru v rámci Únie sa nepovažuje: a)dodanie tovaru s montážou alebo inštaláciou, so skúšobnou prevádzkou alebo bez nej, podľa článku 36; b)dodanie tovaru, ktorý je oslobodený od dane podľa článkov 148 alebo 151; c)dodanie tovaru zdaniteľnou osobou, na ktorú sa vzťahuje spoločná paušálna úprava pre poľnohospodárov.“; 9.V článku 14a sa odsek 2 nahrádza takto: „2. Ak zdaniteľná osoba uľahčuje prostredníctvom použitia elektronických rozhraní, ako sú trhoviská, platformy, portály alebo podobné prostriedky, dodanie tovaru v rámci Únie prostredníctvom zdaniteľnej osoby neusadenej v rámci Únie nezdaniteľnej osobe, predpokladá sa, že tento tovar prijala a dodala samotná zdaniteľná osoba, ktorá dodanie uľahčuje.“; 10.Článok 17 sa mení takto:

a)Odsek 1 sa nahrádza takto: „1. Premiestnenie tovaru, ktorý je súčasťou majetku podniku zdaniteľnej osoby, touto osobou do iného členského štátu sa považuje za dodanie tovaru v rámci Únie za protihodnotu. „Premiestnenie do iného členského štátu“ je odoslanie alebo preprava hmotného hnuteľného majetku vykonané zdaniteľnou osobou alebo na jej účet na účely jej podnikania do miesta určenia mimo územia členského štátu, v ktorom sa majetok nachádza, ale v rámci Únie.“; b)V odseku 2 sa písmeno a) nahrádza takto: „a)dodanie tovaru zdaniteľnou osobou na územie členského štátu, v ktorom sa odoslanie alebo preprava tovaru končí, v súlade s podmienkami stanovenými v článkoch 33, 35a alebo 35b;“; c)V odseku 2 sa písmená d) a e) nahrádzajú takto: „d)dodanie plynu prostredníctvom sústavy zemného plynu, ktorá sa nachádza na území Únie, alebo siete, ktorá je k tejto sústave pripojená, dodanie elektriny alebo dodanie tepla alebo chladu prostredníctvom teplárenských alebo chladiarenských sietí v súlade s podmienkami stanovenými v článkoch 38 a 39; e)dodanie tovaru zdaniteľnou osobou na území členského štátu v súlade s podmienkami stanovenými v článkoch 146, 147, 148, 151 alebo 152;“; 11.Vkladá sa tento článok 17a: „Článok 17a 1. Premiestnenie tovaru, ktorý je súčasťou majetku podniku zdaniteľnej osoby, touto zdaniteľnou osobou do iného členského štátu v situácii call-off-stock sa nepovažuje za dodanie tovaru v rámci Únie za protihodnotu. 2. Na účely tohto článku sa za situáciu call-off-stock považuje situácia, keď sú splnené tieto podmienky: a)certifikovaná zdaniteľná osoba odosiela alebo prepravuje tovar do iného členského štátu, aby ho dodala v neskoršej fáze a až po ukončení prepravy inej certifikovanej zdaniteľnej osobe, ktorej totožnosť a identifikačné číslo pre DPH sú v čase začatia prepravy už známe; b)certifikovaná zdaniteľná osoba odosielajúca alebo prepravujúca tovar nie je usadená v členskom štáte, do ktorého sa tovar odosiela alebo prepravuje; c)certifikovaná zdaniteľná osoba nadobúdajúca tovar v neskoršej fáze a až po ukončení prepravy je identifikovaná pre DPH v členskom štáte, do ktorého sa tovar premiestňuje; d)certifikovaná zdaniteľná osoba odosielajúca alebo prepravujúca tovar uviedla dané odoslanie alebo danú prepravu v registri stanovenom v článku 243 ods. 3. 3. Ak sú splnené podmienky uvedené v odseku 2, v čase prevodu práva nakladať s tovarom na certifikovanú zdaniteľnú osobu podľa písmena c) uvedeného odseku sa považuje za uskutočnené dodanie tovaru v rámci Únie v členskom štáte, do ktorého bol tovar odoslaný alebo prepravený.“; 12.Vkladá sa tento článok 18a: „Článok 18a Za dodanie tovaru za protihodnotu sa považuje pridelenie tovaru pre ozbrojené sily štátu, ktorý je stranou Severoatlantickej zmluvy, na ich použitie alebo na použitie civilnými zamestnancami, ktorí ich sprevádzajú, ktorý nebol zakúpený podľa všeobecných pravidiel zdanenia na domácom trhu niektorého členského štátu, ak by dovoz tohto tovaru nemohol byť oslobodený od dane podľa článku 143 ods. 1 písm. h).“;

13.Článok 19 sa nahrádza takto: „Článok 19 Členské štáty v prípade prevodu všetkých aktív alebo ich časti za úhradu alebo bezodplatne, alebo vo forme vkladu do spoločnosti usudzujú, že nedošlo k dodaniu tovaru a že osoba, na ktorú bol tovar prevedený, sa má považovať za nástupcu prevodcu. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na predchádzanie narušeniu hospodárskej súťaže v prípadoch, ak príjemca nie je v plnom rozsahu povinný platiť daň. Prijmú takisto akékoľvek opatrenia potrebné na zabránenie tomu, aby uplatňovaním tohto článku mohlo dochádzať k daňovým únikom alebo vyhýbaniu sa dani.“; 14.V hlave IV sa vypúšťa kapitola 2; 15.Článok 30 sa nahrádza takto: „Článok 30 „Dovoz tovaru“ je vstup takého tovaru do Únie, ktorý nie je vo voľnom obehu v zmysle článku 29 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Okrem transakcie uvedenej v prvom odseku sa za dovoz tovaru považuje aj vstup takého tovaru do Únie, ktorý je vo voľnom obehu a ktorý pochádza z tretieho územia, ktoré tvorí súčasť colného územia Únie.“; 16.V hlave V kapitole 1 oddiele 2 sa pred článok 32 vkladá tento názov pododdielu 1: „Pododdiel 1

Všeobecné pravidlo“ 17.V hlave V kapitole 1 oddiele 2 sa pred článok 33 vkladá tento názov pododdielu 2: „Pododdiel 2

Osobitné ustanovenia“ 18.Článok 33 sa nahrádza takto: „Článok 33 1. Za miesto dodania pri predaji tovaru na diaľku v rámci Únie sa považuje miesto, kde sa tovar nachádza v čase, keď sa odoslanie alebo preprava tovaru nadobúdateľovi končí. 2. Za miesto dodania pri predaji tovaru na diaľku dovážaného z tretích území alebo tretích krajín do iného členského štátu, ako je členský štát, v ktorom sa odoslanie alebo preprava tovaru nadobúdateľovi končí, sa považuje miesto, kde sa tovar nachádza v čase, keď sa odoslanie alebo preprava tovaru nadobúdateľovi končí. 3. Za miesto dodania pri predaji tovaru na diaľku dovážaného z tretích území alebo tretích krajín do členského štátu, v ktorom sa odoslanie alebo preprava tovaru končí, sa považuje miesto v tomto členskom štáte, za predpokladu, že DPH z tohto tovaru sa má priznávať podľa osobitnej úpravy uvedenej v hlave XII kapitole 6 oddiele 4.“; 19.Článok 35 sa vypúšťa; 20.Vkladajú sa tieto články 35a, 35b, 35c a 35d:

„Článok 35a Za miesto dodania pri dodaní tovaru v rámci Únie sa považuje miesto, kde sa tovar nachádza v čase, keď sa odoslanie alebo preprava uvedeného tovaru nadobúdateľovi končí. Článok 35b Za miesto dodania nových dopravných prostriedkov nezdaniteľnej osobe inej ako nezdaniteľnej právnickej osobe, ak je tovar odoslaný alebo prepravený z jedného členského štátu do druhého, sa považuje miesto, kde sa tento tovar nachádza v čase, keď sa odoslanie alebo preprava tovaru končí. Článok 35c Na základe výnimky sa ustanovenia článkov 33 a 35a nevzťahujú na dodanie použitého tovaru, umeleckých diel, zberateľských predmetov ani starožitností tak, ako sú vymedzené v článku 311 ods. 1 bodoch 1 až 4, ktoré podliehajú DPH v súlade s uvedenou osobitnou úpravou. Článok 35d Na účely článkov 35a a 35b, ak sa odoslanie alebo preprava tovaru začína na treťom území alebo v tretej krajine a dodanie, ktoré uskutočňuje dovozca určený alebo uznaný v súlade s článkom 201 za osobu povinnú platiť DPH, alebo následné dodanie zahŕňa prepravu alebo odoslanie tovaru, ktoré sa končia v inom členskom štáte ako v členskom štáte dovozu, tovar sa považuje za prepravený alebo odoslaný z členského štátu dovozu.“; 21.V hlave V kapitole 1 oddiele 2 sa vkladá tento článok 36a: „Článok 36a 1. Ak je tovar dodaný v kontexte situácie reťazovej transakcie, preprava alebo odoslanie z jedného členského štátu do druhého podľa článku 14 ods. 4 bodu 3 písm. b) sa pripíše dodaniu, ktoré uskutočnil dodávateľ pre sprostredkujúci subjekt, ak sú splnené tieto podmienky: a)sprostredkujúci subjekt oznámi dodávateľovi názov členského štátu ukončenia prepravy tovaru; b)sprostredkujúci subjekt je identifikovaný pre DPH v inom členskom štáte, než je členský štát, v ktorom sa odoslanie alebo preprava tovaru začala. 2. Ak nie je splnená niektorá z podmienok stanovených v odseku 1, v situácii reťazovej transakcie sa preprava alebo odoslanie z jedného členského štátu do druhého podľa článku 14 ods. 4 bodu 3 písm. b) pripíše dodaniu, ktoré uskutočnil sprostredkujúci subjekt pre nadobúdateľa. 3. Na účely tohto článku sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov: a)„situácia reťazovej transakcie“ je situácia, pri ktorej viaceré po sebe idúce dodania toho istého tovaru zdaniteľnými osobami predstavujú jednu prepravu alebo jedno odoslanie tohto tovaru z jedného členského štátu do druhého a pri ktorej sú sprostredkujúci subjekt aj dodávateľ certifikované zdaniteľné osoby; b)„sprostredkujúci subjekt“ je dodávateľ v reťazci iný ako prvý dodávateľ, ktorý buď sám, alebo prostredníctvom tretej strany na jeho účet, odosiela alebo prepravuje tovar; c)„dodávateľ“ je zdaniteľná osoba v reťazci, ktorá dodáva tovar sprostredkujúcemu subjektu; d)„nadobúdateľ“ je zdaniteľná osoba, ktorej sprostredkujúci subjekt v reťazci dodáva tovar.“; 22.Článok 37 sa nahrádza takto:

„Článok 37 1. Ak sa dodanie tovaru uskutočňuje na palube lodí, lietadiel alebo vo vlakoch počas tej časti prepravy cestujúcich, ktorá sa uskutočňuje na území Únie, za miesto dodania sa považuje miesto začatia prepravy cestujúcich. 2. Na účely odseku 1 je „časť prepravy cestujúcich, ktorá sa uskutočňuje na území Únie“ tá časť prepravy, ktorá sa uskutočňuje bez zastávky mimo územia Únie medzi miestom začatia a miestom ukončenia prepravy cestujúcich. „Miesto začatia prepravy cestujúcich“ je prvé plánované miesto na území Únie, na ktorom môžu cestujúci nastúpiť do dopravného prostriedku, prípadne i po zastávke mimo územia Únie. „Miesto ukončenia prepravy cestujúcich“ je posledné plánované miesto na území Únie, na ktorom môžu cestujúci, ktorí nastúpili v Únii, z dopravného prostriedku vystúpiť, prípadne i pred zastávkou mimo územia Únie. V prípade spiatočnej dopravy sa preprava späť považuje za samostatnú prepravu. 3. Členské štáty môžu oslobodiť alebo pokračovať v oslobodení od dane s možnosťou odpočítania DPH zaplatenej na predchádzajúcom stupni dodanie tovaru určeného na spotrebu na palube, pri ktorom je miesto zdanenia určené v súlade s odsekom 1.“; 23.V článku 38 sa odsek 1 nahrádza takto: „1. V prípade dodávok plynu prostredníctvom sústavy zemného plynu, ktorá sa nachádza na území Únie, alebo akejkoľvek siete, ktorá je k takejto sústave pripojená, dodávok elektriny alebo dodávok tepla alebo chladu prostredníctvom teplárenských alebo chladiarenských sietí zdaniteľnému obchodníkovi sa za miesto dodania považuje miesto, kde má zdaniteľný obchodník zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkareň, pre ktoré sa tento tovar dodáva, alebo ak takéto sídlo ekonomickej činnosti alebo stála prevádzkareň neexistujú, miesto, kde má trvalé bydlisko alebo kde sa obvykle zdržiava.“; 24.V článku 39 sa prvý odsek nahrádza takto: „V prípade dodávok plynu prostredníctvom sústavy zemného plynu, ktorá sa nachádza na území Únie, alebo akejkoľvek siete, ktorá je k takejto sústave pripojená, dodávok elektriny alebo dodávok tepla alebo chladu prostredníctvom teplárenských alebo chladiarenských sietí, na ktoré sa nevzťahuje článok 38, sa za miesto dodania považuje miesto, kde spotrebiteľ tovar skutočne používa a spotrebúva.“; 25.V hlave V sa vypúšťa kapitola 2; 26.Články 49 a 50 sa nahrádzajú takto: „Článok 49 Miestom poskytovania inej prepravy tovaru nezdaniteľným osobám ako prepravy tovaru v rámci Únie je miesto, kde sa preprava uskutočňuje, úmerne k prekonaným vzdialenostiam. Článok 50 Miestom poskytovania prepravy tovaru v rámci Únie nezdaniteľným osobám je miesto začatia prepravy.“; 27.V článku 51 sa prvý odsek nahrádza takto: „Preprava tovaru v rámci Únie“ je každá preprava tovaru, pri ktorej sa miesto začatia a miesto ukončenia prepravy nachádzajú na území dvoch rôznych členských štátov.“; 28.Článok 52 sa nahrádza takto:

„Článok 52 Členské štáty nemusia uplatňovať DPH na tú časť prepravy tovaru v rámci Únie nezdaniteľným osobám, ktorá sa uskutočňuje po vodách alebo nad vodami, ktoré nie sú súčasťou územia Únie.“; 29.Článok 55 sa nahrádza takto: „Článok 55 Miestom poskytovania reštauračných a stravovacích služieb, iných ako služieb fyzicky vykonávaných na palube lodí, lietadiel alebo vo vlakoch počas tej časti prepravy cestujúcich, ktorá sa uskutočňuje na území Únie, je miesto, kde sa tieto služby fyzicky vykonávajú. 30.Článok 57 sa nahrádza takto: „Článok 57 1. Miestom poskytovania reštauračných a stravovacích služieb, ktoré sa fyzicky vykonávajú na palube lodí, lietadiel alebo vo vlakoch počas tej časti prepravy cestujúcich, ktorá sa uskutočňuje na území Únie, je miesto začatia prepravy cestujúcich. 2. Na účely odseku 1 je „časť prepravy cestujúcich, ktorá sa uskutočňuje na území Únie“ tá časť prepravy, ktorá sa uskutočňuje bez zastávky mimo územia Únie medzi miestom začatia a miestom ukončenia prepravy cestujúcich. „Miesto začatia prepravy cestujúcich“ je prvé plánované miesto na území Únie, na ktorom môžu cestujúci nastúpiť do dopravného prostriedku, prípadne i po zastávke mimo územia Únie. „Miesto ukončenia prepravy cestujúcich“ je posledné plánované miesto na území Únie, na ktorom môžu cestujúci, ktorí nastúpili v Únii, z dopravného prostriedku vystúpiť, prípadne i pred zastávkou mimo územia Únie. V prípade spiatočnej dopravy sa preprava späť považuje za samostatnú prepravu.“; 31.V hlave V kapitole 3 oddiele 3 sa názov pododdielu 9 nahrádza takto: „Pododdiel 9

Poskytovanie služieb nezdaniteľným osobám mimo územia Únie“ 32.V článku 59 sa prvý odsek mení takto: a)Úvodné slová sa nahrádzajú takto: „Miestom poskytovania ďalej uvedených služieb nezdaniteľnej osobe, ktorá je usadená, má trvalé bydlisko alebo sa obvykle zdržiava mimo územia Únie, je miesto, kde je táto osoba usadená, má trvalé bydlisko alebo kde sa obvykle zdržiava:“; b)Písmeno h) sa nahrádza takto: „h)poskytovanie prístupu k sústave zemného plynu, ktorá sa nachádza na území Únie, alebo k akejkoľvek sieti, ktorá je k takejto sústave pripojená, k elektrizačnej sústave alebo teplárenským alebo chladiarenským sieťam alebo preprava alebo distribúcia prostredníctvom týchto sústav alebo sietí a poskytovanie ďalších priamo súvisiacich služieb;“; 33.V článku 59a sa písmená a) a b) nahrádzajú takto:

„a)považovať miesto poskytovania niektorých alebo všetkých takýchto služieb, ktoré sa nachádza na ich území, za miesto, ktoré sa nachádza mimo územia Únie, ak sa príslušné služby skutočne používajú a využívajú mimo územia Únie; b)považovať miesto poskytovania niektorých alebo všetkých takýchto služieb, ktoré sa nachádza mimo územia Únie, za miesto nachádzajúce sa na ich území, ak sa príslušné služby skutočne používajú a využívajú na ich území.“; 34.V hlave V sa názov kapitoly 3a nahrádza takto: „LIMIT PRE ZDANITEĽNÉ OSOBY, KTORÉ DODÁVAJÚ TOVAR PODĽA ČLÁNKU 33 ODS. 1 A POSKYTUJÚ SLUŽBY PODĽA ČLÁNKU 58“ 35.Článok 59c sa mení takto: a)V odseku 1 sa úvodné slová nahrádzajú takto: „1. Článok 33 ods. 1 a článok 58 sa neuplatňujú, ak sú splnené tieto podmienky:“; b)Odsek 3 sa nahrádza takto: „3. Členský štát, na území ktorého sa tovar nachádza v čase, keď sa začína jeho odoslanie alebo preprava, alebo v ktorom sú usadené zdaniteľné osoby poskytujúce telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania a elektronicky poskytované služby, prizná zdaniteľným osobám uskutočňujúcim dodania tovaru alebo poskytujúcim služby, ktoré spĺňajú podmienky podľa odseku 1, právo rozhodnúť sa, že miesto dodania alebo poskytnutia sa určí v súlade s článkom 33 ods. 1 a článkom 58, čo sa v každom prípade vzťahuje na dva kalendárne roky.“; 36.Články 60 a 61 sa nahrádzajú takto: „Článok 60 Miestom dovozu tovaru je členský štát, na území ktorého sa tovar nachádza v čase, keď vstupuje do Únie. Článok 61 Ak tovar, ktorý nie je vo voľnom obehu, je pri vstupe do Únie prepustený do jedného z režimov alebo jednej zo situácií uvedených v článku 156 alebo do colného režimu dočasné použitie s úplným oslobodením od dovozného cla alebo do colného režimu vonkajší tranzit, je odchylne od článku 60 miestom dovozu takéhoto tovaru členský štát, na území ktorého sa na tovar prestanú vzťahovať uvedené režimy alebo situácie. Podobne pokiaľ tovar, ktorý je vo voľnom obehu, je pri vstupe do Únie prepustený do jedného z režimov alebo jednej zo situácií uvedených v článkoch 276 a 277, miestom dovozu tovaru je členský štát, na území ktorého sa na tovar prestanú vzťahovať uvedené režimy alebo situácie.“; 37.V článku 64 sa odsek 2 nahrádza takto: „2. Dodania tovaru v rámci Únie nepretržite počas obdobia dlhšieho ako jeden kalendárny mesiac sa považujú za ukončené uplynutím každého kalendárneho mesiaca až dovtedy, kým sa toto dodávanie neskončí.“; 38.V článku 66 sa druhý odsek nahrádza takto: „Výnimka stanovená v prvom odseku sa však nevzťahuje na poskytnutia služieb, v súvislosti s ktorými platí DPH odberateľ podľa článku 196, na dodania tovaru v rámci Únie ani na dodania nových dopravných prostriedkov v súlade s článkom 35b.“; 39.Článok 67 sa nahrádza takto:

„Článok 67 V prípade dodaní tovaru v rámci Únie a dodaní nových dopravných prostriedkov v súlade s článkom 35b vzniká daňová povinnosť k DPH dňom vyhotovenia faktúry alebo, ak sa do uvedeného dátumu žiadna faktúra nevyhotovila, v deň uplynutia lehoty uvedenej článku 222 prvom odseku. Článok 64 ods. 1, článok 64 ods. 2 tretí pododsek a článok 65 sa však neuplatňujú v súvislosti s dodaniami tovaru v rámci Únie a dodaniami nových dopravných prostriedkov v súlade s článkom 35b. 40.V hlave VI sa vypúšťa kapitola 3; 41.V článku 71 ods. 1 sa prvý pododsek nahrádza takto: „1. Keď je tovar pri vstupe do Únie prepustený do jedného z režimov alebo jednej zo situácií uvedených v článkoch 156, 276 a 277 alebo do colného režimu dočasné použitie s úplným oslobodením od dovozného cla alebo do colného režimu vonkajší tranzit, zdaniteľná udalosť nastane a daňová povinnosť vznikne v okamihu, keď sa na tovar prestanú vzťahovať uvedené režimy alebo situácie.“; 42.Článok 76 sa nahrádza takto: „Článok 76 V prípade dodania tovaru v rámci Únie spočívajúceho v premiestnení tovaru do iného členského štátu, základ dane tvorí kúpna cena daného tovaru alebo podobného tovaru alebo v prípade, ak kúpna cena neexistuje, cena predstavujúca náklady určené v čase uskutočnenia premiestnenia.“; 43.Článok 78 sa nahrádza takto: „Článok 78 1. Do základu dane sa zahŕňajú aj tieto zložky: a)dane, clá, odvody a poplatky s výnimkou samotnej DPH; b)súvisiace výdavky ako napríklad provízia, náklady na balenie, náklady na prepravu a náklady poistenia, ktoré dodávateľ účtuje nadobúdateľovi alebo odberateľovi. Na účely písmena a) prvého pododseku clá zahŕňajú aj spotrebnú daň splatnú v členskom štáte, v ktorom sa v súlade s článkom 35a uskutočňuje dodanie tovaru, ktorý podlieha spotrebnej dani, v rámci Únie. Na účely písmena b) prvého pododseku môžu členské štáty považovať za súvisiace výdavky tie, ktoré podliehajú samostatnej dohode. 2. Keď sa po dodaní tovaru v rámci Únie dodávateľovi vráti spotrebná daň zaplatená v členskom štáte, v ktorom sa odoslanie alebo preprava tovaru začali, základ dane sa zodpovedajúcim spôsobom zníži v členskom štáte, v ktorom sa v súlade s článkom 35a uskutočňuje dodanie tovaru, ktorý podlieha spotrebnej dani, v rámci Únie. 3. Na účely tejto smernice „výrobky podliehajúce spotrebnej dani“ sú energetické výrobky, alkohol a alkoholické nápoje a tabakové výrobky, ako sú uvádzajú v článku 1 ods. 1 smernice Rady 2008/118/ES(*), s výnimkou plynu dodávaného prostredníctvom sústavy zemného plynu, ktorá sa nachádza na území Únie, alebo akejkoľvek siete, ktorá je k takejto sústave pripojená.“; _________________________________________________________________ (*) Smernica Rady 2008/118/ES zo 16. decembra 2008 o všeobecnom systéme spotrebných daní a o zrušení smernice 92/12/EHS (Ú. v. EÚ L 9, 14.1.2009, s. 12).

44.V hlave VII sa vypúšťa kapitola 3; 45.Článok 85 sa nahrádza takto: „Článok 85 Základom dane pri dovoze tovaru je colná hodnota určená v súlade s platnými ustanoveniami Únie.“; 46.V článku 86 ods. 1 sa písmeno b) nahrádza takto: „b)súvisiace výdavky ako napríklad provízia, náklady na balenie, náklady na prepravu a náklady poistenia vynaložené po prvé miesto určenia na území členského štátu dovozu, ako aj súvisiace výdavky vyplývajúce z prepravy do iného miesta určenia nachádzajúceho sa na území Únie, ak je toto iné miesto známe v čase, keď nastane zdaniteľná udalosť.“; 47.Článok 88 sa nahrádza takto: „Článok 88 Ak sa tovar dočasne vyviezol z Únie a spätne sa do Únie doviezol po oprave, spracovaní, upravení, opracovaní alebo prepracovaní mimo Únie, členské štáty prijmú opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa s týmto tovarom na účely DPH zaobchádzalo rovnakým spôsobom, ako keby sa uvedené operácie uskutočnili na ich území.“; 48.Článok 91 sa mení takto: a)Odsek 1 sa nahrádza takto: „1. Ak sú zložky slúžiace na určenie základu dane pri dovoze vyjadrené v inej mene, než je mena členského štátu, v ktorom sa základ dane stanovuje, výmenný kurz sa určí v súlade s platnými ustanoveniami Únie o výpočte colnej hodnoty.“; b)Odsek 2 tretí pododsek sa nahrádza takto: „Pre určité transakcie uvedené v prvom pododseku alebo pre niektoré kategórie zdaniteľných osôb však členské štáty môžu použiť výmenný kurz určený v súlade s platnými ustanoveniami Únie o výpočte colnej hodnoty.“; 49.V článku 93 sa písmeno b) nahrádza takto: „b)v prípade dodania tovaru v rámci Únie;“; 50.Článok 94 sa vypúšťa; 51.Článok 131 sa nahrádza takto: „Článok 131 Oslobodenia od dane ustanovené v kapitolách 2 až 9 sa uplatňujú bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia Únie, a v súlade s podmienkami, ktoré členské štáty stanovia na účely zabezpečenia správneho a jednoznačného uplatňovania tohto oslobodenia od dane a na účely predchádzania akýmkoľvek možným daňovým únikom, vyhýbaniu sa dani alebo zneužitiu dane.“;

52.V hlave IX sa názov kapitoly 4 nahrádza takto: „OSLOBODENIE OD DANE PRI URČITÝCH

PREPRAVÁCH TOVARU V RÁMCI ÚNIE“ 53.V hlave IX kapitole 4 sa vypúšťajú oddiely 1 a 2; 54.V hlave IX kapitole 4 sa vypúšťa názov oddielu 3; 55.Článok 142 sa nahrádza takto: „Článok 142 Členské štáty oslobodia od dane poskytovanie prepravy tovaru v rámci Únie na ostrovy alebo z ostrovov tvoriacich autonómne regióny Azory a Madeira, ako aj poskytovanie prepravy tovaru medzi týmito ostrovmi.“; 56.Článok 143 sa mení takto: a)V odseku 1 sa písmená b) a c) nahrádzajú takto: „b)konečný dovoz tovaru upravený smernicami Rady 2007/74/EHS (*), 2009/132/EHS (**) a 2006/79/ES (***); c)konečný dovoz tovaru vo voľnom obehu z tretieho územia, ktoré tvorí súčasť colného územia Únie, na ktorý by sa vzťahovalo oslobodenie od dane podľa písmena b), ak by bol dovezený v zmysle článku 30 prvého odseku;“; b)V odseku 1 sa písmeno d) nahrádza takto: „d)dovoz tovaru odoslaného alebo prepraveného z tretieho územia alebo z tretej krajiny do iného členského štátu, než je členský štát, v ktorom sa odoslanie alebo preprava končí, ak je dodanie takéhoto tovaru dovozcom určeným alebo uznaným za osobu povinnú platiť DPH podľa článku 201 dodaním tovaru v rámci Únie;“; c)V odseku 1 sa písmeno fa) nahrádza takto: „fa)dovoz tovaru inštitúciami Únie, Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu, Európskou investičnou bankou, alebo orgánmi zriadenými Európskou úniou, na ktoré sa vzťahuje Protokol (č. 7) o výsadách a imunitách Únie, v rozsahu a za podmienok vymedzených v uvedenom protokole a dohodách na jeho vykonávanie alebo v dohodách o sídle, pokiaľ nespôsobuje narušenie hospodárskej súťaže;“; d)V odseku 2 sa úvodné slová nahrádzajú takto: „2. Oslobodenie od dane stanovené v odseku 1 písm. d) sa v prípadoch, keď po dovoze tovaru nasleduje dodanie tovaru v rámci Únie, uplatňuje iba vtedy, ak v čase dovozu dovozca poskytol príslušným orgánom členského štátu dovozu minimálne tieto informácie:“; e)V odseku 2 sa písmeno b) nahrádza takto: „b)identifikačné číslo pre DPH nadobúdateľa, ktorému sa tovar dodáva, pridelené v inom členskom štáte, alebo svoje vlastné identifikačné číslo pre DPH v prípade premiestnenia podľa článku 17 ods. 1;“; _________________________________________________________________

(*) Smernica Rady 2007/74/ES z 20. decembra 2007 o oslobodení tovaru, ktorý dovážajú osoby cestujúce z tretích krajín, od dane z pridanej hodnoty a spotrebnej dane (Ú. v. EÚ L 346, 29.12.2007, s. 6). (**) Smernica Rady 2009/132/ES z 19. októbra 2009, ktorou sa určuje rozsah platnosti článku 143 písm. b) a c) smernice 2006/112/ES vzhľadom na oslobodenie od dane z pridanej hodnoty na finálny dovoz určitého tovaru (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 292, 10.11.2009, s. 5). (***) Smernica Rady 2006/79/ES z 5. októbra 2006 o oslobodení od daní pri dovoze malých zásielok tovaru neobchodného charakteru z tretích krajín (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 286, 17.10.2006, s. 15). 57.V článku 145 ods. 2 sa druhý pododsek nahrádza takto: „Členské štáty môžu prispôsobiť svoje vnútroštátne právne predpisy tak, aby sa obmedzilo narušenie hospodárskej súťaže a aby sa predovšetkým zamedzilo prípadom nezdanenia alebo dvojitého zdanenia v Únii.“; 58.V článku 146 ods. 1 sa písmená a) až d) nahrádzajú takto: „a)dodanie tovaru, ktorý je odoslaný alebo prepravený predávajúcim alebo na jeho účet do miesta určenia mimo Únie; b)dodanie tovaru, ktorý je odoslaný alebo prepravený nadobúdateľom alebo na jeho účet do miesta určenia mimo Únie, ak nadobúdateľ nie je usadený na ich území, s výnimkou tovaru prepravovaného samotným nadobúdateľom na účely vybavenia alebo zásobenia výletných lodí, rekreačných lietadiel alebo akýchkoľvek iných dopravných prostriedkov na súkromné použitie; c)dodanie tovaru autorizovaným organizáciám, ktoré ho vyvážajú z Únie ako súčasť svojej humanitárnej, charitatívnej alebo vzdelávacej činnosti uskutočňovanej mimo Únie; d)poskytovanie služieb pozostávajúcich z práce na hnuteľnom majetku, ktorý bol nadobudnutý alebo dovezený na účely vykonania takejto práce v Únii a ktorý je odoslaný alebo prepravený z Únie poskytovateľom služieb alebo na jeho účet alebo odberateľom alebo na jeho účet, ak nie sú usadení na svojich príslušných územiach;“; 59.Článok 147 sa mení takto: a)V odseku 1 sa písmená a) a b) nahrádzajú takto: „a)cestujúci nie je usadený v Únii; b)tovar sa prepraví mimo Únie pred uplynutím tretieho mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom sa dodanie uskutočnilo;“; b)V odseku 2 sa prvý a druhý pododsek nahrádzajú takto: „2. Na účely odseku 1 „cestujúci, ktorý nie je usadený v Únii“ je cestujúci, ktorého trvalé bydlisko alebo miesto obvyklého pobytu sa nenachádza v Únii. V takomto prípade je „trvalé bydlisko alebo miesto obvyklého pobytu“ miesto zapísané ako také v cestovnom pase, preukaze totožnosti alebo v iných dokladoch, ktoré členský štát, na území ktorého sa dodanie uskutočňuje, uznáva za preukaz totožnosti. Vývoz sa preukazuje faktúrou alebo iným dokladom slúžiacim ako faktúra, ktorý potvrdí colný úrad výstupu tovaru z Únie.“; 60.V článku 151 ods. 1 sa písmeno aa) nahrádza takto: „aa)dodanie tovaru a poskytovanie služieb inštitúciám Únie, Európskemu spoločenstvu pre atómovú energiu, Európskej investičnej banke alebo orgánom zriadeným Spoločenstvami, na ktoré sa vzťahuje Protokol (č. 7) o výsadách a imunitách Európskej únie, v rozsahu a za podmienok vymedzených v uvedenom protokole a dohodách na jeho vykonávanie alebo v dohodách o sídle, pokiaľ nespôsobuje narušenie hospodárskej súťaže;“; 61.V článku 153 sa prvý odsek nahrádza takto:

„Členské štáty oslobodia od dane služby poskytované sprostredkovateľmi konajúcimi v mene a na účet inej osoby, ak sa títo sprostredkovatelia podieľajú na transakciách uvedených v kapitolách 6, 7 a 8 alebo na transakciách, ktoré sa uskutočňujú mimo Únie.“; 62.Články 154 a 155 sa nahrádzajú takto: „Článok 154 Na účely tohto oddielu „sklady iné než colné sklady“ sú v prípade tovaru podliehajúceho spotrebnej dani miesta vymedzené ako daňové sklady v článku 4 ods. 11 smernice 2008/118/ES a v prípade tovaru nepodliehajúceho spotrebnej dani miesta, ktoré ako také vymedzia členské štáty. Článok 155 Bez toho, aby boli dotknuté ostatné daňové predpisy Únie, a po porade s Výborom pre DPH, môžu členské štáty prijať osobitné opatrenia s cieľom oslobodiť od dane všetky alebo niektoré z transakcií uvedených v tomto oddiele pod podmienkou, že tieto opatrenia nie sú zamerané na konečné použitie alebo spotrebu a že výška DPH splatnej pri ukončení režimov alebo situácií uvedených v tomto oddiele zodpovedá výške dane, ktorá by bola splatná, keby sa každá takáto transakcia zdaňovala na ich území.“; 63.V článku 156 sa odsek 2 nahrádza takto: „2. Miesta uvedené v odseku 1 sú tie, ktoré takto vymedzujú platné colné predpisy Únie.“; 64.V článku 158 ods. 1 sa písmeno b) nahrádza takto: „b)ak je tovar určený zdaniteľným osobám na účely dodania cestujúcim na palube lietadiel alebo lodí počas letu alebo námornej plavby, ktorých miesto pristátia sa nachádza mimo Únie;“; 65.V článku 161 sa písmeno b) nahrádza takto: „b)dodanie tovaru uvedeného v druhom pododseku článku 30, na ktorý sa naďalej vzťahuje colný režim vnútorný tranzit Únie uvedený v článku 276.“; 66.Článok 162 sa vypúšťa; 67.Článok 164 sa mení takto: a)V odseku 1 sa písmeno a) nahrádza takto: „a)dovoz a dodanie tovaru zdaniteľnej osobe na účely jeho vývozu z Únie v danom stave alebo po spracovaní; b)Odsek 2 sa nahrádza takto: „2. Oslobodenie od dane sa neuplatňuje na dodania tovaru v rámci Únie, ak dodávateľ, ktorý je povinný platiť DPH, využíva osobitnú úpravu stanovenú v hlave XII kapitole 6 oddiele 3 pre priznávanie a platbu dane z týchto dodaní.“; 68.Článok 165 sa vypúšťa. 69.Článok 168 sa mení takto:

a)Písmeno b) sa nahrádza takto: „b)DPH splatnú za transakcie, ktoré sa považujú za dodanie tovaru alebo poskytovanie služieb podľa článku 17 ods. 1, článku 18 písm. a) a článku 27;“; b)Vypúšťajú sa písmená c) a d); 70.V článku 169 sa písmená b) a c) nahrádzajú takto: „b)transakcie, ktoré sú oslobodené od dane v súlade s článkami 142 alebo 144, článkami 146 až 149, článkami 151, 152, 153 alebo 156, článkom 157 ods. 1 písm. b), článkami 158 až 161 alebo článkom 164; c)transakcie, ktoré sú oslobodené od dane v súlade s článkom 135 ods. 1 písm. a) až f), ak je odberateľ usadený mimo Únie, alebo ak sú tieto transakcie priamo spojené s tovarom určeným na vývoz z Únie.“; 71.V článku 170 sa písmeno b) nahrádza takto: „b)transakcie, pri ktorých platí daň výhradne odberateľ v súlade s článkami 194, 196 alebo 199.“; 72.Článok 171 sa mení takto: a)Odsek 2 sa nahrádza takto: „2. DPH sa vracia zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené na území Únie, v súlade s podrobnými vykonávacími predpismi stanovenými v smernici 86/560/EHS. Zdaniteľné osoby uvedené v článku 1 smernice 86/560/EHS, ktoré v členskom štáte, v ktorom nakupujú tovar a služby alebo do ktorého dovážajú tovar podliehajúci DPH, iba dodávali tovar alebo poskytovali služby osobe, ktorá bola určená za osobu povinnú platiť DPH v súlade s článkami 194, 196 alebo 199, sa na účely uplatňovania uvedenej smernice tiež považujú za zdaniteľné osoby ktoré nie sú usadené v Únii.“; b)V odseku 3 sa písmeno b) nahrádza takto: „b)fakturované sumy DPH z tovaru, ktorého dodanie je alebo môže byť oslobodené v súlade s článkom 146 ods. 1 písm. b).“; 73.V článku 171a sa prvý odsek nahrádza takto: „Členské štáty môžu namiesto vrátenia DPH podľa smerníc 86/560/EHS alebo 2008/9/ES z tovaru dodaného alebo služieb poskytnutých zdaniteľnej osobe, z ktorých je takáto osoba povinná platiť daň v súlade s článkami 194, 196 alebo 199, povoliť odpočítanie tejto dane v súlade s postupom ustanoveným v článku 168. Obmedzenia platné podľa článku 2 ods. 2 a článku 4 ods. 2 smernice 86/560/EHS možno ponechať.“; 74.V článku 172 ods. 1 sa prvý pododsek nahrádza takto: „1. Každá osoba považovaná za zdaniteľnú osobu na základe skutočnosti, že príležitostne dodáva nové dopravné prostriedky v súlade s článkom 9 ods. 2, má právo v členskom štáte, v ktorom sa začína odoslanie alebo preprava nového dopravného prostriedku odberateľovi, odpočítať DPH splatnú alebo zaplatenú za nadobudnutie alebo dovoz tohto nového dopravného prostriedku do výšky nepresahujúcej výšku DPH, ktorú by bola povinná zaplatiť, ak by dodanie podliehalo DPH v členskom štáte, v ktorom sa odoslanie alebo preprava nového dopravného prostriedku odberateľovi začína.“; 75.V článku 175 ods. 2 sa druhý pododsek nahrádza takto: „Členské štáty však môžu pokračovať v uplatňovaní svojich pravidiel platných buď k 1. januáru 1979, alebo v prípade členských štátov, ktoré pristúpili k Únii po tomto dátume, ku dňu ich pristúpenia.“;

76.V článku 176 sa druhý odsek nahrádza takto: „Do nadobudnutia účinnosti ustanovení uvedených v prvom odseku si členské štáty môžu ponechať všetky výnimky, ktoré stanovovali ich vnútroštátne právne predpisy k 1. januáru 1979, alebo, v prípade členských štátov, ktoré pristúpili k Únii po tomto dátume, ku dňu ich pristúpenia.“; 77.V článku 177 sa druhý odsek nahrádza takto: „S cieľom zachovať rovnaké podmienky hospodárskej súťaže môžu členské štáty namiesto toho, aby odmietli odpočítanie dane, zdaniť tovar, ktorý zdaniteľná osoba sama vyrobila, kúpila v Únii alebo doviezla, a to tak, aby daň neprevýšila sumu DPH, ktorá by bola uplatnená na nadobudnutie podobného tovaru.“; 78.Článok 178 sa mení takto: a)Vypúšťajú sa písmená c) a d); b)Písmeno f) sa nahrádza takto: „f)ak sa od nej žiada, aby zaplatila DPH ako odberateľ alebo nadobúdateľ v prípade uplatnenia článkov 194, 196 alebo 199, musí splniť náležitosti stanovené každým členským štátom.“; 79.Článok 181 sa vypúšťa; 80.Článok 182 sa nahrádza takto: „Článok 182 Členské štáty určia podmienky a podrobné pravidlá pre uplatňovanie článku 180.“; 81.Článok 193 sa nahrádza takto: „Článok 193 DPH platí každá zdaniteľná osoba, ktorá uskutočňuje zdaniteľné dodanie tovaru alebo zdaniteľné poskytovanie služieb okrem prípadov, keď daň platí iná osoba v prípadoch uvedených v článkoch 194 až 200 a článku 202.“; 82.V článku 194 sa odsek 1 nahrádza takto: „1. Ak zdaniteľné poskytovanie služieb uskutočňuje zdaniteľná osoba, ktorá nie je usadená v členskom štáte, v ktorom je DPH splatná, členské štáty môžu stanoviť, že osobou povinnou platiť DPH je osoba, ktorej sa služby poskytujú.“; 83.Vkladá sa tento článok 194a: „Článok 194a DPH platí osoba, ktorej sa tovar dodáva, pokiaľ jej bol udelený status certifikovanej zdaniteľnej osoby podľa článku 13a a ak tovar dodáva zdaniteľná osoba neusadená na území členského štátu, v ktorom je DPH splatná.“;

84.Článok 195 sa vypúšťa; 85.Článok 197 sa vypúšťa; 86.Článok 199a sa mení takto: a)V odseku 1 sa úvodné slová nahrádzajú takto: „1. Členské štáty môžu do 31. decembra 2028 stanoviť, že osobou povinnou platiť DPH je zdaniteľná osoba, ktorej sa uskutočnilo niektoré z týchto dodaní alebo poskytnutí:“; b)V odseku 1 sa vypúšťajú písmená c), d), e), h), i) a j); c)Odsek 1b sa nahrádza takto: „1b. Uplatňovanie mechanizmu stanoveného v odseku 1 na poskytnutia akýchkoľvek služieb uvedených v písmenách f) a g) uvedeného odseku podlieha zavedeniu primeraných a účinných oznamovacích povinností pre zdaniteľné osoby poskytujúce služby, na ktoré sa vzťahuje mechanizmus stanovený v odseku 1.“; d)Odseky 3 až 5 sa nahrádzajú takto: „3. Členské štáty, ktoré uplatňujú mechanizmus stanovený v odseku 1, predložia Komisii na základe hodnotiacich kritérií stanovených v odseku 2 písm. c) správu najneskôr do 30. júna 2027. V správe sa jasne označia informácie, ktoré sa majú považovať za dôverné, a informácie, ktoré sa môžu uverejniť. V správe sa uvedie podrobné posúdenie celkovej efektívnosti a účinnosti opatrenia, predovšetkým pokiaľ ide o: a)vplyv na podvodnú činnosť týkajúcu sa poskytnutí služieb, na ktoré sa toto opatrenie vzťahuje; b)prípadný presun podvodnej činnosti na iné služby; c)náklady na dodržiavanie predpisov, ktoré vznikajú zdaniteľným osobám v dôsledku uplatňovania tohto opatrenia. 4. Každý členský štát, ktorý po nadobudnutí účinnosti tohto článku zistil zmeny vo vývoji podvodnej činnosti na svojom území v súvislosti so službami uvedenými v odseku 1, predloží Komisii v tejto súvislosti správu najneskôr 30. júna 2027. 5. Komisia pred 1. januárom 2028 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o celkovom posúdení vplyvu mechanizmu stanoveného v odseku 1 na boj proti podvodom.“; 87.V článku 199b sa odsek 1 nahrádza takto: „1. Členský štát môže v naliehavých prípadoch potreby a v súlade s odsekmi 2 a 3 určiť príjemcu ako osobu povinnú zaplatiť DPH pri osobitných poskytnutiach služieb odchylne od článku 193 ako osobitné opatrenie mechanizmu rýchlej reakcie s cieľom bojovať proti neočakávaným a rozsiahlym podvodom, ktoré môžu viesť k značným a nenapraviteľným finančným stratám. Toto osobitné opatrenie mechanizmu rýchlej reakcie podlieha primeraným kontrolným opatreniam členského štátu v súvislosti so zdaniteľnými osobami poskytujúcimi služby, na ktoré sa toto opatrenie vzťahuje, a obdobie jeho uplatňovania nepresahuje deväť mesiacov.“; 88.Článok 200 sa nahrádza takto:

„Článok 200 DPH platí osoba, ktorej sa dodáva nový dopravný prostriedok v súlade s článkami 35a alebo 35b, ak je dodávateľ zdaniteľnou osobou v súlade s článkom 9 ods. 2. Na účely tohto ustanovenia sa zdaniteľná osoba, ktorá podlieha spoločnej paušálnej úprave pre poľnohospodárov na účely jej podnikania v poľnohospodárstve, lesníctve alebo rybárstve, a zdaniteľná osoba, ktorá iba dodáva tovar a poskytuje služby, na ktoré sa nevzťahuje právo na odpočítanie DPH, považuje za zdaniteľnú osobu v súlade s článkom 9 ods. 2.“; 89.V článku 204 sa odsek 1 nahrádza takto: „1. Ak je podľa článkov 193 až 196 a článkov 199 a 200 osobou povinnou platiť daň zdaniteľná osoba, ktorá nie je usadená v členskom štáte, v ktorom je DPH splatná, členské štáty jej môžu umožniť určiť daňového zástupcu ako osobu povinnú platiť DPH. Ak okrem toho zdaniteľnú transakciu uskutočňuje zdaniteľná osoba, ktorá nie je usadená v členskom štáte, v ktorom je DPH splatná, a ak neexistuje s krajinou, v ktorej je táto zdaniteľná osoba usadená alebo má svoje sídlo, žiadny právny nástroj týkajúci sa vzájomnej pomoci rozsahom podobnej pomoci, ktorú ustanovuje smernica Rady 2010/24/EÚ(*) a nariadenie (ES) č. 904/2010, členské štáty môžu prijať opatrenia, ktoré stanovia, že osobou povinnou platiť DPH má byť daňový zástupca určený neusadenou zdaniteľnou osobou. Členské štáty však nemôžu uplatniť možnosť uvedenú v druhom pododseku na zdaniteľnú osobu neusadenú v Únii, ktorá si zvolila osobitnú úpravu stanovenú v hlave XII kapitole 6 oddiele 2.“; _________________________________________________________________ (*) Smernica Rady 2010/24/EÚ zo 16. marca 2010 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok vyplývajúcich z daní, poplatkov a ďalších opatrení Ú. v. EÚ L 84, 31.3.2010, s. 1). 90.Článok 205 sa nahrádza takto: „Článok 205 V situáciách uvedených v článkoch 193 až 199b a v článkoch 202, 203 a 204 môžu členské štáty stanoviť, že osoba iná ako osoba povinná platiť DPH ručí spoločne a nerozdielne za platbu DPH.“; 91.V článku 207 sa prvý odsek nahrádza takto: „Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na to, aby osoby, ktoré sa v súlade s článkami 194, 196,199 a 204 považujú za osoby povinné platiť DPH namiesto zdaniteľnej osoby, ktorá nie je usadená na ich území, splnili svoju platobnú povinnosť stanovenú v tomto oddiele.“; 92.Články 209 a 210 sa vypúšťajú; 93.V článku 213 sa vypúšťa odsek 2; 94.Článok 214 ods. 1 sa mení takto: a)Písmená a) a b) sa nahrádzajú takto: „a)každej zdaniteľnej osoby s výnimkou osôb uvedených v článku 9 ods. 2, ktorá na ich území uskutočňuje iné dodanie tovaru alebo poskytovanie služieb, pri ktorých vzniklo právo na odpočítanie dane, než je dodanie tovaru alebo poskytovanie služieb, pri ktorých DPH platí výhradne odberateľ alebo osoba, ktorej sú tovar alebo služby určené, v súlade s článkami 194 až 196 a článkom 199; b)každej zdaniteľnej osoby alebo nezdaniteľnej právnickej osoby, ktorá je príjemcom dodania tovaru v rámci Únie;“;

b)Písmeno c) sa vypúšťa; c)Dopĺňa sa toto písmeno f): „f)každej zdaniteľnej osoby s výnimkou osôb uvedených v článku 9 ods. 2, ktorá je usadená na ich území a ktorá uskutočňuje iba dodania tovaru v rámci Únie.“; 95.Článok 216 sa nahrádza takto: „Článok 216 Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby ich identifikačné systémy umožnili identifikovať zdaniteľné osoby uvedené v článku 214.“; 96.V článku 219a ods. 2 sa písmeno a) mení takto: a)Bod ii) sa nahrádza takto: „ii)sa dodanie tovaru alebo poskytnutie služieb v súlade s ustanoveniami hlavy V nepovažuje za uskutočnené v rámci Únie;“; b)Dopĺňa sa tento bod iii): „iii)dodávateľ nie je usadený v členskom štáte, v ktorom uskutočňuje dodanie tovaru v rámci Únie, za ktoré je povinný platiť DPH, a nevyužíva osobitnú úpravu uvedenú v hlave XII kapitole 6 oddiele 3;“; 97.V článku 220 ods. 1 sa body 3 a 4 nahrádzajú takto: „3.pri dodaniach nových dopravných prostriedkov v súlade s článkom 35b; 4.pri zálohovej platbe prijatej pred uskutočnením jedného z dodaní tovaru uvedených v bodoch 1 a 2 s výnimkou dodaní tovaru v rámci Únie;“; 98.V článku 220a sa odsek 2 nahrádza takto: „2. Členské štáty nepovolia zdaniteľným osobám vyhotoviť zjednodušenú faktúru v týchto prípadoch: a)pri dodaniach tovaru v rámci Únie; b)ak sa vyžaduje vyhotovenie faktúr podľa článku 220 ods. 1 bodu 2; c)ak zdaniteľné dodanie tovaru alebo zdaniteľné poskytovanie služieb uskutočňuje zdaniteľná osoba, ktorá nie je usadená v členskom štáte, v ktorom je DPH splatná, alebo ktorej prevádzkareň v danom členskom štáte nezasahuje do dodávania tovaru alebo poskytovania služieb v zmysle článku 192a, a osobou povinnou platiť DPH je osoba, ktorej sa tovar dodáva alebo služby poskytujú.“; 99.V článku 221 sa odsek 3 nahrádza takto:

„3.Členské štáty môžu oslobodiť zdaniteľné osoby od povinnosti stanovenej v článku 220 ods. 1 alebo článku 220a vyhotoviť faktúru pri dodaní tovaru alebo poskytovaní služieb, ktoré uskutočňujú na svojom území a ktoré sú oslobodené od dane s možnosťou alebo bez možnosti odpočítania DPH zaplatenej na predchádzajúcom stupni v súlade s článkom 132, článkom 135 ods. 1 písm. h) až l), článkami 136, 371, 375, 376 a 377, článkom 378 ods. 2, článkom 379 ods. 2 a článkami 380 až 390c.“; 100.V článku 222 sa prvý odsek nahrádza takto: „V prípade dodaní tovaru v rámci Únie, dodaní nových dopravných prostriedkov v súlade s článkom 35b alebo v prípade poskytnutí služieb, za ktoré je povinný platiť DPH odberateľ podľa článku 196, sa faktúra vyhotoví najneskôr v pätnásty deň mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom zdaniteľná udalosť nastala.“; 101.Článok 225 sa nahrádza takto: „Článok 225 Členské štáty môžu uložiť zdaniteľným osobám osobitné podmienky v prípadoch, keď sú tretia strana alebo odberateľ, ktorý vyhotovuje faktúry, usadení v krajine, s ktorou neexistuje žiadny právny nástroj týkajúci sa vzájomnej pomoci rozsahom podobnej pomoci ustanovenej v smernici 2010/24/EÚ a nariadení (ES) č. 904/2010.“; 102.Článok 226 sa mení takto: a)Bod 4 sa nahrádza takto: „4.identifikačné číslo pre DPH odberateľa uvedené v článku 214, pod ktorým mu bol dodaný tovar v rámci Únie alebo dodaný tovar a poskytnuté služby, za ktoré je povinný platiť DPH;“; b)Bod 12 sa nahrádza takto: „12.v prípade dodania nových dopravných prostriedkov v rámci Únie alebo dodania nových dopravných prostriedkov podľa článku 35b, údaje uvedené v článku 9 ods. 3;“; 103.Článok 230 sa nahrádza takto: „Článok 230 Sumy uvedené na faktúre sa môžu uvádzať v akejkoľvek mene za predpokladu, že výška DPH, ktorá sa má zaplatiť alebo upraviť, je uvedená v národnej mene členského štátu, v ktorom sa má zaplatiť alebo upraviť, s tým, že sa použije prepočítací mechanizmus stanovený v článku 91.“; 104.Článok 235 sa nahrádza takto: „Článok 235 Členské štáty môžu stanoviť osobitné podmienky pre elektronické faktúry vyhotovené za tovary alebo služby dodané resp. poskytnuté na ich území z krajiny, s ktorou neexistuje žiadny právny nástroj týkajúci sa vzájomnej pomoci rozsahom podobnej pomoci stanovenej v smernici 2010/24/EÚ a nariadení (ES) č. 904/2010.“; 105.V článku 238 sa odsek 3 nahrádza takto: „3. Zjednodušený postup stanovený v odseku 1 sa neuplatňuje, ak sa vyžaduje, aby sa faktúry vyhotovovali v týchto prípadoch: a)dodanie tovaru v rámci Únie;

b)podľa článku 220 ods. 1 bodu 2; c)ak zdaniteľné dodanie tovaru alebo zdaniteľné poskytovanie služieb uskutočňuje zdaniteľná osoba, ktorá nie je usadená na území členského štátu, v ktorom je DPH splatná, alebo ktorej prevádzkareň v danom členskom štáte nezasahuje do dodávania tovaru alebo poskytovania služieb v zmysle článku 192a, a osobou povinnou platiť DPH je osoba, ktorej sa tovar dodáva alebo služby poskytujú.“; 106.Článok 239 sa nahrádza takto: „Článok 239 V prípadoch, keď členské štáty využijú možnosť upravenú v článku 272 ods. 1 prvom pododseku písm. b) neprideliť identifikačné číslo pre DPH zdaniteľným osobám, ktoré neuskutočňujú žiadnu z transakcií uvedených v článku 14 ods. 4, článku 17 ods. 1. a článku 36, a keď dodávateľovi alebo odberateľovi nebolo pridelené takéto identifikačné číslo pre DPH, na faktúre sa nahradí iným číslom vymedzeným dotknutými členskými štátmi, ktoré sa nazýva daňové registračné číslo.“; 107.V článku 240 sa bod 1 nahrádza takto: „1.pokiaľ ide o poskytnutie služieb uvedené v článkoch 44, 47, 50, 53, 54 a 55, identifikačné číslo pre DPH a daňové registračné číslo dodávateľa;“; 108.V článku 242a sa odsek 1 nahrádza takto: „1. Ak zdaniteľná osoba uľahčuje používaním elektronického rozhrania, ako je trhovisko, platforma, portál alebo podobné prostriedky, dodanie tovaru alebo poskytnutie služieb nezdaniteľným osobám v rámci Únie v súlade s ustanoveniami hlavy V, zdaniteľná osoba, ktorá tieto dodania alebo poskytnutia uľahčuje, je povinná uchovávať záznamy o týchto dodaniach alebo poskytnutiach. Tieto záznamy sú dostatočne podrobné na to, aby umožnili správcom dane členských štátov, v ktorých sú tieto dodania alebo poskytnutia zdaniteľné, overiť, či sa DPH zaúčtovala správne.“; 109.V článku 243 sa odsek 1 nahrádza takto: „1. Každá zdaniteľná osoba vedie zoznam tovaru, ktorý odoslala alebo prepravila alebo ktorý bol na jej účet odoslaný alebo prepravený na miesto určenia nachádzajúce sa mimo územia členského štátu začatia prepravy, ale v rámci Únie, na účely transakcií, ktoré pozostávajú z oceňovania uvedeného tovaru alebo prác na tomto tovare alebo z jeho dočasného použitia, uvedených v článku 17 ods. 2 písm. f), g) a h).“; 110.V článku 247 sa odsek 3 nahrádza takto: „3. Členský štát uvedený v odseku 1 môže stanoviť osobitné podmienky, ktorými zakáže alebo obmedzí uchovávanie faktúr v krajine, s ktorou neexistuje žiadny právny nástroj týkajúci sa vzájomnej pomoci rozsahom podobnej pomoci stanovenej v smernici 2010/24/EÚ a nariadení (ES) č. 904/2010 alebo týkajúci sa práva uvedeného v článku 249 na elektronický prístup k faktúram, ich sťahovanie a používanie.“; 111.Článok 251 sa vypúšťa; 112.Článok 254 sa nahrádza takto: „Článok 254 V prípade dodaní nových dopravných prostriedkov v súlade s článkami 35a alebo 35b, ak je v súlade s článkom 200 povinná platiť DPH osoba, ktorej sa dodanie uskutočňuje, členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby predávajúci poskytol všetky informácie potrebné na uplatnenie DPH a preverenie jej uplatnenia správcom dane.“; 113.Článok 257 sa vypúšťa; 114.Články 258 a 259 sa nahrádzajú takto: „Článok 258

1. Člens