Brusel, 26.10.2004

KOM(2004) 719 v konečnom znení

.

OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE

Správa o využívaní finančných zdrojov určených na likvidáciu jadrových elektrární

SÚVISLOSTI

Počas diskusií o smernici Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES[1] o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou, prijatej 26. júna 2003, sa Parlament zamýšľal nad možným narušením hospodárskej súťaže, ktoré by mohlo spôsobiť zlé riadenie finančných zdrojov určených na likvidáciu a nakladanie s odpadom z jadrových elektrární.

Komisia pri tejto príležitosti zdôraznila potrebu financovania likvidácie v rámci vnútorného trhu s elektrickou energiou. Naznačila však, že táto otázka sa musí ponímať prostredníctvom príslušných nástrojov Spoločenstva a nie prostredníctvom smernice o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou. Podľa Komisie by mohla byť primeraným rámcom Zmluva o Euratome. Prijatie smernice o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou sa teda mohlo dosiahnuť pomocou dvoch vyhlásení vyjadrujúcich politický záväzok inštitúcií Spoločenstva, pokiaľ ide o zdravú hospodársku súťaž na vnútorného trhu s elektrickou energiou.

Medziinštitucionálne vyhlásenie

„Európsky parlament, Rada a Komisia zdôrazňujú potrebu členských štátov zaručiť, aby sa dostatočné finančné prostriedky, určené na uskutočnenie likvidácie a nakladanie s odpadom, ktoré sa kontrolujú v členských štátoch, účinne použili na účely, na ktoré boli vytvorené a spravovali sa transparentne, s cieľom zamedziť vytvoreniu prekážok zákonnej hospodárskej súťaže na trhu

s elektrickou energiou.“

Vyhlásenie Komisie

„ Komisia si uvedomuje, že je potrebné zaručiť, aby sa fondy vytvorené na účely uskutočnenia likvidácie a nakladania s odpadom, ktoré sa pripájajú k cieľom zmluvy o Euratome, spravovali transparentne a využívali sa výlučne na tieto účely.

V tomto ohľade Komisia zamýšľa uverejniť, v rozsahu právomocí, ktoré jej udeľuje Zmluva o Euratome, výročnú správu o využívaní fondov určených na likvidáciu a nakladanie s odpadom. Osobitne bude dohliadať, aby sa plne uplatňovali príslušné ustanovenia práva Spoločenstva.“

Likvidácia je technicky komplexný proces vyžadujúci značné finančné prostriedky. Sumy potrebné na zabezpečenie rehabilitácie miesta, kde sa nachádza jadrová elektráreň sú v súčasnosti odhadované zhruba na 10 až 15 % ceny počiatočných investícií na reaktor, ktorý sa má vyradiť z prevádzky. Vzhľadom na predpokladané sumy a napriek ich neskoršiemu použitiu na likvidáciu, prevádzkovateľ musí od obdobia výroby jadrového zariadenia integrovať nielen technologické, sociálne a hospodárske aspekty týkajúce sa nákladov výroby, ale aj finančnú schodnosť/životaschopnosť projektu v jeho celistvosti, vrátane likvidácie zariadení. Zvolená stratégia riadenia bude podmieňovať výšku investícií.

Akýkoľvek bude prevádzkovateľmi zvolený spôsob vytvorenia zdrojov, hospodárske riadenie týchto súm nie je samo osebe kritizovateľné. Nie je však ľahké vytýčiť hranicu medzi činnosťami „ bežného“ riadenia týchto zdrojov a postupmi, ktoré môžu spôsobiť narušenie hospodárskej súťaže na vnútornom trhu s elektrickou energiou. V tomto ohľade je oprávnené zamýšľať sa nad predpokladanými typmi investícií. Nebolo by však správne aby sa takéto zdroje využívali na nadobudnutie podielu v konkurenčnom podniku.

Vedomá si možných narušení hospodárskej súťaže na vnútornom trhu s elektrickou energiou, Komisia v roku 2002 zdôraznila, v oznámení nazvanom „Jadrová bezpečnosť v Európskej únii“, že finančné zdroje určené na likvidáciu musia zodpovedať osobitným pravidlám, pokiaľ ide o ich vytvorenie a spôsoby vypočítania a riadenia, s cieľom zaručiť aby sa tieto zdroje nepoužili na iné účely. Návrh smernice určujúcej základné povinnosti a všeobecné princípy v oblasti bezpečnosti jadrových zariadení, prijatý Komisiou 30. januára 2003, podal tento mechanizmus v právne záväzných termínoch.

Touto správou sa spĺňa záväzok prijatý Komisiou počas prijímania smernice o vnútornom trhu s elektrickou energiou uverejniť správu o využívaní zdrojov určených na likvidáciu jadrových elektrární.

METODOLÓGIA

S cieľom pripraviť túto prvú správu, Komisia 28. apríla 2004 zaslala 14 členským štátom a pristupujúcim krajinám, v ktorých sa nachádzajú jadrové elektrárne, list požadujúci upresnenia, pokiaľ ide o využitie finančných zdrojov určených na likvidáciu. Boli kontaktované tieto krajiny: Nemecko, Belgicko, Španielsko, Fínsko, Francúzsko, Maďarsko, Taliansko, Litva, Holandsko, Česká republika, Spojené kráľovstvo, Slovensko, Slovinsko a Švédsko.

Komisia týmto štátom zaslala informácie, ktoré mala o využití finančných zdrojov, žiadajúc ich o potvrdenie ich presnosti. Tiež ich požiadala o poskytnutie akýchkoľvek dodatočných podstatných informácií. Tiež požiadala oslovené štáty o poskytnutie informácií o nimi zvolenom spôsobe riadenia, o spôsobe, akým ich vláda zabezpečuje, že zdroje zodpovedajú potrebám a o odhade nákladov likvidácie.

Až na jednu výnimku (Taliansko), oslovené členské štáty odpovedali na otázky Komisie. Je potrebné zdôrazniť, že aj keď členské štáty lojálne spolupracovali s Komisiou, väčšina z nich sa obmedzila na potvrdenie, alebo malé poopravenie informácií zaslaných Komisiou. Komisia v rámci tohto výskumu nezozbierala dodatočné informácie, ktoré by jej poskytli jasnejšiu predstavu o použití finančných zdrojov určených na likvidáciu.

VÝSLEDKY

Informácie poskytnuté členskými štátmi svedčia o veľmi rozdielnych situáciách, pokiaľ ide o stratégie likvidácie, rovnako ako o zvolené spôsoby riadenia finančných zdrojov. Tabuľka v prílohe synteticky podáva informácie poskytnuté oslovenými štátmi.

3.1 Stratégie likvidácie

a) Okamžitá likvidácia

Šesť členských štátov si zvolilo stratégiu likvidácie jadrovej elektrárne okamžite po zastavení jej činnosti. Ide o Nemecko, Španielsko, Fínsko, Taliansko, Litvu a Slovinsko. Tento výber vyžaduje aby sa už od začiatku činnosti likvidácie vyhradili značné finančné zdroje .

Je dôležité zdôrazniť, že prípad Litvy je osobitný v tom, že dve jednotky elektrárne Ignalina sú predmetom záväzku predčasného uzavretia prijatého počas rokovaní o procese pristúpenia k Európskej únii. Litva sa zaviazala uzavrieť jednotku 1 jadrovej elektrárne Ignalina pred rokom 2005 a jednotku 2 najneskôr 31. decembra 2009. Tieto záväzky uzatvorenia sa zahrnuli do protokolu č. 4 Aktu o pristúpení, ktorý nadobudol platnosť 1. mája 2004. Vzhľadom na dedičstvo minulosti a blížiaci sa dátum uzavretia, Litva nemohla tejto situácii čeliť sama. V roku 2001 bol vytvorený osobitný medzinárodný fond pre likvidáciu elektrárne Ignalina, spravovaný Európskou bankou pre obnovu a rozvoj (EBOR). Európska únia je najväčším prispievateľom tohto fondu. Okrem toho, s cieľom vziať do úvahy výnimočný charakter tohto uzavretia, Únia zo solidarity s Litvou súhlasila s financovaním Spoločenstva v rámci finančných perspektív 2007-2013. V tomto ohľade je dôležité zdôrazniť, že Komisia 29. septembra 2004 prijala návrh nariadenia na uskutočnenie tohto financovania.

b) Likvidácia po častiach

Štyri členské štáty sa rozhodli pre stratégiu likvidácie po častiach. Ide o Maďarsko, Holandsko, Českú republiku a Slovensko. Táto stratégia nevyžaduje vyhradenie tak veľkých súm od začiatku zastavenia činnosti elektrárne, ako v prípade okamžitej likvidácie. Zariadenie sa v skutočnosti na niekoľko rokov izoluje s cieľom počkať na zníženie hladiny rádioaktivity. Je však dôležité ubezpečiť sa, že zvolený spôsob riadenia umožní zaručiť prístupnosť a primeranosť finančných zdrojov, v okamihu potreby.

Elektráreň Bohunice V1 na Slovensku je tiež predmetom záväzku predčasného uzavretia dohodnutého v rámci procesu rozšírenia. Jednotky 1 a 2 tejto elektrárne sa musia uzavrieť, v tomto poradí, najneskôr 31. decembra 2006 a 31. decembra 2008. S dôsledkami tohto predčasného uzavretia sa jednalo v rovnakom duchu ako v prípade Litvy. Bol vytvorený medzinárodný fond spravovaný EBOR a Únia rovnako súhlasila s financovaním Spoločenstva v rámci finančných perspektív 2007-2013. Komisia 29. septembra 2004 prijala návrh nariadenia na uskutočnenie tohto financovania.

Štyri členské štáty sa ešte nerozhodli pre definitívnu stratégiu likvidácie. Ide o Belgicko, Francúzsko, Spojené kráľovstvo a Švédsko.

3.2 Riadenie finančných zdrojov

a) Externé riadenie

Desať členských štátov si zvolilo spôsob externého riadenia, to znamená odlišného od účtov prevádzkovateľa. Ide o Španielsko, Fínsko, Maďarsko, Taliansko, Litvu, Holandsko, Českú republiku, Slovensko, Slovinsko a Švédsko.

Tento spôsob riadenia poskytuje najväčšiu transparentnosť a pravdepodobne aj najlepšie záruky, pokiaľ ide o konečné využitie finančných zdrojov, najmä v prípade bankrotu prevádzkovateľa.

b) Interné riadenie

V Nemecku a vo Francúzsku sa finančné zdroje určené na likvidáciu uložili formou záloh na účty výrobcov elektriny. Tento spôsob riadenia umožňuje veľmi pružné použitie týchto zdrojov. Znamená to, že ten istý subjekt, v tomto prípade prevádzkovateľ jadrovej elektrárne, má finančnú i technickú zodpovednosť.

Tento spôsob riadenia však neposkytuje rovnakú transparentnosť ako externé riadenie. Nedovoľuje a priori zaručiť, že zdroje budú v okamihu potreby dostupné alebo že ich nie je možné využiť na iné účely, okrem tých, na ktoré boli vytvorené. Z technického hľadiska sú možnosti využitia týchto zdrojov veľmi široké a mohli by prípadne umožniť vzniku prekážok hospodárskej súťaže na vnútornom trhu s elektrickou energiou.

c) Iné typy riadenia

Belgicko prijalo originálne riešenie. Do roku 2003 boli finančné zdroje na účtoch prevádzkovateľa jadrovej elektrárne. Od prijatia zákona z 11. apríla 2003[2] zostávajú tieto zdroje na účtoch prevádzkovateľa jadrovej elektrárne vo forme záloh, v ktorých vlastní členský štát „zlatý podiel“, ktorý mu umožňuje uplatniť právo veta v prípade, keď usudzuje, že by riadenie mohlo ohroziť bezpečnosť zdrojov.

V prípade Spojeného kráľovstva sa jadroví prevádzkovatelia nachádzajú v odlišnej pozícii. V prípade BNFL zostávajú finančné zdroje na interných účtoch, ale sú predmetom osobitného riadenia, odlišného od všeobecnej investičnej politiky spoločnosti. Britská vláda predpokladá, že budú v blízkej budúcnosti zaslané do „úradu pre likvidáciu jadrových zariadení“ (Nuclear Decommissioning Authority)[3]. Situácia v British Energy je komplexnejšia vzhľadom na reštrukturalizáciu spoločnosti. Mal by sa vytvoriť nový fond, do ktorého bude prispievať štát. Tento postup však ešte musia povoliť britské úrady. Je zaujímavé všimnúť si, že na úrovni Spoločenstva už bol tento postup schválený.

ZÁVERY

Likvidácia jadrových elektrární je otázka, ktorá v nasledujúcich rokoch nadobudne čoraz väčšiu dôležitosť. Predpokladá sa, že do roku 2025 by sa malo zlikvidovať päťdesiat až šesťdesiat reaktorov zo stopäťdesiatichpiatich, ktoré sú v súčasnosti v prevádzke v rozšírenej Európskej únii.

Financovanie likvidácie je komplexnou otázkou, ku ktorej sa môže pristupovať z rozličných uhlov. Základným cieľom pridelenia finančných zdrojov na likvidáciu je zabezpečiť, aby sa činnosti likvidácie mohli uskutočniť v okamihu potreby, rešpektujúc vysokú úroveň jadrovej bezpečnosti. Likvidácia zariadenia, ktorá by sa nemohla uskutočniť za dobrých podmienok z dôvodu absencie primeraných finančných zdrojov by mohla mať nezanedbateľné rádiologické dôsledky. Z tohto dôvodu sa Komisia rozhodla, vo svojom návrhu smernice určujúcej základné povinnosti a všeobecné princípy v oblasti jadrovej bezpečnosti, pristupovať k tejto otázke v rámci kapitoly 3 Zmluvy o Euratome, týkajúcej sa ochrany zdravia. Opatrenia týkajúce sa financovania likvidácie sa musia stanoviť v súlade so Zmluvou o Euratome; avšak tam, kde nie sú potrebné vzhľadom na ciele Zmluvy o Euratome, alebo zachádzajú mimo nich, alebo kde narúšajú alebo hrozia narušením hospodárskej súťaže na jednotnom trhu, sa musia stanoviť v súlade so Zmluvou o ES.

Komisia zastáva názor, že by bolo potrebné získať od členských štátov viac informácií, s cieľom vytvoriť si fundovanejší úsudok o skutočnom financovaní likvidácie v rámci rozšírenej Únie. Vzhľadom na rozdielnosť situácie medzi členskými štátmi bude potrebné snažiť sa získať presnejšie informácie umožňujúce vytvoriť si jasnú predstavu o základných prvkoch, akými je spôsob vypočítania nákladov likvidácie, primeranosť zhromaždených zdrojov, záruka disponibility zdrojov v okamihu potreby alebo spôsob ich riadenia.

Tieto odlišnosti medzi členskými štátmi sa z väčšej časti vysvetľujú historickými dôvodmi, v hospodárskom kontexte pred vytvorením vnútorného trhu s elektrickou energiou. Tento spôsobil zvýšenú potrebu transparentnosti a harmonizácie riadenia finančných zdrojov. Je preto potrebné získať od členských štátov podrobnejšie a lepšie štruktúrované informácie. V kontaktoch ustanovených na vytvorenie tejto prvej správy sa teda bude pokračovať s cieľom vytvorenia metodológie umožňujúcej pristúpiť k náležitým porovnávaniam medzi rozličnými členskými štátmi.

Táto nevyhnutná základná práca by mala v dlhodobom termíne vyústiť do harmonizácie metód financovania likvidácie v Európskej únii. Únia musí zaručiť, že vytvorené zdroje sú spravované v súlade s právom Spoločenstva. Ako stanovuje zákon, Komisia môže presne zakročiť aby overila osobitnú situáciu. Jej intervencia je teda reaktívna, ale nie proaktívna.

Komisia zastáva názor, že je nevyhnutné určiť primeranejšie pravidlá, s cieľom zaručiť, že finančné zdroje vytvorené na potreby likvidácie jadrových elektrární budú v okamihu potreby k dispozícii aby sa činnosti likvidácie mohli uskutočniť pri vysokej úrovni jadrovej bezpečnosti a aby tieto zdroje boli spravované úplne transparentne.

Na tieto účely a v očakávaní, že Rada prijme právne záväzné nástroje v oblasti jadrovej bezpečnosti a nakladania s rádioaktívnym odpadom, Komisia plánuje v roku 2005 predložiť, na základe Zmluvy o Euratome, odporúčanie požadujúce od členských štátov prijatie potrebných opatrení s cieľom:

- zaručiť, že finančné zdroje budú vytvorené počas obdobia prevádzky jadrových elektrární, s cieľom zachovať vysokú úroveň jadrovej bezpečnosti počas činností likvidácie;

- zaručiť, aby takto vytvorené zdroje boli k dispozícii a primerané na pokrytie, v okamihu potreby, nákladov činností likvidácie;

- zaručiť, aby sa zdroje použili na účely, na ktoré boli vytvorené a aby sa spravovali úplne transparentne.

ANNEXE

SYNTHESE PAR ETAT MEMBRE

SLOVAKIA | Centralised (blocked) State Fund independent from operator | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs. | 3.6 Billion € | State Fund (active since 1995) 317,94 M € as of 31.03.2004: IBDSF: 90 M € (2004-2006) | a) Contributions from nuclear operators b) Grants from State budget c) Penalties imposed by Nuclear Regulator d) Interest from Fund deposits. | Also contributions from International Bohunice Decommissioning Support Fund (IBDSF) due to the consequences of early closure.of units 1 and 2. |

SWEDEN | Nuclear Waste Fund (managed by the State) independent from operator | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs. | 63 Billion SEK (2003 price level, 13 billions already spent) | 29 billion SEK (beginning of 2003) | Electricity price from nuclear origin |

FINLAND | State Nuclear Waste Management Fund holds and manage funds independent from operator | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs. Contributors are entitled to borrow money from the fund against securities | 1.3 Billion € (2004) (future liabilities) | 1.3 Billion € (2004) (to cover all future liabilities) | Contributions from nuclear operators plus interest generated by the fund |

SPAIN | State company ENRESA holds and manage fund independent from operators | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs | Total 11.5 Billion € (2004 value) Decommissioning of NPPs only: 2.3 Billions € (2004 value) | 1.73 Billion € (31/12/2003) | Electricity price |

SLOVENIA | External. Managed by a specific agency | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs | 1.2 Billion € | Slovenian Fund 104 Million € (end 2003) Croatia shall form its own decommissioning fund | Levy on the produced electricity | Decommissioning and disposal of radwaste and spent fuel is a joint responsibility in equal shares of Slovenia and Croatia |

ITALY | External. Managed by a State owned company: SOGIN also responsible for dismantling works | 2.6 Billion € (2002) for power reactors plus 630 Million € (2002) for fuel cycle research plants. | Levy on the price of electricity added to the resources accumulated by ENEL and already transferred to the fund | All nuclear plants already permanently shut down and in the process of decommissioning |

CZECH REPUBLIC | Dedicated Nuclear Account (NA) managed by the Ministry of Finance. Verification of cost estimates and withdrawal of funds from the NA monitored by State organisation: RAWRA independent from operators | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs | 860 Million € (1999) for decommissioning only 1550 Million € (1999) for disposal of spent fuel and high level waste | Electricity price |

HUNGARY | Central Nuclear Financial Fund in a dedicated Treasury account, managed by the Hungarian Atomic Energy Authority independent from operators. A Public Agency (PURAM) is responsible for the D & WM activities | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs | 1.4 Billion € (2003) for decommissioning + 1.7 Billion € (2003) for waste management including disposal | ~60 Millions € | Electricity price, contributions from radwaste producers and State central budget |

NETHERLANDS | Funds for waste management transferred under 2002 agreement to the State together with ownership of responsible company COVRA. Operators have to make financial provisions for decommissioning requirements | Decommissioning, spent fuel and radwaste management and disposal related costs | 180 Millions € (present value) for spent fuel management and decommissioning of Dodewaard. 145Million € for dismantling of Borssele 1270 Million € for COVRA fund | 120 Million € (Dec. 2001) in Borssele fund Dodewaard fund under review | Contribution from nuclear operators and radwaste producers | Dodewaard out of operation since 1997. Borssele expected to be shut down in 2013 |

BELGIUM | Before the law of April 2003: Provisions within the books of the electricity producers (i.e. internal) After 11.04.2003:Funds in Nuclear Provision Company (in which the State has a golden share giving the right to veto) | Decommissioning costs. The nuclear provision company can lend up to 75% of the total amount to the nuclear operators at industrial interest rates. | Slightly higher than 12% of investment costs. | By the end of 2003 all past provisions have been transferred to the Nuclear Provision Company. Nuclear operators pay each year a contribution to cover at the end of industrial operation (i.e. at least 40 years) the discounted dismantling costs. | Electricity price. | Recent shifts towards a management of the fund more independent from operators. |

UNITED KINGDOM | There are three main nuclear operators: BE (private) and BNFL and UKAEA (public sector). There is not a single common regime for funding. BNFL: Internal not segregated fund but a Nuclear Liabilities Investment Portofolio earmarked for that purpose. BE: Internal independent Nuclear Generation Decommissioning Fund (NGDF). Under a new scheme presently under discussion a Nuclear Decommissioning Authority(NDA) would be responsible for securing the discharge of all public sector liabilities on civil public sector sites (i.e. owned by BNFL and UKAEA). Under a BE’s restructuring plan, pending EC approval, the NGDF would be subsumed within new Nuclear Liabilities Fund (NLF). | BE’s estimated nuclear liabilities (as of 31.03.2003 discounted at 3% per annum): £ 3.3 Billion for contracted spent fuel liabilities and £ 1.0 Billion for uncontracted spent fuel liabilities. NDA’s estimated total undiscounted future expenditure on discharging nuclear liabilities : ~£ 50 Billion ( ~80% BNFL and 20% UKAEA liability share) | BE contributes around £ 18 Million per annum to the NGDF, which as of 31.03.2003 amounts to £ 334 Million. Under proposed BE’s restructuring plan , BE would contribute to the NLF: £ 20 Million a year for the 15 BE reactors( adjusted for inflation); £ 275 Million of new bonds; £ 150,000 per tonne/ U loaded into Sizewell B; and 65% of BE’s free cash flow. | Nuclear operators and Government contributions (historic spent fuel liabilities) | Recent shifts towards a management of the funds more independent from operators. |

GERMANY | Internal. Contingency reserves in operator’s accounts and tax deductible. | No constraints on the allocation of reserves except the due care principle. | 25 Billion € (decommissioning costs only) not including research reactors and those inherited from the former GDR. | In tax balance sheet funds for decommissioning accumulated in equal instalments over 25 years and discounted at 5.5%. Radioactive waste management funds constituted in proportion to the generated radwaste and discounted also at 5.5% |

FRANCE | Not separated Internal to the operator. EDF is fully responsible for its management. These provisions are tax deductible. | In addition to decommissioning the provisioned amounts have been used to reduce the company debt and to invest in new assets and to fund dedicated assets (bonds & equity) | Decommissioning cost estimated at 258.86 € (1998) per installed Kw. Decommissioning cost equal to 15% construction costs and discounted at 3%. Provision are calculated for 40 years operation and regularly re-evaluated. | Total provision at the end of 2003 for NPP’s decommissioning : 9.4 Billion €. End of fuel cycle provision: 13.9 Billion € (i.e. 10.2 Billion € for reprocessing and 3.7 Billion € for disposal of waste fuel) | Provisions in the operator’s (EDF) accounts. |

[1] Ú. v. EÚ L 16, 23.1.2004, s. 74.

[2] Zákon o zásobách vytvorených na účely likvidácie jadrových elektrární a na nakladanie s so štiepnym jadrovým materiálom z týchto elektrární

[3] Verejný orgán zodpovedný za určenie stratégie likvidácie jadrových elektrární v Spojenom kráľovstve. NDA by mal byť prevádzkyschopný od 1. apríla 2005.