Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o zdraví zvierat /* COM/2013/0260 final - 2013/0136 (COD) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. ODVÔVODNENIE a CIEĽ Problematika zdravia zvierat sa týka všetkých európskych občanov. Táto problematika vychádza z aspektov verejného zdravia, bezpečnosti potravín a potravinovej bezpečnosti, ktoré súvisia so zdravím zvierat, ale aj s možnými hospodárskymi nákladmi vzniknutými v dôsledku výskytu ohnísk nákazy a zohľadňovania dobrých životných podmienok zvierat, ako aj vplyvu opatrení na kontrolu chorôb na dobré životné podmienky zvierat. Zároveň sa v cieli tohto návrhu odzrkadľujú priority inteligentnej regulácie[1]: zjednodušiť existujúci právny rámec a súčasne zohľadniť očakávania zainteresovaných strán týkajúce sa zníženia administratívnej záťaže. Návrh napokon odráža aj priority Komisie, akými je cieľ inteligentného rastu v rámci stratégie Európa 2020[2], a to tým, že pomáha sektoru stať sa odolnejším vďaka opatreniam zameraným na aktívnu prevenciu a prostredníctvom pružnejšieho riadenia rizík. Analýza problému Súčasný právny rámec EÚ v oblasti zdravia zvierat zahŕňa takmer 50 základných smerníc a nariadení a približne 400 sekundárnych právnych predpisov, pričom niektoré z nich boli prijaté už v roku 1964. Komisia začala v roku 2004 externé hodnotenie s cieľom dôkladne preskúmať výsledky činnosti EÚ v oblasti zdravia zvierat. Toto hodnotenie poviedlo v roku 2007 k zrodu novej stratégie v oblasti zdravia zvierat. Okolnosti nás prinútili prehodnotiť našu politiku:  hlavné prvky existujúcej politiky sa sformovali z veľkej časti v období medzi rokmi 1988 a 1995, keď sme boli stále ešte Spoločenstvom dvanástich členských štátov,  vyskytli sa nové problémy. Objavili sa choroby, ktoré sme desaťročie predtým nepoznali, zatiaľ čo iné, ako napr. slintačka a krívačka, katarálna horúčka oviec a vtáčia chrípka, nás nedávno postavili pred nové výzvy a pripomenuli nám, že tieto choroby naďalej predstavujú veľmi vážne riziko,  radikálne sa zmenili i podmienky obchodovania ako dôsledok veľkého nárastu objemu obchodu so zvieratami a živočíšnymi produktmi, tak v rámci EÚ, ako aj s tretími krajinami, a  podstatné zmeny zaznamenala veda, technológia a náš inštitucionálny rámec. V súvislosti s existujúcimi právnymi predpismi sa zistil celý rad problémov. Niektoré sa týkajú všeobecného politického prístupu, menovite: – nesmierna zložitosť súčasnej politiky Spoločenstva v oblasti zdravia zvierat (Community Animal Health Policy, ďalej len „CAHP“), – absencia všeobecnej stratégie, – nedostatočná pozornosť venovaná prevencii chorôb, s osobitným zameraním na potrebu zvýšenej biologickej bezpečnosti. Iné sa týkajú osobitných problémov s uplatňovaním existujúcich právnych predpisov, najmä pokiaľ ide o: – problémy súvisiace s obchodom so živými zvieratami vo vnútri Únie. Tak všeobecné, ako aj osobitné problémy, sa týmto právnym predpisom odstraňujú, alebo sa odstránia v jeho delegovaných a vykonávacích aktoch. Ciele návrhu Súbor právnych predpisov v oblasti zdravia zvierat je právnym rámcom na podporu stratégie EÚ v oblasti zdravia zvierat uverejnenej v roku 2007. Všeobecné ciele vymedzené v stratégii:  zabezpečiť vysokú úroveň verejného zdravia a bezpečnosti potravín prostredníctvom zníženia výskytu biologických a chemických rizík pre ľudí na čo najnižšiu mieru,  podporiť zdravie zvierat prevenciou/znížením výskytu chorôb zvierat, a týmto spôsobom podporiť poľnohospodárstvo a vidiecke hospodárstvo,  zvyšovať hospodársky rast/súdržnosť/konkurencieschopnosť zabezpečením voľného pohybu tovarov a primeraného premiestňovania zvierat,  podporiť poľnohospodárske postupy a dobré životné podmienky zvierat, ktoré zabraňujú hrozbám súvisiacim so zdravím zvierat a minimalizujú vplyvy na životné prostredie v súlade so stratégiou EÚ pre trvalo udržateľný rozvoj. Špecifické ciele tohto súboru právnych predpisov v oblasti zdravia zvierat:  vytvoriť jednotný, zjednodušený, transparentný a jasný regulačný rámec, ktorým sa systematicky vymedzujú ciele, rozsah a zásady regulačného zásahu, v súlade s dobrou správou vecí verejných a s medzinárodnými normami (napr. OIE), ktorý by bol zameraný na dlhodobé preventívne opatrenia a založený na spolupráci so všetkými príslušnými zainteresovanými stranami,  zaviesť základné všeobecné zásady zjednodušujúce právny rámec, aby sme boli pripravení na nové výzvy, t. j. aby sme mohli rýchlo reagovať na objavujúce sa choroby, a zároveň zabezpečiť, aby kvalita reakcie zostala v porovnaní so súčasnými právnymi predpismi na rovnakej úrovni,  zabezpečiť súlad medzi horizontálnymi zásadami právnych predpisov v oblasti zdravia zvierat, dobrých životných podmienok zvierat a politík v oblasti bezpečnosti potravín, ako aj širších politík EÚ v oblasti zmeny klímy, spoločnej poľnohospodárskej politiky a udržateľnosti,  znížiť v čo najväčšej miere vplyv chorôb zvierat na zdravie zvierat a verejné zdravie, dobré životné podmienky zvierat, hospodárstvo a spoločnosť prostredníctvom zvyšovania informovanosti o týchto chorobách, pripravenosti na ne, ako aj zlepšovania systémov dohľadu a reakcie na núdzovú situáciu na úrovni jednotlivých členských štátov a EÚ,  zabezpečiť hladké fungovanie vnútorného trhu so zvieratami a živočíšnymi produktmi s vysokou úrovňou ochrany zdravia zvierat a verejného zdravia a prostredníctvom podpory cieľov stratégie Európa 2020. Operačné ciele tohto súboru právnych predpisov v oblasti zdravia zvierat:  integrovať do hlavných politík v oblasti zdravia zvierat nový prístup založený na prevencii a stimuloch,  stanoviť jasné a vyvážené rozdelenie úloh a povinností medzi príslušnými orgánmi, inštitúciami EÚ, poľnohospodárskym sektorom, majiteľmi zvierat a inými subjektmi,  zaviesť kategorizáciu chorôb ako základ pre zásahy zo strany EÚ,  zabezpečiť účinné mechanizmy rýchlej reakcie na výskyt chorôb vrátane nových výziev, ktoré predstavujú napr. objavujúce sa choroby,  zabezpečiť účinnú pripravenosť na mimoriadne udalosti a včasnú reakciu na choroby zvierat a zoonózy vrátane prípadného použitia vakcín,  zaviesť zjednodušené postupy, pokiaľ je to z technických a iných dôvodov možné, berúc do úvahy špecifickosť malých poľnohospodárov a mikropodnikov a odstrániť tak, pokiaľ možno, neodôvodnenú administratívnu záťaž a náklady,  zabezpečiť, aby nový právny rámec poskytoval dostatočnú flexibilitu na hladké prispôsobenie sa vedeckému a technickému vývoju v budúcnosti,  znížiť riziko narušenia obchodu snahou o dosiahnutie primeranej úrovne súladu s príslušnými medzinárodnými normami, pri súčasnom zabezpečení pevného záväzku, pokiaľ ide o vysoké normy zdravia zvierat. 2. PRÁVNY KONTEXT Právny základ V článkoch 43, 114 a 168 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovuje právny základ pre právne opatrenia EÚ týkajúce sa zdravia zvierat, pretože tieto opatrenia sú dôležitou súčasťou politiky EÚ v oblasti poľnohospodárstva, verejného zdravia a ochrany spotrebiteľa, obchodu a jednotného trhu. – Článok 43 poskytuje základ pre legislatívne opatrenia EÚ v oblasti spoločnej poľnohospodárskej politiky. Tento článok sa stal tiež základom pre veterinárne právne predpisy, pretože CAHP sa z právneho hľadiska považuje za súčasť spoločnej poľnohospodárskej politiky, a tak prijaté legislatívne a správne postupy sú rovnaké, – v článku 114 sa stanovuje právny základ pre zavedenie a fungovanie vnútorného trhu a aproximáciu ustanovení príslušných zákonov, regulačných alebo administratívnych opatrení, – článok 168 o ochrane zdravia sa týka ochrany zdravia ľudí pred čímkoľvek, čo ho môže poškodiť vrátane faktorov súvisiacich so zdravím zvierat. Veterinárne opatrenia priamo zamerané na ochranu verejného zdravia boli tiež prijaté spolurozhodovacím postupom v dôsledku tohto článku. Súlad s ostatnými politikami Únie Tento súbor právnych predpisov v oblasti zdravia zvierat je v interakcii s právnym rámcom v oblasti dobrých podmienok zvierat, bezpečnosti potravín, verejného zdravia, výživy zvierat, veterinárnych liekov, ochrany životného prostredia, úradných kontrol, spoločnej rybárskej politiky (SRP) a spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP). Vzťah k iným návrhom v balíku Návrh je súčasťou súboru štyroch preskúmaní, ktoré sa týkajú zdravia zvierat, zdravia rastlín, kvality rastlinného rozmnožovacieho materiálu a úradných kontrol rastlín, zvierat, potravín a krmív. Preskúmanie nariadenia o úradných kontrolách umožňuje dôslednejšie uplatňovanie úradných kontrol na účely ochrany zdravia zvierat a ich väčší súlad s právnymi predpismi v oblasti zdravia zvierat. 3. SUBSIDIARITA a PROPORCIONALITA Subsidiarita Dobré zdravie zvierat vytvára nielen súkromné zisky, ale je aj verejným statkom prinášajúcim širšie spoločenské výhody. Vzhľadom na prenosný charakter mnohých chorôb zvierat sa javí ako celkovo najprínosnejší spoločný prístup, skôr než súbor jednotlivých opatrení. Harmonizovaný prístup EÚ sa všeobecne akceptuje ako prínosný; pomáha prevádzkovateľom, obchodníkom, veterinárnym lekárom a odvetviam v oblasti zdravia zvierat znížiť svoju administratívnu záťaž. Takýto prínos zohral kľúčovú úlohu pri vytváraní jednotného trhu tým, že uľahčil obchod so zvieratami a živočíšnymi produktmi (mäso, mlieko atď.) vo vnútri EÚ stanovením harmonizovaných veterinárnych podmienok a podporením úspechu spoločnej poľnohospodárskej politiky. Výhody harmonizovaných pravidiel prevencie, notifikácie, kontroly a eradikácie chorôb zvierat na úrovni EÚ sa nedávno preukázali v súvislosti s výskytom ohnísk chorôb zvierat. Reakcia na tieto krízové situácie ukázala, že EÚ je schopná rýchlo reagovať – obmedziť šírenie chorôb a minimalizovať ich účinky. Kľúčom k uvedenému úspechu je harmonizovaný prístup ku kontrole chorôb vrátane poskytovania finančnej kompenzácie za straty na farmách vzniknuté v dôsledku opatrení na eradikáciu chorôb. Ak okrem toho zoberieme do úvahy rozmer jednotného trhu, môže nezvládnutie kontroly choroby v jednom členskom štáte vážne ovplyvniť zdravotný stav v Únii a ohroziť jej vývozný potenciál. Vzhľadom na tieto skutočnosti je opatrenie EÚ opodstatnené: je jasné, že členské štáty nemôžu uspokojivo dosiahnuť takýto prístup, ak konajú samostatne, a že EÚ by dosiahla konzistentný prístup účinnejšie a efektívnejšie. Proporcionalita Právnou úpravou v oblasti zdravia zvierat sa stanovuje všeobecný rámec na prevenciu, kontrolu a eradikáciu chorôb zvierat. Táto úprava vychádza z pravidiel založených na výsledkoch, čím sa predchádza prílišnej normatívnosti a ponecháva priestor pre členské štáty, aby podľa potreby vytvárali alebo spresňovali právne predpisy, čiže poskytuje flexibilitu nutnú na prispôsobenie pravidiel vnútroštátnym, regionálnym alebo miestnym okolnostiam. na druhej strane je nevyhnutné, aby pravidlá obchodu dosahovali istú mieru podrobnosti a presnosti s cieľom znížiť riziko rozdielnej implementácie postupov zo strany prevádzkovateľov a príslušných orgánov, ako aj následného narúšania hospodárskej súťaže a možného zníženia koherentnosti prístupu k riešeniu problému choroby. Preto je táto právna úprava v oblasti zdravia zvierat snahou o dosiahnutie rovnováhy medzi primeranými a zároveň potrebnými opatreniami. 4. KONZULTÁCIE so ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI a POSÚDENIA VPLYVU Konzultačný postup Táto právna úprava v oblasti zdravia zvierat je výsledkom dlhého radu zvážených analýz. V roku 2004 začala Komisia nezávislé hodnotenie na posúdenie výkonnosti politiky Spoločenstva v oblasti zdravia zvierat (CAHP)[3] v predchádzajúcom desaťročí a jej zosúladenia s inými zásahmi politiky EÚ. Cieľom bolo určiť prvky CAHP, ktoré by sa mohli ďalej zlepšiť a navrhnúť možnosti dosiahnutia týchto zlepšení. Okrem iného sa v hodnotení CAHP odporúča, aby sa vytvorila jednotná stratégia týkajúca sa zdravia zvierat s cieľom zamedziť čiastkovému vývoju politiky založenému na riešení jednotlivých krízových situácií. Výsledkom bola stratégia EÚ týkajúca sa zdravia zvierat na roky 2007 – 2013 (Animal Health Strategy, ďalej len „AHS“) v duchu zásady „prevencia je lepšia ako liečba“[4]. V AHS sa stanovuje prijatie „jednotného regulačného rámca pre zdravie zvierat s väčším zameraním na stimuly ako na postihy, ktorý bude v súlade s ostatnými politikami EÚ a bude sa približovať medzinárodným normám“ a v ktorom sa „určia a do ktorého sa začlenia spoločné zásady a požiadavky existujúcich právnych predpisov“. v reakcii na oznámenie Komisie o novej stratégii, Európsky parlament[5], Rada[6] a Európsky hospodársky a sociálny výbor[7] uvítali túto iniciatívu. Akčným plánom vykonávania stratégie[8] sa následne potvrdilo, že jej „hlavným cieľom je rozvoj všeobecného právneho predpisu EÚ týkajúceho sa zdravia zvierat“. Od samého začiatku procesu sa kľúčové zúčastnené strany, príslušné orgány (PO) členských štátov (ČŠ), medzinárodné organizácie a obchodní partneri aktívne zúčastňovali diskusie, v ktorej zohrali dôležitú úlohu. Okrem toho sa v súlade s normami Komisie týkajúcimi sa konzultácií uskutočnilo niekoľko konzultácií s prevádzkovateľmi a sociálnymi subjektmi, ako sú európske združenia zainteresované v oblasti zdravia zvierat a dobrých životných podmienok zvierat, ako aj so zainteresovanou verejnosťou. 5. PRVKY NÁVRHU Časť I: Všeobecné predpisy V právnom rámci pre zdravie zvierat sa stanovujú všeobecné zásady pre dobré zdravie zvierat v právnych predpisoch EÚ. Spájajú sa v ňom opatrenia v oblasti zdravia zvierat týkajúce sa suchozemských zvierat a vodných živočíchov. V časti I sa stanovuje aj uprednostňovanie a zapisovanie do zoznamu tých chorôb, ktoré by mohli mať značný dosah. Po prvýkrát sa tým umožní systematicky uprednostňovať zdroje Únie na základe vedeckých dôkazov. Takisto sú prvýkrát jednoznačne stanovené povinnosti jednotlivých aktérov, ktorí majú kľúčový význam pre ochranu zdravia zvierat, akými sú napríklad prevádzkovatelia, veterinárni lekári a držitelia spoločenských zvierat. Konkrétne sa teraz od prevádzkovateľov a odborníkov na zvieratá vyžaduje, aby získali základné vedomosti o zdraví zvierat a záležitostiach, ktoré s ním súvisia. Časť II: Notifikácia, dohľad, programy eradikácie, oblasť bez výskytu choroby V časti II sa objasňujú povinnosti notifikácie a dohľadu vrátane veterinárnych návštev. Objasňujú sa v nej úlohy prevádzkovateľov, príslušných orgánov a iných inštitúcií, pokiaľ ide o dohľad nad zdravotným stavom zvierat v Únii. Nový systém umožňuje lepšie využívanie súčinnosti medzi dohľadom realizovaným rôznymi aktérmi v tejto oblasti s cieľom zabezpečiť čo najúčinnejšie a nákladovo najefektívnejšie využívanie zdrojov vyčlenených na dohľad. Ďalšia významná zmena spočíva v tom, že kompartmenty, ktoré sú v súčasnosti povolené iba pre opatrenia súvisiace s vtáčou chrípkou a v akvakultúre, sa môžu teraz používať v širšom rozsahu. Týmto sa spružňujú opatrenia na kontrolu chorôb zavedením možnosti pokračovať v presunoch a obchode za určitých okolností, po zvážení situácie z hľadiska rizika. Časť III: Pripravenosť na chorobu, informovanosť o nej a jej kontrola V časti III sa od členských štátov naďalej vyžaduje, aby vypracovali pohotovostné plány na riešenie určitých chorôb a aby ich aj zrealizovali. Regulačný rámec pre očkovanie je teraz stanovený jednoznačne a koherentne. Stanovili sa aj pravidlá používania bánk antigénov, vakcín a činidiel. Pravidlá týkajúce sa kontrolných opatrení, ktoré sa majú prijať v prípade podozrenia na ohniská určitých nákaz alebo ich potvrdenia, sa stanovili s minimálnymi zmenami oproti existujúcemu systému, ktorý sa považuje za efektívny. Časť IV: Požiadavky na registráciu, schválenie, vysledovateľnosť a presuny Časť IV sa rozdeľuje na tri hlavy, s odlišnými pravidlami pre suchozemské zvieratá, vodné a iné živočíchy. Vzhľadom na ich odlišné produkčné postupy a epidemiológiu je potrebné ich posudzovať oddelene. v hlavách, ktoré sa zaoberajú vodnými živočíchmi a suchozemskými zvieratami, sa stanovujú opatrenia, ktoré pomôžu identifikovať a vysledovať zvieratá a zariadenia. Vysledovateľnosť zvierat má počas výskytu ohniska nákazy kľúčový význam na porozumenie epidemiológie choroby a jej lepšiu kontrolovateľnosť. v týchto hlavách sa zavádza tiež možnosť zaregistrovať a vysledovať väčšie množstvo zvierat elektronickými prostriedkami, čím sa podporuje jednoduchšia a lepšia právna úprava a zároveň sa znižuje administratívna záťaž prostredníctvom využívania technológií. Tretia hlava zameraná na iné zvieratá sa uvádza iba pre prípad možných budúcich ustanovení, ak sa vyskytnú nové hrozby pre tieto zvieratá. Časť V: Vstup do Únie a vývoz V časti v sa stanovujú normy a požiadavky pre tretie krajiny, ktoré posielajú zvieratá, zárodočné produkty, produkty živočíšneho pôvodu a iný materiál, ktorý môže prenášať choroby zvierat do Únie, s cieľom predchádzať zavlečeniu chorôb. Takisto sa v nej stanovujú požiadavky na vývoz. Keďže existuje domnienka, že súčasné právne predpisy sú dobré, nepredpokladajú sa v nich žiadne praktické zmeny. Časť VI: Núdzové opatrenia Núdzové opatrenia sú rozhodujúcou súčasťou riadenia chorôb. v časti VI sa stanovujú postupy, ktoré sa majú dodržiavať v prípade núdze s cieľom zabezpečiť rýchlu a dôslednú reakciu Únie. Keďže existuje domnienka, že súčasné právne predpisy sú dobré, predpokladá sa v nich iba zopár zmien. Časť VII: Záverečné a prechodné ustanovenia Záverečné a prechodné ustanovenia sa týkajú vnútroštátnych ustanovení, podmienok prijímania delegovaných aktov, zrušení a iných potrebných právnych ustanovení. 6. VPLYV na ROZPOČET Z tohto návrhu nevyplývajú výdavky, ktoré už nie sú zahrnuté do finančného výkazu spoločného finančného rámca pre potravinový reťazec, zdravie zvierat a dobré životné podmienky zvierat, a ktoré sa týkajú zdravia rastlín a rastlinného rozmnožovacieho materiálu. 2013/0136 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o zdraví zvierat EURÓPSKY PARLAMENT a RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 43 ods. 2, článok 114 ods. 3 a článok 168 ods. 4 písm. b), so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[9], so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[10], konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) Vplyv prenosných chorôb zvierat a opatrení potrebných na kontrolu týchto chorôb môže byť ničivý pre jednotlivé zvieratá, populácie zvierat, držiteľov zvierat a hospodárstvo. (2) Ako ukázali nedávne skúsenosti, prenosné choroby zvierat môžu mať významný vplyv aj na zdravie ľudí, ako napríklad v prípade vtáčej chrípky a salmonely. (3) Okrem toho možno pozorovať nepriaznivé dôsledky, pokiaľ ide o biodiverzitu, zmenu klímy a iné environmentálne aspekty. Zmena klímy môže ovplyvniť výskyt nových chorôb, rozšírenie existujúcich chorôb a geografické rozmiestnenie pôvodcov chorôb a vektorov vrátane tých, ktoré majú vplyv na voľne žijúce živočíchy. (4) S cieľom zabezpečiť vysoký štandard zdravia zvierat a verejného zdravia v Únii, racionálny rozvoj sektorov poľnohospodárstva a akvakultúry a zvýšiť produktivitu, mali by sa stanoviť pravidlá týkajúce sa zdravia zvierat na úrovni Únie. Tieto pravidlá sú okrem iného dôležité i z hľadiska ich prínosnosti k dokončeniu vnútorného trhu a k prevencii rozširovania infekčných chorôb. (5) Súčasné právne predpisy Únie v oblasti zdravia zvierat pozostávajú zo súboru vzájomne prepojených a súvisiacich základných aktov, v ktorých sa stanovujú pravidlá týkajúce sa zdravia zvierat, ktoré sa uplatňujú na obchod v rámci Únie, pravidlá týkajúce sa vstupu zvierat a produktov do Únie, eradikácie chorôb, veterinárnych kontrol, notifikácie chorôb a finančnej podpory v súvislosti s rôznymi živočíšnymi druhmi, chýba však komplexný právny rámec, ktorým by sa stanovili harmonizované zásady v rámci celého sektora. (6) Stratégiu Európskej únie týkajúcu sa zdravia zvierat (2007 – 2013), ktorá bola vytvorená v duchu zásady „prevencia je lepšia ako liečba“, schválila Komisia vo svojom oznámení Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov z 19. septembra 2007[11]. Jej cieľom je klásť väčší dôraz na preventívne opatrenia, dohľad nad chorobami, kontrolu chorôb a výskum v tejto oblasti, aby sa znížil výskyt chorôb zvierat a minimalizovali následky pri výskyte ohniska nákazy. Navrhuje sa prijatie „jednotného a zjednodušeného regulačného rámca týkajúceho sa zdravia zvierat“ v záujme priblíženia medzinárodným normám a pri súčasnom zabezpečení odhodlanej zaangažovanosti za vysoké normy zdravia zvierat. (7) Cieľom tohto nariadenia je realizovať záväzky a vízie stanovené v uvedenej stratégii týkajúcej sa zdravia zvierat vrátane zásady „jedno zdravie“ a skonsolidovať právny rámec Únie pre spoločnú politiku v oblasti zdravia zvierat prostredníctvom jednotného, zjednodušeného a flexibilného regulačného rámca pre zdravie zvierat. (8) Zvieratá môžu trpieť širokou škálou infekčných alebo neinfekčných chorôb. Mnohé choroby je možné liečiť, ovplyvňujú len jednotlivé choré zviera alebo sa nerozširujú na iné zvieratá alebo ľudí. Prenosné choroby však môžu mať širší vplyv na zdravie zvierat alebo verejné zdravie s citeľnými účinkami na úrovni populácie. Pravidlá týkajúce sa zdravia zvierat stanovené v tomto nariadení by mali byť obmedzené na tento druhý typ chorôb. (9) Pri stanovovaní uvedených veterinárnych pravidiel je nevyhnutné, aby sa venovala pozornosť prepojeniu medzi zdravím zvierat a verejným zdravím, životným prostredím, bezpečnosťou potravín a krmív, dobrými životnými podmienkami zvierat, potravinovou bezpečnosťou a hospodárskymi, sociálnymi a kultúrnymi aspektmi. (10) V rozhodnutí Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcom sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 – 1994)[12], sa v mene bývalého Európskeho spoločenstva schvaľuje Dohoda o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO) a tiež dohody uvedené v prílohách 1, 2 a 3 k uvedenej dohode, ktoré zahŕňajú dohodu o uplatňovaní sanitárnych a fytosanitárnych opatrení (ďalej len „dohoda o SPS“), pokiaľ ide o tú časť uvedených záležitostí, ktorá spadá do kompetencie Európskeho spoločenstva. Dohodou o SPS sa právne upravuje uplatňovanie opatrení potrebných na ochranu života alebo zdravia ľudí, zvierat, rastlín, aby opatrenia neviedli k ľubovoľnej či neoprávnenej diskriminácii medzi členmi WTO. Ak existujú medzinárodné normy, je nutné z nich vychádzať. Členovia však majú právo stanoviť svoje vlastné príslušné normy za predpokladu, že takéto normy sú založené na vedeckých dôkazoch. (11) Pokiaľ ide o zdravie zvierat, dohoda o SPS obsahuje odkazy na normy Svetovej organizácie pre zdravie zvierat (OIE) týkajúce sa veterinárnych podmienok pre medzinárodný obchod. Opatrenia EÚ v oblasti zdravia zvierat by mali byť v záujme zmiernenia rizika narušenia obchodu zamerané na dosiahnutie vhodnej úrovne konvergencie s normami OIE. (12) Za osobitných okolností, keď je značne ohrozené zdravie ľudí alebo zvierat, ale pretrváva vedecká neistota, sa v článku 5 ods. 7 dohody o SPS, ktorého výklad pre Úniu sa nachádza v oznámení Komisie z 2. februára 2000 o zásade predbežnej opatrnosti[13], umožňuje členom tejto dohody prijať predbežné opatrenia na základe dostupných relevantných informácií. Za takýchto okolností je člen WTO povinný získať dodatočné informácie nevyhnutné na objektívnejšie posúdenie rizika a preskúmať opatrenie v primeranej časovej lehote. (13) Posúdenie rizika, na základe ktorého sa prijímajú opatrenia podľa tohto nariadenia, by malo byť založené na dostupných vedeckých dôkazoch a vykonané nezávisle, objektívne a transparentne. Takisto je potrebné riadne zohľadniť stanoviská Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín zriadeného článkom 22 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín[14]. (14) V nariadení (ES) č. 1069/2009 Európskeho parlamentu a Rady z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov neurčených na ľudskú spotrebu a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1774/2002 (nariadenie o vedľajších živočíšnych produktoch)[15] sa stanovujú pravidlá týkajúce sa zdravia ľudí a zvierat, pokiaľ ide o určité vedľajšie živočíšne produkty a odvodené produkty s cieľom zabrániť rizikám, ktoré predstavujú uvedené produkty pre verejné zdravie a zdravie zvierat a minimalizovať ich, a najmä chrániť bezpečnosť potravinového a krmivového reťazca. s cieľom zabrániť akémukoľvek prekrývaniu právnych predpisov Únie, toto nariadenie by sa malo uplatňovať iba na vedľajšie živočíšne produkty a odvodené produkty v prípade, že nie sú stanovené osobitné pravidlá v nariadení (ES) č. 1069/2009 a existuje riziko pre zdravie zvierat. Napríklad v nariadení (ES) č. 1069/2009 sa neupravuje spôsob zaobchádzania s vedľajšími živočíšnymi produktmi a odvodenými produktmi v súvislosti s opatreniami na kontrolu chorôb, preto sú tieto otázky riadne pokryté týmto nariadením. (15) Okrem toho osobitné pravidlá týkajúce sa prenosných chorôb zvierat vrátane tých, ktoré sú prenosné na ľudí („zoonózy“) sú už stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 z 22. mája 2001, ktorým sa stanovujú pravidlá prevencie, kontroly a eradikácie niektorých prenosných spongiformných encefalopatií[16], v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2003/99/ES zo 17. novembra 2003 o monitoringu zoonóz a pôvodcoch zoonóz, ktorou sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 90/424/EHS a ruší smernica Rady 92/117/EHS[17] a v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 zo 17. novembra 2003 o kontrole salmonely a ostatných špecifikovaných zoonotických pôvodcov pochádzajúcich z potravín[18], pričom osobitné pravidlá týkajúce sa prenosných chorôb u ľudí sú stanovené v rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 2119/98/ES z 24. septembra 1998, ktorým sa v Spoločenstve zriaďuje sieť na epidemiologický dohľad a kontrolu prenosných ochorení[19]. Uvedené akty by mali zostať v platnosti po prijatí tohto nariadenia. s cieľom vyhnúť sa akémukoľvek prekrývaniu právnych predpisov Únie by sa toto nariadenie malo uplatňovať len na zoonózy, a to pokiaľ už nie sú stanovené osobitné pravidlá v uvedených iných právnych aktoch Únie. (16) Choroby, ktoré sa vyskytujú u voľne žijúcich populácií zvierat majú škodlivý vplyv na sektory poľnohospodárstva a akvakultúry, na verejné zdravie, životné prostredie a na biodiverzitu. Preto je vhodné, aby sa toto nariadenie v takýchto prípadoch vzťahovalo aj na voľne žijúce zvieratá ako potenciálne obete uvedených chorôb, aj ako ich vektory. (17) Choroby zvierat sa neprenášajú len priamym stykom medzi zvieratami alebo medzi zvieratami a ľuďmi. Šíria sa ďalej aj prostredníctvom vodných a vzdušných systémov, vektorov ako napr. hmyz alebo sperma, vajíčka a embryá použité pri umelom oplodňovaní, pri darovaní vajíčka alebo prenose embrya. Pôvodcovia chorôb sa môžu nachádzať aj v potravinách a iných produktoch živočíšneho pôvodu, ako sú koža, kožušina, perie, rohovina a akýkoľvek iný materiál získaný z tela zvieraťa. Okrem toho sa pôvodcovia chorôb môžu šíriť aj prostredníctvom rôznych iných objektov, akými sú napríklad dopravné vozidlá, vybavenie, krmivo, seno a slama. Preto účinné pravidlá týkajúce sa zdravia zvierat musia pokrývať všetky cesty infekcie a všetok materiál, ktorý(-é) sa na nich podieľa(-jú). (18) Choroby zvierat môžu mať škodlivý vplyv na distribúciu živočíšnych druhov vo voľnej prírode a ovplyvniť tak biodiverzitu. Mikroorganizmy, ktoré spôsobujú choroby zvierat, môžu preto spadať pod definíciu cudzích inváznych druhov uvedenú v dohovore OSN o biologickej diverzite. v opatreniach stanovených v tomto nariadení sa takisto zohľadňuje biodiverzita, a preto by sa toto nariadenie malo vzťahovať aj na živočíšne druhy a pôvodcov chorôb vrátane tých, ktoré sú vymedzené ako invázne živočíšne druhy a ktoré zohrávajú úlohu pri prenose chorôb zahrnutých v tomto nariadení, alebo sú nimi postihnuté. (19) V právnych predpisoch Únie prijatých pred týmto nariadením sú veterinárne pravidlá pre suchozemské a vodné živočíchy stanovené samostatne. v smernici Rady 2006/88/ES z 24. októbra 2006 o zdravotných požiadavkách na živočíchy a produkty akvakultúry a o prevencii a kontrole niektorých chorôb vodných živočíchov[20] sa stanovujú osobitné pravidlá týkajúce sa vodných živočíchov. Ale vo väčšine prípadov sa hlavné zásady dobrej správy vecí verejných v oblasti zdravia zvierat vzťahujú na obidve skupiny živočíšnych druhov. Preto by sa mali do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia zahrnúť suchozemské zvieratá aj vodné živočíchy, pričom uvedené veterinárne pravidlá by sa mali podľa potreby zosúladiť. Pokiaľ však ide o niektoré aspekty, najmä registráciu a schvaľovanie zariadení a vysledovateľnosť a premiestňovanie zvierat v rámci Únie, toto nariadenie je v súlade s prístupom prijatým v minulosti, ktorý spočíva v stanovení rôznych súborov pravidiel pre zdravie suchozemských zvierat a vodných živočíchov v dôsledku ich odlišných prostredí, z ktorých vyplývajú rôzne požiadavky na ochranu zdravia. (20) V právnych predpisoch Únie, ktoré boli prijaté pred týmto nariadením, a najmä v smernici Rady 92/65/EHS z 13. júla 1992, ktorou sa ustanovujú veterinárne požiadavky na obchodovanie so zvieratami, spermou, vajíčkami a embryami, na ktoré sa nevzťahujú veterinárne požiadavky ustanovené v osobitných právnych predpisoch Spoločenstva uvedených v prílohe a oddiele I smernice 90/425/EHS, a na ich dovoz do Spoločenstva[21] sa takisto stanovujú základné pravidlá týkajúce sa zdravia iných druhov zvierat, ktoré nie sú upravené v iných aktoch Únie, ako sú napríklad plazy, obojživelníky, morské cicavce a iné živočíchy, ktoré nie sú podľa vymedzenia v tomto nariadení vodnými živočíchmi ani suchozemskými zvieratami. Takéto druhy obyčajne nepredstavujú závažné zdravotné riziko pre ľudí alebo iné zvieratá, a preto sa na ne uplatňuje len zopár veterinárnych pravidiel, ak vôbec nejaké. s cieľom vyhnúť sa nadbytočnej administratívnej záťaži a nákladom by toto nariadenie malo byť v súlade s prístupom prijatým v minulosti, ktorý konkrétne spočíva v stanovovaní právneho rámca pre podrobné pravidlá v oblasti zdravia zvierat týkajúce sa premiestňovania takýchto zvierat a produktov z nich, ktoré majú byť stanovené v prípade, že si to budú vyžadovať súvisiace riziká. (21) Držanie spoločenských zvierat vrátane okrasných vodných živočíchov v domácnostiach a nekomerčných okrasných akváriách, tak v interiéri, ako aj v exteriéri, predstavuje vo všeobecnosti nižšie riziko pre zdravie v porovnaní s inými spôsobmi držania alebo premiestňovania zvierat v širšom meradle, ako napríklad tie, ktoré sú bežné v poľnohospodárstve. Preto nie je vhodné, aby sa všeobecné požiadavky týkajúce sa registrácie, vedenia záznamov a premiestňovania v rámci Únie vzťahovali na takéto zvieratá, keďže by to predstavovalo neoprávnenú administratívnu záťaž a náklady. Požiadavky na registráciu a vedenie záznamov by sa preto nemali uplatňovať na držiteľov spoločenských zvierat. Okrem toho by sa mali stanoviť osobitné pravidlá pre nekomerčné presuny spoločenských zvierat v rámci Únie. (22) Niektoré vymedzené skupiny zvierat, pre ktoré existujú v tomto nariadení osobitné veterinárne pravidlá, sa musia zapísať ako druhy do zoznamu v prílohe z dôvodu širokého rozsahu skupiny. Toto je prípad skupiny cicavcov s kopytami klasifikovaných ako kopytníky. Je možné, že tento zoznam bude potrebné v budúcnosti upraviť vzhľadom na zmeny v taxonómii, vedecký vývoj alebo technické aktualizácie odôvodnené pokrokom vo vede. Obdobne je možné, že aj zoznam druhov spoločenských zvierat bude treba upraviť v dôsledku vývoja spoločnosti alebo zmenených návykov pri držaní spoločenských zvierat, a to najmä, ak tieto zvieratá prenášajú choroby. z tohto dôvodu by sa s cieľom zohľadniť takéto zmeny mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o zoznamy spoločenských zvierat a kopytníkov uvedené v prílohách I a II k tomuto nariadeniu. (23) Prevencia a kontrola prostredníctvom regulačných opatrení nie je pri všetkých prenosných chorobách zvierat možná ani žiaduca: napríklad ak je choroba príliš rozšírená, nie sú k dispozícii diagnostické nástroje alebo ak môže súkromný sektor prijať opatrenia na vlastnú kontrolu choroby. Regulačné opatrenia na prevenciu a kontrolu prenosných chorôb zvierat môžu mať významné hospodárske dôsledky pre relevantné odvetvia a zároveň môžu narušiť obchod. Preto je nevyhnutné, aby sa tieto opatrenia uplatňovali iba ak sú primerané a potrebné, napr. ak choroba predstavuje závažné riziko pre zdravie zvierat či verejné zdravie, alebo existuje podozrenie na takéto riziko. (24) Okrem toho by sa opatrenia na prevenciu a kontrolu prenosných chorôb zvierat mali v prípade každej choroby „šiť na mieru“, aby sa zohľadnil jej jedinečný epidemiologický profil a následky. Preventívne a kontrolné pravidlá, ktoré sa uplatňujú na každú z nich, by preto mali vychádzať z konkrétnej choroby. (25) Pri prenosných chorobách zvierat sa chorobný stav zvyčajne spája s klinickými alebo patologickými prejavmi infekcie. na účely tohto nariadenia, ktorého cieľom je kontrolovať šírenie určitých prenosných chorôb a ich eradikácia, by však choroba mala mať širšie vymedzenie s cieľom zahrnúť iných prenášačov pôvodcov choroby. (26) Niektoré prenosné choroby zvierat sa nerozširujú ľahko na iné zvieratá alebo ľudí, a teda nespôsobujú rozsiahle hospodárske škody ani významnú ujmu na biodiverzite. Preto nepredstavujú vážne ohrozenie zdravia zvierat ani verejného zdravia v Únii, a môžu sa teda, ak je to žiaduce, riešiť prostredníctvom vnútroštátnych právnych predpisov. (27) V prípade prenosných chorôb zvierat, ktoré síce nepodliehajú opatreniam stanoveným na úrovni Únie, ale majú istý hospodársky význam pre súkromný sektor na miestnej úrovni, by mal súkromný sektor za pomoci príslušných orgánov členských štátov prijať opatrenia na prevenciu alebo kontrolu takýchto chorôb, napríklad prostredníctvom samoregulačných opatrení alebo vypracovaním kódexov dobrých postupov. (28) Na rozdiel od prenosných chorôb zvierat opísaných v odôvodneniach 26 a 27, choroby zvierat s vysokou prenosnosťou sa môžu ľahko šíriť cez hranice a, ak ide navyše o zoonózy, môžu mať takisto vplyv na verejné zdravie a bezpečnosť potravín. Preto by sa toto nariadenie malo vzťahovať na choroby zvierat s vysokou prenosnosťou a zoonózy. (29) V opatrení č. 5 uvedenom v oznámení Komisie Európskemu parlamentu a Rade – Akčný plán proti rastúcim hrozbám antimikrobiálnej rezistencie[22] – sa zdôrazňuje preventívna úloha tohto nariadenia, ktoré by malo viesť k očakávanému zníženiu miery používania antibiotík u zvierat. Zvyšuje sa odolnosť mikroorganizmov proti antimikrobiálnym látkam, na ktoré predtým reagovali. Táto odolnosť sťažuje liečbu infekčných chorôb u ľudí a zvierat. z toho dôvodu by sa malo k mikroorganizmom, u ktorých sa vyvinula antimikrobiálna rezistencia, pristupovať ako k prenosným chorobám, a teda by mali byť zahrnuté do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia. (30) Nové nebezpečenstvá spojené s určitými chorobami alebo druhmi môžu vznikať najmä najmä na základe zmien v životnom prostredí, klíme, chove hospodárskych zvierat, tradičných spôsoboch chovu, ale aj spoločenských zmien. Pokrok vo vede môže takisto viesť k novým poznatkom a zvýšenému povedomiu o existujúcich chorobách. Okrem toho choroby a druhy, ktoré sú dôležité dnes, môžu byť v budúcnosti iba okrajové. Preto by mal byť rozsah pôsobnosti tohto nariadenia široký a stanovené pravidlá by sa mali zameriavať na choroby s vysokou mierou relevantnosti pre verejnosť. Medzinárodný epizootický úrad (ďalej len „OIE“) vypracoval s podporou Európskej komisie systém uprednostňovania a kategorizácie chorôb v rámci štúdie pod názvom „Zapisovanie a kategorizácia prioritných chorôb vrátane chorôb prenosných na ľudí“[23], ako aj nástroj na takúto činnosť. Týmto nariadením by sa mal zaviesť takýto prístup do právnych predpisov Únie. (31) Na účely zabezpečenia jednotných podmienok na vykonávanie tohto nariadenia na úrovni Únie, pokiaľ ide o prenosné choroby zvierat, je nevyhnutné stanoviť harmonizovaný zoznam prenosných chorôb zvierat („choroby zo zoznamu“). Vykonávacie právomoci na stanovenie takéhoto zoznamu by sa mali preniesť na Komisiu. (32) V budúcnosti sa môžu vyskytnúť objavujúce sa choroby, ktoré môžu predstavovať vážne riziká pre verejné zdravie a zdravie zvierat a výrazne ovplyvniť zdravie, hospodárstvo alebo životné prostredie. Po posúdení takýchto chorôb a prípadnom prijatí dočasných núdzových opatrení, môže byť nutná rýchla reakcia na takéto choroby aj ich zaradenie do zoznamu chorôb. Preto by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s postupom pre naliehavé prípady delegovať na Komisiu v týchto riadne odôvodnených prípadoch zahŕňajúcich riziká pre verejné zdravie alebo zdravie zvierat. (33) Choroby zo zoznamu si vyžiadajú rôzne riadiace prístupy. Niektoré vysoko nákazlivé choroby, ktoré sa v súčasnosti v Únii nevyskytujú, si vyžadujú prísne opatrenia na ich okamžité odstránenie hneď po tom, čo sa vyskytnú. v prípade iných chorôb, ktoré sa už môžu vyskytovať v niektorých častiach Únie, je potrebná ich povinná alebo dobrovoľná eradikácia. v obidvoch prípadoch je vhodné, aby sa zaviedli obmedzenia týkajúce sa premiestňovania zvierat a produktov, ako napríklad zákaz premiestňovania z a do postihnutých oblastí alebo jednoducho testovanie pred odoslaním. v iných prípadoch môže byť vhodné iba dohliadať na rozšírenie choroby, bez prijatia ďalších opatrení. To by bolo vhodné najmä v prípade výskytu objavujúcej sa choroby, o ktorej sa vie len málo. (34) Mali by sa stanoviť kritériá, aby sa zabezpečilo, že sa zohľadnenia všetky príslušné aspekty pri rozhodovaní o tom, ktoré z prenosných chorôb zvierat by sa mali zapísať do zoznamu na účely tohto nariadenia a pri stanovovaní uplatniteľnosti osobitných opatrení na prevenciu a kontrolu chorôb v tomto nariadení na rôzne choroby zo zoznamu, v záujme zabezpečenia súdržnosti a súladu. s cieľom zabezpečiť, aby sa zohľadnil technický a vedecký pokrok, ako aj vývoj príslušných medzinárodných noriem, by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o prípadné zmeny a doplnenia týchto kritérií. (35) Pravidlá týkajúce sa prevencie a kontroly konkrétnej prenosnej choroby v tomto nariadení by sa mali uplatňovať na druhy zvierat, ktoré môžu prenášať príslušnú chorobu ako vektory alebo ktoré sú na ňu vnímavé. na zabezpečenie jednotných podmienok vykonávania tohto nariadenia je nevyhnutné stanoviť harmonizovaný zoznam druhov, na ktoré by sa mali vzťahovať opatrenia týkajúce sa špecifických chorôb zo zoznamu na úrovni Únie (ďalej len „druhy zo zoznamu“), a preto by sa mali vykonávacie právomoci na stanovenie tohto zoznamu preniesť na Komisiu. (36) Na každú chorobu zo zoznamu by sa mala koherentne a dôsledne uplatňovať rôzna kategória oosbitných pravidiel týkajúcich sa prevencie a kontroly chorôb, ktoré sú stanovené v tomto nariadení, a to na základe významu a úrovne vplyvu choroby zo zoznamu, jej rozšírenia, prevalencie a jej výskytu v Únii, ako aj na základe dostupnosti opatrení týkajúcich sa prevencie a kontroly uvedenej choroby zo zoznamu. (37) V záujme zabezpečenia jednotných podmienok vykonávania tohto nariadenia, pokiaľ ide o opatrenia na prevenciu a kontrolu chorôb, ktoré sa uplatňujú na choroby zo zoznamu, je potrebné určiť, ako sa budú pravidlá stanovené v tomto nariadení uplatňovať na choroby zo zoznamu na úrovni Únie. Preto by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci, aby stanovila, ktoré choroby zo zoznamu podliehajú ktorým pravidlám. (38) Prevádzkovatelia, odborníci na zvieratá a držitelia spoločenských zvierat, ktorí pracujú so zvieratami, majú najlepšie predpoklady na pozorovanie a zabezpečenie zdravia zvierat, za ktoré sú zodpovední. Preto by mali niesť hlavnú zodpovednosť za vykonávanie opatrení na prevenciu a kontrolu šírenia chorôb medzi zvieratami a produktmi, za ktoré sú zodpovední. (39) Biologická bezpečnosť je jedným z kľúčových nástrojov, ktorý majú prevádzkovatelia a iné subjekty pracujúce so zvieratami k dispozícii na účely predchádzania zavlečeniu prenosných chorôb zvierat do populácie zvierat a ich vývoju a šíreniu v rámci aj mimo nej. Význam biologickej bezpečnosti sa uznáva aj v posúdení vplyvu prijatia právnej úpravy EÚ v oblasti zdravia zvierat, v ktorej sa podrobne posudzujú jej možné vplyvy. s cieľom zabezpečiť, aby boli opatrenia biologickej bezpečnosti, ktoré uplatňujú prevádzkovatelia, odborníci na zvieratá a držielia zvierat, dostatočne pružné, aby boli prispôsobené typu produkcie a druhom alebo kategóriám príslušných zvierat a aby odrážali miestne okolnosti a technický vývoj, mala by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o dodatočné a podrobnejšie požiadavky biologickej bezpečnosti. (40) Biocídne výrobky, ako sú dezinfekčné prostriedky na veterinárnu hygienu alebo na potravinové a krmivové priestory, insekticídy, repelenty alebo rodenticídy zohrávajú dôležitú úlohu v stratégiách biologickej bezpečnosti, a to tak na úrovni hospodárstiev, ako aj počas prepravy zvierat. Preto by mali byť považované za súčasť biologickej bezpečnosti. (41) Poznať zdravie zvierat vrátane symptómov a následkov chorôb, ako aj možných prostriedkov prevencie vrátane biologickej bezpečnosti, liečby a kontroly je predpokladom pre účinné riadenie zdravia zvierat a kľúčom na zabezpečenie včasného diagnostikovania chorôb zvierat. Prevádzkovatelia a iní odborníci na zvieratá by preto mali podľa potreby získať takéto poznatky. Tieto poznatky sa môžu získať rôznymi spôsobmi, napr. formálnym vzdelávaním, ale aj prostredníctvom poľnohospodárskeho poradenského systému existujúceho v sektore poľnohospodárstva alebo neformálnym vzdelávaním, ku ktorému môžu byť vnútroštátne a európske poľnohospodárske organizácie a iné organizácie cennými prispievateľmi. Tieto alternatívne spôsoby získavania takýchto poznatkov by sa mali týmto nariadením tiež uznať. (42) Keďže veterinárni lekári a odborníci na zdravie vodných živočíchov zohrávajú kľúčovú úlohu vo všetkých aspektoch riadenia zdravia zvierat, mali by sa v tomto nariadení stanoviť všeobecné pravidlá týkajúce sa ich úloh a povinností. (43) Veterinárni lekári majú vzdelanie a odbornú kvalifikáciu, ktorá zaručuje, že získali vedomosti, zručnosti a schopnosti potrebné okrem iného na diagnostikovanie chorôb a liečbu zvierat. Okrem toho existuje v niektorých členských štátoch z historických dôvodov alebo z dôvodu nedostatku veterinárnych lekárov, ktorí sa zaoberajú chorobami vodných živočíchov, špecializované povolanie – tzv. „odborníci na zdravie vodných živočíchov“. Títo odborníci obyčajne nie sú veterinárni lekári, pôsobia však v oblasti medicíny vodných živočíchov. v tomto nariadení by sa preto malo rešpektovať rozhodnutie tých členských štátov, ktoré uznávajú uvedené povolanie. v uvedených prípadoch by mali mať odborníci na zdravie vodných živočíchov rovnaké úlohy a povinnosti ako veterinárni lekári, pokiaľ ide o špecifickú oblasť ich práce. Tento prístup je v súlade so Zákonníkom zdravia zvierat OIE pre vodných živočíchov. (44) S cieľom zabezpečiť, aby veterinárni lekári alebo odborníci v oblasti zdravia vodných živočíchov, ktorí vykonávajú činnosti patriace do rozsahu tohto nariadenia, boli primerane kvalifikovaní a absolvovali vhodnú odbornú prípravu, mala by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o ich kvalifikáciu a odbornú prípravu. (45) Členské štáty a najmä ich príslušný orgán zodpovedný za zdravie zvierat patria k hlavným aktérom v oblasti prevencie a kontroly prenosných chorôb zvierat. Príslušný orgán pre zdravie zvierat zohráva dôležitú úlohu, pokiaľ ide o dohľad nad chorobami, ich eradikáciu, opatrenia na ich kontrolu, pohotovostné plánovanie, zvyšovanie informovanosti o chorobách, uľahčovanie premiestňovania zvierat a medzinárodný obchod tým, že vydáva veterinárne osvedčenia. Pri výkone svojich úloh podľa tohto nariadenia závisia členské štáty od svojho prístupu k primeranej infraštruktúre, primeraným finančným a ľudským zdrojom na celom svojom území vrátane laboratórnej kapacity a vedeckých a iných príslušných odborných znalostí. (46) Vzhľadom na obmedzené zdroje nemôže príslušný orgán vykonávať všetky činnosti, ktoré sa od neho vyžadujú v rámci tohto nariadenia. Preto je potrebné stanoviť právny základ pre delegovanie výkonu uvedených činností na veterinárnych lekárov. v snahe zabezpečiť stanovenie potrebných podmienok na všeobecné uplatňovanie opatrení v oblasti prevencie a kontroly chorôb v celej Únii, by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie mala delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o poverenie veterinárnych lekárov výkonom týchto činností a ich príslušnú odbornú prípravu. (47) Optimálne riadenie zdravia zvierat možno dosiahnuť len v spolupráci s držiteľmi zvierat, prevádzkovateľmi, inými zainteresovanými stranami a obchodnými partnermi. na zabezpečenie ich podpory je potrebné organizovať rozhodovacie postupy a uplatňovanie opatrení stanovených v tomto nariadení jasným a transparentným spôsobom. Preto by mali príslušné orgány prijať vhodné opatrenia na informovanie verejnosti, najmä ak existujú primerané dôvody na podozrenie, že zvieratá alebo produkty môžu predstavovať riziko pre zdravie ľudí alebo verejné zdravie a v prípade, že ide o verejný záujem. (48) V záujme zabránenia uvoľňovaniu pôvodcov chorôb z laboratórií, ústavov a iných zariadení, v ktorých sa zaobchádza s pôvodcami chorôb, je dôležité, aby uvedené zariadenia prijali vhodné opatrenia týkajúce sa biologickej bezpečnosti, biologickej neškodnosti a zabránenia úniku pôvodcov chorôb. v tomto nariadení by sa preto mali stanoviť bezpečnostné opatrenia, ktoré sa musia dodržiavať pri zaobchádzaní s pôvodcami chorôb, vakcínami a inými biologickými produktmi alebo pri ich preprave. Táto povinnosť by sa mala uplatňovať aj na akúkoľvek právnickú alebo fyzickú osobu, ktorá je zapojená do takejto činnosti. s cieľom zabezpečiť dodržiavanie bezpečnostných noriem pri zaobchádzaní s vysoko nákazlivými biologickými pôvodcami, vakcínami a inými biologickými produktmi by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o bezpečnostné opatrenia v týchto laboratóriách, ústavoch a zariadeniach, a premiestňovanie pôvodcov chorôb. (49) Včasné zistenie chorôb a jasný postup ich notifikovania a podávania správ o nich sú rozhodujúce z hľadiska efektívnej kontroly chorôb. s cieľom dosiahnuť účinnú a rýchlu reakciu by sa malo každé podozrenie na výskyt ohniska určitých chorôb zo zoznamu alebo jeho potvrdenie bezodkladne oznámiť príslušnému orgánu. Tieto notifikovacie povinnosti by mali byť uplatniteľné na každú fyzickú a právnickú osobu s cieľom zabezpečiť, aby žiadny výskyt ohniska choroby nezostal nepovšimnutý. (50) Veterinárni lekári sú kľúčovými aktérmi pri šetrení chorôb a dôležitým článkom medzi prevádzkovateľmi a príslušným orgánom. Preto by im mali prevádzkovatelia hlásiť prípady abnormálneho úhynu, iné závažné problémy súvisiace s chorobou alebo prípady výrazného poklesu objemu produkcie s neurčitou príčinou. (51) S cieľom zabezpečiť efektívnu a účinnú notifikáciu a objasniť rôzne okolnosti týkajúce sa abnormálneho úhynu a iné závažné symptómy choroby by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o kritériá určovania prípadov výskytu príslušných okolností, s ktorými sa spája notifikačná povinnosť, a pravidlá prípadného ďalšieho šetrenia. (52) Pri výskyte určitých chorôb zo zoznamu je preto nevyhnutné, aby boli Komisii a ostatným členským štátom notifikované tieto prípady výskytu chorôb. Vďaka takémuto notifikovaniu Únii budú môcť susediace alebo iné postihnuté členské štáty prijať preventívne opatrenia, ak sú takýmto spôsobom opodstatnené. s cieľom zabezpečiť jednotné podmienky takéhoto notifikovania Únii by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. (53) Na druhej strane, bezprostredná notifikácia a opatrenia nie sú v prípade niektorých chorôb nutné. v uvedených prípadoch je zhromažďovanie informácií a podávanie správ o výskyte uvedených chorôb nevyhnutné na kontrolu situácie, pokiaľ ide o chorobu, a v prípade potreby na prijatie súvisiacich opatrení na prevenciu a kontrolu chorôb. Táto požiadavka podávať správy sa môže vzťahovať aj na choroby, na ktoré sa vzťahuje povinnosť notifikovania Únii, ale v prípade ktorých sú na realizáciu účinných opatrení na prevenciu a kontrolu príslušnej choroby potrebné dodatočné informácie. s cieľom zabezpečiť, aby sa správne informácie a údaje, ktoré sú potrebné na zabránenie šíreniu alebo na kontrolu každej osobitnej choroby, zozbierali v správnom časovom rámci, mala by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o záležitosti, ktoré treba hlásiť. (54) Hlavným účelom notifikácie chorôb a podávania správ o nich je poskytnúť spoľahlivé, transparentné a dostupné epidemiologické údaje. na úrovni Únie by sa mal zriadiť počítačový informačný systém na účinný zber a riadenie údajov o dohľade nad chorobami zo zoznamu, prípadne objavujúcimi sa chorobami alebo patogénmi odolnými proti antimikrobiálnym látkam. Uvedený systém by mal podporovať optimálnu dostupnosť údajov, uľahčenie výmeny údajov a zníženie administratívnej záťaže pre príslušné orgány členských štátov prostredníctvom zlúčenia notifikovania chorôb a podávania správ o nich v rámci Únie a na medzinárodnej úrovni do jedného procesu (t. j. WAHIS/WAHID databáza OIE). Mal by sa takisto zabezpečiť súlad s výmenou informácií podľa smernice 2003/99/ES[24]. (55) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania pravidiel týkajúcich sa notifikácie chorôb a podávania správ o nich Únii by sa mali vykonávacie právomoci preniesť na Komisiu, aby stanovila zoznam chorôb, na ktoré sa vzťahujú pravidlá notifikovania a predkladania správ Únii, uvedené v tomto nariadení, a zároveň aby stanovila potrebné postupy, formáty, výmeny údajov a informácií, pokiaľ ide o notifikáciu chorôb a podávanie správ o nich. (56) Dohľad je kľúčový prvok politiky zameranej na kontrolu chorôb. Malo by sa ním zabezpečiť včasné zistenie výskytu prenosných chorôb u zvierat a ich efektívne notifikovanie, čím by sa malo sektoru a príslušnému orgánu umožniť vykonať pokiaľ možno včasné opatrenia na prevenciu a kontrolu a príslušnú chorobu eradikovať. Okrem toho by sa mali poskytnúť informácie o zdravotnom štatúte zvierat v každom členskom štáte a v Únii, ktorými by sa odôvodnil štatút bez výskytu choroby a uľahčil obchod s tretími krajinami. (57) Prevádzkovatelia svoje zvieratá pravidelne sledujú, a preto sú v najlepšej pozícii spozorovať abnormálny úhyn alebo iné závažné symptómy choroby. Prevádzkovatelia sú preto základom akéhokoľvek dohľadu a nevyhnutnou súčasťou dohľadu vykonávaného príslušným orgánom. (58) Na zabezpečenie úzkej spolupráce a výmeny informácií medzi prevádzkovateľmi a veterinárnymi lekármi alebo odborníkmi v oblasti zdravia vodných živočíchov a na doplnenie dohľadu realizovaného prevádzkovateľmi by mali byť zariadenia, podľa typu produkcie a iných relevantných faktorov, predmetom veterinárnych návštev. s cieľom zabezpečiť primeranú úroveň dohľadu nad rizikami súvisiacimi s rôznymi typmi zariadení by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o kritériá a obsah takýchto veterinárnych návštev v rôznych typoch zariadení. (59) Je dôležité, aby mal príslušný orgán zavedený systém dohľadu nad chorobami zo zoznamu, ktoré podliehajú takémuto dohľadu. To by malo platiť aj v prípade objavujúcich sa chorôb, ktorých potenciálne zdravotné riziká by sa mali posúdiť, a zároveň zozbierať epidemiologické údaje na takéto posúdenie. v záujme zabezpečenia najlepšieho využitia zdrojov, informácie by sa mali byť zhromažďovať, vymieňať a používať čo najúčinnejším a najefektívnejším spôsobom. (60) Metodika, frekvencia a intenzita dohľadu by sa mala prispôsobiť každej špecifickej chorobe a mal by sa zobrať do úvahy špecifický účel dohľadu, zdravotný štatút zvierat v príslušnom regióne a akýkoľvek ďalší dohľad vykonávaný prevádzkovateľmi. (61) V niektorých prípadoch môže byť v závislosti od epidemiologického profilu choroby a príslušných rizikových faktorov potrebné zaviesť štruktúrovaný program dohľadu. v tomto prípade je vhodné, aby členské štáty vypracovali programy epidemiologického dohľadu. Právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie by sa mala delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o plán dohľadu, kritériá úradného potvrdenia výskytu ohnísk, definície prípadov týchto chorôb a požiadavky na programy dohľadu týkajúce sa ich obsahu, informácií, ktoré majú byť zahrnuté, a obdobia ich uplatňovania. (62) S cieľom zlepšiť koordináciu medzi členskými štátmi a zabezpečiť, že tieto programy dohľadu sú v súlade s cieľmi Únie, mali by sa predložiť Komisii a ostatným členským štátom pre informáciu. Okrem toho by mal členský štát vykonávajúci program dohľadu tiež podávať Komisii pravidelné správy o výsledkoch uvedeného programu dohľadu. s cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania programov dohľadu by sa mali vykonávacie právomoci preniesť na Komisiu, aby stanovila zoznam chorôb, na ktoré sa vzťahujú programy dohľadu, a aby vytvorila harmonizované postupy, formáty a harmonizovanú výmenu údajov a informácií. (63) Členské štáty, ktoré nie sú bez výskytu chorôb zo zoznamu, na ktoré sa podľa tohto nariadenia vzťahujú eradikačné opatrenia stanovené v tomto nariadení, alebo tie členské štáty, o ktorých nie je známe, že sú bez výskytu uvedených chorôb, by mali mať povinnosť vypracovať programy povinnej eradikácie s cieľom eradikovať uvedené choroby, ak je ich eradikácia v Únii povinná, alebo možnosť vypracovať programy dobrovoľnej eradikácie s cieľom eradikovať uvedené choroby, ktorých eradikácia sa v Únii plánuje, ale nie je povinná. na zabezpečenie jednotných podmienok so všeobecným uplatnením v celej Únii je potrebné stanoviť harmonizované požiadavky na takéto programy povinnej alebo dobrovoľnej eradikácie. s cieľom zabezpečiť účinnú eradikáciu chorôb by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o ciele stratégií na kontrolu chorôb, kontrolné opatrenia v rámci programov povinnej alebo dobrovoľnej eradikácie a požiadavky týchto programov. (64) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania programov eradikácie chorôb by sa vykonávacie právomoci mali preniesť na Komisiu, aby stanovila postupy, pokiaľ ide o predkladanie takýchto programov, ukazovatele výkonnosti a podávanie správ. (65) Okrem toho by členské štáty mali mať možnosť vyhlásiť celé svoje územia, pásma alebo kompartmenty za oblasti bez výskytu jednej alebo viacerých chorôb zo zoznamu, ktoré podliehajú pravidlám týkajúcim sa programov povinnej alebo dobrovoľnej eradikácie, a to preto, aby boli chránené pred zavlečením takýchto chorôb zo zoznamu z iných častí Únie alebo z tretích krajín či území. na tieto účely by sa mal zaviesť jasný harmonizovaný postup vrátane potrebných kritérií na udelenie štatútu bez výskytu choroby. v záujme zabezpečenia jednotných podmienok na uplatňovanie uznávania štatútu bez výskytu choroby v rámci Únie je potrebné, aby bol takýto štatút bez výskytu choroby úradne schválený, a preto by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci týkajúce sa schvaľovania takého štatútu. (66) Svetová organizácia pre zdravie zvierat (OIE) zaviedla koncept kompartmentácie v rámci zákonníkov zdravia suchozemských a vodných zvierat (zákonníky OIE). v právnych predpisoch Únie prijatých pred týmto nariadením sa uvedený koncept uznáva iba v súvislosti s konkrétnymi druhmi a chorobami zvierat uvedenými v osobitných právnych predpisoch Únie, konkrétne v súvislosti s vtáčou chrípkou a chorobami vodných živočíchov. v tomto nariadení by sa mala stanoviť možnosť využitia systému kompartmentov v súvislosti s inými živočíšnymi druhmi alebo chorobami. na účely stanovenia podrobných podmienok uznávania kompartmentov, pravidiel ich schvaľovania a požiadaviek na ne by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie mala delegovať na Komisiu. (67) Členské štáty by mali zverejniť svoje územia, pásma a kompartmenty bez výskytu chorôb s cieľom informovať obchodných partnerov a uľahčiť obchod. (68) Na účely stanovenia podrobných podmienok uznávania štatútu bez výskytu choroby by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie mala delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o kritériá na získanie takéhoto štatútu, dôkazy potrebné na preukázanie stavu bez výskytu choroby, osobitné opatrenia na prevenciu a kontrolu chorôb, obmedzenia, informácie, ktoré sa majú poskytnúť, výnimky a podmienky na údržbu, pozastavenie, odobratie alebo obnovenie štatútu bez výskytu choroby. (69) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania postupov na získanie štatútu bez výskytu choroby by sa vykonávacie právomoci mali preniesť na Komisiu, aby vypracovala zoznam chorôb, na ktoré sa môže vzťahovať kompartmentácia, a stanovila podrobné pravidlá týkajúce sa formátov na podávanie žiadostí a výmenu informácií. (70) Prítomnosť úplne neimúnnej populácie zvierat vnímavých na určité choroby zo zoznamu si vyžaduje neustálu informovanosť o týchto chorobách a pripravenosť na ne. Pohotovostné plány sa v minulosti osvedčili ako kľúčový nástroj na úspešnú kontrolu núdzových situácií vzniknutých v súvislosti s výskytom choroby. na zabezpečenie tohto účinného a efektívneho nástroja na kontrolu núdzových situácií súvisiacich s chorobou, ktorý by sa dal pružne prispôsobiť takýmto núdzovým situáciám, by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie mala delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o podrobné požiadavky a podmienky týkajúce sa pohotovostných plánov. (71) Skúsenosti z predchádzajúcich kríz v oblasti zdravia zvierat poukazujú na výhody špecifických, podrobných a rýchlych postupov riadenia núdzových situácií vzniknutých v súvislosti s výskytom choroby. Týmito organizačnými postupmi by mala zabezpečiť rýchla a účinná reakcia a zlepšiť koordinácia úsilia všetkých zúčastnených strán, a najmä príslušných orgánov a zainteresovaných strán. (72) Na zabezpečenie uplatniteľnosti pohotovostných plánov v skutočných núdzových situáciách je nevyhnutné systémy použiť a odskúšať ich funkčnosť. na tento účel by mali príslušné orgány členských štátov vykonávať simulačné cvičenia v spolupráci s príslušnými orgánmi susediacich členských štátov, tretích krajín a území, ak je to možné a relevantné. (73) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania pohotovostných plánov a simulačných cvičení by sa vykonávacie právomoci mali preniesť na Komisiu, aby stanovila pravidlá na praktické vykonávanie týchto plánov a cvičení. (74) Veterinárne lieky ako napríklad vakcíny, hyperimúnne séra a antimikrobiálne látky zohrávajú dôležitú úlohu pri prevencii a kontrole prenosných chorôb zvierat. v posúdení vplyvu prijatia všeobecného právneho predpisu EÚ týkajúceho sa zdravia zvierat sa zdôrazňuje najmä význam vakcín ako nástroja na prevenciu, kontrolu a eradikáciu chorôb zvierat. (75) V stratégiách kontroly niektorých prenosných chorôb zvierat sa však v záujme zachovania účinnosti týchto stratégií vyžaduje zakázať alebo obmedziť používanie určitých veterinárnych liekov. Napríklad hyperimúnne séra alebo antimikrobiálni pôvodcovia môžu zakrývať expresiu choroby, znemožniť zistenie pôvodcu choroby alebo sťažiť rýchlu a diferenciálnu diagnózu a tým ohroziť správne zistenie choroby. (76) Avšak tieto kontrolné stratégie sa v prípade rôznych chorôb zo zoznamu môžu podstatne líšiť. Preto by sa v tomto nariadení mali stanoviť pravidlá používania veterinárnych liekov na prevenciu a kontrolu chorôb zo zoznamu a harmonizované kritériá, ktoré treba zohľadniť pri určovaní, či použiť (alebo nepoužiť) vakcíny, hyperimúnne séra a antimikrobiálne látky a akým spôsobom. s cieľom zabezpečiť flexibilný prístup, riešenie osobitostí rôznych chorôb zo zoznamu a dostupnosť účinných liečebných postupov by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o obmedzenia, zákazy alebo povinnosti používať určité veterinárne lieky v rámci kontroly určitých chorôb zo zoznamu. v naliehavom prípade by v záujme riešenia vznikajúcich rizík s možnými ničivými dôsledkami pre zdravie zvierat alebo verejné zdravie, hospodárstvo, spoločnosť alebo životné prostredie malo byť možné, aby sa tieto opatrenia prijali podľa postupu pre naliehavé prípady. (77) Na základe záverov znaleckého posudku týkajúceho sa bánk s vakcínami a/alebo diagnostikami pre závažné choroby[25] zvierat by Únia a členské štáty mali mať možnosť vytvoriť si zásoby antigénov, vakcín a diagnostických činidiel pre choroby zo zoznamu, ktoré predstavujú vážne ohrozenie zdravia zvierat alebo verejného zdravia. Zriadením banky Únie pre antigény, vakcíny a diagnostické činidlá by sa podporili ciele Únie v oblasti zdravia zvierat, a to tým, že banka umožňuje rýchlu a účinnú reakciu v prípade potreby zdrojov a predstavuje efektívne využívanie obmedzených zdrojov. (78) V záujme zabezpečenia takej rýchlej a účinnej reakcie by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o zriaďovanie a riadenie takýchto bánk, ako aj bezpečnostné normy a požiadavky na ich prevádzku. v tomto nariadení by sa však nemali stanovovať pravidlá financovania opatrení na prevenciu a kontrolu chorôb ani očkovania. (79) Mali by sa stanoviť kritériá prednostného prístupu k zdrojom bánk Únie pre antigény, vakcíny a diagnostické činidlá, aby sa zabezpečila ich účinná distribúcia v núdzových situáciách. (80) Z bezpečnostných dôvodov súvisiacich s bioterorizmom a agroterorizmom by sa s určitými podrobnými informáciami o bankách Únie pre antigény, vakcíny a diagnostické činidlá malo zaobchádzať ako s dôvernými informáciami a ich uverejnenie by malo byť zakázané. (81) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky riadenia bánk Únie pre antigény, vakcíny a diagnostické činidlá by sa vykonávacie právomoci mali preniesť na Komisiu, aby stanovila podrobné pravidlá týkajúce sa výberu biologických produktov, ktoré sa majú zahrnúť do uvedených bánk pre určité choroby, podrobné pravidlá týkajúce sa zásobovania, množstiev, skladovania, dodávania, procedurálnych a technických požiadaviek na vakcíny, antigény a diagnostické činidlá a frekvencie a obsahu informácií predkladaných Komisii. (82) V prípade výskytu ohniska choroby zo zoznamu, o ktorej sa predpokladá, že predstavuje vysoké riziko pre zdravie zvierat alebo verejné zdravie v Únii, je potrebné prijať okamžité kontrolné opatrenia na eradikáciu tejto choroby zo zoznamu v záujme ochrany zdravia zvierat, verejného zdravia a príslušných sektorov. (83) Prevádzkovatelia, odborníci na zvieratá a držitelia spoločenských zvierat by mali mať hlavnú zodpovednosť za kontrolu a prevenciu šírenia prenosných chorôb zvierat. Mali by prijať okamžité opatrenia v prípade podozrenia alebo potvrdenia vysoko nákazlivých chorôb. (84) Príslušný orgán by mal byť zodpovedný za začatie prvých šetrení na potvrdenie alebo vylúčenie výskytu ohniska vysoko nákazlivej choroby zo zoznamu, o ktorej sa predpokladá, že predstavuje vysoké riziko pre zdravie zvierat alebo verejné zdravie v Únii. (85) Príslušný orgán by mal zaviesť predbežné opatrenia na kontrolu choroby s cieľom zabrániť možnému rozšíreniu choroby zo zoznamu a vykonať epidemiologický prieskum. (86) Hneď ako sa choroba zo zoznamu potvrdí, príslušný orgán by mal prijať potrebné opatrenia na kontrolu choroby, v prípade potreby aj zriadiť reštrikčné pásma na účely eradikácie tejto choroby a prevencie jej ďalšieho šírenia. (87) Výskyt choroby zo zoznamu u voľne žijúcich zvierat môže predstavovať riziko pre verejné zdravie a zdravie držaných zvierat. Preto by sa v prípade potreby mali stanoviť osobitné pravidlá týkajúce sa opatrení na kontrolu a eradikáciu choroby u voľne žijúcich zvierat. (88) V prípade chorôb zo zoznamu, ktoré nie sú vysoko nákazlivé a podliehajú povinnej eradikácii, by sa mali vykonať opatrenia na kontrolu chorôb, aby sa predišlo rozšíreniu uvedených chorôb zo zoznamu najmä do neinfikovaných oblastí. Uvedené opatrenia však môžu byť miernejšie alebo odlišné v porovnaní s tými, ktoré sa uplatňujú na najnebezpečnejšie choroby zo zoznamu. v tomto nariadení by sa preto v súvislosti s uvedenými chorobami mali stanoviť osobitné pravidlá. Členské štáty by tiež mali vykonať takéto opatrenia na kontrolu chorôb. Úroveň a intenzita opatrení na kontrolu choroby by mali byť primerané a mali by sa v nich zohľadniť charakteristiky príslušnej choroby zo zoznamu, jej distribúcia a jej význam pre dotknutý členský štát a Úniu ako celok. (89) S cieľom zabezpečiť, aby prevádzkovatelia, držitelia spoločenských zvierat a príslušné orgány účinne vykonali opatrenia na kontrolu chorôb stanovené v tomto nariadení a súčasne zohľadniť osobitosti opatrení na kontrolu konkrétnych chorôb zo zoznamu a súvisiace rizikové faktory, by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o podrobné opatrenia na kontrolu choroby v prípade podozrenia na chorobu alebo jej potvrdenia v zariadeniach a reštrikčných pásmach. (90) S cieľom stanoviť možnosť prijatia osobitných dočasných opatrení na kontrolu chorôb zo strany Komisie v prípade, že opatrenia na kontrolu chorôb stanovené v tomto nariadení nie sú dostatočné alebo vhodné na riešenie uvedeného rizika, by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci, pokiaľ ide o stanovenie osobitných opatrení na kontrolu chorôb na určitý obmedzený čas. (91) Registrácia určitých prepravcov a zariadení, ktorí(-é) držia suchozemské zvieratá alebo zaobchádzajú so zárodočnými produktmi alebo ich prepravujú, je potrebná na to, aby príslušné orgány mohli vykonávať primeraný dohľad, ako aj na vykonanie prevencie, kontroly a eradikácie prenosných chorôb zvierat. (92) Ak určitý typ zariadenia, kde sa držia suchozemské zvieratá alebo kde sa zaobchádza so zárodočnými produktmi, resp. kde sa takého produkty skladujú, predstavuje osobitné riziko pre zdravie zvierat, malo by takéto zariadenie podliehať schváleniu príslušným orgánom. (93) S cieľom zabrániť neodôvodnenej administratívnej záťaži a nákladom, a to najmä pre malé a stredné podniky (MSP), by sa mala členským štátom poskytnúť flexibilita na prispôsobenie systému registrácie a schvaľovania miestnym a regionálnym podmienkam a spôsobom výroby. (94) V záujme zníženia administratívnej záťaže by sa mala registrácia a schvaľovanie podľa možnosti integrovať do registračného alebo schvaľovacieho systému, ktorý už mohol členský štát zaviesť na iné účely. (95) Prevádzkovatelia bezprostredne poznajú zvieratá, o ktoré sa starajú. Preto by mali viesť aktualizované záznamy informácií, ktoré sú relevantné pre posúdenie zdravotného štatútu zvierat, vysledovateľnosť a epidemiologický preiskum v prípade výskytu choroby zo zoznamu. Tieto záznamy by mali byť ľahko prístupné príslušnému orgánu. (96) S cieľom zabezpečiť verejnú dostupnosť aktuálnych informácií o registrovaných zariadeniach a prepravcoch a schválených zariadeniach by mal príslušný orgán vypracovať a viesť register takýchto zariadení a prepravcov. Právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie by sa mala delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o informácie obsiahnuté v registri zariadení a prepravcov a požiadavky na vedenie záznamov, pokiaľ ide o informácie, ktoré sa majú zaznamenať, výnimky z požiadaviek na vedenie záznamov a osobitné dodatočné požiadavky na zárodočné produkty. (97) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania požiadaviek stanovených v tomto nariadení, pokiaľ ide o registráciu a schvaľovanie zariadení a vedenie záznamov a registrov by sa vykonávacie právomoci mali preniesť na Komisiu, aby stanovila pravidlá týkajúce sa povinností, pokiaľ ide o informácie, výnimky a iné pravidlá, formáty prevádzkových špecifikácií registrov a záznamov. (98) Účinná vysledovateľnosť je kľúčovým prvkom politiky na kontrolu chorôb. Mali by sa zaviesť identifikačné a registračné požiadavky špecifické pre rôzne druhy držaných suchozemských zvierat a zárodočných produktov s cieľom uľahčiť účinné uplatňovanie pravidiel prevencie a kontroly chorôb stanovených v tomto nariadení. Okrem toho je dôležité stanoviť možnosť zavedenia systému identifikácie a registrácie druhov, pre ktoré v súčasnosti neexistujú takéto opatrenia, alebo v prípade, že to opodstatňujú meniace sa okolnosti a súvisiace riziká. (99) S cieľom zabezpečiť hladké fungovanie systému identifikácie a registrácie, ako aj vysledovateľnosť, by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o povinnosti týkajúce sa databáz, určenie príslušného orgánu, podrobné požiadavky identifikácie a registrácie pre rôzne druhy zvierat a dokumentov. (100) Je vhodné znížiť administratívnu záťaž a náklady a umožniť, aby bol systém pružný v situácii, keď je možné splniť požiadavky na vysledovateľnosť inými prostriedkami než tými, ktoré sú stanovené v tomto nariadení. Komisia by preto mala byť oprávnená prijímať delegované akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o výnimky z požiadaviek týkajúcich sa identifikácie a registrácie. (101) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky na realizáciu systému identifikácie a registrácie, ako aj vysledovateľnosti, by sa vykonávacie právomoci mali preniesť na Komisiu, aby stanovila pravidlá týkajúce sa technických špecifikácií databáz, prostriedkov identifikácie, dokumentov a formátov, lehôt a kritérií na výnimky z takýchto systémov. (102) Dôležitým nástrojom na zabránenie zavlečeniu a šíreniu prenosnej choroby zvierat je využívanie obmedzení týkajúcich sa premiestňovania zvierat a produktov, ktoré môžu danú chorobu prenášať. Obmedzenie premiestňovania zvierat a produktov však môže mať vážny vplyv na hospodárstvo a môže zasahovať do fungovania vnútorného trhu. Takéto obmedzenia by sa preto mali uplatňovať len vtedy, ak je to nevyhnutné a primerané súvisiacim rizikám. Tento prístup je v súlade so zásadami stanovenými v dohode o SPS a s medzinárodnými normami OIE. (103) Všeobecné požiadavky stanovené v tomto nariadení by sa mali uplatňovať na každý prípad premiestňovania zvierat, ako je zákaz premiestňovania zvierat zo zariadenia s abnormálnym úhynom alebo zo zariadenia, v ktorom sa vyskytli symptómy choroby s neurčitou príčinou, alebo požiadavky na prevenciu počas prepravy. (104) V súčasnom právnom rámci uvedenom v právnych predpisoch Únie upravujúcich premiestňovanie suchozemských zvierat sú stanovené harmonizované pravidlá najmä na premiestňovanie suchozemských zvierat a produktov medzi členskými štátmi, pričom sa ponecháva v právomoci členských štátov stanovovanie potrebných požiadaviek na premiestňovanie v rámci ich územia. v posúdení vplyvu všeobecného právneho predpisu EÚ týkajúceho sa zdravia zvierat sa podrobne porovnáva súčasná situácia s možnosťou uplatnenia harmonizácie na úrovni Únie aj na pravidlá premiestňovania v rámci členských štátov. Dospelo sa k záveru, že súčasný prístup by sa mal zachovať, pretože úplná harmonizácia všetkých prípadov premiestňovania by bola veľmi zložitá a prínosy, pokiaľ ide o uľahčenie premiestňovania medzi členskými štátmi, neprevažujú nad možným negatívnym vplyvom takejto harmonizácie na schopnosť kontrolovať choroby. (105) Na zvieratá premiestňované medzi členskými štátmi sa uplatňuje súbor základných veterinárnych požiadaviek. Ide najmä o zákaz premiestňovania zvierat zo zariadení s abnormálnym úhynom alebo so symptómami choroby spôsobenými neznámou príčinou. Úhyn zvierat, dokonca aj abnormálny, ktorý sa spája s vedeckými postupmi povolenými podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/63/EÚ z 22. septembra 2010 o ochrane zvierat používaných na vedecké účely[26] a ktorý nie je infekčného pôvodu súvisiaceho s chorobami zo zoznamu, by však nemal byť dôvodom na zabránenie premiestňovaniu zvierat určených na vedecké účely. (106) V tomto nariadení by sa však mala stanoviť pružnosť na uľahčenie premiestňovania druhov a kategórií suchozemských zvierat, ktoré predstavujú malé riziko, pokiaľ ide o šírenie chorôb zo zoznamu medzi členskými štátmi. Okrem toho by sa mali stanoviť ďalšie možnosti výnimiek v prípade, že členské štáty alebo prevádzkovatelia úspešne zaviedli alternatívne opatrenia na zmiernenie rizika, akými sú vysoká úroveň biologickej bezpečnosti a účinné systémy dohľadu. (107) Kopytníky a hydina sú skupiny druhov zvierat s veľkým hospodárskym významom, ktoré podliehajú špecifickým požiadavkám na premiestňovanie stanoveným v právnych predpisoch Únie, ktoré boli prijaté pred týmto nariadením, konkrétne v smernici Rady 64/432/EHS z 26. júna 1964 o zdravotných problémoch zvierat ovplyvňujúcich obchod vo vnútri Spoločenstva s hovädzím dobytkom a ošípanými[27], v smernici Rady 91/68/EHS z 28. januára 1991 o veterinárnych podmienkach upravujúcich obchod s ovcami a kozami vnútri Spoločenstva[28], v smernici Rady 2009/156/ES z 30. novembra 2009 o zdravotnom stave zvierat v súvislosti s presunom a dovozom zvierat čeľade koňovité z tretích krajín[29], v smernici Rady 2009/158/ES z 30. novembra 2009 o veterinárnych podmienkach, ktorými sa spravuje obchodovanie s hydinou a násadovými vajcami v rámci Spoločenstva a ich dovoz z tretích krajín[30], a čiastočne v smernici Rady 92/65/EHS z 13. júla 1992, ktorou sa ustanovujú veterinárne požiadavky na obchodovanie so zvieratami, spermou, vajíčkami a embryami, na ktoré sa nevzťahujú veterinárne požiadavky ustanovené v osobitných právnych predpisoch Spoločenstva uvedených v prílohe a oddiele I smernice 90/425/EHS, a na ich dovoz do Spoločenstva[31]. Hlavné pravidlá premiestňovania uvedených druhov by sa mali stanoviť v tomto nariadení. Podrobné požiadavky, ktoré v značnej miere závisia od chorôb, ktoré sa môžu prenášať rôznymi druhmi alebo kategóriami zvierat, by mali byť regulované v následných aktoch Komisie, s prihliadnutím na osobitosti príslušných chorôb, druhov a kategórií zvierat. (108) Keďže zhromažďovanie kopytníkov a hydiny predstavuje mimoriadne vysoké riziko nákazy, je vhodné v tomto nariadení stanoviť osobitné pravidlá na účely ochrany zdravia dotknutých zvierat a prevencie šírenia prenosných chorôb zvierat. (109) V závislosti od chorôb a druhov zo zoznamu je potrebné stanoviť osobitné veterinárne požiadavky pre niektoré druhy zvierat iné ako držané kopytníky a hydina. Pravidlá pre tieto druhy boli stanovené aj v právnom rámci uplatniteľnom pred týmto nariadením, a najmä v smernici 92/65/EHS. v uvedenej smernici sú stanovené osobitné pravidlá premiestňovania druhov zvierat vrátane včiel a čmeliakov, opíc, psov a mačiek atď., a v tomto nariadení by sa preto mal stanoviť právny základ pre prijímanie delegovaných a vykonávacích aktov stanovujúcich osobitné pravidlá premiestňovania uvedených druhov zvierat. (110) Zariadenia so špeciálnym režimom, ktoré sa zvyčajne používajú na držanie laboratórnych zvierat alebo zvierat zo ZOO, si obyčajne vyžadujú vysokú úroveň biologickej bezpečnosti, priaznivý a riadne kontrolovaný zdravotný štatút, a k premiestňovaniu u nich dochádza v menšej miere, alebo iba v rámci uzavretých okruhov uvedených zariadení. Štatút zariadení so špeciálnym režimom, o ktoré si môžu prevádzkovatelia dobrovoľne požiadať, sa prvýkrát zaviedol v smernici 92/65/EHS, v ktorej sa stanovujú pravidlá a požiadavky na schvaľovanie a požiadavky na premiestňovanie týkajúce sa schválených orgánov, ústavov a centier. Tento systém umožňuje výmenu zvierat medzi uvedenými zariadeniami s obmedzenými požiadavkami na premiestňovanie a zároveň poskytuje zdravotné záruky v rámci okruhu zariadení so špeciálnym režimom. Preto ho prevádzkovatelia všeobecne prijali a používajú ho ako dobrovoľnú možnosť. z tohto dôvodu je vhodné zachovať v tomto nariadení koncepciu zariadení so špeciálnym režimom a stanoviť aj pravidlá premiestňovania zvierat medzi týmito zariadeniami. (111) Na vedecké účely, ako je výskum alebo diagnostické účely, a najmä na tie účely, ktoré sú povolené v súlade so smernicou 2010/63/EÚ, môže byť potrebné premiestňovanie zvierat, ktoré nespĺňajú všeobecné veterinárne požiadavky stanovené v tomto nariadení a predstavujú väčšie riziko pre zdravie zvierat. Uvedené druhy premiestňovania by nemali byť ustanoveniami tohto nariadenia zakázané ani neprimerane obmedzené, čo by mohlo brániť realizácii inak povolených výskumných činností a oddialiť vedecký pokrok. Je však dôležité, aby sa v tomto nariadení stanovili pravidlá na zabezpečenie bezpečného premiestňovania uvedených zvierat. (112) Spôsoby premiestňovania cirkusových zvierat, zvierat držaných v zoologických záhradách, zvierat určených na výstavy a určitých iných zvierat sa často odlišujú od modelov premiestňovania iných držaných druhov. Pri prispôsobovaní pravidiel Únie týkajúcich sa premiestňovania takýchto zvierat by sa mali osobitne zohľadniť špecifické riziká a alternatívne opatrenia na zmiernenie rizika. (113) Aby sa zabezpečilo dosiahnutie cieľov uvedených v odôvodneniach 102 až 112 tohto nariadenia, mala by sa na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o opatrenia na prevenciu chorôb v doprave, osobitné pravidlá premiestňovania niektorých druhov zvierat a osobitné okolnosti, ako napríklad zhromažďovanie zvierat alebo odmietnuté zásielky a osobitné požiadavky alebo výnimky týkajúce sa premiestňovania na iné ako na vedecké účely. (114) S cieľom zabezpečiť možnosť stanovenia osobitných pravidiel premiestňovania v prípade, keď nie sú pravidlá premiestňovania dostatočné alebo vhodné na obmedzenie šírenia určitej choroby, mali by sa vykonávacie právomoci preniesť na Komisiu, aby stanovila osobitné pravidlá premiestňovania na obmedzené časové obdobie. (115) Držané suchozemské zvieratá, ktoré sú premiestňované medzi členskými štátmi by mali spĺňať požiadavky na takéto premiestňovanie. Hospodársky významné druhy predstavujúce zdravotné riziko by malo sprevádzať veterinárne osvedčenie vydané príslušným orgánom. (116) Pokiaľ je to technicky, prakticky a finančne uskutočniteľné, mal by sa využiť pokrok vo vývoji informačných technológií na zníženie administratívnej záťaže pre prevádzkovateľov a príslušný orgán, pokiaľ ide o certifikáciu a notifikáciu prostredníctvom informačných technológií, s cieľom nahradiť papierovú dokumentáciu, a uľahčiť tak postupy notifikovania, pričom by sa mali tieto technológie využívať na viaceré účely a v čo najväčšej miere. (117) Prevádzkovateľ, ktorý premiestňuje zvieratá do iného členského štátu, by mal v prípadoch, keď sa nevyžaduje veterinárne osvedčenie vydané príslušným orgánom, vydať čestné vyhlásenie, ktorým potvrdzuje, že zvieratá spĺňajú požiadavky na premiestňovanie stanovené v tomto nariadení. (118) Aby sa zabezpečilo plnenie cieľov uvedených v odôvodneniach 115, 116 a 117 tohto nariadenia, mala by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa obsahu, informačné povinnosti, výnimky z požiadaviek veterinárnej certifikácie, osobitné pravidlá certifikácie a povinnosti úradných veterinárnych lekárov vykonávať vhodné kontroly pred podpísaním veterinárneho osvedčenia. (119) Informovanie o premiestňovaní zvierat a zárodočných produktov medzi členskými štátmi a v niektorých prípadoch v rámci území jednotlivých členských štátov je nevyhnutné na zabezpečenie vysledovateľnosti zvierat a uvedených zárodočných produktov v prípade, že môže byť takého premiestňovanie spojené s rizikom šírenia prenosných chorôb zvierat. Preto by sa takéto premiestňovanie malo notifikovať a registrovať. na tento účel by sa mal použiť systém IMSOC stanovený v článku 130 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. xxx/xxx o úradných kontrolách a iných úradných činnostiach vykonávaných na zabezpečenie uplatňovania potravinového a krmivového práva a pravidiel pre zdravie zvierat a dobré životné životné podmienky zvierat, pre zdravie rastlín a rastlinný rozmnožovací materiál a pre prípravky na ochranu rastlín a o zmene nariadení (ES) č. 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005, 396/2005, 834/2007, 1099/2009, 1069/2009, 1107/2009, nariadenie (EÚ) č. 1151/2012, [….]/2013 a smerníc 98/58/ES, 1999/74/ES, 2007/43/ES, 2008/119/ES, 2008/120/ES a 2009/128/ES (nariadenie o úradných kontrolách)[32] [Úrad pre publikácie]. (120) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky plnenia pravidiel stanovených v tomto nariadení o veterinárnej certifikácii a notifikovaní premiestňovania zvierat by sa vykonávacie právomoci mali preniesť na Komisiu, aby stanovila pravidlá týkajúce sa vzorov veterinárnych osvedčení, čestných vyhlásení, formátov a lehôt na notifikovanie premiestňovania suchozemských zvierat, ako aj vodných živočíchov, zárodočných produktov, a ak je to relevantné, aj produktov živočíšneho pôvodu. (121) Osobitný charakter premiestňovania spoločenských zvierat predstavuje riziko pre zdravie zvierat, ktoré je značne odlišné od rizika pre iné držané zvieratá. v tomto nariadení by sa preto mali stanoviť osobitné pravidlá pre takéto premiestňovanie. s cieľom zabezpečiť, aby spoločenské zvieratá nepredstavovali závažné riziko šírenia chorôb zvierat, mala by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o podrobné pravidlá týkajúce sa premiestňovania uvedených zvierat. v záujme zabezpečenia jednotných podmienok plnenia veterinárnych požiadaviek, ktoré boli stanovené v tomto nariadení a ktoré sa týkajú premiestňovania spoločenských zvierat, mali by sa vykonávacie právomoci preniesť na Komisiu, aby stanovila pravidlá týkajúce sa opatrení na prevenciu a kontrolu chorôb, ktoré sa majú prijať v súvislosti s takýmto premiestňovaním. (122) Voľne žijúce zvieratá môžu z rôznych dôvodov predstavovať riziko pre zdravie zvierat a verejné zdravie, napríklad ak sú premiestnené do zariadenia alebo z jedného prostredia do iného. Je potrebné prijať vhodné preventívne opatrenia týkajúce sa premiestňovania týchto zvierat s cieľom vyhnúť sa šíreniu prenosných chorôb zvierat. s cieľom zabezpečiť, aby voľne žijúce zvieratá nepredstavovali závažné riziko šírenia prenosných chorôb zvierat, mala by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o dodatočné požiadavky týkajúce sa premiestňovania voľne žijúcich suchozemských zvierat. (123) Zárodočné produkty môžu predstavovať podobné riziko šírenia nákazy infikovaním živých zvierat prenosnými chorobami zvierat. Okrem toho existujú špecifiká pri ich produkcii, ktoré súvisia s vyššími požiadavkami na zdravie plemenných zvierat a ktoré si vyžadujú prísnejšie alebo osobitné veterinárne požiadavky týkajúce sa darcovských zvierat. v záujme zaistenia bezpečného premiestňovania zárodočných produktov, jeho očakávaného vysokého štandardu, pokiaľ ide o zdravie zvierat, a zohľadnenia určitých osobitných použití, by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie preniesť na Komisiu, pokiaľ ide o podrobné požiadavky na premiestňovanie zárodočných produktov určitých živočíšnych druhov, osobitné požiadavky, ako je napríklad ich premiestňovanie na vedecké účely, a výnimky z povinnosti veterinárnej certifikácie. (124) Produkty živočíšneho pôvodu môžu predstavovať riziko šírenia prenosných chorôb zvierat. Prostredníctvom požiadaviek na bezpečnosť potravín týkajúcich sa produktov živočíšneho pôvodu, ktoré sú stanovené v právnych predpisoch Únie, sa zabezpečili správne hygienické postupy a znížili riziká, ktoré takéto produkty predstavujú pre zdravie zvierat. v niektorých prípadoch by sa však mali v tomto nariadení stanoviť osobitné veterinárne opatrenia, akými sú kontrola chorôb a núdzové opatrenia, aby sa zabezpečilo, že sa produktmi živočíšneho pôvodu nešíria choroby zvierat. v záujme zabezpečenia bezpečného premiestňovania produktov živočíšneho pôvodu v týchto osobitných prípadoch by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o podrobné pravidlá premiestňovania produktov živočíšneho pôvodu v súvislosti s prijatými opatreniami na kontrolu chorôb, povinnosti týkajúce sa veterinárnej certifikácie a výnimky z uvedených pravidiel, ak to dovoľuje riziko spojené s takýmto premiestňovaním a zavedené opatrenia na zmiernenie rizika. (125) Keď členské štáty prijímajú vnútroštátne opatrenia týkajúce sa premiestňovania zvierat a zárodočných produktov, alebo sa rozhodnú prijať vnútroštátne opatrenia na obmedzenie vplyvu prenosných chorôb zvierat iných ako chorôb zo zoznamu na svojom území, tieto vnútroštátne opatrenia by nemali zasahovať do pravidiel vnútorného trhu stanovených v právnych predpisoch Únie. Preto je vhodné, aby sa stanovil rámec pre takéto vnútroštátne opatrenia a aby sa zabezpečilo, že tieto opatrenia nepresahujú limity povolené v rámci právnych predpisov Únie. (126) Registrácia a schvaľovanie zariadení pre akvakultúru je potrebná na to, aby mohli príslušné orgány vykonávať primeraný dohľad, ako aj na prevenciu, kontrolu a eradikáciu prenosných chorôb zvierat. v smernici 2006/88/ES sa vyžaduje, aby boli povolené všetky zariadenia, ktoré premiestňujú vodné živočíchy. Uvedený systém povoľovania by sa mal v rámci tohto nariadenia zachovať aj napriek skutočnosti, že v niektorých úradných jazykoch EÚ sa na tento systém povoľovania používajú rôzne termíny v tomto nariadení v porovnaní so smernicou 2006/88/ES. (127) Pri zabíjaní a spracúvaní živočíchov akvakultúry, ktoré podliehajú opatreniam na kontrolu chorôb, sa môžu rozširovať prenosné choroby zvierat, napríklad ako dôsledok vypúšťania odpadových vôd obsahujúcich patogény zo zariadení na spracovanie živočíchov. Je preto potrebné dať spracovateľským zariadeniam, ktoré spĺňajú opatrenia na zmiernenie rizika, súhlas na takéto zabíjanie a spracúvanie. Preto by sa v tomto nariadení malo stanoviť schvaľovanie zariadení pre potraviny z vodných živočíchov schválené na kontrolu chorôb. (128) Príslušný orgán by mal vypracovať a viesť takýto register s cieľom zabezpečiť verejnú dostupnosť aktuálnych informácií týkajúcich sa registrovaných a schválených zariadení. Právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie by sa mala delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o informácie, ktoré treba zaznamenať do registrov zariadení pre akvakultúru, ako aj požiadavky na vedenie záznamov týkajúce sa zariadení pre akvakultúru a prepravcov. (129) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania pravidiel stanovených v tomto nariadení, ktoré sa týkajú registrácie a schvaľovania zariadení pre akvakultúru a zariadení pre potraviny z vodných živočíchov schválených na kontrolu chorôb, vedenia záznamov a registrov zariadení, by sa vykonávacie právomoci mali preniesť na Komisiu, aby stanovila pravidlá týkajúce sa povinností súvisiacich s informovaním, výnimiek a iných vykonávacích pravidiel, ako aj formátu a prevádzkových špecifikácií registrov a záznamov. (130) Keďže nie je vo väčšine prípadov možné jednotlivo identifikovať vodné živočíchy, vedenie záznamov v zariadeniach pre akvakultúru, zariadeniach pre potraviny z vodných živočíchov schválených na kontrolu chorôb a vedenie záznamov prepravcami je základným nástrojom na zabezpečenie vysledovateľnosti vodných živočíchov. Záznamy sú cenné aj pre dohľad nad zdravotnou situáciou v zariadeniach. (131) Podobne ako v prípade suchozemských zvierat je potrebné stanoviť harmonizované pravidlá premiestňovania vodných živočíchov vrátane pravidiel o veterinárnej certifikácii a notifikovaní premiestňovania. (132) V smernici 2006/88/ES sa stanovujú pravidlá premiestňovania vodných živočíchov, ktoré sa uplatňujú tak na premiestňovanie v rámci jednotlivých členských štátov, ako aj medzi nimi. Hlavným určujúcim faktorom pre pravidlá premiestňovania vodných živočíchov je zdravotný štatút členského štátu, pásiem a kompartmentov určenia, pokiaľ ide o choroby zo zoznamu. (133) Ten istý systém by sa mal stanoviť aj v tomto nariadení. Mal by sa však do istej miery prispôsobiť a spružniť s cieľom podporiť členské štáty v snahe zlepšiť zdravotný štatút svojich populácií vodných živočíchov. (134) V záujme zabezpečenia kontroly premiestňovania vodných živočíchov by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, pokiaľ ide o opatrenia na prevenciu chorôb uplatniteľné na prepravu, osobitné pravidlá premiestňovania určitých kategórií vodných živočíchov na rôzne účely, osobitné požiadavky alebo výnimky týkajúce sa určitých druhov premiestňovania, ako je premiestňovanie na vedecké účely a ďalšie požiadavky na premiestňovanie voľne žijúcich vodných živočíchov. (135) S cieľom zabezpečiť možnosť dočasných výnimiek a osobitných požiadaviek na premiestňovanie vodných živočíchov v prípade, keď nie sú pravidlá premiestňovania stanovené v tomto nariadení dostatočné alebo vhodné na obmedzenie šírenia určitej choroby zo zoznamu, mali by sa vykonávacie právomoci preniesť na Komisiu, aby stanovila osobitné pravidlá premiestňovania alebo výnimky na obmedzené časové obdobie. (136) Akvakultúrna produkcia Únie je veľmi rozmanitá, pokiaľ ide o druhy a systémy produkcie a táto diverzifikácia rýchlo stúpa. Toto môže oprávňovať prijímanie vnútroštátnych opatrení týkajúcich sa chorôb iných ako chorôb, ktoré sú v súlade s týmto nariadením považované za choroby zo zoznamu, na úrovni členských štátov. Takéto vnútroštátne opatrenia by však mali byť odôvodnené, potrebné a úmerné cieľom, ktoré sa majú dosiahnuť. Okrem toho by nemali ovplyvňovať premiestňovanie medzi členskými štátmi, pokiaľ to nie je nevyhnutné na zabránenie zavlečeniu choroby alebo na kontrolu šírenia tejto choroby. Vnútroštátne opatrenia, ktoré majú vplyv na obchod medzi členskými štátmi, by sa mali schvaľovať a pravidelne prehodnocovať na úrovni Únie. (137) V súčasnosti sa choroby zo zoznamu týkajú druhov zvierat iných ako tie, ktoré sú v tomto nariadení vymedzené ako suchozemské zvieratá a vodné živočíchy, ako sú napríklad plazy, obojživelníky, hmyz a iné, iba vo veľmi obmedzenom rozsahu. Preto nie je vhodné vyžadovať, aby sa všetky ustanovenia tohto nariadenia uplatňovali na uvedené živočíchy. Ak by sa však do zoznamu zapísala choroba, ktorá sa týka iných druhov ako suchozemských zvierat a vodných živočíchov, mali by sa príslušné veterinárne požiadavky tohto nariadenia vzťahovať na uvedené druhy s cieľom zabezpečiť možnosť prijatia vhodných a primeraných opatrení na prevenciu a kontrolu chorôb. (138) S cieľom zabezpečiť, aby bolo možné stanoviť pravidlá premiestňovania uvedených zvierat, ktoré nie sú v tomto nariadení vymedzené ako suchozemské zvieratá a vodné živočíchy, a zárodočných produktov a produktov živočíšneho pôvodu z nich získaných, mala by sa v prípade opodstatneného rizika delegovať na Komisiu právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o registráciu a schvaľovanie zariadení, vedenie záznamov a registre, požiadavky na identifikáciu, registráciu a vysledovateľnosť pri premiestňovaní, povinnosti týkajúce sa veterinárnej certifikácie, čestného vyhlásenia a notifikácie premiestňovania zvierat, zárodočných produktov a produktov živočíšneho pôvodu uvedených druhov. (139) V prípade potreby zabezpečiť jednotné podmienky plnenia veterinárnych požiadaviek týkajúcich sa uvedených iných druhov zvierat a zárodočných produktov a produktov živočíšneho pôvodu z nich získaných by sa vykonávacie právomoci mali preniesť na Komisiu, aby stanovila podrobné pravidlá týkajúce sa uvedených požiadaviek. (140) Na to, aby sa zabránilo zavlečeniu chorôb zo zoznamu a objavujúcich sa chorôb do Únie, je nevyhnutné, aby sa zaviedli účinné pravidlá týkajúce sa vstupu zvierat, zárodočných produktov a produktov živočíšneho pôvodu, ktoré môžu prenášať takéto choroby, do Únie. (141) V požiadavkách na vstup zvierat a produktov do Únie by sa mali odrážať požiadavky na premiestňovanie zvierat a produktov tej istej kategórie, druhu a ich plánované použitie v Únii. (142) S cieľom zaistiť, že zvieratá, zárodočné produkty a produkty živočíšneho pôvodu z tretích krajín alebo území spĺňajú veterinárne požiadavky, ktorými sa poskytujú záruky rovnocenné zárukám poskytnutým v právnych predpisoch Únie, je dôležité, aby sa na ne vzťahovali vhodné kontroly zo strany príslušného orgánu tretích krajín alebo území vyvážajúcich do Únie. Ak je to relevantné, zdravotný štatút tretej krajiny alebo územia pôvodu by sa mal overiť pred schválením vstupu takýchto zvierat, zárodočných produktov a produktov živočíšneho pôvodu. Preto iba tretie krajiny a územia, ktoré môžu preukázať, že spĺňajú veterinárne normy pre vstup zvierat a produktov do Únie, by mali byť oprávnené na ich vývoz do Únie a byť zapísané do zoznamu na uvedený účel. (143) V aktoch Únie prijatých pred dátumom prijatia tohto nariadenia neboli v prípade niektorých druhov a kategórií zvierat, zárodočných produktov a produktov živočíšneho pôvodu vytvorené zoznamy Únie obsahujúce tretie krajiny a ich územia, z ktorých je povolený vstup do Únie. Kým sa neprijmú plánované pravidlá podľa tohto nariadenia, malo by sa členským štátom v uvedených prípadoch dovoliť, aby určili, z ktorých krajín a území môžu uvedené zvieratá, zárodočné produkty a produkty živočíšneho pôvodu vstúpiť na ich územie. Pri určovaní týchto krajín by mali členské štáty zohľadniť kritériá stanovené v tomto nariadení, ktoré sa týkajú zoznamov Únie obsahujúcich tretie krajiny a územia. (144) S cieľom zabezpečiť plnenie veterinárnych požiadaviek na vstup do Únie stanovených v tomto nariadení a ich súlad so zásadami v zákonníkoch zdravia zvierat OIE, mali by byť všetky zvieratá, zárodočné produkty a produkty živočíšneho pôvodu vstupujúce do Únie sprevádzané veterinárnym osvedčením vydaným príslušným orgánom tretej krajiny alebo územia pôvodu, ktorým sa potvrdzuje, že všetky veterinárne požiadavky na vstup do Únie sú splnené. Mali by sa povoliť odchýlky od tohto pravidla pre komodity, ktoré predstavujú nízke riziko pre zdravie zvierat. (145) Veterinárne osvedčenia môžu samé osebe stačiť, ale certifikácia sa v právnych predpisoch Únie často vyžaduje na iné účely, napríklad na potvrdenie plnenia požiadaviek týkajúcich sa verejného zdravia alebo dobrých životných podmienok zvierat či produktov. Túto skutočnosť treba zohľadniť. v záujme minimalizácie administratívnej záťaže a nákladov by sa malo povoliť, aby tieto veterinárne osvedčenia zahŕňali aj príslušné informácie požadované v rámci iných právnych predpisov Únie týkajúcich sa bezpečnosti potravín a krmív. (146) Choroby sa nemusia šíriť len prostredníctvom zvierat, zárodočných produktov, produktov živočíšneho pôvodu, vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov. Môžu sa šíriť napríklad aj prostredníctvom vozidiel, prepravných kontajnerov, sena, slamy, rastlinných produktov, materiálov, ktoré mohli prísť do styku s infikovanými zvieratami a vybavením. Mali by sa podľa potreby prijať opatrenia zabraňujúce týmto cestám prenosu chorôb uvedenými prostriedkami. (147) V záujme zabezpečenia primeranej úrovne podrobnosti požiadaviek na vstup do Únie by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, aby doplnila a zmenila kritériá na zapísanie tretích krajín a území do zoznamu, kritériá na dočasné vylúčenie alebo vyňatie z uvedeného zoznamu, doplnila pravidlá schvaľovania zariadení v tretích krajinách a územiach, ako aj výnimky, veterinárne požiadavky pri vstupe zásielok z tretích krajín a území do Únie, obsah veterinárnych osvedčení a veterinárne požiadavky týkajúce sa pôvodcov chorôb, iných materiálov, dopravných prostriedkov a vybavenia, ktorými sa môžu prenášať choroby zvierat. (148) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania veterinárnych požiadaviek na vstup zásielok zvierat, zárodočných produktov a produktov živočíšneho pôvodu do Únie by sa mali vykonávacie právomoci preniesť na Komisiu, aby stanovila pravidlá, ktoré sa okrem iného týkajú zoznamu tretích krajín a území, z ktorých sa povoľuje vstup zvierat, zárodočných produktov a produktov živočíšneho pôvodu do Únie, a vzorov veterinárnych osvedčení. (149) Skúsenosti z minulosti ukázali, že pri výskyte ohniska závažnej nákazy v členských štátoch alebo v tretích krajinách či územiach, z ktorých zvieratá alebo produkty vstupujú do Únie, sa musia okamžite prijať opatrenia na prevenciu a kontrolu chorôb s cieľom obmedziť jej zavlečenie a rozšírenie. v takejto núdzovej situácii môže ísť o choroby zo zoznamu, objavujúce sa choroby alebo iné nebezpečenstvo pre zdravie zvierat. v tejto súvislosti by sa malo jasne uviesť, ktoré súbory opatrení na prevenciu a kontrolu chorôb, ktoré sú stanovené v tomto nariadení, sa môžu používať v prípade výskytu choroby zo zoznamu alebo objavujúcej sa choroby či nebezpečenstva. Vo všetkých týchto prípadoch je nevyhnutné, aby sa uvedené opatrenia mohli prijať v krátkom čase a bez akéhokoľvek odkladu. Keďže takýmito opatreniami by sa obmedzilo premiestňovanie v rámci Únie alebo do Únie, mali by sa takéto opatrenia uplatňovať na úrovni Únie vždy, keď je to možné. (150) S cieľom zabezpečiť účinnú a rýchlu reakciu na nové riziká by sa vykonávacie právomoci mali preniesť na Komisiu, aby stanovila núdzové opatrenia. (151) Komisia by mala prijať okamžite uplatniteľné vykonávacie akty v riadne odôvodnených prípadoch súvisiacich, okrem iného, so zapisovaním chorôb a druhov do zoznamu, s chorobami zo zoznamu, ktoré podliehajú súborom pravidiel týkajúcim sa prevencie a kontroly chorôb, vytváraním zásob, dodávaním, skladovaním, doručovaním a inými postupmi týkajúcimi sa bánk Únie s antigénmi, vakcínami a diagnostickými činidlami, stanovovaním osobitných opatrení na kontrolu chorôb a výnimiek na obmedzené obdobie, osobitných pravidiel premiestňovania suchozemských zvierat a vodných živočíchov na obmedzené obdobie, núdzových opatrení, ako aj so zapisovaním tretích krajín a území do zoznamu pre vstup do Únie. (152) V tomto nariadení sa stanovujú všeobecné zásady a osobitné pravidlá prevencie a kontroly prenosných chorôb zvierat a zabezpečuje harmonizovaný prístup k zdraviu zvierat v celej Únii. Členské štáty by mali mať v niektorých oblastiach, akými sú všeobecné povinnosti súvisiace so zdravím zvierat, notifikácia, dohľad, registrácia a schvaľovanie alebo vysledovateľnosť, možnosť uplatňovať dodatočné či prísnejšie vnútroštátne opatrenia, alebo by sa mali v tom podporiť. Takéto vnútroštátne opatrenia by sa však mali povoliť iba vtedy, ak sa nimi neohrozuje dosiahnutie cieľov tohto nariadenia v oblasti zdravia zvierat a ak nie sú v rozpore s pravidlami stanovenými v tomto nariadení a za podmienky, že nebránia v premiestňovaní zvierat a produktov medzi členskými štátmi, pokiaľ to nie je nevyhnutné na zabránenie zavlečeniu choroby alebo na kontrolu jej šírenia. (153) Na vnútroštátne opatrenia uvedené v odôvodnení 152 by sa mal v záujme zníženia administratívnej záťaže vzťahovať zjednodušený postup notifikácie. Skúsenosti ukázali, že všeobecný postup notifikácie stanovený v smernici Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri posk