SPRÁVA KOMISIE RADE hodnotiaca pokrok oznámený Talianskom Komisii a Rade, ktorý sa týka vymáhania splatných dodatočných poplatkov od výrobcov mlieka za obdobie rokov 1995/1996 až 2001/2002 (podľa článku 3 rozhodnutia Rady 2003/530/ES) /* COM/2012/0191 final */





SPRÁVA KOMISIE RADE hodnotiaca pokrok oznámený Talianskom Komisii a Rade, ktorý sa týka vymáhania splatných dodatočných poplatkov od výrobcov mlieka za obdobie rokov 1995/1996 až 2001/2002 (podľa článku 3 rozhodnutia Rady 2003/530/ES) Túto hodnotiacu správu vypracovala Komisia podľa článku 3 rozhodnutia Rady 2003/530/ES zo 16. júla 2003 o zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom, ktorú má Talianska republika v úmysle poskytnúť svojim výrobcom mlieka. Podľa článku 1 uvedeného rozhodnutia pomoc, ktorú Talianska republika poskytla svojim výrobcom mlieka tým, že za nich zaplatila Únii sumu, ktorú jej výrobcovia mlieka dlhovali v dôsledku dodatočných poplatkov za mlieko za obdobie rokov 1995/1996 až 2001/2002, a tým, že umožnila týmto výrobcom zaplatiť ich dlh prostredníctvom bezúročných odkladov úhrad počas niekoľkých rokov, sa výnimočne považuje za zlučiteľnú so spoločným trhom pod podmienkou, že: – výrobcovia splatia celú sumu prostredníctvom ročných splátok v rovnakej výške a – doba splatnosti, ktorá začne plynúť od 1. januára 2004, nepresiahne 14 rokov. Podľa článku 2 rozhodnutia sa poskytnutie pomoci podmieňuje tým, že Taliansko oznámi celkovú výšku dodatočných poplatkov za príslušné obdobia Európskemu poľnohospodárskemu usmerňovaciemu a záručnému fondu (EPUZF) a tým, že Taliansko odpočíta tento nesplatený dlh v troch ročných splátkach rovnakej výšky z výdavkov poskytnutých EPUZF v novembri 2003, novembri 2004 a novembri 2005. Taliansko náležitým spôsobom oznámilo celkovú výšku dodatočných poplatkov za príslušné obdobia v liste z 26. augusta 2003. Zrážky zvyšného nesplateného dlhu sa náležite odpočítali z výdavkov poskytnutých EPUZF v novembri 2003, 2004 a 2005. V článku 3 rozhodnutia sa od príslušných talianskych orgánov vyžaduje, aby každý rok predložili Rade a Komisii správu o pokroku, ktorý dosiahli pri vymáhaní dlhovanej sumy od výrobcov, ktorá vyplýva z dodatočných poplatkov za obdobie rokov 1995/1996 až 2001/2002. Talianske orgány predložili v zmysle tohto ustanovenia listom agentúry AGEA z 31. októbra 2011 Komisii svoju siedmu správu týkajúcu sa splátky v roku 2010. Platenie poplatkov vo forme splátok Z celkového počtu približne 23 140 výrobcov, ktorí v súčasnosti dlhujú poplatky za 7 období stanovených v rozhodnutí Rady, ktorí však od vnútroštátnych súdov získali rozhodnutie o odložení platby do vynesenia konečných rozsudkov, sa 15 433 z nich rozhodlo zaplatiť dlhovanú sumu formou splátkového programu. Platba formou splátkového programu bola podmienená zrušením všetkých prebiehajúcich súdnych sporov. Okrem toho bude mať nevyplatenie ktorejkoľvek ročnej splátky za následok vylúčenie zo splátkového programu a následne zabavenie celej dlžnej sumy výrobcovi spolu s kumulovanými úrokmi. Dlhy 15 433 účastných výrobcov predstavovali v roku 2004 pred splatením prvej splátky celkovo približne 345 miliónov EUR, čo predstavuje asi štvrtinu celkovej dlžnej sumy výrobcov na poplatkoch. Zdá sa preto, že do programu sa väčšinou rozhodli vstúpiť výrobcovia, ktorí v menšej miere produkovali nadbytočné dodávky mlieka. Na druhej strane výrobcovia s výraznejšími nadbytočnými dodávkami mlieka (asi 8 000 výrobcov, ktorým sa vyúčtovala približne 1 miliarda EUR v poplatkoch, ktoré za uvedených sedem období dlhovali) sa rozhodli nevstúpiť do splátkového programu. Treba však uviesť, že sa talianskym orgánom v roku 2010 doručilo približne 69 nových žiadostí o možnosť splácania dlhu vo forme splátok, čo zodpovedá hodnote približne 1,2 milióna EUR. Siedmu splátku malo zaplatiť 11 406 výrobcov v celkovej sume 24 331 454,59 EUR do 31. decembra 2010. Z overení, ktoré vykonali talianske orgány, vyplynulo, že 10 802 výrobcov v roku 2010 riadne splatilo sumy v celkovej hodnote 22 040 163,61 EUR. To znamená, že 95 % výrobcov splatilo načas v siedmej splátke 90,5 % poplatkov. Pri prvej, druhej, tretej, štvrtej, piatej a šiestej splátke sa včas zaplatilo 99,6 %, 97,9 %, 99,5 %, 99,7 %, 96,4 % resp. 96,2 % dlžnej sumy. Celková výška poplatkov vybraných v prvých siedmich splátkach je preto 175 miliónov EUR (približne 98 % celkovej dlžnej sumy). Tieto úrovne splácania síce poukazujú na záujem zúčastnených výrobcov plniť si svoje záväzky, Komisia však zastáva názor, že ďalší postup uplatňovaný v prípadoch, keď sa platba neuskutočnila včas, je hlavným ukazovateľom miery angažovanosti štátnych orgánov, pokiaľ ide o zabezpečenie riadneho dodržiavania podmienok splátkového programu a o výber celkovej výšky splatných poplatkov. Pokiaľ ide o siedmu splátku, neboli zaznamenané platby zvyšných 604 výrobcov v celkovej hodnote 2 291 279,38 EUR. Za šieste splátkové obdobie 148 výrobcov ešte nezaplatilo splátky, ktoré na konci roka 2009 zodpovedali sume 921 417,20 EUR. Podľa informácií talianskych orgánov všetky tieto prípady oznámili ústredné orgány príslušným regionálnym orgánom, aby vymohli platby celej dlžnej sumy s úrokovou sadzbou mimo splátkového programu. Najskôr sa predpokladalo, že splátku nezaplatilo 148 výrobcov, neskôr sa však ukázalo, že splátku skutočne nezaplatili iba 23 z nich. Pre týchto výrobcov to znamenalo zrušenie možnosti zaplatiť dlžnú sumu v splátkach a začatie konania vo veci núteného vymáhania. Komisia takisto začala konanie proti Taliansku vo veci štátnej pomoci[1] v súvislosti s decreto-legge č. 225 z 29. decembra 2010, ktorý bol schválený so zmenami a doplneniami na základe zákona č. 10 z 26. februára 2011, ktorým sa predĺžila lehota na zaplatenie poplatkov za kampane v období rokov 1995/1996 a 2001/2002 (splatných v zásade do 31. decembra 2010 v zmysle programu z roku 2003 schválenej rozhodnutím Rady 2003/530/ES) do 30. júna 2011 (pozri článok 2 odsek 12). Takéto predĺženie lehoty je vlastne v rozpore s článkom 1 prvou zarážkou rozhodnutia Rady č. 2003/530/ES, podľa ktorého sa splátky hradia raz ročne, a preto predstavuje novú a neoprávnenú štátnu pomoc v zmysle článku 108 ods. 3 ZFEÚ. Poplatky splatné za obdobie rokov 1995/1996 až 2001/2002 nezahrnuté do splátkového programu Už sa spomenula relatívne nízka úroveň využitia možnosti splátkových platieb, pokiaľ ide o výšku splatených poplatkov. Približne tri štvrtiny celkovej nevyrovnanej sumy nezaplatených poplatkov za príslušné obdobie sa nezaradili do splátkového programu. Poplatky, na ktoré sa nevzťahuje program z roku 2003, zodpovedajú (podľa posledných dostupných číselných údajov z apríla 2010) sume 767 miliónov EUR a približne 91 % tejto sumy, asi 701 miliónov EUR je namiesto toho predmetom sporu na talianskych súdoch. Komisia vo svojich predchádzajúcich hodnotiacich správach predložených Rade vyjadrila názor, že Taliansko by sa vo svojich výročných správach malo osobitne zamerať na súdne spory týkajúce sa príslušných siedmich období a malo by v nich uviesť podrobnosti potvrdzujúce uskutočnenie platby výrobcami, ktorí spor prehrali. Bez týchto údajov nie je Komisia schopná správne monitorovať pokrok pri výbere tej časti poplatkov, ktorá nebola zaradená do splátkového programu. Správa o siedmom splátkovom období však neobsahuje žiadne informácie o týchto súdnych konaniach. Napriek tomu z ďalších informácií talianskych orgánov doručených v apríli 2010 v odpovedi na žiadosť Komisie vyplýva, že talianske správne orgány úspešne vybrali približne 13 miliónov EUR. V skutočnosti sa vybrala suma 6,8 mil. EUR a približne 580 miliónov EUR je stále predmetom sporu na talianskych súdoch. Vyslovujeme poľutovanie nad skutočnosťou, že talianske orgány vo svojom oznámení z 2. februára 2011 neposkytli aktuálne číselné údaje o týchto súdnych sporoch. Pokiaľ ide o systém zavedený v roku 2009 v súvislosti s úhradami splatných poplatkov s úrokovou sadzbou, ktorá sa rovná referenčnej sadzbe pre Úniu zvýšenú o niekoľko percentuálnych bodov, 332 dlžníkov sa rozhodlo pre tento program (v celkovej výške 90,5 milióna EUR), pričom 1774 dlžníkov sa preň nerozhodlo (v celkovej výške 535 mil. EUR). Komisia vyjadruje poľutovanie nad pomalým pokrokom pri výbere časti poplatkov nezahrnutej do splátkového programu a nad nedostatočnou mierou informácií, ktoré poskytli talianske orgány. Pomalý pokrok sa vzťahuje ako na trvanie súdnych sporov, tak aj následne na trvanie vymáhania súm v prípadoch, kde súdny spor skončil (talianska správa týkajúca sa siedmej splátky neobsahuje žiadne informácie o vymáhaní, ale predchádzajúca informácia v odpovedi na žiadosť Komisie dokazuje, že po úspešných súdnych konaniach sa do roku 2010 vybralo približne iba 6,8 milióna EUR). Číselné údaje vyjadrujúce výber poplatkov, ktoré v skutočnosti nikdy neboli predmetom sporu, a preto boli ihneď vymáhateľné, odrážajú nedostatky súčasného procesu výberu poplatkov (z poplatkov v hodnote 66 miliónov EUR, ktoré nikdy neboli predmetom sporu, sa do roku 2010 nepodarilo vybrať približne 18 miliónov EUR). Komisia neustále pozorne sleduje proces vymáhania v Taliansku, najmä vymáhanie poplatkov, na ktoré sa nevzťahuje splátkový program. Útvary Komisie pri viacerých príležitostiach predložili svoje pripomienky (vrátane negatívnych poznámok) talianskym orgánom a vyžiadali si od nich podrobné informácie o rôznych hľadiskách vymáhania poplatkov za mlieko a o správaní sa talianskych orgánov pred talianskymi súdmi. Záver Komisia zastáva názor, že pokrok, ktorý dosiahli talianske orgány pri vymáhaní dlžných súm od výrobcov, ktorí sa rozhodli vstúpiť do splátkového programu schváleného Radou v roku 2003 na obdobie rokov 1995/1996 až 2001/2002, je relatívnou ukážkou jeho primeraného riadenia. Útvary Komisie však zaznamenali aj to, že včasná platba siedmej splátky sa zaznamenala v miere 90,5 %, čo je najnižšia miera zo všetkých siedmich splátok (včasná platba prvej, druhej, tretej, štvrtej, piatej a šiestej splátky sa zaznamenali v miere 99,6 %, 97,9 %, 99,5 %, 99,7 %, 96,4 % a 96,2 % splatných súm). Komisia okrem toho vyjadruje nespokojnosť, že v prípade absencie akýchkoľvek informácií o výške poplatkov skutočne vyzbieraných od zúčastnených výrobcov, ktorí platby neuskutočnili a ktorí boli preto vylúčení z ďalšej účasti, Komisia nie je schopná posúdiť vynaloženú námahu ani pokrok pri výbere príslušných poplatkov. Komisia žiada, ako to už vyjadrila vo svojich predchádzajúcich hodnotiacich správach, že je nevyhnutné, aby budúce správy od talianskych orgánov obsahovali v dostatočnej miere podrobné informácie o výbere poplatkov. Pokiaľ ide o sumy poplatkov, ktoré neboli zahrnuté do splátkového programu a vzhľadom na ktoré prebiehajú na talianskych súdoch spory, Komisia už vo svojich hodnotiacich správach predložených Rade v roku 2010 a 2011 vyjadrila nespokojnosť s príliš pomalým pokrokom vo vymáhaní poplatkov za prekročenie kvót na mlieko a názor, že tento spôsob vymáhania poplatkov sa musí výrazne zlepšiť. Keď chýbajú dostatočne podrobné informácie zo strany talianskych orgánov, ako sa už uviedlo, Komisia nie je schopná správne monitorovať pokrok pri výbere tej časti poplatkov, ktorá nebola zaradená do splátkového programu. Obmedzené informácie prijaté od talianskych orgánov vo februári 2012 však dokazujú, že napriek určitým zlepšeniam sa nezaznamenal žiadny významnejší nový vývoj a v tomto prípade sa ani zďaleka nepodarilo dosiahnuť efektívnosť právnych predpisov EÚ, pokiaľ ide o takú vysokú sumu nezaplatených poplatkov počas takého dlhého obdobia. Komisia očakáva – ako to už požadovala vo svojich predchádzajúcich hodnotiacich správach – že v budúcich správach sa zdokumentuje vývoj súdnych sporov uskutočnených v období rokov 1995/1996 až 2001/2002 a 2003/2004 až 2008/2009, a vykonanie konečných rozsudkov potvrdzujúcich výšku splatných poplatkov. [1] SA.33726