Možno sa poučiť z verejnej konzultácie o modernizácii a zjednodušení SPP, ktorá sa uskutočnila v prvej polovici roku 2017 a potvrdila rozšírený konsenzus, že súčasné nástroje sú iba sčasti úspešné pri riešení aktuálnych problémov. Týka sa to aj výziev v oblasti životného prostredia a klímy, kde väčšina poľnohospodárov a iných zainteresovaných strán zastáva názor, že SPP by mala urobiť viac. Zároveň sa poukázalo na nadmernú byrokraciu ako hlavnú prekážku, ktorá súčasnej politike bráni v úspešnom plnení cieľov.

Žiaden z týchto prínosov však nemožno považovať za samozrejmosť. Na rozdiel od väčšiny iných hospodárskych odvetví je poľnohospodárstvo do veľkej miery ovplyvnené počasím. Okrem toho je často vystavené nepriaznivému vplyvu premenlivých cien, prírodných katastrof, škodcov a chorôb, v dôsledku čoho každý rok najmenej 20 % poľnohospodárov príde o viac ako 30 % príjmov v porovnaní s priemerom za posledné tri roky. Zároveň stále pretrváva tlak na prírodné zdroje, čo je do určitej miery spôsobené niektorými poľnohospodárskymi činnosťami. Hrozí, že zmena klímy ešte zhorší dosah všetkých uvedených problémov. Spoločná poľnohospodárska politika (SPP) by preto mala byť v čele prechodu na udržateľnejšie poľnohospodárstvo.

Väčšia subsidiarita by v súvislosti s takýmito cieľmi umožnila lepšie zohľadnenie miestnych podmienok a potrieb. Členské štáty by boli zodpovedné za prispôsobenie opatrení SPP s cieľom maximalizovať ich prínos k dosahovaniu cieľov EÚ. Pri zachovaní súčasných riadiacich štruktúr, ktoré musia aj naďalej zabezpečovať účinné monitorovanie a presadzovanie dosahovania všetkých cieľov politiky, by členské štáty mali mať aj väčší vplyv na navrhovanie rámca kontroly a dodržiavania právnych predpisov, ktorý sa vzťahuje na príjemcov (vrátane kontrol a sankcií).

Pokiaľ ide o model vykonávania budúcej SPP, Únia by mala stanoviť základné parametre (ciele SPP, všeobecné zásahy, základné požiadavky), zatiaľ čo členské štáty by mali znášať väčšiu zodpovednosť v súvislosti so spôsobom plnenia a dosahovania dohodnutých cieľov. Dosiahnutím cieľov SPP by sa splnili záväzky vyplývajúce zo Zmluvy o EÚ, ako aj dohodnuté ciele týkajúce sa napríklad životného prostredia, zmeny klímy (COP 21) a viacerých SDG. Členské štáty pri vypracúvaní strategických plánov SPP zohľadnia svoje plánovacie nástroje prijaté na základe právnych predpisov a politík EÚ v oblasti životného prostredia a klímy. Okrem toho by boli zodpovedné za zabezpečenie dôveryhodného monitorovania a nahlasovania výsledkov, čím sa potvrdí vierohodnosť rozpočtu.

EÚ je zároveň pevne odhodlaná vykonávať opatrenia stanovené v Parížskej dohode (COP21) a cieľoch OSN v oblasti trvalo udržateľného rozvoja (SDG). SPP podporuje najmä politiky uvedené v rámci politík v oblasti klímy a energetiky na obdobie do roku 2030, v ktorom sa požaduje, aby poľnohospodárstvo prispievalo k cieľu znížiť emisie v celom hospodárstve o 40 % do roku 2030 a k plneniu stratégie EÚ pre adaptáciu na zmenu klímy. Európske poľnohospodárstvo musí tiež vo väčšej miere prispievať k plneniu environmentálnych cieľov EÚ. Tieto záväzky nemožno splniť bez pomoci poľnohospodárov, lesníkov a iných vidieckych aktérov, ktorí spravujú vyše polovice pôdy EÚ, sú kľúčovými používateľmi a správcami príslušných prírodných zdrojov a zabezpečujú rozsiahle pohlcovače uhlíka, ako aj obnoviteľné zdroje pre priemysel a energetiku. Preto by modernizovaná SPP mala zvýšiť pridanú hodnotu EÚ zohľadnením vyššej úrovne úsilia v oblasti životného prostredia a klímy, pričom by zároveň mala reagovať na obavy občanov z hľadiska udržateľnej poľnohospodárskej výroby.

Európski občania by mali mať aj naďalej prístup k bezpečným, kvalitným, cenovo dostupným, výživným a rozmanitým potravinám. Spôsob výroby a predaja týchto potravín by sa mal prispôsobiť očakávaniam občanov, najmä pokiaľ ide o vplyv na ich zdravie, životné prostredie a klímu. Na zabezpečenie tohto stavu v kontexte rastúcej svetovej populácie, zvýšeného tlaku na životné prostredie a zmeny klímy sa SPP musí ďalej rozvíjať, zachovať si trhovú orientáciu a podporovať modely rodinných fariem vo všetkých regiónoch Únie. SPP musí podporovať úsilie zamerané na riešenie základných príčin migrácie do EÚ a byť s ním v súlade.

Z toho vyplýva, že SPP a plány členských štátov by mali byť zamerané predovšetkým na ciele a očakávané výsledky, a zároveň obsahovať dostatočný priestor na zohľadnenie osobitostí členských štátov a regiónov. V súlade s logikou Komisie pri „rozpočte zameranom na výsledky“ by sa mal budúci systém vykonávania viac niesť v tomto duchu, podporovať subsidiaritu udelením väčších právomocí členským štátom pri zavádzaní režimov podpory v rámci SPP, sledovať dohodnuté realistické a primerané ciele a pomáhať pri znižovaní administratívnej záťaže týkajúcej sa EÚ pre príjemcov. V takomto kontexte ponúkajú zjednodušené možnosti vykazovania nákladov a moderné technológie významné príležitosti na zníženie tejto záťaže, najmä pokiaľ ide o kontroly. Poľnohospodári aj občania by mali mať možnosť využívať takéto výhody v menej normatívnom rámci.

Proces plánovania by sa mal podstatne zjednodušiť, aby nedosahoval úrovne zložitosti súčasných programov rozvoja vidieka. To znamená najmä, že by sa mali odstrániť direktívne prvky súladu, akými sú napríklad podrobnosti opatrení a pravidlá oprávnenosti na úrovni právnych predpisov EÚ. Takéto zjednodušenie by malo priaznivý vplyv aj na integrované a inovatívne prístupy a zvýšilo by prispôsobivosť a inovatívnosť politického rámca.

V záujme zvýšenia pridanej hodnoty EÚ a zachovania fungujúceho poľnohospodárskeho vnútorného trhu by členské štáty neprijímali rozhodnutia oddelene, ale v rámci štruktúrovaného procesu, ktorý by sa vytvoril pri vypracovaní strategického plánu SPP s opatreniami uvedenými v pilieroch I aj II, čím by sa zabezpečila súdržnosť budúcej SPP s ostatnými politikami. Nový model vykonávania tak bude i naďalej zabezpečovať rovnaké podmienky, pričom sa zachová spoločný prístup a oba piliere tejto politiky. Komisia by posúdila a schválila takéto plány s cieľom maximalizovať prínos SPP k prioritám a cieľom EÚ a plneniu cieľov členských štátov v oblasti klímy a energetiky. Je to dôležité na zachovanie spoločného prístupu k plneniu cieľov v oblasti životného prostredia a klímy vo všetkých členských štátoch. Vyššie ambície sú v tejto súvislosti jedinou reálnou možnosťou politiky.

SPP by mala robiť viac pre to, aby poľnohospodári dostali z trhu viac peňazí. Je zjavné, že treba podporiť investície do reštrukturalizácie, modernizácie, inovácie a diverzifikácie poľnohospodárskych podnikov, ako aj do zavádzania nových technológií a zhodnocovania príležitostí digitálnych riešení ako precízne poľnohospodárstvo, používanie „veľkých dát“ a čistá energia, aby sa podporila udržateľnosť a konkurencieschopnosť jednotlivých poľnohospodárskych podnikov, ale aj ich odolnosť vrátane odolnosti proti negatívnym vplyvom zmeny klímy. Významným faktorom, ktorému sa bude venovať aj plánovaný návrh na zlepšenie potravinového dodávateľského reťazca v EÚ, je postavenie poľnohospodárov v tomto reťazci. Treba sa hlbšie zamyslieť nad úlohou a efektívnym fungovaním organizácií poľnohospodárskych výrobcov. Uznané organizácie výrobcov môžu byť poľnohospodárom užitočné pri posilňovaní vyjednávacieho postavenia v hodnotovom reťazci, ako aj pri spolupráci na znižovaní nákladov a zvyšovaní konkurencieschopnosti a trhového ocenenia. Keďže organizácie výrobcov majú osobitný význam pre malých farmárov, je dôležité, aby im svojou štruktúrou ponúkali príležitosti. Na vidiek prichádzajú nové udržateľné hodnotové reťazce v odvetviach ako biologické materiály, bioenergetika, obehové hospodárstvo či ekoturistika, ktoré sú pre poľnohospodárov a vidiecke podniky príležitosťou diverzifikovať podnikanie, zabezpečiť riziká a získať dodatočné príjmy; politika by sa mala viac sústrediť na podporu takéhoto úsilia.

Hoci rola priamych platieb pri stabilizácii príjmov poľnohospodárov je všeobecne vítaná, skutočnosť, že 80 % platieb dostáva 20 % poľnohospodárov, sa niekedy stretáva s obvineniami z „neférovosti“. Tieto čísla odrážajú systém, kde sú platby prepojené s pôdou, ktorá sa koncentruje u menšiny poľnohospodárov. Polovicu príjemcov v rámci SPP tvoria veľmi malé poľnohospodárske podniky a väčšinu platieb dostávajú stredne veľké profesionálne rodinné farmy, no malo by sa podporovať vyváženejšie rozdelenie podpory. Priame platby budú svoje poslanie plniť účinnejšie a efektívnejšie, ak sa zjednodušia a lepšie zacielia. Pri každej zmene však treba zachovať jeden z kľúčových prínosov tejto politiky: ochranu riadne fungujúceho vnútorného trhu, ktorý sa pomocou SPP v priebehu rokov podarilo vytvoriť.

Európske partnerstvo v oblasti inovácií zamerané na poľnohospodársku produktivitu a udržateľnosť (EIP-AGRI) a európske partnerstvo v oblasti inovácií zamerané na vodné hospodárstvo preukázali svoj význam pri mobilizácii poľnohospodárstva k inovovaniu. Financovalo pilotné projekty pre viacero účastníkov a vytváralo siete v celej Európe s cieľom zaistiť všeobecnú dostupnosť nových poznatkov. Jeho úspech závisí od súhrnného výkonu poradcov, systémov odbornej prípravy a vzdelávania v poľnohospodárstve, výskumných a farmárskych organizácií, často označované ako systém poľnohospodárskych znalostí a inovácií (AKIS), ktorý v každom členskom štáte funguje odlišne. Úloha poľnohospodárskeho poradcu je mimoriadne dôležitá. Moderná SPP by mala podporovať posilnenie príslušných poradenských služieb v rámci systémov AKIS. Mala by to byť podmienka pre schválenie strategických plánov SPP. To by sa malo umožniť lepšou podporou partnerskej výmeny, vytváraním sietí a spoluprácou medzi poľnohospodármi, a to aj cez organizácie výrobcov, ktoré môžu byť dôležitými nástrojmi na pravidelnú výmenu poznatkov, inovácií a úsporu nákladov pre poľnohospodárov.

Výsledky investičnej podpory v rámci SPP by mala podporiť aj lepšia integrácia podnikateľského poradenstva a podpora kolektívneho investovania či mechanizmov na zaistenie účinných synergií s výskumom a inováciou. Pretrvávajúci nedostatok investícií do poľnohospodárstva treba riešiť, a to aj intenzívnejším využívaním inovačných finančných nástrojov, ktoré zohľadňujú osobitosti sektora, a integrovanejšími projektmi prepájajúcimi viacero nástrojov EÚ (EFSI, EŠIF). Cestu by mohla ukázať ďalšia spolupráca s Európskou investičnou bankou (EIB).

3.2.3.Riadenie rizík

V kontexte väčšej trhovej orientácie SPP viedla intenzívnejšia trhová expozícia k zvýšeniu rizika cenovej volatility a narastajúcemu tlaku na príjmy. Riziká pramenia aj zo zmeny klímy a súvisiaceho nárastu frekvencie i závažnosti extrémnych poveternostných podmienok, ako aj frekvencie sanitárnych a fytosanitárnych kríz zasahujúcich zvieratá a agronomické aktíva v EÚ. Hoci za vypracovanie stratégií na úrovni poľnohospodárskych podnikov sú v konečnom dôsledku ako podnikatelia zodpovední samotní poľnohospodári, je dôležité vytvoriť stabilný rámec, ktorý poľnohospodárskemu sektoru pomôže úspešne predchádzať rizikám a krízam, respektíve ich riadiť, a to s cieľom posilniť jeho odolnosť a zároveň poskytnúť tie správne stimuly na prilákanie súkromných iniciatív.

SPP už ponúka viacvrstvový súbor nástrojov, ktorý poľnohospodárom pomáha pri predchádzaní rizík aj ich riadení – od priamych platieb a trhových intervencií po kompenzácie v krízach a súčasné opatrenia druhého piliera, najmä nástroj stabilizácie príjmu (IST) a podporu na poistenie. Účinné môžu byť napríklad sektorové nástroje stabilizácie, ktoré sa aktivujú na úrovni 20 % straty príjmu. Je dôležité zamyslieť sa nad tým, či by sa mal tento aspekt v záujme lepšieho fungovania ďalej upravovať. Okrem toho by sa malo preskúmať, ako lepšie využiť existujúce možnosti riadenia rizík, napríklad používaním indexov na výpočet strát príjmu poľnohospodárskych podnikov a na zníženie byrokracie a nákladov.

Zlepšiť možno spôsob, akým poľnohospodárska obec chápe a zohľadňuje nástroje riadenia rizík vo všeobecnosti a konkrétne poľnohospodárske poistenie. Je tu príležitosť na posilnenie informovanosti o prínosoch týchto systémov formou odbornej prípravy v oblasti rozvoja vidieka, iniciatív na prenos vedomostí a zapojenia do poľnohospodárskych poradenských služieb.

V krátkodobom horizonte sa na úrovni EÚ zriadi stála platforma pre riadenie rizík, ktorá bude poľnohospodárom, verejným orgánom a zainteresovaným stranám slúžiť ako fórum na výmenu skúseností a osvedčených postupov, pričom cieľom je zlepšiť využívanie existujúcich nástrojov a získať vstupy pre budúci vývoj politiky.

Zároveň sa oplatí preskúmať, ako ďalej rozvíjať integrovaný a koherentný prístup na predchádzanie rizikám, ich riadenie a zvyšovanie odolnosti, ktorý doplnkovo kombinuje intervencie na úrovni EÚ so stratégiami členských štátov a nástrojmi súkromného sektora zameranými na príjmovú stabilitu a klimatické riziká. Nevyhnutnou podmienkou v tomto smere je flexibilný prístup, ktorý umožní riešenia šité na mieru jednotlivým regionálnym a odvetvovým potrebám poľnohospodárov a posilní ich trhovú orientáciu.

Treba však preskúmať aj nové možnosti. Finančné nástroje na stimuláciu prílevu súkromného kapitálu môžu pomôcť prekonať dočasné problémy s peňažnými tokmi. Zvážiť možno aj ďalšie opatrenia, ktoré doplnia existujúci rámec riadenia rizík, ako napríklad podporu zaistenia podielových fondov či stimulovanie preventívneho sporenia.

Okrem rámca nástrojov SPP by mohli pomôcť určité opatrenia na úrovni členských štátov, pokiaľ sú v súlade s pravidlami štátnej pomoci. Týka sa to napríklad ustanovení daňovej politiky, ktoré v súčasnosti poľnohospodárov odrádzajú od sporenia v dobrých rokoch, aby vykryli tie zlé.

3.3.Podpora starostlivosti o životné prostredie, opatrení v oblasti klímy a dosahovania environmentálnych a klimatických cieľov EÚ

Zmena klímy a obmedzené prírodné zdroje budú aj naďalej ovplyvňovať poľnohospodárstvo a ohrozovať potravinovú bezpečnosť. Ciele EÚ v oblasti energetiky a klímy na rok 2030 sú ambiciózne. Preto by k nim poľnohospodárstvo rovnako ako všetky ostatné odvetvia malo svojím dielom prispieť v súlade s návrhmi Komisie o spoločnom úsilí a o využívaní pôdy, zmene vo využívaní pôdy a lesnom hospodárstve (LULUCF). Poľnohospodárstvo je pritom jedným z tých, ktoré sú na zmenu klímy najnáchylnejšie. Už dnes sužuje našu poľnohospodársku a lesnícku činnosť nedostatok vody, zmeny v úhrne zrážok, celkový nárast a výkyvy teplôt, čoraz závažnejšie a častejšie klimaticky podmienené extrémne poveternostné javy, pretrvávajúca prítomnosť známych a nástup nových škodcov a chorôb, ako aj riziko požiarov. Poľnohospodári a lesníci však nie sú len používateľmi prírodných zdrojov, ale aj prepotrebnými správcami ekosystémov, biotopov a krajiny. Nová SPP by v každom prípade mala byť ambicióznejšia a mala by sa viac zameriavať na výsledky v oblasti efektívneho využívania zdrojov, starostlivosti o životné prostredie a klimatických opatrení.

Budúca SPP by mala čo najlepšie využívať výsledky výskumu, zaisťovať dostupnosť a využívanie poznatkov a podporovať šírenie moderných technológií s cieľom maximalizovať príspevok poľnohospodárstva k únijným i svetovým cieľom. Riešenie čiastočne spočíva v poľnohospodárstve, ktoré šetrí klímu a vychádza z odbornej prípravy, poradenstva a inovácie. Vyžaduje si to však poľnohospodársku politiku so silným dôrazom na poskytovanie verejných statkov a ekosystémových služieb v oblasti pôdy, vody, biodiverzity, kvality ovzdušia, klimatických opatrení a zveľaďovania krajiny. Takisto je dôležité, aby SPP k týmto cieľom prispievala strategicky a merateľne.

Súčasná ekologická architektúra SPP, ktorá sa opiera predovšetkým o doplnkové využívanie troch samostatných politických nástrojov (krížové plnenie, ekologizačné platby a dobrovoľné agroenvironmentálne a klimatické opatrenia), sa nahradí a všetky činnosti sa zlúčia do cielenejšieho a ambicióznejšieho, no zároveň pružného prístupu. Takýto nový model umožní členským štátom uplatniť kombináciu povinných a dobrovoľných opatrení v rámci piliera I a II v záujme splnenia environmentálnych a klimatických cieľov stanovených na úrovni EÚ. Členské štáty budú musieť stanoviť kvantifikované ciele, ktoré zabezpečia dosiahnutie dohodnutých cieľov v oblasti životného prostredia a klímy stanovených na úrovni EÚ. Členské štáty budú mať voľnosť pri formulácii strategických plánov, ktoré umožnia riešenie klimatických a environmentálnych potrieb na miestnej úrovni. Malo by sa preskúmať, ako by k výsledkom mohla prispieť povinná celoúnijná požiadavka na plán hospodárenia so živinami a stimuláciu precízneho hospodárstva, ktoré by boli súčasťou strategického plánu SPP každého členského štátu. Komisia okrem iného vyhodnotí, ako pristupovať k opatreniam s vysokou environmentálnou hodnotou pre EÚ ako ochrana trvalých pasienkov, zachovávanie a tvorba krajinných prvkov, poľnohospodárske činnosti v oblastiach s prírodnými prekážkami, ekologické poľnohospodárstvo, ako aj individuálne či kolektívne režimy zamerané na zdravie pôdy, biodiverzitu a správu povodí riek.

Podpora príjmov poľnohospodárov bude podmienená tým, aby sa zaviazali k uplatňovaniu postupov zameraných na životné prostredie a klímu, ktoré sa stanú východiskom pre ambicióznejšie dobrovoľné praktiky. Toto nové pravidlo sa bude opierať o uplatňovanie zefektívneného súboru podmienok v oblasti životného prostredia a klímy, ktorými sa zabezpečujú environmentálne a klimatické verejné statky. Tieto postupy by bližšie určili členské štáty, aby sa lepšie zohľadnila ich osobitná situácia a riziká a potreby v oblasti klímy, pričom treba zaistiť, aby postupy primerane prispievali k napĺňaniu cieľov stanovených na úrovni EÚ. Členské štáty by museli zabezpečiť splnenie dohodnutých cieľov, ako aj riadne a dôveryhodné monitorovanie výsledkov. Ďalšie prínosy pre životné prostredie/klímu sa dosiahnu dobrovoľnými základnými režimami podpory a ambicióznejšími agroenvironmentálno-klimatickými režimami, ktoré členským štátom a regiónom umožnia sústrediť sa na ich konkrétne problémy.

Tento systém veci zjednoduší – jediná vrstva požiadaviek na priame platby, spoločný súbor riadiacich a kontrolných pravidiel a zníženie administratívneho zaťaženia členských štátov i poľnohospodárov. Väčšia subsidiarita nahradí prístup jedného univerzálneho riešenia pre všetkých a zaistí jasný environmentálny rozmer prijatých opatrení. Aby sa však zabezpečil súlad s prierezovými cieľmi EÚ, všetky činnosti a ciele navrhnuté členskými štátmi musí Komisia schváliť, na čo využije rámec EÚ dohodnutý ako súčasť strategického plánu SPP.

Celkové výsledky novej ekologickej architektúry by mali podporovať kooperatívne/kolektívne prístupy, mali by poľnohospodárov a zainteresované strany angažovať v procese zabezpečovania environmentálnych a klimatických verejných statkov zameranom na výsledky a mali by prinášať režimy podpory, ktoré zlučujú poskytovanie znalostí a investícií do životného prostredia.

3.4.Posilnenie sociálno-ekonomickej štruktúry vidieckych oblastí

3.4.1.Rast a pracovné miesta na vidieku