EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli21. 3. 2018 COM(2018) 147 final 2018/0072(CNS) Návrh SMERNICA RADY, ktorou sa stanovujú pravidlá týkajúce sa zdaňovania príjmov právnických osôb, ktoré sa vyznačujú významnou digitálnou prítomnosťou {SWD(2018) 81 final}

{SWD(2018) 82 final}



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1.KONTEXT NÁVRHU •Dôvody a ciele návrhu Digitálne hospodárstvo mení spôsob, akým spolupracujeme, nakupujeme a obchodujeme. Digitálne spoločnosti rastú oveľa rýchlejšie než hospodárstvo ako celok a tento trend bude pokračovať. Digitálne technológie prinášajú spoločnosti veľa výhod a z hľadiska daní vytvárajú príležitosti pre daňové správy a ponúkajú riešenia na zníženie administratívnej záťaže, zjednodušenie spolupráce medzi daňovými orgánmi, ako aj na riešenie daňových únikov. Digitalizácia však takisto vytvára tlak na medzinárodný daňový systém z dôvodu meniacich sa obchodných modelov. Tvorcovia politík sa v súčasnosti intenzívne usilujú nájsť riešenia, ktoré dokážu zabezpečiť spravodlivé a účinné zdaňovanie, pretože sa digitálna transformácia hospodárstva zrýchľuje a existujúce pravidlá zdaňovania príjmov právnických osôb sú zastarané a nedokážu zachytiť takýto vývoj. Uplatňovanie súčasných pravidiel zdaňovania príjmov právnických osôb na digitálne hospodárstvo viedlo k nesúladu medzi miestom, kde sa zisk zdaňuje a kde sa vytvára hodnota. Súčasné pravidlá predovšetkým už nezodpovedajú aktuálnemu kontextu, v ktorom sa zjednodušilo cezhraničné online obchodovanie bez fyzickej prítomnosti, v ktorom sa podniky vo výraznej miere spoliehajú na ťažko oceniteľný nehmotný majetok a v ktorom sa používateľmi vytváraný obsah a zhromažďovanie údajov stali hlavnými činnosťami na vytváranie hodnôt digitálnych podnikov. Na medzinárodnej úrovni organizácie ako skupina G20 uznávajú, že je potrebné podniknúť kroky na prispôsobenie pravidiel zdaňovania príjmov právnických osôb digitálnemu hospodárstvu. Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) preskúmala tento problém v kontexte projektu týkajúceho sa narúšania základu dane a presunu ziskov OECD/G20 BEPS. Na svojom zasadnutí v marci 2017 skupina G20 požiadala OECD, aby v apríli 2018 ministrom financií skupiny G20 predložila predbežnú správu o vplyve zdanenia digitalizácie. Dosiahnuť dohodu na globálnej úrovni však bude pravdepodobne zložité. Takéto výzvy boli identifikované v oznámení Komisie „Spravodlivý a efektívny daňový systém v EÚ pre digitálny jednotný trh“ prijatom 21. septembra 2017. V tomto oznámení Komisia vysvetlila svoju analýzu daňových výziev, ktoré predstavuje digitalizácia globálneho hospodárstva. Po ňom nasledovali závery prijaté 19. októbra 2017 Európskou radou, v ktorých bola zdôraznená potreba účinného a spravodlivého systému zdaňovania, ktorý vyhovuje potrebám digitálneho veku, a že so záujmom očakáva vhodné návrhy Komisie, ktoré by mali byť predložené do začiatku roka 2018. Rada ECOFIN vo svojich záveroch z 5. decembra 2017 takisto so záujmom očakáva primerané návrhy Komisie začiatkom roku 2018, „v ktorých sa zohľadní relevantný vývoj prebiehajúcej práce OECD a nadviaže sa na posúdenie právnej a technickej uskutočniteľnosti a hospodárskeho vplyvu možných reakcií na výzvy týkajúce sa zdanenia ziskov digitálneho hospodárstva.“ Súčasné pravidlá zdaňovania príjmov právnických osôb sú založené na princípe, že zisky by sa mali zdaňovať tam, kde sa vytvára hodnota. Vznikli však prevažne na začiatku 20. storočia pre tradičné „kamenné“ podniky a určujú, čo aktivuje právo zdaniť v určitej krajine („miesto zdanenia“) a aký podiel príjmu právnickej osoby je pridelený konkrétnej krajine („výška dane“), prevažne na základe fyzickej prítomnosti v danej krajine a bez zohľadnenia hodnoty vytvorenej účasťou používateľov v danej jurisdikcii. Znamená to, že nerezidenti na daňové účely začnú mať v určitej krajine daňovú povinnosť iba vtedy, ak v nej majú prítomnosť, ktorá má formu stálej prevádzkarne. Takéto pravidlá však nedokážu zachytiť globálny dosah digitálnych činností, v prípade ktorých fyzická prítomnosť už viac nie je požiadavkou na poskytovanie digitálnych služieb. V súvislosti s novými digitalizovanými obchodnými modelmi sa preto vyžadujú nové ukazovatele významnej hospodárskej prítomnosti na to, aby sa stanovilo právo zdaňovať. Aj keď je podnik zdaniteľný v určitej krajine, zisky, ktoré vytvorí, je stále potrebné určiť a pripísať tejto krajine. Podľa súčasného rámca zdaňovania príjmov právnických osôb pravidlá transferového oceňovania sa používajú na pripisovanie zisku nadnárodných skupín rôznym krajinám na základe analýzy funkcií, aktív a rizík v rámci hodnotového reťazca skupiny. V kontexte zdanenia ziskov podnikov pripísateľných stálej prevádzkarni sa hypoteticky uvažuje o samostatnom subjekte a usmernenia OECD týkajúce sa transferového oceňovania sa uplatňujú analogicky. Aktuálne pravidlá, ktoré boli navrhnuté pre tradičné obchodné modely, však nezohľadňujú skutočnosť, že digitálne obchodné modely majú odlišné vlastnosti ako tradičné, pokiaľ ide o spôsob vytvárania hodnoty. Vzniká tým narušenie hospodárskej súťaže a má negatívny vplyv na verejné príjmy. Digitálne hospodárstvo vo veľkej miere vychádza z nehmotného majetku, ako sú napríklad údaje používateľov, a rozvíja metódy analýzy údajov, aby bolo možné zhodnotiť údaje používateľov. Tieto obchodné modely sa v nadnárodných skupinách stávajú čoraz väčším hodnotovým faktorom a ich hodnotu je ťažké stanoviť. Výzva spočívajúca v identifikovaní nehmotného majetku a stanovení jeho hodnoty, ako aj v stanovení miery, v akej prispieva k tvorbe hodnoty v rámci skupiny, si vyžaduje nové metódy pripisovania zisku, v ktorých je lepšie zachytená tvorba hodnoty v nových obchodných modeloch. Cieľom tohto návrhu je riešiť otázky vyplývajúce z digitálneho hospodárstva tým, že sa vypracuje komplexné riešenie v rámci aktuálnych systémov dane z príjmu právnických osôb členských štátov. Poskytuje sa ním spoločný systém na zdaňovanie digitálnych činností v EÚ, ktorý náležite zohľadňuje vlastnosti digitálneho hospodárstva. Po prvé sa v tomto návrhu stanovujú pravidlá na vytvorenie zdaniteľného nexusu pre digitálne podniky podnikajúce cezhranične v prípade nefyzickej obchodnej prítomnosti (ďalej len „významná digitálna prítomnosť“). Na stanovenie a ochranu práv jednotlivých členských štátov zdaňovať v súvislosti s novými digitalizovanými obchodnými modelmi sú potrebné nové ukazovatele pre takúto významnú digitálnu prítomnosť. Po druhé sa v tomto návrhu stanovujú zásady na pripisovanie zisku digitálnemu obchodu. V zásadách by sa malo lepšie zachytiť vytváranie hodnoty v prípade digitálnych obchodných modelov, ktoré sú vo veľkej miere založené na nehmotnom majetku. Táto smernica po zavedení do vnútroštátnych právnych predpisov členských štátov sa bude uplatňovať na cezhraničné digitálne činnosti v rámci Únie aj v prípade, ak sa platné zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia príslušným spôsobom neupravia. Bude sa uplatňovať aj vtedy, ak podnik usadený v jurisdikcii mimo Únie vykonáva činnosť prostredníctvom významnej digitálnej prítomnosti v niektorom členskom štáte, keď medzi daným členským štátom a príslušnou jurisdikciou neexistuje zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia. •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky Tento návrh je súčasťou úsilia podnikaného na úrovni EÚ a na medzinárodnej úrovni na prispôsobenie súčasného daňového rámca digitálnemu hospodárstvu. Na medzinárodnej úrovni už bola výzva zaručiť spravodlivé zdanenie príjmu všetkých aktérov digitálneho hospodárstva identifikovaná v rámci správy o opatrení č. 1 projektu BEPS OECD/G20 a v predbežnej správe OECD o zdaňovaní digitálneho hospodárstva, ktorá bola predložená ministrom financií skupiny G20 v marci 2018. Predbežná správa obsahuje rôzne názory na riešenie tejto výzvy a zámerom OECD je dosiahnuť riešenie založené na konsenze do roku 2020. Komisia uznáva, že ideálnym prístupom je vzhľadom na globálnu povahu tejto výzvy nájdenie viacstranných medzinárodných riešení na zdaňovanie digitálneho hospodárstva. Komisia úzko spolupracuje s OECD, aby podporila vytvorenie medzinárodného riešenia. Vzhľadom na zložitosť tohto problému a široké spektrum otázok, ktoré treba vyriešiť, dosiahnutie pokroku na medzinárodnej úrovni je však náročné a dosiahnutie medzinárodného konsenzu môže byť zdĺhavé. Preto sa Komisia rozhodla konať. Zámerom tohto návrhu je prispieť k prebiehajúcej práci na úrovni OECD, ktorá naďalej zostáva nevyhnutná, aby sa dosiahol globálny konsenzu o tejto téme. Stanovením vízie EÚ na komplexné vyriešenie výziev digitálneho hospodárstva bude navrhovaná smernica slúžiť ako príklad s cieľom ovplyvniť medzinárodné diskusie o globálnom riešení. EÚ by mala povzbudzovať a podporovať kroky globálnych partnerov príslušným smerom. Na úrovni EÚ tento návrh vychádza z viacerých iniciatív prijatých Komisiou s cieľom zaručiť spravodlivé a účinné zdaňovanie príjmov právnických osôb v Únii. V širšom kontexte by sa malo zdôrazniť, že návrh spoločného konsolidovaného základu dane z príjmov právnických osôb (CCCTB) by bol optimálnym riešením na zabezpečenie spravodlivejšieho a efektívnejšieho zdaňovania príjmov právnických osôb v rámci EÚ. CCCTB by so svojím aktuálnym rozsahom pôsobnosti neposkytol štruktúrované riešenie niektorých dôležitých výziev pri zdaňovaní podnikov digitálneho hospodárstva. Je to tak preto, lebo CCCTB má obmedzený rozsah pôsobnosti (je povinný iba pre veľké nadnárodné spoločnosti), a preto, lebo vymedzenie pojmu stála prevádzkareň v CCCTB dodržiava vymedzenie, ktoré sa medzinárodne uplatňuje v súčasnosti. Okrem toho pravidlá prideľovania zisku (vzorec pre rozdelenie) v CCCTB nemusia dostatočne zachytávať digitálne činnosti spoločnosti. Do CCCTB by mali byť zahrnuté pravidlá pre zdaniteľný nexus pre digitálne činnosti. Okrem toho v súvislosti s prideľovaním zisku veľkých nadnárodných skupín by sa prístup formou rozdeľovania na základe vzorca v CCCTB mal prispôsobiť tak, aby účinne zachytával digitálne činnosti. Komisia víta pozmeňovacie návrhy zo správ Výboru pre hospodárske a menové veci Európskeho parlamentu týkajúce sa spoločného základu dane z príjmov právnických osôb a CCCTB ako dobrý základ pre ďalšiu prácu na zaručení spravodlivého zdaňovania digitálnych činností. Komisia je pripravená spolupracovať s členskými štátmi a Parlamentom na preskúmaní spôsobu začlenenia ustanovení z tejto smernice do CCCTB.

Táto smernica je súčasťou balíka právnych aktov, ktorý zahŕňa aj odporúčanie členským štátom na začlenenie príslušných pravidiel o významnej digitálnej prítomnosti a prideľovaní zisku do svojich zmlúv o zamedzení dvojitého zdanenia s tretími krajinami, návrh smernice obsahujúcej dočasné riešenie a oznámenie, v ktorom sa uvádza kontext a vysvetľuje prepojenie medzi návrhmi. Komisia odporúča členským štátom prevziať ustanovenia z tejto smernice do zmlúv o zamedzení dvojitého zdanenia s tretími krajinami pre prípad, že by existovala zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia medzi členským štátom a jurisdikciou mimo Únie a pravidlá platnej zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia by mohli byť nadradené navrhovaným ustanoveniam o významnej digitálnej prítomnosti. Okrem toho Komisia dnes predkladá návrh smernice na dočasné riešenie, daň z digitálnych služieb (ďalej len „DST“, z angl. Digital Services Tax), ako jednoduché dočasné riešenie zdaňovania digitálnych činností v EÚ. V smernici o DST sa stanovuje daň z výnosov plynúcich z poskytovania určitých digitálnych služieb. Smernica o DST by sa mala uplatňovať dočasne, kým sa neprijme komplexné riešenie. •Súlad s ostatnými politikami Únie Tento návrh je v súlade aj so stratégiou pre jednotný digitálny trh, v ktorom sa Komisia zaviazala zabezpečiť jednotlivcom a podnikom prístup k online činnostiam na základe podmienok spravodlivej hospodárskej súťaže, ako aj otvoriť digitálne príležitosti pre ľudí a podniky a posilniť postavenie Európy ako svetového lídra v digitálnom hospodárstve. 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právny základ Právne predpisy Únie týkajúce sa daní iných, ako sú dane z obratu, spadajú do rozsahu pôsobnosti článku 115 Zmluvy o fungovaní EÚ (ZFEÚ). V ustanovení sa stanovuje, že opatrenia aproximácie podľa daného článku priamo ovplyvňujú vytvorenie alebo fungovanie vnútorného trhu. •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci) Návrh je v súlade so zásadou subsidiarity. Keďže digitálne spoločnosti môžu podnikať cezhranične bez toho, aby mali akúkoľvek fyzickú prítomnosť, tak v Únii, ako aj v tretích krajinách, sú potrebné jednotné pravidlá na zaručenie toho, že budú platiť dane v jurisdikciách, kde vytvárajú zisk. Vzhľadom na tento cezhraničný rozmer digitálnych činností iniciatíva na úrovni EÚ pridáva hodnotu v porovnaní s tým, čo by mohlo dosiahnuť veľké množstvo vnútroštátnych opatrení. Spoločná iniciatíva na celom vnútornom trhu je potrebná na priame a harmonizované uplatňovanie pravidiel o významnej digitálnej prítomnosti v rámci Únie, aby sa zabezpečili rovnaké podmienky pre všetky členské štáty, a dáva daňovníkom právnu istotu. Jednostranné a rozdielne prístupy jednotlivých členských štátov by mohli byť neúčinné a viesť k fragmentácii jednotného trhu, pretože by vznikli rozpory medzi vnútroštátnymi politikami, narušenia a daňové prekážky pre podniky v EÚ. Ak je cieľom prijatie riešení, ktoré fungujú pre vnútorný trh ako celok, správny spôsob napredovania je len prostredníctvom koordinovaných iniciatív na úrovni EÚ. •Proporcionalita Navrhovaná smernica je potrebná, vhodná a primeraná na dosiahnutie požadovaného cieľa. Nenaznačuje sa v nej harmonizácia sadzieb dane z príjmov právnických osôb v EÚ, a preto neobmedzuje schopnosť členských štátov ovplyvňovať ich požadovaný objem príjmov z daní z príjmov právnických osôb. Nezasahuje sa v nej do rozhodnutí o vnútroštátnych politikách, pokiaľ ide o rozsah intervencie verejného sektora a zloženia príjmov z daní. Navrhuje sa v nej efektívnejší spôsob zdaňovania digitálnych činností daňovníkov podliehajúcich dani z príjmov právnických osôb, ktorí podnikajú v rámci EÚ v záujme efektívnejšieho vnútorného trhu. •Výber nástroja Narušenia vnútorného trhu, ako bolo uvedené, sa dajú odstrániť len záväznými právnymi normami a aproximáciou daňových právnych predpisov prostredníctvom spoločného právneho rámca. Právne nezáväzný nástroj by predstavoval suboptimálnu možnosť, keďže členské štáty by sa mohli rozhodnúť, že by ho vôbec nevykonávali, alebo by mohol viesť k roztrieštenému prístupu. Takýto výsledok by bol absolútne nežiaduci. Hrozilo by, že dôjde k právnej neistote pre daňovníkov a že sa ohrozia ciele koordinovaného a súdržného systému dane z príjmov právnických osôb na vnútornom trhu. Podľa článku 115 ZFEÚ „Rada jednomyseľne... vydá smernice na aproximáciu zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov, ktoré priamo ovplyvňujú vytvorenie alebo fungovanie vnútorného trhu.“ V zmluve sa teda vyžaduje, aby právne predpisy o zdaňovaní s výnimkou zdaňovania obratu (na ktoré sa vzťahuje článok 113 ZFEÚ) mali výlučne formu smerníc. 3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU •Konzultácie so zainteresovanými stranami Stratégia konzultácií bola zameraná na tri hlavné skupiny zainteresovaných strán: daňové správy členských štátov, podniky a občanov. Dve hlavné konzultácie pozostávali z otvorenej verejnej konzultácie, v ktorej bolo prijatých 446 odpovedí v priebehu 12 týždňov od 26. októbra 2017 do 3. januára 2018, a cieleného prieskumu zaslaného všetkým daňovým správam v EÚ. Pokiaľ ide o komplexné riešenie, návrh digitálnej prítomnosti v EÚ je uprednostňovaným prístupom pre viac ako polovicu respondentov na konzultáciu so zainteresovanými stranami. Uprednostňovaná možnosť sa zhodovala v prípade oboch skupín zainteresovaných strán. V prípade vnútroštátnych daňových orgánov 14 z 21 z nich, ako aj 58 % zo 446 respondentov na otvorenú verejnú konzultáciu verí, že návrh „digitálnej prítomnosti v EÚ“ dokáže najlepšie riešiť súčasné problémy týkajúce sa medzinárodných pravidiel zdaňovania pre digitálne hospodárstvo. Zainteresované strany nedostali výslovnú otázku týkajúcu sa ich uprednostňovaného prístupu voči jurisdikciám mimo EÚ. Členovia platformy pre dobrú správu v daňových záležitostiach (zloženej zo všetkých daňových orgánov v EÚ a 15 organizácií zastupujúcich podniky, občiansku spoločnosť a daňových špecialistov) boli takisto informovaní o tejto iniciatíve a požiadaní o vyjadrenie svojich stanovísk. Zohľadnili sa aj spontánne príspevky. •Posúdenie vplyvu Posúdenie vplyvu návrhu bolo 7. februára 2018 preskúmané výborom Komisie pre kontrolu regulácie. Výbor vydal k návrhu kladné stanovisko spolu s určitými odporúčaniami, ktoré boli zohľadnené. Stanovisko výboru, odporúčania a vysvetlenie spôsobu, akým sa zohľadnili, sú zahrnuté v prílohe 1 k pracovnému dokumentu útvarov Komisie, ktorý je sprievodným dokumentom k tomuto návrhu. V prílohe 3 je uvedený prehľad subjektov, ktoré tento návrh ovplyvní, aj spôsobov, akým ich ovplyvní.

Posúdenie vplyvu tohto návrhu preskúmalo možnosti zásadnej reformy a iné možnosti dosiahnutia zmien v súčasnom medzinárodnom daňovom systéme. Pre právne a/alebo politické obmedzenia realizovateľnosti boli zásadnejšie reformy v tomto štádiu zamietnuté, pretože v tomto štádiu predstavujú nerealistické možnosti. Riešenie by skutočne malo byť zamerané na revíziu existujúcej koncepcie stálej prevádzkarne a pravidiel prideľovania zisku. Súčasne bolo riešenie iba v rámci návrhu CCCTB zamietnuté z dôvodu, že by malo príliš úzky rozsah pôsobnosti, aby bolo možné navrhnúť štrukturálne riešenie, ktoré by malo šancu posúvať riešenie aj za hranice EÚ. Uprednostnenou možnosťou na riešenie daného problému v rámci EÚ sa preto stala samostatná smernica na modernizáciu koncepcie stálej prevádzkarne a pravidiel prideľovania zisku. 4.VPLYV NA ROZPOČET Tento návrh smernice nemá žiaden vplyv na rozpočet Európskej únie. 5.ĎALŠIE PRVKY •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ Pravidlá v tomto návrhu by sa mali začleniť do systémov dane z príjmov právnických osôb členských štátov a návrhu CCCTB Komisie a nakoniec by sa mali prejaviť v príslušných zmenách Modelovej zmluvy OECD o zdaňovaní (OECD MTC) na medzinárodnej úrovni. Komisia bude monitorovať vykonávanie a uplatňovanie smernice po jej prijatí v úzkej spolupráci s členskými štátmi. •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu Rozsah pôsobnosti (článok 2) Tento návrh má vplyv na daňovníkov podliehajúcich dani z príjmov právnických osôb zriadených alebo usadených v EÚ, ako aj na podniky, ktoré sú zriadené alebo usadené v jurisdikcii mimo Únie, s ktorou nemá členský štát, v ktorom sa zistí významná digitálna prítomnosť daňovníka, zmluvu o zamedzení dvojitého zdanenia. Návrh sa nevzťahuje na podniky zriadené alebo usadené v jurisdikcii mimo Únie, s ktorou má členský štát, v ktorom sa zistí významná digitálna prítomnosť daňovníka, platnú zmluvu o zamedzení dvojitého zdanenia, aby sa predišlo akémukoľvek porušeniu zmlúv o zamedzení dvojitého zdanenia. Môže tomu byť inak, ak príslušná daňová zmluva s jurisdikciou mimo Únie obsahuje podobné ustanovenie o významnej digitálnej prítomnosti, ktorým sa vytvárajú podobné práva a povinnosti v súvislosti s touto jurisdikciou mimo Únie. Vymedzenie pojmov (článok 3) V tomto článku je uvedené vymedzenie jednotlivých pojmov nevyhnutných na uplatňovanie ustanovení smernice (okrem iného digitálne služby, digitálne rozhranie, výnosy, subjekt, používateľ a zdaňovacie obdobie). Digitálna služba je služba poskytovaná cez internet alebo elektronickú sieť, ktorej poskytovanie je z dôvodu jej povahy z veľkej časti automatizované s minimálnym ľudským zásahom. Toto vymedzenie zodpovedá vymedzeniu pojmu „elektronicky poskytované služby“ v článku 7 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 282/2011 z 15. marca 2011, ktorým sa ustanovujú vykonávacie opatrenia smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty a zahŕňa rovnaké typy služieb. Aby bolo možné vylúčiť zdaniteľný nexus iba na základe miesta spotreby, samotný predaj tovaru alebo služieb umožnený internetom alebo elektronickou sieťou sa nepovažuje za digitálnu službu. Napríklad sprístupnenie (za protihodnotu) digitálneho trhu na kúpu a predaj automobilov je digitálna služba, ale predaj samotného automobilu prostredníctvom takejto webovej lokality nie je. S minimálnym ľudským zásahom znamená, že služba vyžaduje minimálny ľudský zásah na strane poskytovateľa bez ohľadu na úroveň ľudského zásahu na strane používateľa. Služba sa takisto považuje za službu, ktorá vyžaduje iba minimálny ľudský zásah, v situáciách, kedy poskytovateľ najskôr vytvorí systém, pravidelne ho udržiava alebo opravuje v prípade problémov spojených s jeho fungovaním. Významná digitálna prítomnosť (článok 4)

Koncepcia významnej digitálnej prítomnosti je určená na zriadenie zdaniteľného nexusu v jurisdikcii. Preto by mala byť považovaná za doplnenie existujúcej koncepcie stálej prevádzkarne. Navrhované pravidlá na vytvorenie zdaniteľného nexusu digitálnej spoločnosti v členskom štáte sú založené na výnosoch z poskytovania digitálnych služieb, počtu používateľov digitálnych služieb alebo počtu zmlúv na digitálne služby. Tieto kritériá sú zástupné, aby bolo možné stanoviť „digitálnu stopu“ podniku v určitej jurisdikcii na základe určitých ukazovateľov hospodárskej činnosti. Mali by zohľadňovať spoliehanie sa digitálnych spoločností na veľkú používateľskú základňu, zapojenie používateľov a ich príspevky, ako aj na hodnotu vytváranú používateľmi pre tieto podniky. V kritériách by sa mali brať do úvahy rôzne typy obchodných modelov. Digitálne obchodné modely sú veľmi rôznorodé. Niektoré môžu mať veľmi veľkú používateľskú základňu, zatiaľ čo iné môžu mať menšiu používateľskú základňu, ale stále môžu mať významné používateľské príspevky v prípade, že jednotliví používatelia prispievajú veľkou hodnotou. Okrem toho by kritériá mali zabezpečiť porovnateľné zaobchádzanie v rôznych členských štátoch bez ohľadu na ich veľkosť a mali by z nich byť vynechané triviálne prípady. Pre tri kritériá založené na používateľoch uvedené vyššie (výnos, počet používateľov a počet zmlúv) sú stanovené rôzne uplatniteľné limity. Ak je splnené jedno alebo niekoľko z nasledujúcich kritérií, v členskom štáte existuje významná digitálna prítomnosť: Ak sú výnosy z poskytovania digitálnych služieb používateľom v určitej jurisdikcii vyššie ako 7 000 000 EUR za zdaňovacie obdobie, ak počet používateľov digitálnych služieb v členskom štáte prekročí počet 100 000 v zdaňovacom období alebo ak počet obchodných zmlúv na digitálne služby prekročí 3 000. Ako je vysvetlené v posúdení vplyvu, je nevyhnutné, aby bol každý limit nastavený dostatočne vysoko, aby sa bezpečne vylúčili malé prípady, v ktorých by zisky pripísateľné digitálnej prítomnosti nepokryli ani náklady stálej prevádzkarne na dodržiavanie daňových predpisov, preto sa na zabezpečenie proporcionality opatrenia využívajú tieto tri alternatívne limity. Limit výnosu je stanovený tak, aby pokryl odhadované náklady na dodržiavanie predpisov pri prevádzke ďalšej stálej prevádzkarne, dokonca aj pri nízkych sadzbách. Limit týkajúci sa počtu používateľov by mal odzrkadľovať podobnú hodnotu vo finančnom vyjadrení na základe priemerných výnosov na používateľa. Limit týkajúci sa počtu obchodných zmlúv by mal odzrkadľovať skutočnosť, že by sa mali zohľadňovať iba zmluvy medzi podnikmi, pretože hodnota, ktorú tieto zmluvy predstavujú, bude pravdepodobne významnejšia ako hodnota zmlúv uzavretých s jednotlivcami. Preto limit týkajúci sa počtu zmlúv medzi podnikmi by mal byť podstatne nižší ako limit vychádzajúci z používateľov. Zisky pripísateľné významnej digitálnej prítomnosti (článok 5) Navrhované pravidlá na prideľovanie zisku významnej digitálnej prítomnosti sú vybudované na súčasnom rámci uplatniteľnom na stále prevádzkarne. Sú potvrdením zásady, kedy by významnej digitálnej prítomnosti mali byť pripísané zisky, ktoré by zarobila prostredníctvom určitých významných hospodárskych činností uskutočnených pomocou digitálneho rozhrania, predovšetkým pri svojej interakcii s ostatnými časťami podniku, ak by bola samostatným a nezávislým podnikom, ktorý sa zaoberá rovnakou alebo podobnou činnosťou za rovnakých alebo podobných podmienok, pri zohľadnení použitého majetku, vykonaných funkcií a prevzatých rizík. Preto autorizovaný prístup OECD zostáva základnou zásadou pripisovania ziskov významnej digitálnej prítomnosti. Napriek tomu je potrebné rámec prispôsobiť konzistentne, aby zohľadňoval spôsob, akým sa pomocou digitálnych činností vytvára hodnota. Skutočne pri funkčnej analýze stálej prevádzkarne kritérium významných personálnych funkcií relevantných k preberaniu rizika a ekonomickému vlastníctvu majetku v kontexte digitálnych činností nie je dostatočné na zaručenie pripísania zisku významnej digitálnej prítomnosti, ktorým sa zohľadňuje tvorba hodnoty. K takejto situácii dochádza, keď významná digitálna prítomnosť vykonáva svoju činnosť prostredníctvom digitálneho rozhrania bez akejkoľvek fyzickej prítomnosti v určitej jurisdikcii alebo keď sa v danej jurisdikcii nevykonávajú žiadne významné personálne funkcie v rámci významnej digitálnej prítomnosti. Pri funkčnej analýze významnej digitálnej prítomnosti činnosti vykonané podnikom prostredníctvom digitálneho rozhrania súvisiace s údajmi a používateľmi by mali byť považované za hospodársky významné funkcie na pripísanie ekonomického vlastníctva majetku a rizík významnej digitálnej prítomnosti. Pri pripísaní ziskov by sa mal zohľadniť vývoj, rozširovanie, údržba, ochrana a využívanie nehmotného majetku pri vykonávaní hospodársky významných činností prostredníctvom digitálnej prítomnosti dokonca aj vtedy, ak nie sú prepojené s personálnymi funkciami v rovnakom členskom štáte. Napríklad pri získavaní nových používateľov do sociálnej siete množina nehmotného majetku, ktorá by bola pripísateľná podnikaniu v oblasti sociálnych sietí, zohráva kľúčovú úlohu pri zabezpečovaní pozitívnych sieťových externalít, t. j., že sa používatelia dokážu spojiť s veľkým počtom ďalších používateľov. Rozšírenie siete dosiahnuté prostredníctvom významnej digitálnej prítomnosti zväčšuje rovnakú množinu nehmotného majetku. Túto množinu nehmotného majetku by bolo možné ďalej zväčšiť spracúvaním údajov používateľov, aby sociálna sieť mohla predávať reklamný priestor za poplatok, keďže je reklamný priestor prispôsobený záujmom používateľov. Z toho vyplýva, že funkcie súvisiace s vývojom, rozširovaním, údržbou, ochranou a využívaním jedinečného nehmotného majetku by boli typické pre významnú digitálnu prítomnosť. Každá z hospodársky významných činností prispieva jedinečným spôsobom k vytváraniu hodnoty v digitálnych obchodných modeloch a je neoddeliteľnou súčasťou týchto modelov. Metóda rozdelenia zisku by sa preto často považovala za najvhodnejšiu metódu na pripísanie ziskov významnej digitálnej prítomnosti. V tomto kontexte medzi možné faktory rozdelenia môžu patriť náklady na výskum, vývoj a marketing (pripísateľné významnej digitálnej prítomnosti voči nákladom pripísateľným ústrediu a/alebo akýmkoľvek iným významným digitálnym prítomnostiam v iných členských štátoch), ako aj počet používateľov v určitom členskom štáte a údaje zhromaždené v jednotlivých členských štátoch. Navrhované pravidlá iba stanovujú všeobecné zásady prideľovania zisku významnej digitálnej prítomnosti, pretože konkrétnejšie usmernenia na prideľovanie zisku by bolo možné vyvinúť na príslušných medzinárodných fórach alebo na úrovni EÚ. 2018/0072 (CNS) Návrh SMERNICA RADY, ktorou sa stanovujú pravidlá týkajúce sa zdaňovania príjmov právnických osôb, ktoré sa vyznačujú významnou digitálnou prítomnosťou

RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 115, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru, konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom, keďže: (1)Rýchla transformácia svetového hospodárstva v dôsledku digitalizácie vyvíja nový tlak na systémy dane z príjmov právnických osôb na úrovni Únie aj na medzinárodnej úrovni, čím sa spochybňuje schopnosť účinne stanoviť, kde a v akej výške majú digitálne spoločnosti platiť dane. Hoci potrebu prispôsobiť pravidlá zdaňovania právnických osôb na podmienky digitálneho hospodárstva sa uznáva na medzinárodnej úrovni organizáciami ako G20, dosiahnutie dohody na globálnej úrovni bude pravdepodobne zložité. (2)V správe o opatrení č. 1 akčného plánu týkajúceho sa narúšania základu dane a presunu ziskov (BEPS) s názvom „Riešenie daňových výziev v digitálnom hospodárstve“, ktorú uverejnila OECD v októbri 2015, sa stanovili rôzne prístupy k zdaňovaniu digitálneho hospodárstva, ktoré OECD ďalej preskúmala v dokumente „Daňové výzvy vyplývajúce z digitalizácie – predbežná správa 2018“. So zrýchľovaním digitálnej transformácie hospodárstva existuje rastúca potreba nachádzať riešenia na zabezpečenie spravodlivého a účinného zdaňovania digitálnych spoločností. (3)V oznámení Komisie o „Spravodlivom a efektívnom daňovom systéme v EÚ pre digitálny jednotný trh“ prijatom 21. septembra 2017 sa uvádza, že nové medzinárodné pravidlá musia byť určené pre špecifické problémy, ktoré prináša digitálne hospodárstvo, aby sa určilo, kde sa vytvára hodnota podnikov a ako sa im má pripisovať na daňové účely. Tieto nové pravidlá by zahŕňali reformu existujúcich medzinárodných daňových pravidiel týkajúcich sa vymedzenia stálej prevádzkarne a pripisovania zisku súvisiaceho s digitálnymi činnosťami. (4)V záveroch Európskej rady z 19. októbra 2017 sa zdôraznila potreba účinného a spravodlivého systému zdaňovania prispôsobeného potrebám digitálneho veku a bolo v nich vyjadrené očakávanie vhodných návrhov Komisie, ktoré by mala predložiť do začiatku roka 2018. V záveroch Rady ECOFIN z 5. decembra 2017 sa podčiarkuje, že globálne akceptované vymedzenie pojmu stála prevádzkareň a súvisiace pravidlá transferového oceňovania a prideľovania zisku by mali takisto ostať kľúčovými aspektmi pri riešení výziev v oblasti zdaňovania ziskov digitálneho hospodárstva „a nabáda“ na úzku spoluprácu medzi EÚ, OECD a ďalšími medzinárodnými partnermi v reakcii na výzvy týkajúce sa zdaňovania ziskov digitálneho hospodárstva.



V tomto ohľade by sa od členských štátov malo vyžadovať zahrnutie pravidiel do ich vnútroštátnych systémov dane z príjmov právnických osôb, aby si mohli uplatňovať svoje práva zdanenia. Preto by sa mali vyjasniť rôzne dane z príjmov právnických osôb platné v členských štátoch. Týmito pravidlami by sa malo rozšíriť vymedzenie pojmu stála prevádzkareň a mal by sa zriadiť zdaniteľný nexus pre významnú digitálnu prítomnosť v ich príslušných jurisdikciách. Okrem toho by sa mali stanoviť všeobecné zásady na prideľovanie zdaniteľného zisku takejto digitálnej prítomnosti. V zásade by sa uvedené pravidlá mali vzťahovať na všetkých daňovníkov podliehajúcich dani z príjmov právnických osôb bez ohľadu na ich daňovú rezidenciu, či už je v Únii alebo inde. (5)Príslušné pravidlá by sa však nemali vzťahovať na subjekty, ktoré majú daňovú rezidenciu v jurisdikcii mimo Únie, s ktorou má príslušný členský štát významnej digitálnej prítomnosti platnú zmluvu o zamedzení dvojitého zdanenia, pokiaľ táto zmluva obsahuje ustanovenia o významnej digitálnej prítomnosti, čím vznikajú podobné práva a povinnosti v súvislosti s príslušnou jurisdikciou mimo Únie, ako sa vytvárajú touto smernicou. Cieľom je vyhnúť sa akémukoľvek konfliktu so zmluvami o zamedzení dvojitého zdanenia s jurisdikciami mimo Únie za predpokladu, že na jurisdikcie mimo Únie sa vo všeobecnosti záväzne nevzťahuje právo Únie. (6)S cieľom zabezpečiť spoľahlivé vymedzenie zdaniteľného nexusu digitálnej spoločnosti v členskom štáte je potrebné, aby takéto vymedzenie bolo založené na výnosoch z poskytovania digitálnych služieb, počtu používateľov alebo počtu obchodných zmlúv na digitálne služby. Platné limity by mali odrážať významnosť digitálnej prítomnosti pre rôzne typy obchodných modelov a zohľadňovať rôzne stupne prispenia k procesu vytvárania hodnoty. Okrem toho by mali zabezpečiť kompatibilné zaobchádzanie v rôznych členských štátoch bez ohľadu na ich veľkosť a mali by z nich byť vynechané triviálne prípady. Predaj tovaru alebo služieb umožnený používaním internetu alebo elektronickej siete, by sa nemal považovať za digitálnu službu v zmysle tejto smernice. (7)Aby bolo možné významnú digitálnu prítomnosť podniku zdaniť v inej jurisdikcii v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi danej jurisdikcie, je potrebné stanoviť zásady pripisovania zisku danej významnej digitálnej prítomnosti. Pravidlá by mali vychádzať zo súčasných zásad pripisovania zisku a mali by byť založené na funkčnej analýze vykonávaných funkcií, použitých aktív a prevzatých rizík zo strany významnej digitálnej prítomnosti pri výkone jej hospodársky významných činností prostredníctvom digitálneho rozhrania. Mimoriadna pozornosť by sa mala venovať skutočnosti, že podstatná časť hodnoty digitálneho obchodu sa vytvára tam, kde sa nachádzajú používatelia a kde sa zhromažďujú a spracovávajú údaje súvisiace s používateľmi, ako aj tomu, kde sa digitálne služby poskytujú. Keďže hospodársky významné činnosti vykonávané významnou digitálnou prítomnosťou prispievajú jedinečným spôsobom k vytváraniu hodnoty v digitálnych obchodných modeloch, za normálnych okolností by sa mala použiť metóda rozdelenia zisku na určenie spravodlivého pridelenia zisku významnej digitálnej prítomnosti. To by však nemalo zabrániť daňovníkovi použiť alternatívnu metódu v súlade s medzinárodne uznávanými zásadami, ak je daňovník schopný dokázať, že na základe výsledku funkčnej analýzy je alternatívna metóda, ktorá je v súlade s medzinárodne uznanými zásadami, vhodnejšia. Je takisto nevyhnutné, aby faktory rozdelenia zisku boli v úzkej korelácii s vytváraním hodnoty. (8)Kľúčovým cieľom tejto smernice je zlepšiť odolnosť vnútorného trhu ako celku, aby sa vyriešili výzvy súvisiace so zdaňovaním digitalizovaného hospodárstva. Tento cieľ nemôžu dostatočne dosiahnuť členské štáty, keď budú konať jednotlivo, pretože digitálne spoločnosti môžu podnikať cezhranične bez toho, aby mali fyzickú prítomnosť v niektorej jurisdikcii, a preto sú potrebné pravidlá na zaručenie toho, že budú platiť dane v jurisdikciách, kde vytvárajú zisk. Vzhľadom na tento cezhraničný rozmer iniciatíva na úrovni Únie pridáva hodnotu v porovnaní s tým, čo by mohol dosiahnuť veľký počet vnútroštátnych opatrení. Na zabezpečenie harmonizovaného vykonávania pravidiel týkajúcich sa významnej digitálnej prítomnosti vo vnútri Únie je potrebná spoločná iniciatíva na celom vnútornom trhu. Jednostranné a rozdielne prístupy jednotlivých členských štátov by mohli byť neúčinné a viesť k fragmentácii jednotného trhu, pretože by vznikli rozpory medzi vnútroštátnymi politikami, narušenia a daňové prekážky pre podniky v Únii. Keďže ciele tejto smernice je možné lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie uvedených cieľov. (9)Je potrebné, aby sa akékoľvek spracúvanie osobných údajov uskutočňované v kontexte tejto smernice uskutočnilo v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679, vrátane povinnosti poskytnúť primerané technické a organizačné opatrenia s cieľom zabezpečiť splnenie požiadaviek uvedeného nariadenia, predovšetkým požiadaviek týkajúcich sa zákonnosti spracúvania, zaistenia bezpečnosti spracúvania, poskytovania informácií a práva dotknutých osôb, špecificky navrhnutej ochrany údajov a štandardnej ochrany údajov. Vždy, keď je to možné, by osobné údaje mali byť anonymizované. (10)Komisia by mala vyhodnotiť vykonávanie tejto smernice po uplynutí piatich rokov od nadobudnutia jej účinnosti a Rade by o tom mala podať správu. Členské štáty by Komisii mali poskytovať všetky informácie potrebné na toto vyhodnotenie. Mal by sa zriadiť poradný výbor DigiTax, aby preskúmaval otázky týkajúce sa uplatňovania smernice. (11)V súlade so spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie z 28. septembra 2011 o vysvetľujúcich dokumentoch sa členské štáty zaviazali v odôvodnených prípadoch pripojiť k svojim oznámeniam transpozičných opatrení jeden alebo viacero dokumentov vysvetľujúcich vzťah medzi prvkami smernice a zodpovedajúcimi časťami vnútroštátnych transpozičných nástrojov. V súvislosti s touto smernicou sa zákonodarca domnieva, že zasielanie takýchto dokumentov je odôvodnené. (12)Členské štáty by mali mať povinnosť uplatňovať ustanovenia tejto smernice od nasledujúceho zdaňovacieho obdobia, ktoré sa začne po termíne transpozície. Má sa tým zaručiť, že nové ustanovenia sa začnú uplatňovať v každom členskom štáte od dátumu, ktorý je čo najviac zosúladený s ostatnými, pri zohľadnení skutočnosti, že rôzne členské štáty môžu mať rôzne zdaňovacie obdobia,

PRIJALA TÚTO SMERNICU:



KAPITOLA I PREDMET ÚPRAVY, VYMEDZENIE POJMOV A ROZSAH PÔSOBNOSTI Článok 1 Predmet úpravy V tejto smernici sa stanovujú pravidlá, ktorými sa rozširuje pojem stála prevádzkareň tak, ako sa používa na účely zdaňovania právnických osôb v jednotlivých členských štátoch, aby zahŕňal významnú digitálnu prítomnosť, prostredníctvom ktorej sa čiastočne alebo úplne uskutočňuje obchodná činnosť. V smernici sa takisto stanovujú určité zásady na pripisovanie zisku významnej digitálnej prítomnosti alebo s ohľadom na ňu na účely zdaňovania právnických osôb. Článok 2 Rozsah pôsobnosti Táto smernica sa uplatňuje na subjekty bez ohľadu na to, kde majú sídlo, na účely zdaňovania právnických osôb, či už je to v členskom štáte alebo v tretej krajine. V prípade subjektov, ktoré však majú sídlo na účely zdaňovania právnických osôb v tretej krajine, s ktorou má príslušný členský štát zmluvu o zamedzení dvojitého zdanenia, sa táto smernica uplatňuje iba vtedy, ak daná zmluva obsahuje ustanovenia podobné článkom 4 a 5 tejto smernice vo vzťahu k tretej krajine a dané ustanovenia sú účinné. Článok 3 Vymedzenie pojmov Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov: 1. „Daň z príjmov právnických osôb“ je jedna z daní uvedená v prílohe I alebo podobná daň, ktorá sa zaviedla neskôr. 2. „Digitálne rozhranie“ je akýkoľvek softvér vrátane webovej lokality alebo jej časti a aplikácie vrátane mobilných aplikácií prístupných používateľom. 3. „Adresa IP“ je skupina číslic priradená sieťovým zariadeniam na umožnenie ich komunikácie prostredníctvom internetu. 4. „Používateľ“ je osoba alebo podnik.

5. „Digitálne služby“ sú služby poskytované cez internet alebo elektronickú sieť, ktorých poskytovanie je z dôvodu ich povahy z veľkej časti automatizované s minimálnym ľudským zásahom, pričom je nemožné ho zabezpečiť bez informačnej technológie, a to vrátane najmä: a) poskytnutia digitalizovaných produktov vo všeobecnosti vrátane softvéru a jeho modifikácií alebo inovácií; b) služieb poskytujúcich alebo podporujúcich prítomnosť podnikov alebo jednotlivcov v elektronickej sieti, ako je webová lokalita alebo webová stránka; c) služieb automaticky generovaných počítačom cez internet alebo elektronickú sieť ako reakcia na špecifické údaje, ktoré zadá odberateľ; d) prevodu práva za protihodnotu na umiestnenie tovaru alebo služieb určených na predaj na internetovej lokalite, ktorá funguje ako trh online, na ktorom potenciálni kupujúci robia automatizovaným postupom ponuky a na ktorom sa zainteresovaným stranám oznamuje predaj elektronickou poštou automaticky generovanou počítačom; e) balíkov internetových služieb s informáciami, v ktorých je telekomunikačná zložka pomocná a podradená, t. j. balíky, ktoré neponúkajú iba prístup na internet, ale zahŕňajú iné zložky, napríklad obsahové stránky, ktoré umožňujú prístup k správam, informáciám o počasí alebo o cestovaní, priestoru pre hry, webovým hostiteľským službám, diskusiám online alebo akýmkoľvek podobným prvkom; f) služieb uvedených v prílohe II. Medzi digitálne služby nepatria služby uvedené v zozname v prílohe III ani predaj tovaru alebo iných služieb umožnený používaním internetu alebo elektronickej siete. 6. „Výnosy“ sú peňažné alebo nepeňažné príjmy z predaja alebo akýchkoľvek iných transakcií, bez dane z pridanej hodnoty a iných daní a poplatkov, ktoré sa vyberajú v mene štátnych orgánov, vrátane výnosov zo scudzenia majetku a práv, z úrokov, dividend a iných foriem rozdelenia zisku, výnosov z likvidácie, príjmov z licenčných poplatkov, subvencií a grantov, prijatých darov, náhrad a dobrovoľných platieb. Výnosy zahŕňajú aj nepeňažné dary od daňovníkov podliehajúcich dani z príjmov právnických osôb. Výnosy nezahŕňajú vlastné imanie, ktoré daňovník podliehajúci dani z príjmov právnických osôb, nadobudol, ani dlhy, ktoré sa mu splatili. 7. „Subjekt“ je každá právnická osoba alebo právne usporiadanie na vykonávanie podnikateľskej činnosti buď prostredníctvom spoločnosti, alebo štruktúry, ktorá je transparentná na daňové účely. 8. „Zdaňovacie obdobie“ je daňový rok platný pre právnické osoby, kalendárny rok alebo akékoľvek iné primerané obdobie na účely zdaňovania právnických osôb. 9. „Prepojený podnik“ je subjekt, ktorý je vo vzťahu k príslušnému konkrétnemu subjektu jedným alebo niekoľkými z týchto spôsobov: a) jeden zo subjektov má účasť na riadení druhého tak, že je v postavení uplatňovať nad tým druhým subjektom značný vplyv; b) jeden zo subjektov má účasť na kontrole nad druhým prostredníctvom podielu, priamo alebo nepriamo, v tom druhom subjekte, ktorý je vyšší ako 20 % hlasovacích práv; c) jeden zo subjektov má kapitálovú účasť v druhom prostredníctvom vlastníckeho práva, priamo alebo nepriamo, v tom druhom subjekte, ktorá je väčšia ako 20 % kapitálu. Ak sa viac ako jeden subjekt zúčastňuje na riadení, kontrole nad rovnakým subjektom alebo na jeho kapitáli jedným alebo niekoľkými spôsobmi uvedenými v písmenách a) až c), všetky takéto subjekty sa považujú aj za vzájomne prepojené podniky. Ak sa rovnaký subjekt zúčastňuje na riadení, kontrole nad viac ako jedným subjektom alebo na ich kapitáli jedným alebo niekoľkými spôsobmi uvedenými v písmenách a) až c), všetky takéto subjekty sa považujú aj za vzájomne prepojené podniky. V prípade nepriamej účasti sa plnenie kritérií podľa písmen b) a c) určuje vynásobením percentuálnych podielov účasti v dcérskych spoločnostiach nižších úrovní. Subjekt s viac ako 50 % hlasovacích práv sa považuje za držiteľa 100 % hlasovacích práv.

KAPITOLA II VÝZNAMNÁ DIGITÁLNA PRÍTOMNOSŤ Článok 4 Významná digitálna prítomnosť 1. Na účely zdaňovania právnických osôb sa stála prevádzkareň považuje za existujúcu vtedy, ak existuje významná digitálna prítomnosť, prostredníctvom ktorej sa úplne alebo čiastočne uskutočňuje obchodná činnosť. 2. Odsek 1 je navyše k všetkým iným testom založeným na práve Únie alebo vnútroštátnom práve a neovplyvňuje ani neobmedzuje uplatňovanie žiadneho iného testu založeného na práve Únie alebo vnútroštátnom práve na určenie existencie stálej prevádzkarne v členskom štáte na účely zdaňovania právnických osôb či už konkrétne v súvislosti s poskytovaním digitálnych služieb alebo nie. 3. „Významná digitálna prítomnosť“ sa považuje za existujúcu v určitom členskom štáte v zdaňovacom období, ak obchodná činnosť, ktorá sa prostredníctvom nej uskutoční, pozostáva úplne alebo čiastočne z poskytovania digitálnych služieb prostredníctvom digitálneho rozhrania a je splnená jedna alebo niekoľko z nasledujúcich podmienok, pokiaľ ide o poskytovanie daných služieb subjektom, ktorý dané podnikanie vykonáva, chápané spoločne s poskytnutím všetkých takýchto služieb prostredníctvom digitálneho rozhrania každým z prepojených podnikov daného subjektu súhrnne: a) podiel celkových výnosov dosiahnutých v danom zdaňovacom období a v dôsledku poskytnutia daných digitálnych služieb používateľom, ktorí sa nachádzajú v danom členskom štáte, v danom zdaňovacom období je vyšší ako 7 000 000 EUR; b) počet používateľov jednej alebo niekoľkých z daných digitálnych služieb, ktorí sa nachádzajú v danom členskom štáte v danom zdaňovacom období je vyšší ako 100 000; c) počet obchodných zmlúv na poskytovanie akejkoľvek takejto digitálnej služby, ktoré uzavrú v danom zdaňovacom období používatelia, ktorí sa nachádzajú v danom členskom štáte, je vyšší ako 3 000. 4. Pokiaľ ide o používanie digitálnych služieb, používateľ sa považuje za používateľa, ktorý sa nachádza v určitom členskom štáte v určitom zdaňovacom období, ak daný používateľ používa zariadenie v danom členskom štáte v danom zdaňovacom období na prístup k digitálnemu rozhraniu, prostredníctvom ktorého sa príslušné digitálne služby poskytujú. 5. Pokiaľ ide o uzatváranie zmlúv na poskytovanie digitálnych služieb: a) zmluva sa považuje za obchodnú zmluvu vtedy, ak ju používateľ uzavrie počas vykonávania obchodnej činnosti; b) používateľ sa považuje za používateľa, ktorý sa nachádza v určitom členskom štáte v určitom zdaňovacom období, ak má používateľ v danom členskom štáte sídlo na účely zdaňovania právnických osôb v danom zdaňovacom období, alebo má používateľ sídlo na účely zdaňovania právnických osôb v tretej krajine, ale má stálu prevádzkareň v danom členskom štáte v danom zdaňovacom období. 6. Členský štát, v ktorom sa zariadenie používateľa používa, sa určí podľa adresy IP zariadenia, prípadne, ak je to potrebné, presnejšie pomocou akejkoľvek inej metódy geolokalizácie. 7. Pomer celkového výnosu uvedený v odseku 3 písm. a) sa určuje ako pomer k počtu použití zariadení v danom zdaňovacom období používateľmi, ktorí sa nachádzajú kdekoľvek na svete, na prístup k danému digitálnemu rozhraniu, prostredníctvom ktorého sa poskytujú dané digitálne služby. Článok 5 Zisky pripísateľné významnej digitálnej prítomnosti alebo s ohľadom na ňu 1. Zisky, ktoré sú pripísateľné významnej digitálnej prítomnosti alebo s ohľadom na ňu v určitom členskom štáte, sú výhradne zdaniteľné v rámci zdaňovania príjmu právnických osôb daného členského štátu.

2. Zisky, ktoré sú pripísateľné významnej digitálnej prítomnosti alebo s ohľadom na ňu, sú tie, ktoré by digitálna prítomnosť zarobila prostredníctvom digitálneho rozhrania, keby bola samostatným a nezávislým podnikom vykonávajúcim rovnaké alebo podobné činnosti v rovnakých alebo podobných podmienkach, predovšetkým pri svojej interakcii s ostatnými časťami podniku a po zohľadnení vykonaných funkcií, použitých aktív a prevzatých rizík. 3. Na účely odseku 2 sa určovanie ziskov, ktoré sú pripísateľné významnej digitálnej prítomnosti alebo s ohľadom na ňu, zakladá na funkčnej analýze. S cieľom určiť funkcie a pripísať ekonomické vlastníctvo aktív a rizík významnej digitálnej prítomnosti sa zohľadnia hospodársky významné činnosti vykonané takouto prítomnosťou prostredníctvom digitálneho rozhrania. Na tieto účely sa činnosti vykonané podnikom prostredníctvom digitálneho rozhrania súvisiace s údajmi alebo používateľmi považujú za hospodársky významné činnosti významnej digitálnej prítomnosti, čím sa pripisujú riziká a ekonomické vlastníctvo aktív takejto prítomnosti. 4. Pri určovaní pripísateľných ziskov podľa odseku 2 sa náležite zohľadnia hospodársky významné činnosti vykonané významnou digitálnou prítomnosťou, ktoré sú relevantné pre vývoj, rozširovanie, údržbu, ochranu a využívanie nehmotného majetku podniku. 5. Medzi hospodársky významné činnosti vykonané významnou digitálnou prítomnosťou prostredníctvom digitálneho rozhrania okrem iného patria tieto činnosti: a) zhromažďovanie, ukladanie, spracúvanie, analýza, nasadzovanie a predaj údajov používateľa; b) zhromažďovanie, ukladanie, spracúvanie a zobrazovanie používateľom vytvoreného obsahu; c) predaj reklamného priestoru online; d) sprístupňovanie obsahu vytvoreného tretími stranami na digitálnom trhu; e) poskytovanie akejkoľvek digitálnej služby neuvedenej v písmenách a) až d). 6. Pri určovaní pripísateľných ziskov podľa odsekov 1 až 4 daňovníci použijú metódu rozdelenia zisku, ak daňovník nepreukáže, že alternatívna metóda založená na medzinárodne uznaných zásadách je vhodnejšia s ohľadom na výsledky funkčnej analýzy. Medzi faktory rozdelenia môžu patriť náklady na výskum, vývoj a marketing, ako aj počet používateľov a údaje zhromaždené v jednotlivých členských štátoch. KAPITOLA III ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA Článok 6 Preskúmanie 1. Komisia vyhodnotí vykonávanie tejto smernice po uplynutí piatich rokov od nadobudnutia jej účinnosti a Rade o tom podá správu. 2. Členské štáty Komisii poskytujú všetky informácie potrebné na vyhodnotenie vykonávania tejto smernice. Článok 7 Výbor pre zdaňovanie digitálnej ekonomiky

1. Zriaďuje sa poradný výbor pre zdaňovanie digitálneho hospodárstva s názvom „výbor DigiTax“. 2. Výbor DigiTax sa skladá zo zástupcov členských štátov a Komisie. Predsedom výboru je zástupca Komisie. Služby sekretariátu pre výbor poskytuje Komisia. 3. Výbor DigiTax prijme svoj rokovací poriadok. 4. Výbor DigiTax bude preskúmavať otázky týkajúce sa uplatňovania tejto smernice, keď ich predloží predseda výboru, či už z vlastnej iniciatívy predsedu, alebo na základe žiadosti zástupcu členského štátu, a informuje Komisiu o svojich záveroch. Článok 8 Obmedzenie údajov zhromažďovaných od používateľov Údaje, ktoré je možné zhromažďovať od používateľov na účely uplatňovania tejto smernice, sú obmedzené na údaje indikujúce členský štát, v ktorom sa používatelia nachádzajú, bez možnosti identifikácie používateľa. Článok 9 Transpozícia 1. Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 31. decembra 2019 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu. Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 1. januára 2020 na zdaňovacie obdobia začínajúce v tento deň alebo po ňom. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty. 2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice. Článok 10 Nadobudnutie účinnosti Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie. Článok 11 Adresáti Táto smernica je určená členským štátom. V Bruseli