5.

zdôrazňuje, že právomoci a postupy Európskej prokuratúry musia dodržiavať zásady základných práv zakotvených v Charte základných práv Európskej únie, Európskom dohovore o ľudských právach a ústavných tradíciách členských štátov; vyzýva preto Radu, aby náležite vzala do úvahy tieto odporúčania: (i) Európska prokuratúra musí vykonávať svoju činnosť tak, že bude prísne dodržiavať právo na spravodlivý proces, a teda v prísnom súlade so zásadou práva na zákonného sudcu, ktorá vyžaduje, aby boli kritériá, ktoré určujú, ktorý súd je príslušný na výkon právomoci, jasne stanovené vopred; keďže súčasné znenie článku 27 ods. 4 udeľuje Európskej prokuratúre nadmernú diskrečnú právomoc pri uplatňovaní rozličných jurisdikčných kritérií, mali by byť tieto kritériá záväzné a mala by sa medzi nimi vytvoriť hierarchia v záujme zabezpečenia predvídateľnosti; v tejto súvislosti by sa mali brať do úvahy práva podozrivých osôb; okrem toho by určenie kompetencie v súlade s týmito kritériami malo byť predmetom súdneho preskúmania; (ii) Európska prokuratúra by mala byť v plnej miere nezávislá od vnútroštátnych vlád a inštitúcií EÚ a mala by byť chránená pred akýmkoľvek politickým tlakom; (iii) rozsah právomoci Európskej prokuratúry by mal byť presne určený, aby bolo možné určiť ex ante trestné činy, ktoré pokrýva; Parlament žiada dôslednú revíziu vymedzení obsiahnutých v článku 13 návrhu Komisie o doplnkovej právomoci, keďže v súčasnom znení prekračujú rozsah pôsobnosti článku 86 ods. 1 až 3 ZFEÚ; malo by sa to urobiť tak, aby sa zabezpečilo rozšírenie právomocí Európskej prokuratúry na iné trestné činy ako tie, ktoré poškodzujú finančné záujmy Únie, len v prípade, keď kumulatívne: a) jednotlivec súbežne pácha trestné činy poškodzujúce finančné záujmy Únie a iné trestné činy; a b) trestné činy poškodzujúce finančné záujmy Únie prevládajú a iné sú skôr doplnkové; a c) zabránilo by sa ďalšiemu pokusu o trestné činy a ich potrestaniu, ak by neboli trestne stíhaní a predvedení pred súd aj za trestné činy poškodzujúce finančné záujmy Únie; Okrem toho by určenie kompetencie v súlade s týmito kritériami malo byť predmetom súdneho preskúmania; (iv) vzhľadom k tomu, že smernica uvedená v článku 12 návrhu, v ktorom sa ustanovuje právomoc európskeho prokurátora, pokiaľ ide trestné činy, ešte nebola prijatá, v texte návrhu by sa malo preto osobitne uviesť, že európsky prokurátor nemôže stíhať za trestné činy, ktoré ešte nie sú stanovené v príslušných právnych predpisoch členských štátov v čase spáchania trestného činu; Európska prokuratúra by navyše nemala uplatňovať svoje právomoci, pokiaľ ide o trestné činy spáchané predtým, než sa stane plne funkčnou; článok 71 návrhu by sa mal preto zodpovedajúcim spôsobom zmeniť; (v) vyšetrovacie nástroje a vyšetrovacie opatrenia, ktoré má Európska prokuratúra k dispozícii, by mali byť jednotné, jasne vymedzené a zlučiteľné so všetkými právnymi systémami členských štátov, ktoré ich vykonávajú; kritériá používania vyšetrovacích opatrení by sa okrem toho mali podrobnejšie vymedziť, aby sa zabezpečilo vylúčenie snáh o získanie výhodnejšieho právneho postavenia; (vi) prípustnosť dôkazov a ich hodnotenie v súlade s článkom 30 sú kľúčovými prvkami pri vyšetrovaní trestného činu; príslušné pravidlá by mali byť jasné a jednotné, kdekoľvek sa rozširuje právomoc Európskej prokuratúry, a mali by dokonale zodpovedať plnému rešpektovaniu procesných záruk; s cieľom zabezpečiť takýto súlad by podmienky prípustnosti dôkazov mali dodržiavať všetky práva, ktoré sú zaručené v Charte základných práv Európskej únie, Európskom dohovore o ľudských právach a v judikatúre Európskeho súdu pre ľudské práva; (vii) právo na účinný opravný prostriedok by sa malo presadzovať kedykoľvek počas činnosti európskeho prokurátora v Únii; rozhodnutia prijaté európskym prokurátorom by preto mali podliehať súdnemu preskúmaniu pred príslušným súdom; v tejto súvislosti by rozhodnutia európskeho prokurátora prijaté pred procesom, alebo nezávisle od neho, napríklad tie, ktoré sú uvedené v článkoch 27, 28, 29, pokiaľ ide o právomoci, zamietnutie prípadu alebo transakcie, mali podliehať opravným prostriedkom, ktoré poskytuje Súdny dvor. Článok 36 návrhu by sa mal prepracovať tak, aby sa zabránilo obchádzaniu ustanovení zmluvy o príslušnosti súdov Únie a o neprimeranom obmedzovaní práva na účinnú súdnu nápravu podľa článku 47 ods. 1 Charty základných práv. (viii) v ustanoveniach článku 28 by sa malo jasne určovať, že po zamietnutí prípadu európskym prokurátorom, ktorý sa týka menej závažných priestupkov, sa vnútroštátnym prokuratúram nebráni v ďalšom vyšetrovaní a stíhaní prípadu, pokiaľ im to umožňujú ich právne predpisy; ak nie je možné napraviť nepredvídateľný nedostatok relevantných dôkazov ďalšími primeranými krokmi vyšetrovania, zamietnutie je povinné; okrem toho počas vyšetrovania by sa malo čo najskôr zistiť, či existujú dôvody na povinné zamietnutie, pričom zamietnutie by malo bezodkladne nasledovať po zistení niektorého z dôvodov na povinné zamietnutie; (ix) je nutné predchádzať svojvoľnému zaobchádzaniu pri výkone spravodlivosti za každých okolností; preto by sa mala podmienka riadneho výkonu spravodlivosti ako dôvod pre transakciu, ako sa stanovuje v článku 29 ods. 1 návrhu, nahradiť konkrétnejšími kritériami; transakcia by sa mala vylúčiť podľa času obžaloby a za všetkých okolností v prípadoch, ktoré sa môžu zamietnuť podľa článku 28 návrhu, ako aj v závažných prípadoch; (x) keďže právomoci Európskej prokuratúry vyžadujú nielen súdne preskúmanie Súdnym dvorom, ale aj dohľad zo strany Európskeho parlamentu a národných parlamentov, musia sa začleniť príslušné ustanovenia najmä s cieľom zabezpečiť účinné a jednotné postupy medzi členskými štátmi a súlad so zásadami právneho štátu;