Uznesenie Európskeho parlamentu o úlohe Európskej únie pri uskutočňovaní rozvojových cieľov milénia (2004/2252(INI))



Úradný vestník 033 E , 09/02/2006 S. 0311 - 0319



P6_TA(2005)0115 Rozvojové ciele milénia Uznesenie Európskeho parlamentu o úlohe Európskej únie pri uskutočňovaní rozvojových cieľov milénia (2004/2252(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na Deklaráciu milénia z 8. septembra 2000, ktorá stanovuje rozvojové ciele milénia (RCM) ako kritérium spoločne ustanovené medzinárodným spoločenstvom na odstraňovanie chudoby, - so zreteľom na po sebe nasledujúce správy o ľudskom rozvoji, vypracované Rozvojovým programom Organizácie spojených národov, - so zreteľom na správu Konferencie OSN o obchode a rozvoji (UNCTAD) na tému: Najmenej rozvinuté krajiny - 2002: Únik z osídiel chudoby, - so zreteľom na výročné správy generálneho tajomníka OSN o uplatňovaní Deklarácie milénia, z ktorých najnovšia je z 27. augusta 2004, - so zreteľom na správu pracovnej skupiny OSN pre projekt milénia na čele s profesorom Jeffreym Sachsom "Investovanie do rozvoja: Praktický plán na dosiahnutie rozvojových cieľov milénia", - so zreteľom na výročné správy UNICEF o situácii detí vo svete a Dohovor OSN o právach dieťaťa z roku 1989, - so zreteľom na záverečné deklarácie a závery medzinárodných konferencií, hlavne medzinárodnej konferencie o financovaní rozvoja (Monterrey, 2002), svetového samitu o trvalo udržateľnom rozvoji (Johannesburg, 2002), tretej konferencie OSN o najmenej rozvinutých krajinách (Brusel, 2001), štvrtej ministerskej konferencie Svetovej obchodnej organizácie (Doha, 2001), medzinárodnej konferencie o obyvateľstve a rozvoji (ICPD) (Káhira, 1994), mimoriadneho zasadnutia Valného zhromaždenia OSN v roku 1999 na účely preskúmania pokroku s cieľom splniť ciele ICPD ("Káhira + 5"), a svetového vzdelávacieho fóra (Dakar, 2000), - so zreteľom na výhrady, ktoré vyjadrili členské štáty EÚ v konečných vyhláseniach a záveroch vyššie uvedených konferencií, - so zreteľom na záväzky prijaté EÚ na barcelonskej Európskej rade v marci 2002 pred konferenciou v Monterrey, - so zreteľom na články 177 - 181 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva a články III-316 až 318 a III-321 Zmluvy zakladajúcej Ústavu pre Európu, - so zreteľom na správu Komisie o "Rozvojových cieľoch milénia 2000 - 2004" (SEK(2004)1379), - so zreteľom na Deklaráciu Rady a Komisie z 20. novembra 2000 o rozvojovej politike Európskeho spoločenstva, - so zreteľom na závery Rady pre všeobecné záležitosti a vonkajšie vzťahy (GAERC) z 22. - 23. novembra 2004, - so zreteľom na oznámenia predsedu Komisie v zhode s podpredsedom Wallströmom "Strategické ciele 2005 - 2009: Európa 2010: Partnerstvo pre európsku obnovu - prosperita, solidarita a bezpečnosť" a "Pracovný program Komisie na rok 2005", - so zreteľom na oznámenie Komisie o návrhu rozhodnutia Rady na účely prijatia pozície Spoločenstva v rade ministrov krajín AKT - ES k vyrovnaniu všetkých osobitných pôžičiek krajín AKT, vysoko zadĺžených chudobných krajín a najmenej rozvinutých krajín, ktoré zostanú po úplnom uplatnení mechanizmu zmiernenia dlhu vysoko zadĺžených chudobných krajín (KOM(2001)0210) a so zreteľom na svoje uznesenie z 25. apríla 2002 [1], - so zreteľom na svoje uznesenie z 13. januára 2005 o zmiernení dlhu rozvojových krajín [2], - so zreteľom na záväzok Svetového potravinového samitu z roku 1996 znížiť do roku 2015 počet hladujúcich ľudí o polovicu, - so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre rozvoj a stanovisko Výboru pre medzinárodný obchod (A6-0075/2005), A. keďže EÚ poskytuje globálne viac ako 50 % rozvojovej pomoci a berúc do úvahy, že v septembri 2000 podpísali členské štáty EÚ a predseda Komisie Deklaráciu milénia a v decembri 2001 schválilo Valné zhromaždenie OSN RCM, B. uznáva, že RCM, zdôrazňujúce snahy o odstránenie chudoby, sa musia považovať za súčasť širšieho programu, ktorý podporuje trvale udržateľný rozvoj, spravodlivosť, rovnosť a právny štát, C. keďže podľa správy UNCTAD z roku 2002 o najmenej rozvinutých krajinách sa za posledných tridsať rokov viac ako zdvojnásobil počet ľudí žijúcich v krajnej chudobe, a to z počtu 138 miliónov v šesťdesiatych rokoch 20. storočia na 307 miliónov v deväťdesiatych rokoch 20. storočia, a ak budú pretrvávať súčasné trendy, počet ľudí žijúcich z menej ako 1 USD na deň sa do roku 2015 zvýši z 307 miliónov na 420 miliónov, D. keďže opatrenia proti chudobe vyžadujú predovšetkým radikálnu zmenu politiky v priemyselných a v rozvojových krajinách s cieľom odstrániť štrukturálne príčiny chudoby, vrátane nespravodlivých pravidiel svetového obchodu, neúnosných splátok dlhu rozvojových krajín medzinárodným finančným inštitúciám a nespravodlivého rozloženia bohatstva, E. uvedomujúc si, že splnenie RCM zahŕňa zdvojnásobenie súčasného množstva pomoci a jeho udržanie na tejto úrovni aspoň počas jedného desaťročia, F. uvedomujúc si simultánne snahy o určenie ďalších inovačných zdrojov financovania a zároveň uznávajúc, že kvalita a obsah pomoci sú rovnako dôležité, G. ľutujúc, že dve tretiny rozvojových krajín míňa viac prostriedkov na splácanie dlhov ako na základné sociálne služby, H. uvedomujúc si, že mnoho výrazne zadĺžených krajín požaduje 100 % odpustenie dlhov a že rok 2015 by sa mal dosiahnuť bez dlhového previsu, I. keďže kritická správa Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj a Výboru pre rozvojovú pomoc (OECD/DAC) z roku 2002 kritizovala Spoločenstvo za "chýbajúcu celkovú stratégiu Spoločenstva a skutočnosť, že cieľov rozvojovej politiky Spoločenstva je príliš mnoho, sú príliš vágne a nie sú zoradené žiadnym spôsobom", a keďže v minulosti neboli podniknuté žiadne snahy s cieľom zabezpečiť vzájomnú doplnkovosť pomoci Spoločenstva a pomoci členských štátov EÚ, J. všímajúc si, že len 10 % svetových zdrojov v oblasti zdravia sa využíva na potreby 90 % svetovej populácie a že 95 % z 38 miliónov ľudí s AIDS žije v rozvojových krajinách, K. potvrdzujúc dôležitosť prevencie, ale tiež zdôrazňujúc potrebu poskytnúť lieky proti retrovírusom 3 miliónom ľudí do konca roka 2005, L. keďže sa nedávno dosiahol veľký pokrok v oblasti najškodlivejšej formy parazitov vyvolávajúcich ľudskú maláriu, čo otvára cestu novým spôsobom liečby, M. znepokojený tým, že vyššia miera infikovanosti vírusom HIV/AIDS existuje v subsaharskej Afrike, kde boli drasticky znížené výdavky na zdravotníctvo a vzdelávanie, N. keďže niektoré tropické choroby sú liečiteľné, avšak lieky sú buď neúnosne drahé alebo sa už nevyrábajú alebo nemajú dostatočnú kvalitu či účinnosť, O. uvedomujúc si, že 57 % dospelých zo subsaharskej Afriky s HIV sú ženy a odsudzujúc tlaky, ktoré existujú s cieľom podlomiť progresívnu politiku týkajúcu sa práv na pohlavné a reprodukčné zdravie, výsledkom ktorých je nárast nechcených tehotenstiev a nebezpečných interupcií, P. keďže existuje dôležité prepojenie medzi trvalou udržateľnosťou životného prostredia, obchodom a rozvojovými politikami a odstránením extrémnej chudoby a hladu, a keďže živobytie chudobných na vidieku takmer v celom rozsahu závisí od rozumného hospodárenia so základňou prírodných zdrojov - lesmi, pôdou, pastvinami, morskými ako aj sladkovodnými zdrojmi, Q. berúc na vedomie na nedávno uverejnenú znepokojujúcu správu milénia o hodnotení ekosystémov (Millennium Ecosystem Assessment Report), z ktorej vyplýva, že približne 60 % (15 z 24) skúmaných služieb, ktoré sa týkajú ekosystému, sa zhoršujú alebo sa trvalo nevyužívajú vrátane dodávok čerstvej vody, rybolovu, čistenia vzduchu a vody, ako aj regulovania regionálnej a miestnej klímy, prírodných katastrôf a nákaz, a že zmeny ekosystémov najviac postihujú najchudobnejších ľudí na svete; R. uvedomujúc si možný vplyv rokovaní v Dohe o rozvoji a potrebu systémov obchodovania podľa pravidiel vytvorených na nápravu obchodnej nerovnováhy v celosvetovom obchode, najmä pokiaľ ide o Afriku, S. pripúšťajúc, že spolupráca pri rozvoji bola v minulosti budovaná predovšetkým na základe sektorových stratégií, zatiaľ čo pri uskutočňovaní RCM by bol z dôvodu zjavných existujúcich väzieb prospešnejší systémový prístup, 1. víta správu Komisie o rozvojových cieľoch milénia 2000 - 2004 a očakáva súhrnnú správu EÚ, ktorá navrhne ďalšie opatrenia na zabezpečenie toho, aby pomoc Spoločenstva smerovala k plneniu RCM; 2. zdôrazňuje, že znižovanie chudoby prostredníctvom dosiahnutia RCM a Deklarácie milénia sa musí jednoznačne uznať ako ďalekosiahly rámec pre rozvojovú politiku EÚ, a že to musí byť jasne reflektované vo všetkých príslušných politických a legislatívnych návrhoch; ale verí, že RCM by nemali byť vnímané ako technická záležitosť, ktorá sa vyrieši jednoducho poskytnutím väčšieho množstva peňazí bez identifikácie a riešenia základných príčin chudoby; 3. vyjadruje poľutovanie nad tým, že napriek tomu, že RCM č. 1 - 7 majú jasne stanovené termíny, v prípade rozvojového cieľa milénia č. 8 sa tak nestalo; 4. zdôrazňuje prepojenie medzi RCM, vnútroštátnymi stratégiami na zníženie chudoby, makroekonomickou politikou, efektívnym riadením verejných výdavkov a harmonizovanou pomocou na podporu správneho riadenia a správnych politík; 5. je presvedčený, že Knihy o stratégii na zníženie chudoby (PRSP) a Knihy o stratégii pre krajiny (CSP) by mohli byť dôležitými nástrojmi na plnenie RCM, avšak domnieva sa, že sa musia zrevidovať, aby lepšie podporovali RCM, a vyzýva, aby sa "rýchle víťazstvá" zapísali do PRSP a CSP, aby sa stali súčasťou udržateľného a štrukturálneho prístupu; verí, že proces rozvoja PRSP na báze RCM musí byť otvorený a musí mať poradný charakter a musí zahŕňať všetkých kľúčových účastníkov na vnútroštátnej a medzinárodnej úrovni; 6. domnieva sa, že národné a regionálne rozvojové politiky musí demokraticky stanovovať samotné obyvateľstvo a že príslušné vlády by sa mu mali zodpovedať prostredníctvom demokratických inštitúcií a nie podmienečne sa prispôsobovať strategickým záujmom sponzorov; 7. domnieva sa, že boj proti chudobe zahŕňa uznanie práva krajiny alebo regiónu demokraticky určiť svoje vlastné politiky, priority a stratégie na zabezpečenie udržateľnej produkcie potravín a hospodárskeho rozvoja zmobilizovaním svojich prírodných a ľudských zdrojov a miestneho know-how; 8. zdôrazňuje, že sa musia použiť všetky prostriedky na dosiahnutie RCM, a že toto si vyžaduje vytvorenie čo najširšieho partnerstva príslušných zúčastnených strán s národnými parlamentmi a občianskou spoločnosťou s cieľom zabezpečiť potrebné inovácie, zdroje a kapacity; 9. zastáva stanovisko, že sa musí plne uznať právo a povinnosť každej krajiny zabezpečiť potravinovú bezpečnosť pre svoje obyvateľstvo a chrániť sa pre tento účel, v prípade potreby, pred vývozom z iných krajín, ktorý by túto bezpečnosť mohol ohroziť; 10. domnieva sa, že sa musia skonsolidovať a rozvíjať verejné služby, aby sa napravili veľké problémy spojené s chudobou, ako sú epidémie, negramotnosť, nedostatok pitnej vody a nedostupnosť čistenia odpadových vôd; 11. vyzýva na integrovaný prístup - na rozdiel od sektorového prístupu - pri riešení RCM; 12. chváli tie členské štáty, ktoré dosiahli alebo prekročili úroveň 0,7 % hrubého národného príjmu, pričom si všíma znepokojivý trend nastolený niektorými štátmi na účely začatia procesu znižovania úrovne pomoci ako aj opúšťania skorších záväzkov týkajúcich sa časových harmonogramov; 13. zdôrazňuje, že hoci sa zdá, že EÚ v súčasnosti sleduje svoj prechodný cieľ 0,39 % hrubého národného príjmu pre oficiálnu rozvojovú pomoc v roku 2006, existujú veľké rozdiely vo výkonnosti jej členských štátov a preto vyzýva tie členské štáty, ktoré naďalej zaostávajú, aby sa zaviazali dodržať jasný časový harmonogram a konečné termíny pre dosiahnutie cieľa vo výške 0,7 % pred rokom 2015; 14. víta pokrok, ktorý už dosiahli mnohé z 10 nových členských štátov EÚ v oblasti rapídneho zvýšenia úrovne oficiálnej rozvojovej pomoci a teší sa na pokračovanie tohto trendu; 15. zdôrazňuje, že cieľová hodnota 20 % na základné vzdelávanie a zdravotníctvo by sa mala začleniť do rozpočtu EÚ a Európskeho rozvojového fondu, s rozšírením na existujúci cieľ 35 % na základné sociálne služby; 16. podporuje návrh pravidelného hodnotenia pokroku pri plnení cieľov oficiálnej rozvojovej pomoci, ktoré by sa malo vykonávať v Rade pre hospodárske a finančné záležitosti (ECOFIN) a Rade GAERC, pričom by sa malo od členských štátov žiadať, aby určili ročné ciele pre všeobecnú pomoc a pomoc najmenej rozvinutým krajinám; 17. nalieha na Komisiu, aby preskúmala svoje vlastné vyčleňovanie zdrojov na rozvoj, a aby sa zaviazala výrazne zvýšiť výdavky na rozvoj počas nasledujúce finančného výhľadu; 18. vyzýva EÚ, aby podnikla konkrétnu akciu proti chudobe prijatím koherentnej politiky do svojej politiky obchodu, rozvojovej spolupráce a spoločnej poľnohospodárskej politiky, aby sa zamedzilo priamym či nepriamym negatívnym dopadom na hospodárstvo rozvojových krajín; 19. nalieha na Komisiu, aby preskúmala inovačné zdroje financovania a preskúmala všetky návrhy, ktoré boli predložené ako alternatívne spôsoby zabezpečenia financovania rozvojových programov ako doplnok k záväzku poskytnúť 0,7 % hrubého národného príjmu na oficiálnu rozvojovú pomoc; 20. vyzýva na odpustenie dlhov postupnou likvidáciou dlhov vysoko zadĺžených krajín, predovšetkým najmenej rozvinutých krajín, pre tie krajiny, ktorých vlády dodržiavajú ľudské práva, zásadu dobrej správy a pripisujú prioritu eliminácii chudoby; 21. vyzýva, aby sa ciele odpustenia dlhov neviazali iba na pomer dlhu a vývozu, ale aj na potreby na báze RCM; 22. nalieha na EÚ, aby zabezpečila primerané financovanie z medzinárodných zdrojov súčasnosti nedostatočne finančne podporovaného výskumu chorôb, ktoré postihujú občanov rozvojových krajín; 23. podporuje Komisiu a členské štáty, aby posilnili svoje partnerstvo s rozvojovými krajinami takým spôsobom, ktorý podporuje predvídateľnosť, vzájomnú zodpovednosť a recipročné povinnosti; 24. pevne verí, že spoločným zvládnutím problému korupcie a nezákonných finančných praktík podľa ustanovení Dohody z Cotonou, prispejú krajiny AKT a EÚ výrazným spôsobom k boju proti chudobe, zločinu a terorizmu a zároveň vytvoria politickú stabilitu a podporia sociálny a hospodársky rozvoj; 25. zdôrazňuje význam zavedenia informačných techonológií do riadenia verejných financií v širšom rámci projektu e-vlády, aby tak bolo možné lepšie zvládnuť neefektívnu byrokraciu a vyhnúť sa nedostatku transparentnosti; 26. nalieha na Komisiu, aby výrazne posilnila snahy o vyššie vzájomné dopĺňanie aktivít rozvojovej spolupráce členských štátov s aktivitami Komisie, a to na základe komparatívnych výhod každého darcu; 27. víta iniciatívy, ako napríklad iniciatívu EÚ Donor Atlas, ktorá sa snaží koordinovať rozvojovú pomoc v členských štátoch a podporuje Komisiu, aby dokončila a zlepšila tento nástroj, aby sa mohol použiť na určenie oblastí, kde sa dá pokrok v harmonizácii dosiahnuť čo najrýchlejšie; 28. v tomto ohľade požaduje špecifické záväzky a časové harmonogramy harmonizácie a žiada vytvorenie ukazovateľov rozvoja a porovnávacích hodnôt, ktoré by mali monitorovať angažovanosť všetkých partnerov na úrovni krajiny; 29. zdôrazňuje príležitosti, ktoré predstavuje revolúcia v informačných a komunikačných technológiách (IKT) pri riešení špecifických problémov spojených s chudobou, ako napríklad IKT vo vzdelávaní, IKT v kvalitnejšej zdravotníckej starostlivosti, IKT v kvalitnejšej verejnej správe, atď.; 30. zdôrazňuje význam prístupu k moderným energetickým službám pre chudobných; zároveň uznáva, že rozvojové krajiny nemusia opakovať chyby priemyselných krajín a mali by teda dostať konkrétnu podporu na investície do čistých a efektívnych energetických technológií; 31. vyzýva Komisiu, aby zvýšila financovanie a vytvorila globálny plán rozvojového vzdelávania a informácií sústredený okolo RCM; 32. nalieha na všetky členské štáty EÚ, aby v plnej miere uplatňovali záväzky Rímskej deklarácie z 25. februára 2003, zlepšiť poskytovanie pomoci a zásadne neviazať pomoc; 33. nalieha na Komisiu, aby zabezpečila, že EÚ bude na čele snáh, aby sa zabezpečilo, že základné vzdelávanie je bezplatné a povinné a trvá na tom, že to musí byť skombinované s podstatnými novými zdrojmi a cielenejším rozdeľovaním existujúcich zdrojov; 34. domnieva sa, že je ilúziou dosiahnuť RCM týkajúci sa zníženia chudoby a hladu o polovicu do roku 2015 poskytovaním bezplatného vzdelania pre všetkých a zlepšením prístupu k zdravotníckej starostlivosti, keď rozvojové krajiny majú štyrikrát vyššie výdavky na splácanie dlhov ako na základné sociálne služby; 35. trvá na tom, že ak nedostatok externých finančných prostriedkov je hlavným problémom, ktorému čelí iniciatíva Svetovej banky o rýchlom vzdelávaní (FTI), Komisia by sa mala snažiť o navýšenie finančných prostriedkov pre vzdelávanie a pre FTI; 36. zdôrazňuje význam venovania mimoriadnej pozornosti vzdelávaniu dievčat, keďže vzdelané dievčatá majú neskôr menšie a zdravšie rodiny, pomáhajú zvyšovať produktivitu a znižovať chudobu; 37. vyzýva, aby sa osobitná pozornosť venovala sirotám a chlapcom a dievčatám trpiacim sociálnym vylúčením, ktorých nepomerne viac zasahujú následky nedostatočného prístupu k vzdelaniu; 38. nalieha na Komisiu, aby preskúmala, ako je možné včas a pozitívne prispieť pripravením balíkov, ktoré by obsahovali siete na postele na ochranu pred maláriou, očkovaním prostredníctvom kampane GAVI (Global Alliance for Vaccines and Immunisation) a poskytovaním kondómov, ako opatrenia na boj proti HIV/AIDS; členské štáty EÚ by sa mali do tejto pomoci zapojiť na úrovni štátov; zdôrazňuje, že tieto postupy by mali byť pevnou súčasťou dlhodobej stratégie, a teda súčasťou prístupu v rámci trvalo udržateľného rozvoja; 39. vyzýva Komisiu, aby prevzala vedenie v boji proti malárii, aby vyčlenila prostriedky a začala príslušné a komplexné opatrenia na zvládnutie a odstránenie tejto pandémie z dlhodobého hľadiska, s osobitným dôrazom na prevenciu; 40. vyzýva predovšetkým na posilnenie verejného výskumu a zmobilizovanie investícií súkromného sektora s cieľom urýchliť výskum očkovacích látok; 41. zdôrazňuje, že prístupnosť a finančná dostupnosť základných služieb zdravotnej starostlivosti je nevyhnutnou podmienkou pre úspešné vykonávanie zdravotných politík v rozvojových krajinách; 42. podporuje dohodu Komisie o potrebe dostupných a cenovo primeraných liekov a zdôrazňuje potrebu dôsledného skúmania implementácie TRIPS; 43. žiada, aby sa financovanie zaoberalo stavmi zdravotnej núdze v rozvojových krajinách, a aby vlády štátov považovali zdravie za prioritu; 44. pripomína, že prístup k pitnej vode a vyváženej strave je nevyhnutný pre verejné zdravie, trvá však na tom, že prístup k pitnej vode je základom pre boj s chudobou a chorobami, zapríčinenými nedostatkom pitnej vody; 45. vyzýva rozvojové krajiny aby opätovne vytvorili verejné služby a systémy základnej zdravotníckej starostlivosti a domnieva sa, že európska pomoc musí slúžiť predovšetkým na podporu domácich snáh rozvojových krajín o posilnenie personálnych, inštitucionálnych a infraštruktúrnych kapacít; 46. žiada o výrazný nárast počtu zdravotníckych odborníkov, pretože ich viac opúšťa svoju profesiu ako sa vyškolí; 47. vyzýva na vyšší príspevok EÚ do Svetového zdravotného fondu, pretože doposiaľ prisľúbené peňažné prostriedky na rok 2005 predstavujú iba 1/4 potrebnej sumy, a aby EÚ a ostatní pracovali na zamedzení duplicity snáh a podporovali vnútroštátnu kompetenciu, týkajúcu sa politík proti HIV/AIDS, TB a malárii; 48. nalieha na EÚ, aby i naďalej bola na čele cesty k sexuálnym právam a právam reprodukčného zdravia tak, že zachová úroveň financovania pre širokú škálu služieb v oblasti sexuálnych práv a práv reprodukčného zdravia, vrátane plánovaného rodičovstva, liečby prenosných pohlavných chorôb a služieb zabezpečujúcich bezpečné interupcie, ak je to legálne; 49. vyzýva na cieľ v rámci rozvojového cieľa milénia č. 5 týkajúceho sa univerzálneho prístupu k službám zameraným na sexuálne a reprodukčné zdravie do roku 2015, so súvisiacimi ukazovateľmi, zaručujúc rovnakú alebo vyššiu rýchlosť pokroku medzi chudobných a iné marginalizované alebo zraniteľné skupiny; takisto vyzýva na správne zistenie súvisiacich ukazovateľov aj pre zvyšných sedem RCM; 50. zdôrazňuje potrebu prístupu k deťom založeného na právach vo všetkých programoch a hodnoteniach Komisie, a keďže práva detí sú prierezovými otázkami, mali by sa systematicky udržiavať vo všetkých nástrojoch a programoch; 51. verí, že v rozvojovej politike Spoločenstva je nutné znova sa zamerať na priority špecifické pre jednotlivé pohlavia ako základné práva a časť kritérií riadenia, ktoré sa uplatňujú podľa Dohody z Cotonou a kdekoľvek inde; 52. tvrdí, že ženy sa musia prestať odsúvať na okraj, čo im umožní zohrávať ústrednú rolu pri vytváraní a sledovaní stratégií na zníženie chudoby na základe RCM a iných životne dôležitých celkových reforiem, najmä čo sa týka regionálnej a miestnej samosprávy; 53. víta a podporuje zámer Komisie znova oživiť svoje vzťahy s Afrikou vo forme úzkej spolupráce s Novým partnerstvom pre rozvoj Afriky (NEPAD), Africkou úniou (AU) a najnovšími iniciatívami, ako napríklad Komisia pre Afriku; 54. opakuje potrebu identifikovanú v článku 178 Zmluvy o ES, aby Spoločenstvo zvážilo, ak je to potrebné prostredníctvom štúdií dopadu, či by mohli byť jej ciele rozvojovej politiky podkopané inými politickými akciami; 55. požaduje dôkladné vyhodnotenie dopadov súčasných politík liberalizácie obchodu, ktoré sa týkajú hladu a chudoby v rozvojových krajinách, a žiada, aby sa výsledok tohto vyhodnotenia použil pri vytváraní jasných pokynov pre rozvojovú spoluprácu; 56. trvá na tom, že adekvátna pozornosť by sa mala venovať životnému prostrediu na vnútroštátnej úrovni, že by sa malo prispievať k dosahovaniu rozvojového cieľa milénia č. 7, a to výslovným zaradením životného prostredia a trvale udržateľného rozvoja do strategických dokumentov regiónu a štátu; 57. zdôrazňuje, že podpora pre ochranu a regeneráciu život podporujúcich systémov, ako napríklad zdravých pôd, lesov a morských zdrojov, ako aj rozumné hospodárenie so sladkovodnými zdrojmi, je nenahraditeľnou zložkou programov na zníženie chudoby, a že týmto intervenciám sa musí v európskych aktivitách zameraných na rozvojovú spoluprácu priradiť priorita; 58. v plnej miere podporuje závery správy milénia o hodnotení ekosystémov (Millennium Ecosystem Assessment Report), podľa ktorej pokračujúca devastácia životného prostredia ohrozí dosiahnutie RCM; súhlasí tiež s názorom, že na zvrátenie tejto rozsiahlej degradácie je potrebné vykonať podstatné politické a inštitucionálne zmeny a dôrazne žiada Komisiu, aby do svojej súhrnnej správy a budúcich pracovných plánov zahrnula dôkladné odporúčania správy; 59. vyzýva Radu, aby požiadala Riadiacu radu Programu OSN pre životné prostredie (UNEP), aby zabezpečila, že samit v septembri 2005, ktorého cieľom je revízia RCM, odštartuje komplexnú revíziu dôsledkov doteraz uplatňovaných politík liberalizácie obchodu na sociálnu oblasť a oblasť životného prostredia, s cieľom zabezpečiť, že toto podporí čo najúčinnejšie odstraňovanie chudoby; 60. pripomína, že hoci obchod so spravodlivými pravidlami nie je absolútnym liekom na svetovú chudobu, môže prispieť k dosiahnutiu RCM, a to svojím vplyvom na hospodársky rast; 61. berie na vedomie nedávne štúdie Konferencie OSN pre obchod a rozvoj a ďalších inštitúcií, ktoré dokazujú, že rozsiahla liberalizácia obchodu v najmenej rozvinutých krajinách len zriedka priniesla trvalé a podstatné zníženie chudoby, ale prispela k poklesu obchodu rozvojových krajín, predovšetkým afrických krajín; 62. vyzýva Komisiu, aby čo najviac upravila svoje politiky spolupráce a obchodné politiky s cieľom pomôcť vládam rozvojových krajín pri zachovaní a rozvoji verejných služieb, predovšetkým tých, ktoré pre obyvateľstvo zabezpečujú prístup k pitnej vode, k zdravotníckym službám a vzdelávaniu, doprave a energii; 63. vzhľadom na diskusie o účinkoch liberalizácie vo vodnom hospodárstve opäť žiada, aby služby spojené s vodným hospodárstvom v zásade zostali v plnom rozsahu pod verejnou zodpovednosťou a pod verejnou kontrolou, pričom dodržiavanie tejto zásady zostáva úlohou národných, regionálnych a miestnych orgánov, a dôrazne vyzýva Komisiu, aby konala v súlade s týmto stanoviskom; 64. opätovne potvrdzuje svoj názor uvedený v uznesení z 11. marca 2004 o stratégii vnútorného trhu [3], že voda je spoločným zdrojom celého ľudstva a že prístup k vode, najmä v najchudobnejších oblastiach juhu, nadobúda rozmery základného ľudského práva, ktoré je potrebné podporovať a zabezpečiť; 65. vyjadruje poľutovanie nad tým, že neexistuje harmonogram odstránenia dotácií na vývoz poľnohospodárskych výrobkov, preto sa domnieva, že Európsky parlament by mal vyvíjať tlak na zostavenie takéhoto časového harmonogramu; 66. vyzýva vedúcich predstaviteľov EÚ a ostatné priemyselné krajiny, aby podnikli konkrétnu akciu na dosiahnutie RCM odstránením dotácií na vývoz, ktoré narúšajú miestnu produkciu a hospodársky rozvoj; 67. vyzýva Komisiu, aby presadzovala vytvorenie širšieho priestoru pre otázky rozvoja na súčasných rokovaniach WTO, zameraním sa na bezpečnosť potravín a zamestnanosť vo vidieckych oblastiach ako jeden z najúčinnejších prvkov odstraňovania chudoby, okrem iného zavedením "balíka rozvojových opatrení" do dohody WTO o poľnohospodárstve, aby sa umožnilo chudobnejším krajinám lepšie riešiť otázky bezpečnosti potravín a zachovať vidiecke živobytie, a úplným odstránením poskytovania subvencií pre poľnohospodársky vývoz EÚ; 68. víta skutočnosť, že Komisia uznáva potrebu osobitného a diferencovaného zaobchádzania, keďže berie na vedomie obavy rozvojových krajín z dopadu liberalizácie obchodu a z reciprocity; 69. vyzýva Komisiu, aby presadila urýchlenú reformu WTO s cieľom umiestniť trvalú udržateľnosť a odstránenie chudoby na vrchol programu obchodného rokovania a zdokonalila skutočné osobitné a diferencované zaobchádzanie (special and differential treatment - S&D); 70. žiada Komisiu, aby medzi prioritné kroky súhrnnej správy o RCM zaradila činnosť EÚ na stabilizáciu komoditných cien vrátane prehodnotenia medzinárodných mechanizmov na riadenie dodávok, podpory návrhov na zaradenie komoditných cien do terajšieho kola rokovaní WTO a spoluúčasti pri financovaní pracovnej skupiny pre komodity, navrhovanej Konferenciou OSN pre obchod a rozvoj; 71. pripomína, že na konci rokovaní o Dohodách o hospodárskom partnerstve (DHP) by sa po roku 2007 žiadna AKT krajina nemala vo svojich obchodných vzťahoch nachádzať v nepriaznivejšej situácii než podľa súčasných dojednaní, a že neexistuje a priori záruka alebo záväzok, že podpíšu DHP do konca roka 2007; 72. čo sa týka rokovaní o DHP s partnermi z AKT, vyzýva Komisiu, aby zabezpečila, aby sa tieto dohody stali nástrojmi na rozvoj krajín AKT a odstraňovanie chudoby, okrem iného pokračovaním v nerecipročnom prístupe na trh s cieľom zabezpečiť pre partnerov z AKT spravodlivé miesto vo svetovom obchode, zameraním sa na obmedzenia na strane dodávok a záruky pre citlivé výrobky a posilnením existujúceho regionálneho integračného úsilia, a aby podnikla kroky na úpravu alebo objasnenie článku 24 Dohody GATT (Všeobecná dohoda o clách a obchode); 73. nalieha, aby sa plne vzala do úvahy skutočnosť, že krajiny AKT často výrazne závisia od primárnych komodít, ktoré sú osobitne ohroziteľné cenovými výkyvmi a eskaláciou ciel, a zdôrazňuje význam diverzifikácie, rozvoja spracovateľských odvetví a malých a strednýchs podnikov v týchto krajinách; 74. vyzýva Komisiu, aby na prechodné obodbie podporila zásadu obchodnej nereciprocity, ktorou sa musia riadiť vzťahy medzi priemyselnými a rozvojovými krajinami, a aby si pri rokovaniach o DHP vybudovala pružnosť vo vzťahoch s krajinami AKT vzhľadom na úroveň ich rozvoja, pomerne malú veľkosť ich hospodárstiev a ich finančné, rozvojové a obchodné potreby, a aby zabezpečila, že DHP sa skutočne stanú nástrojmi trvale udržateľného rozvoja v krajinách AKT; 75. vyzýva Komisiu, aby vypracovala platné alternatívy k DHP, ako napríklad predĺženie iniciatívy Všetko okrem zbraní na všetky krajiny iné ako najmenej rozvinuté krajiny, alebo aby vylepšila návrh EÚ GSP+ pre tie krajiny AKT, ktoré vyjadria svoju neochotu uzatvoriť DHP; 76. zdôrazňuje význam vytvárania kapacít pre obchod a potrebu dodatočných zdrojov z EÚ na zlepšenie schopnosti krajín AKT určovať potreby a stratégie, vyjednať a podporovať regionálnu integráciu a napomáhať tomuto procesu predovšetkým kvôli diverzifikácii a podporovať regionálnu integráciu a pripravovať sa na liberalizáciu posilnením výrobnej, dodávateľskej a obchodnej kapacity a započítaním nákladov na prispôsobenie ako aj zvýšením svojej schopnosti pritiahnuť investície; 77. zdôrazňuje, že vytváranie kapacít pre miestne trhy a pre obchod je prinajmenšom rovnako dôležité ako prístup k trhom, a že je potrebné financovanie na tento účel, na diverzifikáciu a na podporu, a to najmä pre banány, ryžu a cukor; 78. zdôrazňuje, že Rada by mala prijať rýchle kroky na uplatňovanie rozhodnutia WTO z 30. augusta 2003 o uplatňovaní odseku 6 vyhlásenia z Dohy o Dohode TRIPS a verejnom zdraví a vyzýva Komisiu, aby naliehavo požiadala členské štáty, aby čo najskôr v plnej miere začali uplatňovať nové nariadenie; 79. zdôrazňuje, že Rada by mala urýchliť prijímanie rozhodnutí o reforme obchodných politík EÚ s citlivými výrobkami; 80. vyzýva Komisiu, aby zvýšila svoju pomoc týkajúcu sa obchodu a podporila budovanie kapacity, ktorá je nevyhnutná pre najchudobnejšie krajiny, aby sa vyrovnali so zvýšenou mierou súťaže vyplývajúcej z liberalizácie trhu; 81. žiada o revíziu štatútov a mandátu Európskej investičnej banky, ktorá by mohla počítať so špecializovaným oddelením fungujúcim na báze skutočného rozvojového mandátu; 82. verí, že RCM sa nebudú dať nikdy dosiahnuť bez súdržných politík, ktoré prinášajú prospech ženám, deťom, starším a postihnutým; 83. poveruje predsedu Parlamentu, aby postúpil toto uznesenie Rade a Komisii, vládam a parlamentom členských štátov a pristupujúcich krajín, Medziparlamentnej únii, Organizácii spojených národov a Výboru pre rozvojovú pomoc OECD. [1] Ú. v. EÚ C 131 E, 5.6.2003, s. 167. [2] Prijaté texty, P6_TA(2005)0008. [3] Ú. v. EÚ C 102 E, 28.4.2004, s. 857. --------------------------------------------------