SK Úradný vestník Európskej únie C 314/1

Správa o činnosti dozorného výboru úradu OLAF

jún 2008 – máj 2009

(2009/C 000/01)

Členovia dozorného výboru úradu OLAFLuis LÓPEZ SANZ-ARANGUEZpredsedaprokurátor na Najvyššom súde, ŠpanielskoKálmán GYÖRGYIhlavný poradca ministra spravodlivosti a presadzovania práva,generálny prokurátor Maďarskej republiky (na dôchodku), MaďarskoPeter STRÖMBERGpredseda Dozornej rady verejných účtovníkov, ŠvédskoDiemut R. THEATObývalá poslankyňa Európskeho parlamentu, bývalá predsedníčka výboru EP pre kontrolu rozpočtu, NemeckoRosalind WRIGHTpredsedníčka poradnej skupiny pre boj proti podvodom, Spojené kráľovstvo

OBSAH

PREDSLOV PREDSEDU DOZORNÉHO VÝBORU K SPRÁVE O ČINNOSTI

ÚVOD

I PRACOVNÉ METÓDY DOZORNÉHO VÝBORU

I – 1. Zasadnutia

I – 2. Spravodajcovia

I – 3. Sekretariát

II VYŠETROVACIA FUNKCIA ÚRADU OLAF

II – 1. Monitorovanie vyšetrovacej funkcie úradu OLAF: posilňovanie nezávislosti úradu OLAF

II – 1.1. Pravidelné monitorovanie založené na informáciách, ktoré dozornému výboru posiela generálny riaditeľ úradu OLAF [článok 11 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1073/1999]

II – 1.1.1. Vyšetrovania prebiehajúce dlhšie ako deväť mesiacov

II – 1.1.2. Odporúčania inštitúciám

II – 1.1.3. Prípady vyžadujúce si postúpenie informácie vnútroštátnym súdnym orgánom: účinok rozsudku Súdu prvého stupňa vo veci T-48/05

II – 1.2. Politika úradu OLAF v prípadoch „de minimis“: menšie priestupky, ktoré môžu uspokojivo vyriešiť iné útvary

II – 1.3. Pravidelné monitorovanie z iniciatívy dozorného výboru [článok 11 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1073/1999]

II – 1.3.1. Plánovanie a strategické riadenie vyšetrovaní

II – 2. Procedurálne pravidlá úradu OLAF v oblasti vyšetrovania: Príručka úradu OLAF – Operačné postupy

II – 3. Administratívna organizácia, rozpočet a personálna politika v súvislosti s vyšetrovacou funkciou úradu OLAF

III VZŤAHY S ÚRADOM OLAF, INŠTITÚCIAMI EÚ, PARTNERMI A ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI ÚRADU OLAF

III – 1. Vzťahy s úradom OLAF

III – 2. Vzťahy s inštitúciami Spoločenstva a partnermi a zainteresovanými stranami úradu OLAF

ZÁVERY A ODPORÚČANIA

PRÍLOHA 1 Kalendár zasadnutí dozorného výboru

PRÍLOHA 2 Zoznam stanovísk prijatých dozorným výborom v rozmedzí od 1. júna 2008 do 31. mája 2009

PRÍLOHA 3 Stanovisko č. 5/2008 Politika úradu OLAF v prípadoch de minimis

PRÍLOHA 4 Stanovisko č. 1/2009 Ročný plán riadenia úradu OLAF na rok 2009

PRÍLOHA 5 Stanovisko č. 2/2009 Správy úradu OLAF z vyšetrovaní, ktoré prebiehajú dlhšie ako deväť mesiacov

PRÍLOHA 6 Stanovisko č. 3/2009 Predbežný návrhu rozpočtu OLAF-u na rok 2010

PREDSLOV PREDSEDU DOZORNÉHO VÝBORU K SPRÁVE O ČINNOSTI

S potešením predkladám tretiu správu o činnosti súčasného dozorného výboru (ďalej len „DV“) úradu OLAF, ktorá sa týka obdobia od júna 2008 do mája 2009.

Dúfame, že teraz, keď sa skončil prvý mandát DV, a na základe skúseností získaných počas týchto troch rokov, sa budeme naďalej výrazne angažovať s cieľom zlepšiť efektivitu práce úradu OLAF pri plnení dôležitej úlohy, ktorou bol DV poverený, a intenzívnejšie pracovať na posilnení nezávislosti úradu OLAF.

DV si svoju úlohu posilňovania a zaručenia nezávislosti úradu OLAF a poskytovania pomoci jeho generálnemu riaditeľovi pri plnení svojich povinností vykladá spôsobom, ktorý najlepšie OLAF-u poskytuje podporu a poradenstvo potrebné na účinné vykonávanie funkcie administratívneho vyšetrovateľa, ktorý je úplne nezávislý od neprimeraného tlaku a zasahovania zvonku. Čím viac sa úrad OLAF bude vo svojej operačnej úlohe vnímať ako prísny a nestranný, tým viac sa dokáže brániť proti neodôvodnenej kritike z akýchkoľvek zdrojov a tak zabezpečiť, že bude schopný vykonávať svoje funkcie úplne nezávisle.

Hlavná práca DV je založená na pravidelnom monitorovaní vyšetrovaní úradu OLAF. Príklad našej práce v tejto oblasti možno nájsť v stanovisku DV č. 2/2009 k prípadom, ktoré trvajú dlhšie ako deväť mesiacov. Využívajúc prísnu metodiku preskúmania správ z jednotlivých prípadov sa v stanovisku zdôrazňuje niekoľko nedostatkov vo vedení vyšetrovaní, pričom niektoré z nich sa týkajú operačných faktorov a ďalšie sú výsledkom slabých stránok pri plánovaní alebo vnútornej organizácii. DV odporúča upraviť operačné metódy, v prípade ktorých DV dúfa, že pomôžu prekonať tieto problémy.

DV vždy zastával názor, že sú potrebné jasné procedurálne pravidlá, ktoré možno použiť na usmernenie vyšetrovateľov úradu OLAF a s ktorými by sa mali oboznámiť aj subjekty, voči ktorým sa vyšetrovania vedú, aby sa zabezpečili ich práva. Je nesporné, že v súčasnosti platná príručka postupov úradu OLAF z roku 2005 nespĺňa tieto požiadavky. DV bol zasvätený do práce, ktorú vykonal OLAF počas tohto obdobia pri aktualizácii tejto príručky; táto práca sa ešte neskončila, hoci došlo k zlepšeniu, a stále zostáva prejsť dlhú cestu, kým sa praktická príručka pre vyšetrovateľov dokončí.

Rozpočtové obmedzenia, ktoré majú vplyv na všetky európske inštitúcie, majú vplyv aj na úrad OLAF. Rozpočet na rok 2010 nezahŕňa ďalšie pracovné miesta v úrade, a preto je potrebné vyvinúť väčšie úsilie na zlepšenie plánovania, riadenia a uspokojivého využívania existujúcich zdrojov. DV znovu vyzval OLAF, aby väčšinu svojich zamestnancov pridelil k vykonávaniu svojej hlavnej činnosti, ktorou sú operačné vyšetrovania.

Reforma právneho základu pre OLAF, nariadenie (ES) č. 1073/1999, bola počas obdobia, ktorého sa táto správa týka, predmetom intenzívnej diskusie vo výbore Európskeho parlamentu pre kontrolu rozpočtu (COCOBU), ktorá vyvrcholila schválením uznesenia Európskeho parlamentu z 18. decembra 2008 o postoji Rady k revízii nariadenia (ES) č. 1073/1999 týkajúceho sa úradu OLAF. DV si bol vedomý významu tejto reformy a aktívne a konštruktívne sa snažil zapájať do diskusie, účasťou na zasadnutiach výboru COCOBU s cieľom predložiť návrhy, pokiaľ ide o správne funkcie DV v novom nariadení.

DV trval na potrebe zachovať funkciu pravidelného monitorovania vyšetrovaní ako najlepšieho spôsobu zaručenia nezávislosti úradu OLAF.

DV je povzbudený tým, že OLAF prijal opatrenia na uskutočnenie mnohých z odporúčaní DV. Dosiahol sa pokrok najmä vo vykonávaní politiky „de minimis“. Problémy týkajúce sa riadenia vyšetrovaní, najmä pokiaľ ide o dĺžku vyšetrovaní a systémy kontroly a dozoru, sa však stále nevyriešili.

Tento rok je aj desiatym výročím existencie úradu OLAF. Toto výročie je dobrou príležitosťou zamyslieť sa nad tým, ako si OLAF prostredníctvom nezávislých vyšetrovaní plnil svoju úlohu - boj proti podvodom, korupcii a ďalším nezákonným činnostiam, ktoré poškodzujú finančné záujmy EÚ, a ako mieni postupovať v budúcnosti.

OLAF sa môže oprieť o mimoriadne skúsenosti, ktoré získal počas desiatich rokov vykonávania vnútorných a vonkajších vyšetrovaní, ktoré majú aj medzinárodný rozmer. Jeho význam a povesť neustále rastú. OLAF musí budovať na svojich úspechoch a skúsenostiach a musí zostať kľúčovým aktérom, pokiaľ ide o záväzok Európy bojovať proti podvodom a korupcii. DV je presvedčený, že OLAF musí zohrávať významnú úlohu v zriadení úradu európskeho prokuratúra, ktorý predpokladá Lisabonská zmluva.

DV je pripravený podporovať OLAF v jeho úsilí o zlepšenie kvality jeho práce a zabezpečenie jeho nezávislosti.

Sekretariátu DV by som sa chcel srdečne poďakovať za prácu vykonanú počas sledovaného obdobia.

ÚVOD

DV úradu OLAF bol zriadený s cieľom posilniť a zaručiť nezávislosť OLAF-u, ako aj pomáhať generálnemu riaditeľovi pri vykonávaní jeho povinností. DV predkladá stanoviská generálnemu riaditeľovi OLAF-u a každý rok musí predkladať inštitúciám správu o svojej činnosti. Táto tretia správa sa týka činností, ktoré vykonával DV od júna 2008 do mája 2009.

DV vo svojej druhej správe o činnosti zdôraznil potrebu, aby OLAF skrátil neprimeranú dĺžku niektorých vyšetrovaní, zaviedol jasné postupy vyšetrovania, lehoty a mechanizmy vnútornej kontroly, aby sa zabránilo prípadným konfliktom záujmov v priebehu vyšetrovaní. Okrem toho sa navrhlo, aby sa súdni úradníci z Jednotky súdneho a právneho poradenstva v plnej miere zapojili do vyšetrovaní už v jeho prvotnom štádiu, aby sa predišlo uplynutiu lehoty určenej na vyšetrenie prípadu a aby sa zabezpečilo, že vnútroštátne súdne orgány budú môcť zozbierané dôkazy, využiť.

Počas francúzskeho predsedníctva sa správa prerokovala s podpredsedom Komisie pánom Siimom Kallasom, generálnou tajomníčkou Komisie pani Catherine Dayovou, výborom Európskeho parlamentu pre kontrolu rozpočtu (COCOBU) a pracovnou skupinou Rady pre boj proti podvodom. DV teší pozitívna spätná väzba a podpora, ktorej sa mu dostalo. Pán Franz-Hermann Brüner, generálny riaditeľ úradu OLAF, ocenil konštruktívny prístup presadzovaný DV a uviedol, že väčšina odporúčaní uvedených v stanoviskách DV sa realizovala resp. sa realizuje.

Počas tohto obdobia bol predsedom DV pán Luis López Sanz-Aranguez.

I PRACOVNÉ METÓDY DOZORNÉHO VÝBORU

I – 1. Zasadnutia

DV zorganizoval desať plenárnych zasadnutí v Bruseli (1). Zasadnutia DV sú neverejné a všetky príslušné dokumenty sú dôverné, aj keď zápisnice z jeho zasadnutí sa poskytujú OLAF-u a generálnym sekretariátom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie v záujme transparentnosti a s cieľom poskytnúť im pravidelné informácie o činnostiach DV.

Podobne ako v predchádzajúcom vykazovanom období, DV naďalej pozýval na svoje zasadnutia generálneho riaditeľa úradu OLAF a niekoľkých zamestnancov OLAF-u s cieľom viesť rozhovory o všetkých relevantných záležitostiach súvisiacich s činnosťou DV a vymeniť si o nich informácie, a takisto OLAF informovať o aktivitách DV. Na základe pozvania DV sa na zasadnutiach DV nepravidelne tiež zúčastňovali strany zainteresované v DV, ako aj partneri OLAF-u.

I – 2. Spravodajcovia

Stanoviská DV predložené generálnemu riaditeľovi OLAF-u prijali členovia DV jednomyseľne a s cieľom zvýšiť účinnosť prípravy a pokračovanie konkrétnych záležitostí, ktoré sú predmetom záujmu DV, sa zachovalo menovanie spravodajcov (2). Pre osobitnú oblasť práce DV sa takto za spravodajcu vymenuje člen DV (napr. pre oblasť analýz správ z vyšetrovania prípadov, ktoré prebiehajú dlhšie ako deväť mesiacov, fungovania politiky „de minimis“, rozpočtu úradu OLAF, operačná príručka úradu OLAF, atď.), ktorý pred prijatím stanoviska v spolupráci so sekretariátom DV pripraví návrhu takéhoto stanoviska, ktorý DV prerokúva.

I – 3. Sekretariát

Povinnosti sekretariátu DV sú uvedené v rokovacom poriadku DV (3), ktorý stanovuje kľúčovú úlohu sekretariátu, pokiaľ ide o v napomáhanie a prispievanie DV pri realizácii všetkých jeho úloh a pokiaľ ide o zabezpečenie úplného nezávislého plnenia zákonného mandátu DV.

S cieľom zabezpečiť nezávislosť výberového konania, DV počas sledovaného obdobia požiadal o vypísanie verejného výberového konania na miesto vedúceho sekretariátu (na úrovni riaditeľa), ktoré sa malo uvoľniť v júli.. V nadväznosti na rozhovory s podpredsedom Komisie Siimom Kallasom došlo k vypísaniu výberového konania na toto miesto na úrovni vedúceho oddelenia, pričom sa v ozname zdôraznila skutočnosť, že vedúci sekretariátu podlieha predsedovi DV, ktorému sa zodpovedá.

Vymenovanie členov sekretariátu DV by sa malo uskutočniť iba so súhlasom DV, aby sa zabezpečila úplná nezávislosť DV pri výkone jeho povinností (4). OLAF a Komisia uznali, že pokiaľ ide o toto dôležité pracovné miesto, účasť DV na výberovom konaní je nevyhnutná.

Na základe rozhodnutia Súdu prvého stupňa (5) sa v roku 2010 rozšíri monitorovacia úloha DV,, čo bude mať vplyv aj na personálne zabezpečenie sekretariátu. Keďže nový mechanizmus ešte nie je zavedený, DV nedokáže posúdiť konkrétne potreby dodatočného personálneho zabezpečenia, ale urobí tak začiatkom roka 2010.

DV uznáva, že služobný poriadok, ktorý sa vzťahuje na zamestnancov Európskej komisie ako aj v ňom ustanovený systém odmeňovania a povyšovania, členom DV v súčasnosti neumožňuje hodnotiť výsledky práce členov sekretariátu. DV považuje takisto za neuspokojivú skutočnosť, že v konečnom dôsledku je to generálny riaditeľ OLAF-u, kto rozhoduje o dosiahnutej úrovni práce zamestnancov sekretariátu v priebehu roka, a napriek tomu, že práca sekretariátu patrí do priamej pôsobnosti DV, nie je DV do tejto úlohy zapojený.

II VYŠETROVACIA FUNKCIA ÚRADU OLAF

II – 1. Monitorovanie vyšetrovacej funkcie úradu OLAF: posilňovanie nezávislosti úradu OLAF

Hlavným poslaním DV je monitorovať vyšetrovaciu činnosť úradu OLAF s cieľom zabezpečiť jeho nezávislosť.

So zreteľom na svoju úlohu, DV preskúmal otázku nezávislosti v širokom kontexte. DV si uvedomuje riziko neprimeraného vplyvu na začatie, vedenie alebo ukončenie vyšetrovania, ktorý môže pochádzať z akéhokoľvek zdroja. Zo strany vlád, inštitúcií, orgánov alebo agentúr, ale aj zo strany jednotlivcov alebo právnických osôb, ktoré sú predmetom vyšetrovania, alebo z vonkajších zdrojov vychádzajú potenciálne hrozby. Nezávislosť úradu OLAF pri výkone jeho vyšetrovacej funkcie by mohli ovplyvniť aj miernejšie tlaky. Medzi tieto tlaky patria:

— snahy inštitúcií, orgánov alebo organizácií brániť úradu OLAF v jeho činnosti v štádiu začatia vyšetrovania alebo počas vyšetrovania,

— nezaslanie alebo odloženie zaslania dôkazov alebo dokumentácie úradu OLAF s cieľom zabrániť mu v jeho vyšetrovacej činnosti,

— neprimerané obmedzovanie zdrojov úradu OLAF, či už finančných alebo ľudských, vrátane zavedenia obmedzení týkajúcich sa počtu pracovných miest alebo služobného veku na týchto miestach.

Neprimeraný tlak na úrad OLAF, ktorý by mohol viesť k ohrozeniu jeho nezávislosti, možno určiť iba za pomoci trvalého úsilia pri skúmaní reprezentatívnej vzorky rôznorodých vyšetrovacích spisov a diskusie o nich s vyšetrovateľmi, vedúcimi a riaditeľmi úradu OLAF.

V tejto súvislosti sa preto s úradom OLAF viedli rokovania o vymedzení návrhu modulu systému monitorovania prípadov (CMS – Case Monitoring System) umožňujúci, aby DV a jeho sekretariát mali prístup k rozsiahlemu zoznamu príslušných vyšetrovacích spisov. Pokiaľ ide o udelenie prístupu DV a jeho sekretariátu k modulu CMS, vyvstávajú v tejto súvislosti otázky súvisiace s ochranou osobných údajov a súvisiace problémy sú v súčasnosti predmetom diskusií s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov (EDPS – European Data Protection Supervisor) a s právnym útvarom Komisie.

Článok 22 písm. a) služobného poriadku stanovuje povinnosť úradníkov informovať svojho nadriadeného, Generálny sekretariát alebo priamo úrad OLAF, ak sa dozvedia o skutočnostiach, ktoré vedú k predpokladu existencie možnej nezákonnej činnosti alebo konania týkajúceho sa výkonu služobných povinností, ktoré môžu predstavovať závažné porušenie povinností úradníkov Spoločenstiev (6).

Generálny riaditeľ úradu OLAF po dohode s DV informoval zamestnancov úradu OLAF o doplňujúcej možnosti, aby zamestnanci OLAF-u predsedovi DV oznámili všetky konkrétne informácie a dôkazy o možných nezákonných činnostiach alebo závažnom zneužití úradnej moci v rámci OLAF-u, o ktorých získajú vedomosť (7). Počas vykazovaného obdobia neboli doručené žiadne takéto správy.

Na základe monitorovacích činností týkajúcich sa deväťmesačných správ, ktoré DV vykonal, DV nezistil žiadne skutočné hrozby, pokiaľ ide o operačnú nezávislosť úradu OLAF.

II – 1.1. Pravidelné monitorovanie založené na informáciách, ktoré dozornému výboru posiela generálny riaditeľ úradu OLAF [článok 11 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1073/1999]

II – 1.1.1. Vyšetrovania prebiehajúce dlhšie ako deväť mesiacov

Generálny riaditeľ OLAF-u predkladá DV mesačnú správu so zhrnutím každého vyšetrovania, ktoré prebieha dlhšie ako deväť mesiacov (ďalej len „deväťmesačné správy“). V „deväťmesačných správach“ sa uvádzajú dôvody nedokončenia vyšetrovaní a predpokladaný termín ukončenia každého prípadu.

DV vydal stanovisko (8), ktoré vychádza z 275 „deväťmesačných správ“ (spomedzi 424 otvorených prípadov) týkajúcich sa obdobia od januára 2007 do decembra 2008 a zo 115 „hodnotení počiatočných informácií“ vypracovaných vyšetrovateľmi úradu OLAF pred prijatím rozhodnutia o začatí vyšetrovania, ktoré sa týkajú obdobia od marca do decembra 2008. Tieto „hodnotenia počiatočných informácií“ obsahujú aj „počiatočné návrhy plánu práce“.

DV chcel objasniť, či vysoký podiel vyšetrovaní, ktoré prebiehali dlhšie ako deväť mesiacov (viac ako 78 % v decembri 2008), bol v dôsledku objektívnych a nevyhnutných dôvodov. DV môže monitorovať iba dĺžku vyšetrovaní OLAF-u, aby sa vylúčili zásahy zvonku alebo neobjektívne rozhodnutia, ak sa uvedú objektívne a overiteľné dôvody omeškania. Osobitná pozornosť sa venovala aj predpokladanému termínu ukončenia vyšetrovaní a skutočnosti, či sa vyšetrovania viedli nepretržite počas obdobia trvania vyšetrovania a či toto časové rozpätie je primerané okolnostiam a zložitosti prípadu (9).

Uskutočnila sa analýza týchto správ, pričom sa správy rozčlenili podľa rôzneho druhu prác vykonávaných úradom OLAF. Vo všeobecnosti bolo vo veľkom počte prípadov významným zistením tá skutočnosť, že dôvod uvedený v správe z vyšetrovania prebiehajúceho viac ako deväť mesiacov nebol často potvrdený okolnosťami uvedenými vo vyšetrovacom spise alebo dokonca v samotnej správe. Uvedené dôvody omeškania sú preto v mnohých prípadoch nespoľahlivé a môžu viesť úrad OLAF k nesprávnym záverom. Nesprávne uvedené dôvody omeškania môžu úradu OLAF brániť v úsilí zabezpečiť, aby sa k prípadom prideľovali primerané personálne a rozpočtové zdroje, a všeobecne môžu prekážať účinnému riadeniu vyšetrovaní, a neumožňujú primerane posúdiť, či je vysoký podiel omeškaní vyšetrovaní odôvodnený.

Zistilo sa aj to, že vedúci útvaru, ako aj riaditelia často spolupodpisujú správy z prípadov, v ktorých sa uviedli nesprávne dôvody nedokončenia prípadov. Poukazuje to na skutočnosť, že každodenné riadenie vyšetrovaní nepodlieha primeranému dozoru a kontrole.

Zistilo sa, že neexistujú konkrétne objektívne a overiteľné dôvody omeškania vyšetrovaní. DV odporučil, aby sa celý proces podávania správ v deväťmesačnom štádiu preskúmal, aby DV mohol zistiť skutočné dôvody omeškaní. Spôsob, ako by sa mohlo k tomu dospieť, DV podrobne vyložil (10).

Pokiaľ ide o „deväťmesačné správy“, DV zistil závažný problém kvality v dôsledku často chýbajúceho odkazu na predpokladaný termín ukončenie vyšetrovaní. Uvedenie „predpokladaného termínu ukončenia“ nie je iba zákonnou povinnosťou OLAF-u voči DV, ale aj nevyhnutným nástrojom riadenia vyšetrovaní a predchádzania negatívnym dôsledkom pri ich nadmernom trvaní., Rovnako ako v predchádzajúcich stanoviskách DV odporúča, aby sa deväťmesačné správy používali ako nástroj účinného riadenia vyšetrovaní.

Kľúčom k úspešným a cieleným vyšetrovaniam je ich dobré plánovanie. DV preto odporúča, aby v prípade každého otvoreného vyšetrovania OLAF vytvoril systém obsahujúci podrobný plán vyšetrovania. OLAF reagoval na tento návrh priaznivo, avšak DV očakáva jeho písomný návrh opatrení.

II – 1.1.2. Odporúčania inštitúciám

Generálny riaditeľ OLAF-u je povinný informovať dozorný výbor o prípadoch, keď príslušná inštitúcia, orgán alebo agentúra nekonali v súlade s odporúčaním OLAF-u (11). Počas vykazovaného obdobia neboli DV oznámené žiadne takéto prípady.

II – 1.1.3. Prípady vyžadujúce si postúpenie informácie vnútroštátnym súdnym orgánom: účinok rozsudku Súdu prvého stupňa vo veci T-48/05

Počas vykazovaného obdobia DV preskúmal 36 správ z prípadov, ktoré mu postúpil úrad OLAF a ktoré sa mali ďalej postúpiť vnútroštátnym súdnym orgánom. Správy na zasadnutiach DV predkladajú súdni úradníci z Jednotky súdneho a právneho poradenstva OLAF.

DV vykonáva predbežnú analýzu, ktorá mu umožňuje viesť rozhovory o predmetných záležitostiach so zástupcami OLAF-u a porozumieť podstate a procedurálnym otázkam vyplývajúcim z každého prípadu. DV venuje osobitnú pozornosť kvalite tejto správy s cieľom určiť prípady, ktorými sa vnútroštátne súdne orgány nemôžu zaoberať z dôvodu premlčania (časového obmedzenia), očividného nedostatku dôkazov alebo iných dôvodov. DV v minulosti zistil niekoľko prípadov, ktorých problémom bolo premlčanie. V tomto období sa vyskytlo výrazne menej prípadov, pri ktorých by v dôsledku premlčania vnútroštátne súdne orgány nemohli podniknúť ďalšie kroky. DV zistil aj zlepšenie kvality informácií poskytovaných v správach, najmä pokiaľ ide o analýzy údajne spáchaných trestných činov a pravidlá uplatňované v členskom štáte, ktorému sa správa zasiela.

V rámci vykazovaného obdobia DV so znepokojením zistil, že sa zoslabuje úloha súdnych úradníkov v Jednotke súdneho a právneho poradenstva. Jedinečná a cenná funkcia súdnych úradníkov v rámci OLAF-u spočíva v tom, že sú hlavnými kontaktnými osobami pre vnútroštátne súdne orgány a takisto zabezpečujú, aby dôkazy obsiahnuté v spisoch, ktoré sa postupujú vnútroštátnym súdnym orgánom, boli v súlade s právnymi požiadavkami príslušného členského štátu.

DV preto OLAF vyzýva, aby v prvotnom štádiu vyšetrovacieho procesu v plnej miere využíval služby súdnych úradníkov v uvedených oblastiach. Súdni úradníci by mali sledovať aj možné porušovanie základných práv účastníkov vyšetrovania a v prípade, že sa objaví problém súvisiaci so základnými právami, vyšetrovatelia by sa mali na nich obrátiť. Rovnako ako v predchádzajúcom znení, aj v novom znení operačnej príručky by sa tieto ustanovenia mali jasne vymedziť.

Účinok nedávnych rozsudkov a rozhodnutí

V mnohých prípadoch DV preskúmal správy z prípadov po tom, ako boli prípady postúpené vnútroštátnym súdnym orgánom.

V nedávnom rozsudku Súdu prvého stupňa (12) však súd rozhodol, že nedostatok informácií poskytnutých DV pred zaslaním správ z prípadov vnútroštátnym súdnym orgánom je porušením článku 11 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1073/1999. Takisto uviedol, že na účely ochrany základných práv je pred zaslaním správ potrebné konzultovať DV.

Zdá sa, že dôsledky tohto posledného odôvodnenia obsiahnutého v uvedenom rozsudku v zásade presahujú rámec povinností DV vymedzených nariadením (ES) č. 1073/1999. DV mal obavy, pokiaľ ide o dôsledok tohto súdneho rozhodnutia. Týkali sa právnej povinnosti DV nezasahovať do vedenia prebiehajúcich vyšetrovaní, nezáväznej povahy stanovísk DV, chýbajúcej právomoci DV zabrániť zaslaniu správ z prípadov vnútroštátnym súdnym orgánom, za čo výlučne zodpovedá OLAF, ako aj potreby preskúmať celú dokumentáciu o každom prípade, čo by znamenalo väčšie zaťaženie už aj tak vyťaženého sekretariátu DV. Zo všetkých týchto dôvodov DV odporučilo Komisii, aby sa proti rozsudku Súdu prvého stupňa odvolala (13). Komisia však rozhodla, že sa proti tomuto rozsudku neodvolá.

Za týchto okolností DV rozhodol, že v súčinnosti s úradom OLAF stanoví nové pracovné postupy s cieľom vykonať toto súdne rozhodnutie. Zabezpečenie základných práv v rámci vyšetrovania je trvalým záväzkom. Do okamihu oznámenia prípadu DV, úloha DV preskúmať dodržiavanie základných práv má iba retrospektívnu povahu. V konkrétnom prípade by každé stanovisko DV v tomto štádiu nemalo žiadnu praktickú hodnotu.

OLAF mieni dozornému výboru postupovať správy z prípadov päť pracovných dní pred ich zaslaním vnútroštátnym súdnym orgánom. DV navrhuje, že v každom prípade požiada OLAF o predloženie správy, ktorá by obsahovala podrobnosti o dodržiavaní základných práv a procesných záruk. DV požiada o prístup k celému spisu v tých prípadoch, kde sa zdajú byť obavy, pokiaľ ide o dodržiavanie základných práv a procesných záruk.

V tejto súvislosti DV chce byť informovaný o všetkých sťažnostiach, ktoré účastníci vyšetrovania, v prípade ktorých sa javí možnosť ohrozenia základných práv a procesných záruk, doručili úradu OLAF alebo ktoré OLAF preskúmal. DV v skutočnosti chce, aby ho OLAF informoval o všetkých prípadoch, v ktorých bol doručená sťažnosť vo veci údajného zneužitia základných práv a procesných záruk, nie iba o tých, ktoré sa zasielajú vnútroštátnym súdnym orgánom.

Najnovšie zistenia Súdu pre verejnú službu Európskej únie (14) a Európskeho ombudsmana (15) slúžia úradu OLAF na zdôraznenie potreby dbať na požiadavku dodržiavania procesných práv jednotlivcov v rámci vyšetrovania.

II – 1.2. Politika úradu OLAF v prípadoch „de minimis“: menšie priestupky, ktoré môžu uspokojivo vyriešiť iné útvary

DV preskúmal politiku OLAF-u v prípadoch „de minimis“ v súvislosti s preskúmaním spôsobu, akým OLAF rieši konflikt medzi potrebou riešiť problém nezrovnalostí na dolnom konci rozpätia previnení a maximalizáciou obmedzených zdrojov, ktoré má OLAF k dispozícii. DV sa snaží najmä posúdiť účinnosť a efektivitu v súčasnosti platného postupu „de minimis“ a jeho primeranosť súčasným potrebám úradu OLAF.

Na základe preskúmania 45 vybraných prípadov s odhadovaným finančným dosahom menej ako 50 000 EUR (16), DV zistil, že:

— súčasná príručka operačných postupov neobsahuje presné kritériá „de minimis“ na výber a spracovanie prípadov „de minimis“ v žiadnej z oblastí činností úradu OLAF,

— rozdelenie zdrojov na interné vyšetrovania „de minimis“ nezodpovedá najlepšiemu využitiu zdrojov. Je potrebné vymedziť úlohu OLAF-u v súvislosti s politikou nulovej tolerancie pri interných vyšetrovaniach, rozhodnúť o spôsobe nakladania s prichádzajúcimi informáciami, a prichádzajúce informácie o menších priestupkoch a/alebo prípadoch s nízkym finančným vplyvom radšej postúpiť iným útvarom Komisie, ako rozhodnúť o začatí vyšetrovania úradom OLAF. OLAF nemôže spracovať všetky prichádzajúce informácie, ale mal by sa snažiť, aby sa v prípade potreby podelil o pracovnú náplň s inými útvarmi Komisie,

— Komisia prijala politiku nulovej tolerancie, tá však nevyžaduje, aby OLAF vyšetroval malé prípady, najmä interné vyšetrovania, pokiaľ existujú iné orgány, ktoré by mohli tieto menšie vyšetrovania prevziať. V budúcnosti nebude OLAF nevyhnutne musieť preskúmať všetky prichádzajúce informácie, aj keby spadali do jeho právnej pôsobnosti,

— v niektorých oblastiach externých vyšetrovaní (a pomoci, monitorovania a koordinácie) sa politika v prípadoch „de minimis“ schválila počas prípravy ročného plánu riadenia, ale naďalej zostáva prevažne v teoretickej rovine a vyžaduje si ďalšie vylepšovanie, úvahy a skutočnú realizáciu.

V apríli 2009 sa DV stretol s vedením OLAF-u, aby prerokovali politiku „de minimis“, a je povzbudený tým, že existuje všeobecná zhoda v otázke naliehavej potreby zaviesť účinnejšiu a efektívnejšiu politiku v prípadoch „de minimis“ do všetkých oblastí vyšetrovaní. DV s potešením zaznamenal, že existuje užšia spolupráca medzi riaditeľstvom A pre vyšetrovania a operácie a Vyšetrovacím a disciplinárnym úradom Komisie (IDOC – Investigation and Disciplinary Office of the Commission), ktorej cieľom je objasniť rozdelenie práce medzi týmito dvoma úradmi a vyjasniť dohodnuté prahy „de minimis“ v oblastiach externých vyšetrovaní (v sektore ciel a poľnohospodárstva, SAPARD a štrukturálne fondy).

Vzhľadom na to, že OLAF má veľmi obmedzené zdroje na uskutočňovanie vyšetrovaní a vyžaduje sa od neho vykonávanie vyšetrovaní závažných prípadov podvodov a nezrovnalostí, DV úrad OLAF nabáda, aby našiel spôsob, ako sa zamerať na zložitejšie a závažnejšie prípady, aby sa prostriedky Spoločenstva vynaložili čo najefektívnejšie.

II – 1.3. Pravidelné monitorovanie z iniciatívy dozorného výboru [článok 11 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1073/1999]

II – 1.3.1. Plánovanie a strategické riadenie vyšetrovaní

Počas vykazovaného obdobia DV začal preskúmanie, ktorého cieľom bolo posúdiť spôsob, ako vyšetrovacie a operačné jednotky hodnotia a plánujú „hodnotenia počiatočných informácií“ pred začatím vyšetrovaní a predložením „záverečných správ z prípadov“, a zorganizoval niekoľko užitočných rokovaní so zamestnancami OLAF-u a vyšším vedením riaditeľstva A ako aj riaditeľstva B pre vyšetrovania a operácie. Na DV urobila dojem veľká výkonnosť a profesionalita, s akou sa prípady riešili na riaditeľstve B a v skutočnosti aj v mnohých z prípadov na riaditeľstve A. DV teší, že po zdĺhavom období neistoty nakoniec došlo k vymenovaniu riaditeľa riaditeľstva A „pre vyšetrovania a operácie I“. DV očakáva, že to bude viesť k dlhodobému zlepšovaniu vedenia a riadenia vyšetrovaní na tomto riaditeľstve.

Vo vykazovanom období DV preskúmal približne 40 formulárov „hodnotení počiatočných informácií“ a ich príslušné záverečné správy z prípadov. Kontrolujú sa dôvody, na základe ktorých sa prípady otvorili, finančný vplyv a to, či sa stanovili časové rámce vyšetrovania. Preskúmanie plánovania a strategického riadenia prípadov je nevyhnutnou súčasťou práce DV pri monitorovaní vyšetrovaní s cieľom posúdiť, či sa dodržali zásady nezávislosti, nestrannosti a zákonnosti.

DV je povzbudený tým, že sa pripravujú zlepšenia na lepšie zvládnutie vyšetrovania.

DV preskúmal ročný plán riadenia OLAF-u. Operačné priority tohto plánu sú naďalej teoretickej povahy a doposiaľ vykonané monitorovanie v skutočnosti poukazuje na to, že tieto priority sa nepoužívajú na stanovenie, či prípad otvoriť alebo neotvoriť. OLAF robí malý alebo žiadny rozdiel medzi vyšetrovaniami a inými prípadmi (napríklad, prípady pomoci v trestno-právnej oblasti a prípady koordinácie) a so všetkými prípadmi nakladá rovnako, hoci OLAF zohráva v týchto oblastiach podstatne odlišné úlohy.

Táto situácia a skutočnosť, že hodnoteniami prichádzajúcich podnetov a informácií sa zaoberajú tímy, ktoré následne vykonajú vyšetrovania, spôsobuje, že je veľmi ťažké zvládnuť rastúci objem prichádzajúcich informácií a účinne rozdeliť úlohy. Podľa názoru DV by opatrenia, ktoré doteraz vedenie OLAF-u v súvislosti s otvorením prípadov prijalo, mali byť jasnejšie.

Ciele vyšetrovania zostávajú nejasné, a to má vplyv na napredovanie vyšetrovania, jeho časový rámec a využitie prostriedkov. DV odporúča, aby sa pre všetky fázy vyšetrovacieho cyklu dohodli a stanovili časové rámce alebo lehoty, vrátane hodnotení a nadväzujúcich činností, a je potrebné ďalej posilniť systém hodnotenia výsledkov založený na hlavných ukazovateľoch výkonnosti.

Vyšetrovací tím by mal hneď na začiatku každého vyšetrovania vypracovať podrobný plán vyšetrovania, ktorý bude dostatočne dôkladný, aby umožnil predpovedať dátum konečného rozhodnutia. Tento plán by sa mal týkať každého predpokladaného vyšetrovacieho kroku a mal by byť spojený s predbežným harmonogramom každého kroku. DV navrhuje predložiť ďalšie a podrobnejšie stanovisko k plánovaniu vyšetrovaní (10).

DV vydal stanovisko k ročnému plánu riadenia OLAF-u na rok 2010 (17), v ktorom je uvedených niekoľko návrhov na zlepšenie cieľov vyšetrovania a merateľných ukazovateľov výkonnosti. DV dúfa, že jeho názory pomôžu OLAF-u zlepšiť plánovanie a strategický rozvoj vyšetrovaní.

II – 2. Procedurálne pravidlá úradu OLAF v oblasti vyšetrovania: Príručka úradu OLAF – Operačné postupy

Počas uvedeného obdobia OLAF naďalej pracoval na aktualizácii príručky procedurálnych pravidiel v oblasti vyšetrovania. DV sledoval postup prác s veľkým záujmom. Po takmer piatich rokoch, počas ktorých sa táto príručka používala, bolo DV jasné, že väčšina ustanovení bývalej príručky sa bude musieť prepracovať. DV má obavy najmä z toho, že vyšetrovacie jednotky naďalej pracujú na základe rôznych pokynov a postupov a že chýbajú jasné pravidlá a pokyny. V auguste 2008 OLAF postúpil DV návrh úplného znenia novej príručky operačných postupov, ktorá obsahuje základné pravidlá a zásady týkajúce sa postupov vyšetrovania.

DV zaslal generálnemu riaditeľovi OLAF-u oznámenie (18), v ktorom zdôraznil, že podľa jeho názoru je návrh príručky stále vo veľmi ranom štádiu a že nie je pripravená na prijatie. Rovnako ako v prípade jeho skrátenej verzie, hlavným nedostatkom tohto dokumentu je chýbajúce jasné usmernenie a presné pravidlá postupov vyšetrovania. DV mal dojem, že dokument je potrebné zlepšiť, pokiaľ ide o jeho celkovú štruktúru, usporiadanie, prístupnosť pre používateľov a zrozumiteľnosť, ako aj vykonať zásadnú revíziu s cieľom vylúčiť rozpory, opakovanie a nepresnosti.

DV sa celkove obával, že návrh príručky nesplnil jeho očakávania. Chýba najmä jasné usmernenie v súvislosti s kritériami na otvorenie prípadov a ich následným riadením, jasné lehoty vyšetrovania a hodnotenia. DV zisťuje najmä to, že v súvislosti so zabezpečením základných práv a procesných záruk v priebehu vyšetrovaní chýba odkaz na potrebu dozoru zo strany súdnych úradníkov Jednotky pre súdne a právne poradenstvo.

DV úradu OLAF odporučil, aby pokračoval v príprave praktickej príručky, ktorá by zvýšila zákonnosť, účinnosť, transparentnosť a zodpovednosť činností OLAF-u. Proces prípravy príručky ešte nie je ukončený. Ďalší zlepšený návrh príručky bol zaslaný DV po skončení vykazovaného obdobia tejto správy.

II – 3. Administratívna organizácia, rozpočet a personálna politika v súvislosti s vyšetrovacou funkciou úradu OLAF

DV sa naďalej veľmi zaujíma o personálnu politiku OLAF-u, pretože je rozhodujúcou pre úspech vyšetrovaní, a vyzval vedenie OLAF-u, aby posilnilo svoju vyšetrovaciu kapacitu a schopnosti. DV preskúmal predbežný rozpočet OLAF-u na rok 2010 a vydal k nemu stanovisko (4).

DV zistil, že reaktívna vyšetrovacia politika OLAF-u spôsobuje, že je ťažké vytvoriť prehľad o budúcom pracovnom zaťažení a pridelení zdrojov oblastiam, v ktorých by boli najviac potrebné. Proces rozdelenia prostriedkov medzi riaditeľstvami a medzi útvarmi v rámci riaditeľstiev A a B pre vyšetrovania a operácie by podľa názoru DV mohol byť transparentnejší a pracovné zaťaženie by sa malo nepretržite monitorovať. Prehľad štatistických údajov o zamestnancoch za december 2008 poukazuje na to, že 34 % zamestnancov OLAF-u bolo pridelených na vyšetrovaciu prácu na riaditeľstvách A a B.

DV vo svojom stanovisku k rozpočtu na rok 2010 zdôrazňuje význam sústredenia zdrojov OLAF-u na vyšetrovacie činnosti (na jeho hlavnú prácu), aby sa predišlo akémukoľvek ďalšiemu prijímaniu zamestnancov v oblasti administratívnej podpory a koordinačných činností. Podľa názoru DV existuje naliehavá potreba uprednostniť všetky činnosti so zreteľom na účinnejšie využitie ľudských a finančných zdrojov. DV najmä odporúča, aby sa vysvetlili výdavky OLAF-u na misie a cestovné výdavky, ktoré predstavujú značnú časť celkového rozpočtu.

DV zistil, že úspech vyšetrovaní si vyžaduje motivovaných a kvalifikovaných zamestnancov, ktorí sú skúsení a majú špeciálne zručnosti, ako aj právomoci vytvorené primeranou politikou a stratégiou ľudských zdrojov. DV oceňuje, že sa dosiahol značný pokrok, najmä pokiaľ ide o vyriešenie postavenia dočasných zamestnancov. DV vyzýva OLAF, aby nezmenšoval svoje úsilie, pokiaľ ide o odbornú prípravu špecializovaných vyšetrovateľov, a dúfa, že niektoré ďalšie personálne otázky, napríklad, rozvoj a mobilita, sa budú bezodkladne riešiť.

Pokiaľ ide o administratívne a rozpočtové otázky, DV zistil, že existujú skutočné ťažkosti so zavedením účinnej personálnej politiky. Generálny riaditeľ OLAF-u nemá úplnú nezávislosť, pokiaľ ide o rozpočtové a administratívne opatrenia, ale vyžaduje sa od neho, aby dodržiaval finančné nariadenia a služobný poriadok Komisie v duchu decentralizovaného výkonu funkcií. Vzhľadom na tieto skutočnosti sa DV domnieva, že ďalšie úsilie by sa malo zamerať na podporu spolupráce medzi OLAF-om a vedením Komisie, pokiaľ ide o dohodnutie vnútorných administratívnych opatrení, ktoré OLAF-u umožnia v plnej miere uskutočniť jeho vlastnú politiku v oblasti ľudských zdrojov.

Pokiaľ ide o dočasných zamestnancov OLAF-u, DV víta ukončenie otvorených výberových konaní a uverejnenie dvoch vnútorných výberových konaní; tým sa však tento problém vyrieši iba čiastočne. V dôsledku toho sú potrebné ďalšie opatrenia. DV odporúča OLAF-u zvýšiť mobilitu svojich dočasných zamestnancov, pri starostlivom plánovaní svojej celkovej politiky prijímania zamestnancov po ukončení prebiehajúcich a plánovaných výberových konaní. DV je povzbudený tým, že sa vyvinulo úsilie, aby dočasní zamestnanci OLAF-u mohli dosiahnuť preradenie do inej kategórie alebo povýšenie.

III VZŤAHY S ÚRADOM OLAF, INŠTITÚCIAMI EÚ, PARTNERMI A ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI ÚRADU OLAF

III – 1. Vzťahy s úradom OLAF

Vzťahy s OLAF-om sa počas obdobia tejto správy rozvíjali na konštruktívnych zásadách a zásadách vzájomného informovania. Členovia DV sa stretli s úradníkmi a riaditeľmi OLAF-u pri mnohých príležitostiach, a to v rámci formálnych aj neformálnych stretnutí, aby prerokovali záležitosti spoločného záujmu. Stretnutia boli všeobecne uvoľnené a srdečné a o záležitostiach sa diskutovalo otvorene a úprimne.

Zamestnanci OLAF-u, vrátane samotného generálneho riaditeľa, sa počas obdobia, ktorého sa týka táto správa, pri mnohých príležitostiach zúčastnili na zasadnutiach DV. Na väčšine zasadnutí DV počas roka súdni úradníci Jednotky pre súdne a právne poradenstvo informovali DV o prípadoch postupovaných vnútroštátnym súdnym orgánom a členovia DV mohli požiadať o ďalšie podrobnosti o prípadoch. DV viedol s OLAF-om podrobné rozhovory o spôsobe vykonávania rozhodnutia súdu vo veci T-48/05 (5), s osobitným zreteľom na zásadu konzultácie s DV pred odoslaním informácií vnútroštátnemu súdnemu orgánu.

Okrem týchto prezentácií sa DV počas obdobia, ktorého sa táto správa týka, stretol s generálnym riaditeľom, riaditeľmi, vedúcimi oddelení, ako aj úradníkom OLAF-u na ochranu údajov, aby prediskutovali problémy, vrátane najnovšieho návrhu operačnej príručky, navrhovanej revízie nariadenia (ES) č. 1073/1999, už uvedené rozhodnutia súdu a rozhodnutia Komisie neodvolať sa voči tomuto rozsudku. Medzi ďalšie záležitosti, o ktorých sa viedli rozhovory, patrilo stanovisko DV k prípadom „de minimis“ OLAF-u, predbežný návrh rozpočtu OLAF-u na rok 2010, obnova mandátu členov DV a otázka nástupcu vedúceho sekretariátu DV.

S cieľom lepšie porozumieť pracovným metódam OLAF-u týkajúcim sa začatia a vedenia vyšetrovaní, DV sa na pozvanie OLAF-u a ako pozorovateľ zúčastňoval rokovaní výkonného výboru, ktorému predsedal riaditeľ riaditeľstva A.

Pokiaľ ide o otázky ochrany osobných údajov, stále zostáva otvorenou dohoda o rovnakom prístupe DV k modulu CMS.

III – 2. Vzťahy s inštitúciami Spoločenstva a partnermi a zainteresovanými stranami úradu OLAF

DV si vždy cenil udržiavanie dobrých vzťahov s inštitúciami Spoločenstva a s partnermi a zainteresovanými stranami OLAF-u, keďže v nadväznosti na vyšetrovania sa OLAF na nich spolieha pri efektívnom uskutočňovaní jeho odporúčaní.

Počas vykazovaného obdobia sa DV stretol pri mnohých príležitostiach s podpredsedom Komisie, pánom Siimom Kallasom; generálnou tajomníčkou, pani Catherine Dayovou; dvakrát s výborom Európskeho parlamentu pre kontrolu rozpočtu (COCOBU) a s pracovnou skupinou Európskej rady pre boj proti podvodom počas francúzskeho predsedníctva. DV je povzbudený zistením, že všetky tieto inštitúcie vrelo podporujú prácu úradu OLAF a DV.

DV využil príležitosť nastoliť podpredsedovi Kallasovi a generálnej tajomníčke Komisie otázku obnovy mandátu členov DV, ktorý sa skončil koncom novembra 2008. Komisia vyjadrila svoju podporu obnovy mandátu súčasných členov.

Generálna tajomníčka, pani Catherine Dayová, súhlasila s DV, že je potrebné posilniť monitorovanie dĺžky vyšetrovaní a vyzvala DV, aby urobil všetko, čo je potrebné na odstránenie akýchkoľvek omeškaní v procese vyšetrovania. Osobitne vyjadrila obavy, pokiaľ ide o význam včasného zapojenia súdnych úradníkov Jednotky súdneho a právneho poradenstva OLAF-u, najmä ak sa zohľadnia otázky premlčania. DV v plnej miere zdieľa obavy generálnej tajomníčky.

DV sa stretol s riaditeľom úradu IDOC, pánom Michelom Magnierom, aby rokovali o vzťahoch medzi úradom OLAF a úradom IDOC. DV má rovnaký názor na význam objasnenia príslušných kompetencií týchto dvoch útvarov a zlepšenie vzťahov a každodennú operačnú prácu ako pán Magnier; z tejto skutočnosti budú mať prospech oba útvary. Vyžaduje sa lepšia výmena informácií, a to pri začatí vyšetrovania aj počas neho, keď sa vykonávajú nadväzujúce činnosti. DV s potešením zaznamenal zlepšenie vzťahov medzi úradom OLAF a úradom IDOC, domnieva sa však, že ak OLAF ako aj IDOC preukážu politickú vôľu a vyvinú úsilie na dosiahnutie lepšej a užšej koordinácie, možno v budúcnosti dosiahnuť ešte lepšiu úroveň spolupráce.

DV zorganizoval aj niekoľko prezentácií pre výbor COCOBU. V septembri 2008 sa DV aktívne zúčastnil na diskusii o návrhu na zmenu a doplnenie nariadenia (ES) č. 1073/1999, pričom zdôraznil úlohu DV v pravidelnom monitorovaní vyšetrovaní ako primeranom mechanizme na zabezpečenie nezávislosti OLAF-u. Konečný návrh na zmenu a doplnenie nariadenia (ES) č. 1073/1999 predloženom Európskemu parlamentu v decembri 2008 potvrdil stanovisko DV a podporil nielen úlohu DV pri monitorovaní prípadov, ale navrhol, aby mal DV prístup k celému spisu prípadov, ktorých vyšetrovanie presiahlo 24 mesiacov (19).

Počas vykazovaného obdobia sa DV stretol s generálnym prokurátorom Maďarska, pánom Tamásom Kovácsom, aby posúdili kvalitu a užitočnosť správ z vyšetrovaní OLAF-u postupovaných vnútroštátnym súdnym orgánom a podporili dobrý a proaktívny tok informácií medzi OLAF-om a maďarskými súdnymi orgánmi. Pán Tamás Kovács zdôraznil nadšenie maďarských orgánov, pokiaľ ide o posilnenie spolupráce medzi Maďarskom a ostatnými členskými štátmi, pričom s a osobitne zmienil o harmonickom pracovnom vzťahu medzi jeho úradom a úradom OLAF v takej miere, že sa predpokladá vytvorenie samostatného útvaru v rámci maďarskej generálnej prokuratúry, ktorý by sa osobitne zaoberal prácou OLAF-u. DV je povzbudený týmto postojom, ktorý by umožnil efektívnejšie vykonávanie opatrení nadväzujúcich na vyšetrovania OLAF-u v Maďarsku. V súvislosti s činnosťou OLAF-u sa vysvetlila úloha maďarských koordinačných útvarov boja proti podvodom (AFCOS). DV považuje za nanajvýš dôležité, aby členské štáty zabezpečili, aby podľa možnosti kontaktným miestom pre OLAF boli vnútroštátne súdne orgány.

ZÁVERY A ODPORÚČANIA

I. DV využil príležitosť na preskúmanie dôsledkov nezávislosti v rámci operačnej práce OLAF-u. Dospel k záveru, že rovnako ako očividné potenciálne priame hrozby existujú aj menšie hrozby, ktoré by mohli poškodiť nezávislosť OLAF-u pri otváraní a vedení vyšetrovaní. DV to primälo k zvýšeniu svojho úsilia, pokiaľ ide o preskúmanie rôzneho druhu vyšetrovacích spisov a ich prerokovanie so zamestnancami OLAF-u s cieľom určiť všetky neprimerané tlaky, ktoré by mohli ohroziť nezávislosť OLAF-u v operačnej oblasti.

II. DV preskúmal 275 správ z vyšetrovaní, ktoré prebiehajú viac ako deväť mesiacov („deväťmesačné správy“), týkajúcich sa obdobia od januára 2007 do decembra 2008 a 115 „hodnotení počiatočných informácií“ týkajúcich sa obdobia od januára 2007 do decembra 2008. DV zistil, že veľmi veľký podiel (78 %) vyšetrovaní OLAF-u prekročilo lehotu deväť mesiacov. DV zistil, že chýbajú objektívne a overiteľné dôvody omeškania. DV preto nedokázal uviesť, či bol čas použitý na ukončenie týchto prípadov odôvodnený. DV odporučil, aby OLAF uvádzal presnejšie a podrobnejšie dôvody neprimeraného omeškania, pokiaľ ide o ukončenie vyšetrovaní, a stanovil rámec odporúčaní.

III. DV zistil závažný problém, pokiaľ ide o kvalitu „deväťmesačných správ“, ktorým chýbal odkaz na predpokladaný termín ukončenia vyšetrovaní. Uvedenie „predpokladaného termínu ukončenia“ nie je iba zákonnou povinnosťou OLAF-u voči DV, ale aj nevyhnutným nástrojom na riadenie vyšetrovaní a prostriedkom proti ich neúmernému trvaniu. Podobne ako v predchádzajúcich stanoviskách, DV odporúča využívať „deväťmesačné správy“ ako nástroj efektívneho riadenia vyšetrovaní.

IV. DV zaznamenal nedostatočnú úroveň, pokiaľ ide o dozor a kontrolu každodenného riadenia vyšetrovaní, čo by mal OLAF riešiť. V prípade každého otvoreného vyšetrovania by sa mal vypracovať podrobný plán vyšetrovania, ktorý by obsahoval časový rámec alebo lehoty schválené a stanovené pre všetky stupne vyšetrovacieho cyklu, hodnotenia a nadväzujúce činnosti ako aj systém hodnotenia výsledkov vychádzajúci z hlavných ukazovateľov výkonnosti.

V. V rámci svojho pravidelného monitorovania vykonávania vyšetrovacej činnosti a s cieľom zistiť, či sa dodržiavajú zásady nezávislosti, nestrannosti a zákonnosti, DV preskúmal 155 „hodnotení počiatočných informácií“, ktoré predchádzajú otvoreniu prípadu, pričom v súčasnosti ich analyzuje s cieľom zistiť spôsob hodnotenia a plánovania vyšetrovaní operačnými a vyšetrovacími jednotkami.

VI. DV preskúmal politiku OLAF-u v prípadoch „de minimis“ a posúdil 45 vybraných prípadov, ktorých odhadovaný finančný vplyv je menej ako 50 000 EUR na prípad. DV dospel k záveru, že pridelenie zdrojov OLAF-u na interné vyšetrovania malého rozsahu nepredstavuje najlepšie využitie zdrojov. Politika nulovej tolerancie prijatá Komisiou nebráni tomu, aby tieto prípady vyšetrili iné orgány (napr. IDOC), skôr ako OLAF. DV odporúča, aby príručka operačných postupov obsahovala kritériá výberu a spracovania prípadov „de minimis“.

VII. DV sa domnieva, že je potrebná lepšia výmena informácií medzi úradom OLAF a úradom IDOC, keď sa vyšetrovanie začne, počas jeho priebehu ako aj realizácii nadväzujúcich činnosti. DV s potešením zaznamenal zlepšenie vzťahov medzi úradom OLAF a úradom IDOC, domnieva sa však, že ak OLAF ako aj IDOC preukážu politickú vôľu a vyvinú úsilie na dosiahnutie lepšej a užšej koordinácie, možno v budúcnosti dosiahnuť ešte lepšiu úroveň spolupráce.

VIII. DV preskúmal 36 správ z prípadov, ktoré OLAF postúpil vnútroštátnym súdnym orgánom. DV s potešením zaznamenal, že v porovnaní s minulým obdobím sa vo vykazovanom období vyskytlo menej prípadov, v prípade ktorých problémom bolo premlčanie.

IX. Aby sa zaručili základné práva účastníkov vyšetrovania Súd prvého stupňa rozhodol, že je nutné DV informovať o prípadoch vyžadujúcich si postúpenie vnútroštátnym súdnym orgánom pred ich postúpením.. DV spolupracuje s úradom OLAF na vypracovaní nových pracovných postupov, ktoré zohľadnia skutočnosť, že DV nie je dovolené zasahovať do vedenia prebiehajúcich vyšetrovaní.

X. DV žiada, aby bol informovaný o všetkých sťažnostiach účastníkov vyšetrovania, ktoré boli úradu OLAF doručené alebo ktoré preskúmal, a v prípade ktorých sa zdá, že došlo k ohrozeniu základných práv a procesných záruk. DV v skutočnosti chce, aby ho OLAF informoval o všetkých prípadoch, v prípade ktorých bol zaslaná sťažnosť vo veci údajného zneužitia základných práv a procesných záruk, a nie iba o prípadoch postúpených vnútroštátnym súdnym orgánom.

XI. DV vyzýva OLAF, aby v prípadoch, ktoré si vyžadujú postúpenie vnútroštátnym súdnym orgánom, v plnej miere využíval služby súdnych úradníkov Jednotky súdneho a právneho poradenstva v rannom štádiu vyšetrovania. Súdni úradníci by mali zohľadňovať aj otázky základných práv účastníkov vyšetrovania, a preto by sa vyšetrovatelia mali s nimi radiť v prípadoch, v ktorých môže vzniknúť problém týkajúci sa základných práv. Tieto ustanovenia by mali byť jasne stanovené v novej príručke úradu OLAF – Operačné postupy.

XII. DV sledoval napredovanie práce OLAF-u pri aktualizácii príručky operačných postupov. DV vyjadril generálnemu riaditeľovi svoje pochybnosti týkajúce sa niekoľkých slabých miest v návrhu dokumentu. OLAF by mal naďalej pracovať na návrhu praktickej príručky, ktorá prispeje k zvýšeniu zákonnosti, účinnosti, transparentnosti a zodpovednosti činností OLAF-u.

XIII. DV zdôrazňuje význam toho, aby sa zdroje OLAF-u sústredili na vyšetrovacie činnosti (na jeho hlavnú prácu), čím sa predíde akémukoľvek ďalšiemu prijímaniu zamestnancov v oblastiach administratívnej podpory a koordinačných činností. Podľa názoru DV existuje naliehavá potreba určiť priority v rámci všetkých činností za účelom efektívnejšie využívať ľudské a finančné zdroje. DV najmä odporúča, aby OLAF jasne vykazoval výdavky na misie a cestovné výdavky, ktoré predstavujú značnú časť celkového rozpočtu.

XIV. DV zistil, že úspech vyšetrovaní si vyžaduje motivovaných a kvalifikovaných zamestnancov, ktorí sú skúsení a ktorí majú osobitné zručnosti, ako aj právomoci vybudované prostredníctvom riadnej politiky a stratégie v oblasti ľudských zdrojov. DV oceňuje značný pokrok, ktorý sa dosiahol, najmä pokiaľ ide o riešenie postavenia dočasných zamestnancov. DV vyzýva OLAF, aby nezmenšoval svoje úsilie, pokiaľ ide o odbornú prípravu špeciálnych vyšetrovateľov, a dúfa, že sa bezodkladne vyriešia niektoré ďalšie kľúčové otázky v oblasti ľudských zdrojov, ako je napríklad ich rozvoj a mobilita.

XV. DV sa domnieva, že by sa malo vyvinúť ďalšie úsilie na podporu spolupráce medzi úradom OLAF a vedením Komisie s cieľom dohodnúť vnútorné administratívne opatrenia, ktoré by OLAF-u v plnej miere umožnili vypracovať a uskutočniť jeho vlastnú politiku v oblasti ľudských zdrojov.

(1) Pozri prílohu 1: Kalendár zasadnutí dozorného výboru.

(2) Článok 8 Rokovacieho poriadku Dozorného výboru OLAF (Ú. v. EÚ L 33, 7.2.2007).

(3) Dozorný výbor prijal rokovací poriadok v auguste 2006 a bol uverejnený vo februári 2007 [Rokovací poriadok Dozorného výboru OLAF (Ú. v. EÚ L 33, 7.2.2007)].

(4) Pozri prílohu 6: Stanovisko č. 3/2009 Predbežný návrh rozpočtu OLAF-u na rok 2010.

(5) Vec T-48/05 Yves Franchet a Daniel Byk proti Komisii Európskych spoločenstiev.

(6) Pozri článok 22 písm. a) a článok 22 písm. b) služobného poriadku.

(7) Oznámenie určené zamestnancom úradu OLAF z 10. novembra 2008.

(8) Pozri prílohu 5: Stanovisko č. 2/2009 Správy úradu OLAF z vyšetrovaní, ktoré prebiehajú dlhšie ako deväť mesiacov.

(9) Článok 6 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1073/1999.

(10) Pozri prílohu 5: Stanovisko č. 2/2009 Správy úradu OLAF z vyšetrovaní, ktoré prebiehajú dlhšie ako deväť mesiacov, Závery a odporúčania na s. 60 – 63).

(11) Článok 11 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1073/1999.

(12) Rozsudok vynesený 8. júla 2008 treťou komorou Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev vo veci T-48/05 Yves Franchet a Daniel Byk proti Komisii Európskych spoločenstiev.

(13) Odkaz D 53/02-09-08.

(14) Vec F-05/05 a F-07/05 Violetti a i. proti Európskej komisii.

(15) http://www.ombudsman.europa.eu/cases/decision.faces/en/3831/html.bookmark

(16) Pozri prílohu 3: Stanovisko č. 5/2008 Politika úradu OLAF v prípadoch de minimis.

(17) Pozri prílohu 4: Stanovisko č. 1/2009 Ročný plán riadenia úradu OLAF na rok 2009.

(18) DV zaslal 25. februára 2009 oznámenie, ktoré obsahovalo podrobné pripomienky týkajúce sa celkovej štruktúry príručky, ako aj hlavné návrhy týkajúce sa osobitných častí dokumentu.

(19) Pozri článok 11 ods. 3 a článok 14 konečného návrhu EP, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1073/1999.

PRÍLOHA 1 KALENDÁR ZASADNUTÍ DOZORNÉHO VÝBORU 2008 Mesiac Dátum zasadnutia JÚN utorok 24. júna – streda 25. júna JÚL utorok 8. júla – streda 9. júla SEPTEMBER štvrtok 18. septembra OKTÓBER pondelok 6. októbra – utorok 7. októbra NOVEMBER utorok 11. novembra – streda 12. novembra DECEMBER utorok 16. decembra – streda 17. decembra

2009 Mesiac Dátum zasadnutia JANUÁR utorok 20. januára – streda 21. januára FEBRUÁR utorok 17. februára – streda 18. februára MAREC utorok 24. marca – streda 25. marca APRÍL utorok 21. apríla – streda 22. apríla

PRÍLOHA 2 ZOZNAM STANOVÍSK PRIJATÝCH DOZORNÝM VÝBOROM V ROZMEDZÍ OD 1. JÚNA 2008 DO 31. MÁJA 2009 2008 Stanovisko č. 5/2008 Politika úradu OLAF v prípadoch de minimis 2009 Stanovisko č. 1/2009 Ročný plán riadenia úradu OLAF na rok 2009 Stanovisko č. 2/2009 Správy úradu OLAF z vyšetrovaní, ktoré prebiehajú dlhšie ako deväť mesiacov Stanovisko č. 3/2009 Predbežný návrh rozpočtu OLAF-u na rok 2010

PRÍLOHA 3 STANOVISKO č. 5/2008 Politika úradu OLAF v prípadoch de minimis 2. decembra 2008 ÚVOD Úrad OLAF má v súvislosti s počtom prípadov, na vyšetrovanie ktorých je vyzvaný, obmedzené vyšetrovacie zdroje. Aby sa vyšetrovania závažných prípadov podvodov a nezrovnalostí, pokiaľ ide o finančné záujmy EÚ, uskutočnili primerane rýchle a efektívne, je nevyhnutné efektívne využívať zdroje, ktoré má OLAF k dispozícii. Dozorný výbor (ďalej len „DV“) v minulosti vyjadril svoje obavy v tej súvislosti (1), že OLAF zatiaľ nevypracoval jasnú a konzistentnú politiku a stratégiu vyšetrovania. Nariadenia ES a rozhodnutie Komisie o zriadení úradu OLAF (2) konkrétne neuvádzajú spôsob prioritného zoradenia prichádzajúcich informácií alebo sťažností, ktoré sa týkajú nižších súm (prípady „de minimis“). Z toho vyplýva, že s informáciami, ktoré sú OLAF-u doručované a s vyšetrovaniami, ktoré uskutočňuje, vrátane prípadov de minimis, bude OLAF v zásade zaobchádzať rovnako. Vyšetrovacie priority OLAF-u sú stanovené v príručke OLAF-u (3) a v aktuálnom výročnom riadiacom pláne. V oznámení OLAF-u adresovanom DV v júni 2007 (4) sú načrtnuté postupy OLAF-u vo veci „nulovej tolerancie“ a pravidla de minimis v rámci interných vyšetrovaní. Na účely vyhodnotenia postupov a efektivity súčasnej politiky OLAF-u v oblasti de minimis, DV preto rozhodol o posúdení spôsobu, akým sa OLAF prípadmi de minimis zaoberá. 1. VÝBER PRÍPADOV V období od decembra 2005 do novembra 2008 (36 mesiacov) OLAF v databáze CMS uzavrel okolo 2 000 prípadov. Z tohto zoznamu DV vybral 45 prípadov (viac podrobností pozri v prílohe 1 (5)), ktorých odhadovaný finančný vplyv je menej ako 50 000 EUR. Referenčný prah na úrovni 50 000 EUR sa zvolil na základe výpočtu efektivity vynaložených nákladov (minimálne náklady na priemerné vyšetrovanie), pričom sa zohľadnila dĺžka priemerného vyšetrovania OLAF-u (28 mesiacov) a personálne zdroje (dvaja vyšetrovatelia s priemerom 15 prípadov na osobu). Finančný vplyv vybraných prípadov možno rozdeliť takto: Finančný vplyv v EUR Počet prípadov vo výberovej vzorke 0 – 500 6 501 – 25 000 20 25 001 – 50 000 19 Spolu 45 Výberová vzorka predstavuje všetky rôzne druhy prípadov, ktoré OLAF rieši, od interných a externých vyšetrovaní po prípady poskytnutia pomoci, monitorovania a koordinácie. Dozorný výbor tieto prípady monitoroval posúdením hodnotení, priebežných a konečných správ a správ o následných opatreniach, s cieľom určiť: — či bol každý prípad otvorený v súlade s pravidlami stanovenými v príručke OLAF-u, — či bol OLAF jediným a tým najvhodnejším orgánom na vyšetrenie prípadu (najmä v súvislosti s internými prípadmi), — dĺžku vyšetrovania (v mesiacoch) a druh prípadu, — vplyv vyšetrovania a následné opatrenia, ktoré vnútroštátne orgány/inštitúcie EÚ prijali v nadväznosti na uzavretie vyšetrovania, — odhad použitých zdrojov (počet osôb zapojených do vyšetrovania), — odovzdanie prichádzajúcich informácií alebo uzavretých prípadov príslušným útvarom Komisie. 2. ANALÝZY A ZÁVERY 2.1. Všeobecné poznámky Na vyhodnotenie prichádzajúcich informácií OLAF potreboval v priemere 5 mesiacov a na vyšetrenie vybraných prípadov 15 mesiacov. Do veľkej väčšiny prípadov boli zapojení dvaja vyšetrovatelia a počiatočný hodnotiteľ ich zaradil medzi prípady s nízkou prioritou. V šiestich prípadoch sa po skončení vyšetrovania neodporúčali žiadne následné opatrenia. Vzhľadom na niektoré kritériá stanovené v príručke, DV posúdil logiku, ktorá stála za začatím vyšetrovania, a dospel k záveru, že vo väčšine prípadov bolo zdôvodnenie na začatie vyšetrovania nedostatočne sformulované a v počiatočných hodnotiacich formulároch neboli uvedené jasné dôvody na jeho začatie. Počiatočný hodnotiaci formulár opisuje obvinenia, právny základ OLAF-u a spoľahlivosť zdroja, avšak neuvádza dôvody na otvorenie prípadu na základe kritérií uvedených v príručke. Ako kritérium na otvorenie prípadu sa uvádza „dostatočne závažné podozrenie“ (6), avšak takáto definícia sa v príručke nenachádza. Preto sa zdá, že spôsob výkladu a uplatňovania tohto kritéria závisí výlučne od rozhodnutia hodnotiteľa. Otvorenie mnohých prípadov bolo odporučené hodnotiteľom, následne schválené vedúcim oddelenia, riaditeľom a radou úradu a to aj napriek tomu, že v počiatočnom hodnotení neboli uvedené žiadne kritériá ani dôvody na otvorenie prípadu a v zložke prípadu sa nenachádzalo žiadne písomné zdôvodnenie jeho otvorenia. Príručka OLAF-u pre vyšetrovateľov a hodnotiteľov, ktorá je v súčasnosti v platnosti, neuvádza jasné pokyny nevyhnutné nato, aby hodnotiteľom uskutočňujúcim počiatočné hodnotenie prichádzajúcich informácií umožnili vydať odporúčanie o tom, či začať alebo nezačať vyšetrovania. Lepšie vymedzené kritériá na začatie vyšetrovania by zvýšili transparentnosť a umožnili konzistentné, primerané a koherentné nakladanie s prichádzajúcimi informáciami. Súčasná prax je taká, že osoba vykonávajúca počiatočné hodnotenie prichádzajúcich informácií uskutočňuje aj samotné vyšetrovanie. Aj keď takáto prax nie je typická iba pre OLAF, môže zamedziť nestrannému a nezaujatému vyhodnoteniu informácií, ak nie je vyvážená jasnými a transparentnými kritériami na otváranie prípadov a dôslednou kontrolou manažmentom. Napriek tomu, že vyšetrovania sú zaradené medzi prípady s vysokou, strednou alebo nízkou prioritou, DV sa nepodarilo zistiť žiadne osobitné zaobchádzanie, pokiaľ ide o prípady s nízkou alebo strednou prioritou. Pokiaľ ide o zaobchádzanie s prípadmi s nízkou prioritou, je potrebné ozrejmiť, či a kedy uvoľniť personálne zdroje z iných prípadov. Môže sa zdať, že s vyšetrovaniami z výberovej vzorky sa zaobchádzalo rovnako, ako s ostatnými vyšetrovaniami, napriek tomu, že bolo na začiatku zaradené medzi prípady s nízkou alebo strednou prioritou. Vo všeobecnosti sa teda môže zdať, že je k dispozícii iba veľmi málo informácii o prijatých opatreniach vo veci plánovania vyšetrovania po prijatí rozhodnutia o začatí vyšetrovania. Jasný a stručný plán vyšetrovania (t. j. konkrétne ciele, očakávané výsledky, analýza rizík, časové rozvrhy, kritériá a pridelenie zdrojov), ktorý poskytuje usmernenie a štruktúru práce vyšetrovania a ktorý možno podľa potreby aktualizovať, je základným predpokladom každého vyšetrovania. Odporúčania1. Odporúča sa vypracovať a do časti „Operačné priority“ príručky OLAF-u zahrnúť jasné usmernenia týkajúce sa politiky v prípadoch de minimis. Je potrebné určiť orientačné referenčné prahy de minimis pre rôzne druhy vyšetrovaní, ako aj kritériá, na základe ktorých sa rozhodne, či sa prípad de minimis otvorí alebo nie.2. V súvislosti s vyšetrovaniami sa odporúča ozrejmiť praktické dôsledky definícií prípadov s nízkou, strednou a vysokou prioritou.3. Odporúča sa, aby sa pred začatím vyšetrovania vypracoval plán vyšetrovania, ktorý načrtne cieľ vyšetrovania.4. Úlohou OLAF-u je zabezpečiť rozdelenie úloh medzi hodnotiteľa a vyšetrovateľa, pokiaľ je to možné (ak to umožňujú jazykové schopnosti). 2.2. Interné vyšetrovania OLAF nasleduje politiku nulovej tolerancie (7), ktorú Komisia presadzuje v tejto oblasti a vo svojej funkcii orgánu Spoločenstva povereného ochranou a hájením finančných záujmov Spoločenstva prisudzuje všetkým interným prípadom rovnakú dôležitosť. Okrem možných finančných vplyvov na rozpočet Spoločenstva, je OLAF povinný zvážiť aj ostatné činitele, vrátane politickej dôležitosti predmetných informácií, dobrého mena Spoločenstva a/alebo závažnosť prípadu najmä v súvislosti s profesionálnym správaním zamestnancov Spoločenstva (8). V dôsledku toho OLAF uviedol (9), že pokiaľ ide o rozhodovanie o začatí alebo nezačatí vyšetrovania, nemá k dispozícii veľký manévrovací priestor. Skôr sa od neho žiada, aby vyšetroval všetky prípady, ktoré sú v jeho pôsobnosti okrem tzv. menších priestupkov, ktorými sa môžu zaoberať iné útvary Komisie, ako napríklad Bezpečnostný úrad Komisie alebo IDOC (Úrad Komisie pre vyšetrovanie a disciplinárne opatrenia). Hlavným poslaním OLAF-u je ochrana finančných záujmov Spoločenstva. Podľa názoru DV mohli byť prichádzajúce informácie týkajúce sa prípadov, v ktorých sa obvinenia týkali straty alebo rizika straty pomerne malých súm finančných prostriedkov Spoločenstva v dôsledku neoprávnených alebo sfalšovaných žiadostí o náhradu výdavkov, konfliktu záujmov, neoprávnených výdavkov alebo nepriznania externých aktivít, okamžite postúpené úradu IDOC. Výnimku tvoria prípady, ktoré sa týkajú vysokopostavených úradníkov alebo závažných a pokračujúcich obvinení vo veci nezrovnalostí alebo podvodov, alebo prípad, ktorý súvisel s iným vyšetrovaním OLAF-u alebo agentúry Spoločenstva, v prípade ktorých IDOC nedisponuje právomocami konať. Dozorný výbor sa domnieva, že sú potrebné ďalšie usmernenia, pokiaľ ide o druh informácii, ktoré možno zaradiť medzi „menšie priestupky“, a kedy predmetné informácie možno postúpiť iným útvarom. So zreteľom na spoluprácu s úradom IDOC, DV zdôrazňuje, že pre OLAF je dôležité, aby úradu IDOC včas postúpil informácie týkajúce sa menších priestupkov a/alebo prípady s veľmi malým finančným vplyvom, čím sa umožní bezodkladné otvorenie disciplinárneho konania. Zabezpečilo by sa tým účinné a rýchle stíhanie každého priestupku. V 99 % prípadov, ktoré boli posúdené v rámci výberovej vzorky, nasledovali po vyšetrovaniach OLAF-u administratívne skúmania a následné disciplinárne opatrenia zo strany úradu IDOC. Vo všeobecnosti sa DV domnieva, že disciplinárne opatrenia je potrebné podniknúť bezodkladne tak, ako to uvádza Európsky súdny dvor (10). Vyžaduje si to okamžité postúpenie informácií úradom OLAF úradu IDOC alebo iným príslušným útvarom Komisie, pričom by sa malo predchádzať každému zdvojeniu vyšetrovania. Má to mimoriadny význam v tých prípadoch, keď dotknuté osoby nemajú status úradníka alebo existuje nebezpečenstvo ich možného skorého odchodu zo služby, čo bol prípad niektorých vyšetrovaní z výberovej vzorky. Podľa názoru DV nebol žiadny dôvod na to, aby sa v takýchto prípadoch predmetné informácie najprv nepostúpili úradu IDOC bez otvorenia vyšetrovania zo strany OLAF-u. Dozorný výbor víta nedávne snahy OLAF-u, ktorých cieľom je posilniť spoluprácu s úradom IDOC a s ostatnými útvarmi Komisie a povzbudzuje k tomu, aby sa tejto oblasti vyvinula ešte väčšia aktivita. Úzkou spoluprácou sa zlepší priame postupovanie prichádzajúcich informácií príslušným útvarom bez potreby zásahu zo strany OLAF-u. OLAF by sa mal najmä pokúsiť zlepšiť postup výmeny informácií a spoluprácu s týmito útvarmi. Dohody o spolupráci by však nemali obmedzovať právomoci OLAF-u, ani nezávislosť jeho konania. Dozorný výbor je presvedčený, že posilnením spolupráce by mohol OLAF uvoľniť viac zdrojov na závažnejšie prípady podvodov a nezrovnalostí, v prípade ktorých je očividné, že je jediným orgánom Spoločenstva, ktoré ich môže vyšetriť. Keďže cieľom OLAF-u je zaručiť efektívnosť vynaložených finančných prostriedkov Spoločenstva, DV sa domnieva, že by pre OLAF ako aj ostatné útvary bola výhodná výmena odborných znalostí a poznatkov týkajúcich sa interných prípadov prostredníctvom výmeny informácií a debát o prebiehajúcich prípadoch, a to bez toho, aby sa stanovili priveľmi prísne a podrobné pravidlá. Záverečná poznámka sa týka súdnych opatrení nadväzujúcich na interné vyšetrovania. Vo väčšine prípadov výberovej vzorky sa neodporučili ani nepodnikli žiadne nadväzné súdne opatrenia z rôznych dôvodov, ako napríklad premlčanie alebo nedostatok dôkazov na začatie vyšetrovania trestného činu. Dozorný výbor dospel k záveru, že v dôsledku vysokého pracovného vyťaženia a iných priorít neboli vnútroštátne orgány v mnohých prípadoch výberovej vzorky schopné prípady de minimis spracovať. Podľa názoru DV sa žiada, aby sa pred otvorením prípadov alebo ich postúpením vnútroštátnym orgánom dôkladne zvážilo, či je možné v prípadoch de minimis následné súdne opatrenia úspešne uskutočniť. Aby sa po uzavretí prípadov zabezpečila efektívnosť nadväzných opatrení, rovnako je vysokodôležitá konštruktívna komunikácia s vnútroštátnymi súdnymi orgánmi. Odporúčania1. Odporúča sa, aby OLAF presnejšie vymedzil svoju politiku nulovej tolerancie, pokiaľ ide o interné vyšetrovania a predovšetkým rozhodol o tom, ako nakladať s informáciami so zreteľom na vyšetrovania prípadov s malým finančným vplyvom. Je potrebné to v príručke jasne uviesť.2. Odporúča sa, aby v prípade existencie iných prostriedkov na uskutočnenie vyšetrovania, OLAF prichádzajúce informácie o menších priestupkoch alebo prípadoch skôr postúpil ostatným útvarom Komisie, ako rozhodol o začatí vyšetrovania vo vlastnej réžii. Je potrebné vyjasniť, kedy by sa mali informácie postúpiť úradu IDOC a ostatným útvarom Komisie a vyjasniť pojem „menšie priestupky“.3. Odporúča sa, aby OLAF zdokonalil postup výmeny informácií o interných prípadoch de minimis s príslušnými útvarmi Komisie.4. Odporúča sa, aby sa celkové operačné priority OLAF-u zamerali na zložité a závažné prípady s cieľom lepšie využiť svoje obmedzené zdroje a zabezpečiť tak čo najvyššiu efektívnosť vynaložených finančných prostriedkov Spoločenstva. 2.3. Externé vyšetrovania V prípade externých vyšetrovaní je ochrana finančných záujmov Spoločenstiev zodpovednosťou, o ktorú sa OLAF delí s príslušnými orgánmi členských štátov (11). Vo všeobecnosti má OLAF v tejto oblasti viac slobody a flexibility rozhodovať o začatí alebo nezačatí vyšetrovania. V súlade s príručkou (12) by sa pri začatí vyšetrovania mali zohľadniť niektoré kritériá, ako napríklad zásada subsidiarity a zásada proporcionality. Naproti tomu je OLAF jedinou organizáciou vybavenou vyšetrovacími právomocami v prípadoch, keď v členskom štáte neexistuje žiadny príslušný orgán na začatie vyšetrovania. Prípady z výberovej vzorky sa týkali menších nezrovnalostí pri uskutočňovaní programov Spoločenstva a najviac v nej boli zastúpené prípady podozrenia z konfliktu záujmov, neoprávnených platieb alebo zlého hospodárenia s finančnými prostriedkami určenými na projekty. Počas monitorovania týchto prípadov DV sledoval najmä závažnosť prípadov, kritériá na ich otvorenie, opatrenia prijaté vnútroštátnymi orgánmi a nadväzné kroky. Podobne ako pri interných prípadoch de minimis, DV zistil, že sa nepoužili žiadne jasné kritériá na prijatie rozhodnutí o otvorení týchto prípadov. Dozorný výbor sa preto domnieva, že súčasná stratégia a zoraďovanie priorít v prípade externých vyšetrovaní sú nejasné. Je potrebné presnejšie vymedziť kritéria na začatie externých vyšetrovaní (vrátane orientačných minimálnych referenčných prahov) a predchádzať tak otváraniu prípadov de minimis. Podľa názoru DV by stratégia a jasné priority zaistili lepšie využitie obmedzených zdrojov Spoločenstva a podľa potreby umožnili efektívnejšie pridelenie zdrojov na vyšetrovanie závažnejších prípadov. Dozorný výbor nie je presvedčený o tom, že by sa zdroje OLAF-u využívali optimálnym spôsobom, najmä ak sa pravidelne vyšetrujú prípady s veľmi malým finančným vplyvom, ktorý nepresahuje náklady vynaložené na vyšetrovanie. Na základe prípadov z výberovej vzorky DV pozoruje, že nadväzujúce finančné opatrenia a spätné získavanie neoprávnene vyplatených finančných prostriedkov a/alebo disciplinárne opatrenia (t. j. uvedenie mena dotknutej spoločnosti do systému včasného varovania), ktoré počas alebo pred vyšetrovaním úradom OLAF podnikol príslušný útvar Komisie alebo agentúra, boli úspešné alebo na dobrej ceste. Pokiaľ ide o tento postup, dozornému výboru nebola z predmetných správ jasná pridaná hodnota vyšetrovania týchto menších nezrovnalosti úradom OLAF, najmä pokiaľ ide o nadväzné finančné opatrenia, keďže príkaz na vrátenie už vydal útvar poverený uskutočňovaním programu ihneď po sprístupnení informácií o možnom podvode alebo nezrovnalosti. Dozorný výbor si tiež všimol prax, keď raz došlo k otvoreniu vyšetrovania úradom OLAF na základe rozhodnutia jeho rady, avšak po kompletnom spracovaní prípadu neboli prijaté žiadne opatrenia na jeho uzavretie napriek tomu, že nadväzné opatrenia bolo možné predvídať a uskutočniť už počas priebehu vyšetrovania. Pokiaľ ide o nadväzné súdne opatrenia, dozorný výbor si všimol, že z dôvodov mimo dosahu OLAF-u, je pre OLAF veľmi zložité získať od nečlenských štátov aktuálne informácie o nadväzných opatreniach. Z tohto dôvodu takéto informácie väčšinou spracúvajú delegácie Komisie v dotknutých krajinách a prínos OLAF-u je tak obmedzený. Odporúčanie1. Odporúča sa vypracovať stratégiu de minimis a vymedziť minimálne referenčné prahy v prípade externých vyšetrovaní. 2.4. Prípady pomoci, monitorovania a koordinácie Počas sledovania prípadov de minimis bol do výberovej vzorky zahrnutý rad prípadov pomoci, monitorovania a koordinácie. Vo všeobecnosti je právnym základom týchto činností Zmluva o ES a príslušné nariadenia (13), ktoré OLAF za účelom ochrany finančných záujmov Spoločenstiev proti podvodom zaväzujú, aby členským štátom poskytoval pomoc pri organizovaní spolupráce a koordinovaní ich činností. Rovnako ako v externých a interných prípadoch de minimis, DV dospel k záveru, že by bolo nesmierne užitočné, keby sa v príručke uvádzali usmernenia o spôsobe nakladania s prichádzajúcim informáciami úradom OLAF, ktoré sa týkajú týchto druhov prípadov, najmä pokiaľ ide o stanovenie priorít a výber prípadov (kritériá vzťahujúce sa na otvorenie alebo neotvorenie prípadu). Na základe prípadov z výberovej vzorky DV dospel k záveru, že vnútroštátne orgány si vedenie prípadu (uskutočnenie vyšetrovania a nadväzné činnosti) vždy privlastňovali, a úloha OLAF-u bola v porovnaní s externými a internými prípadmi, v rámci ktorých samotné vyšetrovacie činnosti ako inšpekcie, kontroly a overovanie informácií vykonával OLAF, veľmi obmedzená. Z tohto dôvodu bolo pre DV ťažké určiť potenciálnu pridanú hodnotu OLAF-u v tejto oblasti a v prípade nedostatku zdrojov v oblasti externých a interných vyšetrovaní by bolo rozumné zvážiť rozsah, v rámci ktorého by sa zdroje OLAF-u na tieto činnosti používali. Odporúčanie1. Odporúča sa, aby príručka OLAF-u obsahovala spôsob stanovenia priorít a výber kritérií v súvislosti s prípadmi pomoci, monitorovania a koordinácie. (1) Pozri napríklad závery a odporúčania vo výročných správach DV o činnosti za obdobie od decembra 2005 do mája 2007 a od júna 2007 do mája 2008. (2) Nariadenia (ES) č. 1073/1999 a č. 1074/1999, rozhodnutie Komisie z 28. apríla 1999 (Ú. v. ES L 136, 31.5.1999, s. 20). (3) Príručka OLAF-u z 25. februára 2005 bod 3.2 Operačné priority: V oblasti interných vyšetrovaní sa zohľadňujú tieto kritériá: závažnosť trestného činu alebo disciplinárneho priestupku, otázka, či sa jedná konanie jedinca alebo organizovanej skupiny, účasť vysokopostaveného úradníka, otázka, či sa jedná o zneužitie moci, negatívny vplyv na dobré meno/dôveryhodnosť EÚ alebo či o vyšetrovanie požiadal útvar/inštitúcia. V oblasti externých vyšetrovaní existuje 15 kritérií, ako napríklad dôležitosť finančného vplyvu, verejný záujem atď. (4) Interné oznámenie z 18. júna 2007 o postupoch OLAF-u vo veci nulovej tolerancie a pravidla de minimis v oblasti interných vyšetrovaní. Toto oznámenie načrtáva základné zásady politiky nulovej tolerancie zo strany Komisie a pravidlo de minimis v oblasti interných vyšetrovaní pri začatí vyšetrovaní a zasielaní konečných správ vnútroštátnym orgánom. Táto poznámka uzatvára, že OLAF musí pri začatí vyšetrovania zostať v medziach svojich vlastných kompetencií a menšie priestupky bez súvisu s finančnými záujmami Spoločenstiev by mali riešiť iné útvary než OLAF. (5) Príloha 1: 12-stranový dokument, ktorý rozoberá informácie súvisiace s prípadmi, sa neuverejní. (6) Vec ESD-11/00 EC/ECB – 10. júla 2003 bod 141 a vec C-15/00 EC/EIB – 10. júla 2003 bod 164. (7) Interné oznámenie z 18. júna 2007 o postupoch OLAF-u vo veci nulovej tolerancie a pravidla de minimis v oblasti interných vyšetrovaní. (8) Článok 2 ods. 1 rozhodnutia Komisie z 28. apríla 1999 (Ú. v. ES L 136, 31.5.1999, s. 20). (9) Príručka bod 3.2.1.1. týkajúci sa operačných priorít pokiaľ ide o interné vyšetrovania. (10) Vec ESD C-270/99 z 27. novembra 2001; vec T-307/01 z 10. júna 2004; stanovisko generálneho advokáta vo veci C-270/99 z 22. marca 2001. (11) Zmluva o ES, článok 280 ods. 2. (12) Bod 3.2.1.2 Externé vyšetrovania – zásada vlastného uváženia, s. 63. (13) Článok 280 Zmluvy o ES, článok 1 ods. 2 nariadenia č. 1073/99 a článok 9 ods. 1 nariadenia č. 2988/95.

PRÍLOHA 4 STANOVISKO č. 1/2009 Ročný plán riadenia úradu OLAF na rok 2009 V Bruseli 19. marca 2008 DV preskúmal verejnú časť ročného plánu riadenia (RPR) úradu OLAF na rok 2009, ako aj jeho vnútorné prílohy, pričom osobitnú pozornosť venoval cieľom, ukazovateľom a očakávaným výsledkom vyšetrovaní a spojeniu medzi nimi a ostatnými činnosťami tohto úradu. DV by rád celkove zablahoželal OLAF-u k zrozumiteľnému, dobre štruktúrovanému a presnému RPR, ako aj k začleneniu odkazu na jeho vlastné odporúčania. DV by rád uviedol niekoľko myšlienok a postrehov týkajúcich sa RPR na rok 2009. 1. Verejná časť DV pripomína, že v porovnaní s rokom 2008 sa zmenil ukazovateľ a zameranie všeobecného cieľa z „minimalizovania podvodu“ na zdôraznenie významu spätnej väzby zo strany zákazníka. DV súhlasí s týmto prístupom a pripomína, že je v súlade s jeho odporúčaním uvedeným v stanovisku č. 3 z roku 2006, v ktorom DV zdôraznil potrebu zapojenia zainteresovaných strán OLAF-u do stanovenia kvalitatívnych aj kvantitatívnych noriem a referenčných kritérií pre činnosti OLAF-u. Majúc túto skutočnosť na pamäti by DV chcel zdôrazniť nevyhnutnosť, aby OLAF zaviedol systém pravidelnej spätnej väzby so svojimi hlavnými zainteresovanými stranami. Pokiaľ ide o ukazovateľ všeobecného cieľa „účinné používanie výsledkov prieskumov zainteresovaných strán“, DV preskúmal výsledky a analýzu (predloženú vašim úradom) prieskumov Eurobarometra a Komisie za roky 2007 a 2008. Dospel k záveru, že prieskumy sa nezaoberajú ani neposkytujú informácie týkajúce sa operačnej účinnosti alebo efektívnosti útvarov OLAF-u. DV má z tohto dôvodu pochybnosti o tom, či OLAF dokáže využiť tieto výsledky na posúdenie dosiahnutia cieľov RPR z hľadiska operácií. Okrem toho má DV výhrady voči týmto prieskumom, pretože nie sú obvykle zamerané na jednotlivcov, ktorí priamo spolupracujú s OLAF-om. DV preto navrhuje OLAF-u, aby vykonal cielenejší prieskum prispôsobený na získanie stanovísk týchto zástupcov, orgánov členských štátov a inštitúcií a agentúr EÚ, ktoré každý deň spolupracujú s OLAF-om. Tieto informácie by boli na účely RPR na rok 2009 užitočnejšie. Ďalším zistením vyplývajúcim z výsledkov prieskumov bolo to, že všeobecná informovanosť o OLAF-e nebola veľmi dobrá; táto skutočnosť by mala podnietiť OLAF k zamysleniu pri navrhovaní budúcich činností. Napríklad hlavné zistenia v prieskume Eurobarometra za rok 2008(25 000 náhodne vybraných obyvateľov EÚ) boli také, že 59 % respondentov nikdy nepočulo o úrade OLAF a ďalších 20 % obyvateľov, ktorí počuli o úrade OLAF, nedokázali alebo neboli ochotní povedať, či dôverujú tejto organizácii. Podobné výsledky sa dosiahli v prieskume Komisie, v ktorom sa ukázalo, že pracovníci nemajú skúsenosti s jednaním s úradom OLAF, a preto si nemohli utvoriť názor na jeho činnosť. Na základe týchto výsledkov by DV chcel vyzvať OLAF, aby tieto výsledky zahrnul do RPR na rok 2010. DV s nadšením víta „osobitný cieľ č. 1“, v ktorom sa zdôrazňuje meranie účinnosti aj efektívnosti operácií úradu OLAF. Cieľom roku 2009 bude zamerať sa na závažnejšie prípady podvodov, čo je v súlade s pripomienkami, ktoré uviedol DV v RPR na rok 2008 a v stanovisku č. 3 k prípadom de minimis. DV víta zlepšenú stratégiu, pokiaľ ide o pravidlo de minimis pri vnútorných vyšetrovaniach, ktorá bola vysvetlená v nedávnom liste venovanom politike de minimis. DV by chcel ďalšie informácie, najmä informácie týkajúce sa kritérií výberu „závažných“ vonkajších vyšetrovaní, a vyzýva OLAF, aby predložil zrozumiteľnejšiu a dôslednejšiu stratégiu a usmernenia týkajúce sa druhov prípadov, ktoré chce OLAF preskúmať v roku 2009. DV by chcel zdôrazniť aj to, že návrh príručky operačných postupov (bod 2.3) by mal obsahovať vysvetlenie, ako sa formulujú operačné priority. DV zdieľa rovnaký názor s OLAF-om, že efektívnosť operácií OLAF-u je dôležitým faktorom pre dosiahnutie všeobecného cieľa, a žiada o objasnenie, ako „Súlad s usmerneniami k prahom a kritériá na otvorenie následných ciest (ukazovateľ 1.1)“ prispeje k dosiahnutiu tohto cieľa v roku 2009. DV domnieva sa, že okrem kritérií miery ukončenia a trvania prípadu by sa účinnosť vyšetrovaní mohla merať v zmysle vytvorenia systému alebo mechanizmu pravidelnej kontroly (vrátane kontroly kvality) vyšetrovaní s cieľom znížiť počet omeškaní a vyriešiť problémy krátko po tom, ako sa vyskytnú. DV by chcel viac informácií o „18 mesačnom systéme varovania“, ktorý je uvedený v RPR pod osobitným cieľom č. 1. Ako je uvedené v RPR, približne 25 % vyšetrovaní nie je stále spracovaných v rámci riadiacej cieľovej lehoty 24 mesiacov. Keďže ide o pretrvávajúci trend z predchádzajúcich rokov, DV kladie otázku, či ukazovatele účinnosti sú dostatočné na vyriešenie týchto omeškaní a zníženie ich počtu. Rovnako ako v RPR za rok 2008 DV považuje za problematické to, že by sa miera ukončenia prípadu (ukazovateľ výsledkov 2.2) mala priblížiť k hodnote jedna, ak sa počíta na základe nových prípadov, ktoré sa začali počas kalendárneho roka. Od vedenia OLAF-u sa vyžadujú ďalšie opatrenia na zvládnutie existujúceho počtu prípadov (približne 440 prípadov v decembri 2008), keďže dosiahnutie tohto cieľa neprispeje k zníženiu počtu prípadov. Táto skutočnosť sa potvrdzuje aj v zápisnici zo stretnutia riaditeľov v októbri 2008, v ktorej sa uvádza, že v prvej polovici roka 2008 sa miera ukončenia prípadov zhoršila a pribudli nové nevyriešené prípady. DV okrem toho pripomína, že efektívnosť a účinnosť operácií sa meria výhradne z hľadiska vyšetrovaní a nezahŕňa žiadne ďalšie operačné činnosti a podporné služby. DV sa však domnieva, že do tejto stratégie by sa mali začleniť aj podporné služby OLAF-u (ďalšie operačné činnosti a administratívne služby), aby sa OLAF stal „administratívnym vyšetrovacím orgánom svetovej triedy“. V budúcnosti by stálo za to zvážiť, ako iné činnosti, okrem vyšetrovaní, prispievajú k prínosu vyšetrovaní OLAF-u a ako by sa mohli merať v RPR. DV pripomína, že účinná komunikačná stratégia osobitného cieľa č. 2 „podpora kultúry spolupráce za účelom boja proti podvodom a korupcii“ neobsahuje žiadnu jasnú internú komunikačnú politiku. Zohľadňujúc monitorovanie prípadov OLAF-u dozorným výborom je zrejmé, že všeobecná koordinácia činností medzi útvarmi a oddeleniami by sa mohla zlepšiť. DV preto odporúča začleniť vnútornú komunikačnú stratégiu do RPR, aby sa zlepšilo spoločné využívanie poznatkov a aby sa posilnila všeobecná informovanosť medzi pracovníkmi OLAF-u, pokiaľ ide jeho vlastné činnosti. 2. Vnútorné prílohy DV víta osobitný ukazovateľ finančného dosahu pre vyšetrovania v obchodnej a colnej oblasti a zvýšené zameranie na prípady s odhadovaným finančným dosahom presahujúcim 1 milión EUR. Pokiaľ ide o účinnosť vyšetrovaní a operácií riaditeľstiev A a B, DV chce vedieť najmä to, ako sa v súčasnosti monitoruje trvanie vyšetrovaní a ich potenciálne omeškania, a víta systematické preskúmanie každých 18 mesiacov, pričom súčasne vyzýva OLAF, aby zvážil, či je tento systém dostatočný na kontrolu omeškaní. DV žiada objasniť „nové prebiehajúce štádium“. DV celkove zdôrazňuje, že systému prísnej kontroly je nevyhnutný na zníženie počtu omeškaní a zachovanie kvality práce na prípade. Rovnako ako v RPR na rok 2008 DV spochybňuje hodnotu a užitočnosť ukazovateľa „% prípadov ukončených s finančnými/súdnymi/administratívnymi následnými činnosťami“ vo vzťahu k celkovému počtu prípadov, keďže na začiatku je ťažké predpovedať výsledok vyšetrovaní. DV by chcel zopakovať, že v roku 2008 sa znovu nedosiahol výsledný ukazovateľ trvania prípadov 24 mesiacov, ktorý sa nedosiahol ani v posledných štyroch rokoch. V zápisnici zo stretnutia riaditeľov z októbra 2008 sa uvádza, že iba 49 % prípadov sa v prvej polovici roku 2008 skončilo za menej ako 24 mesiacov. Priemerné trvanie riešeného prípadu v prvej polovici roku 2008 bolo 27 mesiacov. DV kladie otázku, či sa tento cieľ dá v roku 2009 dosiahnuť, najmä preto, že OLAF sa má zamerať na zložitejšie prípady, pričom nebudú k dispozícii žiadne ďalšie zdroje. V RPR sa (v bode 1.2 Účinnosť) uvádza, že hodnotenia (alebo posúdenia) predstavujú približne 50 % pracovného zaťaženia vyšetrovateľov (48 % v riaditeľstve A, 54 % v riaditeľstve B). DV pripomína, že sa nesformulovali zámery ani ciele pre „neaktívne štádium“ vyšetrovaní a že v RPR nie sú k dispozícii žiadne informácie o priemernej dĺžke hodnotení. DV navrhuje zvážiť možnosť, ako zahrnúť neaktívnu fázu vyšetrovania do RPR, keďže spotrebúva obmedzené zdroje a je významným faktorom pri stanovení napríklad premlčania dôkazov a následných činností vyplývajúcich zo záverečných správ OLAF-u o prípade. DV by nakoniec chcel uviesť, že niektoré z výsledných ukazovateľov podporných činností (napríklad „počet zorganizovaných stretnutí“, „bezproblémová spolupráca“ a „poskytnutá spätná väzba“) sú príliš všeobecné, ťažko merateľné a/alebo nepresné, pokiaľ ide o to, ako sa majú monitorovať v porovnaní so stanovenými cieľmi, a kladie otázku, či skutočne predstavujú dobrý a účinný spôsob posúdenia výkonnosti.

PRÍLOHA 5 STANOVISKO č. 2/2009 Správy úradu OLAF z vyšetrovaní, ktoré prebiehajú dlhšie ako deväť mesiacov V Bruseli 28. mája 2009 ČASŤ I ÚVOD Generálny riaditeľ Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF – European Antifraud Office) predkladá dozornému výboru mesačnú správu so zhrnutím každého vyšetrovania, ktoré prebieha dlhšie ako deväť mesiacov (ďalej len „deväťmesačné správy“). V „deväťmesačných správach“ sa uvádzajú dôvody nedokončenia vyšetrovaní a plánovaný časový rámec na ukončenie každého prípadu. Trvanie vyšetrovaní je záležitosťou spoločného záujmu inštitúcií a samotného úradu OLAF (1), pričom sa zohľadňujú negatívne dôsledky, ktoré môžu mať omeškania pre strany zapojené do vyšetrovania, ako aj pre nadväzujúce administratívne, súdne a finančné činnosti týchto vyšetrovaní vykonávaných úradom OLAF. Veľký počet nevyriešených prípadov v dôsledku veľkého počtu odložených prípadov je škodlivý aj pre každodennú prácu OLAF-u, vzhľadom na to, že iba samotná správa starých prípadov odoberá značné zdroje z tých, ktoré sú určené na hlavné úlohy tohto úradu. OLAF využíva výnimočné a značné skúsenosti získané počas desiatich rokov vykonávania vyšetrovaní na európskej a medzinárodnej úrovni. Význam a dobrá povesť tohto úradu neustále rastú. Je preto nevyhnutné, aby čas potrebný na vyšetrovanie a ukončenie prípadov bol čo najkratší. Úloha dozorného výboru Všeobecným cieľom tohto preskúmania, ktoré vykonal dozorný výbor (DV), je posúdiť trvanie vyšetrovaní a dôvody potenciálnych neprimeraných omeškaní, aby sa zabezpečilo nepretržité vykonávanie vyšetrovaní počas obdobia, ktoré je primerané okolnostiam a zložitosti prípadu (2). Prostredníctvom tohto pravidelného monitorovacieho postupu DV posilňuje predovšetkým nezávislosť OLAF-u tým, že overuje, či nedochádza k vonkajším zásahom do spravodlivého vedenia vyšetrovaní a či omeškania nebránia zamýšľanému výsledku vyšetrovania, napríklad v dôsledku premlčania. Toto je druhé stanovisko, ktoré predložil DV k „deväťmesačným správam“. Po preskúmaní všetkých 150 „deväťmesačných správ“ týkajúcich sa obdobia od januára do decembra 2006 vydal DV v apríli 2007 stanovisko 1/2007. Cieľom uvedeného stanoviska bolo posúdiť dva rôzne aspekty: či tieto správy obsahovali primerané informácie umožňujúce DV vykonať jeho monitorovaciu funkciu a posúdiť mieru, do akej by tieto správy mohol OLAF použiť ako nástroj riadenia na dovedenie vyšetrovania do úspešného záveru v primeranej lehote. OLAF prijal závery a odporúčania uvedeného stanoviska a riadil sa nimi (3). DV v tejto súvislosti uviedol, že dôvody nedokončenia vyšetrovaní v rámci stanovenej lehoty uvedenej OLAF-om sa budú v budúcnosti dôkladne skúmať. „Deväťmesačné správy“ úradu OLAF Toto stanovisko je teraz založené na preskúmaní 275 „deväťmesačných správ“ (zo 424 riešených prípadov), ktoré sa týkajú obdobia od januára 2007 do decembra 2008, a 115 „posúdení počiatočných informácií“ týkajúcich sa každej „deväťmesačnej správy“, ktoré OLAF zaslal DV od marca do decembra 2008 (4). Tieto „posúdenia“ vypracúvajú vyšetrovatelia OLAF-u pred prijatím rozhodnutia o začatí vyšetrovania a obsahujú aj „návrhy týkajúce sa počiatočného plánu práce“. Uskutočnila sa aj kontrola v systéme správy prípadov (CMS – Case Management System) s cieľom stanoviť stav vo vyšetrovaní prípadov. Toto sú doručené správy podľa sektorov (5): — 47 vnútorných vyšetrovaní: európske inštitúcie: v ktorých OLAF zohráva vedúcu úlohu a využíva jasné procedurálne právomoci (6); — 11 vnútorných/vonkajších vyšetrovaní: orgány EÚ: v ktorých OLAF zohráva vedúcu úlohu (7); — 51 vyšetrovaní týkajúcich sa priamych výdavkov a vonkajšej pomoci: v ktorých má OLAF vedúcu úlohu a v ktorých sú pravidlá na uskutočnenie vyšetrovaní tiež založené na „dohodách s tretími krajinami“ (8); — 46 vyšetrovaní týkajúcich sa vonkajšej pomoci: v ktorých má OLAF vedúcu úlohu a v ktorých sú pravidlá na uskutočnenie vyšetrovaní tiež založené na „dohodách s tretími krajinami“ (9); — 43 vyšetrovaní týkajúcich sa poľnohospodárstva: v ktorých má OLAF silné a stabilné právomoci. Do tohto sektora patria aj colné prípady, v ktorých ide o poľnohospodárske výrobky a v ktorých OLAF zohráva predovšetkým koordinačnú a podpornú úlohu (10); — 51 vyšetrovaní týkajúcich sa ciel I a II: v ktorých OLAF zohráva koordinačnú a asistenčnú úlohu a v ktorých trvanie prípadov značne závisí od opatrení prijatých členskými štátmi (ČŠ) alebo príslušnými tretími krajinami (11); — 26 vyšetrovaní týkajúcich sa štrukturálnych opatrení: v ktorých OLAF využíva pevný právny základ na vykonávanie vyšetrovaní (12). OLAF vypracoval pre „deväťmesačné správy“ vzorový formulár. Vyšetrovatelia označili vo vzorovom formulári „deväťmesačných správ“ OLAF-u tieto vopred stanovené dôvody nedokončenia prípadov (13): — „napriek prideleniu značných zdrojov si objem operačnej/vyšetrovacej práce vyžaduje viac času“ v 133 správach (50 %); — „taktické pozastavenie vyšetrovania“ v 16 správach (6 %); — „nedostatok zdrojov“ v 30 správach (11 %); — „nízka priorita v spojení s obmedzenými zdrojmi“ v 12 správach (5 %); — „neexistencia spolupráce: zo strany ČŠ; zo strany útvarov Komisie; zo strany inej inštitúcie, zo strany jednotlivca/spoločnosti“ v 43 správach (15 %); a — „iné: pozri prípad“ v 77 správach (27 %). Obsah týchto „deväťmesačných správ“, ktoré vypracovali vyšetrovatelia OLAF-u, formálne spolupodpisuje – „parafuje“ – vedúci oddelenia daného sektora a riaditeľ každého z príslušných riaditeľstiev pre vyšetrovania a operácie. Od januára 2008 po úprave vzorového formulára „deväťmesačnej správy“ (14) sa zo zoznamu odstránili dôvody „taktické pozastavenie vyšetrovania“ a „nízka priorita spojená s obmedzenými zdrojmi“. Cieľ a metodika tohto preskúmania Pre akýkoľvek vyšetrovací úrad má hlavný význam to, aby vedel uviesť jasné dôvody omeškania a prekážky brániace procesu vyšetrovania. To umožňuje presné plánovanie a stratégiu vyšetrovaní, pridelenie vhodných pracovníkov, presné hodnotenie vonkajšej spolupráce, stanovenie prioritných prípadov a vytvorenie politiky vyšetrovania. Okrem toho DV môže monitorovať iba trvanie vyšetrovaní OLAF-u, aby sa vylúčili vonkajšie zásahy alebo zaujaté rozhodnutia, ak sa uvedú objektívne a overiteľné dôvody omeškania. V decembri 2008 prebiehalo 78 % vyšetrovaní OLAF-u dlhšie ako deväť mesiacov a 40 % vyšetrovaní viac ako dva roky. Okrem vykonania celkovej analýzy informácií poskytnutých v „deväťmesačnej správe“ sa DV rozhodol skontrolovať súlad dôvodov nedokončenia prípadov, ktoré označili vyšetrovatelia OLAF-u v „deväťmesačných správach“, s dôvodmi, ktoré boli podrobne opísané v hlavnej časti správy. DV preskúmal aj uvedené dôvody omeškania, aby analyzoval, do akej miery prispeli k pochopeniu skutočného dôvodu, alebo najdôležitejšie faktory spôsobujúce meškanie prebiehajúcich vyšetrovaní. Na tento účel DV analyzoval aj „posúdenia počiatočných informácií“, najmä návrhy týkajúce sa počiatočného plánu práce. Pri vypracovaní tejto analýzy sa DV okrem toho zameral na objasnenie toho, či vysoký podiel vyšetrovaní, ktoré prebiehajú viac ako „deväť mesiacov“, bol spôsobený objektívnymi príčinami, ktorým sa nebolo možné vyhnúť. Osobitná pozornosť sa venovala aj očakávanej lehote na dokončenie vyšetrovaní, ktorú je OLAF povinný oznámiť DV v „deväťmesačných správach“ (15). Metodika Analýza sa uskutočnila podľa jednotlivých sektorov, pri zohľadnení osobitnej povahy každého sektora a rôznych právomocí a procesných pravidiel vzťahujúcich sa na každý z nich (16). Na hlavný účel tohto stanoviska sme však správy OLAF-u zoskupili aj na základe vopred vymedzených dôvodov nedokončenia prípadov v stanovenej lehote, ktoré označili vyšetrovatelia v „deväťmesačnej“ vzorovej správe. Osobitné závery a odporúčania sa majú uviesť podľa sektorov; uvedú sa však celkové závery a odporúčania. ČASŤ 2 ANALÝZA DÔVODOV NEDOKONČENIA VYŠETROVANÍ OLAF-u V DEVÄŤMESAČNEJ LEHOTE 1. „NAPRIEK PRIDELENIU ZNAČNÝCH ZDROJOV SI OBJEM OPERAČNEJ/VYŠETROVACEJ PRÁCE VYŽADUJE VIAC ČASU“ Tento dôvod omeškania vyhlásil OLAF v prípade približne 50 % vyšetrovaní zaslaných DV (17). Vnútorné vyšetrovania: európske inštitúcie Preskúmalo sa 15 prípadov, v ktorých sa uviedol tento dôvod (31 % prípadov v tomto sektore zaslaných DV). Niektoré prípady boli dobre vysvetlené a „objem vyšetrovacej práce“ sa dal v kontexte správy ľahko pochopiť (18). Hlavné dôvody omeškania mnohých vyšetrovaní sa však odlišovali: dlhé obdobia nečinnosti (do 7 mesiacov) pred začatím vyšetrovania; napredovanie prípadu záviselo od potenciálnych informácií z vonkajších zdrojov, v prípade ktorých OLAF v skutočnosti nepodnikol žiadne vyšetrovacie kroky, ako aj nevysvetlené dôvody omeškaní (19). Zistilo sa aj to, že neexistuje spolupráca zo strany jednotlivcov, že došlo k odloženiu dohodnutých pohovorov na neskorší termín a že sa čaká na odpovede od jednotlivcov alebo inštitúcií (20). Významným faktorom, ktorý sme zistili, bolo to, že vyšetrovatelia pracovali na iných prípadoch a na prípadoch s vyššou prioritou (21). Nakoniec v niektorých prípadoch patrili medzi dôvody omeškania, napriek veľkému počtu vyšetrovateľov pridelených k prípadu, „značné zdroje“ a „nedostatok zdrojov“ (22). Hoci by pri čítaní správy mohli existovať zásadné dôvody pre tento rozpor týkajúci sa rôzneho pridelenia pracovníkov v rôznych fázach vyšetrovania, vyvoláva to mätúci dojem. Vnútorné/vonkajšie vyšetrovania: orgány EÚ Preskúmalo sa osem prípadov, v ktorých sa uvádzal tento dôvod (72 % prípadov v tomto sektore zaslaných DV). V mnohých prípadoch je v kontexte správy ako dôvod omeškania dobre vysvetlený a ľahko zrozumiteľný „objem vyšetrovacej práce“ (23). V iných prípadoch DV zistil, že odo dňa začatia prípadu do vymenovania vyšetrovateľov alebo do dátumu začatia vyšetrovania (do 6 mesiacov) uplynulo dlhé obdobie nečinnosti a že nevysvetlená a zrejmá zmena zodpovedného vyšetrovateľa je v niektorých prípadoch hlavným dôvodom omeškania (24). Oneskorená spolupráca zo strany jednotlivcov sa zistila aj v prípade s veľmi nízkym hospodárskym dosahom (25). Rovnaké opisy prípadu a výsledky prípadu sa uvádzajú v dvoch rôznych „deväťmesačných správach“, v prípade ktorých sa prijímajú rôzne operačné opatrenia (26). Priame výdavky a vonkajšia pomoc Preskúmalo sa 21 prípadov, v ktorých sa uviedol tento dôvod (41 % prípadov v tomto sektore zaslaných DV). Hoci v prípade väčšiny vyšetrovaní je uvedený dôvod dobre vysvetlený a zodpovedá pracovnému zaťaženiu v danom prípade (27), zistilo sa aj to, že jedna tretina prípadov má povahu vyžadujúcu pomoc v trestnej oblasti a že OLAF neprijal žiadne operačné opatrenia (28) alebo že sa stále čaká na odpoveď iných orgánov (29). Vonkajšia pomoc Preskúmalo sa 20 prípadov, v ktorých sa uvádzal tento dôvod (43 % prípadov v tomto sektore zaslaných DV). V niektorých prípadoch existuje dobré plánovanie, cieľ vyšetrovania je jasný a podrobný, vyšetrovania sa vedú dobre a omeškania sú zrozumiteľne vysvetlené a odôvodnené (30). V iných prípadoch však „objem vyšetrovacej práce“ nezodpovedá práci vykonanej OLAF-om, ale skôr čakaniu OLAF-u na dokončenie auditov, ktoré vykonávajú externé firmy alebo odborníci, bez akejkoľvek aktívnej účasti alebo úzkej následnej činnosti OLAF-u (31). Ako sa zdôraznilo v prvom stanovisku DV k tejto záležitosti, pridaná hodnota práce OLAF-u v tejto oblasti sa nepreukázala. DV zistil určitú mieru nezrozumiteľnosti v plánovaní vyšetrovania po misiách do tretích krajín a niekoľko mesiacov po vykonaní vyšetrovacích opatrení (32). DV zistil chýbajúce primerané plánovanie určitých misií do tretích krajín (33). Vypracovanie primeranej dokumentácie sa neriadi spoločným prístupom; niekedy sa misie organizujú s cieľom získať písomné dôkazy a niekedy sa zaslanie dokumentov zariaďuje priamo prostredníctvom delegácie EK (34) bez predchádzajúcich kontaktov s príslušným GR, čo vedie k omeškaniu vykonania vyšetrovaní (35). Okrem toho poukazuje na chýbajúce hodnotenie efektívnosti nákladov. Omeškania sa niekedy zdôvodňujú chýbajúcou žiadosťou zo strany vnútroštátnych súdnych orgánov (36). Zistili sa aj to, že na odôvodnenie omeškania sa uvádzali odporujúce si dôvody, t. j. vo vzorovej správe sa označujú „značné zdroje“ a „nízka priorita v spojení s pridelením obmedzených zdrojov“ (37). Závery a odporúčania: Dôvod „napriek prideleniu značných zdrojov si objem operačnej/vyšetrovacej práce vyžaduje viac času“ nezodpovedá skutočnému dôvodu omeškania vo viac ako polovici preskúmaných vyšetrovaní. To, že vyšetrovatelia označujú tento dôvod vo vzorovej správe, keď skutočný dôvod je iný, vyvoláva v DV obavy. DV zistil, že tento dôvod sa používal paušálne (nediskriminačne) a že vyšetrovatelia pracujúci v rámci toho istého útvaru si ho vykladali odlišne. To, že správy s protichodnými vybranými dôvodmi nedokončenia prípadov formálne spolupodpisuje – „parafuje“ – vedenie (vedúci útvaru a riaditeľ) svedčí o tom, že vnútornej kontrole vyšetrovaní sa nevenuje dostatočná pozornosť. Nedostatočne hodnoverné využívanie tohto dôvodu omeškania môže viesť OLAF k nesprávnym záverom v otázkach potrieb pracovníkov, rozpočtových potrieb a prijatia opatrení na zníženie omeškaní vo vyšetrovaniach. Tieto správy by sa mali používať ako riadiaci nástroj pre vyšetrovania. DV odporúča, aby OLAF vykonal revíziu týchto vyšetrovaní v prípadoch, keď táto príčina bola označená vo vzorovej správe, aby sa znovu posúdila stratégia vyšetrovania pri zohľadnení skutočného dôvodu nedokončenia prípadov. Poľnohospodárstvo Preskúmalo sa 28 prípadov, v ktorých sa uviedol tento dôvod (65 % prípadov v tomto sektore zaslaných DV). DV zistil, že prípady sú dobre vysvetlené a že vyšetrovatelia OLAF-u vykonali kontinuálnu prácu (38). Vo väčšine koordinačných prípadov, ktorými sa tento sektor zaoberá, však hlavným dôvodom omeškaní nie je objem vyšetrovacej práce vyšetrovateľov OLAF-u, ale skôr nedostatočne rýchla (alebo žiadna) reakcia vnútroštátnych orgánov ČŠ. V týchto prípadoch OLAF čaká na odpovede od týchto orgánov (39). V niektorých prípadoch vonkajšieho vyšetrovania sa zistil rovnaký problém (40) a občas sa zistilo, že niektoré informácie poskytnuté o rôznych krokoch vo vyšetrovaniach neboli zrozumiteľné ani chronologické, čo spôsobilo, že bolo ťažké posúdiť presný dôvod omeškania (41). Okrem toho sa zistilo, že dlhé obdobia nečinnosti v „posudzovaní počiatočných informácií“ niekedy viedli k nedostatočnej operačnej práci počas deväťmesačného obdobia (42). Zistilo sa aj to, že niektoré z týchto prípadov zahŕňali trestné prvky, ktoré boli predmetom súdnych vyšetrovaní v príslušných ČŠ. V takýchto prípadoch zostali vyšetrovania OLAF-u pozastavené, keďže chýbala priama výmena informácií so súdnymi orgánmi ČŠ (43). Clá I a II Preskúmalo sa 28 prípadov, v ktorých sa uviedol tento dôvod (55 % prípadov v tomto sektore zaslaných DV). Väčší počet týchto prípadov závisí od spolupráce s orgánmi ČŠ a OLAF z väčšej časti koná tak, aby podporil orgány ČŠ pri vykonávaní ich vyšetrovaní. V iných prípadoch OLAF čaká na informácie, ktoré majú poskytnúť ČŠ alebo tretia krajina (44). DV súhlasí s vysvetlením, ktoré poskytol OLAF k vonkajším vyšetrovaniam antidumpingových prípadov, konkrétne s tým, že v dôsledku ich povahy, rozsahu, zapojenia niekoľkých ČŠ prostredníctvom vzájomnej pomoci a misií do tretích krajín nebolo možné ukončiť vyšetrovania v rámci deväťmesačnej lehoty (45). Uvádzali sa aj prípady s vyššou pracovnou prioritou a zistilo sa, že sa stále riešia niektoré staré prípady, v ktorých sa čaká na reakciu ČŠ (46). Zistilo sa aj to, že v koordinačných prípadoch boli dôvody presiahnutia deväťmesačnej lehoty dobre vysvetlené a podložené. Okrem toho boli hneď od začiatku vypracované podrobné plány vyšetrovacej práce (47). Zistili sa niektoré trestné prípady, kde napredovanie prípadu záviselo od práce vnútroštátnych súdov alebo od vybavenia písomných žiadostí (48). DV s radosťou konštatoval, že sa „deväťmesačná správa“ jednoznačne použila ako riadiaci nástroj na opätovné posúdenie prípadu po podrobnej analýze dôvodov omeškania, ktorým nebolo možné predísť (49). Štrukturálne opatrenia Preskúmalo sa 13 prípadov, v ktorých sa uviedol tento dôvod (50 % prípadov v tomto sektore zaslaných DV). „Objem vyšetrovacej práce“ zodpovedá v niektorých prípadoch zmene zodpovedného vyšetrovateľa (50). V iných prípadoch je hlavným dôvodom omeškania pracovné zaťaženie zodpovedného vyšetrovateľa (51). Zdá sa, že „objem vyšetrovacej práce“ nie je dobre odôvodnený zoznamom operačných činností (52). DV zistil, že obdobia na „posúdenie počiatočných informácií“ aj čas venovaný operačnej práci boli príliš dlhé, keď obdobia „posúdenia počiatočných informácií“ trvali viac ako jeden rok a čas venovaný operačnej práci na jednom prípade predstavoval až desať mesiacov, pričom sa v správe neuviedlo žiadne jasné odôvodnenie (53). Závery a odporúčania: Vymedzenie a používanie dôvodu „objem operačnej/vyšetrovacej práce“ je vo všeobecnosti nepresné, keďže sa v ňom nerozlišuje medzi objemom práce, ktorú vykonáva OLAF, a objemom práce, za ktorú sú vo väčšine prípadov týkajúcich sa pomoci a koordinácie zodpovedné vnútroštátne orgány. Takáto nepresnosť neumožňuje prijať jasnú víziu alebo opatrenie na úrovni pomoci a spolupráce s vonkajšími vnútroštátnymi orgánmi, čo znemožňuje OLAF-u zlepšiť jeho výkonnosť. Pokiaľ ide o vonkajšie vyšetrovania s výnimkou sektorov ciel, skutočnými dôvodmi omeškania boli iné a rôzne dôvody. Odporúčame preskúmať definíciu „objemu práce“ a jej uplatnenie na jednotlivé prípady, aby sa presnejšie stanovilo, kto je zodpovedný za opatrenia, ktoré sa majú prijať. 2. „TAKTICKÉ POZASTAVENIE VYŠETROVANIA“ DV už vo svojom predchádzajúcom stanovisku k tejto záležitosti uviedol, že pojem „taktické pozastavenie vyšetrovania“ používaný v „deväťmesačných správach“ by sa mal buď obmedziť alebo vynechať. Okrem toho používanie tohto dôvodu nedokončenia vyšetrovania by malo byť opatrné a presné. S potešením konštatujeme, že v roku 2008 nebola DV zaslaná žiadna správa o prípade, v ktorej sa formálne použil tento dôvod omeškania, hoci sa zistilo, že sa použil v „deväťmesačných správach“, v ktorých sa uviedol dôvod „iné“ (54). Okrem toho je stále niekoľko nevyriešených prípadov, v ktorých sa uvádza tento dôvod (55): Vnútorné vyšetrovania: európske inštitúcie Preskúmali sa štyri prípady, v ktorých sa uviedol tento dôvod (8 % prípadov v tomto sektore zaslaných DV). Zistilo sa, že tento dôvod nebol jasne vysvetlený ani odôvodnený. V niektorých prípadoch sa použil na preradenie dvoch súvisiacich prípadov do pohotovosti (56) bez toho, aby sa pozornosť venovala procesným právam dotknutých osôb. Zistili sa aj vyšetrovania bez hospodárskeho dosahu a vyšetrovania, v prípade ktorých sa zdá, že sú založené na nejasných tvrdeniach. Zaznamenali sa aj správy o prípadoch, v ktorých sa uskutočnili misie do tretích krajín bez jasnej stratégie vyšetrovania. Pojem „taktické pozastavenie“ je v niektorých prípadoch spojený s inými dôvodmi: pracovné zaťaženie zodpovedných vyšetrovateľov a „neexistencia spolupráce zo strany iného jednotlivca“ (57), keď skutočným dôvodom neukončenia prípadu je chýbajúca právomoc OLAF-u vykonať pohovory s tretími stranami v nečlenských štátoch. Priame výdavky a vonkajšia pomoc Preskúmalo sa sedem prípadov, v ktorých sa uviedol tento dôvod (13 % prípadov v tomto sektore zaslaných DV). V niektorých prípadoch je použitie „taktického pozastavenia“ dobre vysvetlené (58). Zistilo sa však, že niekedy OLAF neuskutočnil žiadne ďalšie vyšetrovacie činnosti, že sa informácie zaslali súdnym orgáno