EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli3. 10. 2018 COM(2018) 663 final SPRÁVA KOMISIE o uplatňovaní nariadenia (ES) č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie v roku 2017



Úvod Európska komisia v roku 2017 pokračovala v plnení svojho pevného záväzku dosiahnuť vyššiu transparentnosť a zodpovednosť. Jedným z prostriedkov, ktorý na tento účel používa, je posilnenie účinného uplatňovania práva na prístup k dokumentom , ktorými disponujú inštitúcie EÚ. Toto právo je zakotvené v článku 42 Charty základných práv Európskej únie, článku 15 ods. 3 Zmluvy o fungovaní EÚ a v nariadení (ES) č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie . Rozšírený program transparentnosti Európska komisia prijala viacero dôležitých krokov v snahe zvýšiť transparentnosť svojich procesov pri tvorbe práva a vykonávaní politiky vrátane svojich kontaktov so zainteresovanými stranami a s lobistami. V roku 2017 Európska komisia pokračovala v poskytovaní svojho programu lepšej právnej regulácie, ktorého cieľom je lepšie a transparentnejšie fungovanie Európskej únie, s veľkým dôrazom na to, aby konala jednoduchším spôsobom a len vtedy, keď je to dôležité pre občanov. Od roku 2017 sa Komisia v rámci Programu regulačnej vhodnosti a efektívnosti (REFIT) snaží nájsť príležitosti na zjednodušenie a zníženie zbytočných nákladov pri každej revízii existujúcich právnych predpisov. Iniciatívy, ktoré vyplývajú z tejto práce, sú zahrnuté v každoročnom pracovnom programe Komisie a možno ich sledovať v hodnotiacej tabuľke REFIT. Európska komisia sa v rámci programu REFIT zameriava najmä na oblasti, v ktorých podniky a ostatné zainteresované strany pociťujú nadmerné náklady a zaťaženie. Európska komisia na tento účel vytvorila on-line portál, kde môže ktokoľvek podávať návrhy a prijímať rady od expertnej skupiny na vysokej úrovni združenej v platforme REFIT. Platforma REFIT prijala od svojho vzniku 58 stanovísk, ktoré vychádzali z vyše 280 verejných návrhov o tom, ako zvýšiť efektívnosť a účinnosť právnych predpisov EÚ. V apríli 2016 sa tri inštitúcie dohodli na Medziinštitucionálnej dohode o lepšej tvorbe práva. Počas roku 2017 inštitúcie pokračovali v spoločnej práci na návrhu budúcej spoločnej databázy právnych predpisov, ktorá je zakotvená v dohode. Na základe uvedenej dohody v súčasnosti prebieha práca na vymedzení podrobných špecifikácií a na začatí vývoja budúceho nástroja. Ide o používateľsky ústretový portál zameraný na širokú verejnosť poskytujúci jednoduchý prístup k informáciám o prebiehajúcich legislatívnych procesoch, ktoré sú vymenované v časovom slede a obsahujú odkazy na podrobnejšie zdroje. V decembri 2017 bol spustený nový medziinštitucionálny on-line register delegovaných aktov . Je to spoločný nástroj Európskej komisie, Európskeho parlamentu a Rady Európskej únie, ktorý umožňuje prístup k delegovaným aktom v celom životnom cykle od plánovania v Európskej komisii až po uverejnenie v úradnom vestníku. Zvyšuje tak transparentnosť procesu prípravy, prijímania a kontroly delegovaných aktov a slúži ako jednotné kontaktné miesto pre zainteresované strany, ktoré majú záujem o tento typ aktov. V roku 2017 Európska komisia ďalej zdokonalila register expertných skupín, a to najmä pridaním nového osobitného oddielu o zasadnutiach týchto skupín, na ktorom sa zobrazujú dokumenty usporiadaným a užívateľsky ústretovejším spôsobom. Okrem toho sa vďaka automatickému prenosu údajov týkajúcich sa členstva v expertných skupinách posilnili synergie medzi registrom expertných skupín a registrom transparentnosti. Súčasne sa naďalej rozširuje register transparentnosti, ktorý momentálne obsahuje viac ako 11 000 záznamov. V priebehu roka 2017 sa zapojilo 2 430 nových subjektov , pričom všetci podpísali spoločný kódex správania. Register transparentnosti je dnes jedným z najväčších svojho druhu na svete. S cieľom zlepšiť celkovú kvalitu dát a zlepšiť skúsenosti používateľov bolo vyvinuté a implementované nové inovačné IT riešenie. Okrem toho register transparentnosti od decembra 2017 automaticky poskytuje informácie o expertných skupinách Komisie , do ktorých boli vymenovaní registrujúci. Informácie boli získané z registra expertných skupín Komisie a ďalších podobných osôb . V súvislosti s návrhom Európskej komisie týkajúcim sa novej medziinštitucionálnej dohody o povinnom registri transparentnosti Európsky parlament 15. júna 2017 prijal svoj rokovací mandát a Rada Európskej únie prijala svoj mandát 6. decembra 2017 . Počas estónskeho predsedníctva Rady Európskej únie sa uskutočnili dve orientačné medziinštitucionálne stretnutia, ktoré sa konali 6. septembra 2017 a 12. decembra 2017. Politickí predstavitelia troch inštitúcií sa dohodli, že rokovania o povinnom registri transparentnosti EÚ sa začnú začiatkom roka 2018. Po prípravných stretnutiach na technickej úrovni sa prvé politické stretnutie uskutočnilo 16. apríla 2018. Transparentnosť týkajúca sa etiky komisárov a bývalých komisárov je zabezpečená prostredníctvom osobitnej webovej stránky na portáli Europa . Predseda Juncker ohlásil pri príležitosti výročného prejavu o stave Únie v roku 2017 nový Kódex správania členov Komisie . Týmito modernizovanými pravidlami sa stanovujú nové normy pre etické pravidlá v Európe. Nový kódex správania je pokračovaním snahy predsedu Junckera o väčšiu mieru transparentnosti, ktorú presadzuje od začiatku mandátu, pričom v kódexe sa predlžuje obdobie, počas ktorého sa osoba musí vyhýbať akýmkoľvek konfliktom záujmov, zo súčasných 18 mesiacov na dva roky v prípade bývalých komisárov a na tri roky v prípade predsedu Európskej komisie. Modernizácia zachádza ešte ďalej tým, že sa v nej stanovujú jasnejšie pravidlá a prísnejšie etické normy a v niekoľkých oblastiach sa zavádza aj väčšia transparentnosť. Nový kódex nadobudol účinnosť 1. februára 2018. Dňa 12. septembra 2017 sa Európska komisia v súvislosti s aktívnou transparentnosťou rozhodla , vzhľadom na množstvo žiadostí o prístup k dokumentom o výdavkoch na služobné cesty komisárov, každé dva mesiace zverejňovať prehľad výdavkov na služobné cesty na poslanca. Pravidelné prehľady pokrývajú všetky vykonané služobné cesty, pokiaľ by zverejnenie týchto informácií neohrozilo ochranu verejného záujmu v oblasti verejnej bezpečnosti, obrany a vojenských záležitostí, medzinárodných vzťahov alebo finančnej, menovej alebo hospodárskej politiky Únie alebo členského štátu. Prvé prehľady boli uverejnené koncom februára 2018. V rámci záväzku Európskej komisie v oblasti transparentnosti, ktorý prijala v novej obchodnej stratégii EÚ „Obchod pre všetkých“, boli na osobitných webových stránkach zverejnené prerokúvané texty a správy o najnovších kolách rokovaní vo veci súčasných obchodných dohôd a o prebiehajúcich obchodných rokovaniach s krajinami, ktoré nie sú členmi EÚ. Európska komisia sa takisto rozhodla pristupovať k transparentnosti jednotne a zabezpečiť maximálnu úroveň otvorenosti počas rokovacieho procesu so Spojeným kráľovstvom podľa článku 50 Zmluvy o Európskej únii. Komisia to zdôraznila aj vo svojom oznámení o stave rokovaní so Spojeným kráľovstvom podľa článku 50 Zmluvy o Európskej únii, v ktorom potvrdila, že „rokovania sa uskutočnili s bezprecedentnou transparentnosťou“. V roku 2017 Európska komisia iniciatívne uverejnila mnoho relevantných dokumentov na vyhradenej internetovej stránke. Išlo napríklad o návrhy rokovacích pozícií, ktoré sa týkajú konkrétnych tém rokovaní, pozičné dokumenty EÚ, programy kôl rokovaní, spoločné technické poznámky EÚ/Spojeného kráľovstva, spoločnú správu o pokroku počas prvej fázy rokovaní a návrh dohody o vystúpení. Prístup k dokumentom Právo na prístup k dokumentom je v rámci rozšíreného programu transparentnosti významnou súčasťou záväzku Európskej komisie vo vzťahu k transparentnosti. Okrem prístupu k dokumentom, ktoré má vo vlastníctve, na základe osobitných žiadostí podľa nariadenia (ES) č. 1049/2001, Európska komisia ďalej aktívne zverejnila používateľsky ústretovým spôsobom širokú škálu informácií a dokumentov vo viacerých svojich verejných registroch, ako aj na svojich webových stránkach.

Táto správa je vypracovaná podľa článku 17 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1049/2001. Poskytuje sa v nej prehľad o tom, ako Európska komisia uplatňovala pravidlá prístupu k dokumentom v roku 2017. Správa je vypracovaná na základe štatistických údajov, ktoré sú zhrnuté v prílohe . Štatistiky obsahujú počet prijatých žiadostí v roku 2017 a odpovedí, ktoré na ne boli poskytnuté. Neobsahujú počet vyžiadaných alebo (čiastočne) sprístupnených dokumentov, ktorých bolo oveľa viac.



Hoci žiadatelia môžu požiadať aj o prístup k jedinému dokumentu, častejšie žiadajú o prístup k veľkému množstvu dokumentov či dokonca k celým spisom týkajúcim sa určitej veci alebo postupu. Tieto štatistiky ukazujú dôležitosť práva na prístup k dokumentom v rámci celkovej politiky Európskej komisie v oblasti transparentnosti. Vyžiadané dokumenty boli plne alebo čiastočne sprístupnené v 82 % zo 6 255 prípadov v prvej fáze a širší alebo dokonca plný prístup bol udelený v 46,9 % z 299 prípadov preskúmaných pri opakovanom podaní žiadosti. Zdroje V Európskej komisii sa prvé žiadosti o prístup k dokumentom spracúvajú decentralizovane na rôznych generálnych riaditeľstvách a útvaroch Komisie. Každé generálne riaditeľstvo a útvar Komisie vyčlenil na túto úlohu aspoň jedného právneho experta, ktorý plní úlohu „koordinátora prístupu k dokumentom“. V závislosti od veľkosti útvaru a počtu prijatých žiadostí týmto pracovníkom zvyčajne pomáha niekoľko administratívnych a podporných zamestnancov. Koordinátor koordinuje návrh odpovedí s jednotkami zodpovednými za príslušné oblasti politiky. Opakované žiadosti rieši generálny sekretariát, aby sa zabezpečilo nezávislé administratívne preskúmanie odpovede poskytnutej v prvej fáze. Na generálnom sekretariáte bolo na túto úlohu vyčlenených desať ekvivalentov plného pracovného úväzku referentov a administratívnych pracovníkov. Okrem toho, že zodpovedajú za preskúmanie prvých odpovedí, poskytujú všetkým generálnym riaditeľstvám a útvarom Európskej komisie horizontálne usmernenia, školenia a poradenstvo o uplatňovaní nariadenia (ES) č. 1049/2001. Takisto pre celú Komisiu riadia informačný systém na spracúvanie prvých a opakovaných žiadostí o prístup k dokumentom, ktorý sa v súčasnosti modernizuje. Keďže počet nových žiadostí o prístup k dokumentom od nadobudnutia účinnosti nariadenia (ES) č. 1049/2001 aj potreba zvýšenia transparentnosti v tejto oblasti rastie, je čoraz zrejmejšie, že v Európskej komisii treba vyčleniť dostatočné ľudské a IT zdroje na to, aby sa zabezpečilo efektívne vybavovanie žiadostí o prístup k dokumentom a dosiahli sa čo najlepšie výsledky pre občanov.



1.Registre a internetové stránky V roku 2017 bolo do registra dokumentov Komisie vložených 18 825 nových dokumentov (pozri prílohu – Tabuľka 1), ktoré patrili do kategórií C, COM, JOIN, OJ, PV, SEC a SWD . V roku 2017 Európska komisia nevytvorila ani nedostala žiadne citlivé dokumenty týchto kategórií. V roku 2017 zaznamenala webová stránka „Prístup k dokumentom“ na portáli Europa pokles počtu návštev (12 618 v porovnaní s 15 496 v roku 2016) aj v počte zobrazených stránok (16 876 v porovnaní s 23 290 v roku 2016, pozri prílohu – Tabuľka 2). Obidve platformy sa stali dôležitými vyhľadávacími nástrojmi, ktoré občanom umožňujú hlbšie a aktívnejšie sa zúčastňovať na rozhodovacom procese Európskej komisie a ovplyvňovať politiku prístupu k dokumentom. 2. Spolupráca s inými inštitúciami, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (ES) č. 1049/2001 V roku 2017 Európsky parlament, Rada Európskej únie a Európska komisia naďalej organizovali pravidelné technické stretnutia na administratívnej úrovni s cieľom vymieňať si skúsenosti, vyvíjať najlepšie postupy a zabezpečiť jednotné uplatňovanie nariadenia (ES) č. 1049/2001. 3. Analýza žiadostí o prístup 3.1. Počet žiadostí V roku 2017 sa počet prvých žiadostí zvýšil o takmer 3 % (6 255 v porovnaní so 6 077 v roku 2016). Počet prvých odpovedí na základe nariadenia (ES) č. 1049/2001 sa znížil o približne 6 % (zo 7 137 v roku 2016 na 6 704 v roku 2017) . Pokiaľ ide o opakované žiadosti o preskúmanie, ktoré Európska komisia posudzovala po prvom plnom alebo čiastočnom zamietnutí prístupu, ich počet sa mierne zvýšil o 1 % (299 v roku 2017 v porovnaní s 295 v roku 2016), čo potvrdzuje neustále stúpajúci trend od roku 2016. Počet opakovaných odpovedí na základe nariadenia (ES) č. 1049/2001 sa výrazne zvýšil: z 219 v roku 2016 na 258 v roku 2017, čo je 15 %. Počet opakovaných žiadostí, ktoré sa riešili v roku 2017, bol ešte vyšší, keďže v niektorých prípadoch boli žiadosti od jedného žiadateľa preskupené a riešili sa v spoločnej odpovedi (pozri prílohu – Tabuľka 5). 3.2. Podiel žiadostí podľa generálneho riaditeľstva/útvaru Európskej komisie (príloha – Tabuľka 10) Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž prijalo najväčší podiel prvých žiadostí (9,9 % v porovnaní so 7,2 % v roku 2016), zatiaľ čo Generálne riaditeľstvo pre zdravie a bezpečnosť potravín obsadilo druhé miesto a zaznamenalo menší pokles: z 8,0 % v roku 2016 na 7,9 % v roku 2017. Počet prvých žiadostí o dokumenty v držbe Generálneho riaditeľstva pre finančnú stabilitu, finančné služby a úniu kapitálových trhov sa v roku 2017 zvýšil z 5,6 % na 7,5 %, čo znamená, že toto generálne riaditeľstvo sa umiestnilo na treťom mieste.

Generálne riaditeľstvo pre vnútorný trh, priemysel, podnikanie a MSP (6,3 %), generálny sekretariát (5,8 %) a Generálne riaditeľstvo pre civilnú ochranu a operácie humanitárnej pomoci EÚ (5,3 %) boli jedinými generálnymi riaditeľstvami, ktoré prijali viac ako 5 % všetkých prvých žiadostí. Ostatné útvary Európskej komisie zaznamenali 4 % alebo menej všetkých prvých žiadostí. Pokiaľ ide o opakované žiadosti prijaté na generálnom sekretariáte, najväčší podiel vo vzťahu k prvým odpovediam zaznamenalo Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž (20,1 % v roku 2017 v porovnaní s 15,9 % v roku 2016). Nasledovalo Generálne riaditeľstvo pre vnútorný trh, priemysel, podnikanie a MSP (8 % v porovnaní s 5,86 % v roku 2016). Na treťom mieste sa umiestnilo aj Generálne riaditeľstvo pre zdravie a bezpečnosť potravín a Generálne riaditeľstvo pre komunikačné siete, obsah a technológie, pričom každé z nich bolo zodpovedné za 6,0 % počiatočných odpovedí (v porovnaní s 10,2 % a 2,7 % v roku 2016). Prvé odpovede každého z troch ďalších oddelení Európskej komisie boli predmetom viac ako 5 % všetkých opakovaných žiadostí (Generálne riaditeľstvo pre dane a colnú úniu, Generálne riaditeľstvo pre spravodlivosť a spotrebiteľov a Generálne riaditeľstvo pre mobilitu a dopravu). Prvé odpovede poskytnuté zostávajúcimi oddeleniami Európskej komisie predstavovali pri každom z nich menej ako 5 % žiadostí o opakované preskúmanie. 3.3. Sociálno-profesijné kategórie žiadateľov (Príloha – Tabuľka 8) Väčšina prvých žiadostí v roku 2017 naďalej pochádzala od občanov. Predstavovali 37,4 % všetkých žiadostí (v porovnaní s 38,3 % v roku 2016). Druhé miesto obsadili akademické inštitúcie a think-tanky (21,6 % v roku 2017 v porovnaní s 16,0 % v roku 2016). Spoločnosti a odborníci z oblasti práva boli treťou najaktívnejšou kategóriou; predstavovali 13,6 % a 13,2 % prvých žiadostí (v porovnaní s 9,7 % a 13,5 % v roku 2016). Štvrté miesto obsadila občianska spoločnosť (MVO) (7,5 % v porovnaní s 11,9 % v roku 2016), ďalej nasledovali novinári (5,7 % v porovnaní s 5,9 % v roku 2016) a poslanci Európskeho parlamentu (1,0 % v roku 2017 v porovnaní so 4,8 % v roku 2016). Väčšina opakovaných žiadostí v roku 2017 pochádzala od odborníkov pracujúcich v oblasti práva. Podali takmer 37 % všetkých žiadostí (36,8 % v porovnaní s 26,4 % v roku 2016). Druhou najaktívnejšou kategóriou žiadateľov boli občania s 24,4 % všetkých žiadostí (v porovnaní s 30,2 % v roku 2016). Za nimi nasledovala občianska spoločnosť (MVO), ktorá bola zodpovedná za 12,7 % žiadostí (24,8 % v roku 2016). Akademické inštitúcie a think-tanky obsadili štvrté miesto s 8,4 % (4,4 % v roku 2016), novinári boli na piatom mieste so 7,7 % žiadostí (8,1 % v roku 2016) a spoločnosti boli šieste so 6,7 % (3,1 % v roku 2016). 3.4. Zemepisný pôvod žiadateľov (príloha – Tabuľka 9) Pokiaľ ide o geografické rozloženie prvých žiadostí, najväčší podiel prvých žiadostí naďalej pochádzal od žiadateľov s bydliskom alebo sídlom v Belgicku (25,7 % v porovnaní s 27,2 % v roku 2016), po ktorom nasledovalo Spojené kráľovstvo (výrazné zvýšenie z 10,0 % v roku 2016 na 15,2 % v roku 2017) a Nemecko (11,9 % v porovnaní s 12,6 % v roku 2016). Nasledovalo Holandsko, Francúzsko, Taliansko a Španielsko s viac ako 5 % všetkých žiadostí na každú krajinu. Žiadosti pochádzajúce zo zvyšných 21 členských štátov predstavovali menej ako 3 % na členský štát. Právo na prístup k dokumentom aj naďalej využívali žiadatelia s bydliskom alebo sídlom v tretích krajinách a ich prvé žiadosti predstavovali 5,62 % všetkých prvých žiadostí (4,1 % v roku 2016).



Pokiaľ ide o zemepisné rozloženie opakovaných žiadostí, zďaleka najväčší podiel žiadateľov z Belgicka (29,4 % v porovnaní s 33,2 % v roku 2016), za ktorým nasledovalo Nemecko (14,4 % v porovnaní s 13,2 % v roku 2016). Z ostatných členských štátov zaznamenalo viac ako 5 % žiadostí iba Spojené kráľovstvo (8,7 %), Španielsko (8,4 %), Taliansko (6,4 %) a Francúzsko (6,0 %). Žiadosti pochádzajúce zo zvyšných 21 členských štátov predstavovali 3 alebo menej percent na členský štát. A napokon žiadosti od žiadateľov s bydliskom alebo sídlom v tretích krajinách predstavovali 4,7 % všetkých žiadostí (v porovnaní s 3,7 % v roku 2016). 4. Uplatňovanie výnimiek týkajúcich sa práva na prístup 4.1. Druhy poskytovaného prístupu V roku 2017 bol plný alebo čiastočný prístup poskytnutý vo viac ako 82 % prípadov v prvej fáze (82,0 % v porovnaní s 81,3 % v roku 2016). Plný prístup bol poskytnutý v takmer 62 % všetkých prípadov. To predstavuje mierny nárast v porovnaní s predchádzajúcim rokom (60,9 %).

Podiel čiastočne kladných odpovedí bol stabilný (20,2 % v roku 2017 v porovnaní s 20,4 % v roku 2016). Úplne odmietnutých žiadostí bolo v porovnaní s rokom 2016 (18,7 %) mierne nižšie percento (17,98 %) – pozri prílohu (tabuľka 4). V roku 2017 došlo po opakovanej žiadosti pri takmer polovici prvých odpovedí k zmene pôvodného (úplného alebo čiastočného) zamietnutia (46,9 % v roku 2017 v porovnaní s 52 % v roku 2016). Počet opakovaných žiadostí, v prípade ktorých došlo k úplne kladnej odpovedi, bol mierne vyšší (5,4 %) ako v roku 2016 (5,0 %) – pozri prílohu (Tabuľka 6). V 41,5 % prípadov bol poskytnutý širší (hoci nie plný) prístup v porovnaní s prvou fázou (pokles v porovnaní s 47,3 % v roku 2016). Pri posudzovaní opakovaných žiadostí bolo pôvodné úplné zamietnutie potvrdené v 53,1 % prípadov (v porovnaní s 47,9 % v roku 2016). 4.2. Uplatňované výnimky týkajúce sa práva na prístup (príloha – Tabuľka 7). Ochrana súkromia alebo bezúhonnosti jednotlivca bola aj naďalej hlavným dôvodom na (úplné alebo čiastočné) zamietnutie prístupu v prvej fáze, pričom percentuálny podiel zostal nezmenený – 31,3 %. Rovnako ako v predchádzajúcich rokoch bola veľká časť čiastočných zamietnutí spôsobená potrebou úpravy mien radových zamestnancov alebo zástupcov tretích strán uvedených v dokumentoch, ktorá vyplýva z platných právnych predpisov o ochrane údajov. Druhou najviac využívanou výnimkou bola ochrana účelu inšpekcií, vyšetrovaní a auditov (17,6 % v roku 2017 v porovnaní s 16,2 % v roku 2016). Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov sa uplatňovala častejšie ako v roku 2016 (16,8 % v roku 2017 v porovnaní s 13,7 % v roku 2016) a obsadila tretie miesto.



Relatívne využitie výnimky týkajúcej sa ochrany rozhodovacieho procesu inštitúcie mierne kleslo (16,3 % v roku 2017 v porovnaní s 18,8 % v roku 2016). Využitie výnimky ochrany verejného záujmu týkajúceho sa verejnej bezpečnosti, ktoré najvýraznejšie vzrástlo v roku 2016, sa znížilo a dosiahlo piate miesto (5,4 % v roku 2017 v porovnaní so 7,3 % v roku 2016). Pri posudzovaní opakovaných žiadostí bola najčastejšie uplatnenou výnimkou na (úplné alebo čiastočné) zamietnutie prístupu výnimka týkajúca sa ochrany účelu inšpekcií, vyšetrovaní a auditov, v prípade ktorej došlo k 57 % nárastu v porovnaní s predchádzajúcim rokom (35,1 % v roku 2017 v porovnaní s 20,3 % v roku 2016). Na druhom mieste bola výnimka týkajúca sa ochrany súkromia a integrity jednotlivca (26,2 % v porovnaní s 28,3 % v roku 2016). Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov sa uplatnila menej často (13,3 % v roku 2017 v porovnaní s 15,9 % v roku 2016) a obsadila tretie miesto. Na štvrtom a piatom mieste boli výnimky týkajúce sa ochrany rozhodovacieho procesu inštitúcie (11,9 % v porovnaní s 20,3 % v roku 2016) a verejného záujmu v oblasti finančnej, menovej alebo hospodárskej politiky EÚ alebo členského štátu (4,7 % v porovnaní s 2,8 % v roku 2016). 5. Sťažnosti európskemu ombudsmanovi V roku 2017 európsky ombudsman uzavrel 25 prípadov sťažností proti Európskej komisii týkajúcich sa vybavovania žiadostí o prístup k dokumentom . Šesť z týchto prípadov bolo uzavretých s ďalšou alebo kritickou pripomienkou . Na porovnanie v roku 2016 európsky ombudsman uzavrel menej (21) sťažností, ale podobný počet (šesť) s ďalšími alebo kritickými poznámkami . V roku 2017 európsky ombudsman začal 25 nových vyšetrovaní, v ktorých prístup k dokumentom predstavoval buď hlavnú, alebo vedľajšiu časť sťažnosti (výrazný nárast v porovnaní s rokom 2016, keď bolo začatých 12 nových vyšetrovaní, čo odráža dôležitosť, ktorú európsky ombudsman prikladá tejto oblasti činnosti). 6. Súdne preskúmanie V roku 2017 súdy EÚ vydali novú dôležitú judikatúru, ktorá ovplyvní postupy Európskej komisie vyplývajúce z nariadenia (ES) č. 1049/2001. 6.1. Súdny dvor Súdny dvor vyniesol osem rozsudkov v prípade odvolaní, v ktorých bola Európska komisia účastníkom konania. V rozsudku vo veci Saint Gobain Glass/Európska komisia , ktorý sa týkal prístupu k dokumentom členských štátov o environmentálnych informáciách, najmä o emisných kvótach, Súdny dvor rozhodol, že pojem „rozhodovací proces“ uvedený vo výnimke o „rozhodovacom procese“ v článku 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001 sa týka dôverného charakteru konaní verejných orgánov bez toho, aby sa vzťahovalo na celé správne konanie, ktoré viedlo k rozhodnutiu.

Ďalej uviedol, že striktný výklad článku 4 ods. 3 vo svetle článku 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1367/2006 (Aarhuský dohovor) takisto znamená, že vnútorná povaha dokumentov alebo riziko vonkajšieho tlaku nie sú postačujúcimi dôvodmi na preukázanie vážnej ujmy. V dvoch rozsudkoch Súdny dvor ďalej objasnil, do akej miery sa na dokumenty, ktoré sú súčasťou prebiehajúceho správneho alebo súdneho konania, môže vzťahovať všeobecná domnienka zákazu sprístupnenia. Vo veci Francúzska republika/Carl Schlyter Súdny dvor po prvýkrát vymedzil pojem „vyšetrovanie“ uvedený v článku 4 ods. 2 tretej zarážke nariadenia (ES) č. 1049/2001. Uviedol, že požiadavka transparentnosti, z ktorej vychádza smernica (EÚ) 2015/1535 (predtým smernica 98/34/ES), sa zo zásady vzťahuje aj na podrobné stanoviská vydané Európskou komisiou alebo členskými štátmi. Táto zásada sa zvyčajne vzťahuje aj na pripomienky, ktoré vydali členské štáty. Všeobecná domnienka zákazu zverejnenia sa môže vzťahovať na dokumenty uchovávané Európskou komisiou v súvislosti s oznamovacími postupmi podľa týchto smerníc. Namiesto toho by sa dokumenty mali identifikovať a posudzovať individuálne. Súdny dvor vo veci Švédsko a Spirlea/Európska komisia rozhodol, že na dokumenty v rámci vyšetrovania v postupe EU Pilot vzťahujúce sa na fázu pred podaním žaloby v rámci konania o nesplnení povinnosti sa môže uplatniť všeobecná domnienka dôvernosti podľa článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia (ES) č. 1049/2001. Vo svojom rozsudku Európska komisia/Patrick Breyer Súdny dvor dospel k záveru, že písomné vyjadrenia účastníkov konania v konaniach súdu EÚ nie sú vylúčené z uplatňovania nariadenia (ES) č. 1049/2001. Skutočnosť, že Európska komisia dostala písomné vyjadrenia prostredníctvom samotného súdu, nemá vplyv na uplatňovanie nariadenia (ES) č. 1049/2001, pretože Európska komisia má dokumenty v držbe. Vo veci Typke/Európska komisia Súdny dvor potvrdil, že právo na prístup k dokumentom inštitúcií sa vzťahuje iba na existujúce dokumenty, ktoré má dotknutá inštitúcia k dispozícii, a že z nariadenia (ES) č. 1049/2001 jej nevyplýva povinnosť vytvoriť dokument, ktorý neexistuje. To znamená, že žiadosť o prístup, na základe ktorej by Európska komisia musela vytvoriť nový dokument, hoci by sa zakladal na informáciách, ktoré sa už nachádzajú v existujúcich dokumentoch v jej držbe, nepatrí do rámca nariadenia (ES) č. 1049/2001. 6.2. Všeobecný súd Všeobecný súd vyniesol 14 rozsudkov týkajúcich sa práva na prístup k dokumentom, v ktorých bola Komisia účastníkom konania. V štyroch prípadoch Všeobecný súd rozhodol, že návrh na zrušenie rozhodnutia Európskej komisie bol neprípustný . V jednom prípade odvolanie nevyústilo do rozsudku . V piatich prípadoch Všeobecný súd zamietol návrh žiadateľa na zrušenie rozhodnutia Európskej komisie v prípade opakovanej žiadosti o prístup k dokumentom a potvrdil stanovisko Európskej komisie . V dvoch prípadoch Všeobecný súd (čiastočne) zrušil rozhodnutie Európskej komisie . Pokiaľ ide o všeobecné požiadavky, Všeobecný súd na všeobecnej úrovni potvrdil, že inštitúcia môže odmietnuť prístup, ak by vykonanie individuálneho posúdenia predstavovalo neprimeranú administratívnu záťaž a ak žiadateľ odmietne spolupracovať pri hľadaní spravodlivého riešenia. Inštitúcia nemusí zdôvodňovať, prečo nezvažovala iné možnosti ako odmietnutie, a v takýchto prípadoch nemusí zverejniť ani dokumenty, ktoré už jednotlivo preskúmala v rámci posúdenia administratívnej záťaže. Pokiaľ ide o obchodné záujmy, Všeobecný súd rozhodol, že dokumenty predložené podľa nariadenia (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií a o zriadení Európskej chemickej agentúry nemusia automaticky podliehať všeobecnej domnienke o zamietnutí prístupu. Skutočnosť, že dokument môže byť chránený právom duševného vlastníctva vyplývajúcim z odvetvových právnych predpisov, automaticky neznamená, že dokument sa má považovať za obchodné tajomstvo. Zverejnenie dokumentov, v ktorých sa uvádzajú úrovne vystavenia nebezpečným chemickým látkam, sa môže v niektorých prípadoch považovať za odôvodnené prevažujúcim verejným záujmom . Pokiaľ ide o účel vyšetrovania, Všeobecný súd potvrdil všeobecnú domnienku týkajúcu sa zákazu prístupu k dokumentom o spisoch štátnej pomoci. Ďalej uviedol, že odôvodnenie v opakovanom rozhodnutí nemôže pozostávať iba z odôvodnenia v iných (priložených) dokumentoch, hoci odôvodnenia sa môžu použiť ako podklad pre jeho určité časti . Všeobecný súd takisto znovu potvrdil, že napriek tomu, že ochrana ľudského zdravia a životného prostredia je vo verejnom záujme, všeobecné ohľady na zásadu transparentnosti a právo verejnosti na informácie o práci inštitúcií nemôžu byť odôvodnením zverejnenia dokumentov týkajúcich sa fázy pred začatím postupu v prípade nesplnenia povinnosti . Okrem toho Všeobecný súd potvrdil svoje stanovisko uvedené v predchádzajúcich rozhodnutiach, podľa ktorých inštitúcia EÚ pri posudzovaní žiadosti o prístup k dokumentom, ktoré má k dispozícii, môže zohľadniť viac ako jeden z dôvodov zamietnutia stanovených v článku 4 nariadenia (ES) č. 1049/2001. V tomto konkrétnom prípade týkajúcom sa vyšetrovania sa domnieval, že zverejnenie požadovaných dokumentov by mohlo poškodiť tak ochranu obchodných záujmov dotknutých podnikov, ako aj ochranu účelu súvisiaceho vyšetrovania . Pokiaľ ide o dokumenty s relevantným vzťahom k súdnemu sporu na úrovni EÚ, Všeobecný súd potvrdil, že výnimky na základe ochrany súdnych konaní a ochrany vyšetrovaní sa neuplatňujú, ak sporné dokumenty nie sú vypracované v kontexte konkrétnych súdnych konaní a začatie prípravnej fázy postupu v prípade nesplnenia povinnosti proti členskému štátu nie je primerane predvídateľné. Zmienka o budúcich konaniach v súvislosti s prípadnými postupmi v prípade nesplnenia povinnosti nie je postačujúca. Podobne sa výnimka z účelu vyšetrovania neuplatňuje, ak sa postup podľa smernice 2015/1535/EÚ (pôvodná smernica 98/34/ES) uzavrie bez akýchkoľvek následných opatrení zo strany Európskej komisie, pretože za týchto okolností zostáva začatie postupu v prípade nesplnenia povinnosti čisto hypotetické . V tom istom rozsudku Všeobecný súd potvrdil, že pred zamietnutím prístupu k dokumentu pochádzajúcemu z členského štátu sa inštitúcia musí ubezpečiť, že členský štát založil svoju námietku na jednej z podstatných výnimiek uvedených v článku 4 ods. 1 až 3, pričom dôvody, ktoré členský štát predložil, existujú a sú uvedené vo vlastnom rozhodnutí. Pokiaľ ide o postúpenie žiadostí o prístup k dokumentom prijatým podľa vnútroštátneho práva členskými štátmi Európskej komisii podľa článku 5 druhého pododseku nariadenia (ES) č. 1049/2001, Všeobecný súd rozhodol, že inštitúcia nie je príslušná prijať postúpenia, ak ide o dokumenty, ktoré nepochádzajú z tejto inštitúcie bez ohľadu na to, či tieto doklady uchováva . V roku 2017 Všeobecný súd nevyniesol žiadny rozsudok týkajúci sa práva na prístup k dokumentom v prípade odvolania sa proti rozhodnutiu Súdu pre verejnú službu Európskej únie, v ktorom bola Európska komisia účastníkom konania. 6.3. Prebiehajúce súdne prípady