V tomto oznámení sú zhrnuté výsledky hĺbkových preskúmaní, ktoré mali vyhodnotiť, či vo viacerých členských štátoch existujú nerovnováhy alebo nadmerné nerovnováhy. (*) Takisto sa v ňom rozpracováva spojitosť makroekonomických nerovnováh s eurozónou a spôsob, akým sa má pristupovať k viacerým politickým výzvam v kontexte celej eurozóny. S cieľom prispieť k integrovanému dohľadu sa v oznámení takisto rieši fiškálny vývoj. V prípade dotknutých krajín eurozóny Komisia aktualizuje posúdenie ich situácie, ktoré uskutočnila v novembri 2013, keď prejednala návrhy rozpočtových plánov. (**)

V hĺbkových preskúmaniach sa prediskutovali príslušné vlastnosti hospodárstiev členských štátov, najmä vývoj ich vonkajších účtov, saldo úspor a investícií, reálnych výmenných kurzov, podielov na vývoznom trhu, nákladovej a nenákladovej konkurencieschopnosti, produktivity, súkromného a verejného dlhu, cien nehnuteľností, úverových tokov, finančných systémov, nezamestnanosti a iných premenných. Pri posúdení nerovnováhy alebo nadmerných nerovnováh sa zvažuje situácia každého hospodárstva v danom momente a dynamiku každej z týchto otázok, ako aj, ak je to vhodné, nedávne politické opatrenia.

Z hĺbkových preskúmaní vyplýva, že problémy, ktorým čelia hospodárstva EÚ, sa menia. V čase, keď sa zavádzal postup pri makroekonomickej nerovnováhe (ďalej len „PMN“) a v počiatočných kolách jeho vykonávania, sa hlavné problémy týkali neudržateľného deficitu bežného účtu, strát konkurencieschopnosti súvisiacich s predtým veľmi dynamickými nákladmi práce, súkromných dlhov a vysokých cien nehnuteľností. Hlavné výzvy cezhraničnej povahy sa v súčasnosti v mnohých krajinách týkajú aj dosahu znižovania pákového efektu na strednodobý rast; udržateľnosti súkromného a verejného dlhu a vonkajších záväzkov v kontexte veľmi nízkej inflácie; potreby poskytovať úvery na obchodovateľné činnosti v zraniteľných hospodárstvach v roztrieštenom finančnom systéme a veľmi vysokej úrovne nezamestnanosti v mnohých krajinách.

Na základe hĺbkových preskúmaní identifikovala Komisia nerovnováhy v Belgicku, Bulharsku, Nemecku, Írsku, Španielsku, Francúzsku, Chorvátsku, Taliansku, Maďarsku, Holandsku, Slovinsku, Fínsku, Švédsku a v Spojenom kráľovstve. Z týchto členských štátov čelia nadmerným nerovnováham Chorvátsko, Taliansko a Slovinsko. V prípade Španielska zastáva Komisia názor, že sa za minulý rok uskutočnila výrazná úprava a že súčasné trendy nerovnováh sa budú postupom času znižovať. Zatiaľ čo tento fakt predstavuje základ na vyvodenie záveru, že nerovnováhy už v zmysle PMN nie sú nadmerné, Komisia zdôrazňuje, že podstatné riziká stále pretrvávajú.

Hnacie mechanizmy nerovnováh a riziká, ktoré vyvolávajú, sa líšia od jedného hospodárstva k druhému. Politiky by sa mali prispôsobiť výzvam, ktorým čelí každé hospodárstvo a je potrebné začať realizovať primerané monitorovanie. V súlade s odporúčaním rady adresovanom eurozóne zamýšľa Komisia spustiť osobitné monitorovanie politík odporučených Radou tým členským štátom, ktoré čelia nadmerným nerovnováham (Chorvátsko, Taliansko a Slovinsko), ako aj štátom, v ktorých si nerovnováhy vyžadujú rozhodné politické opatrenia (Írsko, Španielsko a Francúzsko). (* * *) V prípade Írska a Španielska sa bude toto monitorovanie spoliehať na dohľad po ukončení programu.

V prípade Dánska a Malty sa Komisia domnieva, že v porovnaní s minulým rokom sa riziká znížili a sú pod lepšou kontrolou. Nerovnováhy sa už v zmysle PMN v týchto krajinách nezistili. V prípade Luxemburska si síce určité znaky hospodárstva, vrátane jeho rozsiahleho finančného sektora, vyžadujú ďalšiu pozornosť, avšak nepredstavujú nerovnováhy v zmysle PMN. (****)

Posilnením oživenia a dôsledným vykonávaním politiky by sa malo v nasledujúcich rokoch uľahčiť prekonávanie nerovnováh a nadmerných nerovnováh v iných hospodárstvach. Treba však dodať, že nerovnováhy sú dlhodobým fenoménom a môže trvať dlhšie, kým vhodné politiky povedú k rozhodujúcemu zlepšeniu hospodárskych ukazovateľov a dostatočnému zníženiu makroekonomických rizík pod dohľadom PMN. Ak sa v niektorom hospodárstve počas viacerých rokov konštatuje zistenie nerovnováh alebo nadmerných nerovnováh, nie je toto konštatovanie súdom prijatých politík, ale signálom, že riziká pretrvávajú a že je v súvislosti s rovnováhami potrebná veľká obozretnosť a vykonávanie relevantnej politiky. Je však potrebné poznamenať, že v niektorých krajinách pretrvávanie nerovnováh súvisí takisto s pomalým vykonávaním odporúčaní pre jednotlivé krajiny v rámci európskeho semestra.

Pokiaľ ide o fiškálny vývoj, situácia sa zlepšovala tak v EÚ, ako aj v eurozóne, a to vďaka pokračujúcemu konsolidačnému úsiliu. V súvislosti s poslednými prognózami pre Francúzsko a Slovinsko však existujú riziká, že konsolidačné úsilie nebude dostatočne silné na zabezpečenie toho, aby korekcia nadmerného deficitu pokračovala podľa plánu. Komisia preto týmto členským štátom adresuje odporúčania podľa článku 11 nariadenia (EÚ) č. 473/2013.

Komisia očakáva, že členské štáty zohľadňujú zistenia hĺbkových preskúmaní a fiškálne predpovede vo svojich národných reformných programoch (NPR), programoch stability a konvergenčných programoch. Členské štáty, v ktorých existujú nadmerné nerovnováhy, by mali vo svojich národných reformných programoch, programoch stability a konvergenčných programoch mali predovšetkým vytýčiť komplexné a podrobné politické reakcie. Komisia je pripravená s týmito členskými štátmi úzko spolupracovať, a to pri plnom rešpektovaní vnútroštátnych postupov. Od dvoch členských štátov, ktorým sa v oznámení adresuje odporúčanie na zabezpečenie toho, aby korekcia nadmerného deficitu pokračovala podľa plánu, sa očakáva, že v určenej časti svojich programov stability podajú správu o opatreniach potrebných na splnenie takéhoto odporúčania. Národné reformné programy, programy stability a konvergenčné programy všetkých členských štátov sa posúdia v júni 2014 v rámci európskeho semestra pre koordináciu hospodárskych politík s cieľom určiť, či sú primerané na riešenie daných výziev. Ak sa Komisia domnieva, že navrhované politické reakcie tých členských štátov, v ktorých existujú nadmerné nerovnováhy (Taliansko, Chorvátsko, Slovinsko), nie sú vzhľadom na dané výzvy primerané, odporučí Rade, aby dotknutý členský štát vykonal nápravné opatrenia v rámci nápravnej časti PMN. V prípade potreby sa v rámci postupu pri nadmernom deficite príjmu ďalšie začiatkom júna takisto procedurálne kroky.

_______________

(*) Toto oznámenie spĺňa požiadavku článku 6 ods. 1 a článku 7 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011, podľa ktorej Komisia informuje Európsky parlament, Radu a Euroskupinu o tom, či na základe hĺbkových preskúmaní existujú nerovnováhy. Hĺbkové preskúmania sedemnástich členských štátov sa uverejňujú v rovnakom čase ako toto oznámenie (pozri European Economy-Occasional Papers). V zmysle PMN predstavujú nerovnováhy trendy vedúce k nárastu vývoja, ktorý nepriaznivo ovplyvňuje fungovanie hospodárstva členského štátu, menovej únie alebo Únie ako celku; nadmerné nerovnováhy znamenajú vážne nerovnováhy vrátane nerovnováh, ktoré môžu ohroziť riadne fungovanie hospodárskej a menovej únie alebo predstavujú takéto riziko.

(**) COM(2013) 900, 15.11.2013.

(***) Pozri odporúčania pre jednotlivé krajiny č. 5 v odporúčaní Rady (2013/C 217/24) z 9. júla 2013, Ú. v. EÚ L 217, 23.7.2013, s. 97.

(* * * *) V správe o mechanizme varovania z novembra 2013 Komisia konštatovala, že v rámci PMN neboli pre Českú republiku, Estónsko, Lotyšsko, Litvu, Rakúsko, Poľsko a Slovensko potrebné žiadne osobitné opatrenia. Makroekonomický dohľad bude v prípade všetkých týchto členských štátov pokračovať v kontexte európskeho semestra. Okrem toho sa PMN nevzťahuje na členské štáty, ktoré realizujú programy makroekonomických úprav za podpory finančnej pomoci: Grécko, Cyprus, Portugalsko a Rumunsko; zvýšené monitorovanie ich nerovnováh a politík bude pokračovať v kontexte ich programov.

Synoptická tabuľka Integrovaný dohľad nad makroekonomickými a fiškálnymi nerovnováhami (členský štát, pre ktorý sa pripravilo hĺbkové preskúmanie)

|| PMN || Pakt stability a rastu (SGP)

Zistenie || Nadväzné opatrenia

BE || Nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN || Nadmerný deficit, lehota na korekciu: 2013

BG || Nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN || Ešte nedosiahli strednodobý cieľ

DE || Nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN || Presiahli strednodobý cieľ

DK || Žiadna nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra || Nadmerný deficit, lehota na korekciu: 2013

IE || Nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN Osobitné monitorovanie: dohľad po ukončení programu || Nadmerný deficit, lehota na korekciu: 2015

ES || Nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN Osobitné monitorovanie: dohľad po ukončení programu || Nadmerný deficit, lehota na korekciu: 2016

FR || Nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN Začatie osobitného monitorovania || Nadmerný deficit, lehota na korekciu: 2015 Komisia dnes prijíma odporúčanie (*)

HR || Nadmerná nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN Rozhodnutie, ktoré sa má prijať v júni na následné kroky v rámci PMN Začatie osobitného monitorovania || Nadmerný deficit, lehota na korekciu: 2016

IT || Nadmerná nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN Rozhodnutie, ktoré sa má prijať v júni na následné kroky v rámci PMN Začatie osobitného monitorovania || Ešte nedosiahli strednodobý cieľ

LU || Žiadna nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra || Presiahli strednodobý cieľ

HU || Nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN || Ešte nedosiahli strednodobý cieľ

MT || Žiadna nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra || Nadmerný deficit, lehota na korekciu: 2014

NL || Nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN || Nadmerný deficit, lehota na korekciu: 2014

SI || Nadmerná nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN Rozhodnutie, ktoré sa má prijať v júni na následné kroky v rámci PMN Začatie osobitného monitorovania || Nadmerný deficit, lehota na korekciu: 2015 Komisia dnes prijíma odporúčanie (*)

SE || Nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN || Presiahli strednodobý cieľ

FI || Nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN || Ešte nedosiahli strednodobý cieľ

Spojené kráľovstvo || Nerovnováha || Odporúčania, ktoré sa majú prijať v rámci európskeho semestra, vrátane otázok týkajúcich sa PMN || Nadmerný deficit, lehota na korekciu: 2014 – 2015

(*) Odporúčania v rámci balíka 2 legislatívnych opatrení (Reg. č. 473/2013), pokiaľ ide o opatrenia, ktoré sa majú prijať s cieľom zabezpečiť včasnú korekciu svojho nadmerného deficitu verejných financií sa týkajú len členských štátov eurozóny. Strednodobý cieľ: Strednodobý fiškálny cieľ. Členské štáty eurozóny, pre ktoré sa vypracovalo hĺbkové preskúmanie sú označené sivou farbou.

1. Úvod a hlavné zistenia

V priebehu posledných rokov bola správa hospodárskych záležitostí v EÚ značne posilnená. V súčasnosti stanovuje súdržný ročný cyklus koordinácie hospodárskej politiky v Európe, pričom pre eurozónu sú zavedené viac integrované kroky. Európsky semester sa stal kľúčom na vykonanie reforiem, pričom zaisťuje, že členské štáty koordinujú svoje hospodárske politiky a úsilie na podporu rastu a tvorby pracovných príležitostí[1].

Spoločne s posilneným Paktom stability a rastu, ktorý je zameraný na udržateľné verejné financie, je postup pri makroekonomickej nerovnováhe (PMN) stredobodom posilnenej správy hospodárskych záležitostí v EÚ. Postup pri makroekonomickej nerovnováhe (PMN) je navrhnutý s cieľom pomôcť odhaliť, predchádzať a napraviť problémy v ranom štádiu. Komisia na začiatku štvrtého európskeho semestra v novembri 2013 v správe o mechanizme varovania preskúmala všetky členské štáty v súvislosti s možnými makroekonomickými nerovnováhami na základe hodnotiacej tabuľky indikátorov a zistila 16 prípadov, v ktorých bola potrebné hĺbkové preskúmanie. Írsko bolo po úspešnom uzatvorení makroekonomického ozdravného programu pozvané na zasadnutie Rady ECOFIN vo februári 2014. Komisia na základe týchto hĺbkových analýz dospela k záverom o existencii nerovnováh a ich povahe.

Analýza celkovo ukazuje, že makroekonomické nerovnováhy, ktoré sa zvyšovali počas mnohých rokov, sa postupne znižujú. Nerovnováhy už nie sú zistené ako nadmerné v jednej krajine, pričom nerovnováhy nie sú zistené v dvoch ďalších krajinách. V niektorých prípadoch však vznikli nové obavy, ktoré si vyžadujú bližšiu pozornosť. Komisia očakáva, že tri členské štáty, pri ktorých dospela k záveru, že majú nadmerné nerovnováhy, budú konať rýchlo a rozhodne a zahrnú komplexné a podrobné politické opatrenia vo svojich nadchádzajúcich národných reformných programoch, programoch stability a konvergenčných programoch. Členské štáty, pri ktorých Komisia zistila existenciu nerovnováh, sa vyzývajú, aby zohľadnili zistenia hĺbkových preskúmaní vo svojich národných reformných programoch, programoch stability a konvergenčných programoch. Komisia na základe a v kontexte európskeho semestra v júni predloží politické odporúčania na nápravu existujúcich nerovnováh a prevenciu nových.

Komisa dnes ako súčasť pokračujúceho monitorovania povinností v rámci postupu pri nadmernom deficite využíva nový nástroj v rámci posilneného Paktu stability a rastu a upozorňuje dva členské štáty, ktoré sú členmi eurozóny, na riziko nesplnenia rozpočtového cieľa, odporúčaného na tento rok. Komisia v kontexte európskeho semestra v júni prehodnotí celkovú situáciu s ohľadom na povinnosti v rámci Paktu stability a rastu, a pokiaľ to bude potrebné, navrhne vhodné kroky Rade.

2. Hospodárske oživenie ale pretrvávajúca potreba reforiem

Proces hospodárskeho oživenia napreduje. Na základe posledných prognóz[2] európske hospodárstvo v roku 2014 dosiahne hospodársky rast na úrovni 1,5 percenta a v roku 2015 2,0 percenta. Prvýkrát po niekoľkých rokoch sa prognózy rastu pre viaceré krajiny revidovali smerom nahor. Zlepšuje sa niekoľko hlavných údajov súvisiacich s nerovnováhami, vrátane vonkajších a fiškálnych účtov, konkurencieschopnosti a obchodných ukazovateľov a celkovej zadlženosti. V mnohých krajinách dosiahli cenové cykly nehnuteľností najnižšiu hodnotu a nasledoval mierny nárast. Miera nezamestnanosti sa stabilizovala a v niekoľkých hospodárstvach pomaly klesá, hoci nezamestnanosť a ostatné ukazovatele sociálneho zaťaženia zostávajú v mnohých krajinách príliš vysoké. Náprava nerovnováh, ktorá vyplýva z politicky komplexných opatrení, ako aj sociálne bolestivých úprav prostredníctvom hospodárskych činiteľov, prispela k zlepšeniu základných faktorov a podporila postupné oživenie, ktoré pomáha pri obmedzovaní makroekonomických rizík. Oživenie je však stále krehké a nerovnomerné. EÚ a eurozóna sa až v rokoch 2014 a 2015 vrátia k objemu reálnej činnosti zaznamenanej v roku 2007 a niektorým členským štátom to bude trvať dlhšie.

V hĺbkových preskúmaniach sa poukazuje na to, že problémy, ktorým čelia skúmané hospodárstva, sa menia. V čase, keď Komisia predložila a neskôr aj schválila nariadenie o PMN a v čase, kedy sa tento postup uplatnil v jeho prvých dvoch kolách, sa hlavné problémy týkali neudržateľného deficitu bežného účtu, strát konkurencieschopnosti súvisiacej s predtým veľmi dynamickými nákladmi práce, ako aj súkromných dlhov a vysokých cien nehnuteľností. Zatiaľ čo mnohé nerovnováhy, ktoré majú „tokový“ charakter (ako sú deficity bežného účtu), boli prekonané, v prípade nerovnováh so „stavovým“ charakterom (ako sú vonkajšie záväzky) to zatiaľ neplatí. Hlavné výzvy cezhraničnej povahy sa v súčasnosti v mnohých krajinách týkajú pretrvávajúceho dosahu, ktorý majú v mnohých krajinách tlaky na znižovanie pákového efektu na strednodobý rast; udržateľnosti súkromného dlhu, vonkajších záväzkov v kontexte veľmi nízkej inflácie a pomalého rastu; dôsledkov posunu eurozóny k pomerne veľkému prebytku bežného účtu; a potreby poskytnúť úvery životaschopným investíciám v zraniteľných hospodárstvach v roztrieštenom finančnom systéme. Hlavné politické a sociálne výzvy navyše predstavuje vysoká miera nezamestnanosti v mnohých hospodárstvach.

V rámci politických reakcií na meniace sa výzvy by sa mali zvážiť aj aspekty makroekonomických nerovnováh spojené s eurozónou. Makroekonomické nerovnováhy škodia v prvom rade a predovšetkým hospodárstvam dotknutých členských štátov, ktoré majú preto záujem znížiť súvisiace riziká. Tieto riziká sa týkajú udržateľnosti vonkajšieho, verejného a súkromného dlhu; schopnosti konkurovať na svetových trhoch a v konečnom dôsledku aj schopnosti vytvárať v strednodobom horizonte vysoký rast a tvoriť pracovné miesta. Dôsledkom vzájomnej závislosti hospodárstiev je však prelievanie nerovnováh do ďalších krajín a skutočnosť, že strata efektívnosti v jednom členskom štáte vedie k znižovaniu bohatstva jeho partnerov. Existuje niekoľko spôsobov, ktorými makroekonomická situácia a politické opatrenia v jednom členskom štáte ovplyvňujú jeho partnerov: obchodné, finančné a menové väzby, štrukturálne reformy, ako aj dôvera a neistota.[3]

V rámci PMN je vzhľadom na vzájomnú závislosť európskych hospodárstiev potrebné posúdiť viaceré výzvy v kontexte celej eurozóny:

· Politiky pre rast. Po niekoľkých rokoch recesie alebo pomalého rastu vstúpila v súčasnosti eurozóna do krehkej fázy obnovy. Vzhľadom na vzájomné prepojenie členských štátov a obmedzenia, ktorým mnohé z nich čelia, sa posilnenie hospodárskej činnosti a strednodobej prognózy očakáva na základe pokračujúcich štrukturálnych reforiem zameraných na zvýšenie konkurencieschopnosti úprav v zraniteľných hospodárstvach a – v prípade väčších a menej zadlžených členských štátov – na základe politík na zvýšenie domáceho dopytu. Politiky, ktoré prispievajú k rastu investícií sú rozhodujúce, pretože zvyšujú dopyt v krátkodobom horizonte a zvyšujú rastový potenciál v budúcnosti.[4]

· Finančná roztrieštenosť je daná rozdielmi vo fungovaní a výkonnosti finančných trhov v rôznych jurisdikciách. Jej dôsledkom sú rozdielne úrokové sadzby a podmienky poskytovania úverov pre podniky a domácnosti v závislosti od ich krajiny pobytu, ktoré prekračujú podmienky odôvodnené ekonomickými zásadami. Je potrebné zaistiť, aby finančný systém financoval životaschopné investičné projekty, ak sa majú prerozdeliť zdroje medzi odvetviami v najzraniteľnejších členských štátoch[5] a ak sa majú obnoviť bezproblémové finančné toky do okrajových krajín eurozóny.

· Zadlženosť a veľmi nízka inflácia. Cenová stabilita, stanovená ECB ako miera inflácie pod hranicou 2 % ale približujúca sa tejto hranici v strednodobom horizonte, je dôležitá pre strednodobý rast. Zimná hospodárska prognóza Komisie naznačuje pretrvávajúce obdobie nízkej inflácie, ktoré by mohlo mať nepriaznivý vplyv na hospodársku činnosť a mieru zadlženia. Navyše, veľmi nízka miera inflácie implikuje primeraný stupeň nominálnej flexibility, aby bolo možné dosiahnuť úpravu reálnych miezd, ktorá môže byť v niektorých prípadoch potrebná na zníženie nezamestnanosti.

Obnovenie rovnováhy v zložitej hospodárskej situácii Eurozóna prechádza procesom obnovenia rovnováhy, ktorý je v pokročilom štádiu, ale ešte nie je dokončený. Pre viacero členských štátov to znamená opätovné získanie konkurencieschopnosti prostredníctvom internej devalvácie, t. j. prostredníctvom umiernených mzdových požiadaviek, rastu produktivity a zníženia iných výrobných nákladov súvisiacich s obchodnými partnermi. Toto je spolu s ambicióznym programom širšej reformy nevyhnutnou súčasťou procesu obnovy konkurencieschopnosti tak v rámci menovej únie, ako aj vo svete, avšak za cenu značných sociálnych nákladov. V porovnaní s hospodárskou korekciu v niektorých ekonomikách, ku ktorej došlo po vytvorení menovej únie, je výzva na obnovu konkurencieschopnosti ovplyvnená nízkou hospodárskou činnosťou v EÚ ako celku, ako aj na celom svete. Potrebné úpravy nákladov práce závisia nielen od osobitnej situácie každého členského štátu, ale aj od vývoja nákladov práce konkurentov tak v rámci eurozóny, ako aj mimo nej a nominálneho výmenného kurzu eura. Výmenný kurz eura nie je politickým cieľom. Tlaky na zhodnotenie výmenného kurzu by mohli byť výsledkom vnútorného alebo vonkajšieho vývoja. Existuje riziko, že nárast konkurencieschopnosti, ktorý sa dosiahol pomocou veľmi zložitých úprav politík, môže byť zmarené zhodnotením nominálneho výmenného kurzu eura. Zatiaľ čo celkový dopyt v eurozóne je stále nízky, podľa zimnej predpovede Komisie sa očakáva, že oživenie hospodárstva sa rozšíri do členských štátov a bude čoraz viac závisieť od domáceho dopytu, čo by mohlo zmierniť tlaky na zhodnotenie výmenného kurzu. Na riešenie nerovnováh a rozdielov v konkurencieschopnosti sú potrebné opatrenia vo všetkých členských štátoch, a to najmä v eurozóne. Ako sa stanovilo v osobitných odporúčaniach pre členské štáty eurozóny[6], tieto by mali v rámci Euroskupiny prijať individuálne aj kolektívne opatrenia a prevziať zodpovednosť za celkovú politickú pozíciu v eurozóne, aby sa zabezpečilo dobré fungovanie eurozóny s cieľom zvýšiť rast a zamestnanosť. Koordinácia by mala prispieť k zaisteniu toho, aby bolo tempo fiškálnej konsolidácie diferencované podľa makroekonomickej situácie členských štátov. Fiškálne opatrenia a opatrenia podporujúce produktivitu by mali upevniť nastoľovanie rovnováhy v eurozóne a riešiť narušenie investičného správania a správania sa v súvislosti s dlhodobým sporením v členských štátoch. Na riešenie sociálnych dôsledkov krízy a rastúcej úrovne nezamestnanosti sú nevyhnutné ďalšie reformy (ktorých cieľom by malo byť napríklad uľahčenie prístupu k zamestnaniu, zabránenie predčasnému odchodu z trhu práce, zníženie nákladov práce a boj proti segmentácii trhu práce).

Dobudovanie bankovej únie aj naďalej zostáva základným kameňom pri obnovení dôvery vo finančný sektor a pri znižovaní fragmentácie trhu. Tým sa zlepšia toky úverov do reálnej ekonomiky a najmä do malých a stredných podnikov, ktoré sú tradične viac závislé na bankových úveroch. Pripravované definície týkajúce sa pravidiel likvidity bánk v kontexte delegovaných aktov právnych predpisov o kapitálových požiadavkách by takisto mali uľahčiť prístup k financovaniu pre reálnu ekonomiku. Malo by sa teda podporovať ďalšie ozdravovanie súvah medzi bankami a konsolidácia bankového systému; v tomto smere bude kľúčové blížiace sa komplexné posúdenie bankovej súvahy ECB.

Príspevok veľkých členských štátov k rastu je dôležitý. Politickou prioritou najväčších členských štátoch eurozóny by malo byť v prípade Nemecka posilnenie domáceho dopytu a strednodobého rastu, v prípade Francúzska a Talianska odstraňovanie prekážok strednodobého rastu a súčasne práca na štrukturálnych reformách a fiškálnej konsolidácii a v prípade Španielska pokračujúce postupné znižovanie zadlženia štrukturálnej transformácie hospodárstva a riešenie sociálnych otázok.

3. Hlavné zistenia pre všetky krajiny

Hĺbkové preskúmania poskytujú kompletnejší prehľad o množstve vývojových trendov, ktoré sú spoločné pre všetky krajiny, a už sa nimi zaoberala správa o mechanizme varovania[7]. Pre viaceré členské štáty ostávajú naďalej charakteristické niektoré druhy nerovnováh a rizík. Hĺbkové preskúmania sú najmä názorným príkladom toho, že:

· Zdrojom ohrozenia zostávajú významné vonkajšie záväzky. V krajinách, ktoré zaznamenali v období pred krízou vysoký deficit, sa deficit bežného účtu v posledných štvrťrokoch naďalej znižoval. V niektorých krajinách, ako napríklad v Bulharsku, Španielsku, Chorvátsku a Maďarsku sa na bežných účtoch vytvoril prebytok a v prípade Írska a Slovinska bol dosiahnutý dokonca veľmi vysoký prebytok. Zlepšenie súčasnej rovnováhy v týchto členských štátoch je vzhľadom na nárast konkurencieschopnosti uľahčované úpravou nákladov práce, ale aj v dôsledku obmedzenia domáceho dopytu v týchto krajinách. Pokiaľ však ide o zásoby, ostávajú čisté vonkajšie záväzky v niektorých krajinách, ktoré sú predmetom preskúmania, stále veľmi vysoké. Platí to najmä v prípade Írska, Španielska, Chorvátska a Maďarska, v ktorých sa záporná čistá medzinárodná investičná pozícia približuje ročnému HDP alebo ho prevyšuje. Čistá medzinárodná investičná pozícia je veľmi vysoká je aj v prípade Bulharska. Obavy o vonkajšiu udržateľnosť sa v jednotlivých krajinách líšia a takisto závisia od druhu ich hrubých a čistých záväzkov. Tieto riziká zmierňuje vysoký podiel priamych zahraničných investícií v Bulharsku, Írsku a Maďarsku[8]. Zlepšenie stavu bežných účtov nebolo zväčša cyklické, a preto sa neočakáva, že by po oživení zmizlo[9]. Napriek tomu však na zaistenie vonkajšej udržateľnosti najviac zadlžených ekonomík bude musieť úprava bežného účtu pokračovať s tým, že tento účet bude musieť dlhšiu dobu vykazovať prebytok, či nízky schodok. Štrukturálne zníženie dopytu v najohrozenejších krajinách dokazuje potrebu zvýšenia produktivity podporovanú reformou na podporu rastu. V opačnom prípade by hospodárska činnosť zostala dlhodobo slabá, a to najmä v najviac zadlžených ekonomikách.

· V posledných rokoch došlo v prípade niekoľkých krajín k podstatnému zhoršeniu vonkajších tokov. Okrem Francúzska ide o Spojené kráľovstvo, ktoré v súčasnosti vykazuje najvyšší schodok bežného účtu v EÚ. Hoci majú tieto hospodárstva relatívne nízku úroveň čistých vonkajších záväzkov a ich udržateľnosť nie je ohrozená, prehlbovanie rozdielov by mohlo spôsobiť osobitné riziká pre ich hospodárstva ak sa ich vonkajší deficit bude prehlbovať.

· Pretrvávajúce veľmi veľké prebytky bežného účtu často odrážajú tlmenú dynamiku domáceho dopytu. Krajina s prebytkom bežného účtu prenáša spotrebu zo súčasnosti do budúcnosti, a to tým, že investuje v zahraničí. Krajina s deficitom bežného účtu zasa môže zvýšiť súčasné investície alebo spotrebu, ale musí preniesť do zahraničia budúce príjmy, aby splatila vonkajší dlh.[10] Prebytky sú veľmi veľké v Nemecku, Luxembursku, Holandsku a Švédsku, zatiaľ čo prebytok v Dánsku je takisto veľký. Ich prebytky sú spojené s intenzívnym vývozom v porovnaní s dovozom, mierny nárast dovozu je v súlade s rozsahom domáceho dopytu. Akumulácia miernych prebytkov predstavuje vítaný vývoj vzhľadom na potrebu úspory časti bežného príjmu na zvládnutie výzvy, ktorú nastolila demografická prognóza[11], a poskytuje úspory, ktoré sa majú investovať v zahraničí. Okrem toho, že vysoké prebytky vyplývajú z veľkých domácich investičných medzier, bránia takisto strednodobým až dlhodobým perspektívam hospodárstva. Charakter prebytkov nie je vo všetkých týchto krajinách rovnaký. Kým v Dánsku, Holandsku a Švédsku, kde domácnosti a nefinančné spoločnosti zaznamenávajú vysoké úrovne dlhu, sú prebytky spojené s pákovým efektom, Nemecka sa to týka v oveľa menšej miere. Obchodný prebytok Nemecka voči zvyšku sveta sa zvýšil, pričom voči ostatným krajinám eurozóny sa znížil. Toto zníženie predstavuje priaznivý vývoj, o ktorom je však potrebné uvažovať v súvislostiach: táto zmena v porovnaní s eurozónou bola viac spôsobená znížením dovozu oblasťou na periférii eurozóny ako zvýšením dovozu Nemecka. Časť zníženia prebytku v rámci eurozóny navyše súvisí s ostatnými „krajinami s prebytkom“. Zvýšenie domáceho dopytu prostredníctvom urýchlenia investícií by znížilo prebytok, posilnilo rastový potenciál a mohlo by prispieť k obnove a pokračujúcemu prispôsobeniu sa v eurozóne.

· Konkurencieschopnosť v oblasti nákladov je aj naďalej zásadnou otázkou. Platí to najmä pre krajiny, ktoré mali najvyššie deficity bežného účtu a potrebujú zabezpečiť svoju vonkajšiu udržateľnosť, ako sú Bulharsko, Španielsko a Maďarsko, alebo ktoré za posledné roky utrpeli veľké straty podielov na vývoznom trhu, ako sú Chorvátsko, Taliansko alebo Fínsko. Konkurencieschopnosť a výkonnosť vývozu sú osobitne dôležité pre hospodársky výhľad viacerých ekonomík, pretože vzhľadom na potreby znižovania pákového efektu v súkromnom sektore a potreby fiškálnej konsolidácie, budú čistý vývoz alebo investície orientované na vývoz pravdepodobne dôležitými prvkami dopytu podporujúcimi rast v strednodobom horizonte. Jednotkové náklady práce sa v niekoľkých členských štátoch, ktoré sú najviac ovplyvňované konkurencieschopnosťou a nezamestnanosťou, naďalej prispôsobujú. Medzi členskými štátmi podliehajúcimi preskúmaniu došlo v posledných rokoch k najväčším úpravám v Írsku a Španielsku. Úprava jednotkových nákladov práce bola vyvolaná intenzívnym tlakom trhu a konkurencieschopnosti, čo viedlo vo viacerých sektoroch k zníženiu nominálnej mzdy, prepúšťaniu, ako aj zvýšeniu produktivity. Oveľa menšia úprava sa uskutočnila vo Francúzsku, Taliansku a v Slovinsku. Vo viacerých krajinách klesli jednotkové náklady práce viac ako deflátory vývozu a HDP. Môže to byť v súlade s nastoľovaním rovnováhy, a to v takom rozsahu, že sa zvýšili marže, ktoré podporujú rozvoj rastu obchodovateľného sektora[12]. Napriek prebiehajúcim úpravám reálnych miezd súvisela doterajšia úprava trhu práce predovšetkým s prepúšťaním a zníženou mierou nachádzania pracovných miest. Výsledkom bol prudký nárast nezamestnanosti a celkové predĺženie obdobia nezamestnanosti[13], z čoho vyplývajú sociálne dôsledky a vplyv na potenciálny rast, ktoré je potrebné zohľadniť v politických reakciách.

· Hĺbkové preskúmania takisto zdôrazňujú úlohu nenákladovej konkurencieschopnosti. Pre väčšinu členských štátov sa nenákladová konkurencieschopnosť zdá byť rovnako dôležitá pri vysvetľovaní obchodnej činnosti ako nákladová konkurencieschopnosť. Medzi nenákladové faktory patria štruktúra vývozu a technologický obsah, geografická diverzifikácia vývozu, štruktúra spoločností, podnikateľské prostredie a inovácie. Hĺbkové preskúmania sa zaoberajú tým, ako čelia členské štáty, ako napríklad Belgicko, Dánsko, Taliansko, Francúzsko, Chorvátsko, Maďarsko, Fínsko a Spojené kráľovstvo, výzve týkajúcej sa zlepšenia svojej výkonnosti vývozu a obnovy nenákladovej konkurencieschopnosti. Vývoz služieb často viacerým krajinám, ktoré sú predmetom hĺbkového preskúmania – ako napríklad Belgicko, Dánsko, Chorvátsko, Luxembursko, Švédsko, Slovinsko a Spojené kráľovstvo, zmierňuje horšie výsledky vývozu tovaru. Stagnujúci rast produktivity predstavuje v Belgicku a Taliansku dlhotrvajúci problém, ktorý zvyšujú riziká súvisiace s vonkajšími alebo vnútornými nerovnováhami. Zlepšenia tak nákladovej, ako aj nenákladovej konkurencieschopnosti sú kľúčové vzhľadom na klesajúci trend týkajúci sa podielov na svetovom vývoznom trhu vyspelých ekonomík.

· Znižovanie pákového efektu prebieha v súkromnom sektore, ale v niektorých hospodárstvach stále zostávajú vysoké zásoby súkromného dlhu. Potreba domácností, nefinančných aj finančných korporácií znížiť svoje súvahy a záväzky má negatívny vplyv na súkromnú spotrebu a investície. Peňažný tok do súkromného sektora ovplyvnili nepriaznivé podmienky dopytu a ponuky[14]. To zahŕňa znižovanie pákového efektu vo finančnom sektore ako takom, fragmentovaný finančný sektor a pretrvávajúcu neistotu, ktorá ovplyvňuje investičné rozhodnutia. Nízka úroveň podnikových investícií predstavuje prekážku pre presun zdrojov do najproduktívnejších sektorov a priemyselných odvetví orientovaných na vývoz a obmedzuje strednodobý rast[15]. Znižovanie pákového efektu domácností, nefinančných a finančných korporácií navyše prispelo k zlepšeniu deficitu bežného účtu vo viacerých členských štátoch, ktoré sú predmetom preskúmania, ako napr. Španielsko a Slovinsko a prispelo k veľkým prebytkom v Dánsku, Holandsku a Švédsku. Nízka miera inflácie, ktoré je pre niektoré členské štáty zásadným prvkom ich stratégie na obnovu konkurencieschopnosti, môže v niektorých krajinách spôsobiť, že snahy súkromného sektora o znižovania pákového efektu budú náročnejšie.

· Zdá sa, že úprava trhu s nehnuteľnosťami sa v mnohých krajinách dostáva z najhoršieho. Väčšina trhov s nehnuteľnosťami sa nachádza vo fáze nápravy po mimoriadne dlhej hausse. V niektorých krajinách, menovite v Dánsku, Írsku, Španielsku a Holandsku, došlo k značnému celkovému zníženiu reálnej ceny rezidenčných aktív. V Španielsku a Írsku prebehla úprava cien nehnuteľností súbežne s útlmom v sektore stavebníctva, ako aj so zvyšujúcou sa nezamestnanosťou. To prispelo k nárastu nesplácaných úverov a zhoršeniu súvahy bánk, ktoré si vyžadujú zvýšenie rezerv a prevod problematických aktív na osobitnú spoločnosti zabezpečujúcu správu aktív. Zatiaľ čo ďalšie úpravy smerom nadol nie je možné v prípade niektorých krajín, ktoré sú predmetom preskúmania, vylúčiť, dostupné údaje naznačujú, že v prípade väčšiny krajín dosiahol cyklus svoje dno a došlo k miernemu nárastu – ako napr. v Luxembursku, na Malte, vo Švédsku a v Spojenom kráľovstve.

· Nezamestnanosť a ostatné ukazovatele sociálneho zaťaženia sú stále veľmi vysoké[16]. Nezamestnanosť stúpla najmä v krajinách, na ktoré sa vzťahuje prudké zníženie deficitu bežného účtu, pričom rozdiely medzi jednotlivými členskými štátmi sú tiež veľmi vysoké. Špecifické obavy vzbudzuje nezamestnanosť mladých ľudí a dlhodobá nezamestnanosť, pričom sa takisto musí riešiť nepomer medzi existujúcimi a požadovanými zručnosťami. Od polovice roku 2013 sa však v niektorých členských štátoch objavili niektoré náznaky stabilizácie alebo pomalého zníženia miery nezamestnanosti, ako napr. v Bulharsku, Írsku, Maďarsku a Spojenom kráľovstve. Kým prudké zníženie deficitu bežného účtu viedlo k pretrvávajúcemu poklesu investícií a produktivity, zníženie nezamestnanosti si môže vyžadovať zosúladenie vývoja miezd s produktivitou, čím sa podporí konkurencieschopnosť aj celkový dopyt.

Najnovšie prognózy ukazujú, že tempo fiškálnej úpravy sa v EÚ a eurozóne spomalí. Je to vďaka hlavnému konsolidačnému úsiliu z posledných dvoch rokov. Vo väčšine členských štátov však stále pretrváva potreba zintenzívniť fiškálnu konsolidáciu.

· Fiškálna konsolidácia sa spomaľuje, pričom pomer verejného dlhu dosiahne vrchol v roku 2014. V roku 2013 pokračovalo zlepšovanie verejných financií tak v EÚ, ako aj v eurozóne, a to vďaka pokračujúcemu konsolidačnému úsiliu. V roku 2014 sa očakáva spomalenie tempa úprav. Prebiehajúce konsolidačné úsilie a hospodárska obnova by však mali umožniť ďalšie zníženie celkových deficitov. Pokiaľ ide o štrukturálne úpravy bolo úsilie väčšiny členských štátov v roku 2013 uspokojivé. Tak v EÚ, ako aj v eurozóne sa predpokladá, že pomer dlhu k HDP sa bude v roku 2013 ďalej zvyšovať. Zvyšovanie bude v pomalšom tempe pokračovať aj v roku 2014 a očakáva sa, že v tomto roku dosiahne vrchol.

· Existujú pochybnosti o tom, či je konsolidácia v niektorých členských štátoch dostatočne silná na to, aby sa zaistilo, že odstraňovanie nadmerného deficitu bude pokračovať správnym smerom. To je predovšetkým prípad Francúzska a Slovinska. Pre tieto krajiny Komisia prijíma odporúčania, v ktorých vyzýva vlády na včasné riešenie situácie. V prípade Talianska, ktoré nemá nadmerný deficit, ukazujú odhady na potrebu ďalšieho konsolidačného úsilia na zabezpečenie požadovaného zníženia dlhu. Pokiaľ ide o krajiny mimo eurozóny, Chorvátsku hrozí riziko, že nesplní ciele stanovené tak pre celkový deficit, ako aj štrukturálne úpravy súčasných trendov a chýbajúcich dodatočných opatrení. V Maďarsku, ktoré nemá nadmerný deficit, sa štrukturálna rovnováha uvoľňuje, čo ohrozuje zníženie dlhu.

4. Zistenia podľa jednotlivých členských štátov

Nerovnováhy, ktoré existujú v štrnástich členských štátoch, majú odlišné povahy. Na základe podrobne zdokumentovanej analýzy uvedenej v hĺbkových preskúmaniach sa Komisia domnieva, že v Belgicku, Bulharsku, Nemecku, Írsku, Španielsku, Francúzsku, Chorvátsku, Taliansku, Maďarsku, Holandsku, Slovinsku, Fínsku, Švédsku a Spojenom kráľovstve existujú nerovnováhy. Z týchto členských štátov existujú nadmerné nerovnováhy v Chorvátsku, Taliansku a Slovinsku. V prípade Španielska zastáva Komisia názor, že sa za minulý rok uskutočnila výrazná úprava a že súčasné trendy nerovnováh sa budú postupom času znižovať. Zatiaľ čo tento fakt predstavuje základ na vyvodenie záveru, že nerovnováhy v Španielsku už v zmysle PMN nie sú nadmerné, Komisia zdôrazňuje, že podstatné riziká stále pretrvávajú. Rozdiely v povahe v nerovnováh a nadmerných nerovnováh vrátane ich fiškálneho priestoru a štádiu procesu dohľadu znamenajú, že politické opatrenia, ktoré majú pripraviť členské štáty v spolupráci s Komisiou by sa mali prispôsobiť osobitným potrebám každej krajiny.

· V Belgicku naďalej existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú monitorovanie a politické opatrenia. Najmä vývoj týkajúci sa vonkajšej konkurencieschopnosti tovaru si naďalej zasluhuje pozornosť, keďže by jeho pretrvávajúce zhoršovanie mohlo ohroziť makroekonomickú stabilitu.

Negatívne dôsledky pre hospodárstvo môže mať najmä pokračujúce zhoršovanie konkurencieschopnosti vrátane jej nenákladového rozmeru. Medzinárodná konkurencieschopnosť výroby bola oslabená, čo sa odráža na znižovaní marže výrobcov a rušení pracovných miest. Vysoké náklady práce si spolu s udržateľnými pracovnými miestami a vysokými životnými štandardmi vyžadujú posunutie výrobkov na vyššie miesta globálnych hodnotových reťazcov. Zároveň je potrebné zabrániť ďalšiemu rozdeleniu medzi rýchlym rastom miezd a pomalým rastom produktivity. V tejto súvislosti Belgicko prijalo opatrenia, ktorých účinky sa očakávajú v nasledujúcich rokoch. Zachovanie výrobnej základne si vyžaduje ambicióznejšie kroky, ktoré sú ešte potrebnejšie vo svetle reforiem prijatých konkurenčnými štátmi. Toto je spojené so zdanením práce a rozhodnejším posunom smerom k nemzdovému zdaneniu, čo by prinieslo lepšie reagovanie tvorby miezd na ekonomickú a odvetvovú realitu a riešenie pretrvávajúcich problémov s ohľadom na fungovanie trhu práce. Vysoký pomer verejného dlhu Belgicka naďalej predstavuje riziko pre udržateľnosť verejných financií. Na druhej strane je pozitívne, že sa Belgicku podarilo stabilizovať pomer verejného dlhu. Odhaduje sa, že sa mu v roku 2013 podarilo splniť odporúčaný cieľový deficit a predpokladá sa udržanie deficitu pod 3 % HDP. Jeho dlhá priemerná splatnosť navyše relatívne zníži vzájomné prepojenia s domácim finančným sektorom a relatívne zdravý súkromný sektor zmierni riziká vo vzťahu k hospodárstvu ako celku.

· V Bulharsku naďalej existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú monitorovanie a politické opatrenia. Rozhodné politické opatrenia si vyžaduje najmä zdĺhavá úprava trhu práce, zatiaľ čo korekcia vonkajšej pozície a korporátne znižovanie pákového efektu prebieha v poriadku.

Konkrétnejšie, Bulharsko zaznamenalo obdobie veľmi rýchlej akumulácie nerovnováh počas fázy rozmachu, ktorá sa časovo zhodovala s obdobím pristúpenia k EÚ. Vysoký prílev zahraničného kapitálu prispel k prehriatiu ekonomiky a trvalému zvýšeniu cien fixných aktív. Bežný účet nabral roku 2009 opačný smer, ale objem zahraničných záväzkov zostáva vysoký, hoci na tom majú veľký podiel priame zahraničných investície. Zdá sa, že úprava je väčšinou necyklická, ale ďalšie zníženie vonkajších záväzkov závisí na udržaní vonkajšej konkurencieschopnosti a silnej výkonnosti vývozu. Pokračujúce znižovanie zadlžovania nefinančných korporácií by mohlo v krátkodobom a strednodobom horizonte obmedziť investície a rast v niektorých odvetviach. Aj slabý neinkluzívny trh práce obmedzuje schopnosť hospodárstva prispôsobiť sa a je jedným z dôvodov, ktorý brzdí potenciálny rast. Zamestnanosť sa výrazne zvýšila, keďže pokles zamestnanosti počas krízy bol výraznejší ako to naznačuje krátenie výroby. Prepúšťanie najviac zasiahlo nízko kvalifikovaných a mladých pracovníkov. Napriek pomerne nízkym mzdovým nákladom po výrazných nárastoch v posledných rokoch môžu spodné hranice miezd spôsobiť riziko straty najzraniteľnejších na trhu práce. Aktívne politiky zamerané na trh práce a vzdelávací systém zároveň neboli zatiaľ účinné pri uľahčovaní procesu úpravy a bránia rozsiahlej akumulácii ľudského kapitálu.

· V Nemecku existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú monitorovanie a politické opatrenia. Najmä deficit bežného účtu opakovane zaznamenal veľmi vysoký prebytok, ktorý odráža silnú konkurencieschopnosť, zatiaľ čo veľký objem úspor sa investoval v zahraničí. Je to tiež znakom toho, že domáci rast ostal na nízkej úrovni a hospodárske zdroje neboli rozdelené efektívne. Hoci prebytky bežného účtu nevyvolávajú riziká podobné tým pri vysokých deficitoch, veľkosť a pretrvávanie prebytku bežného účtu v Nemecku si zasluhujú zvýšenú pozornosť. Potreba konať v záujme zníženia rizika nepriaznivých účinkov na fungovanie domáceho hospodárstva a eurozóny je obzvlášť dôležitá najmä vzhľadom na veľkosť nemeckého hospodárstva.

Konkrétnejšie, relatívne nízke súkromné a verejné investície spolu s tlmenou súkromnou spotrebou počas dlhšieho obdobia prispeli k miernemu rastu, klesajúcemu trendu rastu, zvýšeniu závislosti hospodárstva od vonkajšieho dopytu a vytváraniu vonkajšieho prebytku. Výzvou je preto určiť a vykonávať opatrenia, ktoré pomôžu posilniť domáci dopyt a rastový potenciál hospodárstva. Vyššie investície do fyzického a ľudského kapitálu a podpora zvýšenia efektívnosti vo všetkých odvetviach hospodárstva, vrátane využitia rastového potenciálu sektora služieb, ktoré by takisto prispelo k ďalšiemu posilneniu ponuky pracovnej sily, patria k politickým výzvam.

· Írsko: Nedávno ukončený makroekonomický ozdravný program pomohol zvládnuť hospodárske riziká a znížiť nerovnováhy. Zostávajúce makroekonomické nerovnováhy si však vyžadujú osobitné monitorovanie a rozhodné politické opatrenia. Najmä vývoj finančného sektora, zadlženosť súkromného a verejného sektora a s tým spojené vysoké hrubé a čisté vonkajšie záväzky, ako aj situácia na trhu práce znamenajú, že riziká sú stále prítomné. Komisia má v úmysle spustiť osobitné monitorovanie vykonávania politiky a bude pravidelne podávať správy Rade a Euroskupine. Toto monitorovanie sa bude spoliehať na dohľad po ukončení programu.

Konkrétnejšie, počínajúc rokom 2007 Írsko zaznamenalo kolaps trhu s nehnuteľnosťami a opatrenia na riešenie straty v bankách a pokles verejných príjmov znamenali začiatok vážnych rozpočtových problémov. V dôsledku straty prístupu na trh požiadalo Írsko koncom roku 2010 o medzinárodnú finančnú pomoc. Írsko zaznamenalo výrazné výsledky počas vykonávania programu, ktorý bol ukončený v roku 2013. Ciele fiškálnej konsolidácie v rámci programu boli splnené a Írsko zlepšilo vnútroštátne fiškálne pravidlá a inštitúcie. Okrem toho, celkový deficit je naplánovaný tak, aby splnil ciele stanovené na roky 2013 a 2014. Ciele znižovania pákového efektu bánk boli splnené a pomery kapitálovej primeranosti sa zlepšili. Finančný dohľad a reguláciu sa posilnili. Domácnosti zvýšili svoje miery úspor a znížili svoju zadlženosť. Reformy trhu práce prispeli k zníženiu nezamestnanosti. Ceny nehnuteľností sa takisto stabilizoval a vykazujú známky oživenia. Napriek tomu je potrebný väčší pokrok, keďže verejný dlh, rovnako ako zahraničný dlh, zostáva veľmi vysoký. Finančný sektor je zraniteľný kvôli veľkému množstvu vysokým nevýnosných úverov a dlhodobá nezamestnanosti, ako aj nezamestnanosť mladých ľudí zostáva naďalej zvýšená.

· V Španielsku existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú osobitné monitorovanie a rozhodné politické opatrenia. Vo viacerých smeroch úprava nerovnováh, ktoré boli minulý rok zistené ako nadmerné, jasne pokročila a návrat k pozitívnemu rastu znížil riziká. Veľkosť a vzájomne prepojená povaha nerovnováh, a to najmä vysoká úroveň domáceho a zahraničného dlhu znamená, že riziká sú stále prítomné. Komisia zamýšľa pokračovať v osobitnom monitorovaní politík odporúčaných Radou Španielsku v kontexte európskeho semestra a bude pravidelne podávať správy Rade a Euroskupine. Toto monitorovanie sa bude spoliehať na dohľad po ukončení programu.

Konkrétne bola úprava podporená rozhodnými politickými opatreniami na úrovni Španielska a EÚ. Rekapitalizácia a reštrukturalizácia slabších bánk systémovo rozptýlili obavy týkajúce sa finančného sektora a umožnili hladké ukončenie programu finančnej pomoci na začiatku roka 2014. Bežný účet zaznamenal prebytok, čo je výsledkom kombinácie obmedzenia dovozu a silného vývozu podporovaných konkurencieschopnosťou ziskov. Trhu s nehnuteľnosťami sa blíži k stabilizácii. Zdá sa, že sa rušenie pracovných miest blíži ku koncu. Na úrovni politík, je komplexný program štrukturálnych reforiem uvedených v národnom programe reforiem na rok 2013 z väčšej časti z právneho hľadiska ukončený a pozornosť sa obracia na náročnú vykonávaciu fázu. Tento pozitívny vývoj viedol k silnému obnoveniu dôvery, ktoré sa prejavilo poklesom poistného rizika na trhu, opätovným prílevom zahraničného kapitálu a zvýšením dôvery podnikov a spotrebiteľov.

Úprava však nie je ani zďaleka ukončená a nedostatky pretrvávajú. Konkrétnejšie, veľmi veľké zásoby súkromného a verejného dlhu, domáceho aj vonkajšieho, naďalej predstavujú riziko pre rast a finančnú stabilitu. Napriek nedávnemu poklesu zostáva nezamestnanosť stále znepokojivo vysoká. Presmerovanie výrobnej sústavy smerom k vývozným sektorom a obnovenie medzinárodnej konkurencieschopnosti je potrebné zachovať, aby sa znížil veľmi veľký počet vonkajších záväzkov a záťaž, ktorú to spôsobuje v súvislosti s negatívnym tokom príjmov voči zvyšku sveta. Úpravy súvah súkromného sektora pokračujú, ale vysoká nezamestnanosť a pokles príjmov obmedzujú tempo znižovania zadlženosti domácností. Nefinančné korporácie znižovali dlh o niečo pomalším tempom. Cieľom je zabezpečiť, aby znižovanie pákového efektu išlo ruka v ruke s pozitívnymi úverovými tokmi k finančne zdravým dlžníkom. Odstránenie prekážok fungovania výrobných a finančných trhov a efektívnosť konkurzných konaní by mohlo znížiť záťaž na rast, ktorú prináša znižovanie pákového efektu. Na trhu práce, v nadväznosti na pozitívne účinky nedávnych reforiem týkajúcich sa vnútornej flexibility a miezd, by sa mali naplánovať ďalšie reformy. Značný pokles príjmov spojený s opätovným vyvažovaním hospodárstva, vyššími sociálnymi výdavkami a nákladmi na rekapitalizáciu bánk viedol k značnému tlaku na deficit verejných financií a prudkému zvyšovaniu verejnému dlhu na vysokú úroveň. Cieľ fiškálneho deficitu na rok 2013 sa zrejme nepodarilo splniť, hoci zlepšenie makroekonomických prognóz by mali umožniť Španielsku splnenie hlavného cieľa na rok 2014. Zabezpečenie zníženia verejného dlhu v strednodobom horizonte si bude vyžadovať dlhodobé fiškálne úsilie.

· Vo Francúzsku naďalej existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú osobitné monitorovanie a rozhodné politické opatrenia. Nepretržitú pozornosť politických činiteľov si vyžaduje najmä zhoršenie obchodnej bilancie a konkurencieschopnosti, ako aj vplyvy vysokej úrovne verejného zadlženia. Potreba rozhodných opatrení na zníženie rizika nepriaznivých účinkov na fungovanie francúzskeho hospodárstva a eurozóny je obzvlášť dôležitá najmä vzhľadom na veľkosť francúzskeho hospodárstva a možné vedľajšie účinky na fungovanie eurozóny. Berúc do úvahy potrebu politických opatrení, ktorá bola stanovená už v hĺbkových preskúmaniach v roku 2013, zamýšľa Komisia spustiť osobitné monitorovanie politík odporúčaných Radou Francúzsku v kontexte európskeho semestra a bude pravidelne podávať správy Rade a Euroskupine.

Konkrétnejšie možno uviesť, že rastúci obchodný deficit odzrkadľuje dlhodobý pokles podielov na vývoznom trhu spojený s pretrvávajúcim znižovaním nákladovej aj nenákladovej konkurencieschopnosti. Napriek opatreniam prijatým na podporu konkurencieschopnosti, existujú doteraz iba obmedzené dôkazy o opätovnom získavaní rovnováhy. Hoci sa mzdy vyvíjali v súlade s produktivitou, náklady práce zostávajú vysoké a spôsobujú záťaž na ziskové rozpätia spoločností. Nízka a klesajúca ziskovosť súkromných spoločností, najmä vo výrobnom sektore, môže brzdiť ich schopnosť rásť a zlepšiť ich výkonnosť vývozu. Nepriaznivé obchodné prostredie, najmä nízka úroveň hospodárskej súťaže v oblasti služieb, ďalej zhoršovalo výzvy v oblasti konkurencieschopnosti. Okrem toho, nepružnosť systému stanovovania miezd mala za následok problémy spoločností prispôsobiť mzdy produktivite. Napriek opatreniam prijatým na zníženie deficitu verejných financií od roku 2010 sa verejný dlh naďalej zvyšoval, čo si vyžaduje pokračujúcu fiškálnu konsolidáciu a vzhľadom na vysokú úroveň verejných výdavkov aj osobitné zameranie na obmedzenie výdavkov, najmä prostredníctvom hľadania zvyšovania efektívnosti. Očakáva sa, že Francúzsko nesplní ciele celkového deficitu ani štrukturálnych úprav počas celého predpovedaného obdobia.

· V Chorvátsku existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú osobitné monitorovanie a rozhodné politické opatrenia. Politické rozhodnutia sú nevyhnutné najmä vzhľadom na ohrozenia vyplývajúce zo značných vonkajších záväzkov, poklesu vývoznej výkonnosti, vysoko zadlžených spoločností a rýchlo rastúceho dlhu verejných financií – to všetko v kontexte pomalého rastu a slabej schopnosti prispôsobiť sa. Komisia má v úmysle spustiť osobitné monitorovanie vykonávania politiky a bude pravidelne podávať správy Rade.

Konkrétnejšie, po období rastu, v ktorom sa hromadili nerovnováhy, Chorvátsko teraz zažíva predĺžené obdobie krízy, v ktorom sa prejavuje množstvo vonkajších a vnútorných rizík. Kým sa Chorvátsku nepodarí znížiť svoje zahraničné záväzky na bezpečnejšiu úroveň, obnovenie vonkajšej rovnováhy bude čeliť značným rizikám. Obnovenie vonkajšej rovnováhy je ďalej podmienené zvýšenou konkurencieschopnosťou a rozširovaním vývozu mimo oblasť cestovného ruchu na podporu rastu. Znižovanie pákového efektu nefinančných korporácií je stále v počiatočnej fáze a vývoj nesplácaných úverov v tomto odvetví si vyžaduje monitorovanie. Štátne podniky, ktoré v niektorých odvetviach stále zohrávajú dominantnú úlohu a často neprešli reštrukturalizáciou, sú celkovo vysoko zadlžené a vykazujú nízke zisky. Chorvátsko má najnižšiu mieru ekonomickej aktivity a zamestnanosti v EÚ, čo čiastočne súvisí s príslušnými inštitúciami a nastavením politík. Pri podpore rastu a potrebných úpravách vzhľadom na vonkajšie a vnútorné ohrozenia bude rozhodujúce lepšie fungovanie trhu práce. Podnikateľské prostredie v Chorvátsku je v celom rade štandardných ukazovateľov výrazne pod priemerom členských štátov strednej a východnej Európy. Tieto faktory spolu znižujú potenciálny rast, čo bráni ozdravovaniu súvah súkromného sektora a vyžaduje zvýšené úsilie o fiškálnu konsolidáciu. Na zníženie deficitu a zabránenie neudržateľnému zvyšovaniu dlhu je potrebné značné dodatočné úsilie o fiškálnu konsolidáciu Chorvátsko sa v súčasnosti nachádza v postupe pri nadmernom deficite a musí prijať účinné opatrenia na odstránenie nadmerného deficitu do 30. apríla 2014. V prípade, že sa nevykonajú dodatočné opatrenia, hrozí Chorvátsku pri súčasných trendoch riziko, že v roku 2014 do veľkej miery nesplní svoje ciele.

· V Taliansku existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú osobitné monitorovanie a rozhodné politické opatrenia. Naliehavé kroky si vyžadujú najmä dôsledky veľmi vysokej úrovne verejného dlhu a slabá vonkajšia konkurencieschopnosť, ktoré sú v konečnom dôsledku zapríčinené pretrvávajúcim pomalým rastom produktivity. Potreba rozhodne konať v záujme zníženia rizika nepriaznivých účinkov na fungovanie talianskeho hospodárstva a eurozóny je obzvlášť dôležitá najmä vzhľadom na veľkosť talianskeho hospodárstva. Komisia má v úmysle spustiť osobitné monitorovanie politík odporúčaných Radou Taliansku v kontexte európskeho semestra a bude pravidelne podávať správy Rade a Euroskupine.

Konkrétnejšie, vysoký verejný dlh výrazne zaťažuje hospodárstvo, najmä v kontexte chronicky slabého rastu a utlmenej inflácie. Hlavnou výzvou bude dosiahnutie a udržanie veľmi vysokých primárnych prebytkov – nad historickými priemermi – a silného rastu HDP počas predĺženého obdobia; obidve kategórie sú potrebné na to, aby pomer dlhu k HDP začal postupne trvalo klesať. V roku 2013 Taliansko dosiahlo pokrok pri plnení svojho strednodobého fiškálneho cieľa. Existuje však riziko, že úprava štrukturálneho salda v roku 2014 nebude dostatočná vzhľadom na potrebu zníženia veľmi vysokého pomeru verejného dlhu primeraným tempom. Kríza znížila počiatočnú odolnosť talianskeho bankového sektora a oslabuje jeho úlohu pri podpore oživenia hospodárstva. Straty konkurencieschopnosti sú spôsobené pretrvávajúcim nesúladom medzi mzdami a produktivitou, vysokým daňovo-odvodovým zaťažením, nepriaznivou výrobkovou štruktúrou vývozu a vysokým podielom malých firiem, ktoré sa ťažko presadzujú na medzinárodnom trhu. Nepružnosť v stanovovaní miezd bráni dostatočnej mzdovej diferenciácii zodpovedajúcej vývoju produktivity a podmienkam na miestnych trhoch práce. Dlhodobá neefektívnosť v rámci verejnej správy a súdnictva, nedostatočné riadenie podnikov, ako aj vysoká úroveň korupcie a daňových únikov znižujú alokačnú efektívnosť v hospodárstve a bránia vzniku výhod z prijatých reforiem. K výzvam v oblasti produktivity prispievajú aj veľké medzery ľudského kapitálu – vzhľadom na nízku návratnosť vzdelávania pri mladších generáciách, špecializáciu krajiny na nízke až stredné technologické odvetvia a štrukturálne nedostatky v systéme vzdelávania.

· V Maďarsku naďalej existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú monitorovanie a rozhodné politické opatrenia. V záujme zníženia významných rizík nepriaznivých účinkov na fungovanie hospodárstva si dôkladnú pozornosť zasluhuje najmä prebiehajúci proces úpravy vysoko negatívnej čistej medzinárodnej pozície, vysoká úroveň verejného a súkromného dlhu v kontexte nestabilného finančného sektora a zhoršujúca sa vývozná výkonnosť.

Konkrétnejšie, napriek nevýraznej vývoznej výkonnosti sa čistá medzinárodná investičná pozícia zlepšuje, čo je predovšetkým výsledkom znižovania pákového efektu súkromného sektora. Niektoré nedávne povzbudivé signály vo výrobe však samotné nebudú stačiť na výrazný obrat vo vývoznej výkonnosti. Aj keď úroveň dlhu klesla, nerovnováhy a riziká súvisiace so súkromným dlhom pretrvávajú, keďže vysoký podiel ohrozených dlžníkov, slabý trh s nehnuteľnosťami, nestabilný finančný sektor, významný podiel úverov v cudzej mene a prevládajúca podnikateľská neistota bránia znižovaniu pákového efektu. Obnovenie normálneho poskytovania úverov udržateľným spôsobom by si vyžadovalo zlepšenie prevádzkového prostredia pre banky. Ďalší významný zdroj obáv predstavuje vysoký verejný dlh. Napriek výraznému zlepšeniu štrukturálneho fiškálneho salda bráni znižovaniu dlhu oslabený výmenný kurz, slabý potenciál rastu a zvýšené náklady na financovanie. V Maďarsku sa neočakáva splnenie strednodobého cieľa a v roku 2014 sa očakáva zhoršenie štrukturálneho salda.

· V Holandsku naďalej existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú monitorovanie a politické opatrenia. Pozornosť si zasluhuje najmä makroekonomický vývoj v súvislosti so súkromným dlhom a prebiehajúce znižovanie pákového efektu, ako aj pretrvávajúca neefektívnosť na trhu s bývaním. Hoci vysoký prebytok bežného účtu nepredstavuje podobné riziko ako vysoké deficity, a čiastočne súvisí s potrebou znižovania pákového efektu, Komisia bude sledovať vývoj bežného účtu v Holandsku v kontexte európskeho semestra.

Konkrétnejšie sa v uplynulých desaťročiach nahromadili rušivé motivačné faktory a nepružné prvky, ktoré sa premietli do spôsobov financovania bývania a odvetvových úspor. Súvahy finančných inštitúcií boli výrazne orientované na financovanie nehnuteľností, keďže domácnosti pri ďalších úveroch ručili svojimi nehnuteľnosťami. Nefinančné korporácie zároveň od polovice 90. rokov 20. storočia zaznamenali štrukturálny prebytok úspor. To viedlo k značnému a pretrvávajúcemu prebytku bežného účtu a súčasne k vysokej miere hrubej zadlženosti aj čistých aktív domácností. Utlmený domáci dopyt v dôsledku celosvetovej krízy v posledných rokoch ešte viac zvýšil vonkajší prebytok. V posledných rokoch došlo k zlepšeniu situácie v súvislosti s politikami regulujúcimi financovanie hypoték. Znižovanie pákového efektu bude naďalej zaťažovať hospodársku činnosť, ale stabilizovanie trhu s nehnuteľnosťami a výrazne pozitívny stav čistých aktív domácností obmedzia riziká. Pokiaľ ide o verejné financie, predpokladá sa, že Holandsku sa nepodarí splniť cieľ celkového deficitu v roku 2014, keď má dôjsť k oprave nadmerného deficitu, hoci sa očakáva, že sa v rokoch 2013 – 14 prijmú štrukturálne opatrenia v odporúčanom rozsahu.

· V Slovinsku naďalej existujú nadmerné makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú monitorovanie a pokračujúce rozhodné politické opatrenia., V minulom roku došlo k uvoľneniu nerovnováh vďaka makroekonomickým úpravám a rozhodným politickým opatreniam zo strany Slovinska. Rozsah potrebných nápravných opatrení však naznačuje, že podstatné riziká pretrvávajú. Komisia zamýšľa pokračovať v osobitnom monitorovaní politík odporúčaných Radou Slovinsku v kontexte európskeho semestra a bude pravidelne podávať správy Rade a Euroskupine.

Konkrétnejšie, veľkú pozornosť si vyžaduje riziko plynúce z hospodárskej štruktúry charakterizovanej nedostatočným riadením podnikov, vysokej miery účasti štátu na hospodárstve, zo strát v oblasti nákladovej konkurencieschopnosti, z previsu firemného dlhu a nárastu verejného dlhu. Hoci sa dosiahol významný pokrok pri ozdravovaní súvah bánk, sú potrebné rozhodné opatrenia v súvislosti s vykonaním komplexnej stratégie bankového sektora vrátane reštrukturalizácie, privatizácie a zvýšeného dohľadu.

Slovinsko stále zápasí s následkami predchádzajúceho obdobia prudkého rastu, keďže podniky zostávajú nadmerne zadlžené neudržateľným spôsobom. Prevod nesplácaných úverov na Spoločnosť pre správu aktív bánk (Bank Asset Management Company – BAMC) zlepšil súvahy bánk, ale nesplácané úvery zostávajú na vysokej úrovni v porovnaní s ich stavom pred krízou a musia sa trvalo reštrukturalizovať na základe nedávno zmeneného rámca pre platobnú neschopnosť. Keďže sa domáci dopyt a najmä investície výrazne znížili, došlo k prudkej oprave deficitu bežného účtu, ktorá viedla k vysokému prebytku, ale straty nákladovej konkurencieschopnosti sa nepodarilo vyrovnať a doterajšie reformy úplne nevyriešili otázky flexibility trhu práce a problém konkurencieschopnosti. Nedostatočné riadenie spoločností, najmä, ale nie výlučne, vo vlastníctve štátu, znižuje celkovú efektívnosť hospodárstva prostredníctvom možnej neefektívnej alokácie zdrojov. Výrazné obmedzenie zásahov štátu do podnikového a finančného sektora a uplatňovanie ucelenej stratégie správy hlavných aktív a zníženia výšky vedľajších aktív by mohlo zlepšiť schopnosť hospodárstva prispôsobovať sa. Nové problémy vytvára aj napriek nízkej úrovni verejného dlhu jeho podstatné zvýšenie v posledných rokoch. Zatiaľ čo celkový fiškálny deficit bude vzhľadom na výrazné výdavky týkajúce sa rekapitalizácie bánk v rokoch 2013 a 2014 vyšší, ako bolo cieľom, očakáva sa, že v rámci scenáru nezmenených politík deficit prekročí cieľ aj v roku 2015. Štrukturálna úprava takisto pravdepodobne úplne nenaplní očakávané ciele. Tieto nedostatky a problémy spolu ovplyvňujú makroekonomickú výkonnosť v blízkej budúcnosti. Nedávny pokles výnosov štátnych dlhopisov čiastočne zmiernil tlak, ale musí sa zrýchliť tempo vykonávania programu štrukturálnej reformy.

· Vo Fínsku naďalej existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú monitorovanie a politické opatrenia. Pozornosť si naďalej vyžadujú slabé výsledky v oblasti vývozu za posledné roky podmienené reštrukturalizáciou vo výrobnom odvetví a nákladové a iné než nákladové faktory súvisiace s konkurencieschopnosťou.

Konkrétnejšie, vysoký nárast dovozu pred krízou a neskorší útlm vývozu vysvetľujú pokles vonkajšieho salda. Bežný účet sa však v poslednom období stabilizoval a vonkajšia udržateľnosť nevyvoláva obavy. Napriek oživeniu svetového obchodu krajina aj naďalej rýchlym tempom strácala podiely na vývoznom trhu. Integrácia Fínska do globálnych hodnotových reťazcov zohrávala úlohu v poklese výkonnosti vývozu, zatiaľ čo reštrukturalizácia výrobného odvetvia zatiaľ nedokázala kompenzovať straty spôsobené výrazným zmenšením odvetví elektroniky a lesníctva. Naopak schopnosť hospodárstva prispôsobiť sa je obmedzená v dôsledku nízkej produktivity a slabého konkurenčného tlaku v odvetví služieb, ako aj zvyšujúcich sa nákladov spôsobených dynamickým rastom miezd a vysokou energetickou náročnosťou. Vývozcovia preto boli schopní udržať si cenovú konkurencieschopnosť najmä stlačením ziskových rozpätí, čo obmedzilo ich schopnosť premietnuť vysoký inovačný potenciál do tvorby nových produktov. Podľa všetkého možno zhoršenie konkurencieschopnosti z väčšej časti vysvetliť nenákladovými faktormi, a to obmedzeným počtom veľkých vyvážajúcich podnikov zameraných na predaj úzkeho sortimentu výrobkov, nižšou tendenciou malých podnikov vyvážať, ako aj menej účinnými výdavkami na výskum a vývoj. Nedostatočné investície, pokles populácie v produktívnom veku a výrazný pokles produktivity majú zase dosah na potenciálny rast. Pokiaľ ide o verejné financie, očakáva sa, že štrukturálny deficit v roku 2014 mierne prekročí strednodobý cieľ, pričom sa čiastočne v dôsledku nepriaznivej dynamiky rastu predpokladá zvýšenie verejného dlhu nad 60 % HDP.

· Vo Švédsku naďalej existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú monitorovanie a politické opatrenia. Pozornosť si zasluhuje najmä vývoj týkajúci sa zadlženosti domácností spolu s neefektívnosťou trhu s nehnuteľnosťami. Hoci vysoký prebytok bežného účtu nie je spojený s podobnými rizikami ako veľké deficity a čiastočne súvisí s potrebou znižovania pákového efektu, Komisia bude sledovať vývoj bežného účtu vo Švédsku v kontexte európskeho semestra.

Dlh domácností sa po období stabilizácie opäť zvýšil, keďže hlavné faktory, ktoré k nemu prispievajú – nízke úrokové sadzby hypotekárnych úverov, daňové zvýhodňovanie dlhu, pomalé tempo amortizácie hypotekárnych úverov a obmedzená ponuka na trhu nehnuteľností – pôsobia aj naďalej. Rôzne ukazovatele podmienok ponuky úverov a dopytu po nich nenaznačujú bezprostredný tlak na znižovanie pákového efektu. Po stabilizácii v posledných rokoch sa ceny nehnuteľností v roku 2013 znovu zvýšili v dôsledku priaznivých podmienok dopytu a neefektívnej ponuky. K dynamike cien nehnuteľností okrem toho prispel aj neefektívny trh s prenájmom, zložité postupy plánovania a malá konkurencia vo výstavbe. Na obmedzenie zadlženosti súkromného sektora a zníženie makroekonomických rizík po zvýšení nákladov na dlhovú službu sú potrebné stabilnejšie ceny nehnuteľností. Nedávne makroprudenciálne opatrenia sú prínosné, ale pravdepodobne nebudú postačovať na zníženie makroekonomických rizík. Za hlavný faktor rastu cien nehnuteľností sú považované najmä silné daňové stimuly pre dlhové financovanie. Vyššie investície do rezidenčných nehnuteľností by takisto zlepšili rovnováhu medzi úsporami a investíciami. Pokiaľ ide o zadlženosť nefinančných korporácií, z analýzy vyplýva, že nepredstavuje makroekonomické riziko. Okrem toho nedávne reformy v oblasti zdaňovania spoločností pravdepodobne prinesú ďalšie zníženie úrovne zadlženosti podnikov obmedzením daňovej minimalizácie nadnárodných spoločností.

· V Spojenom kráľovstve naďalej existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú monitorovanie a politické opatrenia. Pozornosť si neustále vyžaduje najmä vývoj v oblasti zadlženosti domácností, ktorá súvisí s vysokými úrovňami hypotekárneho dlhu a štrukturálnymi vlastnosťami trhu s nehnuteľnosťami, ako aj nepriaznivý vývoj podielov na vývoznom trhu.

Aj keď je súčasný nárast hospodárskej činnosti vítaným javom, je spôsobený prevažne spotrebou domácností a sprevádza ho zvýšenie deficitu bežného účtu. Investície podnikov a čistý vývoz by sa ešte mali zvýšiť zo svojej súčasnej nízkej úrovne. Zabránenie ďalšiemu zvyšovaniu zadlženosti, najmä sektora domácností, pri súčasnej minimalizácii dosahu na investície a rast by prispelo k zníženiu strednodobých rizík a zraniteľnosti voči nárastu nákladov na úvery. Úverový rast v oblasti hypotekárnych úverov bol mierny, ale mal stúpajúcu tendenciu z už existujúcej vysokej úrovne zadlženosti domácností. Riziká v sektore bývania sa týkajú pretrvávajúcej štrukturálnej nedostatočnej ponuky bývania; relatívne pomalá reakcia ponuky na nárast dopytu vedie k vysokým cenám nehnuteľností, najmä v Londýne a na juhovýchode, a k hypotekárnej zadlženosti domácností. Aj keď klesajúci podiel na vývoznom trhu pravdepodobne nespôsobí krátkodobé riziká, spolu s deficitom bežného účtu poukazuje na štrukturálne problémy. Tieto problémy súvisia s kvalifikačným nesúladom a nízkou úrovňou infraštruktúrnej vybavenosti. Pokiaľ ide o verejné financie, Spojenému kráľovstvu sa podľa všetkého zďaleka nepodarilo splniť svoje ciele týkajúce sa celkového deficitu a štrukturálnych úprav.

V prípade troch krajín, ktoré boli predmetom preskúmania, neboli identifikované žiadne makroekonomické nerovnováhy. Z hĺbkového preskúmania vyplýva, že makroekonomické riziká v Dánsku a na Malte zoslabli a sú lepšie kontrolované. Takisto nič nenasvedčuje tomu, že by existovali nerovnováhy v zmysle PMN v Luxembursku. S cieľom identifikovať vznikajúce riziká a presadzovať politiky prispievajúce k rastu a tvorbe pracovných miest je však v prípade všetkých členských štátov potrebný neustály starostlivý dohľad a koordinácia politík. Tento dohľad bude pokračovať v kontexte európskeho semestra.

· Makroekonomické výzvy v Dánsku už nepredstavujú závažné makroekonomické riziká a už nie sú identifikované ako nerovnováhy v zmysle PMN. Zdá sa, že úprava na trhu s nehnuteľnosťami a dôsledky vysokej zadlženosti súkromného sektora pre reálnu ekonomiku a stabilitu finančného sektora sú zvládnuté. Tento vývoj, ako aj hybné faktory vonkajšej konkurencieschopnosti si však vyžadujú neustále monitorovanie.

Konkrétne, makrofinančné riziká vyplývajúce z vysokého súkromného dlhu sa zdajú byť obmedzené, aj keď existujú koncové riziká, ako je kombinácia prudkého nárastu úrokových sadzieb a nepriaznivého vývoja na trhu práce. Úroveň zadlženosti domácností je vysoká, avšak vysoké sú aj aktíva domácností, čo odzrkadľuje veľké úspory v dôchodkových fondoch a nehnuteľnostiach. Domácnosti boli zatiaľ finančne schopné zvládnuť úpravy cien nehnuteľností od roku 2007, keďže počet nedoplatkov zostal na veľmi nízkej úrovni. Okrem toho z viacerých záťažových testov a štúdií vyplynulo, že domácnosti by boli odolné v prípade nepriaznivých otrasov. Finančný sektor sa javí ako stabilný, pričom zostávajúce výzvy sa riešia prostredníctvom posilnených opatrení regulácie a dohľadu. Pokiaľ ide o konkurencieschopnosť, Dánsko strácalo podiely na vývoznom trhu, čo súvisí s vysokým rastom miezd a nízkym rastom produktivity. Nesúlad medzi produktivitou a mzdami je však zrejme cyklickým javom. Vzhľadom na vysoké prebytky bežného účtu trend poklesu podielov na vývoznom trhu nepoukazuje na krátkodobé riziká. Pokiaľ ide o verejné financie, predpokladá sa. že Dánsko v roku 2013 udržateľným spôsobom upravilo svoj nadmerný deficit.

· Makroekonomické výzvy Luxemburska neboli označené za nerovnováhy v zmysle PMN. Vyplývajú z modelu rastu založeného na efektívnom finančnom sektore, ktorý krízu dobre zvládol. Napriek tomu si však straty výrobnej konkurencieschopnosti, vývoj trhu s nehnuteľnosťami a vysoká miera zadlženosti súkromného sektora zasluhujú neustále monitorovanie.

Z analýzy prebytku bežného účtu vyplýva, že nemá pôvod vo veľmi malom domácom dopyte, ale je skôr výsledkom daného modelu rastu krajiny výrazne založeného na finančných službách. Zakrýva však veľký a neustále narastajúci deficit obchodu s tovarom, ktorý je vo všeobecnosti spôsobený neuspokojivým vývozom. Straty podielov na vývoznom trhu sú do veľkej miery spojené s rastom jednotkových nákladov práce, ktorý je oveľa rýchlejší ako v krajinách obchodných partnerov, čo je do istej miery spôsobené mechanizmom stanovovania miezd. V tejto súvislosti predstavuje výzvu nájsť štrukturálne riešenie dočasnej modulácie automatickej indexácie miezd. Riziká pre domácu finančnú stabilitu vyplývajúce z prítomnosti rozsiahleho finančného sektora síce existujú, ale sú pomerne obmedzené vzhľadom na to, že tento sektor je diverzifikovaný a zároveň špecializovaný. Okrem toho domáce banky vykazujú primeraný pomer kapitálu a likvidity. Vysoká miera zadlženosti súkromného sektora a najmä nefinančných korporácií odzrkadľuje hlavne prítomnosť veľkého počtu nadnárodných spoločností, ktoré využívajú svoje pobočky alebo dcérske spoločnosti v Luxembursku na financovanie operácií vnútri skupiny. Dynamika cien nehnuteľností vyvoláva rastúce znepokojenie. Súčasná priaznivá pozícia verejných financií je veľmi závislá na udržateľnosti modelu rastu založeného na prosperujúcom finančnom sektore a predstavuje vysoké riziko, pokiaľ ide o udržateľnosť v dlhodobom horizonte. V tejto súvislosti nedávno realizovaná dôchodková reforma nie je dostatočná na riešenie problémov. Štrukturálne saldo je však nad strednodobým cieľom.

· Makroekonomické výzvy na Malte už nepredstavujú závažné makroekonomické riziká a už nie sú identifikované ako nerovnováhy v zmysle PMN. Hoci zadlženie je aj naďalej vysoké, riziká týkajúce sa udržateľnosti zadlženosti súkromného a verejného sektora a stability finančného sektora sa zdajú byť obmedzené, aj keď si vyžadujú nepretržité monitorovanie.

Konkrétnejšie, z analýzy uskutočnenej v rámci hĺbkového preskúmania vyplýva, že ukazovatele finančnej stability sú aj naďalej priaznivé. Napriek tomu vzhľadom na štrukturálnu povahu rizík v sektore je dôležité pokračovať v súčasných postupoch obozretného dohľadu a podstupovania rizík. Trh s nehnuteľnosťami sa stabilizoval a riziká vyplývajúce z nadmernej expozície majetku sú teda obmedzené. Súkromný dlh sa znižuje; znižovanie pákového efektu podnikov sa uskutočňuje náležitým spôsobom a tlaky úverového trhu sú obmedzené. Pokiaľ ide o verejné financie, očakáva sa, že Malta v rokoch 2013 a 2014 splní svoje ciele pre nominálny deficit. Pokiaľ ide o vonkajšiu udržateľnosť, výkonnosť trhu bola pozitívna vďaka orientácii tovarového a geografického trhu a iným než nákladovým faktorom súvisiacimi s konkurencieschopnosťou. Saldo bežného účtu je v prebytku. Vonkajšej konkurencieschopnosti by napriek tomu prospela účinná politická reakcia na úpravy cien v konkurenčných krajinách.

­­­­­­­­­­­­­­­­­­____________________________

[1] Oznámenie Komisie „Hodnotenie stratégie Európa 2020: stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu“, COM(2014) 130, 5.3.2014

[2] Pozri prognózy útvarov Komisie zo zimy, ktoré boli zverejnené 25. februára 2014, European Economy, č. 2 (2014).

[3] Pozri „Cross-Border Spillovers in Confidence“ (Cezhraničné prelievanie dôvery)“ Štvrťročná správa o eurozóne, 2013 (3), 26 – 30, „Assessing the Impact of Uncertainty on Consumption and Investment“ (Posúdenie vplyvu neistoty na spotrebu a investície). Štvrťročná správa o eurozóne, 2013 (2), 7 – 16, „The Economic Effects of Policy Uncertainty“ (Hospodárske vplyvy politickej neistoty), kolónka I. 1 v European Economy, 2014 (2); 28 – 30.

[4] Pozri „The Euro Area's Growth Prospects over the Coming Decade'“ (Výhľady rastu eurozóny v nasledujúcom desaťročí), „The Growth Impact of Structural Reforms“ (Rast vplyvu štrukturálnych reforiem), Štvrťročná správa o eurozóne, 2013 (4), 7 – 16 a 17 – 27 a to „Post-Crisis Total Factor Productivity in the EU“ (Pokrízová celková produktivita faktorov v EÚ), kolónka I. 2 v European Economy, 2014 (2); 31 – 4.

[5] Pozri „Diverging Financing Conditions Across Member States“ (Odlišné podmienky financovania v členských štátoch), Štvrťročná správa o eurozóne, 2013 (1), s. 19 – 25, a „Financial Fragmentation and SMEs' Financing Conditions“ (Finančnej roztrieštenosť a podmienky financovania MSP), kolónka I. 2, Európske hospodárstvo, 2013 (7): 20 – 3.

[6] Odporúčanie Rady (2013/C 217/24) z 9. júla 2013, Ú. v. EÚ L 217, 23.7.2013, s. 97.

[7] COM(2013) 790 final, 13. november 2013.

[8] Pozri „The Role of FDI in Preventing Imbalances in the Euro Area“ (Úloha priamych zahraničných investícií pri prevencii nerovnováh v eurozóne), Štvrťročná správa o eurozóne, 2013 (2), s. 17 – 25.

[9] Pozri „The Cyclical Component of Current Account Balances“ (Cyklická zložka salda bežného účtu), kolónka I.3 v European Economy, 2014 (2); 35 – 8.

[10] Pozri „Current Account Surpluses in the EU“ (Prebytky bežného účtu v EÚ), European Economy, č. 2012 (9).

[11] Pozri Ageing Report (Správa o starnutí obyvateľstva), European Economy, č. 2012 (2) a „Fiscal Sustainability“ (Fiškálna udržateľnosť), European Economy, č. 2012 (8).

[12] „Labour Costs Pass-Through, Profits and Rebalancing in Vulnerable Member States“ (Prenos nákladov práce, ziskov a nastoľovanie rovnováhy v ohrozených členských štátoch), Štvrťročná správa o eurozóne, 2013 (3), s. 19 – 25.

[13] Pozri „Labour Market Developments in Europe“ (Vývoj na trhu práce v Európe), European Economy, 2013 (6).

[14] Pozri „Diverging Financing Conditions Across Member States“ (Odlišné podmienky financovania v členských štátoch), Štvrťročná správa o eurozóne, 2013 (1), s. 19 – 25 a „Assessing the Private Sector Deleveraging Dynamics“ (Dynamika znižovania pákového efektu súkromného sektora), Štvrťročná správa o eurozóne, 2013 (1), 26 – 32.

[15] Pozri „Preskúmanie trhu výrobkov: „Financing the Real Economy“ (Financovanie reálnej ekonomiky), Štvrťročná správa o eurozóne, 2013 (3), 7 – 18 a „Firms’ Investment Decisions in Vulnerable Member States“ ( Investičné rozhodutia spoločností v zraniteľných členských štátoch), Štvrťročná správa o eurozóne, 2013 (4), 29 – 35.

[16] Pozri aj oznámenie Komisie „Strengthening the Social Dimension of the Economic and Monetary Union“ (Posilnenie sociálneho rozmeru hospodárskej a menovej únie), COM(2013) 690, 2.10.2013 a „Návrh spoločnej správy o zamestnanosti 2014“, COM(2013) 801 final, 13.11.2013.