DÔVODOVÁ SPRÁVA

1.KONTEXT NÁVRHU

•Dôvody a ciele návrhu

Podľa článku 395 ods. 1 smernice 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty môže Rada, konajúc jednomyseľne na návrh Komisie, povoliť ktorémukoľvek členskému štátu uplatňovať osobitné opatrenia odchyľujúce sa od uvedenej smernice s cieľom zjednodušiť postup pri výbere dane alebo zabrániť určitým druhom daňových únikov alebo vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam.

Listami, ktoré Komisia zaevidovala 19. marca 2015 a 16. marca 2015, Rakúsko a Nemecko požiadali o povolenie naďalej uplatňovať opatrenie odchyľujúce sa od článkov 168 a 168a smernice 2006/112/ES s cieľom vyňať z práva na odpočet DPH za tovar a služby, ktoré sa používajú v rozsahu viac ako 90 % na nepodnikateľské účely.

V súlade s článkom 395 ods. 2 smernice 2006/112/ES Komisia informovala o žiadostiach Rakúska a Nemecka ostatné členské štáty listami z 15. septembra 2015. Listami zo 17. septembra 2015 Komisia oznámila Rakúsku a Nemecku, že má všetky informácie potrebné na posúdenie žiadostí.

V článku 168 smernice 2006/112/ES sa stanovuje, že zdaniteľná osoba má právo na odpočet DPH účtovanej pri nákupe tovaru a služieb, ktoré sú použité na účely zdaniteľných transakcií. V článku 168a ods. 1 smernice 2006/112/ES sa stanovuje, že DPH z výdavkov súvisiacich s nehnuteľným majetkom, ktorý je súčasťou majetku podniku zdaniteľnej osoby a používa sa ako na účely podnikateľskej činnosti, tak aj na nepodnikateľské účely, je odpočítateľná len do tej miery, v akej sa tento majetok používa na účely podnikateľskej činnosti zdaniteľnej osoby. Podľa článku 168a ods. 2 smernice 2006/112/ES môžu členské štáty uplatňovať toto pravidlo aj vo vzťahu k výdavkom súvisiacim s iným tovarom, ktorý je súčasťou majetku podniku, podľa svojich kritérií.

Cieľ opatrenia, ktorý Rakúsko a Nemecko sledujú, sa odchyľuje od týchto zásad a z práva na odpočet úplne vyníma DPH za tovar a služby, ktoré zdaniteľná osoba používa v rozsahu viac ako 90 % na súkromné alebo nepodnikateľské účely, vrátane nehospodárskych činností.

Odchyľujúce sa opatrenie Rakúska bolo pôvodne povolené rozhodnutím Rady 2004/866/ES z 13. decembra 2004 na obdobie do 31. decembra 2009 a bolo opätovne povolené vykonávacím rozhodnutím Rady 2009/1013/EÚ z 22. decembra 2009 na obdobie do 31. decembra 2012 a vykonávacím rozhodnutím Rady 2012/705/EÚ z 13. novembra 2012 na obdobie do 31. decembra 2015.

Odchyľujúce sa opatrenie Nemecka bolo pôvodne povolené rozhodnutím Rady 2003/354/ES z 13. mája 2003 na obdobie do 30. júna 2004, rozhodnutím Rady 2004/817/ES z 19. novembra 2004 na obdobie do 31. decembra 2009, rozhodnutím Rady 2009/791/ES z 20. októbra 2009 na obdobie do 31. decembra 2012 a vykonávacím rozhodnutím Rady 2012/705/EÚ z 13. novembra 2012 na obdobie do 31. decembra 2015.

Vo svojich súčasných žiadostiach Rakúsko a Nemecko informovali Komisiu o tom, že doteraz úspešne uplatňujú toto osobitné opatrenie, pričom z ich skúseností vyplýva, že je veľmi užitočné, pokiaľ ide o zjednodušený výber DPH a zabránenie daňovým únikom a vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam.

Odchýlky sa vo všeobecnosti udeľujú na obmedzené obdobie tak, aby sa dalo posúdiť, či je osobitné opatrenie primerané a účinné. Komisia v tejto súvislosti na základe informácií poskytnutých Nemeckom a Rakúskom usudzuje, že rozdelenie v pomere 90 % na podnikateľské a 10 % na nepodnikateľské použitie naďalej predstavuje dobrý základ pre oddelenie transakcií, v súvislosti s ktorými sa použitie na podnikateľské účely môže považovať za zanedbateľné.

V dôsledku toho predmetné osobitné opatrenie predstavuje pre daňové správy a podniky zjednodušenie, keďže nie je potrebné žiadne monitorovanie následného použitia tovaru a služieb, na ktoré sa vyňatie z práva na odpočet uplatňovalo v čase ich nadobudnutia, predovšetkým pokiaľ ide o možné zdanenie osobnej spotreby podľa článku 16 alebo článku 26 smernice 2006/112/ES alebo úpravy odpočítania dane, ako sa vyžaduje podľa článkov 184 až 192 uvedenej smernice. Výška dane splatnej na úrovni konečnej spotreby je ovplyvnená iba v zanedbateľnej miere. Predĺženie platnosti odchyľujúceho sa opatrenia je preto náležité.

Každé predĺženie platnosti by však malo byť dočasné s cieľom posúdiť, či sú podmienky, na ktorých sa odchýlky zakladajú, naďalej platné. Navrhuje sa preto predĺžiť uplatňovanie odchýlok do konca roku 2018 a požiadať Rakúsko a Nemecko, aby v prípade, že by sa malo uvažovať o ďalšom predĺžení platnosti na obdobie po roku 2018, predložili najneskôr do 1. apríla 2018 spoločne so žiadosťou o predĺženie aj správu, ktorej súčasťou bude preskúmanie uplatňovaného rozdelenia na podnikateľské a nepodnikateľské použitie, na ktorom sa vyňatie z práva na odpočet zakladá.

•Súlad s existujúcimi ustanoveniami v danej oblasti politiky

V článku 176 smernice 2006/112/ES sa stanovuje, že Rada určuje, pri ktorých výdavkoch nevzniká právo na odpočet DPH. Dovtedy Rada dáva členským štátom právo zachovať výnimky, ktoré sa uplatňovali k 1. januáru 1979. Preto existuje celý rad ustanovení status quo, ktorými sa obmedzuje právo na odpočet.

2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

•Právny základ