P7_TA(2014)0159

Spoločné európske kúpne právo ***I

Legislatívne uznesenie Európskeho parlamentu z 26. februára 2014 o návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o spoločnom európskom kúpnom práve (COM(2011)0635 – C7-0329/2011 – 2011/0284(COD))

(Riadny legislatívny postup: prvé čítanie)

(2017/C 285/64)

Európsky parlament,

so zreteľom na odôvodnené stanoviská, ktoré v rámci Protokolu č. 2 o uplatňovaní zásad subsidiarity a proporcionality predložili belgický Senát, nemecký Spolkový snem, rakúska Spolková rada a Snemovňa lordov Spojeného kráľovstva, v ktorých sa uvádza, že návrh legislatívneho aktu nie je v súlade so zásadou subsidiarity,

(1) Ú. v. EÚ C 181, 21.6.2012, s. 75.

P7_TC1-COD(2011)0284

Pozícia Európskeho parlamentu prijatá v prvom čítaní 26. februára 2014 na účely prijatia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. …/2014 o spoločnom európskom kúpnom práve

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114,

so zreteľom na návrh Európskej komisie,

po predložení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),

keďže:

(1) Stále existujú značné prekážky cezhraničnej hospodárskej činnosti, ktoré bránia tomu, aby sa naplno využil plný potenciál vnútorného trhu na dosiahnutie rastu a tvorby pracovných miest. V súčasnosti realizuje medzištátne vývozy tovaru vnútri Únie len desatina obchodníkov v Únii, pričom väčšina z nich vyváža len do malého počtu členských štátov. Spomedzi prekážok cezhraničného obchodu, kam patria aj daňové predpisy, administratívne požiadavky, ťažkosti spojené s dodávkou, jazykom a kultúrou, obchodníci považujú ťažkosti spojené s vyhľadaním ustanovení zahraničného zmluvného práva za jednu z najvýznamnejších prekážok v rámci transakcií medzi podnikateľmi a spotrebiteľmi, ako aj v rámci transakcií medzi podnikateľmi. Znevýhodnení sú aj spotrebitelia v dôsledku obmedzeného prístupu k tovaru. Rôzne vnútroštátne systémy zmluvného práva preto bránia výkonu základných slobôd, kam patrí aj sloboda poskytovania tovaru a služieb, a predstavujú prekážku fungovaniu a pokračujúcemu vytváraniu vnútorného trhu. Okrem toho môžu mať obmedzujúci účinok aj na hospodársku súťaž, a to najmä na trhoch menších členských štátov.

(2) Zmluvy sú nevyhnutným právnym nástrojom pre všetky hospodárske transakcie. Skutočnosť, že obchodníci musia určiť rozhodné právo alebo sa na ňom rokovaním dohodnúť, vyhľadávať ustanovenia zahraničného rozhodného práva, čo je často spojené s potrebou vyhotovenia prekladov, zabezpečiť si právne poradenstvo na účely oboznámenia sa s požiadavkami týchto predpisov a prispôsobovať svoje zmluvy rôznym vnútroštátnym právnym poriadkom, ktoré môžu byť uplatniteľné v rámci cezhraničných transakcií, však spôsobuje, že cezhraničný obchod je v porovnaní s vnútroštátnym obchodom zložitejší a nákladnejší. Prekážky súvisiace so zmluvným právom významne prispievajú k tomu, že značné množstvo na vývoz orientovaných obchodníkov je odradených od cezhraničného obchodu alebo od rozšírenia činnosti do viacerých členských štátov. Obzvlášť silný odrádzajúci účinok majú na malé a stredné podniky, pre ktoré sú náklady na vstup na viaceré zahraničné trhy často mimoriadne vysoké v porovnaní s ich obratom. Dôsledkom toho je, že obchodníci nedosahujú úspory na nákladoch, ktoré by mohli dosiahnuť, keby bolo možné poskytovať tovar a služby na základe jednotného zmluvného práva, ktoré by sa vzťahovalo na všetky ich cezhraničné transakcie, resp., pokiaľ ide o on-line prostredie, na základe jednej webovej stránky.

(3) Transakčné náklady súvisiace so zmluvným právom, v prípade ktorých bola preukázaná ich značná výška, a právne prekážky, ktoré vyplývajú z rozdielov medzi vnútroštátnymi kogentnými ustanoveniami na ochranu spotrebiteľa, majú priamy účinok na fungovanie vnútorného trhu, pokiaľ ide o transakcie medzi podnikateľmi a spotrebiteľmi. V zmysle článku 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 (3) platí, že vždy, keď obchodník zameria svoju činnosť na spotrebiteľov v inom členskom štáte, uplatnia sa tie ustanovenia na ochranu spotrebiteľa platné v členskom štáte obvyklého pobytu spotrebiteľa, ktoré poskytujú vyššiu úroveň ochrany a od ktorých sa podľa tohto práva nemožno odchýliť dohodou, a to aj v prípade, že si strany zvolili za rozhodné iné právo. Z tohto dôvodu musia obchodníci vopred zisťovať, či právny poriadok spotrebiteľa poskytuje vyššiu úroveň ochrany, a zabezpečiť súlad s požiadavkami tohto práva. Okrem toho, v prípade elektronického obchodu vznikajú ďalšie náklady v súvislosti s úpravami webovej stránky, ktoré sú potrebné na zohľadnenie kogentných požiadaviek uplatniteľných zahraničných predpisov v oblasti spotrebiteľského zmluvného práva. Existujúca harmonizácia spotrebiteľského práva na úrovni Únie viedla v niektorých oblastiach k určitej aproximácii. Aj naďalej však existujú značné rozdiely medzi právnymi úpravami jednotlivých členských štátov; harmonizácia zameraná na minimum totiž členským štátom poskytuje široké spektrum možností, pokiaľ ide o dosiahnutie súladu s požiadavkami právnych predpisov Únie, pričom dochádza k rozdielom v rámci nastavenia úrovne ochrany spotrebiteľa.

(4) Prekážky súvisiace so zmluvným právom, ktoré obchodníkom bránia v plnom využití potenciálu vnútorného trhu, majú škodlivé účinky aj na spotrebiteľov. Výsledkom menšieho objemu cezhraničného obchodu je menší dovoz a menšia hospodárska súťaž. Spotrebitelia môžu byť znevýhodnení obmedzeným výberom tovaru, ktorý je navyše drahší, a to jednak preto, lebo majú menšiu priamu ponuku tovaru a služieb od zahraničných obchodníkov, ako aj pre nepriame znevýhodnenie vyplývajúce z toho, že cezhraničné obchodovanie medzi podnikateľmi na veľkoobchodnej úrovni je obmedzené. Ak keď by cezhraničný nákup mohol priniesť výrazné ekonomické výhody spočívajúce vo väčšom počte a vyššej kvalite ponúk, veľa spotrebiteľov sa mu taktiež vyhýba, a to pre nejasnosti, pokiaľ ide o ich práva. Medzi hlavné obavy, ktoré majú spotrebitelia, patria obavy súvisiace so zmluvným právom – spotrebitelia sa napríklad obávajú, či budú mať dostatočnú ochranu v prípade kúpy chybného tovaru. V dôsledku toho veľký počet spotrebiteľov uprednostňuje nakupovanie vo vlastnej krajine, a to aj v prípade, keď to znamená menší výber alebo vyššie ceny.

(5) Okrem toho dochádza k tomu, že spotrebiteľom, ktorí chcú využiť rozdiely v cenách v jednotlivých členských štátoch tým, že tovar alebo služby zakúpia v inom členskom štáte, sa v tom často bráni, pretože obchodníci odmietajú tento tovar alebo služby predať. Aj keď elektronický obchod priniesol značné uľahčenia, pokiaľ ide o vyhľadávanie ponúk, ako aj porovnávanie cien a iných zmluvných podmienok bez ohľadu na to, kde je obchodník usadený, obchodníci, ktorí sa vyhýbajú cezhraničným transakciám, veľmi často odmietajú objednávky spotrebiteľov zo zahraničia.

(6) Rozdiely medzi vnútroštátnymi systémami zmluvného práva preto predstavujú prekážky, ktoré spotrebiteľom aj obchodníkom bránia vo využití výhod vnútorného trhu. Tieto prekážky súvisiace so zmluvným právom by bolo možné vo veľkej miere eliminovať, ak by zmluvy mohli byť založené na jednotnom súbore pravidiel zmluvného práva uplatňovaného bez ohľadu na to, kde sú zmluvné strany usadené. Takýto jednotný súbor pravidiel zmluvného práva by mal pokrývať celý životný cyklus zmluvy, a teda zahŕňať oblasti, ktoré sú pri uzatváraní zmlúv najdôležitejšie. Zároveň by mal obsahovať plne harmonizované ustanovenia na ochranu spotrebiteľa.

(7) V dôsledku rozdielov medzi vnútroštátnymi systémami zmluvného práva a ich účinkov na cezhraničný obchod tiež dochádza k obmedzovaniu hospodárskej súťaže. Nízka úroveň cezhraničného obchodu znamená menšiu hospodársku súťaž, a tak aj menšiu motiváciu pre obchodníkov inovovať a zlepšovať kvalitu svojich výrobkov alebo znižovať ceny. Predovšetkým v prípade malých členských štátov, ktoré sa vyznačujú len obmedzeným počtom domácich konkurentov, môže rozhodnutie zahraničných obchodníkov nevstúpiť pre nákladnosť a komplexnosť na ich trhy viesť k obmedzeniu hospodárskej súťaže, a to pri citeľných dôsledkoch, pokiaľ ide o výber, ako aj cenovú úroveň dostupných výrobkov. Prekážky cezhraničného obchodu môžu tiež ohrozovať hospodársku súťaž medzi malými a strednými podnikmi a väčšími spoločnosťami. V prípade malých a stredných podnikov môže vzhľadom na značný vplyv transakčných nákladov v pomere k obratu omnoho častejšie, ako v prípade väčšieho súťažiteľa, dôjsť k tomu, že tieto podniky upustia od vstupu na zahraničný trh.

(8) Na prekonanie týchto Prekážky súvisiace so zmluvným právom bránia spotrebiteľom a obchodníkom plne využívať potenciál vnútorného trhu a sú obzvlášť závažné v oblasti predaja na diaľku, ktorý by mal byť jedným z konkrétnych výsledkov vnútorného trhu. Predovšetkým digitálny rozmer vnútorného trhu je čoraz dôležitejší pre spotrebiteľov i obchodníkov, keďže spotrebitelia čoraz viac nakupujú cez internet a čoraz viac obchodníkov predáva online. Vzhľadom na to, že prostriedky komunikačných a informačných technológií sa neustále rozvíjajú a sú čoraz prístupnejšie, potenciál rastu internetového predaja je veľmi vysoký. V tejto situácii a v záujme prekonania takýchto prekážok súvisiacich so zmluvným právom by strany mali mať možnosť dohodnúť sa, že ich zmluva ktorú uzatvoria na diaľku, a najmä elektronicky, sa bude riadiť jednotným súborom pravidiel zmluvného práva, ktoré má vo všetkých členských štátoch ten istý význam a vykladá sa rovnakým spôsobom – spoločným európskym kúpnym právom. Toto spoločné európske kúpne právo by malo predstavovať ďalšiu možnosť predaja na diaľku, a najmä internetového predaja , ktorá zvyšuje možnosti výberu a ktorú majú strany slobodne k dispozícii vždy, keď sa spoločne domnievajú, že to môže byť užitočné v záujme uľahčenia cezhraničného obchodu a zníženia transakčných nákladov a alternatívnych nákladov, ako aj ďalších prekážok cezhraničného obchodu, ktoré súvisia so zmluvným právom. Toto spoločné právo by sa malo stať základom zmluvných vzťahov len v tom prípade, že sa na jeho použití strany spoločne dohodnú. [PN 1]

(9) Nariadením sa ustanovuje spoločné európske kúpne právo. Harmonizácia pre zmluvy uzavreté na diaľku, a najmä pre zmluvy uzavreté elektronicky . Aproximácia systémov zmluvného práva členských štátov sa neuskutočňuje prostredníctvom zmien a doplnení existujúcich prvého systému vnútroštátnych právnych predpisov v oblasti zmluvného práva, ale tak, že sa v právnom poriadku každého členského štátu vytvára druhý systém zmluvného práva pre zmluvy, ktoré patria do rozsahu jeho pôsobnosti. Tento priamo uplatniteľný druhý systém by mal byť neoddeliteľnou súčasťou právneho poriadku platného na území členských štátov. Spoločné európske kúpne právo by sa malo uplatňovať namiesto prvého systému vnútroštátneho zmluvného práva v rámci daného právneho poriadku v rozsahu, v ktorom to jeho pôsobnosť umožňuje, a ak sa strany platne dohodli na jeho použití. Mal by byť rovnaký v celej Únii a mal by existovať popri už existujúcich vnútroštátnych ustanoveniach zmluvného práva. Toto spoločné európske kúpne právo by sa malo uplatňovať na cezhraničné zmluvy na základe dobrovoľnosti, a to na základe výslovnej dohody strán. [PN 2]

(10) Dohoda o použití spoločného európskeho kúpneho práva by mala byť možnosťou zvoliteľnou v rámci príslušného vnútroštátneho právneho poriadku rozhodného , ktorý je určený ako rozhodné právo podľa nariadenia (ES) č. 593/2008 alebo, pokiaľ ide o informačné povinnosti pred uzavretím zmluvy, podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 (4) alebo podľa akejkoľvek inej príslušnej kolíznej normy. Dohoda o použití spoločného európskeho kúpneho práva by vyplýva z voľby medzi dvoma rôznymi systémami v rámci toho istého vnútroštátneho právneho poriadku. Tento výber preto nemala predstavovať ani sa mylne považovať za nepredstavuje voľbu rozhodného práva medzi dvoma vnútroštátnymi právnymi poriadkami v zmysle kolíznych noriem , ani by sa mylne nemal za ňu považovať a tieto normy by uvedenou dohodou nemali byť dotknuté. Týmto nariadením preto nebudú dotknuté žiadne existujúce kolízne normy , ako sú normy z nariadenia (ES) č. 593/2008 . [PN 3]

(11) Spoločné európske kúpne právo by malo obsahovať úplný komplexný súbor plne harmonizovaných jednotných kogentných pravidiel na ochranu spotrebiteľa. V súlade s článkom 114 ods. 3 zmluvy by tieto pravidlá mali zaručiť vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa v záujme posilnenia dôveryhodnosti spoločného európskeho kúpneho práva a motivovať tak spotrebiteľov k tomu, aby vstupovali do cezhraničných zmluvných vzťahov na tomto základe. Týmito pravidlami by sa mala zachovať alebo zlepšiť úroveň ochrany, ktorú spotrebitelia majú podľa príslušných právnych predpisov Únie. Prijatím tohto nariadenia by sa navyše nemalo vylúčiť preskúmanie smernice o právach spotrebiteľov s cieľom zabezpečiť vysokú úroveň harmonizácie ochrany spotrebiteľov v členských štátoch. [PN 4]

(11a) Vymedzenie pojmu spotrebiteľ by sa malo vzťahovať na fyzické osoby konajúce na účely, ktoré sa netýkajú ich obchodnej ani podnikateľskej činnosti, remesla ani povolania. V prípade dvojúčelovej zmluvy, ak sa zmluva uzatvorí na účely čiastočne v rámci a čiastočne mimo rámca obchodnej činnosti príslušnej osoby a obchodný účel je obmedzený tak, aby neprevažoval v celkovom kontexte zmluvy, takáto osoba by sa tiež mala považovať za spotrebiteľa. S cieľom určiť, či fyzická osoba koná úplne alebo čiastočne na účely svojej obchodnej činnosti, podnikateľskej činnosti, remesla alebo povolania, by sa malo zohľadniť, ako táto osoba vystupuje voči zmluvnej strane. [PN 5]

(12) V prípade platnej dohody o použití spoločného európskeho kúpneho práva by sa mali všetky záležitosti patriace do jeho rozsahu pôsobnosti riadiť výlučne ustanoveniami tohto spoločného európskeho kúpneho práva. Keďže spoločné európske kúpne právo obsahuje úplný komplexný súbor plne jednotných harmonizovaných kogentných pravidiel na ochranu spotrebiteľa, v prípade, že sa strany rozhodnú použiť spoločné európske kúpne právo, nebudú v tejto oblasti medzi právnymi predpismi členských štátov žiadne rozdiely. V dôsledku toho článok 6 ods. 2 nariadenia (ES) č. 593/2008, ktorý vychádza z predpokladu existencie rôznej úrovne ochrany spotrebiteľa v členských štátoch, nemôže mať v prípade otázok upravených spoločným európskym kúpnym právom žiaden praktický význam , pretože by to znamenalo porovnávanie medzi kogentnými ustanoveniami dvoch identických druhých systémov zmluvného práva . [PN 6]

(13) Spoločné európske kúpne právo by malo byť k dispozícii na účely cezhraničných zmlúv, pretože práve v tomto kontexte vedú rozdiely medzi vnútroštátnymi právnymi poriadkami ku komplexnosti a k ďalším nákladom, pričom strany odrádzajú odrádzajú strany od vstupovania do zmluvných vzťahov , a obchod na diaľku, najmä online obchod, má veľký potenciál . Pokiaľ ide o zmluvy medzi podnikateľmi, cezhraničný charakter zmluvy by sa mal posudzovať na základe obvyklého pobytu strán. Pokiaľ ide o zmluvy medzi podnikateľmi a spotrebiteľmi, požiadavka cezhraničného charakteru by mala byť splnená, ak sa buď všeobecná adresa uvedená spotrebiteľom, dodacia adresa tovaru, alebo fakturačná adresa uvedená spotrebiteľom nachádza v členskom štáte, ale mimo štátu, v ktorom má obchodník obvyklý pobyt. [PN 7]

(14) Použitie spoločného európskeho kúpneho práva by sa nemalo obmedziť len na prípady, keď ide o cezhraničný obchod medzi stranami z rôznych členských štátov, ale malo by byť k dispozícii aj na účely uľahčenia obchodu medzi stranami z členských štátov a z tretích krajín. V prípadoch, keď ide o spotrebiteľov z tretích krajín, by sa na dohodu o použití spoločného európskeho kúpneho práva, ktorá pre spotrebiteľov znamená voľbu cudzieho práva, mali vzťahovať príslušné kolízne normy.

(15) Používanie jednej rovnakej zmluvy pre všetky transakcie môže byť užitočné aj pre obchodníkovi, ktorí sa venujú čisto domácim, ako aj cezhraničným transakciám. Členské štáty by preto mali mať možnosť rozhodnúť, či umožnia stranám používať spoločné európske kúpne právo aj na výlučne vnútroštátnej úrovni.

(16) Toto spoločné európske kúpne právo by malo byť k dispozícii predovšetkým na účely predaja hnuteľného tovaru vrátane výroby alebo zhotovenia takéhoto tovaru, pretože práve tento typ zmlúv je hospodársky najvýznamnejší, a preto by mohol znamenať osobitný potenciál, pokiaľ ide o rast cezhraničného obchodu, a to najmä v rámci elektronického obchodu.

(17) V záujme zohľadnenia čoraz väčšieho významu digitálneho hospodárstva by do rozsahu pôsobnosti spoločného európskeho kúpneho práva mali patriť aj zmluvy o dodaní digitálneho obsahu. Prenos digitálneho obsahu na účely jeho uloženia, spracovania alebo prístupu k nemu a jeho opakovaného použitia, ako je napríklad sťahovanie hudby, neustále rastie a má veľký potenciál ďalšieho rastu, súčasne sa však vyznačuje značnou právnou rôznorodosťou a neistotou. Spoločné európske kúpne právo by sa preto malo vzťahovať na dodávanie digitálneho obsahu bez ohľadu na to, či sa tento obsah dodáva na hmotnom nosiči.

(17a) Využívanie výpočtových mračien (cloud computing) sa rýchlo rozvíja a má veľký potenciál pre rast. Spoločné európske kúpne právo obsahuje súdržný súbor pravidiel prispôsobených dodávkam na diaľku, najmä dodávkam online, digitálnemu obsahu a súvisiacim službám. Malo by byť možné, aby sa tieto pravidlá uplatňovali aj vtedy, keď sa digitálny obsah alebo súvisiace služby poskytujú prostredníctvom výpočtového mračna, najmä ak možno digitálny obsah stiahnuť z mračna predajcu alebo dočasne uložiť v mračne poskytovateľa. [PN 8]

(18) Digitálny obsah sa často dodáva nie za protiplnenie spočívajúce v zaplatení ceny, ale v kombinácii so samostatne plateným tovarom alebo službami, pričom sú tu zahrnuté aj nepeňažné aspekty, ako je napríklad poskytnutie prístupu k osobným údajom, resp. bezplatné poskytnutie na základe marketingovej stratégie založenej na očakávaní, že spotrebiteľ si neskôr zakúpi ďalšie či zložitejšie produkty s digitálnym obsahom. Vzhľadom na túto špecifickú štruktúru trhu a pri zohľadnení skutočnosti, že chyby poskytnutého digitálneho obsahu môžu poškodiť hospodárske záujmy spotrebiteľov bez ohľadu na to, za akých podmienok bol tento digitálny obsah poskytnutý, by možnosť použitia spoločného európskeho kúpneho práva nemala závisieť od toho, či sa má za predmetný digitálny obsah cena zaplatiť cena. V takých prípadoch by sa však mala náhrada pre kupujúceho obmedzovať len na škody. Na druhej strane by kupujúci mal mať možnosť využiť celý rad prostriedkov nápravy s výnimkou zníženia ceny, a to aj v prípade, že nie je povinný zaplatiť cenu za dodanie digitálneho obsahu, ak jeho protiplnenie, ako je poskytnutie osobných údajov alebo iných prostriedkov, ktoré majú pre dodávateľa trhovú hodnotu, sa rovná zaplateniu ceny, keďže v takýchto prípadoch digitálny obsah nie je v skutočnosti dodaný zdarma. [PN 9]

(19) V záujme maximalizácie pridanej hodnoty spoločného európskeho kúpneho práva by do jeho vecnej pôsobnosti mali patriť aj niektoré služby poskytované predávajúcim, ktoré priamo a úzko súvisia s konkrétnym tovarom alebo digitálnym obsahom dodávaným na základe spoločného európskeho kúpneho práva a ktoré sú v praxi často súčasne upravené v tej istej alebo súvisiacej zmluve, predovšetkým oprava, údržba a inštalácia tovaru alebo digitálneho obsahu alebo dočasné uloženie digitálneho obsahu v mračne poskytovateľa . [PN 10]

(19a) Spoločné európske kúpne právo sa môže používať aj v prípade zmluvy, ktorá súvisí s inou zmluvou medzi tými istými stranami, ktorá nie je kúpnou zmluvou, zmluvou o dodaní digitálneho obsahu alebo zmluvou o poskytnutí súvisiacich služieb. Súvisiacu zmluvu upravuje zodpovedajúci vnútroštátny právny predpis, ktorý je uplatniteľný v súlade s príslušnou kolíznou normou. Spoločné európske kúpne právo sa môže použiť aj v prípade zmluvy, ktorá obsahuje iné prvky, než je predaj tovaru, dodanie digitálneho obsahu alebo poskytnutie súvisiacich služieb, a to za predpokladu, že tieto prvky sú deliteľné a ich cenu možno prideliť. [PN 11]

(20) Spoločné európske kúpne právo by sa nemalo vzťahovať na súvisiace zmluvy, na základe ktorých kupujúci nadobúda tovar od tretej osoby alebo na základe ktorých mu tretia osoba poskytuje službu. To by nebolo vhodné, keďže tretia osoba sa nezúčastňuje na dohode medzi zmluvnými stranami o použití pravidiel spoločného európskeho kúpneho práva. Na súvisiace zmluvy s tretími osobami by sa mal vzťahovať príslušný vnútroštátny právny poriadok, ktorý je rozhodný podľa nariadenia (ES) č. 593/2008 a nariadenia (ES) č. 864/2007 alebo podľa akejkoľvek inej príslušnej kolíznej normy.

(21) V záujme cieleného a primeraného riešenia existujúcich problémov v oblasti vnútorného trhu a hospodárskej súťaže by mala byť osobná pôsobnosť spoločného európskeho kúpneho práva zameraná na strany, ktoré sú v súčasnosti od podnikania v zahraničí odrádzané rozdielmi medzi vnútroštátnymi systémami zmluvného práva, s následnými značne nepriaznivými účinkami na cezhraničný obchod. Preto by sa toto právo malo vzťahovať na všetky transakcie medzi podnikateľmi a spotrebiteľmi, ako aj na také zmluvy medzi obchodníkmi, v prípade ktorých je aspoň jedna zo strán malým či stredným podnikom, vychádzajúc z odporúčania Komisie 2003/361/ES (5). Tým by však nemala byť dotknutá možnosť členských štátov prijať právne predpisy, ktorými sa umožní použiť spoločné európske kúpne právo aj v prípade zmlúv medzi obchodníkmi, z ktorých ani jeden nie je malým či stredným podnikom. V každom prípade však pri transakciách medzi podnikateľmi obchodníci majú úplnú zmluvnú slobodu, pričom sa podporujú v tom, aby pri stanovovaní zmluvných podmienok používali ako zdroj spoločné európske kúpne právo.

(22) Na použitie spoločného európskeho kúpneho práva je nevyhnutná dohoda zmluvných strán o použití spoločného európskeho kúpneho práva . Na túto dohodu by sa v prípade transakcií medzi podnikateľmi a spotrebiteľmi mali vzťahovať prísne požiadavky. Keďže v praxi väčšinou navrhne použitie spoločného európskeho kúpneho práva obchodník, spotrebitelia si musia byť plne vedomí toho, že dávajú súhlas na použitie pravidiel, ktoré sa líšia od ich existujúcich vnútroštátnych právnych predpisov. Z tohto dôvodu by súhlas spotrebiteľa s použitím spoločného európskeho kúpneho práva mal byť prípustný len vtedy, keď bude mať podobu samostatného výslovného vyhlásenia, ktoré je oddelené od vyhlásenia, ktorým sa prejavuje súhlas s uzavretím zmluvy. Preto by sa nemalo umožniť, aby použitie spoločného európskeho kúpneho práva bolo ponúkané ako jedno z ustanovení zmluvy, ktorá sa má uzavrieť, a už vôbec nie, aby bolo len prvkom štandardných zmluvných podmienok obchodníka. Obchodník by mal spotrebiteľovi poskytnúť potvrdenie o dohode o použití spoločného európskeho kúpneho práva na trvalom nosiči. [PN 12]

(23) Okrem toho, že spotrebiteľ sa musí pre použitie spoločného európskeho kúpneho práva rozhodnúť vedome, musí byť jeho súhlas s použitím tohto práva voľbou na základe dostatočnej informovanosti. Obchodník by preto mal spotrebiteľa nielen upozorniť na úmysel použiť spoločné európske kúpne právo, ale mal by mu tiež poskytnúť informácie o charaktere tohto práva a jeho najdôležitejších prvkoch. Aby sa obchodníkom uľahčila táto úloha a aby sa tak predišlo zbytočnej administratívnej záťaži, a takisto aj v záujme zabezpečenia súladu v rámci množstva a kvality informácií poskytovaných spotrebiteľom, by obchodníci mali poskytovať spotrebiteľom informácie prostredníctvom štandardného informačného oznámenia, ktoré sa stanovuje v tomto nariadení a ktoré je preto ľahko dostupné vo všetkých úradných jazykoch Únie. V prípade, že sa spotrebiteľovi informácie nedajú poskytnúť prostredníctvom uvedeného informačného oznámenia, napríklad v prípade telefonického rozhovoru, alebo v prípade, že obchodník neposkytol informačné oznámenie, dohoda o použití spoločného európskeho kúpneho práva by sa mala stať pre spotrebiteľa záväznou až potom, ako dostane informačné oznámenie spolu s potvrdením dohody a ako následne vyjadrí súhlas.

(23a) Ak je dohoda zmluvných strán o používaní spoločného európskeho kúpneho práva neplatná alebo ak nie sú splnené požiadavky na zabezpečenie štandardného informačného oznámenia, odpoveď na otázku, či je zmluva uzavretá a za akých podmienok, by sa mala určiť podľa príslušného vnútroštátneho práva, ktoré je uplatniteľné v súlade s príslušnými kolíznymi normami. [PN 13]

(24) Aby sa zabránilo selektívnemu uplatňovaniu niektorých prvkov spoločného európskeho kúpneho práva, čo by mohlo narušiť rovnováhu medzi právami a povinnosťami strán a nepriaznivo ovplyvniť úroveň ochrany spotrebiteľa, mala by existovať len možnosť zvoliť si použitie spoločného európskeho kúpneho práva ako celku, teda nemala by byť možnosť zvoliť si použitie len niektorých jeho častí.

(25) V prípadoch, keď by sa mal na príslušnú zmluvu uplatniť Dohovor OSN o zmluvách o medzinárodnej kúpe tovaru bude voľba spoločného európskeho kúpneho práva znamenať, že sa zmluvné strany dohodli na vylúčení uplatňovania uvedeného dohovoru.

(26) Pravidlá spoločného európskeho kúpneho práva by sa mali vzťahovať na všetky otázky týkajúce sa zmluvného práva, ktoré majú praktický význam počas celého priebehu tých druhov zmlúv, ktoré patria do vecnej a osobnej pôsobnosti tohto spoločného práva, a to najmä zmlúv uzatváraných on-line. Spoločným európskym kúpnym právom by sa mali spravovať nielen práva a povinnosti strán a prostriedky nápravy pre prípad neplnenia, ale toto právo by malo upravovať aj informačné povinnosti pred uzavretím zmluvy, uzavretie zmluvy vrátane formálnych požiadaviek, právo na odstúpenie od zmluvy a dôsledky odstúpenia, označenie zmluvy za neplatnú v dôsledku omylu, ľsti, vyhrážok alebo zneužitia situácie a dôsledky takéhoto označenia zmluvy za neplatnú, výklad, obsah a účinky zmluvy, posúdenie a dôsledky neprijateľnosti zmluvných podmienok, vrátenie plnení v prípade označenia zmluvy za neplatnú alebo jej ukončenia, ako aj premlčanie a preklúziu práv. Malo by tiež ustanovovať sankcie za porušenie všetkých záväzkov a povinností vyplývajúcich z jeho uplatnenia.

(27) Všetky otázky zmluvného a alebo mimozmluvného charakteru, ktoré spoločné európske kúpne právo neupravuje, sa riadia existujúcimi pravidlami vnútroštátneho práva mimo spoločného európskeho kúpneho práva, ktoré je rozhodné uplatniteľné podľa nariadenia (ES) č. 593/2008 a nariadenia (ES) č. 864/2007 alebo podľa akejkoľvek inej príslušnej kolíznej normy. Patria sem také otázky, ako je právna subjektivita, neplatnosť zmluvy v dôsledku nespôsobilosti na právne úkony, nezákonnosti alebo nemorálnosti, pokiaľ dôvody na takúto nezákonnosť alebo nemorálnosť nie sú riešené v rámci spoločného európskeho kúpneho práva, určenie jazyka zmluvy, otázky zákazu diskriminácie, zastúpenie, prípady viacerých dlžníkov a veriteľov, zmena strán vrátane postúpenia, započítanie a spojenie, majetkové právo vrátane prevodu vlastníctva, právo duševného vlastníctva a, právo občianskoprávnych deliktov. Okrem toho a otázka, či súbežné nároky vyplývajúce zo zmluvnej a mimozmluvnej zodpovednosti môžu byť predmetom jedného konania, nepatrí do rozsahu pôsobnosti spoločného európskeho kúpneho práva. V záujme jasnosti a právnej istoty by spoločné európske kúpne právo malo jasne vyjadrovať, ktoré otázky sa v ňom riešia a ktoré nie. [PN 14]

(27a) Na nekalé obchodné praktiky uvedené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES (6) by sa vzťahovalo spoločné európske kúpne právo, pokiaľ by sa prekrývali s pravidlami o zmluvnom práve najmä vrátane tých, ktoré sa týkajú nekalých obchodných praktík, ktoré môžu viesť k označeniu zmluvy za neplatnú pre omyl, podvod, vyhrážky a zneužitie situácie, alebo ktoré sa týkajú prostriedkov nápravy za porušenie informačných povinností. Nekalé obchodné praktiky iné než tie, ktoré sa prekrývajú s pravidlami zmluvného práva, by nemali patriť do rozsahu pôsobnosti spoločného európskeho kúpneho práva. [PN 15]

(28) Spoločným európskym kúpnym právom by sa nemali spravovať otázky, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti zmluvného práva. Týmto nariadením by nemalo byť dotknuté právo Únie ani vnútroštátne právo týkajúce sa týchto otázok. Napríklad informačné povinnosti ukladané na účely ochrany zdravia a bezpečnosti či z dôvodov ochrany životného prostredia by nemali patriť do rozsahu pôsobnosti spoločného európskeho kúpneho práva. Týmto nariadením by nemali byť dotknuté ani informačné požiadavky vyplývajúce zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES (7).

(29) V prípade platnej dohody o použití spoločného európskeho kúpneho práva by sa mali všetky záležitosti patriace do jeho pôsobnosti riadiť výlučne ustanoveniami tohto spoločného európskeho kúpneho práva. Ustanovenia spoločného európskeho kúpneho práva by s sa mali vykladať autonómne v súlade so zavedenými zásadami výkladu právnych predpisov Únie. Otázky týkajúce sa záležitostí, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti spoločného európskeho kúpneho práva ale práva, ale ktoré v ňom nie sú vyslovene upravené, by sa mali riešiť len výkladom pravidiel v ňom obsiahnutých bez použitia akéhokoľvek iného práva. Pravidlá spoločného európskeho kúpneho práva by sa mali vykladať na základe zásad a cieľov, na ktorých spoločné európske kúpne právo spočíva, a všetkých jeho ustanovení. [PN 16]

(30) Hlavnou zásadou, ktorou by sa malo riadiť spoločné európske kúpne právo, je zmluvná sloboda. Autonómia strán by sa mala obmedziť len v tých prípadoch a v takom rozsahu, pokiaľ je to nutné, a to najmä z dôvodov ochrany spotrebiteľa. V prípade, že takáto nutnosť existuje, by sa mal jasne uviesť kogentný charakter príslušných pravidiel.

(31) Všeobecná zásada dobromyseľnosti a čestnosti by mala poskytnúť usmernenie, akým spôsobom musia strany spolupracovať. Vzhľadom na to, že niektoré pravidlá sú osobitným prejavom všeobecnej zásady dobromyseľnosti a čestnosti, mali by mať pred touto všeobecnou zásadou prednosť. Všeobecná zásada by sa preto nemala využívať ako nástroj na zmenu a doplnenie osobitných práv a povinností strán stanovených v osobitných pravidlách. Osobitné požiadavky vyplývajúce zo všeobecnej zásady dobromyseľnosti a čestnosti by mali okrem iného závisieť od relatívnej úrovne odbornosti strán, a preto by mali byť v prípade transakcií medzi podnikateľmi a spotrebiteľmi iné ako v prípade transakcií medzi podnikateľmi. V tejto súvislosti by v prípade transakcií medzi obchodníkmi mala byť relevantným činiteľom dobrá obchodná prax v danej konkrétnej situácii. Touto všeobecnou zásadou dobromyseľnosti a čestnosti by sa mala stanoviť taká úroveň správania, ktorá bude zárukou otvoreného, transparentného a spravodlivého vzťahu. Aj keď to strane bráni v tom, aby uplatňovala právo alebo spoliehala sa na právo, prostriedok nápravy alebo obhajobu, ktoré by táto strana inak mala, samotná zásada by nemala viesť k vzniku akéhokoľvek všeobecného práva na náhradu škody. Pravidlá spoločného európskeho kúpneho práva, ktoré predstavujú konkrétne prejavy všeobecnej zásady dobromyseľnosti a čestnosti, ako je vyhlásenie neplatnosti pre podvod alebo nesplnenie záväzku na základe predpokladaného ustanovenia, môžu viesť k vzniku práva na náhradu škody, ale iba vo veľmi špecifických prípadoch. [PN 17]

(32) Cieľom spoločného európskeho kúpneho práva by malo byť, aby vždy, keď je to možné a keď je to vzhľadom na legitímne záujmy strán vhodné, bola zachovaná a chránená platná zmluva.

(33) Spoločné európske kúpne právo by malo stanovovať vyvážené riešenia, a to pri zohľadnení legitímneho záujmu, ktorý majú strany na tom, aby boli určené a uplatňované prostriedky nápravy pre prípad neplnenia zmluvy. V prípadoch zmlúv medzi podnikateľmi a spotrebiteľmi by systém prostriedkov nápravy mal zohľadňovať skutočnosť, že nesúlad tovaru, digitálneho obsahu alebo služieb patrí do rozsahu zodpovednosti obchodníka.

(34) V záujme posilnenia právnej istoty prostredníctvom sprístupnenia judikatúry Súdneho dvora Európskej únie a vnútroštátnych súdov týkajúcej sa výkladu spoločného európskeho kúpneho práva alebo akýchkoľvek iných ustanovení tohto nariadenia verejnosti by Komisia mala vytvoriť databázu príslušných konečných rozhodnutí. Aby bolo možné splniť túto úlohu, členské štáty by mali zabezpečiť, aby boli takéto vnútroštátne rozhodnutia urýchlene oznámené Komisii. Mala by sa vytvoriť databáza, ktorá by bola dobre prístupná, plne systemizovaná a v ktorej by sa ľahko vyhľadávalo. S cieľom prekonať problémy spojené s rôznymi prístupmi k rozsudkom v rámci Únie a umožniť, aby sa databázy prevádzkovali efektívne a ekonomicky, by sa rozsudky mali oznamovať na základe štandardného zhrnutia rozsudku, ktoré by sa malo pripojiť k rozsudku. Malo by byť stručné, a tým ľahko prístupné. Malo by byť rozdelené do piatich častí, ktoré by obsahovali hlavné prvky oznámeného rozsudku, a to: vydanie a príslušný článok spoločného európskeho kúpneho práva; stručné zhrnutie faktov; stručné zhrnutie hlavných dôvodov; rozhodnutie a dôvody rozhodnutia s jasným uvedením zásady, o ktorej sa rozhodlo. [PN 18]

(34a) Výklad o spoločnom európskom kúpnom práve by mohol byť cenným nástrojom, pretože by priniesol jasnosť a usmernenia týkajúce sa tohto práva. Takýto výklad by mal poskytnúť jasný a komplexný rozbor článkov spoločného európskeho kúpneho práva a v náležitých prípadoch i vysvetlenie politických rozhodnutí, na ktorých sa zakladajú konkrétne články. Jasné vysvetlenie týchto rozhodnutí by umožnilo súdom v jednotlivých členských štátoch správne vykladať a uplatňovať spoločné európske kúpne právo, ako aj zaplniť všetky medzery. Pomôže to pri dôslednom a jednotnom uplatňovaní spoločného európskeho kúpneho práva. Komisia by mala preskúmať možnosti poskytnutia takéhoto výkladu. [PN 19]

(34b) Ďalšou prekážkou cezhraničného obchodu je nedostatočný prístup k účinným a cenovo dostupným mechanizmom nápravy. Preto by spotrebiteľ a obchodník, ktorí uzatvárajú zmluvu na základe spoločného európskeho kúpneho práva, mali zvážiť predkladanie sporov vyplývajúcich z tejto zmluvy existujúcemu subjektu pre alternatívne riešenie sporov v zmysle článku 4 ods. 1 písm. h) smernice 2013/11/EÚ Európskeho parlamentu a Rady (8) . Nemala by tým byť nijako dotknutá možnosť strán začať konanie pred príslušnými súdmi bez toho, aby najprv využili alternatívne riešenie sporov. [PN 20]

(34c) S cieľom uľahčiť používanie spoločného európskeho kúpneho práva by Komisia mala vyvinúť úsilie o vypracovanie európskych vzorových zmluvných podmienok v spolupráci s pracovnou skupinou zloženou najmä zo skupín zastupujúcich spotrebiteľov a podniky a podporovaných akademickými pracovníkmi a odborníkmi z praxe. Tieto vzorové zmluvné podmienky by mohli užitočným spôsobom dopĺňať pravidlá spoločného kúpneho práva pri opise špecifických vlastností danej zmluvy a mali by zohľadňovať osobitosti príslušných obchodných odvetví. Mali by reagovať na potreby zainteresovaných strán a poučiť sa z počiatočných praktických skúseností z používania spoločného európskeho kúpneho práva. Vzorové zmluvné podmienky by mali byť sprístupnené verejnosti, pretože by priniesli pridanú hodnotu obchodníkom, ktorí sa rozhodnú uzavrieť cezhraničné zmluvy na základe spoločného európskeho kúpneho práva. S cieľom dosiahnuť, aby tieto vzorové zmluvné podmienky účinne dopĺňali spoločné európske kúpne právo, mala by Komisia začať pracovať čo najskôr. [PN 21]

(35) Je vhodné preskúmať fungovanie spoločného európskeho kúpneho práva alebo akéhokoľvek iného ustanovenia tohto nariadenia po piatich rokoch ich používania. V rámci tohto preskúmania by sa mali zohľadniť predovšetkým také aspekty, ako je napr. potreba ďalšieho rozšírenia pôsobnosti v súvislosti so zmluvami medzi podnikateľmi zahrnúť ďalšie pravidlá súvisiace s doložkami o výhrade vlastníctva , vývoj na trhu s digitálnym obsahom a technologický rozvoj v tejto oblasti a ďalší vývoj acquis Únie. Osobitnú pozornosť treba navyše venovať otázke, či sú obmedzenia zmlúv uzavretých na diaľku, najmä elektronických zmlúv, naďalej primerané alebo či by bolo možné rozšíriť ich pôsobnosť vrátane zmlúv uzatvorených v prevádzkových priestoroch. [PN 22]

(36) Keďže cieľ tohto nariadenia, a to prispieť k riadnemu fungovaniu vnútorného trhu tým, že sa sprístupní jednotný súbor pravidiel zmluvného práva, ktoré sa môžu použiť v prípade cezhraničných transakcií v rámci Únie, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, a preto ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa.

(37) Toto nariadenie rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané najmä v Charte základných práv Európskej únie, a to najmä v jej článkoch 16, 38 a 47,

PRIJALI TOTO NARIADENIE:

Obsah (*1)

[PN 23]

Hlava I

Všeobecné ustanovenia [PN 24]

Časť -I: Uplatňovanie nástroja [PN 25]

Článok 1

Účel a predmet

1. Účelom tohto nariadenia je zlepšiť podmienky na vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu prostredníctvom sprístupnenia jednotného súboru tým, že v rámci právneho poriadku každého členského štátu sa sprístupní jednotný súbor pravidiel zmluvného práva uvedeného v hlave II (ďalej len „spoločné európske kúpne právo“). Tieto pravidlá možno použiť pre cezhraničné transakcie týkajúce sa predaja tovaru, dodania digitálneho obsahu a poskytnutia súvisiacich služieb , ktoré sa vykonávajú na diaľku, najmä online , ak sa tak zmluvné strany dohodnú. [PN 26]

2. Toto nariadenia umožňuje obchodníkom , najmä malým a stredným podnikom (MSP), spoľahnúť sa na spoločný súbor pravidiel a používať tie isté zmluvné podmienky pre všetky ich cezhraničné transakcie, čím sa znížia zbytočné náklady a zároveň sa zaistí vysoká miera právnej istoty. [PN 27]

3. Pokiaľ ide o zmluvy medzi obchodníkmi a spotrebiteľmi, toto nariadenie obsahuje komplexný súbor pravidiel v oblasti ochrany spotrebiteľa s cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa, posilniť spotrebiteľskú dôveru na vnútornom trhu a povzbudiť spotrebiteľov na nakupovanie v iných členských štátoch.

Článok 2

Vymedzenie pojmov

Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

a) „zmluva“ je dohoda, z ktorej majú vyplynúť záväzky alebo ktorá má mať iné právne účinky;

(b) „dobromyseľnosť a čestnosť“ je norma správania, pre ktorú je charakteristická poctivosť, otvorenosť a ohľad na záujmy druhej strany danej transakcie alebo vzťahu; [PN 28]

(c) „ujma“ je majetková a nemajetková ujma vo forme bolesti a utrpenia, pričom nie sú zahrnuté ostatné formy nemajetkovej ujmy, ako sú zníženie kvality života a strata potešenia; [PN 29]

(d) „štandardné zmluvné podmienky“ sú zmluvné podmienky, ktoré boli vypracované vopred pre viacero transakcií s rozdielnymi stranami a ktoré neboli stranami individuálne dojednané v zmysle článku 7 spoločného európskeho kúpneho práva; [PN 30]

e) „obchodník“ je akákoľvek fyzická osoba alebo akákoľvek právnická osoba bez ohľadu na to, či má verejný alebo súkromný charakter ,, ktorá v súvislosti so zmluvami koná na účely, ktoré sa týkajú jej obchodnej činnosti, podnikateľskej činnosti, remesla alebo povolania; [PN 31]

f) „spotrebiteľ“ je akákoľvek fyzická osoba, ktorá koná na účely, ktoré sa netýkajú jej obchodnej činnosti, podnikateľskej činnosti, remesla alebo ani povolania; v prípade, že zmluva sa uzatvorí na účely čiastočne v rámci a čiastočne mimo rámca obchodnej činnosti príslušnej osoby a obchodný účel je obmedzený tak, aby neprevažoval v celkovom kontexte zmluvy, takáto osoba sa tiež považuje za spotrebiteľa; [PN 32]

fa) „poskytovateľ služby“ je osoba predávajúca tovar alebo dodávajúca digitálny obsah, ktorá sa zaväzuje poskytovať zákazníkovi služby súvisiace s daným tovarom alebo digitálnym obsahom; [PN 33]

fb) „zákazník“ je každá osoba, ktorá si kúpi súvisiacu službu; [PN 34]

fc) „veriteľ“ je osoba, ktorá má právo na splnenie peňažného alebo nepeňažného záväzku od inej osoby – dlžníka; [PN 35]

fd) „dlžník“ je osoba, ktorá má peňažný alebo nepeňažný záväzok voči inej osobe – veriteľovi; [PN 36]

fe) „dobromyseľnosť a čestnosť“ je norma správania, pre ktorú je charakteristická poctivosť, otvorenosť a v náležitých prípadoch i primeraný ohľad na záujmy druhej strany danej transakcie alebo vzťahu; [PN 37]

ff) „štandardné zmluvné podmienky“ sú zmluvné podmienky, ktoré boli vypracované vopred pre viacero transakcií s rozdielnymi stranami a ktoré neboli stranami jednotlivo dohodnuté v zmysle článku 7 spoločného európskeho kúpneho práva; [PN 38]

fg) „ujma“ je majetková a nemajetková ujma vo forme bolesti a trápenia, pričom nezahŕňa ostatné formy nemajetkovej ujmy, ako sú zníženie kvality života a strata možnosti užívania; [PN 39]

g) „náhrada škody“ je peňažná suma, na ktorú môže mať osoba nárok ako odškodnenie za ujmu, ujmu na zdraví alebo škodu;

ga) „kogentné ustanovenie“ je každé ustanovenie, ktorého uplatňovanie nemôžu strany vylúčiť, od ktorého sa nemôžu odchýliť a ktorého účinky nemôžu pozmeniť; [PN 40]

gb) „záväzok“ je povinnosť splniť to, čo jedna strana právneho vzťahu dlhuje druhej strane a čo má druhá strana právo vymáhať; [PN 41]

gc) „výslovný“ v súvislosti s vyhlásením alebo dohodou znamená, že ide o vyhlásenie alebo dohodu, ktoré boli realizované oddelene od ostatných vyhlásení alebo dohôd a aktívne a jednoznačne vrátane označenia kolónky začiarknutím alebo aktiváciou tlačidla či podobnej funkcie; [PN 42]

h) „tovar“ sú akékoľvek hmotné hnuteľné predmety; nezahŕňa: i) elektrickú energiu a zemný plyn, a ii) vodu a ďalšie druhy plynu, ibaže sa predávajú v obmedzenom objeme alebo v určitom množstve;

i) „cena“ je peňažná suma, ktorá sa má zaplatiť ako protiplnenie za predaný tovar, dodaný digitálny obsah alebo poskytnuté súvisiace služby;

j) „digitálny obsah“ sú dáta, ktoré sú vyprodukované a dodávané v digitálnej forme bez ohľadu na to, či sú vyrobené podľa špecifikácií kupujúceho, a zahŕňa zvukovo-obrazový, zvukový, obrazový alebo textový digitálny obsah, digitálne hry, softvér a digitálny obsah, ktorý umožňuje prispôsobenie existujúceho hardvéru alebo softvéru vlastným potrebám; nezahŕňa: i) finančné služby vrátane služieb elektronického bankovníctva; ii) právne alebo finančné poradenstvo poskytované v elektronickej forme; iii) elektronické služby v oblasti zdravotnej starostlivosti; iv) elektronické komunikačné služby a siete a príslušné zariadenia a služby; v) hazardné hry; vi) vytváranie nového digitálneho obsahu a upravovanie existujúceho digitálneho obsahu spotrebiteľmi alebo akékoľvek iné manipulovanie s výtvormi iných používateľov;

(k) „kúpna zmluva“ je akákoľvek zmluva, na základe ktorej obchodník („predávajúci“) prevádza alebo sa zaväzuje previesť vlastníctvo tovaru na inú osobu („kupujúceho“) a kupujúci platí alebo sa zaväzuje zaplatiť jeho cenu; zahŕňa zmluvu o dodaní tovaru, ktorý sa má vyrobiť alebo vyprodukovať, a nezahŕňa zmluvy, ktoré sa týkajú predaja na základe exekúcie alebo ktoré iným spôsobom súvisia s výkonom verejnej moci;

(l) „spotrebiteľská kúpna zmluva“ je kúpna zmluva, v prípade ktorej predávajúcim je obchodník a kupujúcim je spotrebiteľ;

(m) „súvisiaca služba“ je akákoľvek služba súvisiaca s tovarom alebo digitálnym obsahom, ako sú napríklad inštalácia, údržba je uskladnenie alebo oprava alebo akákoľvek iná manipulácia, poskytovaná akékoľvek iné spracovanie vrátane inštalácie , údržby alebo opravy, poskytovaná osobou predávajúcou tovar alebo dodávajúcou digitálny obsah na základe kúpnej zmluvy, zmluvy o dodaní digitálneho obsahu alebo osobitnej zmluvy o poskytnutí súvisiacich služieb, ktorá bola uzavretá v tom istom čase ako kúpna zmluva alebo zmluva o dodaní digitálneho obsahu , alebo stanovená – hoci iba ako možnosť – v kúpnej zmluve alebo v zmluve o dodaní digitálneho obsahu ; nezahŕňa: [PN 44] i) dopravné služby; (ii) služby v oblasti odbornej prípravy; [PN 45] iii) podporné telekomunikačné služby, a iv) finančné služby vrátane platobných služieb a vydávania elektronických peňazí a poistenia akéhokoľvek druhu, či už pre tovar a digitálny obsah alebo iné ; [PN 46]

(n) „poskytovateľ služieb“ je osoba predávajúca tovar alebo dodávajúca digitálny obsah, ktorá sa zaväzuje poskytnúť zákazníkovi služby súvisiace s daným tovarom alebo digitálnym obsahom; [PN 47]

(o) „zákazník“ je akákoľvek osoba, ktorá si kúpi súvisiacu službu; [PN 48]

(p) „zmluva uzavretá na diaľku“ je akákoľvek zmluva medzi obchodníkom a spotrebiteľom alebo iným obchodníkom v rámci organizovaného systému predaja na diaľku uzavretá bez súčasnej fyzickej prítomnosti obchodníka alebo, ak alebo – ak je obchodník právnickou osobou, fyzickej osobou – fyzickej osoby, ktorá obchodníka zastupuje, a spotrebiteľa alebo toho druhého obchodníka s výhradným využitím jedného alebo viacerých prostriedkov komunikácie na diaľku, a to až do uzavretia zmluvy vrátane času uzavretia zmluvy; [PN 49]

(q) „zmluva uzavretá mimo prevádzkových priestorov“ je akákoľvek zmluva medzi obchodníkom a spotrebiteľom, ktorá je: (i) uzavretá za súčasnej fyzickej prítomnosti obchodníka alebo, ak je obchodník právnickou osobou, fyzickej osoby, ktorá obchodníka zastupuje, a spotrebiteľa na mieste, ktoré nepatrí medzi prevádzkové priestory obchodníka, alebo na základe ponuky spotrebiteľa za tých istých okolností, alebo (ii) uzavretá v prevádzkových priestoroch obchodníka alebo prostredníctvom akýchkoľvek prostriedkov komunikácie na diaľku hneď po tom, ako bol spotrebiteľ osobne a individuálne oslovený na mieste, ktoré nepatrí medzi prevádzkové priestory obchodníka, za súčasnej fyzickej prítomnosti obchodníka alebo, ak je obchodník právnickou osobou, fyzickej osoby, ktorá obchodníka zastupuje, a spotrebiteľa, alebo (iii) uzavretá počas zájazdu, ktorý zorganizoval obchodník alebo, ak je obchodník právnickou osobou, fyzická osoba, ktorá obchodníka zastupuje, a ktorého cieľom alebo účinkom je propagácia a predaj tovaru, dodanie digitálneho obsahu alebo poskytnutie súvisiacich služieb spotrebiteľovi; [PN 50]

(r) „prevádzkové priestory“ sú: (i) akékoľvek nehnuteľné maloobchodné priestory, kde obchodník trvalo vykonáva svoju činnosť, alebo (ii) akékoľvek hnuteľné maloobchodné priestory, kde obchodník zvyčajne vykonáva svoju činnosť; [PN 51]

s) „obchodná záruka“ je akýkoľvek záväzok obchodníka alebo výrobcu (ručiteľ) voči spotrebiteľovi, ktorý ide nad rámec jeho právnych povinností vyplývajúcich z článku 106, v prípade nesúladu zákonnej povinnosti týkajúcej sa záruky súladu, vrátiť zaplatenú cenu alebo vymeniť alebo opraviť tovar alebo digitálny obsah alebo zaistiť ich servis akýmkoľvek spôsobom, ak tovar alebo digitálny obsah nezodpovedajú špecifikácií špecifikácii alebo akýmkoľvek iným požiadavkám, ktoré sa netýkajú súladu, uvedený v záručnom liste alebo v príslušnej reklame dostupnej v čase uzavretia zmluvy alebo pred jej uzavretím; [PN 52]

sa) „oprava“ je spracovanie tovaru alebo digitálneho obsahu, ktorý nie je v súlade so zmluvou, s cieľom uviesť ich do súladu so zmluvou; [PN 53]

t) „trvalý nosič“ je akýkoľvek nosič, ktorý umožňuje strane uchovávať informácie určené osobne tejto strane spôsobom dostupným pre budúce použitie na obdobie primerané účelu týchto informácií a ktorý umožňuje nezmenenú reprodukciu uložených informácií;

u) „verejná dražba“ je spôsob predaja, pri ktorom obchodník ponúka tovar alebo digitálny obsah spotrebiteľovi, ktorý sa na dražbe osobne zúčastňuje alebo má možnosť sa na nej osobne zúčastniť, prostredníctvom transparentného konkurenčného postupu podávania ponúk vedeného dražobníkom, a vydražiteľ je povinný kúpiť tovar alebo digitálny obsah;

(v) „kogentné ustanovenie“ je akékoľvek ustanovenie, ktorého uplatňovanie nemôžu strany vylúčiť, od ktorého sa nemôžu odchýliť a ktorého účinky nemôžu pozmeniť; [PN 54]

(w) „veriteľ“ je osoba, ktorá má právo na splnenie peňažného alebo nepeňažného záväzku od inej osoby, dlžníka; [PN 55]

(x) „dlžník“ je osoba, ktorá má peňažný alebo nepeňažný záväzok voči inej osobe, veriteľovi; [PN 56]

(y) „záväzok“ je povinnosť splniť to, čo jedna strana právneho vzťahu dĺži druhej strane. [PN 57]

ya) „bezplatne“ je bez nákladov, najmä nákladov na poštovné, prácu a materiál, ktoré sú nevyhnutné na uvedenie tovaru do súladu so zmluvou. [PN 58]

Článok 3

Fakultatívny charakter spoločného európskeho kúpneho práva

Strany sa môžu na základe podmienok stanovených v článku 8 a článku 9 dohodnúť na tom, že spoločným európskym kúpnym právom sa riadia ich cezhraničné zmluvy o predaji tovaru, dodaní digitálneho obsahu a poskytnutí súvisiacich služieb, ktoré patria do územnej, vecnej a osobnej pôsobnosti vymedzenej v článkoch 4 až 7. [PN 59]

Článok 4

Cezhraničné zmluvy

1. Spoločné európske kúpne právo sa môže použiť v prípade cezhraničných zmlúv uzavretých na diaľku, ktoré sú cezhraničnými zmluvami . [PN 60]

2. Na účely tohto nariadenia je zmluva medzi obchodníkmi cezhraničnou zmluvou, ak majú zmluvné strany obvyklý pobyt v rozdielnych krajinách, z ktorých aspoň jeden je členským štátom.

3. Na účely tohto nariadenia je zmluva medzi obchodníkom a spotrebiteľom cezhraničnou zmluvou, ak:

a) sa buď adresa uvedená spotrebiteľom, dodacia adresa tovaru, alebo fakturačná adresa nachádza v inej krajine než v krajine obvyklého pobytu obchodníka, a

b) aspoň jedna z týchto krajín je členským štátom.

4. Na účely tohto nariadenia sa za miesto obvyklého pobytu spoločností alebo iných subjektov s právnou subjektivitou alebo bez nej považuje miesto, kde sa nachádza ich ústredná správa. Miestom obvyklého pobytu obchodníka, ktorý je fyzickou osobou, je hlavné miesto podnikania tejto osoby.

5. Ak je zmluva uzavretá v rámci činnosti pobočky, obchodného zastúpenia alebo akejkoľvek inej organizačnej zložky obchodníka, za miesto obvyklého pobytu obchodníka sa považuje miesto, kde sa nachádza táto pobočka, obchodné zastúpenie alebo iná organizačná zložka.

6. Na účely stanovenia toho, či je zmluva cezhraničnou zmluvou, sa za rozhodujúci čas považuje čas dosiahnutia dohody o použití spoločného európskeho kúpneho práva.

Článok 5

Zmluvy, v prípade ktorých sa môže spoločné európske kúpne právo použiť

Spoločné európske kúpne právo sa môže použiť v prípade zmlúv uzavretých na diaľku vrátane elektronických zmlúv, ktoré sú : [PN 61]

a) kúpnych zmlúv;

b) zmlúv o dodaní digitálneho obsahu bez ohľadu na to, či sa dodáva na hmotnom nosiči alebo iným spôsobom , ktorý možno ukladať, spracúvať alebo k nemu pristupovať a ktorý môže používateľ opakovane použiť, bez ohľadu na to, či sa digitálny obsah dodáva za protiplnenie spočívajúce v zaplatení ceny alebo za protiplnenie iné než zaplatenie ceny alebo sa nedodáva za žiadne iné protiplnenie ; [PN 62]

c) zmlúv o poskytnutí súvisiacich služieb bez ohľadu na to, či sa za poskytnutie súvisiacej služby dohodla osobitná cena.

Článok 6

Vylúčenie zmlúv Súvisiace zmluvy a zmluvy so zmiešaným účelom a zmlúv spojených so spotrebiteľským úverom [PN 63]

1. Spoločné európske kúpne právo sa nemôže môže použiť aj: zmlúv so zmiešaným účelom, ktoré obsahujú:

a) v prípadoch, že zmluva, ktorá je uzavretá podľa spoločného európskeho kúpneho práva, súvisí so zmluvou inou než kúpnou zmluvou, zmluvou o dodaní digitálneho obsahu alebo zmluvou o súvisiacej službe, alebo

b) v prípadoch, že zmluva obsahuje iné prvky, než je predaj tovaru, dodanie digitálneho obsahu a alebo poskytnutie súvisiacich služieb v zmysle článku 5 , za predpokladu, že tieto prvky sú deliteľné a ich cenu možno rozdeliť . [PN 64]

1a. V prípadoch uvedených v odseku 1 písm. a) sa súvisiaca zmluva riadi inak uplatniteľným právom. [PN 65]

1b. V prípadoch uvedených v odseku 1 písm. a), a

a) v prípade, že v rámci zmluvy uzavretej podľa spoločného európskeho kúpneho práva jedna zo strán uplatní niektoré právo, žiadosť o nápravu alebo obhajobu, alebo ak je zmluva neplatná alebo nie je záväzná, vnútroštátnym právom uplatniteľným na súvisiacu zmluvu sa určia účinky na súvisiacu zmluvu; [PN 66]

b) v prípade, že v rámci súvisiacej zmluvy jedna zo strán uplatní niektoré právo, žiadosť o nápravu alebo obranu alebo že zmluva je neplatná, alebo nie je záväzná podľa vnútroštátneho práva uplatniteľného pre danú zmluvu, záväzky strán v rámci zmluvy uzavretej podľa spoločného európskeho kúpneho práva zostanú nedotknuté okrem prípadov, keby strana nebola uzavrela túto zmluvu podľa spoločného európskeho kúpneho práva, iba pre súvisiacu zmluvu, alebo keby tak bola urobila len za zásadne odlišných zmluvných podmienok, v takom prípade je táto strana oprávnená ukončiť zmluvu, ktorá sa riadi spoločným európskym kúpnym právom. [PN 67]

1c. V prípadoch uvedených v odseku 1 písm. b) sa iné prvky zahrnuté do zmluvy považujú za dohodnuté v rámci súvisiacej zmluvy. [PN 68]

2. Spoločné európske kúpne právo sa nemôže použiť v prípade zmlúv medzi obchodníkom a spotrebiteľom, ak obchodník poskytuje alebo sľubuje poskytnúť spotrebiteľovi úver vo forme odloženia platby, pôžičky alebo iného podobného finančného dojednania. Spoločné európske kúpne právo sa môže použiť v prípade zmlúv medzi obchodníkom a spotrebiteľom, ak sa tovar, digitálny obsah alebo súvisiace služby toho istého druhu dodávajú alebo poskytujú na nepretržitom základe a spotrebiteľ platí za tento tovar, digitálny obsah alebo súvisiace služby počas trvania dodávky prostredníctvom splátok. [PN 69]

Článok 7

Zmluvné strany

1. Spoločné európske kúpne právo sa môže použiť len v prípade, ak je osobou predávajúcou tovar alebo dodávajúcou digitálny obsah obchodník. Ak sú všetky zmluvné strany obchodníkmi, spoločné európske kúpne právo sa môže použiť, ak je aspoň jedna zo strán malým alebo stredným podnikom.

2. Na účely tohto nariadenia malým alebo stredným podnikom je obchodník, ktorý

(a) zamestnáva menej než 250 osôb, a

(b) ktorého ročný obrat nepresahuje 50 miliónov EUR alebo ktorého celková ročná súvaha nepresahuje 43 miliónov EUR, alebo v prípade malého alebo stredného podniku, ktorý má obvyklý pobyt v členskom štáte, ktorého menou nie je euro, alebo v tretej krajine, zodpovedajúce sumy v mene tohto členského štátu alebo tejto tretej krajiny. [PN 70]

Článok 8

Dohoda o použití spoločného európskeho kúpneho práva

1. Použitie spoločného európskeho kúpneho práva je možné len na základe dohody strán na tento účel. Existencia takejto dohody a jej platnosť sa určuje na základe odsekov 2 a 3 tohto článku, článku 9 a príslušných ustanovení spoločného európskeho kúpneho práva.

2. Vo vzťahoch medzi obchodníkom a spotrebiteľom je dohoda o použití spoločného európskeho kúpneho práva platná len vtedy, ak spotrebiteľ súhlas s použitím tohto práva vyjadril prostredníctvom výslovného vyhlásenia, ktoré je oddelené od vyhlásenia, ktorým sa prejavuje súhlas s uzavretím zmluvy , a ak sú splnené požiadavky uvedené v článku 9 . Obchodník musí spotrebiteľovi poskytnúť potvrdenie o uvedenom súhlase na trvalom nosiči. [PN 71]

3. Vo vzťahoch medzi obchodníkom a spotrebiteľom sa spoločné európske kúpne právo nemôže zvoliť čiastočne, ale len vo svojej celistvosti. Vo vzťahoch medzi obchodníkmi sa môže spoločné európske kúpne právo zvoliť čiastočne za predpokladu, že vylúčenie príslušných ustanovení v ňom nie je zakázané. [PN 72]

Článok 9

Štandardné informačné oznámenie v prípade zmlúv medzi obchodníkom a spotrebiteľom

1. Okrem splnenia informačných povinností pred uzavretím zmluvy, ktoré sú stanovené v spoločnom európskom kúpnom práve, vo vzťahoch medzi obchodníkom a spotrebiteľom musí obchodník upozorniť spotrebiteľa na úmysel použiť spoločné európske kúpne právo pred dohodou tým, že mu evidentným spôsobom poskytne informačné oznámenie uvedené v prílohe. Ak je dohoda o použití spoločného európskeho kúpneho práva uzavretá prostredníctvom telefónu alebo akéhokoľvek iného prostriedku, ktorý neumožňuje, aby sa spotrebiteľovi poskytlo informačné oznámenie, alebo ak obchodník neposkytol spotrebiteľovi informačné oznámenie, spotrebiteľ nie je dohodou viazaný dovtedy, kým nedostane potvrdenie uvedené v článku 8 ods. 2 spolu s informačným oznámením a kým následne výslovne nesúhlasí s použitím spoločného európskeho kúpneho práva.

2. Informačné oznámenie uvedené v odseku 1 musí obsahovať, ak sa poskytuje v elektronickej forme, hypertextový odkaz alebo, vo všetkých ostatných prípadoch, adresu webovej stránky, prostredníctvom ktorej možno bezplatne získať znenie spoločného európskeho kúpneho práva.

Článok 10

Sankcie za porušenie osobitných požiadaviek

Členské štáty stanovia sankcie uplatniteľné v prípade, že obchodníci v rámci vzťahov so spotrebiteľmi porušia požiadavky stanovené v článkoch 8 a 9, a prijmú všetky opatrenia, ktoré sú potrebné na zabezpečenie uplatňovania týchto sankcií. Takto stanovené sankcie budú účinné, primerané a odrádzajúce. Členské štáty oznámia Komisii príslušné ustanovenia najneskôr do … (*2), a čo najskôr oznámia akékoľvek následné zmeny.

Článok 11

Dôsledky použitia spoločného európskeho kúpneho práva

1. Ak sa strany platne dohodli na použití spoločného európskeho kúpneho práva na zmluvu, všetky otázky, ktoré sú upravené v pravidlách spoločného európskeho kúpneho práva, sa riadia len spoločným európskym kúpnym právom. Ak bola zmluva skutočne uzavretá, spoločným európskym kúpnym právom sa riadi aj dodržiavanie informačných povinností pred uzavretím zmluvy a prostriedky nápravy v prípade ich porušenia , a nie systémom zmluvného práva, podľa ktorého by sa v prípade neexistencie takejto dohody riadila zmluva v rámci právneho poriadku určeného ako uplatniteľné právo . [PN 73]

1a. Keď strany začnú rokovania alebo prijmú iné prípravné kroky na uzavretie zmluvy s ohľadom na spoločné európske kúpne právo, spoločným európskym kúpnym právom sa riadi aj dodržiavanie pravidiel a prostriedky nápravy v prípade porušenia informačných povinností pred uzavretím zmluvy, ako aj iné záležitosti, ktoré sú relevantné pred uzavretím zmluvy.

Uplatňovaním spoločného európskeho kúpneho práva, ako je uvedené v prvom pododseku, nie je dotknuté právo uplatniteľné podľa príslušnej kolíznej normy, keď sa obchodník odvoláva aj na iné právne systémy. [PN 74]

Článok 11a

Oblasti, ktoré upravuje spoločné európske kúpne právo

1. Spoločné európske kúpne právo upravuje vo svojich predpisoch tieto oblasti:

a) predzmluvné informačné povinnosti;

b) uzatvorenie zmluvy vrátane formálnych požiadaviek;

c) právo na odstúpenie od zmluvy a jeho dôsledky;

d) označenie zmluvy za neplatnú v dôsledku omylu, podvodu, vyhrážok alebo zneužitia situácie a dôsledky označenia zmluvy za neplatnú;

e) výklad;

f) obsah a účinky vrátane obsahu a účinkov príslušnej zmluvy;

g) posúdenie a dôsledky neprijateľnosti zmluvných podmienok;

h) práva a povinnosti strán;

i) prostriedky nápravy v prípade neplnenia;

j) vrátenie plnení v prípade označenia zmluvy za neplatnú alebo jej ukončenia alebo v prípade nezáväznej zmluvy;

k) premlčanie a preklúzia práv;

l) sankcie v prípade porušenia záväzkov a povinností vyplývajúcich z uplatňovania zmluvy. [PN 75]

2. Oblasti, ktoré neupravuje spoločné európske kúpne právo, sa riadia príslušnými vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktoré sú uplatniteľné podľa nariadení (ES) č. 593/2008 a (ES) č. 864/2007 alebo podľa inej príslušnej kolíznej normy. Medzi tieto oblasti patrí:

a) právna subjektivita;

b) neplatnosť zmluvy v dôsledku nespôsobilosti na právne úkony, nezákonnosti alebo nemorálnosti, okrem prípadov, keď sú dôvody nezákonnosti alebo nemorálnosti riešené v rámci spoločného európskeho kúpneho práva;

c) určenie jazyka zmluvy;

d) otázky zákazu diskriminácie;

e) zastúpenie;

f) prípady viacerých dlžníkov a veriteľov, ako aj zmena strán vrátane postúpenia;

g) započítanie pohľadávky a spojenie;

h) vytvorenie, nadobudnutie alebo prevod nehnuteľného majetku alebo práv k nehnuteľnému majetku;

i) právo duševného vlastníctva a

j) právo občianskoprávnych deliktov vrátane otázky, či súbežné nároky vyplývajúce zo zmluvnej a mimozmluvnej zodpovednosti môžu byť predmetom jedného konania. [PN 76]

3. Týmto článkom nie sú dotknuté žiadne kogentné ustanovenia nečlenského štátu, ktoré môžu byť uplatniteľné podľa príslušných pravidiel upravujúcich kolízne normy. [PN 77]

Článok 12

Informačné požiadavky vyplývajúce zo smernice o službách

Týmto nariadením nie sú dotknuté informačné požiadavky, ktoré sú stanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktorými sa do vnútroštátneho právneho poriadku transponovali ustanovenia smernice 2006/123/ES, a ktoré dopĺňajú informačné požiadavky stanovené v spoločnom európskom kúpnom práve.

Článok 13

Možnosti, ktoré majú členské štáty k dispozícii

Členský štát sa môže rozhodnúť, že umožní používať spoločné európske kúpne právo na:

a) zmluvy, v prípade ktorých sa miesto obvyklého pobytu obchodníkov alebo, ak ide o zmluvu medzi obchodníkom a spotrebiteľom, miesto obvyklého pobytu obchodníka, adresa uvedená spotrebiteľom, dodacia adresa tovaru a fakturačná adresa nachádzajú v tomto členskom štáte; a/alebo

b) zmluvy, v prípade ktorých sú všetky strany obchodníkmi, ale žiadna z nich nie je malým alebo stredným podnikom v zmysle článku 7 ods. 2.

Článok 14

Oznamovanie súdnych rozhodnutí, ktorými sa uplatňuje toto nariadenie

1. Členské štáty zabezpečia, aby sa konečné rozhodnutia ich súdov, ktorými sa uplatňuje toto nariadenie, bez zbytočného odkladu oznámili Komisii.

2. Komisia zriadi systém, ktorý umožní prístup k informáciám o súdnych rozhodnutiach uvedených v odseku 1 a k relevantným rozsudkom Súdneho dvora Európskej únie. Tento systém bude prístupný verejnosti. [PN 78]

Článok 15

Preskúmanie

1. Najneskôr… [4 roky odo dňa začatia uplatňovania tohto nariadenia] členské štáty poskytnú Komisii informácie o uplatňovaní tohto nariadenia, a najmä o úrovni akceptácie spoločného európskeho kúpneho práva, o rozsahu, v akom sa jeho ustanovenia stali predmetom súdnych sporov a o situácii, pokiaľ ide o rozdiel medzi úrovňou ochrany spotrebiteľa poskytovanej spoločným európskym kúpnym právom a úrovňou ochrany spotrebiteľa poskytovanej vnútroštátnymi právnymi predpismi. Uvedené informácie budú zahŕňať komplexný prehľad judikatúry vnútroštátnych súdov vo veci výkladu ustanovení spoločného európskeho kúpneho práva.

2. Najneskôr… [5 rokov odo dňa začatia uplatňovania tohto nariadenia] Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade a Hospodárskemu a sociálnemu výboru podrobnú správu, v ktorej preskúma vykonávanie tohto nariadenia, a to predovšetkým pri zohľadnení takých aspektov, ako je napr. potreba ďalšieho rozšírenia pôsobnosti v súvislosti so zmluvami medzi podnikateľmi, vývoj na trhu s digitálnym obsahom a technologický rozvoj v tejto oblasti a ďalší vývoj acquis Únie. [PN 79]

Článok 16

Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie

1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

2. Uplatňuje sa od [6 mesiacov od nadobudnutia účinnosti].

Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné v členských štátoch. [PN 80]

PRÍLOHA I

SPOLOČNÉ EURÓPSKE KÚPNE PRÁVO:

OBSAH

Časť I: Úvodné ustanovenia 36

Kapitola 1: Všeobecné zásady a uplatňovanie 36

Oddiel 1: Všeobecné zásady 36

Oddiel 2: Uplatňovanie 36

Časť II: Uzavretie záväznej zmluvy 42

Kapitola 2: Informácie pred uzavretím zmluvy 42

Oddiel 1: Informácie, ktoré musí poskytnúť obchodník spotrebiteľovi pred uzavretím zmluvy 42

Oddiel 2: Informácie, ktoré musí poskytnúť obchodník inému obchodníkovi pred uzavretím zmluvy 48

Oddiel 3: Zmluvy uzatvárané elektronickými prostriedkami 48

Oddiel 4: Povinnosť zabezpečiť správnosť poskytnutých informácií 50

Oddiel 5: Prostriedky nápravy v prípade porušenia informačných povinností 50

Kapitola 3: Uzavretie zmluvy 52

Kapitola 4: Právo na odstúpenie od zmluvy v prípade zmlúv uzavretých na diaľku a zmlúv uzavretých mimo prevádzkových priestorov medzi obchodníkmi a spotrebiteľmi 56

Kapitola 5: Dôvody neplatnosti 62

Časť III: Posudzovanie obsahu zmluvy 65

Kapitola 6: Výklad 65

Kapitola 7: Obsah a účinky 67

Kapitola 8: Neprijateľné zmluvné podmienky 72

Oddiel 1: Všeobecné ustanovenia 72

Oddiel 2: Neprijateľné zmluvné podmienky v prípade zmlúv medzi obchodníkom a spotrebiteľom 72

Oddiel 3: Neprijateľné zmluvné podmienky v prípade zmlúv medzi obchodníkmi 76

Časť IV: Záväzky a prostriedky nápravy strán kúpnej zmluvy alebo zmluvy o dodaní digitálneho obsahu 78

Kapitola 9: Všeobecné ustanovenia 78

Kapitola 10: Záväzky predávajúceho 81

Oddiel 1: Všeobecné ustanovenia 81

Oddiel 2: Dodanie 81

Oddiel 3: Súlad tovaru alebo digitálneho obsahu 84

Kapitola 11: Prostriedky nápravy, ktoré má k dispozícii kupujúci 87

Oddiel 1: Všeobecné ustanovenia 87

Oddiel 2: Možnosť nápravného plnenia predávajúceho 88

Oddiel 3: Požadovanie splnenia 89

Oddiel 4: Odklad plnenia záväzkov kupujúceho 90

Oddiel 5: Ukončenie 90

Oddiel 6: Zníženie ceny 92

Oddiel 7: Požiadavky týkajúce sa oznámenia v prípadoch zmlúv medzi obchodníkmi 92

Kapitola 12: Záväzky kupujúceho 94

Oddiel 1: Všeobecné ustanovenia 94

Oddiel 2: Platba ceny 94

Oddiel 3: Prevzatie dodávky 96

Kapitola 13: Prostriedky nápravy, ktoré má k dispozícii predávajúci 98

Oddiel 1: Všeobecné ustanovenia 98

Oddiel 2: Požadovanie splnenia 98

Oddiel 3: Odklad plnenia záväzkov predávajúceho 99

Oddiel 4: Ukončenie 99

Kapitola 14: Prenos rizika 101

Oddiel 1: Všeobecné ustanovenia 101

Oddiel 2: Prenos rizika v prípadoch spotrebiteľských kúpnych zmlúv 101

Oddiel 3: Prenos rizika v prípadoch zmlúv medzi obchodníkmi 102

Časť V: Záväzky a prostriedky nápravy strán zmluvy o poskytnutí súvisiacich služieb 104

Kapitola 15: Záväzky a prostriedky nápravy strán 104

Oddiel 1: Uplatňovanie niektorých osobitných pravidiel pre kúpne zmluvy

Oddiel 2: Záväzky poskytovateľa služby 104

Oddiel 3: Záväzky zákazníka 106

Oddiel 4: Prostriedky nápravy 106

Časť VI: Náhrada škody a úroky 109

Kapitola 16: Náhrada škody a úroky 109

Oddiel 1: Náhrada škody 109

Oddiel 2: Úroky z omeškania: všeobecné ustanovenia 110

Oddiel 3: Oneskorené platby obchodníkov 111

Časť VII: Vrátenie plnení 114

Kapitola 17: Vrátenie plnení 114

Časť VIII: Premlčanie 117

Kapitola 18: Premlčanie 117

Oddiel 1: Všeobecné ustanovenia 117

Oddiel 2: Premlčacie lehoty a ich začiatok 117

Oddiel 3: Predĺženie premlčacích lehôt 118

Oddiel 4: Obnovenie premlčacích lehôt 119

Oddiel 5: Účinky premlčania 119

Oddiel 6: Zmena dohodou 7 119

Dodatok 1 119

Dodatok 2 121

[PN 81]

Hlava II

Ustanovenia spoločného európskeho kúpneho práva [PN 82]

Časť I

Úvodné ustanovenia

Kapitola 1

Všeobecné zásady a uplatňovanie

Oddiel 1

Všeobecné zásady

Článok 1

Zmluvná sloboda

1. Strany môžu slobodne uzavrieť zmluvu a určiť jej obsah s výhradou akýchkoľvek použiteľných kogentných ustanovení.

2. Strany môžu vylúčiť uplatňovanie ktoréhokoľvek ustanovenia spoločného európskeho kúpneho práva, odchýliť sa od jeho účinkov alebo ich pozmeniť, pokiaľ sa v daných ustanoveniach nestanovuje inak.

Článok 2

Dobromyseľnosť a čestnosť

1. Každá strana je povinná konať v súlade so zásadou dobromyseľnosti a čestnosti.

2. Porušením tejto povinnosti môže strana, ktorá zásadu porušila, stratiť možnosť uplatniť alebo sa odvolať na právo, prostriedok nápravy alebo námietku, ktorú by inak mohla použiť, alebo jej môže vzniknúť povinnosť nahradiť škodu, ktorú tým druhej strane spôsobila, ale nevedie priamo k prostriedkom nápravy za nesplnenie záväzku . [PN 83]

3. Strany nesmú vylúčiť uplatnenie tohto článku ani sa odchýliť od jeho účinkov alebo ich pozmeniť.

Článok 3

Spolupráca

Strany sú povinné vzájomne spolupracovať na účely splnenia svojich zmluvných záväzkov v rozsahu, v akom to možno očakávať.

Oddiel 2

Uplatňovanie

Článok 4

Výklad

1. Spoločné európske kúpne právo sa vykladá autonómne a v súlade s jeho cieľmi a zásadami, na ktorých spočíva.

2. Otázky, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti spoločného európskeho kúpneho práva ale nie sú v ňom výslovne upravené, sa upravujú v súlade s cieľmi a zásadami, na ktorých spoločné európske kúpne právo a všetky jeho ustanovenia spočívajú, a to bez použitia vnútroštátneho práva, ktoré by bolo rozhodným právom v prípade, že by neexistovala dohoda o použití tohto spoločného európskeho kúpneho práva, či akéhokoľvek iného práva.

3. Ak sa na osobitnú situáciu, ktorá patrí do rozsahu pôsobnosti všeobecného pravidla, vzťahuje všeobecné pravidlo a špecifické pravidlo, v prípade akéhokoľvek rozporu medzi nimi má prednosť špecifické pravidlo.

Článok 5

Primeranosť

1. Primeranosť sa musí posudzovať objektívne so zreteľom na povahu a účel zmluvy, okolnosti prípadu a zvyklosti a prax v dotknutých obchodných odvetviach alebo povolaniach.

2. Akýkoľvek odkaz na to, čo možno od osoby očakávať alebo čo môže osoba očakávať alebo čo možno očakávať v osobitnej situácii, je odkazom na to, čo možno primerane očakávať.

Článok 6

Sloboda formy

Pokiaľ sa v spoločnom európskom kúpnom práve nestanovuje inak, zmluva, vyhlásenie alebo akýkoľvek iný akt, ktorý sa ním riadi, nemusia mať žiadnu osobitnú formu ani nemusia byť žiadnou osobitnou formou doložené.

Článok 7

Zmluvné podmienky, ktoré nie sú individuálne dojednané

1. Zmluvná podmienka nie je individuálne dojednaná, ak bola navrhnutá jednou stranou a ak druhá strana nemala možnosť ovplyvniť jej obsah.

2. Ak jedna strana navrhne druhej strane, aby si vybrala z viacerých zmluvných podmienok, podmienka sa nepovažuje za individuálne dojednanú len preto, že si druhá strana danú podmienku vybrala spomedzi ostatných podmienok.

3. Strana, ktorá tvrdí, že zmluvná podmienka navrhnutá ako súčasť štandardných zmluvných podmienok bola medzičasom individuálne dojednaná, nesie v tejto súvislosti dôkazné bremeno.

4. V prípade zmluvy medzi obchodníkom a spotrebiteľom obchodník nesie dôkazné bremeno v súvislosti s preukázaním skutočnosti, že podmienka, ktorú navrhol, bola individuálne dojednaná.

5. V prípade zmluvy medzi obchodníkom a spotrebiteľom sa podmienky vypracované treťou osobou považujú za podmienky navrhnuté obchodníkom, ibaže ich do zmluvy zahrnul spotrebiteľ.

Článok 8

Ukončenie zmluvy

1. „Ukončením zmluvy“ sa rozumie zrušenie práv a záväzkov strán vyplývajúcich zo zmluvy s výnimkou práv vyplývajúcich z ktorejkoľvek zmluvnej podmienky upravujúcej urovnávanie sporov alebo akejkoľvek inej zmluvnej podmienky, ktorá má zostať účinná aj po ukončení zmluvy.

2. Nároky na splatné sumy a náhradu škody spôsobenej nesplnením pred ukončením zmluvy zostávajú zachované. Ak je zmluva ukončená z dôvodu nesplnenia alebo očakávaného nesplnenia, strana, ktorá zmluvu ukončuje, má tiež právo na náhradu škody namiesto budúceho plnenia druhej strany.

3. Účinky ukončenia týkajúce sa vrátenia zaplatenej ceny a vrátenia tovaru alebo digitálneho obsahu a ďalšie účinky súvisiace s vrátením plnení sa riadia pravidlami o vrátení plnení stanovenými v kapitole 17.

Článok 9

Zmluvy so zmiešaným účelom Zmluvy, ktoré zahŕňajú poskytovanie súvisiacich služieb [PN 84]

1. Ak sa zmluva týka kúpy tovaru alebo dodania digitálneho obsahu aj poskytnutia súvisiacich služieb, pravidlá stanovené v časti IV sa použijú na záväzky a prostriedky nápravy strán v prípade, keď strany konajú ako kupujúci a predávajúci tovaru alebo digitálneho obsahu, a pravidlá stanovené v časti V sa použijú na záväzky a prostriedky nápravy strán v prípade, keď strany konajú ako poskytovateľ služieb a zákazník.

2. Ak sa v prípade zmluvy, na ktorú sa vzťahuje odsek 1, záväzky predávajúceho a poskytovateľa služieb vyplývajúce zo zmluvy majú plniť po častiach alebo sú inak deliteľné, potom, ak existuje dôvod na ukončenie pre nesplnenie časti, pre ktorú sa dá určiť prislúchajúca časť ceny, kupujúci a zákazník môžu ukončiť len túto časť.

3. Odsek 2 sa nepoužije, ak od kupujúceho a zákazníka nemožno očakávať, že prijmú plnenie ostatných častí alebo ak má neplnenie taký charakter, ktorý dáva dôvod na ukončenie zmluvy ako celku.

4. Ak záväzky predávajúceho a poskytovateľa služieb vyplývajúce zo zmluvy nie je možné deliť alebo ak sa nedá určiť prislúchajúca časť ceny, kupujúci a zákazník môžu zmluvu ukončiť len ak má neplnenie taký charakter, ktorý dáva dôvod na ukončenie zmluvy ako celku.

Článok 10

Oznámenie

1. Tento článok sa vzťahuje na vykonanie oznámenia na akýkoľvek účel v rámci pravidiel stanovených v spoločnom európskom kúpnom práve a v rámci zmluvy.„Oznámenie“ zahŕňa odovzdanie akéhokoľvek vyhlásenia, ktoré má mať právne účinky alebo má slúžiť na prenos informácií na právne účely. [PN 85]

2. Oznámenie možno podľa okolností vykonať akýmikoľvek vhodnými prostriedkami.

3. Oznámenie je účinné, keď dôjde príjemcovi, ibaže sa v ňom stanovuje odklad účinku.

4. Oznámenie dôjde príjemcovi:

a) keď sa doručí príjemcovi;

b) keď sa doručí na miesto podnikania príjemcu alebo, ak takéto miesto podnikania neexistuje alebo je oznámenie adresované spotrebiteľovi, na miesto obvyklého pobytu príjemcu;

c) v prípade oznámenia zasielaného elektronickou poštou alebo inou formou individuálnej komunikácie, keď je oznámenie prístupné príjemcovi, alebo

d) keď sa dá inak k dispozícii príjemcovi na takom mieste a takým spôsobom, že sa dá očakávať, že príjemca k nemu získa prístup bez zbytočného odkladu.

Oznámenie došlo príjemcovi, keď je splnená jedna z požiadaviek uvedených v písmenách a), b), c) alebo d), podľa toho, čo nastane skôr.

5. Oznámenie nemá žiaden účinok, ak jeho odvolanie dôjde príjemcovi skôr alebo v tom istom čase ako oznámenie.

6. Vo vzťahoch medzi obchodníkom a spotrebiteľom strany nesmú na úkor spotrebiteľa vylúčiť uplatnenie odsekov 3 a 4 ani sa odchýliť od jeho účinkov alebo ich pozmeniť.

Článok 11

Výpočet lehôt

1. Ustanovenia tohto článku sa vzťahujú na výpočet lehôt na akýkoľvek účel v rámci spoločného európskeho kúpneho práva. [PN 86]

1a. Ak sa má lehota vyjadrená v dňoch, týždňoch, mesiacoch alebo rokoch vypočítať od určenej udalosti, úkonu alebo času, deň, keď dôjde k tejto udalosti, keď sa vykoná tento úkon alebo keď nastane určený čas, sa do danej lehoty nepočíta. [PN 87]

2. S výhradou odsekov 4, 5 a 7:

a) lehota vyjadrená v dňoch začína plynúť začiatkom prvej hodiny prvého dňa a končí uplynutím poslednej hodiny posledného dňa lehoty;

b) lehota vyjadrená v týždňoch, mesiacoch alebo rokoch začína plynúť začiatkom prvej hodiny prvého dňa lehoty a končí uplynutím poslednej hodiny toho dňa posledného týždňa, mesiaca alebo roka, ktorý je tým istým dňom v týždni alebo pripadá na ten istý dátum ako deň, ktorým začala lehota plynúť; uvedené platí s výhradou, že ak sa, v prípade lehoty vyjadrenej v mesiacoch alebo rokoch, deň, ktorým by mala lehota uplynúť, v poslednom mesiaci nevyskytuje, lehota končí uplynutím poslednej hodiny posledného dňa tohto mesiaca.

3. Ak sa má lehota vyjadrená v dňoch, týždňoch, mesiacoch alebo rokoch vypočítať od určenej udalosti, úkonu alebo okamihu, deň, keď dôjde k tejto udalosti, vykoná sa tento úkon alebo nastane určený okamih, sa do danej lehoty nepočíta. [PN 88]

4. Dotknuté lehoty zahŕňajú soboty, nedele a dni pracovného pokoja, pokiaľ tieto nie sú výslovne vylúčené alebo pokiaľ nie sú lehoty vyjadrené v pracovných dňoch.

5. Ak je posledným dňom lehoty v mieste, kde sa má stanovený úkon vykonať, sobota, nedeľa alebo deň pracovného pokoja, lehota končí uplynutím poslednej hodiny nasledujúceho pracovného dňa. Toto ustanovenie sa nevzťahuje na lehoty, ktoré sa počítajú retroaktívne od určeného dátumu alebo udalosti.

6. Ak osoba pošle druhej osobe dokument, v ktorom sa stanovuje lehota, v rámci ktorej musí príjemca odpovedať alebo inak konať, ale v ktorom sa neuvádza, kedy má lehota začať plynúť, a pokiaľ z okolností nevyplýva iné, lehota sa vypočíta od okamihu, keď dokument dôjde príjemcovi. [PN 89]

7. Na účely tohto článku:

a) „dňom pracovného pokoja“ sa s odkazom na členský štát alebo časť členského štátu Európskej únie rozumie akýkoľvek deň, ktorý je takto označený pre daný členský štát alebo jeho časť v zozname uverejnenom v Úradnom vestníku Európskej únie, a

b) „pracovnými dňami“ sa rozumejú všetky dni okrem sobôt, nedieľ a dní pracovného pokoja.

7a. Ak osoba pošle inej osobe dokument, v ktorom sa stanovuje lehota, v rámci ktorej musí príjemca odpovedať alebo inak konať, ale v ktorom sa neuvádza, kedy má lehota začať plynúť, a pokiaľ z okolností nevyplýva iné, lehota sa vypočíta od okamihu, keď príjemca preberie dokument. [PN 90]

Článok 12

Jednostranné vyhlásenia alebo konanie

1. Jednostranné vyhlásenie vyjadrujúce úmysel sa vykladá spôsobom, akým by sa dalo očakávať, že mu bude rozumieť osoba, ktorej je určené.

2. Ak bolo úmyslom osoby, ktorá urobila vyhlásenie, aby výraz použitý vo vyhlásení mal osobitný význam a druhá strana o tomto úmysle vedela alebo bolo možné očakávať, že o ňom vedela, tento výraz sa vykladá v súlade s úmyslom osoby, ktorá urobila vyhlásenie.

3. Články 59 až 65 sa primerane použijú na výklad jednostranných vyhlásení vyjadrujúcich úmysel. [PN 91]

4. Pravidlá týkajúce sa dôvodov neplatnosti stanovené v kapitole 5 sa primerane použijú na jednostranné vyhlásenia vyjadrujúce úmysel. [PN 92]

5. Akýkoľvek odkaz na vyhlásenie podľa tohto článku zahŕňa odkaz na konanie, ktoré je možné považovať za rovnocenné vyhláseniu.

Časť II

Uzavretie záväznej zmluvy

Kapitola 2

Informácie pred uzavretím zmluvy

Oddiel 1

Informácie, ktoré musí poskytnúť obchodník spotrebiteľovi pred uzavretím zmluvy

Článok 13

Povinnosť poskytnúť informácie pri uzatváraní zmluvy na diaľku alebo mimo prevádzkových priestorov [PN 93]

1. Obchodník, ktorý uzatvára zmluvu na diaľku alebo mimo prevádzkových priestorov, je povinný pred uzavretím zmluvy alebo pred tým, ako sa akákoľvek ponuka stane pre spotrebiteľa záväznou, jasným a zrozumiteľným spôsobom poskytnúť spotrebiteľovi tieto informácie:

a) hlavné vlastnosti tovaru, digitálneho obsahu alebo súvisiacich služieb, ktoré sa majú dodať alebo poskytnúť, v rozsahu primeranom komunikačnému nosiču a tovaru, digitálnemu obsahu alebo súvisiacim službám;

b) celková cena a ďalšie poplatky a náklady v súlade s článkom 14;

c) totožnosť a adresa obchodníka v súlade s článkom 15;

d) zmluvné podmienky v súlade s článkom 16;

e) právo na odstúpenie od zmluvy v súlade s článkom 17;

f) existencia a podmienky prípadných obchodníkových popredajných asistenčných služieb zákazníkom, popredajných služieb, obchodných záruk a politiky vybavovania reklamácií;

g) prípadne možnosť prístupu k alternatívnemu mechanizmu na riešenie sporov a prostriedkov nápravy, ktorý sa na obchodníka vzťahuje, a spôsoby prístupu k tomuto mechanizmu;

h) prípadne funkčnosť digitálneho obsahu vrátane uplatniteľných technických ochranných opatrení, a

i) prípadne akákoľvek relevantná interoperabilita digitálneho obsahu s hardvérom a softvérom, o ktorej obchodník vie alebo o ktorej možno očakávať, že o nej vie. [PN 94]

2. Poskytnuté informácie, s výnimkou adries požadovaných podľa odseku 1 písm. c), sú neoddeliteľnou súčasťou zmluvy a nemožno ich meniť, pokiaľ sa zmluvné strany výslovne nedohodnú inak.

3. V prípade zmluvy uzavretej na diaľku musia byť Informácie požadované podľa tohto článku musia :

a) byť poskytnuté alebo sprístupnené spôsobom, ktorý je primeraný použitému prostriedku komunikácie na diaľku;

b) byť v jasnom a zrozumiteľnom jazyku; a

c) pokiaľ sú poskytované na trvalom nosiči, byť čitateľné. [PN 95]

4. V prípade zmluvy uzavretej mimo prevádzkových priestorov musia byť informácie požadované podľa tohto článku:

(a) poskytnuté na papieri alebo, ak spotrebiteľ súhlasí, na inom trvalom nosiči, a

(b) čitateľné a napísané v jasnom a zrozumiteľnom jazyku. [PN 96]

5. Tento článok sa nepoužije, ak ide o zmluvu:

a) o dodaní potravín, nápojov alebo iného tovaru určeného na bežnú spotrebu v domácnosti, ktoré obchodník na častých a pravidelných obchôdzkach fyzicky dodáva spotrebiteľovi domov, na miesto bydliska alebo na pracovisko;

(b) uzavretú prostredníctvom predajného automatu alebo automatizovaných prevádzkových priestorov; [PN 97]

(c) uzavretú mimo prevádzkových priestorov, ak zmluvná cena alebo, v prípade uzavretia viacerých zmlúv v tom istom čase, celková zmluvná cena nepresahuje 50 EUR alebo zodpovedajúcu sumu v mene, v ktorej bola dohodnutá zmluvná cena. [PN 98]

ca) stanovenú podľa právnych predpisov členských štátov predstaviteľom verejného orgánu, ktorý musí byť zo zákona nezávislý a nestranný a musí prostredníctvom komplexného právneho výkladu zabezpečiť, aby spotrebiteľ uzatvoril zmluvu až po dôkladnom uvážení z právneho hľadiska a po pochopení jej právneho rozsahu; [PN 99]

Článok 14

Informácie o cene a ďalších poplatkoch a nákladoch

1. Informácie, ktoré sa majú poskytnúť podľa článku 13 ods. 1 písm. b), musia zahŕňať:

a) celkovú cenu tovaru, digitálneho obsahu alebo súvisiacich služieb vrátane daní, alebo, ak vzhľadom na charakter tovaru, digitálneho obsahu alebo súvisiacich služieb nemožno cenu primerane vypočítať vopred, spôsob, akým sa cena vypočíta, a

b) prípadne akékoľvek ďalšie poplatky za dopravu, dodanie alebo poštovné a akékoľvek iné náklady, alebo ak tieto poplatky a náklady nemožno primerane vypočítať vopred, skutočnosť, že do ceny môžu byť zarátané takéto ďalšie poplatky a náklady.

2. V prípade zmluvy na dobu neurčitú alebo zmluvy obsahujúcej predplatné celková cena musí zahŕňať celkovú cenu za zúčtovacie obdobie. Ak takéto zmluvy stanovujú pevnú sadzbu, celková cena musí zahŕňať celkovú mesačnú cenu. Ak celkovú cenu nemožno primerane vypočítať vopred, musí sa uviesť spôsob, akým sa cena vypočíta.

3. V náležitých prípadoch musí obchodník informovať spotrebiteľa o nákladoch na používanie prostriedkov komunikácie na diaľku na účel uzavretia zmluvy, ak sa tieto náklady počítajú na základe inej ako základnej sadzby.

Článok 15

Informácie o totožnosti a adrese obchodníka

Informácie, ktoré sa majú poskytnúť podľa článku 13 ods. 1 písm. c), musia zahŕňať:

a) totožnosť obchodníka, napríklad jeho obchodné meno;

b) geografickú adresu, na ktorej má obchodník sídlo;

c) telefónne číslo, číslo faxu a e-mailovú adresu, ak je k dispozícii, aby spotrebiteľ mohol rýchlo kontaktovať obchodníka a účinne s ním komunikovať;

d) prípadne totožnosť a geografickú adresu akéhokoľvek iného obchodníka, v mene ktorého obchodník koná; a

e) ak sa líši od adresy poskytnutej podľa písmen b) a d) tohto článku, geografickú adresu obchodníka, prípadne obchodníka, v mene ktorého koná, na ktorú môže spotrebiteľ zasielať akékoľvek reklamácie.

Článok 16

Informácie o zmluvných podmienkach

Informácie, ktoré sa majú poskytnúť podľa článku 13 ods. 1 písm. d), musia zahŕňať:

a) podmienky týkajúce sa platby, dodania tovaru, digitálneho obsahu alebo poskytovania súvisiacich služieb a lehoty, do ktorej sa obchodník zaväzuje dodať tovar či digitálny obsah alebo poskytnúť súvisiace služby;

b) prípadne trvanie zmluvy, minimálnu dĺžku trvania záväzkov spotrebiteľa alebo, ak je zmluva uzavretá na dobu neurčitú alebo sa automaticky obnovuje, podmienky ukončenia zmluvy, a

c) prípadne existenciu záloh alebo iných finančných záruk, ktoré musí spotrebiteľ na žiadosť obchodníka zaplatiť alebo poskytnúť, a podmienky, ktoré sa na ne vzťahujú;

d) prípadne existenciu kódexov správania a informácie o tom, ako možno získať ich kópie.

Článok 17

Informácie o práve na odstúpenie od zmluvy v prípade zmlúv uzavieraných na diaľku alebo mimo prevádzkových priestorov [PN 100]

1. Ak má spotrebiteľ právo na odstúpenie od zmluvy podľa kapitoly 4, informácie, ktoré sa majú poskytnúť podľa článku 13 ods. 1 písm. e), musia zahŕňať podmienky, lehoty a postupy na uplatnenie tohto práva v súlade s dodatkom 1, ako aj vzorový formulár na odstúpenie od zmluvy uvedený v dodatku 2.

2. Ak je to vhodné, informácie, ktoré sa majú poskytnúť podľa článku 13 ods. 1 písm. e), musia zahŕňať skutočnosť, že spotrebiteľ bude musieť znášať náklady na vrátenie tovaru v prípade odstúpenia od zmluvy a, pokiaľ ide o zmluvy uzavreté na diaľku, že spotrebiteľ bude musieť znášať náklady na vrátenie tovaru v prípade odstúpenia od zmluvy, ak tovar vzhľadom na jeho povahu nemožno bežne vrátiť poštou.

3. Ak si spotrebiteľ môže uplatniť právo na odstúpenie od zmluvy po tom, ako podal žiadosť o začatie poskytovania súvisiacich služieb počas lehoty na odstúpenie od zmluvy, informácie, ktoré sa majú poskytnúť podľa článku 13 ods. 1 písm. e), musia zahŕňať skutočnosť, že spotrebiteľ je povinný uhradiť obchodníkovi sumu uvedenú v článku 45 ods. 5.

4. Povinnosť poskytnúť informácie uvedené v odsekoch 1, 2 a 3 možno splniť tým, že sa spotrebiteľovi poskytnú vzorové pokyny na odstúpenie od zmluvy uvedené v dodatku 1. Ak obchodník správne vyplní a poskytne tieto pokyny spotrebiteľovi, uvedené požiadavky na poskytnutie informácií sa považujú za splnené.

5. Ak nie je ustanovené právo na odstúpenie od zmluvy v súlade s článkom 40 ods. 2 písm. c) až i) a článkom 40 ods. 3, informácie, ktoré sa majú poskytnúť podľa článku 13 ods. 1 písm. e), musia zahŕňať vyhlásenie, že spotrebiteľ nebude môcť využiť právo na odstúpenie od zmluvy, alebo prípadne okolnosti, za akých spotrebiteľ právo na odstúpenie stráca.

Článok 18

Zmluvy uzavreté mimo prevádzkových priestorov: ďalšie požiadavky na poskytnutie informácií a potvrdenie

1. Obchodník musí poskytnúť spotrebiteľovi kópiu podpísanej zmluvy alebo potvrdenie o uzavretí zmluvy, prípadne vrátane potvrdenia o súhlase spotrebiteľa a potvrdenia o vzatí na vedomie v súlade s článkom 40 ods. 3 písm. d), v papierovej podobe alebo, ak s tým spotrebiteľ súhlasí, na inom trvalom nosiči.

2. Ak spotrebiteľ chce, aby sa poskytovanie súvisiacich služieb začalo počas lehoty na odstúpenie od zmluvy stanovenej v článku 42 ods. 2, obchodník musí od spotrebiteľa vyžadovať, aby na tento účel podal výslovnú žiadosť na trvalom nosiči. [PN 101]

Článok 19

Zmluvy uzavreté na diaľku: ďalšie Ďalšie informácie a iné požiadavky [PN 102]

1. Ak obchodník telefonicky kontaktuje spotrebiteľa s cieľom uzavrieť zmluvu na diaľku, musí na začiatku konverzácie spotrebiteľovi oznámiť svoju totožnosť a prípadne totožnosť osoby, v mene ktorej hovor uskutočňuje, a obchodný účel hovoru.

2. Ak sa zmluva uzavretá na diaľku uzatvára prostredníctvom prostriedku komunikácie na diaľku, ktorý poskytuje obmedzený čas alebo priestor na zobrazenie informácií, musí obchodník prostredníctvom tohto prostriedku pred uzavretím zmluvy poskytnúť aspoň informácie uvedené v odseku 3 tohto článku. Ostatné informácie uvedené v článku 13 poskytne obchodník spotrebiteľovi primeraným spôsobom v súlade s článkom 13 ods. 3.

3. Podľa odseku 2 sa požadujú tieto informácie:

a) hlavné vlastnosti tovaru, digitálneho obsahu alebo súvisiacich služieb, ako sa požaduje v článku 13 ods. 1 písm. a);

b) totožnosť obchodníka, ako sa požaduje v článku 15 písm. a);

c) celková cena vrátane všetkých položiek uvedených v článku 13 ods. 1 písm. b) a článku 14 ods. 1 a 2;

d) právo na odstúpenie od zmluvy, a

e) prípadne trvanie zmluvy a v prípade zmluvy na dobu neurčitú požiadavky na ukončenie zmluvy uvedené v článku 16 písm. b).

4. Zmluva na diaľku uzavretá prostredníctvom telefónu je platná len v prípade, že spotrebiteľ podpísal ponuku alebo zaslal svoj písomný súhlas vyjadrujúci jeho vôľu uzavrieť zmluvu. Obchodník musí spotrebiteľovi poskytnúť potvrdenie o uvedenom súhlase na trvalom nosiči.

5. Obchodník musí spotrebiteľovi poskytnúť potvrdenie o uzavretí zmluvy prípadne vrátane potvrdenia o súhlase spotrebiteľa a potvrdenia o vzatí na vedomie spotrebiteľom uvedené v článku 40 ods. 3 písm. d) a všetky informácie uvedené v článku 13 na trvalom nosiči. Obchodník musí tieto informácie poskytnúť v primeranej lehote po uzavretí zmluvy na diaľku, a to najneskôr v okamihu dodania tovaru alebo pred začiatkom dodávania digitálneho obsahu alebo poskytovania súvisiacej služby, pokiaľ tieto informácie neboli spotrebiteľovi poskytnuté na trvalom nosiči už pred uzavretím tejto zmluvy na diaľku.

6. Ak spotrebiteľ chce, aby sa poskytovanie súvisiacich služieb začalo počas lehoty na odstúpenie od zmluvy stanovenej v článku 42 ods. 2, obchodník musí od spotrebiteľa vyžadovať, aby na tento účel podal výslovnú žiadosť na trvalom nosiči.

Článok 20

Povinnosť poskytnúť informácie pri uzavieraní iných zmlúv než sú zmluvy uzavreté na diaľku a mimo prevádzkových priestorov

1. V prípade iných zmlúv než sú zmluvy uzavreté na diaľku a mimo prevádzkových priestorov, je obchodník povinný pred uzavretím zmluvy alebo pred tým, ako sa akákoľvek ponuka stane pre spotrebiteľa záväznou, jasným a zrozumiteľným spôsobom poskytnúť spotrebiteľovi, ak už nie sú zjavné z kontextu, tieto informácie:

(a) hlavné vlastnosti tovaru, digitálneho obsahu alebo súvisiacich služieb, ktoré sa majú dodať alebo poskytnúť, v rozsahu primeranom komunikačnému nosiču a tovaru, digitálnemu obsahu alebo súvisiacim službám;

(b) celková cena a ďalšie poplatky a náklady v súlade s článkom 14 ods. 1;

(c) totožnosť obchodníka, napríklad jeho obchodné meno, geografická adresa, na ktorej má sídlo, a jeho telefónne číslo;

(d) zmluvné podmienky v súlade s článkom 16 písm. a) a b);

(e) prípadne existencia a podmienky popredajných služieb, obchodných záruk a politiky vybavovania reklamácií obchodníka;

(f) prípadne funkčnosť digitálneho obsahu vrátane uplatniteľných technických ochranných opatrení, a

(g) prípadne akákoľvek relevantná interoperabilita digitálneho obsahu s hardvérom a softvérom, o ktorej obchodník vie alebo o ktorej možno očakávať, že o nej vie.

2. Tento článok sa nepoužije v prípade, že zmluva zahŕňa každodenné transakcie a plní sa okamžite v čase svojho uzavretia. [PN 103]

Článok 21

Dôkazné bremeno

Dôkazné bremeno v súvislosti s poskytnutím informácií, ktoré sa požadujú podľa tohto oddielu, znáša obchodník.

Článok 22

Kogentný charakter

Strany nesmú na úkor spotrebiteľa vylúčiť uplatňovanie tohto oddielu ani sa odchýliť od jeho účinkov alebo ich pozmeniť.

Oddiel 2

Informácie, ktoré musí poskytnúť obchodník inému obchodníkovi pred uzavretím zmluvy

Článok 23

Povinnosť poskytnúť informácie o tovare a súvisiacich službách

1. Pred uzavretím zmluvy o predaji tovaru, dodaní digitálneho obsahu alebo poskytnutí súvisiacich služieb jedným obchodníkom druhému obchodníkovi je dodávateľ povinný poskytnúť druhému obchodníkovi akýmikoľvek vhodnými prostriedkami všetky informácie týkajúce sa hlavných vlastností tovaru, digitálneho obsahu alebo súvisiacich služieb, ktoré sa majú dodať alebo poskytnúť, ktoré má dodávateľ k dispozícii alebo prípade ktorých možno očakávať, že ich má k dispozícii, a ktorých neposkytnutie druhej strane by bolo v rozpore so zásadou dobromyseľnosti a čestnosti.

2. Pri určovaní toho, či je dodávateľ povinný poskytnúť akékoľvek informácie podľa odseku 1, sa prihliada na všetky okolnosti vrátane:

a) skutočnosti, či mal dodávateľ osobitné odborné znalosti;

b) nákladov, ktoré dodávateľ vynaložil na získanie príslušných informácií;

c) ľahkosti, s akou mohol druhý obchodník získať informácie iným spôsobom;

d) povahy informácií;

e) pravdepodobnej dôležitosti informácií pre druhého obchodníka, a

f) dobrej obchodnej praxe v danej situácii.

Oddiel 3:

Zmluvy uzatvárané elektronickými prostriedkami

Článok 24

Ďalšie povinnosti týkajúce sa poskytnutia informácií v prípade zmlúv uzatváraných na diaľku elektronickými prostriedkami

1. Tento článok sa uplatňuje v prípadoch, keď obchodník poskytuje prostriedky na uzavretie zmluvy a keď sú tieto prostriedky elektronické a nezahŕňajú exkluzívnu výmenu elektronickej pošty alebo inú formu individuálnej komunikácie.

2. Obchodník musí druhej strane poskytnúť primerané, účinné a prístupné technické prostriedky, ktoré umožňujú zistiť a opraviť chyby vzniknuté pri zadávaní údajov pred tým, než druhá strana predloží alebo prijme ponuku.

3. Obchodník musí pred tým, než druhá strana predloží alebo prijme ponuku, poskytnúť informácie o:

a) technických krokoch potrebných na uzavretie zmluvy;

b) tom, či bude obchodník archivovať zmluvný dokument a či bude tento dokument prístupný;

c) technických prostriedkoch na zisťovanie a opravu chýb, ktoré vznikli pri zadávaní údajov, pred tým, než druhá strana predloží alebo prijme ponuku;

d) jazykoch, v ktorých je možné zmluvu uzavrieť;

e) zmluvných podmienkach , na základe ktorých je obchodník pripravený uzavrieť zmluvu . [PN 104]

4. Bez toho, aby boli dotknuté prísnejšie požiadavky na obchodníka vo vzťahu k spotrebiteľovi podľa oddielu 1, obchodník musí zabezpečiť, aby sa zmluvné podmienky uvedené v odseku 3 písm. e) poskytli v abecedných alebo iných zrozumiteľných znakoch a na trvalom nosiči prostredníctvom akéhokoľvek média, ktoré umožňuje čítanie a zaznamenávanie informácií obsiahnutých v texte a ich reprodukciu v hmotnej forme. [PN 105]

5. Obchodník musí elektronickými prostriedkami a bez zbytočného odkladu potvrdiť, že mu bola doručená ponuka alebo prijatie ponuky, ktoré odoslala druhá strana. V tomto potvrdení sa zobrazí obsah ponuky alebo prijatia. [PN 106]

Článok 25

Ďalšie požiadavky v prípade zmlúv uzatváraných na diaľku elektronickými prostriedkami

1. Ak sa v zmluve uzatvorenej na diaľku elektronickými prostriedkami spotrebiteľ zaväzuje uskutočniť platbu, musí obchodník jasným a evidentným spôsobom a bezprostredne pred tým, než spotrebiteľ podá objednávku, spotrebiteľa upozorniť na informácie požadované podľa článku 13 ods. 1 písm. a), článku 14 ods. 1 a 2 a článku 16 písm. b).

2. Obchodník musí zabezpečiť, aby spotrebiteľ pri podávaní objednávky výslovne potvrdil, že súčasťou objednávky je záväzok zaplatiť. Ak podanie objednávky zahŕňa stlačenie tlačidla alebo podobnú funkciu, tlačidlo alebo podobná funkcia musia byť označené ľahko čitateľným spôsobom a len slovami „objednávka s povinnosťou platby“ alebo podobnou jednoznačnou formuláciou vyjadrujúcou skutočnosť, že podanie objednávky zahŕňa záväzok zaplatiť obchodníkovi. Ak obchodník nesplnil povinnosti vyplývajúce z tohto odseku, spotrebiteľ nie je zmluvou alebo objednávkou viazaný.

3. Obchodník musí na svojej obchodnej webovej stránke jasným a čitateľným spôsobom najneskôr na začiatku postupu vytvárania objednávky uviesť, či platia nejaké obmedzenia týkajúce sa dodávky tovaru a aké platobné prostriedky sa prijímajú.

Článok 26

Dôkazné bremeno

Vo vzťahoch medzi obchodníkom a spotrebiteľom znáša dôkazné bremeno v súvislosti s poskytnutím informácií, ktoré sa požadujú podľa tohto oddielu, obchodník.

Článok 27

Kogentný charakter

Vo vzťahoch medzi obchodníkom a spotrebiteľom strany nesmú na úkor spotrebiteľa vylúčiť uplatňovanie tohto oddielu ani sa odchýliť od jeho účinkov alebo ich pozmeniť.

Oddiel 4

Povinnosť zabezpečiť správnosť poskytnutých informácií

Článok 28

Povinnosť zabezpečiť správnosť poskytnutých informácií

1. Strana, ktorá poskytuje informácie pred uzavretím zmluvy alebo v čase uzavretia zmluvy či už preto, aby splnila povinnosti stanovené v tejto kapitole, alebo na inom základe, má povinnosť v primeranej miere vynaložiť úsilie, aby zabezpečila, že poskytované informácie sú správne a nie sú zavádzajúce.

2. Strana, ktorej boli poskytnuté nesprávne alebo zavádzajúce informácie v rozpore s povinnosťou uvedenou v odseku 1 a ktorá sa primerane spolieha na tieto informácie pri uzatváraní zmluvy so stranou, ktorá ich poskytla, má k dispozícii prostriedky nápravy stanovené v článku 29.

3. Vo vzťahoch medzi obchodníkom a spotrebiteľom strany nesmú na úkor spotrebiteľa vylúčiť uplatnenie tohto článku ani sa odchýliť od jeho účinkov alebo ich pozmeniť.

Oddiel 5

Prostriedky nápravy v prípade porušenia informačných povinností

Článok 29

Prostriedky nápravy v prípade porušenia informačných povinností

1. Strana, ktorá nesplnila niektorú z povinností stanovených v tejto kapitole, nesie podľa kapitoly 16 zodpovednosť za akúkoľvek škodu, ktorú spôsobila druhej strane nesplnením svojich povinností. [PN 107]

2. Ak obchodník nesplnil požiadavky na poskytnutie informácií týkajúcich sa ďalších poplatkov alebo iných nákladov uvedených v článku 14 alebo nákladov na vrátenie tovaru uvedených v článku 17 ods. 2, spotrebiteľ nie je povinný tieto ďalšie poplatky a náklady zaplatiť.

3. Prostriedkami nápravy ustanovenými v tomto článku nie sú dotknuté žiadne prostriedky nápravy, ktoré môžu byť k dispozícii podľa článku 42 ods. 2, článku 48 alebo článku 49.

4. Vo vzťahoch medzi obchodníkom a spotrebiteľom strany nesmú na úkor spotrebiteľa vylúčiť uplatnenie tohto článku ani sa odchýliť od jeho účinkov alebo ich pozmeniť.

Kapitola 3

Uzavretie zmluvy

Článok 30

Požiadavky pre uzavretie zmluvy

1. Zmluva je uzavretá, ak:

(a) strany dosiahli dohodu;

(b) strany prejavili vôľu, aby dohoda mala právne účinky, a

(c) zmluva, v prípade potreby doplnená ustanoveniami spoločného európskeho kúpneho práva, má dostatočný obsah a je dostatočne určitá na to, aby mohla mať právne účinky.

2. Dohoda je dosiahnutá prijatím ponuky. Prijatie sa môže urobiť výslovne alebo iným vyhlásením či konaním. [PN 108]

3. To, či je vôľou strán, aby mala dohoda právne účinky, sa vyvodí z ich vyhlásení a konania.

4. Ak jedna zo strán podmieňuje uzavretie zmluvy dohodou na určitej veci, zmluva nie je uzavretá, pokým sa nedosiahne dohoda o tejto veci.

Článok 31

Ponuka

1. Návrh je ponukou, ak:

a) má v prípade jeho prijatia viesť k vzniku zmluvy, a

b) má dostatočný obsah a je dostatočne určitý na to, aby mohla zmluva vzniknúť. Vo vzťahoch medzi obchodníkom a spotrebiteľom sa za dostatočný obsah a istotu ponuky považuje, ak obsahuje predmet, množstvo alebo trvanie a cenu. [PN 109]

2. Ponuka môže byť určená jednej alebo viacerým konkrétnym osobám.

3. Návrh určený verejnosti nie je ponukou, ak z okolností nevyplýva niečo iné.

Článok 32

Odvolanie ponuky

1. Ponuka sa môže odvolať, ak odvolanie dôjde osobe, ktorej je ponuka určená, skôr, než táto osoba odoslala prijatie, alebo, v prípade prijatia konaním, skôr, než bola uzavretá zmluva.

2. Ak je návrh, ktorý bol určený verejnosti, ponukou, môže sa odvolať tými istými prostriedkami, ktoré sa použili na urobenie ponuky.

3. Odvolanie ponuky je neúčinné, ak:

a) je v nej vyjadrená jej neodvolateľnosť;

b) je v nej stanovená časová lehota na jej prijatie, alebo

c) osoba, ktorej bola ponuka určená, sa z iného dôvodu primerane spoliehala na neodvolateľnosť ponuky a podľa toho konala.

Článok 33

Odmietnutie ponuky

Keď odmietnutie ponuky dôjde navrhovateľovi, ponuka zaniká.

Článok 34

Prijatie

1. Vyhlásenie v akejkoľvek forme urobené osobou, ktorej bola ponuka určená, alebo jej iné konanie vyjadrujúce súhlas s ponukou, je prijatím.

2. Mlčanie alebo nečinnosť samy osebe nie sú prijatím. Najmä v prípadoch nežiaduceho dodania tovaru, dodania digitálneho obsahu alebo poskytnutia súvisiacich služieb absencia odpovede zo strany spotrebiteľa neznamená akceptáciu. [PN 110]

Článok 35

Čas uzavretia zmluvy

1. Ak osoba, ktorej bola ponuka určená, odošle prijatie, zmluva je uzavretá okamihom, keď prijatie dôjde navrhovateľovi.

2. Ak je ponuka prijatá konaním, zmluva je uzavretá okamihom, keď oznámenie o tomto úkone dôjde navrhovateľovi.

3. Bez ohľadu na ustanovenia odseku 2 platí, že ak na základe ponuky, praxe, ktorú strany medzi sebou zaviedli, alebo zvyklostí môže osoba, ktorej je ponuka určená, prijať ponuku konaním bez oznámenia navrhovateľovi, zmluva je uzavretá, keď osoba, ktorej je ponuka určená, začne konať.

Článok 36

Lehota na prijatie

1. Prijatie ponuky je účinné, len ak dôjde navrhovateľovi v lehote, ktorú v ponuke navrhovateľ stanovil.

2. Ak navrhovateľ nestanovil žiadnu lehotu, prijatie ponuky je účinné, len ak dôjde navrhovateľovi v primeranej lehote po predložení ponuky.

3. Ak je možné ponuku prijať konaním bez oznámenia navrhovateľovi, prijatie je účinné, len ak je tento úkon urobený v lehote na prijatie stanovenej navrhovateľom alebo, ak táto lehota nie je stanovená, v primeranej lehote.

Článok 37

Neskoré prijatie

1. Neskoré prijatie má účinky prijatia, ak navrhovateľ bez zbytočného odkladu upovedomí osobu, ktorej bola ponuka určená, že ho považuje za účinné prijatie.

2. Ak z listu alebo iného oznámenia, ktoré obsahujú neskoré prijatie, vy