Ďalšia nová skutočnosť, ktorá sa ukázala, súvisí so zvýšenou regionálnou dynamikou a s významom regionálnych organizácií a v prípade Afriky kontinentálnej organizácie, Africkej Únie. Z hodnotenia dohody vyplýva, že nebola schopná vyriešiť tieto dôležité vývojové kroky, čo by sa malo odraziť v akomkoľvek budúcom rozhodovaní o partnerstve a inštitucionálnom usporiadaní.

Súčasne došlo v mnohých krajinách AKT k významnému hospodárskemu rastu. Rastúca prepojenosť, vzájomná závislosť, vedecké a technologické pokroky a zintenzívnený obchod otvorili nové možnosti pre zvýšenú globálnu prosperitu. Stále viac hospodárstiev krajín AKT ponúka rastúcu škálu príležitostí v zmysle návratu investícií aj európskym spoločnostiam. Z hodnotenia dohody vyplýva, že umožnila pokrok v integrácii partnerských krajín do svetového hospodárstva. Bol pozorovaný nárast obchodných tokov do a z krajín AKT, ako aj ich rastúce členstvo vo Svetovej obchodnej organizácii (WTO) a ich čoraz dôležitejšia úloha v medzinárodných obchodných rokovaniach. Uzatváranie a vykonávanie dohôd o hospodárskom partnerstve boli dôležitými míľnikmi. Pokiaľ však ide o rastúcu hospodársku diverzifikáciu, zvyšovanie pridanej hodnoty a zmenšujúcu sa závislosť na úzkej škále výrobkov, ako aj o prerozdelenie ziskov vedúce k rastúcej nerovnosti, súčasný stav je neuspokojivý.

To prichádza v čase charakterizovanom pretrvávajúcou situáciou nestability a zraniteľnosti, nerovného pokroku v rámci krajín a medzi krajinami a rýchlo rastúcich negatívnych účinkov zmeny klímy a poškodzovania životného prostredia, ktoré podkopávajú sociálnu a hospodársku stabilitu v rôznych častiach sveta. Konkrétne, veľký počet štátov AKT čelí značným problémom spojeným s konfliktmi, chudobou, nezamestnanosťou a nedostatkom dôstojnej práce, rastúcimi nerovnosťami, porušovaním ľudských práv, korupciou, negatívnymi dosahmi zmeny klímy, tlakom v súvislosti s obmedzenými prírodnými zdrojmi a poškodzovaním ekosystémov, ako aj nerovnou integráciou do globálneho hospodárstva. Koncentrácia extrémnej a chronickej chudoby v nestabilných štátoch je naďalej skutočnosťou. Štruktúrne a neustále sa opakujúce krízy zostávajú zdrojom viacerých závažných stavov humanitárnej núdze, ktoré narúšajú odolnosť celých krajín a spoločností. Okrem toho, v mnohých partnerských krajinách populačný rast predbieha hospodársky rast. To všetko zabraňuje udržateľnému a inkluzívnemu rastu a vytváraniu pracovných miest, ktoré sú potrebné, aby ponúkli pozitívnu perspektívu a skutočné príležitosti v živote, najmä pre mladých ľudí a najzraniteľnejších ľudí.

Dlhotrvajúci vzťah s krajinami AKT poskytuje dobrý štartovací bod na budovanie obnoveného politického partnerstva. Partneri na oboch stranách potrebujú vykonať významné zmeny, aby bol ich budúci vzťah vhodný na plnenie úloh v dnešnom svete a aby vytvorili silné spojenectvo so zameraním na kľúčové priority. Vzhľadom na priority, zmenený kontext a ponaučenia získané z vykonávania dohody nie je postačujúce dohodu len predĺžiť. Komisia a vysoká predstaviteľka si myslia, že bude potrebný dôležitý posun v rozhodovaní a vykonávaní smerom k regionálnym úrovniam. Navyše, budúce vzťahy by mali prepojiť krajiny AKT a susedné regióny, ktoré nie sú súčasťou aktuálnej dohody, ale zohrávajú kľúčovú úlohu v súvislosti s dosahovaním cieľov EÚ.

EÚ oslovuje partnerov, podobne zmýšľajúce krajiny a regionálne zoskupenia s cieľom sledovať spoločné ciele. Európska komisia a vysoká predstaviteľka Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku majú veľký záujem investovať do partnerstiev založených na zásade spoluzodpovednosti, aby vytvorili skutočné partnerstvá. To si vyžaduje, aby sa partnerské krajiny pozitívne zapájali a mali podobné ambície.

Hospodársky rast bol v uplynulom desaťročí v mnohých partnerských krajinách pozoruhodný. Rast bol často rýchly, ale z nízkej základnej úrovne, pričom hospodárska rôznorodosť a sofistikovanosť sú vo väčšine krajín často slabé. Mnohé hospodárstva stále zostávajú veľmi zraniteľné voči hospodárskym a prírodným katastrofám a neposkytujú prostredie na potrebné vytváranie pracovných miest. Navyše sa zatiaľ nemenia smerom k inkluzívnemu udržateľnému rastu, najmä v oblasti udržateľnej spotreby a výroby a efektívnosti využívania zdrojov. Integrácia krajín AKT do globálneho hospodárstva prostredníctvom zvýšeného obchodu a pripojenia sa ku globálnemu hodnotovému reťazcu nedosiahla očakávanú úroveň. Ako vyplýva z cieľov trvalo udržateľného rozvoja, vytváranie inkluzívneho udržateľného rastu a dôstojnej práce je pre stabilitu a prosperitu partnerov kritické. Je dôležité aj pre vytvorenie pozitívnych účinkov presahovania pre EÚ. Preto by sa malo partnerstvo zamerať najmä na kľúčové hnacie sily inkluzívneho udržateľného rastu.

Partnerstvo by malo podporovať účinnú činnosť na všetkých úrovniach (miestnej, vnútroštátnej, regionálnej, kontinentálnej a medzinárodnej) a malo by zabezpečovať systematickú spoluprácu so všetkými zainteresovanými stranami s cieľom dodržiavať zásady a uskutočnené záväzky. Nové partnerstvo by malo stavať na skúsenostiach získaných z politického dialógu ako spoľahlivého a flexibilného procesu pre kontinuálnu, komplexnú a rozsiahlu angažovanosť na všetkých úrovniach v súvislosti so všetkými predmetmi záujmu. Malo by zachovávať možnosť zintenzívneného politického dialógu a zahŕňať konzultačný postup týkajúci sa citlivých otázok spojených s dodržiavaním demokratických zásad, právneho štátu, ľudských práv pre všetkých a dobrej správy vecí verejných, s možnosťou čiastočného alebo úplného prerušenia vzťahov ako krajného opatrenia. Nové partnerstvo by malo umožňovať intenzívnejšiu spoluprácu so širokou škálou mimoštátnych aktérov vrátane občianskej spoločnosti a súkromného sektora.

Partnerstvo by malo umožňovať vykonávanie spoločných činností pri riešení rastúcich hrozieb pre globálnu bezpečnosť, ktoré ovplyvňujú tak európske, ako aj partnerské krajiny, a to najmä terorizmu a extrémizmu, ako aj všetkých foriem organizovaného zločinu a nezákonného obchodovania vrátane obchodovania s ľuďmi, voľne žijúcimi druhmi zvierat a divorastúcimi druhmi rastlín, drogami a nebezpečnými látkami. Takisto by malo zahŕňať presadzovanie kybernetickej bezpečnosti, ochranu kritických infraštruktúr, ako aj námornú a civilnú leteckú bezpečnosť. Partnerstvo by malo rovnako posilniť spoločný záväzok bojovať proti šíreniu zbraní hromadného ničenia vrátane kontroly položiek s dvojakým použitím a bojovať proti nedovolenej výrobe, presunom, obehu, nadmernému hromadeniu a nekontrolovanému šíreniu ručných a ľahkých zbraní.

Partnerstvo by sa malo zamerať na dodržiavanie zásad právneho štátu. To je základná hodnota, potrebný základ pre trvalo udržateľný rozvoj, kľúčový prvok pri predchádzaní konfliktom a základ pre úspešnú spoluprácu v ďalších oblastiach záujmu EÚ. Na zabezpečenie tejto hodnoty je nutné prijať jednoznačný záväzok s cieľom presadzovať účinnú a nezávislú justíciu pre občanov a podniky. Takisto je potrebné riešiť beztrestnosť najvážnejších zločinov medzinárodného rozsahu vrátane uznania doplnkovosti úloh vnútroštátnych trestnoprávnych orgánov a Medzinárodného trestného súdu pri dosahovaní spravodlivosti a zmierovania. Boj proti korupcii a organizovanému zločinu je takisto podstatný pre účinnosť demokratických inštitúcií, priaznivé podnikateľské prostredie a udržateľné riadenie prírodných zdrojov vrátane nerastných surovín.

Ako kritickú podmienku umožňujúcu trvalo udržateľný rozvoj a prosperitu by partnerstvo malo presadzovať mier, stabilitu a bezpečnosť vrátane ľudskej bezpečnosti a odolnosti. Nemôže existovať trvalo udržateľný rozvoj bez mieru a bezpečnosti a bez rozvoja a odstránenia chudoby nebude existovať udržateľný mier. Boj proti destabilizácii a jej základným príčinám je takisto kľúčovým pre vlastnú bezpečnosť a prosperitu EÚ. Bezpečnosť doma závisí od mieru za hranicami EÚ. V tejto súvislosti by budúce partnerstvo malo odzrkadľovať potrebu komplexného prístupu ku konfliktom a krízam vrátane ich prevencie a riešenia, a to s prihliadnutím na vojenské, ako aj občianske kapacity (a ich interakciu). Malo by tiež zohľadňovať mnohoraké dimenzie a konanie vo všetkých štádiách cyklu konfliktu v úzkej spolupráci s kontinentálnymi a regionálnymi organizáciami, ako aj OSN.

EÚ presadzuje globálny poriadok založený na pravidlách s cieľom poskytnúť globálne verejné statky a prispieť k mierovému a udržateľnému svetu, pričom multilateralizmus je kľúčovou zásadou a OSN jeho jadrom. Partnerstvo by preto malo byť založené na plnom dodržiavaní zásad Charty OSN a medzinárodného práva a malo by zohrávať aktívnu úlohu v tomto rámci.

Budúce partnerstvo by malo byť založené na spoločnom pevnom záväzku presadzovať a dodržiavať demokratické zásady, právny štát, všeobecné ľudské práva a základné slobody pre všetkých; rešpektovať ľudskú dôstojnosť a zásady rovnosti a solidarity a dodržiavať dobrú správu vecí verejných. Predovšetkým kladenie dôrazu na rodovú rovnosť, najzraniteľnejších ľudí a perspektívu mladých ľudí by malo byť ďalšou inšpiráciou pre vzájomné úsilie o demokratickú správu a ľudské práva pre všetkých. V mnohých partnerských krajinách sú tieto prvky už pevne zakotvené alebo sa postupne presadzujú. Pokrok však nie je uspokojivý natoľko, aby umožnil, že sa snahy o trvalo udržateľný rozvoj udržia.

Prvým stavebným prvkom nového politického partnerstva by malo byť stanovenie spoločne odsúhlasených cieľov, hodnôt, zásad a záväzkov. Tie následne musia byť prispôsobené rôznym regiónom s cieľom zohľadniť ich špecifiká. Malo by sa aktívne preskúmať oslovovanie ďalších zainteresovaných partnerov aj mimo krajín AKT (pozri oddiel 4.2.3).

EÚ by mala trvať na spoločnom záväzku plne chrániť, presadzovať a uskutočňovať rodovú rovnosť a posilnenie postavenia žien a dievčat. EÚ sa tiež usiluje o spoločné uznanie kľúčového podieľania sa žien a dievčat na mieri a budovaní štátu, hospodárskom raste, technologickom rozvoji, znižovaní chudoby, zdraví a blahobyte, a kultúrnom a ľudskom rozvoji. Rodová rovnosť je dôležitá pre udržateľný rozvoj, tak ako je to zdôraznené v programe 2030.

Partnerstvo by malo viesť k zvyšovaniu prosperity svojich občanov spĺňaním cieľov trvalo udržateľného rozvoja. EÚ by mala usilovať o výraznú politickú angažovanosť s partnerskými krajinami s cieľom uspokojiť potreby všetkých, najmä tých najchudobnejších a najzraniteľnejších, a zaistiť, aby všetky ľudské bytosti mohli napĺňať svoj potenciál v dôstojnosti a rovnosti a v zdravom životnom prostredí. Mala by podporovať reformy, ktorých cieľom je odstránenie chudoby, riešenie nerovností, predchádzanie zraniteľnosti a zaistenie spravodlivého prístupu k dôstojnej práci a sociálnym službám, najmä ku kvalitnému vzdelaniu a k ochrane zdravia, a sociálnemu zabezpečeniu. Opatrenia na odstránenie chudoby by sa mali zameriavať na najchudobnejšie a najzraniteľnejšie krajiny vrátane najmenej rozvinutých krajín a nestabilných krajín a krajín postihnutých konfliktmi, v ktorých sa očakáva, že budú pretrvávať ťažkosti podmienené demografickými faktormi, a v ktorých má aj naďalej zásadný význam väčšie zameranie na ľudský rozvoj. Partnerstvo by malo prispievať k posilneniu odolnosti a riešiť chronickú zraniteľnosť zlepšovaním synergií medzi život zachraňujúcou pomocou a dlhodobými potrebami rozvoja.

V budúcnosti by partnerstvo malo zlepšovať dialóg a spoluprácu medzi zmluvnými stranami a riešiť všetky aspekty migrácie, pričom by sa malo riadiť zásadami solidarity, partnerstva a spoločnej a vzájomnej zodpovednosti pri dodržiavaní ľudských práv. Malo by stavať na odsúhlasených zásadách a záväzkoch článku 13 dohody, rozširovať ich s cieľom zohľadňovať v plnej miere vývoj migrácie a migračnej politiky EÚ a rozvíjať operatívnu spoluprácu, najmä pokiaľ ide o mechanizmy presadzovania odsúhlasených zásad. Malo by začleňovať dôležitý vývoj politík, ako je Európska migračná agenda a s ňou spojený rámec partnerstva, ktoré sa zameriavajú na pomoc pri reakcii na krízy prostredníctvom okamžitých a merateľných výsledkov, ale tiež kladú základy zlepšenej spolupráce s krajinami pôvodu, tranzitu a cieľovými krajinami zameranej najmä na dobre riadenú migráciu a politiku mobility. Malo by zohľadňovať aj vyhlásenie a akčný plán zo samitu vo Vallette. Partnerské krajiny budú podporované v ich úsilí rozvíjať účinné migračné a azylové politiky. Je potrebné riešiť základné príčiny neregulárnej migrácie a núteného vysídľovania obyvateľstva použitím konzekventných krátkodobých, strednodobých a dlhodobých politík a lepšie využívať existujúce postupy. Partnerstvo by sa tiež malo zamerať na ochranu utečencov a žiadateľov o azyl, so špeciálnym zameraním na zraniteľné skupiny. Malo by podporovať odolnosť dlhodobo nútene vysídlených osôb a ich začlenenie sa do hospodárskeho a spoločenského života hosťujúcich krajín.

Aj keď každá DHP zahŕňa vlastné inštitúcie, ktorých úlohou je preskúmavať vykonávanie a diskutovať o obchodných vzťahoch, EÚ a jej partnerské krajiny by mali viesť celkový spoločný dialóg o obchodných záležitostiach a spolupráci s cieľom riešiť otázky spoločného záujmu, najmä z pohľadu spolupráce v rámci WTO. Politický dialóg o obchode by mal vo vhodných prípadoch pokračovať aj na vnútroštátnej úrovni.

Globalizácia, vznik globálnych hodnotových reťazcov a rastúci význam problémov presahujúcich hranice si vyžadujú celostný prístup k riešeniu všetkých obchodných a s obchodom súvisiacich záležitostí. Nové partnerstvo by preto malo posilniť spoluprácu zmluvných strán a dialóg v oblasti obchodu so službami a v iných oblastiach spojených s obchodom, ako je odstraňovanie necolných prekážok obchodu, harmonizácia pravidiel, investovanie, politika hospodárskej súťaže, práva duševného vlastníctva a pracovné práva.

Budúce obchodné vzťahy s partnerskými krajinami by sa mali realizovať v súlade s multilaterálnymi pravidlami. Dohody o hospodárskom partnerstve (DHP) kompatibilné s WTO, s ich spoločnými inštitúciami a právoplatnými záväzkami podliehajúcimi preskúmaniu s ohľadom na vývoj by mali byť naďalej kľúčovými nástrojmi pre obchod AKT-EÚ. Existujúce DHP je možné na základe dohody zmluvných strán rozšíriť na účely zahrnutia ďalších krajín v rámci regiónov DHP a prehĺbiť s cieľom obsiahnuť ďalšie dôležité oblasti.

Partnerstvo by malo fungovať smerom k poskytovaniu univerzálneho prístupu k čistým, moderným, finančne dostupným, bezpečným a spoľahlivým energetickým službám. Mali by sa presadzovať šetrenie energie, energetická účinnosť a riešenia v oblasti obnoviteľných zdrojov energie, aj s ohľadom na dosah na globálne výzvy súvisiace s klímou.

Tento udržateľný prístup sa vzťahuje aj na postupy v oblasti rybolovu a akvakultúry. Lepšia globálna správa oceánov je nevyhnutná na podporu inkluzívneho udržateľného rastu námorných činností pri súčasnom zabezpečení zdravých, čistých a bezpečných oceánov. V tejto súvislosti by sa partnerstvo malo usilovať o sformovanie medzinárodnej správy oceánov v rámci OSN, ako aj na iných relevantných medzinárodných fórach. Mal by sa posilniť spoločný boj proti nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu.

Nové partnerstvo by tiež malo presadzovať silnejšiu úlohu súkromného sektora pri vytváraní inkluzívneho udržateľného rastu a pracovných miest. To si vyžaduje dôraznejšie opatrenia s cieľom zlepšiť politický a riadiaci rámec, ako aj podnikateľské prostredie. Zvýšená pozornosť by sa mala venovať investičnému prostrediu a riešeniu potreby zvýšeného investovania.

Presadzovanie riadneho hospodárenia s verejnými financiami a účinnej kontroly používania verejných financií je v tejto súvislosti kritické. To zahŕňa aj presadzovanie účinných, efektívnych, spravodlivých a transparentných daňových systémov a boj proti podvodom a nezákonným finančným tokom. Riadne hospodárenie s verejnými financiami je kľúčovým prvkom dobrej správy vecí verejných a kľúčovým základom účinného a pružného verejného sektora. Malo by viesť k zvýšeným domácim príjmom, ktoré by sa mali účinne a efektívne premieňať na verejné statky a služby.

Navyše, partnerstvo by malo prijať spoločný záväzok posilniť medzikultúrny dialóg, chrániť kultúrnu rôznorodosť a rozvíjať kultúrny a tvorivý priemysel. Kultúra je mocným nástrojom na budovanie mostov medzi ľuďmi, najmä mladými, a na posilňovanie vzájomného porozumenia. Je tiež dôležitým prostriedkom boja proti násilnej radikalizácii a hnacou silou hospodárskeho a sociálneho rozvoja.

3.1.5. Ochrana životného prostredia a boj proti zmene klímy

Trvalo udržateľný rozvoj a ľudský blahobyt závisia od zdravých ekosystémov a fungujúceho životného prostredia. Zmena klímy a poškodzovanie životného prostredia ohrozujú hospodársky pokrok, mier a stabilitu a spôsobujú rozsiahlu migráciu.

Partnerstvo by sa preto malo zamerať na dosiahnutie relevantných cieľov trvalo udržateľného rozvoja (napr. čistá energia, udržateľné mestá a komunity a zodpovedná spotreba a výroba) a vykonávanie Parížskej dohody o zmene klímy. Malo by zakotvovať záväzok týkajúci sa politiky odolnosti proti zmene klímy so zameraním na chudobných a zintenzívniť transformáciu na inkluzívne zelené a modré hospodárstva, a to najmä prijatím postupov udržateľnej spotreby a výroby zo strany zodpovedného súkromného sektora. Malo by obsahovať pevné záväzky k udržateľnému riadeniu prírodných zdrojov vrátane lesov, voľne žijúcich živočíchov alebo voľne rastúcich rastlín a nerastných surovín, k zachovávaniu, zhodnocovaniu a udržateľnému využívaniu ekosystémov a biodiverzity vrátane oceánov a k vykonávaniu politík na zmiernenie a adaptáciu. Na dosiahnutie dobrej správy prírodných zdrojov sú potrebné aj práva na bezpečný a spravodlivý prístup. Lepšia pripravenosť, menšia expozícia a zraniteľnosť a schopnosť obnovy po katastrofách sú základom predchádzania stratám na životoch a stratám živobytia.

Program 2030 si vyžaduje okamžité úsilie zo strany všetkých v súvislosti s verejnými statkami vrátane nízkych emisií a nízkouhlíkových hospodárstiev. Nové partnerstvo by malo odzrkadľovať pevný záväzok partnerov a ich regionálnych organizácií vykonať účinné udržateľné energetické politiky, ktoré spĺňajú ciele zníženia emisií skleníkových plynov. Výroba energie je priamo spojená s výzvou súvisiacou so zmenou klímy a s trvalo udržateľným rozvojom. Zmluvné strany majú existenčný záujem zmeniť tento sektor a postupne ukončiť používanie fosílnych palív, zatiaľ čo budú ďalej mobilizovať miestne obnoviteľné zdroje a zlepšovať energetickú účinnosť v partnerských krajinách, prechádzať na udržateľné a moderné energetické služby a rušiť väzby medzi hospodárskym rastom a rastom spotreby energie. Navyše, spolupráca v tomto sektore by mala presadzovať prísne normy v oblasti jadrovej bezpečnosti. Aby EÚ pomohla zaistiť tieto ciele, mala by aj naďalej spolupracovať s partnerskými krajinami pri posilňovaní priaznivého regulačného prostredia a sektorových reforiem. Partnerstvo by malo poskytovať strategickejší a prispôsobenejší prístup k investovaniu do energie z udržateľných zdrojov, pri čom budú zohrávať dôležitú úlohu súkromné investície a moderné technológie s cieľom naštartovať transformáciu výroby energie a modelov spotreby v partnerských krajinách.

Udržateľnosť si takisto od partnerov vyžaduje, aby riešili výzvy týkajúce sa života v mestách, kde si vplyv veľkého presunu obyvateľstva vyžaduje výraznú zmenu smerom k inteligentným a udržateľným mestám na rozdiel od tradičnej politiky ich rozvoja.

3.1.6. Aliancia v oblasti spoločných výziev

Partnerstvo by malo EÚ a jej partnerom umožniť účinnejším spôsobom spojiť sily a presadzovať spoločnú agendu na svetových a multilaterálnych fórach. V tomto ohľade nebol tento potenciál takmer vôbec využitý a mali by sa dosiahnuť oveľa konkrétnejšie výsledky. Spolupráca na medzinárodnej scéne by mala byť oblasťou, kde nové partnerstvo dokáže vytvoriť významnú pridanú hodnotu.

Základom dôraznejších opatrení je obnovený záväzok presadzovať účinný multilateralizmus založený na pravidlách, ktorého jadro tvorí OSN. Partnerstvo by malo podporovať globálne riadenie snahou o reformovanie, zavádzanie a rozvoj multilaterálnych inštitúcií, dohôd a noriem. Takýto záväzok globálneho riadenia sa musí pretaviť do prehĺbeného dialógu a účinnej spolupráce v rámci medzinárodných fór (vrátane BR OSN, VZ OSN, Rady pre ľudské práva, UNFCCC), ako aj do odhodlania reformovať OSN vrátane Bezpečnostnej rady.

Vychádzajúc zo skúseností vysoko ambiciózneho koaličného postupu, ktorý na konferencii COP 21 pripravil cestu Parížskej dohode o zmene klímy z roku 2015, partnerstvo musí aktívne určiť témy, v ktorých majú EÚ a partnerské krajiny hlavné spoločné záujmy a v ktorých by mohli presadzovať globálne opatrenia. To by sa pri rozhodovaní malo premietnuť do spoločných opatrení. Mal by sa vymedziť postup, ktorým by na najvyššej politickej úrovni pravidelne určovali spoločné záujmy a ktorý by umožňoval včasnú prípravu a koordinované konanie a hlasovanie v príslušných medzinárodných formátoch a rámcoch. Oblasti, ktoré je potrebné vziať do úvahy, okrem iného zahŕňajú: zmenu klímy, trvalo udržateľný rozvoj, modré a zelené hospodárstvo, ochranu biodiverzity, globálne digitálne hospodárstvo, boj proti nezákonným finančným tokom a správne fungovanie komoditných trhov. Aj v rámci WTO by partnerstvo malo hľadať ďalšie spoločné záujmy. Takisto existuje priestor na užšiu spoluprácu s medzinárodnými finančnými inštitúciami.

Na posilnenie takýchto strategických aliancií na medzinárodnej scéne by sa malo podporiť oslovenie krajín mimo AKT, v severnej Afrike, medzi najmenej rozvinutými krajinami a malými ostrovnými rozvojovými štátmi.

3.2. Priority EÚ prispôsobené regiónom

Priority partnerstva by sa mali dodržiavať vo všetkých oblastiach. Na účely účinného vykonávania by partnerstvo malo zároveň riadne zohľadniť regionálne špecifiká a vlastné rozvojové rámce partnerov a rozdielne priority spoločnej agendy EÚ a partnerov v Afrike, Karibiku a Tichomorí. Priority sa môžu v rámci každého regiónu prispôsobiť okolnostiam a doladiť na základe stanovenia súvisiacich cieľov a opatrení, ktoré sa očakávajú.

3.2.1. Afrika

Afrika je svetadielom obrovských možností. Do roku 2050 sa stane domovom pre približne 25 % svetovej populácie. Na jej území sa nachádza niekoľko najrýchlejšie rastúcich hospodárstiev na svete, ako aj rozsiahle prírodné a poľnohospodárske zdroje. Jej obrovský potenciál tkvie k obchode, inováciách a investíciách, pričom ide o oblasti, v ktorých sa aj sám kontinent snaží preraziť. EÚ je pre väčšinu afrických krajín privilegovaným partnerom v oblasti politiky, pomoci, obchodu a investícií. EÚ a Afrika počas uplynulých rokov vybudovali hlbšie, politickejšie partnerstvo založené na spoločných hodnotách a záujmoch. Čoraz väčší počet afrických vlád a regionálnych organizácií preberá vedúcu úlohu pri riešení politických, bezpečnostných a hospodárskych výziev, ktoré existujú v rámci ich hraníc a za nimi. Africká únia a jej Agenda 2063predstavujú ambiciózny, dynamický plán.

Potenciál Afriky bude závisieť od úsilia jednotlivých afrických krajín v oblasti správy vecí verejných, ľudských práv, prevencie a riešenia konfliktov, boja proti organizovanej trestnej činnosti a inkluzívneho udržateľného rastu a tvorby pracovných miest. Niektorým krajinám však stále chýba schopnosť uskutočniť reformy a prekonať následky kríz. Inými slovami, chýba im odolnosť, v dôsledku čoho sú nestabilné. Miera chudoby, nezamestnanosti a nerovnosti zostáva vysoká a tempo znižovania pomalé. Nárast populácie predstavuje popri týchto problémoch ešte väčšiu výzvu. Mnohé krajiny sa navyše naďalej zmietajú v dlhodobých vojnových konfliktoch a nadnárodné bezpečnostné výzvy predstavujú hrozbu pre regionálnu stabilitu a trvalo udržateľný rozvoj. Poškodzovanie životného prostredia a vplyvy zmeny klímy takisto ohrozujú vyvážený hospodársky pokrok, mier a stabilitu. To všetko vedie k zhoršeniu humanitárnych kríz, k tokom spôsobeným nútenou a neregulárnou migráciou v rámci regiónov a smerom do Európy.

Podpora príležitostí a riešenie problémov je zásadné pre bezpečnosť a prosperitu Afriky a EÚ. Vzhľadom na priority EÚ a záväzky či agendu reforiem, ktoré si Afrika sama určila, ako aj v nadväznosti na základ, ktorý vychádza zo spoločnej stratégie EÚ a Afriky, by preto jadrom obnoveného partnerstva s africkými krajinami mali byť ďalej uvedené ciele.

a) Mier a bezpečnosť, stabilita, demokracia, právny štát, dobrá správa vecí verejných a ľudské práva

Investovanie do mieru, stability a rozvoja v Afrike prospeje nielen našim partnerom, ale je zároveň investíciou do bezpečnosti a prosperity samotnej EÚ. Konflikty a nestabilita aj naďalej v rozsiahlej miere brzdia rozvoj Afriky. V tomto kontexte musíme v kľúčových otázkach, ako je stabilizácia, bezpečnosť a zvyšovanie odolnosti, osloviť aj krajiny mimo AKT.

Osobitné ciele