OZNÁMENIE KOMISIE RADE v súlade s článkom 395 smernice Rady 2006/112/ES /* COM/2013/0283 final */





OZNÁMENIE KOMISIE RADE v súlade s článkom 395 smernice Rady 2006/112/ES 1. Kontext V súlade s článkom 395 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „smernica o DPH“) môže Rada jednomyseľne na návrh Komisie oprávniť ktorýkoľvek členský štát, aby uplatňoval osobitné opatrenia odchyľujúce sa od ustanovení uvedenej smernice na zjednodušenie výberu DPH alebo na zamedzenie určitým druhom daňových únikov alebo vyhýbania sa dani. Keďže v tomto postupe sa stanovujú výnimky zo všeobecných zásad DPH, v súlade s konzistentnými rozhodnutiami Súdneho dvora Európskej únie, rozsah pôsobnosti takýchto výnimiek by mal byť obmedzený a mali by byť primerané. Nemecko požiadalo listom, ktorý Komisia zaevidovala 1. marca 2013, o povolenie pokračovať v uplatňovaní opatrenia odchyľujúceho sa od článku 193 smernice o DPH. O žiadosti predloženej Nemeckom Komisia v súlade s článkom 395 ods. 2 smernice o DPH informovala ostatné členské štáty listom z 25. apríla 2013. Listom z 26. apríla 2013 Komisia oznámila Nemecku, že má všetky informácie, ktoré považuje za potrebné na posúdenie žiadosti. Nemecko požiadalo o povolenie naďalej uplatňovať mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti v prípade mobilných telefónov a integrovaných obvodov, na ktoré získalo výnimku v novembri 2010[1]. Výnimka Nemecka, o ktorej predĺženie sa žiada, by mala byť chápaná v súvislosti s výnimkou, ktorá bola predtým udelená Spojenému kráľovstvu. V apríli 2007 bola Spojenému kráľovstvu udelená výnimka spočívajúca v uplatňovaní mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti vo vzťahu k dodávkam mobilných telefónov a integrovaných obvodov[2]. Toto opatrenie bolo časovo obmedzené a vypršalo 30. apríla 2009. Časová obmedzenosť bola následne predĺžená do 30. apríla 2011[3]. Po tomto poslednom predĺžení požiadalo Nemecko o podobnú výnimku listom, ktorý Komisia zaevidovala 23. decembra 2009. Toto viedlo k uvedenej výnimke udelenej v novembri 2010. Príslušné vykonávacie opatrenie Rady zároveň povolilo Taliansku a Rakúsku uplatnenie podobného odchyľujúceho sa opatrenia týkajúceho sa mobilných telefónov a integrovaných obvodov, keďže tieto členské štáty taktiež čelili podvodom v týchto odvetviach. Naviac bolo toto odchyľujúce sa opatrenie pre Spojené kráľovstvo rovnakým rozhodnutím opäť predĺžené s tým účinkom, že povolenie pre všetky dotknuté členské štáty skončí v rovnaký deň, konkrétne 31. decembra 2013. Napokon požiadalo o podobnú výnimku v októbri 2012 aj Holandsko, okrem iného aj pre mobilné telefóny a integrované obvody, avšak súhlasilo s tým, že platnosť výnimky sa taktiež skončí 31. decembra 2013, aby sa tak do budúcna umožnilo vypracovanie alternatívnej a harmonizovanejšej politiky v oblasti boja proti podvodom s DPH[4]. Je taktiež potrebné zdôrazniť, že výnimka udelená Nemecku v novembri 2010 nemala slúžiť ako dlhodobé opatrenie. Malo by sa skutočné pripomenúť, že počas nedávnych rokovaní Rady o podobných typoch výnimiek niekoľko členských štátov vyjadrilo svoje obavy a zdôraznilo, že akákoľvek výnimka zo systému rozdelených platieb môže byť len krajnou možnosťou a núdzovým opatrením v preukázaných prípadoch podvodu a musí poskytovať záruky, pokiaľ ide o nevyhnutnosť a výnimočnú povahu udelenej výnimky, trvanie opatrenia a osobitnú povahu dotknutých výrobkov. Tieto členské štáty navyše upozornili na to, že mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti so sebou vždy nesie riziko presunu podvodných aktivít do iných členských štátov, a pripomenuli, že postup prenesenia daňovej povinnosti sa nesmie systematicky používať ako opatrenie na kompenzáciu nedostatočného dohľadu zo strany daňových orgánov niektorého členského štátu. 2. Mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti Osoba povinná platiť DPH podľa článku 193 smernice o DPH je zdaniteľná osoba, ktorá dodáva tovar alebo poskytuje služby. Účelom mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti je presunúť túto povinnosť na zdaniteľnú osobu, ktorej je dodaný tovar alebo sú poskytnuté služby. K podvodu typu chýbajúceho obchodného subjektu dochádza, keď sa obchodníci po predaji svojich výrobkov vyhýbajú platbe DPH daňovým orgánom. Ich zákazníci však majú právo na odpočet dane, pretože dostali platnú faktúru. V najzávažnejších prípadoch tohto daňového úniku sa prostredníctvom „kolotočovej“ schémy (v rámci ktorej sa s tovarom či službami obchoduje medzi členskými štátmi) rovnaký tovar dodá alebo rovnaké služby poskytnú viackrát bez zaplatenia DPH daňovým orgánom. Zistilo sa, že prostredníctvom mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti, teda tým, že za osobu povinnú platiť DPH v uvedených prípadoch sa určí osoba, ktorej sa dodá tovar alebo poskytnú služby, sa odstráni príležitosť zapojiť sa do tohto druhu daňového úniku. 3. žiadosť Nemecko podľa článku 395 smernice o DPH žiada, aby mu Rada na návrh Komisie povolila naďalej uplatňovať osobitné opatrenie odchyľujúce sa od článku 193 smernice o DPH, pokiaľ ide o uplatňovanie mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti vo vzťahu k mobilným telefónom a integrovaným obvodom, ako sú mikroprocesory a základné jednotky, v stave pred ich zabudovaním do výrobku pre konečných používateľov. 4. Názor Komisie Žiadosti, ktoré Komisia dostane v súlade s článkom 395 smernice o DPH, sa preskúmavajú s cieľom zistiť, či sú splnené základné podmienky na schválenie týchto žiadostí, t. j. či navrhované osobitné opatrenie zjednodušuje postupy pre zdaniteľné osoby a/alebo daňovú správu, alebo či sa návrhom zabráni určitým druhom daňových únikov alebo vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam. Komisia v tejto súvislosti vždy zaujala rezervovaný a obozretný postoj, aby zaistila, že výnimky nenarúšajú fungovanie všeobecného systému DPH, majú obmedzený rozsah pôsobnosti, sú nevyhnutné a primerané. Ako bolo uvedené, odchyľujúce sa opatrenie udelené Nemecku v novembri 2010 nemalo nikdy slúžiť ako dlhodobé riešenie a malo Nemecku umožniť zaviesť v tomto odvetví iné konvenčné opatrenia proti podvodom. V tejto súvislosti bol zavedený automatický hodnotiaci mechanizmus napojený na konkrétne povinnosti priznania DPH. To viedlo k tomu, ako sa uvádza aj v nemeckej žiadosti, že podvody zmizli alebo sa prinajmenšom presunuli do iných odvetví, v ktorých bolo riziko zvládnuteľné prostredníctvom dôkladného sledovania. Preto neexistuje zvláštny dôvod, prečo by v konkrétnom odvetví mobilných telefónov a integrovaných obvodov malo mať Nemecko právo uplatňovať mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti nad rámec obdobia, v ktorom mu bolo umožnené spoliehať sa na túto výnimku z článku 193 smernice o DPH, t.j. po 31. decembri 2013. Okrem toho, množstvo žiadostí o výnimku po udelení výnimky Spojenému kráľovstvu tiež jasne naznačilo, že podvody sa v týchto odvetviach presunuli medzi členskými štátmi (Spojené kráľovstvo, Rakúsko, Nemecko, Taliansko a Holandsko). Je preto jasne dokázané, že prvé odchyľujúce sa opatrenie malo negatívny vplyv na podvody v iných členských štátoch, a tým aj nepriaznivý účinok na vnútorný trh ako celok. Navyše v prípade, že je nový členský štát zasiahnutý týmto druhom podvodu a nemá k dispozícii žiadny mechanizmus rýchlej reakcie[5], musí podľa súčasného postupu na udelenie podobnej výnimky čakať niekoľko mesiacov, čo ďalej zvyšuje negatívny vplyv, ktorému musí čeliť. Tieto vedľajšie účinky sú omnoho dôležitejšie ako sa pôvodne predpokladalo. Zároveň by skutočnosť, že platnosť všetkých týchto výnimiek končí v rovnaký deň, mala umožniť nájsť riešenie pre celú EÚ. 5. Záver Na základe uvedených skutočností Komisia namieta proti žiadosti Nemecka. [1] Vykonávacie rozhodnutie Rady 2010/710/EÚ z 22. novembra 2010, ktorým sa Nemecko, Taliansko a Rakúsko oprávňujú na zavedenie osobitného opatrenia odchylne od článku 193 smernice 2006/112/ES a ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2007/250/ES s cieľom predĺžiť platnosť oprávnenia udeleného Spojenému kráľovstvu (Ú. v. EÚ L 309, 25.11.2010, s. 5). [2] Rozhodnutie Rady 2007/250/ES zo 16. apríla 2007, ktorým sa Spojené kráľovstvo oprávňuje na zavedenie osobitného opatrenia odchylne od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 109, 26.4.2007, s. 42). [3] Rozhodnutie Rady 2009/439/ES z 5. mája 2009, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2007/250/ES, ktorým sa Spojené kráľovstvo oprávňuje na zavedenie osobitného opatrenia odchylne od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 148, 11.6.2009, s. 14). [4] Vykonávacie rozhodnutie Rady 2013/116/EÚ z 5. marca 2013, ktorým sa Holandskému kráľovstvu povoľuje uplatňovať opatrenie odchyľujúce sa od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 64, 7.3.2013, s. 4). [5] Ako napríklad mechanizmus navrhnutý v dokumente COM(2012) 428 z 31. júla 2012.