EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli15. 11. 2022 COM(2022) 643 final SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Pokrok v oblasti konkurencieschopnosti technológií čistej energie



Obsah 1. Úvod 2. Celková konkurencieschopnosť sektora čistej energie EÚ 2.1. Situácia: najnovší vývoj 2.1.1. Ceny energií a náklady na energie: najnovšie tendencie 2.1.1. Globálne dodávateľské reťazce materiálov a zdrojov: zraniteľné miesta a narušenia 2.1.2. Vplyv pandémie ochorenia COVID-19 a obnova 2.1.3. Ľudský kapitál a zručnosti 2.2. Trendy v oblasti výskumu a inovácií 2.3. Globálne konkurenčné prostredie v oblasti čistej energie 2.4. Prostredie financovania inovácií v EÚ 2.5. Vplyvy systémovej zmeny 3. Zameranie na kľúčové technológie čistej energie a riešenia v tejto oblasti 3.1. Slnečná fotovoltika 3.2. Veterná energia na mori a pevnine 3.3. Tepelné čerpadlá pre použitie v budovách 3.4. Batérie 3.5. Výroba vodíka z obnoviteľných zdrojov prostredníctvom elektrolýzy vody

3.6. Palivá z obnoviteľných zdrojov 3.7. Inteligentné technológie pre energetické manažérstvo 3.8. Hlavné zistenia týkajúce sa iných technológií čistej energie 4. Záver PRÍLOHA I: Metodický rámec na hodnotenie konkurencieschopnosti EÚ



1.Úvod Nevyprovokovaná a neodôvodnená vojenská agresia Ruska voči Ukrajine zásadným spôsobom narušila svetový energetický systém. Ukázala nadmernú závislosť EÚ od ruských fosílnych palív a zdôraznila potrebu zvýšiť odolnosť energetického systému EÚ, ktorú už ohrozila kríza COVID-19. Vzhľadom na rekordne vysoké ceny energie a riziko výpadku dodávok v celej EÚ je ešte naliehavejšie urýchliť súbežnú zelenú a digitálnu transformáciu v rámci Európskej zelenej dohody a zaistiť bezpečnejší, cenovo dostupnejší, odolnejší a nezávislejší energetický systém. Rok 2022 sa niesol v znamení plánu REPowerEU, ktorý je kľúčovým prvkom politickej reakcie EÚ na bezprecedentnú krízu. Predstavuje plán na čo najskoršie postupné ukončenie závislosti EÚ od dovozu energie z Ruska opatreniami na úsporu energie, diverzifikáciu dodávok energie a urýchlené zavádzanie energie z obnoviteľných zdrojov. Komisia okrem toho v oznámení s názvom Úspora plynu pre bezpečnú zimu predložila plán na zníženie spotreby plynu v EÚ o 15 % do jari budúceho roka. Rada prijala nariadenie o uskladňovaní plynu a nariadenie o koordinovaných opatreniach na zníženie dopytu po plyne. V septembri 2022 Rada schválila návrh nariadenia o núdzovom zásahu s cieľom riešiť vysoké ceny energie, ktorý predložila Komisia na zmiernenie vplyvu cien energie na spotrebiteľov v EÚ a zároveň na riešenie bezprecedentnej volatility a neistoty na trhoch s energiou EÚ a na svetových trhoch s energiou. Tento zásah zahŕňa najmä zníženie spotreby elektrickej energie, strop na príjmy z inframarginálnej výroby elektrickej energie, ako aj dočasný povinný solidárny príspevok spoločností vyrábajúcich fosílne palivá. Splnenie cieľov plánu REPowerEU si nad rámec investícií, ktoré už sú potrebné na dosiahnutie klimatickej neutrality do roku 2050 , vyžiada do roku 2027 dodatočné kumulatívne investície vo výške 210 miliárd EUR. Tieto investície podporia masívne rozšírenie a urýchlenie zavádzania technológií čistej energie (napr. slnečná fotovoltika, veterná energia, tepelné čerpadlá, technológie na úsporu energie, biometán a vodík z obnoviteľných zdrojov), ktoré majú zásadný význam pre riešenie súbežnej naliehavej potreby v oblasti energetiky a klímy. Prekonanie súvisiacich technologických a iných ako technologických výziev si bude vyžadovať aj silný a konkurencieschopný sektor čistej energie EÚ. V pláne REPowerEU sa potvrdil záväzok dosiahnuť dlhodobý cieľ Európskej zelenej dohody, ktorým je dosiahnuť klimatickú neutralitu EÚ do roku 2050, a v plnej miere vykonávať balík Fit for 55 predložený v júli 2021. Plnenie cieľov Európskej zelenej dohody si bude vyžadovať, aby EÚ vyvinula, zaviedla a rozšírila inovatívne riešenia v oblasti energetickej efektívnosti a energie z obnoviteľných zdrojov. Polovica znížení emisií skleníkových plynov očakávaných do roku 2050 si bude vyžadovať technológie, ktoré ešte nie sú pripravené vstúpiť na trh, takže výskumné a inovačné činnosti sú kľúčovým prvkom na zvýšenie technologickej suverenity a globálnej konkurencieschopnosti EÚ. V tejto tretej výročnej správe o pokroku v oblasti konkurencieschopnosti sa v tomto rámci a v súlade s predchádzajúcimi vydaniami prezentuje súčasný a predpokladaný stav rôznych čistých a nízkouhlíkových energetických technológií a riešení. Mapujú sa aj aspekty výskumu, inovácie a konkurencieschopnosti systému čistej energie EÚ ako celku. Vydanie z roku 2021 bolo dôležité pre posúdenie oživenia hospodárstva po pandémii COVID-19, pretože poukázalo na to, ako možno v krátkodobom a strednodobom horizonte zlepšením konkurencieschopnosti zmierniť hospodársky a sociálny vplyv pandémie. Tohtoročná správa musí zohľadniť výzvu EÚ na intenzívnejšie zavádzanie technológií čistej energie a vplyv energetickej krízy na toto odvetvie. V tomto kontexte správa vychádza z dostupných údajov s cieľom uviesť zistenia o spôsoboch, ako posilniť konkurencieschopnosť EÚ v strategických energetických hodnotových reťazcoch a zároveň zvýšiť rozšírenie technológií čistej energie EÚ. Neustály a rýchlo sa meniaci geopolitický, energetický a klimatický vývoj zároveň znamená, že ani najaktuálnejšie kvantitatívne údaje vždy nedokážu náležite odrážať bezprecedentnú situáciu. Táto správa sa preto zameriava na pokrok, ktorý sa dosiahol do konca roka 2021, pričom vychádza z konsolidovaných údajov, ktoré boli dovtedy k dispozícii. Novšie údaje sa uvádzajú, ak boli k dispozícii a boli spoľahlivé. Tých je však málo, a preto ešte nemôžu v plnej miere odrážať vplyv súčasnej energetickej krízy na konkurencieschopnosť technológií čistej energie. Analýza vždy, keď je to možné, a v úsilí zohľadniť nedávne výzvy, ktorým čelí sektor čistej energie, a ich vplyv naň, vychádza z už viditeľných dôsledkov a kvalitatívnych posúdení za rok 2022; úplný vplyv však bude možné posúdiť až v budúcoročnej správe o pokroku. Konkurencieschopnosť je komplexný a mnohostranný pojem, ktorý nemožno vymedziť jediným ukazovateľom. V tejto správe sa preto posudzuje konkurencieschopnosť systému čistej energie EÚ ako celku (oddiel 2) a špecifických technológií čistej energie a riešení v tejto oblasti (oddiel 3) analýzou vymedzeného súboru ukazovateľov (príloha I). Od tohto roku bude útvar Komisie pre monitorovanie technológií čistej energie (Commission’s Clean Energy Technology Observatory – CETO) vykonávať hĺbkovú analýzu založenú na dôkazoch, o ktorú sa táto správa opiera. Táto správa sa uverejňuje v súlade s článkom 35 ods. 1 písm. m) nariadenia o riadení energetickej únie a opatrení v oblasti klímy ako súčasť správy o stave energetickej únie. 2.Celková konkurencieschopnosť sektora čistej energie EÚ 2.1.Situácia: najnovší vývoj

2.1.1.Ceny energií a náklady na energie: najnovšie tendencie Ako sa uvádza v predchádzajúcich správach o pokroku v oblasti konkurencieschopnosti, priemyselné ceny elektriny a zemného plynu boli v EÚ za posledné desaťročie vyššie ako vo väčšine krajín mimo EÚ, ktoré sú členmi skupiny G20. Neodôvodnená a nevyprovokovaná ruská invázia na Ukrajinu zvýšila už aj tak historicky najvyššie ceny zaznamenané v roku 2021 v EÚ a mnohých ďalších regiónoch sveta. Veľkoobchodné ceny plynu v Európe boli v prvom štvrťroku 2022 päťkrát vyššie ako rok predtým, v auguste 2022 dosiahli historické maximum a potom klesali na nižšie úrovne. Vzhľadom na to, že plynové elektrárne často stanovujú ceny na európskych trhoch, toto viedlo k podobnému trendu vo veľkoobchodných cenách elektrickej energie. Ceny plynu a elektriny ovplyvnili aj výrobné náklady v niektorých odvetviach, najmä v energeticky náročných priemyselných odvetviach. Zvyšuje sa aj cena komodít. Piata správa o cenách energií a nákladoch na energie, ktorá má byť prijatá koncom roka 2022, poskytne aktualizované kvantitatívne údaje a analýzu. EÚ a členské štáty už od roku 2021 prijali niekoľko opatrení, ktoré majú pomôcť zmierniť vplyv vysokých cien energie. Návrh nariadenia o núdzovom zásahu s cieľom riešiť vysoké ceny energie, ktorý predložila Komisia a ktorý Rada schválila v septembri 2022, obsahuje nástroje na zníženie spotreby plynu na výrobu energie počas zimy približne o 4 %, čím sa zníži tlak na ceny, a návrh získať pre členské štáty viac ako 140 miliárd EUR v snahe pomôcť zmierniť vplyv vysokých cien energie na spotrebiteľov. Hoci vplyv tohto trendu na hodnotový reťazec technológií čistej energie zostáva zmiešaný, môže naznačovať zlepšenie ich konkurencieschopnosti, najmä v porovnaní s neobnoviteľnými alternatívami. Napríklad výroba slnečnej fotovoltickej elektriny je už najlacnejším zdrojom výroby v čoraz väčšom počte krajín. Pri výrobe vodíka z obnoviteľných zdrojov prostredníctvom elektrolýzy vody sú však náklady na elektrinu jedným z hlavných faktorov ovplyvňujúcich hospodársku životaschopnosť elektrolyzérov. Graf 1 poskytuje lepší prehľad o nákladoch na technológie čistej energie. Uvádza stručné zhrnutie výpočtov merných nákladov na výrobu elektrickej energie za rok 2021 pre celý rad reprezentatívnych podmienok v celej EÚ. Z výsledkov vyplýva, že technologické parky s nízkymi variabilnými nákladmi (vrátane variabilných prevádzkových nákladov a nákladov na palivo) boli v roku 2021 veľmi nákladovo konkurencieschopné. Toto zistenie najspoľahlivejšie platí pre výrobu elektriny zo slnečných a veterných zdrojov, ktorej merné náklady na výrobu elektrickej energie sú v rozmedzí od 40 do 60 EUR/MWh. Okrem toho sa zdá, že park plynových turbín s kombinovaným cyklom bol v roku 2021 v priemere konkurencieschopnejší ako výroba elektriny spaľovaním uhlia. Plynové turbíny s kombinovaným cyklom počas prvých troch štvrťrokov roku 2021 ťažili z prednostného zapájania, zatiaľ čo prechod na iné palivo začal byť dôležitý až v štvrtom štvrťroku 2021. Vďaka tomu boli výkonové faktory pre plynové turbíny s kombinovaným cyklom v roku 2021 výrazne vyššie . Rast cien plynu v prvom štvrťroku 2022 naďalej podporoval prechod z plynu na uhlie, a to aj napriek zvýšeniu cien uhlíka. Vysokými cenami uhlia na začiatku druhého štvrťroka 2022 sa však začal tento rozdiel stierať a nedávne oznámenia niektorých členských štátov o dočasnom zvýšení využívania uhoľných elektrární viedli k očakávaniam, že sa ceny uhlia v nadchádzajúcich mesiacoch ešte zvýšia. Veľmi vysoké ceny energie priniesli veľké finančné zisky výrobcom elektrickej energie s nižšími hraničnými nákladmi (napr. tým, ktorí pôsobia v sektore veternej a slnečnej energie). Komisia preto navrhla nariadenie o núdzovom zásahu s cieľom riešiť vysoké ceny energie, na ktorom bola dosiahnutá politická dohoda 30. septembra na mimoriadnom zasadnutí Rady pre energetiku. Toto nariadenie v snahe zmierniť ťažkosti spotrebiteľov energie a spoločnosti vo všeobecnosti zahŕňa dočasné obmedzenie a prerozdelenie príjmov z inframarginálnych technológií. Zahŕňa aj povinný dočasný solidárny príspevok vzťahujúci sa na zisky podnikov pôsobiacich v odvetviach ropy, zemného plynu, uhlia a rafinérií, ktoré sa v porovnaní s predchádzajúcimi rokmi výrazne zvýšili. Súčasná energetická kríza a kríza fosílnych palív je poslednou pripomienkou toho, že v záujme zabezpečenia budúcej stability je potrebné zmeniť paradigmu. V pláne REPowerEU sa vyzýva na masívne rozšírenie a zrýchlenie využívania energie z obnoviteľných zdrojov v oblasti výroby elektriny, priemyslu, budov a dopravy, a to nielen s cieľom urýchliť energetickú nezávislosť EÚ a podporiť zelenú transformáciu, ale časom aj znížiť ceny elektriny a obmedziť dovoz fosílnych palív. Opatrenia budú zahŕňať podporu energie z obnoviteľných zdrojov, čo si bude vyžadovať vhodnú elektrizačnú infraštruktúru. Na dosiahnutie cieľov plánu REPowerEU je potrebné spojiť zavádzanie energie z obnoviteľných zdrojov s opatreniami na úsporu energie a zvýšenie energetickej efektívnosti. 2.1.1.Globálne dodávateľské reťazce materiálov a zdrojov: zraniteľné miesta a narušenia Pandémia COVID-19 a súčasná geopolitická situácia spolu s problémami týkajúcimi sa spoľahlivosti existujúcich dodávateľských reťazcov, a najmä dodávok zemného plynu viedli k narušeniu niektorých globálnych dodávateľských reťazcov materiálov a zdrojov, a tak ovplyvnili sektor čistej energie. EÚ je vo veľkej miere závislá od dodávok z tretích krajín a súbežnú zelenú a digitálnu transformáciu bude stimulovať prístup k surovinám. Najnovšie trendy v globálnych dodávateľských reťazcoch materiálov a zdrojov poukázali na to, že je naliehavo potrebné posilniť odolnosť EÚ a jej bezpečnosť dodávok energie nezávislosťou v oblasti materiálov a zdrojov a technologickou suverenitou. Dostupnosť materiálov a odolnosť dodávateľských reťazcov sú predpokladom plnenia plánu REPowerEU, pretože zvýšený dopyt po čistých technológiách sa spája s vyšším dopytom po zdrojoch, ako sú kovy a nerasty. Medzi technológie, ktoré sú vo veľkej miere závislé od dovážaných surovín alebo súčiastok obsahujúcich tieto suroviny, patrí technológia využívania veternej energie (permanentné magnety, prvky vzácnych zemín), fotovoltickej slnečnej energie (striebro, germánium, gálium, indium, kadmium, kremíkový kov) a batérie (kobalt, lítium, grafit, mangán, nikel). Podľa prognózy Medzinárodnej agentúry pre energiu (IEA) sa má celkový celosvetový dopyt po nerastoch v dôsledku ohláseného zavádzania obnoviteľných zdrojov energie do roku 2040 zdvojnásobiť alebo dokonca zoštvornásobiť. Prudké zvyšovanie cien surovín ovplyvňuje náklady na technológie čistej energie. Ceny komodít potrebných pre tieto technológie, ako sú lítium a kobalt, sa v roku 2021 viac ako zdvojnásobili, zatiaľ čo ceny medi a hliníka sa zvýšili približne o 25 % až 40 %. V tom istom roku sa obrátil desaťročia trvajúci trend znižovania nákladov na veterné turbíny a slnečné fotovoltické moduly: v porovnaní s rokom 2020 sa ich ceny zvýšili o 9 % a 16 %. Súpravy batérií budú v roku 2022 najmenej o 15 % drahšie ako v roku 2021. Novou výzvou je vyhnúť sa tomu, aby sa závislosť od fosílnych palív nahradila závislosťou od dovážaných surovín a technologických odborných znalostí na ich spracovanie a výrobu komponentov. Napríklad Čína má takmer monopol na ťažbu a spracovanie prvkov vzácnych zemín, ktoré majú zásadný význam pre technológie čistej energie, a zároveň má silné postavenie na trhu v rámci ich výrobného reťazca. Problém závislosti od zdrojov sa skladá z troch častí. Po prvé, EÚ čelí zvýšenej konkurencii v oblasti prístupu ku kritickým surovinám, keďže iné krajiny zvyšujú svoje vlastné úsilie na vybudovanie svojich kapacít a prípadne obmedzujú vývoz. Polovica z 30 kritických surovín uvedených v zozname EÚ sa dováža v objeme presahujúcom 80 % potreby, čo je obzvlášť znepokojujúce, ak dodávky zabezpečuje veľmi malý počet krajín. Po druhé, napriek výraznému pokroku, ktorý sa dosiahol v oblasti obehového hospodárstva a miery recyklácie (v súčasnosti sa recykluje viac ako 50 % niektorých kovov, čo pokrýva viac ako 25 % ich spotreby), nebudú samotné druhotné suroviny stačiť na uspokojenie vysokého a stále rastúceho dopytu. Druhotné suroviny takisto predstavujú ďalšie výzvy (napr. vyššie náklady na recykláciu niektorých materiálov, technická uskutočniteľnosť a nedostatočná dostupnosť zostáv po skončení životnosti). Ekonomika recyklácie sa však zlepší, pretože sa zvýšia náklady na prvotné suroviny a objem dostupných zostáv po skončení životnosti. Druhotné suroviny budú preto po roku 2030 dôležitým zdrojom dodávok za predpokladu, že sa teraz začne s potrebnými investíciami. Veľmi dôležitý je aj inovatívny prístup ku koncepcii recyklovateľnosti. Po tretie, existuje teoretický potenciál pokryť v roku 2030 5 až 55 % potrieb Európy ťažbou surovín z európskej pôdy. Podpora domácich ťažobných kapacít však čelí prekážkam v dôsledku dlhých postupov udeľovania povolení a environmentálnych aspektov, nedostatočnej kapacity rafinácie a nedostatku kvalifikovanej pracovnej sily a odborných znalostí. Nový návrh nariadenia o batériách je príkladom hlavnej iniciatívy, ktorá pomôže Európe stať sa lídrom v obehovom hospodárstve batérií – počnúc udržateľnou ťažbou a končiac recykláciou. Nedostatok zdrojov, ako je pôda a voda – či už na umiestnenie zariadení na výrobu slnečnej, veternej energie alebo bioenergie, alebo na elektrolýzu vody na výrobu vodíka z obnoviteľných zdrojov – by mohol v EÚ obmedziť ďalšie zavádzanie technológií čistej energie na požadovanej úrovni. Pri prekonávaní týchto obmedzení môže pomôcť uľahčenie viacnásobného využívania priestoru, ako je agrofotovoltika (kombinácia poľnohospodárstva a výroby slnečnej fotovoltickej energie), a určenie lokalít v rámci námorného priestorového plánovania na súbežné činnosti, ako je rybárstvo a výroba energie z obnoviteľných zdrojov na mori. Zároveň je pre členské štáty mimoriadne dôležité, aby pri navrhovaní energetického mixu brali do úvahy dostupnosť vody. Účinný prístup k závislosti EÚ od dovozu surovín potrebných na výrobu technológií čistej energie bude mať zásadný význam pre zabezpečenie budúcej konkurencieschopnosti sektora (z hľadiska nákladov, technologickej suverenity a odolnosti) a pre dosiahnutie súbežnej zelenej a digitálnej transformácie. Komisia v roku 2020 uverejnila akčný plán na zmiernenie rizika prerušenia dodávok. Ten zahŕňal opatrenia na diverzifikáciu zdrojov pochádzajúcich z krajín mimo EÚ (napr. prostredníctvom strategických partnerstiev v oblasti surovín); podporu obehového hospodárstva (napr. prostredníctvom ekodizajnu, výskumu a inovácií alebo mapovania dostupnosti kritických surovín v tzv. mestských baniach alebo odkaliskách) a umožnenie využívania domáceho potenciálu (napr. pomocou technológie pozorovania Zeme). Okrem zabezpečenia dodávok môže byť potrebné, aby si EÚ takisto vybudovala strategické rezervy tam, kde sú dodávky ohrozené. Predsedníčka Európskej komisie preto vo svojej správe o stave Únie 14. septembra 2022 ohlásila európsky akt o kritických surovinách.

2.1.2.Vplyv pandémie ochorenia COVID-19 a obnova Zmiešaný hospodársky vplyv pandémie COVID-19 predstavoval v rokoch 2020 – 2021 vážnu hrozbu pre sektor čistej energie EÚ. Na jednej strane obrat odvetvia energie z obnoviteľných zdrojov v EÚ vo výške 163 miliárd EUR v roku 2020 stúpol v porovnaní s údajmi z roku 2019 o 9 %, pričom jeho hrubá pridaná hodnota v rovnakom období stúpla oproti roku 2019 o 8 % na 70 miliárd EUR. Celkovo prinieslo približne štyrikrát vyššiu pridanú hodnotu na jedno euro obratu než odvetvie fosílnych palív a takmer o 70 % viac než celá priemyselná výroba EÚ . Tento pomer sa však v roku 2020 mierne zhoršil, čo naznačuje zvýšený únik (napr. vo forme dovozu). V roku 2021 sa výroba väčšiny technológií čistej energie a riešení v tejto oblasti v EÚ výrazne zvýšila, čím sa obrátil trend zaznamenaný v roku 2020. Výroba batérií v EÚ zaznamenala dobrý rok, pričom hodnota výroby sa v porovnaní s hodnotami z roku 2020 štvornásobne zvýšila, keďže sa rozšírila kapacita. V roku 2021 výroba tepelných čerpadiel, veterných a slnečných fotovoltických zariadení stúpla o 30 % (pokiaľ ide o tepelné čerpadlá, bol zaznamenaný rekordný rok; veterné zariadenia sa dostali späť na úroveň spred pandémie a v oblasti slnečných fotovoltických zariadení sa obrátil klesajúci trend zaznamenaný od roku 2011). Výroba biopalív, najmä bionafty, vzrástla o 40 % a vo všetkých členských štátoch sa výrazne zvýšila, zatiaľ čo výroba bioenergie (napr. pelety, zvyšky z výroby škrobu a drevné štiepky) vzrástla o 5 %. Výroba vodíka vzrástla takmer o 50 %, keďže Holandsko v roku 2021 viac ako zdvojnásobilo svoju výrobu. Súbežné zvyšovanie cien, ktoré sa začalo v roku 2021, však môže ponúknuť príliš pozitívny obraz rastu výroby. Okrem toho sa v prípade niektorých technológií zaznamenal nárast dovozu, aby sa uspokojil rastúci dopyt v EÚ. Napríklad rok 2021 bol rokom s najvyšším relatívnym nárastom obchodného deficitu EÚ v oblasti tepelných čerpadiel (390 miliónov EUR v roku 2021 v porovnaní so 40 miliónmi EUR v roku 2020, pričom rok 2020 bol prvým rokom, v ktorom sa obchodný prebytok EÚ zmenil na deficit), po ktorých nasledovali biopalivá (2,3 miliardy EUR v roku 2021; 1,4 miliardy EUR v roku 2020) a slnečné fotovoltické zariadenia (9,2 miliardy EUR v roku 2021; 6,1 miliardy EUR v roku 2020). EÚ si však udržala kladnú obchodnú bilanciu, pokiaľ ide o technológie v oblasti veternej energie (2,6 miliardy EUR v roku 2021; 2 miliardy EUR v roku 2020) a technológie v oblasti vodnej energie napriek klesajúcemu trendu pozorovanému od roku 2015 (211 miliónov EUR v roku 2021; 232 miliónov EUR v roku 2020). Politiky hospodárskej obnovy EÚ, ako je Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti v rámci nástroja NextGenerationEU, sú kľúčovou hnacou silou opätovného zamerania na sektor čistej energie a zvýšenia investícií do tohto sektora. V októbri 2022 sa Rada dohodla na pozícii k návrhu Európskej komisie doplniť do plánov obnovy a odolnosti členských štátov osobitnú kapitolu REPowerEU s cieľom financovať kľúčové investície a reformy, ktoré pomôžu dosiahnuť ciele plánu REPowerEU. Reformy a investície, ktoré členské štáty navrhli vo svojich plánoch obnovy a odolnosti, doteraz prekročili ciele výdavkov na digitalizáciu a v oblasti klímy (najmenej 20 %, resp. 37 % výdavkov v rámci plánov obnovy a odolnosti). V 26 plánoch obnovy a odolnosti schválených Komisiou do 8. septembra 2022 sa na klimatickú transformáciu vyčlenili opatrenia v hodnote približne 200 miliárd EUR a na digitálnu transformáciu v hodnote 128 miliárd EUR, čo predstavuje 40 %, resp. 26 % celkových pridelených prostriedkov týchto členských štátov (granty a pôžičky). Dvadsaťpäť plánov obnovy a odolnosti, ktoré Rada schválila 8. septembra 2022, zahŕňa opatrenia týkajúce sa výskumu a inovácií s celkovým rozpočtom vo výške 47 miliárd EUR (vrátane tematických aj horizontálnych investícií). V rámci tejto sumy sa vyčlenilo 14,9 miliardy EUR na investície do výskumu, vývoja a inovácií v oblasti aktivít na ochranu životného prostredia ( graf 2 ). 2.1.3.Ľudský kapitál a zručnosti Z najnovších údajov o celosvetovom ľudskom kapitáli vyplýva, že zatiaľ čo sektor čistej energie bol počas pandémie COVID-19 odolný, medzery a nedostatky v oblasti zručností sa v roku 2021 zvýšili a očakáva sa, že budú pretrvávať aj v roku 2022. Zamestnanosť v širšom sektore čistej energie EÚ dosiahla v roku 2019 1,8 milióna, pričom priemerný ročný rast od roku 2015 dosiahol 3 % a predstavuje 1 % celkovej zamestnanosti v EÚ. V porovnaní s tým zamestnanosť v hospodárstve ako celku vzrástla v priemere o 1 % ročne , zatiaľ čo zamestnanosť v odvetví energie z fosílnych zdrojov klesla za posledné desaťročie v priemere o 2 % . V oblasti zamestnanosti v sektore „energie z obnoviteľných zdrojov“, ktorý celosvetovo predstavoval 12 miliónov pracovných miest , sa v roku 2020 umiestnila na prvom mieste na svete Čína (39 %), za ňou nasledovala EÚ (11 %) . Štruktúra pracovných miest v širšom sektore čistej energie v EÚ sa zmenila niekoľkými spôsobmi . Odvetvie tepelných čerpadiel predbieha ako najväčší zamestnávateľ sektor tuhých biopalív a veternej energie. Dôvodom je najmä nárast inštalácie tepelných čerpadiel. Tento trend bude pravdepodobne pokračovať s plánom REPowerEU a ponukou nových produktov dostupných pre sektor obnovy . Okrem toho je sektor čistej energie v priemere o 20 % produktívnejší než hospodárstvo ako celok. Od roku 2015 sa produktivita práce zvyšuje rýchlejšie v sektore čistej energie (2,5 % ročne) než v hospodárstve ako celku (1,8 % ročne). Tento nárast bol spôsobený sektorom elektromobility (5 % ročne) a obnoviteľnými zdrojmi energie (4 % ročne), pričom boli v závislosti od technológií pozorované rôzne trendy. Takmer 30 % podnikov EÚ zapojených do výroby elektrických zariadení však v roku 2022 zaznamenalo nedostatok pracovných síl, ktorý dosiahol ešte vyššiu úroveň ako v roku 2018. Je to spôsobené najmä celkovým oživením hospodárstva po pandémii v kombinácii s pomalým budovaním kapacít v oblasti zručností v sektore čistej energie, ktoré si vyžaduje zelená a digitálna transformácia. Vzhľadom na to, že v roku 2022 sa viac ako 70 % podnikov EÚ zapojených do výroby elektrických zariadení stretáva s nedostatkom materiálov, tieto trendy poukazujú na rastúce riziko narušení dodávateľského reťazca pre čistú energiu ( graf 3 ).

Rodová nerovnováha v pracovnej sile v energetickom sektore, ako aj vo výskumných a inovačných činnostiach súvisiacich s energetikou pretrváva, hoci vo veľkej miere chýbajú konzistentné a súvislé údaje rozčlenené podľa pohlavia. Nedostatočné zastúpenie žien v rozhodovacom procese energetických spoločností a vo vysokoškolskom vzdelávaní v pododboroch vedy, technológie, inžinierstva a matematiky (STEM) sa prejavuje nižším podielom patentových prihlášok podaných vynálezkyňami (len 20 % vo všetkých patentových triedach v roku 2021 a o niečo viac ako 15 % v prípade technológií na zmiernenie zmeny klímy ), nižším podielom startupov založených ženami alebo spolu s nimi (menej ako 15 % v EÚ v roku 2021) a nižším objemom kapitálu investovaného v spoločnostiach vedených ženami (len 2 % v čisto ženských startupoch a 9 % v zmiešaných tímoch v EÚ v roku 2021 ). EÚ zintenzívňuje svoje úsilie o zabezpečenie vyváženého ekosystému, v ktorom majú ženy a muži rovnaké postavenie. Medzi iniciatívy patrí stratégia pre rodovú rovnosť na roky 2020 – 2025 , iniciatíva Women TechEU, ktorá sa začala v roku 2022 , nové kritérium oprávnenosti zahrnuté do programu Horizont Európa a konkrétne cieľové opatrenia v novom inovačnom programe na rok 2022. Preklenutie rodového rozdielu pomôže nielen riešiť výzvy EÚ v oblasti pracovných miest a zručností v snahe dosiahnuť súbežnú zelenú a digitálnu transformáciu, ale podporí aj začlenenie žien do týchto pracovných oblastí, a tým bude riešiť spoločenské výzvy. 2.2.Trendy v oblasti výskumu a inovácií Rastúca environmentálna, geopolitická, hospodárska a sociálna nestabilita vo svete si vyžaduje pružnú politiku EÚ v oblasti výskumu a inovácií, ktorá dokáže účinne reagovať na krízovú situáciu a zároveň zabezpečiť vykonávanie Európskej zelenej dohody. Politika EÚ v oblasti výskumu a inovácií formuje smerovanie inovácií a portfólio technológií čistej energie. Najväčší svetový program výskumu a inovácií Horizont Európa (s rozpočtom 95,5 miliardy EUR vyčleneným na výskum a inovácie v rokoch 2021 – 2027) a ďalšie programy financovania EÚ (napr. inovačný fond a finančné prostriedky v rámci politiky súdržnosti) sú určené na posilnenie ekosystému výskumu a inovácií EÚ a na pomoc pri dosahovaní cieľov politiky EÚ. Výskumné a inovačné činnosti spolu so spoločným a koordinovaným úsilím členských štátov (najmä prostredníctvom Európskeho strategického plánu pre energetické technológie) zvyšujú odolnosť sektora čistej energie EÚ. Väčšina členských štátov EÚ zvýšila svoje verejné investície do výskumu a inovácií v rámci priorít energetickej únie EÚ v roku 2020 , , pričom sa doteraz vykázalo viac ako 4 miliardy EUR. Očakáva sa, že konečné celkové údaje za rok 2020 budú v absolútnom vyjadrení porovnateľné s hodnotami spred finančnej krízy. Ak sa však investície do verejného výskumu a inovácií na vnútroštátnej úrovni a na úrovni EÚ merajú ako podiel hrubého domáceho produktu (HDP), zostávajú pod úrovňou z roku 2014 ( graf 4 ). V roku 2020 sa z finančných prostriedkov programu Horizont 2020 na podporu priorít energetickej únie v oblasti výskumu a inovácií príspevky členských štátov do národných programov navýšili o 2 miliardy EUR. Zatiaľ čo samotné vnútroštátne príspevky zostávajú v hlavných ekonomikách nízke, EÚ sa po zahrnutí finančných prostriedkov programu Horizont 2020 v investíciách z verejných zdrojov do výskumu a inovácie v oblasti čistej energie v roku 2020 umiestnila na druhom mieste medzi hlavnými ekonomikami ( graf 5 ), a to v absolútnych výdavkoch (6,6 miliardy EUR, pričom USA vedú s 8 miliardami EUR), ako aj v podiele HDP (0,046 %, pričom Japonsko vedie s 0,058 %, ale tesne pred USA a Južnou Kóreou). Podľa globálnych hodnotení podnikový sektor investuje do výskumu a inovácií v oblasti čistej energie v priemere najmenej trikrát viac ako sektor verejnej správy. Investície podnikateľského sektora EÚ predstavujú 80 % výdavkov na výskum a inovácie určených na priority energetickej únie v oblasti výskumu a inovácie. V roku 2019 sa súkromné investície do výskumu a inovácií v EÚ odhadovali na 0,17 % HDP ( graf 5 ) a na 11 % celkových výdavkov podnikateľského sektora na výskum a vývoj. Z odhadov pre EÚ vyplýva, že investície v absolútnom vyjadrení (18 – 22 miliárd EUR ročne) sú od roku 2014 porovnateľné s USA a Japonskom. Pokiaľ však ide o percentuálny podiel HDP, investície EÚ napriek tomu, že sú vyššie ako investície USA, ostávajú nižšie ako v prípade iných hlavných konkurenčných ekonomík (Japonsko, Južná Kórea a Čína). Od roku 2014 polovica členských štátov EÚ v súlade s prioritami energetickej únie v oblasti výskumu a inovácií zintenzívnila svoju patentovú činnosť, pričom šampióni ekologických inovácií, ako sú Nemecko a Dánsko, dosahujú pozoruhodné výsledky v absolútnych číslach, ako aj v podiele ekologických patentov na celkovom portfóliu inovácií. EÚ zostala najväčším svetovým prihlasovateľom patentov v oblasti klímy a životného prostredia (23 %), energetiky (22 %) a dopravy (28 %). Na celom svete vyšlo v roku 2020 o niečo menej vedeckých publikácií, ktoré sa týkali nízkouhlíkových energetických technológií, ako v rokoch 2016 – 2019. V EÚ sa tento počet v rokoch 2016 – 2019 zvyšoval miernejšie (v porovnaní s celosvetovým priemerom) a v roku 2020 výraznejšie klesol. V celosvetovom meradle EÚ prispela o niečo viac ako 16 % vedeckých článkov, ale naďalej produkovala viac ako dvojnásobok celosvetového priemerného počtu publikácií na obyvateľa . Tento trend je spôsobený najmä rastúcim počtom vedeckých publikácií v iných oblastiach a skutočnosťou, že krajiny s vysokými príjmami podľa všetkého už nemajú dominantné postavenie, pokiaľ ide o témy súvisiace s čistou energiou a inováciami. EÚ bola pred desiatimi rokmi na čele energetického výskumu, ale výrazné zvýšenie kvantity a kvality čínskych výstupov v oblasti energetického výskumu posunulo EÚ na druhé miesto. Čínski výskumní pracovníci sú na čele, pokiaľ ide o najcitovanejšie publikácie týkajúce sa energetiky (s podielom 39 %). Vedci z EÚ však spolupracujú a publikujú na medzinárodnej úrovni o témach týkajúcich sa čistej energie, a to do takej miery, ktorá výrazne presahuje celosvetový priemer, a v EÚ existuje vyššia úroveň spolupráce medzi verejným a súkromným sektorom. Rámcový program pre výskum a inováciu Horizont 2020, Európsky fond regionálneho rozvoja a siedmy rámcový program v oblasti výskumu a inovácií boli zaradené medzi 20 najlepších svetových uznávaných systémov financovania na podporu vedy v oblasti čistej energie v rokoch 2016 – 2020. V poslednom vydaní správy sa poukázalo na potrebu zlepšiť monitorovanie verejnej a súkromnej činnosti, pokiaľ ide o výskum a inovácie v oblasti čistej energie, a kvantitatívne hodnotenie konkurencieschopnosti, ktorých význam je odvtedy ešte zásadnejší. Preskúmanie Európskeho strategického plánu pre energetické technológie a plánovaná aktualizácia integrovaných národných energetických a klimatických plánov (NEKP), ktorá sa má uskutočniť v júni 2024, spoločne predstavujú impulz na posilnenie dialógu o výskume a inováciách v oblasti čistej energie a konkurencieschopnosti medzi EÚ a jej členskými štátmi. 2.3. Globálne konkurenčné prostredie v oblasti čistej energie

Naliehavý záväzok urýchliť energetickú transformáciu viedol na celom svete k vzniku mnohých riešení v oblasti čistej energie, a to od špecializovaných technológií až po globálne priemyselné a medzinárodné hodnotové reťazce. Odhaduje sa, že globálne trhy budú mať do roku 2050 v prípade energie z obnoviteľných zdrojov hodnotu 24 biliónov EUR a v prípade energetickej efektívnosti 33 biliónov EUR. Vedúce postavenie EÚ v oblasti vedy, jej silná priemyselná základňa a ambiciózne rámcové podmienky pre čistú energiu poskytujú dobrú technologickú základňu pre predpokladaný rozvoj trhu s viacerými technológiami čistej energie. EÚ si od roku 2014 udržiava svoje dobré postavenie v oblasti medzinárodne chránených patentov, čím potvrdzuje trend zdôraznený v minuloročnej správe. EÚ je naďalej hneď na druhom mieste za Japonskom, pokiaľ ide o vynálezy s vysokou hodnotou, vedie v oblasti obnoviteľných zdrojov energie a delí sa o vedúce postavenie s Japonskom v oblasti energetickej efektívnosti, a to najmä vďaka špecializácii EÚ na materiály a technológie pre budovy. Patentové údaje EÚ takisto poukazujú na jej vedúce postavenie v oblasti palív z obnoviteľných zdrojov batérií a elektromobility a technológií zachytávania, ukladania a využívania oxidu uhličitého. V tomto rámci medzinárodná spolupráca v oblasti výskumu a inovácií nielen ďalej urýchli prechod na čistú energiu, ale bude pôsobiť aj proti narúšaniu globálneho trhu s energiou. Programy a politiky EÚ, ako sú Horizont Európa a Erasmus+, dôsledne podporujú spoluprácu v oblasti výskumu a inovácií s dôveryhodnými globálnymi partnermi. Oznámenie Komisie o globálnom prístupe k výskumu a inováciám poskytuje lepší rámec pre rozvoj medzinárodnej spolupráce. V oznámení Komisie o vonkajšej energetickej angažovanosti EÚ v meniacom sa svete sa predpokladá zintenzívnenie takejto spolupráce a rozvoj partnerstiev na podporu zelenej transformácie v kľúčových oblastiach, ako sú vodík z obnoviteľných zdrojov a nízkouhlíkový vodík, ako aj prístup k surovinám a inováciám. Okrem toho sa v oznámení Komisie s názvom Nový EVP pre výskum a inovácie vyzýva na to, aby sa zaktualizovali a vyvinuli smerodajné zásady valorizácie poznatkov. Do konca roka 2022 sa očakáva kódex postupov pre inteligentné využívanie duševného vlastníctva. Komisia pomáha zlepšiť medzinárodnú spoluprácu v oblasti energetických inovácií a technológií tým, že sa naďalej angažuje v Inovačnej misii a ministerskej skupine pre čistú energiu. Okrem toho sa v novej stratégii EÚ pre globálnu prepojenosť, Global Gateway, v oznámení Komisie s názvom Preskúmanie obchodnej politiky a v medzinárodnom partnerstve pre spravodlivú energetickú transformáciu s Južnou Afrikou zdôrazňuje význam prehlbovania medzinárodnej spolupráce a obchodných vzťahov v snahe využiť konkurencieschopnosť technológií čistej energie v súčinnosti s otvorenosťou a atraktívnosťou jednotného trhu EÚ. Medzinárodná spolupráca v oblasti výskumu, transfer technológií, obchodná politika a diplomacia v oblasti energetiky sa budú musieť spojiť, aby sa zabezpečil nenarušený obchod a investície do technológií, služieb a surovín, ktoré sú potrebné na prechod v rámci EÚ aj mimo nej. EÚ bude takisto musieť ďalej využívať svoj potenciál rozširovania inovácií, aby predišla riziku zvýšenia svojej závislosti od iných hlavných ekonomík, pokiaľ ide o dovoz technológií potrebných pri energetickej transformácii a v novej architektúre energetického systému. 2.4. Prostredie financovania inovácií v EÚ Riešenia v oblasti klimatických technológií podporujú konkurencieschopnosť a technologickú suverenitu EÚ. Spolu s prijatím vyspelejších výrobných technológií budú zohrávať kľúčovú úlohu pri dosahovaní uhlíkovej neutrality do roku 2050. Oblasť klimatických technológií EÚ za posledných šesť rokov prilákala rastúci objem investícií rizikového kapitálu, ktoré majú v oblasti inovácií kľúčovú úlohu. Klimatické technológie si na dosiahnutie vyspelosti môžu vyžadovať dlhé prípravné časy, takže nevyhnutne potrebujú značné množstvo kapitálu počas celého životného cyklu financovania startupov, investície do výskumu a inovácií, vládne opatrenia na odstránenie rizika pri vývoji riešení klimatických technológií a ďalšiu stimuláciu účasti súkromného sektora. Investície rizikového kapitálu v oblasti klímy v celosvetovom meradle vykázali pozoruhodnú odolnosť voči pandémii, pričom už v roku 2020 boli investície vyššie (20,2 miliardy EUR) a nové historické maximá sa dosiahli v roku 2021 (40,5 miliardy EUR, čo v porovnaní s rokom 2020 predstavuje nárast o 100 % ). Tento údaj zahŕňa investície rizikového kapitálu vo výške 6,2 miliardy EUR, ktoré v roku 2021 prilákali klimatické technologické startupy a scaleupy so sídlom v EÚ a ktoré predstavujú viac ako dvojnásobok úrovne z roku 2020. To predstavuje 15,4 % celosvetových investícií rizikového kapitálu do klimatických technológií. Rok 2021 bol takisto prvým rokom, v ktorom boli investície do spoločností v oblasti klimatických technológií so sídlom v EÚ v neskoršej fáze vyššie ako v Číne. Investície v počiatočnej fáze však v roku 2021 dosiahli nové maximá v USA a Číne, ale v EÚ dosiahli vrchol ( graf 6 ). Oblasť energetiky predstavovala v roku 2021 22 % celosvetových investícií rizikového kapitálu do klimatických technológií (výroba čistej energie a sieťové technológie predstavovali 13,2 % a 8,7 % v uvedenom poradí). Oblasť energetiky s takmer štvornásobne vyššími úrovňami (x 3,8) než v roku 2020 zaostáva za oblasťou mobility a dopravy (46 %), ale po prvýkrát predbehla oblasť potravín a využívania pôdy (19,6 %). V EÚ investície rizikového kapitálu do energetických firiem potvrdili trvalý rast zaznamenaný za posledné štyri roky (nárast o 60 % v porovnaní s rokom 2020). Napriek tejto dobrej výkonnosti sa relatívny podiel investícií rizikového kapitálu v EÚ do energetiky v roku 2021 znížil na polovicu. EÚ je s 10 % investícií rizikového kapitálu do energetických firiem na treťom mieste, ďaleko za USA (62 %) a Čínou (13,3 %), ktoré v roku 2021 vykázali vynikajúcu úroveň investícií v dôsledku megainvestícií do výroby čistej energie. Napriek pozitívnej dynamike financovania vo forme rizikového kapitálu v EÚ a príťažlivosti spoločností v oblasti klimatických technológií so sídlom v EÚ pre investorov rizikového kapitálu štrukturálne prekážky a spoločenské výzvy v porovnaní s inými hlavnými ekonomikami stále brzdia rozširovanie scaleupov v oblasti klimatických technológií v EÚ. Taxonómia EÚ v oblasti udržateľných činnosti však poskytuje rámec na uľahčenie trvalých investícií a vymedzuje environmentálne udržateľné hospodárske činnosti. Okrem toho sa inovačná politika EÚ v priebehu rokov rozširovala a zároveň s ňou sa menilo aj inštitucionálne prostredie. V rámci piliera III programu Horizont Európa Inovatívna Európa sa poskytli nástroje na podporu startupov, scaleupov a malých a stredných podnikov (MSP). V tejto súvislosti je Európska rada pre inovácie (EIC) so svojím rozpočtom vo výške 10,1 miliardy EUR na roky 2021 až 2027 hlavným inovačným programom EÚ na identifikáciu, vývoj a rozširovanie prelomových technológií a prevratných inovácií. Program Horizont Európa podporuje aj iniciatívu Európske inovačné ekosystémy a Európsky inovačný a technologický inštitút (EIT). EIT InnoEnergy vybudoval najväčší inovačný ekosystém udržateľnej energie na svete a zároveň je priekopníkom prechodu na dekarbonizovanú EÚ do roku 2050 tým, že zaujíma vedúce postavenie v troch priemyselných hodnotových reťazcoch (Európska aliancia pre batérie, európske stredisko pre urýchlenie zavedenia zeleného vodíka a európska iniciatíva pre slnečnú energiu). Pokiaľ ide o programy financovania z prostriedkov EÚ, jedným z najväčších programov na svete na podporu projektov na demonštráciu čistých inovačných technológií a ich využívanie v priemyselnom meradle je inovačný fond. Hlavným prvkom plánu obnovy EÚ je Program InvestEU, ktorý podporuje prístup k financiám pre malé a stredné podniky, spoločnosti so strednou trhovou kapitalizáciou a iné podniky a ich dostupnosť. Politika súdržnosti umožňuje s cieľom podporiť rozvoj obnoviteľných a nízkouhlíkových technológií a obchodných modelov rozsiahle a dlhodobé investície do inovácií a priemyselných hodnotových reťazcov, a to najmä pre MSP. Európska investičná banka (EIB) a Európsky investičný fond (EIF) okrem toho efektívne podporujú rozvoj špičkových technológií, ktoré EÚ potrebuje na dosiahnutie svojich cieľov v oblasti udržateľnosti. Cieľom ďalších programov financovania, ako sú modernizačný fond a navrhovaný Sociálno-klimatický fond, je poskytnúť príjmy z politík súvisiacich s klímou na podporu energetickej transformácie. Tieto programy a ďalšie iniciatívy EÚ, ako je únia kapitálových trhov, majú za cieľ ďalej mobilizovať súkromných investorov pri financovaní startupov v oblasti klimatických technológií a špičkových klimatických technologických startupov. Napríklad priekopnícke partnerstvo medzi Európskou komisiou a platformou Breakthrough Energy Catalyst je ďalším príkladom toho, ako podporiť investície do kritických klimatických technológií tak, že sa spojí verejný a súkromný sektor.

Vytváranie synergií medzi programami a nástrojmi EÚ a zvyšovanie súdržnosti medzi miestnymi inovačnými ekosystémami EÚ môže pomôcť EÚ stať sa svetovým lídrom v oblasti klimatických technológií, čím sa odstráni rozdiel medzi scaleupmi v EÚ a iných hlavných ekonomikách, a to využitím rôznych talentov, intelektuálnych aktív a priemyselných kapacít Únie. V európskom prehľade výsledkov inovácie 2022 sa zdôrazňuje význam vytvorenia celoeurópskeho inovačného ekosystému a oznámenie Komisie z roku 2022 s názvom Nový európsky inovačný program už predstavuje krok vpred, pretože sa zameriava na využitie silných stránok inovačného ekosystému EÚ. 2.5.Vplyvy systémovej zmeny Na dosiahnutie súbežnej zelenej a digitálnej transformácie a splnenie cieľov Európskej zelenej dohody a balíka Fit for 55 musí sektor čistej energie EÚ urýchliť už rozbehnutú zmenu paradigmy: musia sa odstrániť bariéry medzi sektormi a treba posilniť spoluprácu v horizontálnych oblastiach (napr. kritická rola surovín, digitalizácia energetického systému a interakcia rôznych technológií v priemyselných procesoch, jednotlivých budovách a mestách). Medzi príklady tejto systémovej transformácie patria: technológie čistej energie, ktoré súvisia s budovami; digitalizácia energetického systému a energetické spoločenstvá a spolupráca na nižšej ako celoštátnej úrovni. Technológie čistej energie, ktoré súvisia s budovami: Povinnosť inštalovať slnečné fotovoltické zariadenia na strechy a zdvojnásobenie súčasnej miery zavádzania individuálnych tepelných čerpadiel pomôžu dosiahnuť ciele v oblasti klímy a energetiky. Dosiahnutie týchto cieľov si bude vyžadovať aj to, aby sa v sektore budov využíval široký súbor doplnkových riešení v prípade nových budov, ako sú efektívne spôsoby izolácie a riadiace systémy, ale aj opatrenia zamerané na efektívne využívanie zdrojov. To by malo ísť ruka v ruke so zvýšením miery obnovy budov a podporou hĺbkovej energetickej obnovy. Uskladňovanie energie na mieste (batérie) je ďalším dôležitým prvkom, ktorý umožňuje vyšší podiel tepelných čerpadiel a zabraňuje extrémnym špičkám pri výrobe a prenose/distribúcii elektrickej energie. Okrem dostupnosti výrobkov sú pre sektory čistej energie EÚ a jej konkurencieschopnosť kľúčové inštalačné zručnosti a prevádzkové služby pre jednotlivé technológie. Digitalizácia energetického systému: Digitalizácia exponenciálne rastie: len za posledných päť rokov sa internetová prevádzka strojnásobila a približne 90 % údajov v dnešnom svete sa vytvorilo za posledné dva roky. Decentralizácia energie – na úrovni výroby, ako aj prostredníctvom miliónov prepojených inteligentných spotrebičov, tepelných čerpadiel a elektrických vozidiel – mení miestny energetický systém. Z hodnotenia pre Hamburg (Nemecko) vyplynul značný potenciál úspor nákladov: investícia vo výške 2 miliónov EUR do inteligentného nabíjania s cieľom znížiť dopyt v špičke môže zabrániť tomu, aby bolo treba investovať 20 miliónov EUR na nevyhnutné posilnenie siete, ktorým by sa pokrylo nabíjanie 9 % elektrických vozidiel v meste. Bez inteligentného riadenia miestnych energetických potrieb môžu kapacitné limity distribučných sústav spomaliť prechod na čistú energiu. Niektoré digitálne riešenia však bez primeraných opatrení na zvýšenie efektívnosti, ako je zhodnocovanie odpadného tepla z dátových centier, môžu zvýšiť spotrebu energie a emisie skleníkových plynov. Energetické spoločenstvá a spolupráca na nižšej ako celoštátnej úrovni: Najmenej dva milióny európskych občanov sa zapájajú do viac ako 8 400 energetických spoločenstiev a od roku 2000 zrealizovali viac ako 13 000 projektov . Energetické spoločenstvá predstavujú dôležité testovacie prostredie a aplikačnú oblasť pre technológie čistej energie a riešenia v tejto oblasti. Celkové výkony obnoviteľných zdrojov inštalované energetickými spoločenstvami v Európe sa v súčasnosti odhadujú aspoň na 6,3 GW (t. j. približne 1 – 2 % inštalovaného výkonu na národnej úrovni). Najväčší podiel inštalovaného výkonu predstavujú slnečné fotovoltické zariadenia. Nasleduje veterná energia na pevnine. Rozvoj participatívnych modelov umožňujúcich širšie využívanie technológií čistej energie, ktoré sú zamerané najmä na domácnosti s nižšími príjmami, môže podnietiť vznik väčšieho počtu energetických spoločenstiev v celej EÚ a zároveň prispieť k riešeniu energetickej chudoby. Posilnenie interakcie medzi horizontálnymi oblasťami pri súčasnom zohľadnení vzájomnej závislosti medzi rôznymi sektormi na úrovni členských štátov aj EÚ je kľúčom k urýchleniu zavádzania a rozširovania technológií čistej energie a k posilneniu konkurencieschopnosti EÚ na globálnom trhu s čistou energiou . 3.Zameranie na kľúčové technológie čistej energie a riešenia v tejto oblasti V tejto časti sa uvádza posúdenie konkurencieschopnosti celého radu technológií čistej energie a riešení v tejto oblasti, ktoré sú kľúčové pre výrobu energie, jej uskladňovanie a integráciu energetického systému. Obsahuje aj prehľad o tom, ako sa technológie a trh vyvíjajú, aby sa splnili ciele Európskej zelenej dohody a plánu REPowerEU. Táto časť zahŕňa analýzu slnečnej fotovoltickej a veternej energie, tepelných čerpadiel pre použitie v budovách, batérií, výroby vodíka elektrolýzou, palív z obnoviteľných zdrojov a digitálnej infraštruktúry. Poskytuje takisto prehľad o ďalších dôležitých technológiách. Táto analýza založená na dôkazoch, ktorá vychádza z ukazovateľov uvedených v prílohe I, bola vykonaná v rámci interného útvaru Komisie pre monitorovanie technológií čistej energie, ktorý sa realizuje v Spoločnom výskumnom centre. Podrobné správy o konkrétnych technológiách sú k dispozícii na webovom sídle útvaru pre monitorovanie technológií čistej energie . 3.1. Slnečná fotovoltika Slnečné fotovoltické zariadenia boli za posledné desaťročie najrýchlejšie rastúcou technológiou výroby energie na svete. Vo všetkých scenároch vytvárania klimaticky neutrálneho energetického systému sa slnečným fotovoltickým zariadeniam pripisuje ústredná úloha. V nedávnom oznámení o európskej stratégii v oblasti slnečnej energie sa v rokoch 2021 až 2030 žiada približne 450 GWac nového výkonu fotovoltického systému. Vzhľadom na súčasný trend inštalovať v snahe optimalizovať využitie pripojenia do elektrizačnej sústavy 1,25 až 1,3-krát vyšší výkon jednosmerného prúdu, ako je výkon striedavého prúdu, by sa celkový nominálny fotovoltický výkon v EÚ zvýšil na približne 720 GWp. Stratégia EÚ v oblasti slnečnej energie v úsilí urýchliť zavádzanie, zaistiť bezpečnosť dodávok energie a maximalizovať sociálno-ekonomické výhody fotovoltickej energie v celom hodnotovom reťazci rieši hlavné obmedzenia a prekážky brániace investíciám. V októbri 2022 Komisia formálne schválila Európsku alianciu priemyslu pre slnečnú fotovoltickú energiu, jednu z konkrétnych iniciatív stratégie EÚ v oblasti slnečnej energie, ktorej cieľom je rozšíriť výrobné technológie inovatívnych slnečných fotovoltických výrobkov a komponentov. Analýza technológie: Priemerná účinnosť modulov na báze kremíkových článkov sa zvýšila z 15,1 % v roku 2011 na 20,9 % v roku 2021. Je to vďaka použitiu širšie rezaných doštičiek a slnečných článkov s vyššou účinnosťou vrátane tandemových článkov. Európa má pozoruhodné odborné znalosti a vedúce postavenie v oblasti sľubnej perovskitovej technológie, pre ktorú v súčasnosti niekoľko spoločností z EÚ, ako sú Evolar (Švédsko), Saule Technologies (Poľsko) a Solaronix (Francúzsko), buduje výrobné linky. Cieľom stratégie EÚ v oblasti slnečnej energie je zvrátiť klesajúci trend zaznamenaný vo verejnom a súkromnom financovaní v odvetví fotovoltickej energie. EÚ je však aj naďalej silným inovátorom v tejto oblasti, pričom v rokoch 2017 – 2019 bol zaznamenaný značný počet publikácií a patentových prihlášok. Samotné Nemecko je na piatom mieste na svete v patentovaní vynálezov s vysokou hodnotou v oblasti fotovoltiky. Analýza hodnotového reťazca: Údaje o výrobe aj nové investičné projekty potvrdzujú dominantné postavenie Ázie, a najmä Číny v prostredí výroby fotovoltiky. Celá ďalšia kapacita výroby polykryštalického kremíka v objeme 80 000 t oznámená začiatkom roka 2021 (ktorú treba pripočítať k celkovej kapacite ~650 000 t v roku 2020), ako aj 118 000 t, ktoré sú už vo výstavbe, sa buduje v Číne. Kremíkové slnečné články, ktoré sa väčšinou vyrábajú v Číne, predstavujú viac ako 95 % celosvetovej výroby. EÚ si však v rámci hodnotového reťazca fotovoltiky zachováva značný podiel v segmentoch výroby výrobných zariadení (50 %) a invertorov (15 %). Analýza globálneho trhu: Celosvetové investície do novej výroby slnečnej energie sa v roku 2021 zvýšili o 19 % a dosiahli 205 miliárd USD (242,5 miliardy EUR). V roku 2021 však došlo k ďalšiemu zhoršeniu obchodnej bilancie EÚ, pretože jej dovoz sa zvýšil, zatiaľ čo jej vývoz sa nezmenil a predstavoval 13 % svetového vývozu. Vyššie materiálové náklady v rokoch 2021 a 2022 v mnohých priemyselných odvetviach viedli k výnimočnému a bezprecedentnému zvýšeniu výrobných nákladov na články a moduly, čím sa zvrátil trend znižovania nákladov, ktorý trval desaťročie. Konkurencieschopnosť fotovoltiky sa však v porovnaní s neobnoviteľnými zdrojmi elektrickej energie ďalej zlepšovala. Počet krajín, v ktorých je výroba fotovoltickej elektriny najlacnejším zdrojom, preto rastie. Zvyšovanie cien fosílnych palív v dôsledku prírodných katastrof, nehôd alebo medzinárodných konfliktov môže tento trend len posilniť. Možno teda dospieť k záveru, že najnovšie dostupné údaje za roky 2021 a 2022 potvrdzujú trend, ktorý bol zaznamenaný predtým. EÚ potvrdila svoje postavenie jedného z najväčších fotovoltických trhov a významného inovátora, najmä v oblasti nových fotovoltických technológií a aplikácií (ako sú agrofotovoltika, fotovoltické panely integrované do budov a plávajúce fotovoltické elektrárne). EÚ je však v prípade niekoľkých kľúčových komponentov (doštičky, ingoty, články a moduly) vo veľkej miere závislá od dovozu z Ázie a vo významnej miere sa podieľa len na segmentoch výroby výrobných zariadení a invertorov (ktoré sa v súčasnosti stretávajú s problémami pre nedostatok čipov ). Rozsiahle zavádzanie fotovoltiky už ovplyvňujú ďalšie prekážky v dôsledku obmedzení cenovej dostupnosti (najmä v prípade domácností s nízkymi príjmami a MSP) a príliš dlhých čakacích lehôt (napr. spojených s nedostatočne kvalifikovanými montérmi fotovoltických zariadení). Opatrenia a kľúčové iniciatívy oznámené v stratégii EÚ v oblasti slnečnej energie poskytujú hlavné príležitosti na investovanie do fotovoltických zariadení a rozvoj kapacít na výrobu fotovoltických zariadení v EÚ, ako aj na diverzifikáciu dovozu. Neustály technologický pokrok smerom k efektívnejším a udržateľnejším riešeniam článkov a výrobným procesom zároveň umožnil ďalej zlepšovať konkurencieschopnosť fotovoltických technológií v porovnaní s neobnoviteľnými zdrojmi energie – hoci sa náklady na suroviny zvýšili. Tieto prvky posilňujú ekonomické dôvody na podporu výroby aj zavádzania v EÚ vrátane inovatívnych aplikácií. 3.2.Veterná energia na mori a pevnine V politike EÚ v oblasti klímy a energetiky zohráva veterná energia ústrednú úlohu, keďže urýchlenie zavádzania veternej energie je nevyhnutné na splnenie cieľov Európskej zelenej dohody, balíka Fit for 55 a plánu REPowerEU. V pláne REPowerEU sa požaduje rýchlejšia inštalácia kapacity veternej energie, pričom do roku 2030 sa má nainštalovať 510 GW veternej energie, ktorá by mala zodpovedať 31 % podielu inštalovaných kapacít na výrobu energie v EÚ. EÚ je od roku 2014 svetovým lídrom v oblasti výskumu a inovácií veternej energie, pričom verejné výdavky v období 2014 – 2021 predstavovali 883 miliónov EUR, a v súčasnosti v nej pôsobí 38 % všetkých inovatívnych spoločností, čo predstavuje najväčšiu skupinu startupov a inovatívnych podnikov. V roku 2021 však bolo v EÚ nainštalovaných len 11 GW veternej energie (10 GW veternej energie na pevnine; 1 GW veternej energie na mori) a podľa vyhliadok na rok 2022 je tempo inštalácie stále nižšie než tempo, ktoré je potrebné na dosiahnutie cieľov plánu REPowerEU. S celkovým výkonom 338 GW je v súčasnosti, pokiaľ ide o zariadenia na výrobu veternej energie, na čele Čína, a to najmä v dôsledku zvýšenej miery zavádzania v roku 2021. V tom istom roku dosiahla EÚ súhrnný inštalovaný výkon približne 190 GW.

Pre dosiahnutie cieľov REPowerEU bude mať zásadný význam urýchlenie zavádzania veternej energie, ktoré si bude vyžadovať jasné investičné plány a premietnutie politických cieľov do skutočných vykonávacích opatrení vrátane prijatia záväzkov na uľahčenie udeľovania povolení pre veterné parky. Analýza technológie: V roku 2021 bol celkový celosvetový inštalovaný výkon veternej energie na pevnine 769 GW, čo je takmer trikrát viac ako pred desiatimi rokmi, pričom len v roku 2021 sa inštaloval výkon 72 GW. Rok 2021 bol aj rekordným rokom pre veternú energiu na mori, pričom na celom svete sa inštalovalo 21 GW nového výkonu, čo je viac ako trojnásobok predchádzajúceho rekordu v roku 2020. Celkový celosvetový inštalovaný výkon v roku 2021 predstavoval 55 GW. Pokiaľ ide o zvýšenie celosvetového inštalovaného výkonu, vedie Čína s 30,6 GW výkonu veternej energie na pevnine a 16,9 GW výkonu veternej energie na mori nainštalovanými v roku 2021. EÚ na konci roka 2021 dosiahla celkový inštalovaný výkon veternej energie na pevnine 173 GW a celkový inštalovaný výkon veternej energie na mori približne 16 GW. Celkový výkon veternej energie sa rovnal približne 14 % celkovej spotreby elektrickej energie v EÚ. V roku 2021 bol zaznamenaný aj druhý najvyšší ročný príspevok výkonu veternej energie na pevnine v EÚ od roku 2010 (ročný zavedený objem 10 GW). V roku 2021 bol však v EÚ zavedený len 1 GW veternej energie na mori. Priemyselné subjekty poukazujú na udeľovanie povolení ako na jednu z hlavných prekážok pokračujúceho a masívneho zavádzania veternej energie, pretože spôsobuje meškania a menší počet dokončených projektov. To zase vyvíja tlak na ziskovosť dodávateľského reťazca. Komisia predložila právne návrhy a usmernenia na urýchlenie udeľovania povolení ako súčasť balíka REPowerEU. Analýza hodnotového reťazca: Sektor veternej energie sa rozvinul a stal sa celosvetovým priemyselným odvetvím približne s 800 výrobnými zariadeniami. Väčšina z nich je v Číne (45 %) a Európe (31 %). EÚ si udržala vedúce postavenie, pokiaľ ide o patenty s vysokou hodnotou v oblasti technológií veternej energie: v rokoch 2017 – 2019 bol jej podiel vynálezov s vysokou hodnotou 59 %. Výrobcovia turbín v EÚ naďalej vedú v oblasti kvality, technologického rozvoja a investícií do výskumu a inovácií. Odvetvie veternej energie EÚ má takisto vysoké výrobné kapacity pre komponenty s vysokou pridanou hodnotou (napr. veže, prevodovky a lopatky), ako aj pre zariadenia, ktoré sa môžu používať aj v iných priemyselných odvetviach (napr. generátory, meniče energie a riadiace systémy). Hodnotový reťazec výroby pre veternú energiu na mori v EÚ získava svoje komponenty najmä od výrobcov z EÚ. Naopak, pokiaľ ide o veternú energiu na pevnine, výrobcovia pôvodných zariadení v EÚ získavajú svoje komponenty od mnohých rôznych zahraničných dodávateľov. Mnohé zo surovín pre generátory sa dovážajú väčšinou z Číny. Výzvy pre odvetvie veternej energie EÚ by mohli predstavovať potenciálne ťažkosti pri zvyšovaní produkcie surovín v záujme dosiahnutia cieľov do roku 2030. Prekážkou je aj zvýšenie cien zdrojov v roku 2021 a neistota v oblasti dodávok. Sektor takisto vyjadril obavy týkajúce sa životného prostredia v súvislosti s recykláciou kompozitných lopatiek. Výskumné programy v oblasti veternej energie na vnútroštátnej úrovni, ako aj na úrovni EÚ sa preto čoraz viac zameriavajú na obehovosť. Analýza globálneho trhu: EÚ si v poslednom desaťročí udržala so zvyškom sveta kladnú obchodnú bilanciu, a to v rozmedzí od 1,8 miliardy EUR do 2,8 miliardy EUR. EÚ má však od roku 2018 zápornú obchodnú bilanciu s Čínou a Indiou. Čínski výrobcovia pôvodných zariadení v roku 2020 prvýkrát predbehli svojich partnerov z EÚ, pokiaľ ide o podiel na svetovom trhu. Na vedúcich trhoch EÚ sa však nachádza značný počet domácich výrobcov. Možno teda dospieť k záveru, že sektor veternej energie EÚ zostáva svetovým lídrom, pokiaľ ide o výskum a inovácie a patenty s vysokou hodnotou. Je to vďaka výrobnej kapacite, pracovnej sile a zručnostiam, ktoré má k dispozícii. Aby sa však dosiahli ciele na rok 2030, sektor bude musieť viac než zdvojnásobiť súčasnú ročnú mieru inštalovania kapacity v EÚ. Očakáva sa, že vykonávaním smernice o obnoviteľných zdrojoch energie, nedávneho návrhu na jej zmenu, ako aj príslušných odporúčaní a usmernení Komisie z roku 2022 sa prekonajú hlavné prekážky zavádzania súvisiace s povoleniami. Jasné predbežné údaje o plánoch členských štátov týkajúcich sa inštalácie veterných elektrární okrem toho umožnia včasnú prípravu budúcich kapacít. Výskum a inovácie v oblasti obehovosti zároveň posunú tento sektor vpred tým, že budú riešiť environmentálne problémy a narušenia dodávok, čím sa zlepší konkurencieschopnosť sektora veternej energie v EÚ. 3.3.Tepelné čerpadlá pre použitie v budovách Na úrovni EÚ sa tepelné čerpadlá čoraz viac podporujú v rámci Európskej zelenej dohody, balíka Fit for 55 a plánu REPowerEU . V pláne REPowerEU sa požaduje zdvojnásobenie súčasnej miery zavádzania individuálnych tepelných čerpadiel, čo by viedlo k celkovému zavedeniu 10 miliónov tepelných čerpadiel v priebehu nasledujúcich piatich rokov a 30 miliónov do roku 2030 a tomu by zodpovedalo rozšírenie výrobnej kapacity EÚ. Takisto sa v ňom požaduje rýchlejšie zavádzanie veľkých tepelných čerpadiel v sieťach diaľkového vykurovania a chladenia. Rozsiahle zavádzanie strešných fotovoltických (a solárnych termických) systémov a zároveň tepelných čerpadiel s inteligentnou reguláciou reagujúcou na zaťaženie sústavy a cenové signály by prispelo k dekarbonizácii vykurovania a znížilo problémy s integráciou do elektrizačnej sústavy. Analýza technológie: Tepelné čerpadlá pre použitie v budovách sú komerčne dostupné výrobky. Môžu byť klasifikované podľa zdroja, z ktorého získavajú tepelnú energiu (vzduch, voda alebo zem), média, ktorému odovzdávajú teplo (vzduch alebo voda), účelu (chladenie/vykurovanie priestorov, ohrev vody pre domácnosť) a segmentov trhu (komerčné alebo rezidenčné budovy a siete). Pokiaľ ide o tepelné čerpadlá, ktoré sa používajú najmä na vykurovanie priestorov a ohrev teplej úžitkovej vody, nainštalovaný objem meraný pre tento sektor dosiahol na konci roka 2021 v Európe takmer 17 miliónov jednotiek, zatiaľ čo predaj dosiahol v roku 2021 2,18 milióna jednotiek a kumulovaná ročná miera rastu dosiahla 17 % za posledných päť rokov a 20 % za posledné tri roky. Výskumné a inovačné činnosti pre individuálne tepelné čerpadlá sú motivované dopytom po efektívnejších, kompaktnejších a tichších jednotkách, vyšších prevádzkových rozsahoch teploty okolia; digitalizácii pre optimálnu integráciu s elektrizačnými sústavami a miestnej výrobe a uskladňovaní energie. Vyvolávajú ich aj meniace sa predpisy EÚ požadujúce vyššiu energetickú efektívnosť a nižší vplyv na životné prostredie počas celého životného cyklu vrátane obehovosti materiálov a chladív s nízkym potenciálom globálneho otepľovania. Výskum a inovácie v oblasti komerčných tepelných čerpadiel sa zaoberajú napríklad zlúčením súčasného zásobovania teplom a chladom s uskladňovaním tepla. Postavenie EÚ v oblasti výskumu a inovácií je silné a zlepšuje sa. Má vedúce postavenie v patentoch v oblasti „najmä vykurovacích“ tepelných čerpadiel pre použitie v budovách. V období 2017 – 2019 sa 48 % patentových prihlášok vynálezov s vysokou hodnotou podalo v EÚ, za ktorou nasledovalo Japonsko (12 %), Spojené štáty (8 %), Kórea (7 %) a Čína (5 %). V rokoch 2014 – 2022 sa v rámci programu Horizont 2020 poskytli finančné prostriedky v celkovej výške 277 miliónov EUR na projekty týkajúce sa tepelných čerpadiel pre použitie v budovách. Analýza hodnotového reťazca: V roku 2020 dosiahol obrat z výroby, inštalácie a údržby tepelných čerpadiel v EÚ 41 miliárd EUR a za posledné tri roky rástol priemerne o 21 % ročne. Priamych a nepriamych pracovných miest bolo v roku 2020 318 800, čo predstavuje priemerný ročný rast za posledné tri roky na úrovni 18 %. Tieto údaje zahŕňajú všetky typy tepelných čerpadiel, vrátane tepelných čerpadiel typu vzduch-vzduch používaných na chladenie a/alebo vykurovanie. Výroba tepelných čerpadiel si nevyžaduje kritické suroviny, ale ovplyvňuje ich súčasný celosvetový nedostatok polovodičov. Analýza globálneho trhu: V EÚ pozostáva hodnotový reťazec „najmä vykurovacích“ tepelných čerpadiel z mnohých MSP a niekoľkých veľkých subjektov. Podiel dovážaných tepelných čerpadiel sa zvyšuje a obchodný deficit v roku 2021 dosiahol 390 miliónov EUR na rozdiel od prebytku vo výške 202 miliónov EUR zaznamenaného pred piatimi rokmi. Dovoz z Číny sa v roku 2021 zdvojnásobil a dosiahol 530 miliónov EUR. Možno teda dospieť k záveru, že zavádzanie tepelných čerpadiel už rýchlo napreduje, ale je potrebné ho ešte viac urýchliť, aby sa splnili ciele REPowerEU. Dodávatelia so sídlom v EÚ musia zvýšiť výrobu, aby sa mohli podieľať na rastúcom dopyte EÚ po tepelných čerpadlách. Niektoré priemyselné združenia tvrdia, že rýchlejšie postupné vyraďovanie chladív s vysokým potenciálom globálneho otepľovania by spomalilo rozširovanie osobitného použitia, ale dátumy zákazov v návrhu na zmenu nariadenia o fluórovaných skleníkových plynoch sú navrhnuté tak, aby odvetviu poskytli dostatočný čas na prispôsobenie. Nedostatok vyškolených montérov a vysoké počiatočné náklady môžu zavádzanie v EÚ spomaliť. Priemyselný sektor požaduje platformu „Akcelerátor tepelných čerpadiel“, ktorá by spojila Komisiu, členské štáty a samotný sektor. Platforma by bola podporovaná jasnými a trvalými politickými signálmi, ktoré by vytvorili dôveru v dlhodobé plánovanie, zabezpečili priaznivý regulačný rámec, znížili náklady prostredníctvom intenzívnejšej spolupráce a výskumu a inovácií a pripravili pakt o zručnostiach zameraný na tepelné čerpadlá. Komisia bude v rámci plánu REPowerEU podporovať snahu členských štátov združiť svoje verejné zdroje prostredníctvom možného dôležitého projektu spoločného európskeho záujmu zameraného na prelomové technológie a inovácie v celom hodnotovom reťazci tepelných čerpadiel a vytvoriť v rámci paktu o zručnostiach rozsiahle partnerstvo v oblasti zručností. 3.4.Batérie

Batérie budú zohrávať pri plnení cieľov Európskej zelenej dohody a vykonávaní plánu REPowerEU kľúčovú úlohu, pretože môžu znížiť závislosť od dovozu pohonných hmôt v odvetví dopravy a zabezpečiť maximálne využívanie elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a znížiť obmedzenia. Očakáva sa, že do roku 2030 bude na cestách EÚ v prevádzke viac ako 50 miliónov elektrických vozidiel (minimálne s 1,5 TWh v batériách) a viac ako 80 GW/160 GWh stacionárnych batérií. EÚ postupne smeruje k novým automobilom s nulovými emisiami do roku 2035, čo je v súlade s cieľom, že do roku 2050 má mať celý vozidlový park EÚ s 270 miliónmi vozidiel (väčšinou elektrických) nulové emisie. Elektromobilita je hlavným faktorom dopytu po batériách. Očakáva sa, že lítiovo iónové akumulátory budú mať na trhu dominantné postavenie aj po roku 2030, ale súbežne sa vyvíjajú aj ďalšie technológie. Analýza technológie: Napriek narušeniam dodávok čipov a horčíka dosiahlo zavádzanie technológie batérií v EÚ historické maximá: v roku 2021 sa predalo 1,7 milióna nových elektrických vozidiel, čím sa dosiahol podiel na trhu na úrovni 18 % (v porovnaní s 3 % v roku 2019 a 10,5 % v roku 2020 ) a tento podiel bol vyšší než podiel Číny (16 %). Vnútroštátny predaj elektrických vozidiel sa pohyboval od 1,3 % na Cypre do 45 % vo Švédsku. Aj trh EÚ so stacionárnymi batériami rýchlo rastie a predpokladá sa, že do konca roka 2022 dosiahne 8 GW/13,7 GWh. V súlade s cieľmi plánu REPowerEU je však potrebné ďalšie zrýchlenie, aby sa znížila závislosť od plynových elektrární využívaných v čase špičkového zaťaženia. V roku 2021 priemerná cena batérií na svetovom trhu klesla o 6 % na približne 116 EUR/kWh a na trhu EÚ približne na 150 EUR/kWh. Ide o dlhodobý trend. V dôsledku otrasov na strane ponuky sa však v roku 2022 ceny zvýšili (napríklad na jar 2022 sa cena uhličitanu lítneho v porovnaní s rokom 2021 zvýšila o 974 %), čím dochádza k zvráteniu tohto trendu. Súpravy batérií budú v roku 2022 najmenej o 15 % drahšie ako v roku 2021. Systémové náklady lítiovo-iónových aplikácií v rozsahu na úrovni sústav boli v roku 2021 približne 350 EUR/kWh a v prípade domácich systémov na uskladňovanie boli približne dvakrát vyššie. Analýza hodnotového reťazca: Takmer celú masovú výrobu lítiovo-iónových batérií EÚ v roku 2021 stále uskutočňovali ázijskí výrobcovia so sídlom v EÚ (Maďarsko a Poľsko). Výstavba nových gigatovární znamená, že význam EÚ (najmä Nemecka a Švédska) bude na trhu postupne rásť. Švédska spoločnosť Northvolt vyrobila svoj prvý batériový článok zo 100 % recyklovaného niklu, mangánu a kobaltu na konci roka 2021 a v roku 2022 začala svoje výrobky predávať. Uvádza, že využíva vysoko efektívny proces recyklácie a recykluje až 95 % kovov z batérií. Očakáva sa, že do konca roku 2022 dosiahne EÚ viac ako 75 GWh inštalovanej výrobnej kapacity (v porovnaní so 44 GWh v polovici roku 2021). V súčasnosti realizované projekty ukazujú, že EÚ do roku 2025 pravdepodobne uspokojí 69 % dopytu po batériách a do roku 2030 89 % . Je to z veľkej časti vďaka iniciatívam Európskej aliancie pre batérie. Segment vstupných surovín je naďalej najmenej odolným článkom hodnotového reťazca batérií. Napriek viacerým iniciatívam EÚ sa v roku 2021 medzera medzi ponukou surovín pre batérie a dopytom po nich zvýšila. Použité batérie sa stále väčšinou posielajú na recykláciu do Ázie . EÚ rýchlo napreduje v oblasti technológie Li-ion (najmä v najvýkonnejšej oblasti, ktorú predstavuje NMC ), ale v oblasti technológií stacionárnych batérií, ktoré vyžadujú hojnosť surovín postupuje príliš pomaly (napr. prietokové batérie a sodíkovo-iónové batérie – tie majú vzhľadom na vývoj v Číne okrem iných faktorov takisto veľký potenciál z hľadiska elektrických vozidiel). EÚ takisto postupuje pomalšie, pokiaľ ide o využívanie lacnejšej lítium-železo-fosfátovej technológie (LFP), ktorá sa čoraz viac používa v Ázii a je menej závislá od kritických surovín. Analýza globálneho trhu: Čína má pod kontrolou 80 % svetovej kapacity na rafináciu surovín pre lítiovo-iónové batérie, 77 % kapacity na výrobu článkov a 60 % kapacity na výrobu komponentov batérií . Obchodný deficit EÚ v oblasti lítiovo-iónových batérií v roku 2021 naďalej rástol a dosiahol 5,3 miliardy EUR (nárast o 25 % v porovnaní s rokom 2020). EÚ realizuje približne 19 % celosvetovej výroby elektrických vozidiel, ale v počiatočných fázach dodávateľského reťazca (s výnimkou spracovania kobaltu) má veľmi nízke zastúpenie). Výroba a zavádzanie elektrických autobusov v EÚ (koncom roka 2021 bolo v prevádzke 7 356 elektrických autobusov) sú v porovnaní s Čínou, ktorá má viac ako 90 % celosvetového počtu 670 000 elektrických autobusov, zanedbateľné. Možno teda dospieť k záveru, že EÚ si stále viac buduje mimoriadne potrebnú technologickú spôsobilosť v oblasti lacnejšieho uskladňovania/dlhodobejšieho uskladňovania (napr. technológie pre sodíkovo-iónové batérie; batérie na báze zinku; prietokové batérie) a má silné postavenie, pokiaľ ide o konečné výrobky (najmä výroba a zavádzanie elektrických vozidiel, s výnimkou segmentu elektrických autobusov). Rýchlo dobieha aj pri výrobe článkov, pokiaľ ide o technológiu Li-ion, a je na ceste stať sa do roku 2030 takmer sebestačnou vo výrobe batérií. Problém nedostatku domácich surovín a nedostatočnej výroby vyspelých materiálov pretrváva napriek súčasným iniciatívam. Cieľom EÚ je zvýšiť úsilie pri riešení týchto výziev od ťažby až po rafináciu a od spracovania až po recykláciu, a to napr. ohláseným európskym aktom o kritických surovinách. 3.5. Výroba vodíka z obnoviteľných zdrojov prostredníctvom elektrolýzy vody Vodík z obnoviteľných zdrojov má veľký potenciál prispieť k splneniu cieľov EÚ v oblasti klímy a energetiky. Môže sa používať ako palivo v odvetviach, ktoré sa ťažko elektrifikujú (napr. diaľková a ťažká nákladná doprava); ako chemická surovina (napr. hnojivá a iné chemikálie) a v priemyselných procesoch (napr. výroba ocele alebo cementu). Predpokladá sa, že vodík a jeho deriváty budú v roku 2050 predstavovať 12 % celosvetového energetického mixu, ale vodík z obnoviteľných zdrojov vyrábaný elektrolýzou vody v súčasnosti predstavuje iba 0,1 % celkovej výroby EÚ. V rámci plánu REPowerEU sa ďalej posilnili politické ciele vodíkovej stratégie z roku 2020, pričom sa stanovili ciele do roku 2030 pre vodík z obnoviteľných zdrojov a nízkouhlíkový vodík na 10 mil. ton domácej výroby a 10 mil. ton dovozu (čiastočne vo forme amoniaku). Zriadenie Európskej vodíkovej banky urýchli výrobu a využívanie obnoviteľného vodíka a pomôže koordinovaným spôsobom rozvíjať potrebné infraštruktúry. Komisia a poprední výrobcovia elektrolyzérov v EÚ sa zaviazali, že do roku 2025 zvýšia výrobnú kapacitu až desaťnásobne na 17,5 GW produkcie vodíka. Okrem toho sa v rámci plánov obnovy a odolnosti členských štátov vyčlenilo približne 10,6 miliardy EUR na vodíkové technológie a Komisia v roku 2022 (júl a september) schválila dva dôležité projekty spoločného európskeho záujmu, jeden s investíciami vo výške 5,4 miliardy EUR, do ktorého sa zapojilo 15 členských štátov, a druhý s investíciami vo výške 5,2 miliardy EUR, do ktorého sa zapojilo 13 členských štátov. Analýza technológie: Z celosvetovej kapacity 300 MW v roku 2020 pripadalo v roku 2021 na Európu (vrátane Spojeného kráľovstva a krajín EZVO) 135 MW inštalovaného výkonu. Protónová výmenná membrána (Proton Exchange Membrane – PEM) a alkalické elektrolyzéry tvoria 55 % a 44 % inštalovaného výkonu na európskom území (vrátane EZVO a Spojeného kráľovstva) . Merné náklady na výrobu elektrickej energie sú hlavným faktorom ovplyvňujúcim hospodársku životaschopnosť investícií do elektrolyzérov a rastúce ceny elektrickej energie zostávajú jednou z kľúčových výziev hospodárskej životaschopnosti konkurencieschopnej výroby vodíka vyrábaného elektrolýzou. Náklady na európsku výrobu vodíka pomocou obnoviteľných zdrojov energie sa pohybujú od mediánu (2020) 6,8 EUR/kg H2 (výroba pomocou slnečnej fotovoltickej energie) až po medián 5,5 EUR/kg H2 (výroba pomocou veternej energie). Očakáva sa, že náklady na elektrolyzéry klesnú v dôsledku vysokoteplotnej elektrolýzy: z 2 130 EUR/kW v roku 2020 na 520 EUR/kW v roku 2030. Ciele do roku 2030 v oblasti nákladov na elektrolyzéry s polymérnou elektrolytickou membránou sú 500 EUR/kW a na alkalické elektrolyzéry 300 EUR/kW . Analýza hodnotového reťazca: Výrobná kapacita vodných elektrolyzérov v roku 2021 sa v Európe odhadovala na 2,5 GW/rok. Svetová výrobná kapacita sa odhadovala na približne 6 – 7 GW/rok (v prípade európskych aj svetových trhov pripadali približne dve tretiny na alkalické eletrolyzéry a jedna tretina na elektrolyzéry s polymérnou elektrolytickou membránou). Objem výroby v Európe je nižší ako v Číne a Spojených štátoch. Odhaduje sa, že na čínske spoločnosti pripadá polovica svetových výrobných kapacít alkalickej elektrolýzy a že na americké spoločnosti pripadá väčšina svetových výrobných kapacít elektrolýzy s polymérnou elektrolytickou membránou. Európa má prvenstvo, pokiaľ ide o počet výrobných podnikov a v oblasti elektrolýzy s pevnými oxidmi, ale závisí od krajín ako Čína, Rusko a Južná Afrika, pokiaľ ide o dodávky nevyhnutných kritických surovín, keďže na domácom trhu môže získať len 1 – 3 % z nich. Spotreba vody (v súčasnosti okolo 17 l/kg H2) spojená so zavádzaním výroby obnoviteľného vodíka v širšom meradle zvýši tlak na sladkovodné zdroje, takže nové lokality pre elektrolyzéry by mali byť v súlade s rámcovou smernicou o vode, aby sa zabezpečila aj ochrana pred výrobnými problémami v súvislosti s vodou.

Analýza globálneho trhu: Iba 0,2 % celkového ročného európskeho dopytu po vodíku (z neobnoviteľných zdrojov) vo výške 8,4 milióna ton sa dodáva prostredníctvom medzinárodného obchodu. Aj keď medzinárodný obchod s vodíkom stále nie je realitou, existujú významné obchodné príležitosti, pokiaľ ide o budúce dodávky obnoviteľného vodíka pre EÚ, ako sa uvádza v pláne REPowerEU. Možno teda dospieť k záveru, že bez väčších montážnych systémov, vyššej miery automatizácie a úspor z rozsahu nemôže EÚ v oblasti alkalických technológií konkurovať Číne. V súčasnosti sú vysoké ceny elektrickej energie a závislosť od dovozu kritických surovín sústredených u niekoľkých dodávateľov základnými nedostatkami hodnotových reťazcov elektrolyzérov v EÚ. Sú potrebné dlhodobé dohody o spolupráci. Takisto je potrebný špecializovaný výskum alternatív vzácnych kovov a iných kritických surovín, ktoré sú v súčasnosti potrebné na elektrolýzu vody. Okrem toho dlhodobý úspech závisí od udržateľného zásobovania vodou a dostatočnej recyklačnej kapacity v EÚ, ako aj od komplexného prístupu v záujme zvýšenia dopytu a ponuky. Podpora regulačných rámcov a rámcov financovania EÚ, ako aj veľkých investícií prostredníctvom financovania obnovy, dôležitých projektov spoločného európskeho záujmu, politiky súdržnosti, programu Horizont Európa, spoločného podniku pre čistý vodík a Inovačného fondu má pre konkurencieschopnosť priemyslu EÚ v oblasti obnoviteľného vodíka rozhodujúci význam. 3.6.Palivá z obnoviteľných zdrojov Technológie obnoviteľných palív môžu v krátkodobom horizonte významne prispieť k dekarbonizácii dopravy a zaistiť bezpečnosť dodávok energie a ich diverzifikáciu. V pláne REPowerEU sa ako kľúčový prvok diverzifikácie dodávok plynu v EÚ uvádza najmä biometán, ktorého výroba sa oproti cieľu EÚ do roku 2030 má dvojnásobne zvýšiť, čím by sa biometán dostal medzi priority v oblasti obnoviteľnej energie. Legislatívne návrhy balíka Fit for 55 by v odvetví dopravy v roku 2030 viedli k značnému dopytu po energii z obnoviteľných zdrojov, ktorý by značne prevyšoval ciele týkajúce sa podielu pokročilých biopalív a obnoviteľných palív nebiologického pôvodu stanovené v revidovanom návrhu smernice RED II . Dôvodom je cieľová hodnota úspor emisií skleníkových plynov v doprave vo výške 13 % (čo sa pravdepodobne nepodarí dosiahnuť len elektrifikáciou) a vyššie cieľové hodnoty úspor emisií skleníkových plynov vo výške 40 % a 61 % v revidovaných návrhoch nariadenia o spoločnom úsilí a smernice o systéme obchodovania s emisiami (ak sa majú dosiahnuť rovnakými príspevkami z dopravy). V pláne REPowerEU sa navrhuje ďalšie zvýšenie požadovaných objemov obnoviteľných palív. Na rozdiel od cestnej dopravy, ktorej dekarbonizácia sa bude podľa očakávaní vo veľkej miere opierať o elektrinu a vodík, sa v návrhoch RefuelEU Aviation a FuelEU Maritime predpokladá, že obnoviteľné palivá budú v odvetví leteckej a námornej dopravy pokrývať 5 % a 6,5 % celkovej spotreby leteckého a lodného paliva EÚ, . Analýza technológie: Existujú síce komerčné spôsoby výroby (napr. anaeróbna digescia na biometán, hydrogenačne rafinovaný rastlinný olej a výroba lignocelulózového etanolu), ale inštalovaná kapacita je nízka (0,43 Mt/rok) a plánovaná výroba je obmedzená (1,85 Mt/rok). V priemyselnom prostredí sa demonštrovali rôzne inovačné technológie (napr. splyňovanie biomasy na syntetické palivá vyrobené Fischer-Tropschovou syntézou, pyrolitické palivá a výroba biometanolu), ktoré sú pripravené na zavedenie. Výrazný pokrok sa dosahuje pri viacerých technológiách novej generácie. EÚ zameriava svoje opatrenia na pokročilé biopalivá, najmä na tie, ktoré pochádzajú z nerecyklovateľného odpadu a zvyškov, a obmedzuje svoju podporu biopalív, ktoré pochádzajú z potravín a surovín. Technológie pre iné syntetické palivá z obnoviteľných zdrojov (slnečné palivá, mikrobiálne palivá druhej generácie a palivá z mikroskopických rias) sú ešte väčšinou na laboratórnej úrovni. Dokonca ani v prípade elektropalív nie sú najpokročilejšie technológie ešte komerčne dostupné z dôvodu pretrvávajúcich technologických výziev, v súčasnosti vysokých nákladov na elektrolýzu, vysokých strát pri konverzii (50 %) a vysokých nákladov na dopravu a distribúciu. Analýza hodnotového reťazca: Hlavnou výzvou pre uvádzanie pokročilých biopalív na trh je ich konkurencieschopnosť so súčasnými konvenčnými biopalivami vyrobenými z potravinárskych plodín. Náklady na pokročilé biopalivá sa odhadujú na 1,5 až 3-násobok trhovej ceny tradičných biopalív, ako je bionafta a bioetanol (ustálenej na 50 – 100 EUR/MWh). Pokročilé biopalivá takisto sprevádzajú vysoké kapitálové výdavky (až 500 miliónov EUR na jeden závod) a sú spojené s dostupnosťou surovín vo forme udržateľnej biomasy. Existuje značný potenciál na zníženie kapitálových nákladov o 25 – 50 % a nákladov na suroviny o 10 – 20 %, najmä prostredníctvom výskumu a inovácií, plošného zavádzania a spoločného spracúvania v existujúcich zariadeniach. Súkromné financovanie výskumu a inovácií v oblasti biopalív vo forme rizikového kapitálu predstavovalo v rokoch 2010 – 2021 v priemere 250 miliónov EUR ročne. Dominovali USA a Kanada (aj keď s rôznym vymedzením biopalív), zatiaľ čo podiel EÚ bol za posledných päť rokov len 6 %. EÚ je však na čele s dvojnásobným počtom patentov s vysokou hodnotou oproti USA. Čína vykazuje najnižší počet inovačných patentov a počet patentových prihlášok EÚ v USA a Číne sa zvyšuje. Analýza globálneho trhu: EÚ ovládla približne 7 % hodnoty celosvetového trhu s biopalivami (t. j. približne 105 miliárd EUR v roku 2020), ktoré sa väčšinou vyrábajú z bionafty prvej generácie. V roku 2018 dosiahol obrat svoj vrchol na úrovni 14,4 miliardy EUR, pričom väčšina obratu bola vytvorená vo Francúzsku, Nemecku a Španielsku. V rámci hodnotového reťazca v EÚ bolo vytvorených 250 000 priamych a nepriamych pracovných miest. EÚ je takisto domovom 29 % svetových inovačných spoločností, zatiaľ čo USA a Japonsko ich majú najviac. Odvetvie pokročilých biopalív sa len začína rozvíjať. Počet komerčných zariadení je stále pomerne nízky a medzinárodný obchod je veľmi obmedzený. EÚ je s 19 z 24 fungujúcich komerčných zariadení na výrobu pokročilých biopalív svetovým lídrom. Najviac ich má Švédsko a Fínsko (spolu 12). So všetkými biopalivami možno obchodovať na medzinárodnej úrovni. Medzinárodný obchod je menší ako obchod s fosílnymi palivami a v prípade pokročilých biopalív takmer neexistuje. Dovoz biopalív do EÚ sa od roku 2014 neustále zvyšuje. V roku 2021 zaznamenala obchodný deficit v oblasti biopalív viac ako 2 miliardy EUR, pričom dovoz pochádzal najmä z Argentíny, Číny a Malajzie. Holandsko a Nemecko sú najväčšími výrobcami v EÚ a svetovými vývozcami biopalív. Na záver možno konštatovať, že hoci je inštalovaná a plánovaná kapacita výroby obnoviteľných palív na rok 2030 minimálna a potenciál pokročilých biopalív z udržateľných surovín v EÚ je obmedzený, môže toto odvetvie napriek tomu prispieť k dosiahnutiu cieľov úspor emisií skleníkových plynov balíka Fit for 55 a dostatočne pokryť akékoľvek zaostávanie elektrifikácie dopravy. Aby sa v plnej miere využil potenciál obnoviteľných palív v doprave, je ešte stále potrebné prekonať určité technické a hospodárske riziká. Náklady na všetky obnoviteľné palivá, a najmä na syntetické palivá sú stále vysoké, pretože závisia od cien obnoviteľnej energie a vodíka. Pokročilé biopalivá sa však opierajú o miestne udržateľné zdroje biomasy a krátke dodávateľské reťazce, ktoré vytvárajú veľké množstvo kvalifikovaných pracovných miest, znižujú energetickú chudobu a stimulujú konkurencieschopnosť priemyslu. EÚ je jednoznačným lídrom na trhu, pokiaľ ide o funkčné komerčné zariadenia na výrobu pokročilých biopalív a inovácie s vysokou hodnotou. Spoločnosti z EÚ patria v súčasnosti medzi desať najväčších spoločností na svete, ale hrozí im, že stratia svoje vedúce postavenie v oblasti technológií z dôvodu nedostatku súkromného financovania. Preto by sa okrem domácej výroby energie mal zvážiť aj vývozný potenciál základných európskych technológií. 3.7.Inteligentné technológie pre energetické manažérstvo Pri tvorbe politík na úrovni EÚ a jednotlivých členských štátov sa v posledných rokoch jasne uznáva význam inteligentných elektrických sietí. V stratégii integrácie energetického systému EÚ z roku 2020 sa uznal význam inteligentných sietí pri dosahovaní cieľov politiky EÚ v oblasti klímy a energetiky. V revidovanom nariadení o transeurópskej energetickej infraštruktúre z roku 2022 sa ako prioritná tematická oblasť uvádza zavádzanie inteligentnej elektrickej energie. Členské štáty vo svojich plánoch obnovy a odolnosti uznali potenciál digitálnych riešení na zlepšenie inteligentnosti elektrizačných sústav. Elektrifikácia a zavádzanie inteligentných riešení elektrizačnej sústavy napredujú, ale na posilnenie elektrizačnej infraštruktúry v záujme vykonania plánu REPowerEU je potrebné urobiť viac. Medzi výzvy patrí redukcia, spoločné využívanie údajov rôznymi subjektmi, flexibilita, interoperabilita a technologická pripravenosť. Akčný plán EÚ na digitalizáciu energetického systému predstavuje súbor opatrení na prekonanie týchto prekážok. Vzhľadom na veľký počet a širokú škálu inteligentných energetických technológií sa v tejto časti zameriavame na posúdenie relevantných zmien v oblasti technológie a trhu len v prípade troch kľúčových technológií: i) vyspelá infraštruktúra merania; ii) systémy hospodárenia s energiou v domácnostiach a iii) inteligentné nabíjanie elektrických vozidiel. I)Vyspelá infraštruktúra merania (Advanced Metering Infrastructure – AMI) Systémy AMI ponúkajú poskytovateľom energetických služieb, ako aj spotrebiteľom mnoho výhod, medzi ktoré patria nižšie účty za elektrinu vďaka lepšiemu riadeniu spotreby, lepšia pozorovateľnosť elektrizačnej sústavy, a teda aj lepšie riadenie výpadkov, znížené náklady na skvalitnenie sústavy v dôsledku lepšieho riadenia špičkovej spotreby elektriny a lepšia kontrola, ktorú zákazníci získavajú pri využívaní vyspelej zákazníckej infraštruktúry (t. j. inteligentných aplikácií a webových portálov). Zavádzanie inteligentných meracích systémov v EÚ postupuje, hoci je potrebné ešte viac ho urýchliť. V roku 2020 bolo inteligentným meračom elektrickej energie vybavených len 43 % spotrebiteľov (čo zodpovedá približne 123 miliónom jednotiek v EÚ a Spojenom kráľovstve). Funkcie, ktoré ponúkajú systémy AMI, sú rôzne: vo väčšine krajín ponúkajú prostredníctvom rozhrania meracieho zariadenia podrobné informácie o údajoch o spotrebe (napr. úroveň/dátum/čas spotreby) a/alebo informácie o kumulatívnych údajoch o spotrebe.

Využívanie plného potenciálu AMI si bude vyžadovať ďalšiu integráciu so systémami hospodárenia s energiou v domácnostiach a inteligentnými spotrebičmi (vrátane inteligentného nabíjania elektrických vozidiel), ako aj s novými energetickými službami. II)Systém hospodárenia s energiou v domácnostiach (Home energy management system – HEMS) Rastúce zavádzanie inteligentných spotrebičov naznačuje, že systém HEMS by sa mal stať centrom pre agregáciu, optimalizáciu a externalizáciu údajov tretím stranám (napr. obchodníkom s energiou a poskytovateľom služieb). Komisia pripravuje kódex správania pre výrobcov energeticky inteligentných spotrebičov, v ktorom sa vymedzia požiadavky na interoperabilitu a zásady spoločného využívania údajov spotrebičmi, systémami automatizácie domácností a budov, nabíjačkami elektrických vozidiel, agregátormi a prevádzkovateľmi distribučných sústav. Súčasné riešenia hospodárenia s energiou v domácnostiach siahajú od aplikácií na monitorovanie využívania energie určené priamo pre zákazníkov až po softvérové platformy bez značky (tzv. white label) pre podniky verejných služieb, ktoré neskôr možno rozšíriť na koncových používateľov. Okrem „tradičných“ spoločností, ktoré už majú skúsenosti v oblasti energetiky a/alebo elektroniky, v súčasnosti distribuujú produkty HEMS aj veľké softvérové spoločnosti ako Google, Apple a Cisco. Tento trend podčiarkuje rastúcu úlohu softvérového inžinierstva v prípade zariadení internetu vecí. V nasledujúcich rokoch sa očakáva výrazný nárast dopytu po systémoch HEMS. Napríklad sa očakáva, že nemecký trh, ktorý je najväčším vnútroštátnym trhom so systémami HEMS v EÚ, do roku 2027 vzrastie na takmer 460 miliónov USD (544 miliónov EUR) a kumulovaná ročná miera rastu francúzskeho trhu so systémami HEMS by mohla v rokoch 2021 až 2027 byť na úrovni 20,3 %. Odráža to celosvetové trendy. Celosvetový trh so systémami HEMS sa v roku 2021 odhadoval na 2,1 miliardy USD (2,5 miliardy EUR) a do roku 2027 by mohol vzrásť na 6 miliárd USD (7 miliárd EUR) (s kumulovanou ročnou mierou rastu 16,5 % v rokoch 2022 – 2027). V tejto fáze však zostáva nejasné, či systémy HEMS len pomôžu spotrebiteľom optimalizovať ich spotrebu a zvýšiť ich pohodlie alebo či takisto umožnia reakciu na strane spotreby a flexibilitu pri väčšom rozsahu. III)Inteligentné nabíjanie elektrických vozidiel Inteligentné nabíjanie elektrických vozidiel bude kľúčom k maximalizácii synergií medzi elektrickými vozidlami, výrobou energie z obnoviteľných zdrojov a sieťovými službami. Tempo zavádzania elektrických vozidiel naznačuje, že sa neočakáva, že elektrické vozidlá v krátkodobom až strednodobom horizonte vyvolajú krízu dopytu po elektrickej energii, ale mohli by zmeniť krivku zaťaženia. Vplyv inteligentného nabíjania elektrických vozidiel môže byť väčší v regiónoch a miestnych oblastiach, kde sa vysoká koncentrácia elektrických vozidiel stretáva s menej robustnou sieťovou infraštruktúrou. Techniky inteligentného nabíjania elektrických vozidiel môžu potenciálne poskytovať sústave vyrovnávacie služby a redukovať zníženie napájania energiou z obnoviteľných zdrojov, čím sa zníži potreba modernizácie siete. Inteligentné nabíjanie zahŕňa širokú škálu cenových a technických možností nabíjania a existuje v troch formách: jednosmerné energetické prepojenie vozidla a siete (V1G), obojsmerné energetické prepojenie vozidla a siete (V2G) a energetické prepojenie vozidla s domácnosťou alebo budovou (V2H-B). Medzi kľúčových hráčov na trhu inteligentného nabíjania elektrických vozidiel patria ABB (Švédsko/Švajčiarsko), Bosch Automotive Service Solutions Inc. (Nemecko), Schneider Electric (Francúzsko), GreenFlux a Alfen N.V. (Holandsko), Virta (Fínsko), Driivz a Tesla (USA). Celosvetový trh s inteligentným nabíjaním elektrických vozidiel sa jednoznačne rozbieha, pričom v roku 2020 bola jeho odhadovaná hodnota 1,52 miliardy USD (1,77 miliardy EUR) a kumulovaná ročná miera rastu v rokoch 2021 až 2031 dosiahne 32,42 %. Na rozdiel od vyspelejších riešení V1G však V2G a V2H-B ešte nedosiahli štádium rozsiahleho zavádzania na trh, hoci počet pilotných projektov a demonštrácií rastie. Zavádzanie inteligentnej nabíjacej infraštruktúry vo väčšom rozsahu prinesie dve výzvy: po prvé bude potrebné zjednotiť štandardizáciu komunikačných rozhraní medzi nabíjacími stanicami, elektrickými vozidlami a distribučnou sústavou; po druhé bude potrebné uspokojiť rastúci dopyt po surovinách. Očakáva sa, že systémy AMI, systémy HEMS a inteligentné nabíjanie elektrických vozidiel dosiahnu ďalší pokrok. Zavádzanie systémov AMI bolo pomalšie, ako sa pôvodne predpokladalo. Na úplné využitie príležitostí, ktoré ponúkajú systémy AMI, je potrebná ďalšia integrácia so systémami HEMS a inteligentnými spotrebičmi. Rastúci výskyt inteligentných spotrebičov by mal viesť k výraznému zvýšeniu dopytu po systémoch HEMS. Globálny trh s inteligentným nabíjaním elektrických vozidiel by sa mal takisto rozbehnúť, ale bude potrebné prekonať problémy. 3.8. Hlavné zistenia týkajúce sa iných technológií čistej energie Doterajšie oddiely sa zameriavajú na tie technológie čistej energie a riešenia v tejto oblasti, ktoré boli analyzované v roku 2021. Ďalšími hlavnými riešeniami v oblasti čistej energie uvedenými v tomto oddiele sa zaoberajú sprievodné správy útvaru Komisie pre monitorovanie technológií čistej energie. Tieto technológie sa nachádzajú v rôznych fázach vývoja a vyvíjajú sa v rôznych kontextoch. Každá z nich teda má svoje vlastné výzvy a príležitosti v oblasti konkurencieschopnosti. Vodná energiasa napríklad značne využíva v celej EÚ. V roku 2021 bol inštalovaný výkon 151 GW, čo v porovnaní s rokom 2011 predstavuje nárast o 6 GW a zodpovedá približne 12 % čistej výroby elektrickej energie v EÚ. 44 GW prečerpávacej vodnej energie v EÚ predstavuje takmer celú kapacitu uskladnenia elektrickej energie v EÚ a zabezpečuje flexibilitu elektrizačnej sústavy a skladovaciu kapacitu vody. Vzhľadom na starnúci park sa neustále zvyšuje význam udržateľnej obnovy existujúcich kapacít vodnej energie, ktorá je zároveň príležitosťou zvýšiť odolnosť parku vodnej energie voči klimatickým zmenám a zmenám na trhu. EÚ je lídrom v oblasti výskumu a inovácií, pričom v celosvetovom meradle je držiteľom 33 % všetkých vynálezov s vysokou hodnotou (2017 – 2019) a pôsobí v nej 28 % všetkých inovatívnych spoločností. Na globálne sa rozširujúcom trhu v rokoch 2019 – 2021 zabezpečovala aj 50 % celkového svetového vývozu vodnej energie v hodnote 1 miliardy EUR. Aby však EÚ mohla plne využiť svoj potenciál, bude musieť prekonať problémy spojené so spoločenskou akceptáciou a environmentálnymi vplyvmi nových zariadení a nádrží. Vodnú energiu v Európe takisto rôznymi spôsobmi ovplyvňujú účinky zmeny klímy a nádrže vodných elektrární môžu zohrávať úlohu pri zmierňovaní niektorých z týchto účinkov. Je nevyhnutné uznať ďalšie výhody (okrem výroby energie) viacúčelových nádrží vodných elektrární a stimulovať udržateľnejšie (t. j. s menším vplyvom) technológie a opatrenia v oblasti vodnej energie. Čoraz viac sa využíva energia z oceánov. Vzhľadom na potenciál zdrojov, môže energia z oceánov z dlhodobého hľadiska prispieť k pokrytiu až 10 % energetických potrieb EÚ. V stratégii EÚ v oblasti energie z morských obnoviteľných zdrojov z roku 2020 sa navrhli osobitné ciele v oblasti kapacity, pokiaľ ide o energiu z oceánov, s dlhodobým cieľom dosiahnuť do roku 2050 aspoň 40 GW. Spoločnosti z EÚ sú na čele odvetvia výroby energie z oceánov, pričom väčšina spoločností sídli v krajinách EÚ. Zvyšuje sa zavádzanie v rámci EÚ a mimo nej z hľadiska inštalovaného výkonu. Jednotlivé zariadenia už dlhšie časové obdobie prispievajú do elektrizačnej sústavy. Na to, aby sa na trhu s elektrickou energiou etablovali technológie využívajúce energiu z vĺn a prílivu a aby boli konkurencieschopné s inými obnoviteľnými zdrojmi energie, je však potrebné neustále znižovať náklady a zabezpečiť udržateľnosť. Na umožnenie ich rozsiahleho zavádzania sú potrebné aj ďalšie finančné prostriedky určené na testovanie a uvádzanie na trh. Geotermálna energia zaznamenala rast tak z hľadiska elektrární, ako aj v oblasti diaľkového vykurovania a chladenia, hoci v porovnaní s inými technológiami čistej energie rástla pomaly. V roku 2021 boli v Nemecku uvedené do prevádzky ďalšie dve geotermálne elektrárne s výkonom 1 MWe a 5 MWe, čím celkový výkon EÚ dosiahol 0,877 GWe, zatiaľ čo celkový celosvetový inštalovaný výkon bol približne 14,4 GWe. V roku 2021 dosiahol celkový inštalovaný výkon geotermálneho diaľkového vykurovania a chladenia v EÚ 2,2 GWth, pričom v ňom bolo zapojených viac ako 262 systémov. K najväčšiemu rastu dochádza vo Francúzsku, v Holandsku a Poľsku. Vylepšené geotermálne systémy (enhanced geothermal systems – EGS) stále čelia niekoľkým inovačným výzvam, ktoré si budú vyžadovať ďalší výskum a inovácie. Pre využitie obrovského potenciálu geotermálnej energie má rozhodujúci význam zníženie rizika investovania do projektov geotermálnej energie. V EÚ sa hlavné výzvy týkajú nákladovej efektívnosti a environmentálnych vlastností. Koncentrovaná slnečná energia a teplo môžu významne prispieť k výrobe elektrickej energie v lokalitách s vysokou intenzitou priameho slnečného žiarenia, ale doteraz sa využila len časť ich potenciálu. V roku 2021 predstavoval celosvetový inštalovaný výkon približne 6,5 GW, pričom v EÚ bolo inštalovaných 2,4 GW. Existuje aj rozsiahly trh EÚ s technologickým teplom, ktorý môžu čiastočne využívať systémy koncentrovaného slnečného tepla. Využitie tohto potenciálu na výrobu elektrickej energie a technologického tepla s pomocou finančných a iných podporných opatrení by umožnilo EÚ lepšie čeliť medzinárodnej hospodárskej súťaži. Je to obzvlášť dôležité vzhľadom na to, že sa ako medzinárodní navrhovatelia projektov v oblasti koncentrovanej slnečnej energie objavujú čínske organizácia, pritom ide o oblasť, v ktorej majú vedúce postavenie tradične spoločnosti z EÚ. Koncentrovaná slnečná energia vykázala značný pokrok, pokiaľ ide o zníženie nákladov, a tým, že sa presadila ako spoľahlivá možnosť. Európske organizácie zohrávajú vedúcu úlohu vo výskume a technologickom vývoji. Výskumní pracovníci EÚ sú najväčšími vydavateľmi vedeckých prác a autormi patentov s vysokou hodnotou, ktoré zvyšujú efektívnosť a znižujú náklady, ako sa uvádza v realizačnom pláne pre koncentrovanú slnečnú energiu v rámci Európskeho strategického plánu pre energetické technológie. Výskum a inovácie tu budú zohrávať kľúčovú úlohu a na úrovni EÚ sa bude naďalej poskytovať konkrétna podpora, ako sa uvádza v novej stratégii EÚ v oblasti slnečnej energie.