Narastajúca miera používania mobilných telefónov, najmä smartfónov, poukazuje na dôležitosť zabezpečenia prístupu k záchranným službám v pohybe, najmä v súvislosti s migráciou na prenos hlasu cez sieť LTE (VoLTE) a prenos hlasu cez WiFi (VoWiFi). Takisto to naznačuje, že rastúce množstvo údajov a funkcií získaných zo siete a z mobilného telefónu koncového používateľa by mohlo tiesňovú komunikáciu zefektívniť [napr. poloha volajúceho, textová komunikácia a video pre koncových používateľov so zdravotným postihnutím, vertikálna poloha (os z) a iné kontextové údaje].

V krajinách, kde má každá záchranná služba svoje vlastné stredisko tiesňového volania, by sa malo zabezpečiť účinné presmerovanie a spracovanie volaní na číslo 112 najvhodnejšou záchrannou službou v súlade s článkom 109 ods. 3 a predtým článkom 26 smernice univerzálnej služby. Zavádzanie vnútroštátnych systémov stredísk tiesňového volania v súlade s najnovším technologickým vývojom zabezpečuje prepojené a redundantné spracúvanie volaní na číslo 112 a na vnútroštátne čísla, pričom zároveň poskytuje prístup ku všetkým príslušným záchranným službám. Takéto systémy by mali zaviesť funkciu smerovania prispôsobenú migrácii na komunikáciu s prepínaním paketov, ktorá zabezpečí, aby celú tiesňovú komunikáciu (volania, textovú komunikáciu, video, vrátane komunikácie, ktorá pochádza od poskytovateľov elektronických komunikačných služieb nezávislých od siete) spracovalo najvhodnejšie stredisko tiesňového volania.

Pri zbere údajov sa vychádzalo z konkrétnych otázok, ktorých cieľom bolo posúdiť úroveň vykonávania požiadaviek práva EÚ a zlepšenia vnútroštátnych systémov stredísk tiesňového volania. Vykazované obdobie zberu kvantitatívnych údajov (napr. počet tiesňových volaní na číslo 112) je od 1. januára 2021 do 31. decembra 2021. Pri posudzovaní dostupnosti systému (napr. zavedenie riešenia na určenie polohy volajúceho, aplikácia atď.) sa v tejto správe zohľadňujú najnovšie informácie. Členské štáty a pozorovatelia z Komunikačného výboru z kandidátskych krajín a krajín EHP boli 4. apríla vyzvaní, aby do 31. mája 2022 predložili svoje odpovede.

Volania eCall pochádzajúce z vozidiel, z ktorých možno uskutočniť tiesňové volanie na číslo 112, by sa mali v prípade nehody náležite smerovať do najvhodnejšieho strediska tiesňového volania. Dvadsaťsedem členských štátov a Nórsko nahlásili celkovo 421 000 volaní eCall.

Okrem možnosti prístupu k záchranným službám prostredníctvom volania na číslo 112 zaviedlo 18 členských štátov celoštátne alebo regionálne aplikácie, ktoré umožňujú tiesňovú komunikáciu a sú dostupné pre všetkých koncových používateľov . Tieto prostriedky prístupu v závislosti od toho, ako sú navrhnuté, umožňujú koncovým používateľom zdieľať so strediskom tiesňového volania doplňujúce informácie, poskytnúť informácie o polohe získané z mobilného telefónu alebo zaistiť textovú komunikáciu so strediskom tiesňového volania. Belgicko, Cyprus, Nemecko a Poľsko potvrdili, že prenesené dáta generované tiesňovou aplikáciou sú bezplatné.

Informácie o počte volaní na číslo 112 uskutočnených koncovými používateľmi roamingu poskytlo 11 členských štátov . Tieto členské štáty predstavujú jednu tretinu z celkového počtu tiesňových volaní na číslo 112. Na základe týchto údajov sa možno domnievať, že 1,06 % z celkového počtu volaní na číslo 112 uskutočnia koncoví používatelia roamingu, pričom ide približne o 1,5 milióna volaní na číslo 112 v EÚ. Odhaduje sa, že koncoví používatelia roamingu uskutočnili 800 000 volaní na vnútroštátne čísla tiesňového volania, ak sa tieto čísla používajú. Konsolidovaný odhad preto naznačuje spolu 2,3 milióna tiesňových volaní uskutočnených koncovými používateľmi roamingu za vykazované obdobie.

Dostupné údaje potvrdzujú, že koncové používatelia nemôžu využívať výhody lokalizácie z mobilného telefónu, ako je vysvetlené v oddiele 4. Len šesť členských štátov potvrdilo, že pre koncových používateľov roamingu sú k dispozícii informácie o polohe získané z mobilného telefónu. Nariadením o roamingu sa zabezpečí, aby databáza prostriedkov prístupu k záchranným službám orgánu BEREC poskytovala operátorom, národným regulačným orgánom a prípadne iným príslušným orgánom informácie o prostriedkoch prístupu k záchranným službám, ktoré sú povinné v každom členskom štáte a ktoré roamingoví zákazníci môžu z technického hľadiska používať.

9.Prístup koncových používateľov so zdravotným postihnutím k záchranným službám

Podľa článku 109 ods. 5 kódexu EECC sú členské štáty povinné zabezpečiť, aby koncoví používatelia so zdravotným postihnutím mohli využívať rovnaký prístup k záchranným službám, ako majú ostatní koncoví používatelia. Zavedené riešenia prístupu by mali kopírovať obojsmernú hlasovú komunikáciu (byť s ňou rovnocenné) zabezpečenú v prípade volania na číslo 112, a to aj v roamingu. Na základe zásady rovnosti by členské štáty mali zabezpečiť aj sprístupnenie informácií o polohe volajúceho najvhodnejšiemu stredisku tiesňového volania, aby bola možná účinná intervencia zo strany záchranných služieb.

Na splnenie tejto povinnosti členské štáty zaviedli celú škálu riešení prístupu určených pre koncových používateľov so zdravotným postihnutím vrátane textovej komunikácie v reálnom čase, úplnej konverzácie , SMS, tiesňových aplikácií, internetových služieb, konverzných služieb, prístupu zo špeciálnych zariadení, e-mailu alebo faxu.

Najčastejšie zavedenou technológiou sú SMS, ktoré zabezpečujú obojsmernú textovú interakciu medzi osobou, ktorá kontaktuje záchranné služby, a strediskom tiesňového volania. SMS sú k dispozícii pre koncových používateľov so zdravotným postihnutím v 22 členských štátoch a v Nórsku.

Tiesňové aplikácie sú zavedené v 19 členských štátoch . V závislosti od toho, ako sú navrhnuté, sa môžu zakladať na začatí tiesňového volania alebo SMS komunikácie, ale môžu takisto slúžiť ako platforma na poskytovanie komunikácie prostredníctvom textovej komunikácie v reálnom čase a úplnej konverzácie. Aplikácie môžu okrem toho poskytovať presné informácie o polohe získané z mobilného telefónu na základe údajov o polohe zo systému GNSS/WiFi (5 – 100 m).

Konverzné služby pre koncových používateľov so zdravotným postihnutím môžu takisto konvertovať komunikáciu na prístup k záchranným službám. V súčasnosti však lokalizácia používateľa vo väčšine prípadov nie je v členských štátoch pre tieto prostriedky prístupu dostupná.

Hoci v niektorých členských štátoch sú fax a e-mail naďalej k dispozícii ako prostriedky prístupu k záchranným službám, len ťažko ich možno považovať za rovnocenné. Nezabezpečujú rýchlu obojsmernú komunikáciu, ktorá je potrebná v prípade tiesne, v porovnaní s účinnosťou volania na linku 112. Okrem toho e-mail neumožňuje poskytovanie automatických informácií o polohe používateľa stredisku tiesňového volania.

Podľa článku 109 ods. 5 kódexu EECC sa vyžaduje, aby boli opatrenia týkajúce sa koncových používateľov so zdravotným postihnutím v súlade s právom Únie, ktorým sa harmonizujú požiadavky na prístup k výrobkom a službám , aby sa snažili zabezpečiť interoperabilitu v členských štátoch a, ak je to uskutočniteľné, vyhnúť sa predregistrácii na prístup k záchranným službám prostredníctvom alternatívnych spôsobov tiesňovej komunikácie. Okrem toho v Európskom akte o prístupnosti sa vyžaduje, aby okrem hlasovej komunikácie bola dostupná aj tiesňová komunikácia prostredníctvom textu v reálnom čase alebo, ak je k dispozícii aj video, synchronizovane vo forme úplnej konverzácie . Hoci príslušné ustanovenia by už mali byť zavedené, vnútroštátne systémy stredísk tiesňového volania budú musieť zabezpečiť súlad s týmito požiadavkami do 28. júna 2025 alebo odchylne do 28. júna 2027.

V súlade s článkom 109 ods. 7 kódexu EECC členské štáty okrem toho zabezpečia, aby boli koncoví používatelia náležite informovaní o existencii a používaní jednotného európskeho čísla tiesňového volania 112, ako aj o jeho funkciách dostupnosti, a to aj prostredníctvom iniciatív osobitne určených pre osoby cestujúce medzi členskými štátmi a koncových používateľov so zdravotným postihnutím.

Na základe článku 109 ods. 5 kódexu EECC sa vyžaduje dostupnosť prístupu k záchranným službám bez predregistrácie. V prípade vnútroštátnych tiesňových aplikácií slúžiacich koncovým používateľom so zdravotným postihnutím by to znamenalo, že v navštívených členských štátoch EÚ by na prístup k záchranným službám používali svoje domovské aplikácie. Nariadením o roamingu sa zabezpečí, aby poskytovatelia roamingu informovali roamingových zákazníkov o alternatívnych prostriedkoch prístupu k záchranným službám prostredníctvom tiesňovej komunikácie, ktorá je povinná v navštívenom členskom štáte. V praxi to znamená, že koncoví používatelia dostanú automatickú správu s hypertextovým odkazom na bezplatný prístup k vyhradenej webovej stránke prístupnej pre osoby so zdravotným postihnutím, na ktorej sú uvedené tieto informácie. Tradičné systémy stredísk tiesňového volania ešte nie sú schopné spracovať tiesňovú komunikáciu, ktorá je skutočne dostupná pre koncových používateľov so zdravotným postihnutím. Na zavedenie najmodernejšej textovej komunikácie v reálnom čase a úplnej konverzácie je potrebná modernizácia systémov stredísk tiesňového volania na sieť prepojených stredísk tiesňového volania založenú výhradne na IP, ktorá by mohla primerane smerovať a spracúvať tiesňovú komunikáciu založenú na IP. V delegovanom nariadení, ktoré sa prijme do 21. decembra 2022, Komisia navrhuje stanoviť požiadavky funkčnej rovnocennosti pre tiesňovú komunikáciu, ktorú budú používať koncoví používatelia so zdravotným postihnutím na prístup k záchranným službám.

Prehľad alternatívnych prostriedkov prístupu pre koncových používateľov so zdravotným postihnutím, ktoré sú v súčasnosti zavedené v EÚ, je uvedený v prílohe.

10.Závery

Občania Únie sa už viac ako 30 rokov spoliehajú na prístup k záchranným službám s použitím jednotného európskeho čísla tiesňového volania 112. Malo by im to byť aj naďalej umožnené v digitálnom svete. Občania by mali mať možnosť využívať výhody úplného a včasného poskytovania kontextových informácií potrebných na riešenie núdzovej situácie. Vysoká úroveň pripojiteľnosti, ktorá je cieľom digitálnej transformácie Európy, ako sa uvádza v rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady z [… aktualizuje sa], ktorým sa stanovuje politický program Cesta k digitálnemu desaťročiu do roku 2030, prináša technologickú migráciu na technológie elektronických komunikačných služieb založené výhradne na IP používané občanmi, a to najmä pre osoby so zdravotným postihnutím. Migrácia z technológií s prepínaním okruhov na technológie s prepínaním paketov v elektronických komunikačných sieťach vedie k zavádzaniu hlasových služieb prostredníctvom multimediálneho IP podsystému založeného na pevných a mobilných riadených technológiách VoIP, ako sú prenos hlasu cez sieť LTE (VoLTE), prenos hlasu cez nové rádiové siete (VoNR v 5G) a prenos hlasu cez WiFi (VoWiFi). Technológie s prepínaním paketov umožňujú aj textové a video služby ako službu textu v reálnom čase a úplnú konverzačnú službu. Tieto komunikačné služby založené na IP nemožno poskytovať prostredníctvom tradičných sietí s prepínaním okruhov, ako sú siete 2G a 3G, v prípade ktorých prebieha vyraďovanie z prevádzky. Je preto potrebné uskutočniť aj migráciu tiesňovej komunikácie na technológie s prepínaním paketov. Z tejto správy vyplýva, že spracúvanie tiesňovej komunikácie, dostupnosť presných informácií o polohe volajúceho, dostupnosť rovnocenných prostriedkov prístupu pre koncových používateľov so zdravotným postihnutím a prístup koncových roamingových používateľov zohrávajú významnú úlohu, pokiaľ ide o účinnosť a rýchlosť poskytnutia pomoci zo strany záchranných služieb. Potenciál digitálnych technológií sa dá využiť v plnej miere len vtedy, ak služby tiesňovej komunikácie a vnútroštátne systémy stredísk tiesňového volania dokážu využiť možnosti technologického pokroku.

Prechod na komunikáciu založenú výhradne na IP zároveň umožní využiť potenciál používania aplikácií, čo koncovým používateľom umožní používať rôzne prostriedky hlasovej, textovej a video komunikácie a poskytovať príslušné kontextové informácie strediskám tiesňového volania. Hoci niekoľko vnútroštátnych a regionálnych aplikácií tohto typu už existuje, v podmienkach roamingu nie sú interoperabilné so strediskami tiesňového volania navštívenej krajiny/regiónu. V budúcnosti by spolupráca medzi členskými štátmi a Komisiou, ako sa navrhuje v delegovanom nariadení, ktoré sa prijme do 21. decembra 2022, mohla umožniť interoperabilitu tiesňových aplikácií, vďaka čomu by boli dostupné v celej EÚ, podobne ako v prípade digitálneho COVID preukazu EÚ, ktorý sa zaviedol vytvorením brány EÚ pre prepojenie vnútroštátnych systémov .

Hlavné zistenia: