SK Úradný vestník Európskej únie C 26/5

Záverečná správa vyšetrovateľa vo veci COMP/C-3/37.792 – Microsoft

(podľa článku 15 rozhodnutia Komisie (2001/462ES, ESUO) z 23. mája 2001 o pôsobnosti vyšetrovateľov v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže – Ú. v. ES L 162, 19.6.2001, s. 21)

(2007/C 26/04)

Z návrhu rozhodnutia v tejto veci vyplývajú nasledujúce skutočnosti:

Konanie a vyhlásenia o námietkach

Spoločnosť Sun Microsystems Inc (ďalej len „Sun“) podala 10. decembra 1998 sťažnosť v zmysle článku 82 na spoločnosť Microsoft Corporation (ďalej len „Microsoft“) podľa článku 3 nariadenia Rady č. 17/62 (1), v ktorej sa uvádza, že spoločnosť Microsoft neoprávnene odmietla poskytnúť dôležité informácie o interoperabilite, ktoré by spoločnosti Microsoft nakoniec umožnili rozšíriť jej dominantné postavenie na trhu s operačnými systémami PC o úzko súvisiaci trh s operačnými systémami skupinových serverov. Konanie v tejto veci sa začalo na základe sťažnosti spoločnosti Sun a bolo zaregistrované ako vec IV/C-3/37.345.

Komisia zaslala Microsoftu 1. augusta 2000 v súlade s článkom 2 nariadenia č. 2842/89 (2) prvé vyhlásenie o námietkach. Microsoft odpovedal 17. novembra 2000.

Vo februári 2000 začala Komisia vyšetrovanie z vlastnej iniciatívy vo veci nezákonného viazania produktu Media Player spoločnosti Microsoft s jej dominantným operačným systémom Windows, ktorá bola zaregistrovaná ako vec COMP/C-3/37.792.

V druhom vyhlásení o námietkach, ktoré bolo zaslané spoločnosti Microsoft 30. augusta 2001, pripojila ku konaniu, ktoré bolo následne zaregistrované ako vec COMP/C-3/37.792, relevantné zistenia z prvého vyhlásenia o námietkach. Týkalo sa otázok interoperability a začlenenia Windows Media Player do Windows. Microsoft odpovedal 16. novembra 2001. Spoločnosť Microsoft sa vzdala svojho práva na ústne vypočutie.

Tretie vyhlásenie o námietkach bolo spoločnosti Microsoft doručené 6. augusta 2003. Toto doplňujúce vyhlásenie o námietkach sa nevzťahovalo na postupy zneužitia inej povahy, ako sa uvádzalo v prvom a druhom vyhlásení o námietkach, a vysvetľovalo sa v ňom, že nové body tohto vyhlásenia je potrebné čítať a chápať v kontexte prvých dvoch vyhlásení o námietkach. Boli do neho začlenené najmä zistenia následného prieskumu trhu a podrobnejšie sa v ňom vysvetľovali navrhované opravné prostriedky Komisie.

Odpoveď Microsoftu na vyhlásenie o námietkach

Spoločnosť Microsoft mala pôvodne osem týzdňov, aby odpovedala na tretie vyhlásenie o námietkach, to znamená do 1. októbra 2003. 7. a 8. augusta 2003 jej bol umožnený prístup k spisu Komisie. Bolo to už po štvrtýkrát, čo bol Microsoftu umožnený prístup k spisu. Microsoft požiadal 7. septembra 2003 o predĺženie stanovenej lehoty na odpoveď v súvislosti s vyhlásením o námietkach o 60 dní, to znamená do 4. decembra 2003. Podľa môjho názoru nebolo tak dlhé predĺženie stanovenej lehoty opodstatnené. Najmä vzhľadom na dovolenkové obdobie som však súhlasila s predĺžením stanovenej lehoty do 17. októbra 2003. Spoločnosť Microsoft odpovedala 17. októbra 2003 náležitým spôsobom na tretie vyhlásenie o námietkach.

Spoločnosť Microsoft požiadala, aby bolo umožnené ekonomickým poradenským firmám Mercer a NERA predložiť dodatočné podklady vo forme informácií z prieskumu a analýz. Microsoftu bolo povolené predložiť tieto dodatočné podklady do 31. októbra 2003 pod podmienkou, že Komisii poskytne nespracované podkladové údaje z prieskumu pred predložením týchto dôkazových prostriedkov týkajúcich sa ekonomickej stránky veci. Microsoft s touto podmienkou súhlasil a 31. októbra náležitým spôsobom predložil správy firiem Mercer a NERA.

Účasť tretích strán na konaní, vzájomná výmena informácií

Spoločnosti Sun ako formálnemu sťažovateľovi bola poskytnutá verzia vyhlásení o námietkach, ktorá nemala dôverný charakter.

Okrem spoločnosti Sun bola táto verzia poskytnutá aj veľkému počtu ďalších tretích strán, ktoré sa aktívne zúčastňovali na konaní a ktorým bol udelený štatút zainteresovaných tretích strán.

Tretím stranám bola poskytnutá verzia všetkých troch vyhlásení o námietkach, ktorá nemala dôverný charakter, a odpovede Microsoftu. Tieto písomné podania boli zaslané Microsoftu na pripomienkovanie. Vzhľadom na vzájomnú výmenu všetkých hlavných dokumentov medzi stranami a tretími stranami bol prípad charakteristický svojím vysokým stupňom transparentnosti medzi rôznymi príslušnými stranami.

Listom zo 4. novembra 2003 ma spoločnosť Microsoft požiadala, aby písomná verzia a dve správy sťažovateľa a tretej strany, ktoré Komisia zaslala Microsoftu 3. novembra, neboli predložené alebo sa neuvádzali pri ústnom vypočutí. S touto žiadosťou som nesúhlasila, pretože sa správy týkali tejto otázky prípadu, ale som účastníkov počas vypočutia informovala, že Microsoft ešte nemal dostatočnú príležitosť, aby formálne pripomienkoval tieto dokumenty.

Ústne vypočutie

Microsoft požiadal vo svojej odpovedi na tretie vyhlásenie o námietkach o ústne vypočutie.

Ústne vypočutie sa uskutočnilo 12., 13. a 14. novembra 2003. Okrem Microsoftu sa na ňom zúčastnili sťažovateľ a osem zainteresovaných tretích strán. Prvý deň a pol bol vyhradený prezentácii Microsoftu, aby mohol vyčerpávajúcim spôsobom ústne rozviesť svoje argumenty. Sťažovateľ a zainteresované tretie strany dostali 30 minút až dve hodiny, aby predložili svoje pripomienky. Microsoft nakoniec využil príležitosť, aby sa na ústnom vypočutí vyjadril k pripomienkam tretích strán a následne tak urobil aj písomne.

Počas ústneho vypočutia chcela tretia strana (RealNetworks) vyvrátiť tvrdenie Microsoftu, že jeho operačný systém Windows nepracoval správne bez funkcií Windows Media Player. Jej prezentácia viedla k rôznym stanoviskám, pokiaľ išlo o to, či RealNetworks celkom odstránil dvojkový kód aplikácie Windows Media Player z Windows. Komisia pozvala Microsoft a RealNetworks do svojich priestorov v Bruseli, aby preskúmala správnosť prezentácie RealNetwork. Spoločnosť RealNetwork zopakovala 23. januára 2004 svoju prezentáciu na notebooku/laptope v prítomnosti zástupcov Komisie a Microsoftu. Tento počítač bol poskytnutý Microsoftu na ďalšie preverenie dôkazov, ktoré pripomienkoval 6. februára 2004.

List Komisie zo 16. januára 2004

16. januára 2004 bol spoločnosti Microsoft umožnený ďalší prístup k spisu. V ten istý deň zaslala Komisia Microsoftu list. Cieľom tohto listu bolo predísť nedorozumeniam, pokiaľ išlo o závery Komisie, ktoré by boli vypracované zo zreteľom na niekoľko dokumentov a dôkaz z ústneho vypočutia, ktoré sa uskutočnilo v súvislosti so spisom. Z tohto dôvodu boli dokumenty a dôkaz, ako aj príslušné závery Komisie uvedené v prílohe k tomuto listu. Okrem toho sa Komisia v liste zo 16. januára 2004, ktorý je reakciou na odpoveď Microsoftu na tretie vyhlásenie o námietkach, zamerala na správnu interpretáciu námietok v oblasti interoperability. Microsoft mohol pripomienkovať obidva aspekty tohto listu do 30. januára 2004.

V listoch z 24. a 27. januára zaujal Microsoft stanovisko, že list zo 16. januára 2004 obsahoval niekoľko nových bodov, a preto by mohol predstavovať nové vyhlásenie o námietkach. Microsoft takisto požiadal o informáciu, ktorých odsekov vo vyhlásení o námietkach sa týkali závery v prílohe k listu Komisie zo 16. januára, a požiadal o predĺženie lehoty na odpoveď do 13. februára 2004. Požadovaná informácia bola Microsoftu poskytnutá 27. januára 2003. Listami z 30. januára a 5. februára bola predĺžená lehota na pripomienkovanie zo strany Microsoftu do 8. februára 2004.

Microsoft predložil svoje pripomienky k prílohe listu Komisie zo 16. januára dňa 7. februára 2004. Uviedol, že list zo 16. januára obsahoval nové námietky. Okrem toho Microsoft požiadal o potvrdenie skutočnosti, že jeho pripomienky budú zohľadnené.

V listoch z 30. januára a 20. februára 2004 som zaujala stanovisko, že list Komisie zo 16. januára 2004 bol nepochybne vypracovaný z dôvodu, aby sa zabezpečilo, že Microsoft správne pochopí námietky v oblasti interoperability, ako aj závery, ku ktorým by mohla dospieť Komisia vzhľadom na niektoré dokumenty v spise. Z tohto dôvodu som nezdieľala stanovisko Microsoftu, podľa ktorého bol tento list novým vyhlásením o námietkach. V mojom liste z 20. februára som však potvrdila, že jadro odpovede Microsoftu Komisia samozrejme zohľadní.

V priebehu konania sa upustilo od niektorých námietok v druhom vyhlásení o námietkach, konkrétne od tých, ktoré sa týkali technologického vplyvu, diskriminačného udeľovania licencií a zneužívania licenčnej politiky.

Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti sa domnievam, že právo spoločnosti Microsoft a tretích strán na vypočutie bolo v tomto prípade zohľadnené.

Brusel, 18. marca 2004 Karen WILLIAMS

(1) Nariadenie Rady č. 17 zo 6. februára 1962, prvé nariadenie, ktorým sa implementujú články 85 a 86 Zmluvy o založení ES (Ú. v. ES L 13, 21.2.1962, s. 204).

(2) Nariadenie Komisie č. 2842/89/EHS z 22. decembra 1998 o vypočutí strán v niektorých konaniach podľa článkov 85 a 86 Zmluvy o založení ES (Ú. v. ES L 354, 30.12.1998, s. 8-21).