Úradný vestník 320 E , 15/12/2005 S. 0161 - 0164



P6_TA(2005)0068 Rokovania Výboru pre petície (2003 - 2004) Uznesenie Európskeho parlamentu o rokovaniach Výboru pre petície v parlamentnom roku 2003 - 2004 (2004/2090(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na svoje predchádzajúce uznesenia o rokovaniach Výboru pre petície, - so zreteľom na medziinštitucionálnu dohodu z 12. apríla 1989 o posilnení petičného práva [1], - so zreteľom na články 21 a 194 Zmluvy o ES, - so zreteľom na výročnú správu Európskeho ombudsmana za rok 2003, - so zreteľom na článok 45 a 192 ods. 6 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre petície (A6-0040/2005), A. keďže petičné právo je základným právom, ktoré je neodmysliteľne spojené s občianstvom Európskej únie, B. keďže petičné právo je zakotvené v Zmluve o EÚ od roku 1992 a bolo potvrdené v Zmluve zakladajúcej Ústavu pre Európu (článok II-104), ktorú Európsky parlament schválil 12. januára 2005 [2], C. keďže právo predkladať petície Európskemu parlamentu a právo podávať sťažnosti Európskemu ombudsmanovi sú dôležitým príkladom základných prostriedkov, ktoré majú občania Európy k dispozícii v rámci uplatňovania svojich priamych demokratických práv, D. keďže kvalita ako aj narastajúci počet predložených petícií sú dôkazom toho, že občania žijúci v Európskej únii využívajú toto právo na to, aby sa aktívne zapojili do riešenia otázok súvisiacich s Európskou úniou, a keďže táto skutočnosť núti Európsky parlament, aby sa účinne, transparentne a bezodkladne zaoberal týmito petíciami, E. keďže Európsky parlament vždy uznával petície ako prostriedok posilňovania svojej schopnosti vykonávať svoje právomoci v oblasti politickej kontroly v súvislosti so záujmami občanov EÚ, najmä s ohľadom na možné závažné porušenia európskeho práva alebo nedodržiavanie ich základných práv, F. keďže občania Európy okrem lepšej spolupráce inštitúcií požadujú väčšiu transparentnosť v oblasti právomocí európskych inštitúcií, najmä Parlamentu, Komisie, Rady, Európskeho ombudsmana a špecializovaných agentúr, ako aj orgánov členských štátov, vrátane petičných výborov a služieb ombudsmana v rámci národných a regionálnych parlamentov, z ktorých všetky zohrávajú významnú úlohu vzhľadom na to, že občanom Európy poskytujú nevyhnutnú pomoc pri výkone ich zákonných práv, G. keďže Európsky parlament, ktorý má po zmene článku 230 Zmluvy o ES na základe Zmluvy z Nice právo podávať podnety Súdnemu dvoru za rovnakých podmienok ako Rada a Komisia, čiže bez ohľadu na to, či ide o porušenie jeho výsadných práv alebo nie, sa usiluje o ďalšie posilnenie svojich právnych a politických nástrojov, ktoré by mu umožnili účinnejšie riešiť oprávnené požiadavky občanov, H. keďže Európsky parlament má ako priamo volený zastupiteľský orgán občanov Európy na európskej úrovni osobitnú povinnosť a výsadné právo chrániť práva občanov; keďže však Parlament potrebuje pomoc a lojálnu spoluprácu najmä zo strany Komisie ako ochrankyne zmlúv, ak má byť schopný vyriešiť problémy, ktoré občanov viedli k tomu, aby vyhľadali jeho pomoc, I. keďže je povinnosťou členských štátov a úradujúceho predsedníctva Rady Európskej únie zabezpečiť pre občanov Európy dodržiavanie právnych predpisov prijatých európskym zákonodarcom, ako aj ich správne uplatňovanie zo strany národných, regionálnych a miestnych orgánov, vrátane agentúr, ktoré sú im podriadené, 1. potvrdzuje, že Výbor pre petície je jedným z najdôležitejších orgánov v rámci Európskeho parlamentu, ktorý vykonáva parlamentnú kontrolu nielen inštitúcií Spoločenstva ale aj národných, regionálnych, miestnych a sociálnych orgánov, čím sa zvyšuje transparentnosť a informovanosť o činnostiach Európskej únie vo vzťahu k európskym občanom; 2. poukazuje na to, že petície podávajú veľmi užitočný obraz o názore jednotlivých občanov na mieru, v akej sa plnia ich očakávania v súvislosti s Európskou úniou, vo vzťahu ku ktorej sa domnievajú, že je od nich príliš vzdialená, nezainteresovaná alebo nespravodlivá; 3. zdôrazňuje, že prostredníctvom petícií môže Európsky parlament vyhodnotiť a podľa potreby zverejniť nedostatočnú konkrétnosť politických cieľov, medzery v právnom rámci, problémy s praktickým uplatňovaním politík alebo iné nedostatky súvisiace s Európskou úniou, ako aj porušenia zo strany členských štátov; 4. zdôrazňuje konštruktívnu úlohu Komisie v rámci posudzovania petícií a považuje spoluprácu s Komisiou za zásadnú, vyzýva Komisiu, aby vo svojej výročnej správe o uplatňovaní práva Spoločenstva uviedla tie prípady, v ktorých sa začali konania o porušení právnych predpisov na základe činnosti Parlamentu po predložení petícií európskych občanov; 5. požaduje naplánovanie každoročnej rozpravy a hlasovania v pléne o práci Výboru pre petície a o výročnej správe o činnosti Európskeho ombudsmana spolu s rozpravou o výročnej správe Komisie o uplatňovaní práva Spoločenstva; 6. víta skutočnosť, že iniciatívy, súvisiace s vyslaním delegácií do rôznych členských štátov alebo regiónov Únie s cieľom preskúmať priamo na mieste záležitosti, na ktoré poukazujú predkladatelia petícií, vypočuť názory spoločenstiev, ktorých sa tieto záležitosti týkajú a zvýšiť povedomie kompetentných orgánov a médií, pomohli účinnejšie sa sústrediť na problémy a v mnohých prípadoch boli pre prekladateľov petícií prospešné; 7. zdôrazňuje svoj zámer účinnejšie využiť článok 192 ods. 1 rokovacieho poriadku, ktorý umožňuje príslušnému výboru vypracovať správu, alebo iným spôsobom vyjadriť svoj názor na petície, ktoré vyhlásil za prípustné; 8. pripomína potrebu jasne stanoviť zodpovednosť a povinnosti Komisie, Rady a členských štátov alebo iných orgánov, poverených uplatňovaním práva EÚ tak, ako sa uvádza v pracovnom dokumente, ktorý predložil Výbor pre petície predsedovi Konventu o budúcnosti Európy [3]; 9. zdôrazňuje, že spolu s potvrdením petičného práva v rámci novej Ústavy je nutné vytvoriť spoločné pravidlá správania pre všetky orgány Spoločenstva a členské štáty v súlade s Kódexom riadneho správneho postupu, ktorý vypracoval Európsky ombudsman a schválil Európsky parlament; 10. zdôrazňuje, že počas vybavovania petícií na schôdzach výboru by mala byť samozrejmá pravidelná prítomnosť zástupcu Rady alebo vlády dotknutého členského štátu, najmä ak sa petícia týka právnych otázok a cieľov Európskej únie, ktoré úzko súvisia s vnútroštátnou legislatívou daného členského štátu alebo sa viažu na oblasti, ktoré sú pre tento členský štát politicky citlivé; ďakuje členským štátom, ktoré takýmto spôsobom spolupracovali; avšak napriek tomu trvá na tom, aby úradujúce predsedníctvo Rady hľadalo spôsoby na zlepšenie jej zapojenia do činností výboru, napríklad vymenovaním úradníka na vysokej úrovni, ktorý by bol zodpovedný za koordináciu záležitostí týkajúcich sa petícií; 11. žiada Radu, aby stanovila trojmesačnú lehotu pre všetky ministerstvá a agentúry členských štátov na vypracovanie podrobnej odpovede pre Výbor pre petície a predkladateľa(-ov) petície alebo na poskytnutie odôvodnenia pre omeškanie, ktoré by sa vypracovávalo mesačne; 12. verí, že záväzok predsedníctva Rady, ktorý sa uvádza v záveroch medziinštitucionálnej dohody o lepšom zákonodarstve, ktorú 16. decembra 2003 prijal Európsky parlament, Rada a Komisia [4], zabezpečí účasť Rady na príslušnej úrovni vo výboroch Európskeho parlamentu; 13. pripomína, že v súvislosti s rozšírením o desať nových členských štátov je pre príslušný výbor nevyhnutné, aby rozšíril svoje poznatky v jazykovej, právnej ako aj politickej oblasti a zdôrazňuje potrebu pokračovať v posilňovaní a prispôsobovaní sekretariátu výboru tak, aby sa mohol okamžite a efektívne prispôsobiť týmto novým okolnostiam vzhľadom na to, že jeho služby by mali byť dostupné pre všetkých občanov EÚ; zdôrazňuje, že boli vypracované a do prílohy správy na obdobie 2004 - 2005 budú zaradené všeobecné závery súvisiace s ďalším zlepšením práce Výboru pre petície; 14. poznamenáva, že Európsky parlament má na základe Zmluvy z Nice právo podávať podnety na Súdny dvor voči iným inštitúciám Spoločenstva pre nepríslušnosť, nesplnenie základnej procesnej podmienky, porušenie Zmluvy o ES alebo akejkoľvek zásady právneho štátu súvisiacej s jej uplatnením, alebo za zneužitie právomocí, bez ohľadu na to, či sa podnet týka výsadných práv Parlamentu alebo nie; 15. domnieva sa, že Parlament by mohol oprávnene využiť právomoci vyplývajúce z článku 230 Zmluvy o ES, keby to bolo potrebné na odstránenie vážneho porušovania práva Spoločenstva, ktoré bolo odhalené pri preskúmaní petície, a ak medzi Parlamentom a Komisiou aj napriek úsiliu o vyriešenie pretrváva závažný rozdiel v interpretácii krokov, ktoré právo Spoločenstva vyžaduje v danom prípade v záujme ochrany práv občanov; 16. vyzýva Radu a Komisiu, aby vykonali revíziu medziinštitucionálnej dohody s Európskym parlamentom z roku 1989 s cieľom poskytnúť predkladateľom petícií účinnejšie prostriedky na nápravu a definovanie jasného a koherentného rámca pre účinnú medziinštitucionálnu spoluprácu v danej oblasti; 17. zastáva názor, že by sa mala vytvoriť stála pracovná skupina na zlepšenie a priebežné monitorovanie vybavovania petícií predložených Európskemu parlamentu; 18. vyjadruje uspokojenie nad vytvorením systému SOLVIT ako neformálneho prostriedku na pomoc jednotlivcom a spoločnostiam pri riešení problémov súvisiacich s vnútorným trhom a nalieha na členské štáty, aby urýchlili tento systém integrovanej spolupráce s cieľom umožnenia širokej pôsobnosti systému SOLVIT; 19. nalieha na Komisiu, aby pokračovala vo svojich snahách, ktoré už priniesli zreteľné výsledky, o racionalizáciu a urýchlenie vnútorných postupov v reakcii na požiadavky príslušného výboru na poskytnutie informácií o petíciách; 20. víta skoré zavedenie nového informačného riadiaceho systému pre petície a požaduje, aby sa okamžite riešila otázka zabezpečenia dostatočných ľudských zdrojov s cieľom urýchleného zadávania informácií do tohto nového systému, aby ho tak bolo možné v čo najkratšom čase uviesť do plnej prevádzky; 21. žiada Komisiu, aby stanovila trojmesačnú lehotu, počas ktorej musí byť vypracovaná odpoveď pre Výbor pre petície a predkladateľa(-ov) petície, alebo poskytnuté odôvodnenie ďalšieho omeškania, vypracovávané mesačne; 22. poznamenáva, že úspech, dosiahnutý na základe petícií, v rámci poukazovania na vplyv politík EÚ na život jednotlivých občanov znamená, že je potrebné dôkladne zvážiť najlepší spôsob na zvýšenie účinnosti a transparentnosti všetkých postupov v rámci prešetrovania a spracovania predložených petícií, zohľadňujúc pri tom skutočnosť, že v porovnaní s postupom riešenia sťažnosti podaných Komisii, je proces predkladania petícií vo veľkej miere skutočne verejným spôsobom riešenia záležitostí občanov; 23. uznáva, že práca Výboru pre petície sa v mnohom líši od práce iných parlamentných výborov, pretože rieši mnohé otázky nezávisle, prostredníctvom externého poradenstva, ako aj príspevkov jednotlivých občanov, zaoberá sa mnohými prípadmi predloženými Parlamentu alebo plénu a často rieši otázky bez ďalšej pomoci pléna alebo iných orgánov Európskeho parlamentu; zastáva názor, že sú na to potrebné postupy, ktoré sa nevyhnutne líšia od postupov ostatných výborov Európskeho parlamentu, avšak ktorým by, bez potreby osobitných ustanovení v rokovacom poriadku, aj napriek tomu pomohol väčší počet usmernení v rámci výboru s cieľom zabezpečiť kontinuitu jeho práce, koherenciu výsledkov a monitorovanie jeho vplyvu; 24. vyzýva na prijatie opatrení na zabezpečenie väčšieho povedomia občanov nových členských štátov v oblasti ich práv predkladania petícií Parlamentu podľa článku 194 Zmluvy o ES v rámci záležitostí spadajúcich do oblasti aktivít Spoločenstva, ktoré sa na nich priamo vzťahujú, a podávať ombudsmanovi sťažnosti podľa článku 195 Zmluvy o ES v prípade podozrení zo zlého správneho postupu v rámci inštitúcií alebo orgánov Spoločenstva; 25. vyzýva parlamenty členských štátov, ktoré tak doteraz neurobili, aby v záujme racionalizácie dialógu s inštitúciami Spoločenstva vytvorili národné výbory pre petície, ktoré budú podľa potreby spolupracovať s Výborom pre petície Európskeho parlamentu a súčasne predstavovať ucelenejšiu mimosúdnu demokratickú ochranu práv občanov Únie; 26. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie a správu Výboru pre petície postúpil Rade, Komisii, Európskemu ombudsmanovi, vládam a parlamentom členských štátov, ich výborom pre petície a národným ombudsmanom alebo obdobným orgánom v členských štátoch. [1] Ú. v. ES C 120, 16.5.1989, s. 51. [2] Prijaté texty, P6_TA(2005)0004. [3] Pracovný dokument predložený predsedovi Konventu o budúcnosti Európy. Spravodajca: Proinsias De Rossa (PE 318.508/def.). [4] Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1. --------------------------------------------------