Na uplatňovanie týchto ustanovení budú zrejme potrebné zmeny v gréckej aj tureckej legislatíve. Pokiaľ ide Grécko, týka sa to postavenia Turecka ako „bezpečnej tretej krajiny“ a niekoľkých podrobných procesných pravidiel v oblastiach, ako sú odvolacie konania. Pokiaľ ide o Turecko, týka sa to oblastí, ako je obnovenie postavenia dočasne chránenej osoby v prípade Sýrčanov, ktorí predtým opustili Turecko, prístup k účinnému azylovému konaniu pre všetky osoby, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu, k čomu sa Turecko zaviazalo v spoločnom akčnom pláne EÚ a Turecka, a zaistenie rovnocennej ochrany osôb inej než sýrskej národnosti, ktorú zaručuje Ženevský dohovor, a to najmä vráteným osobám.

V súlade s ustanoveniami smernice o konaní o azyle je potrebné dodržiavať určité záruky. S osobou, ktorá bola riadne zaregistrovaná a identifikovaná v súlade s pravidlami EÚ a následne podala žiadosť o azyl v Grécku, by sa mal vykonať osobný pohovor, pri ktorom zodpovedný orgán posúdi, či osoba patrí do niektorej z týchto kategórií neprípustnosti. Vďaka tomu možno preveriť, či v danom prípade existujú konkrétne okolnosti. Takisto existuje právo odvolať sa proti rozhodnutiu o neprípustnosti. Kategória „prvá krajina azylu“ sa uplatní nielen vtedy, ak bolo osobe v dotknutej krajine priznané postavenie utečenca, ale aj v prípade, že v krajine požíva „dostatočnú ochranu“. V prípade „bezpečnej tretej krajiny“ sa v smernici vymedzujú podmienky týkajúce sa situácie v dotknutej tretej krajine, ako aj okolnosti týkajúce sa dotknutej osoby. Predtým než členské štáty osobu, ktorá potrebuje medzinárodnú ochranu, vrátia, musia byť presvedčené, že dotknutá tretia krajina bude rešpektovať určité štandardy v oblasti základných práv, nediskriminácie a dodržiavania medzinárodného práva.

V smernici sa uznáva, že za určitých okolností možno uplatniť skrátené konanie, pri ktorom nie je potrebné preskúmať vecnú stránku žiadosti. Namiesto toho možno takéto žiadosti o azyl považovať za neprípustné, najmä ak možno očakávať, že iná krajina vykoná preskúmanie alebo poskytne dodatočnú ochranu. K tomu by došlo napríklad vtedy, ak by už danej osobe bolo priznané postavenie utečenca alebo by dotknutá osoba inak využívala dostatočnú ochranu v „prvej krajine azylu“, alebo ak by do EÚ prišla z „bezpečnej tretej krajiny“, ktorá môže zaručiť efektívny prístup k ochrane, napriek tomu, že v nej dotknutej osobe ochrana nebola poskytnutá.

Návrat všetkých nových neregulárnych migrantov a žiadateľov o azyl z Grécka do Turecka musí prebiehať v súlade s európskym a medzinárodným právom. Jednou zo základných požiadaviek vyplývajúcich z Európskeho dohovoru o ľudských právach a Charty základných práv EÚ je individuálne riešenie všetkých prípadov. V tejto súvislosti sa v smernici o konaní o azyle stanovujú konkrétne právne a procesné parametre, ktoré je potrebné dodržiavať. Nemožno preto uplatňovať plošnú návratovú politiku, pretože by bola v rozpore s týmito právnymi požiadavkami.

Pokrok sa nedávno dosiahol v oblasti readmisie neregulárnych migrantov a žiadateľov o azyl, ktorí nepotrebujú medzinárodnú ochranu, do Turecka, a to na základe bilaterálnej readmisnej dohody medzi Gréckom a Tureckom. Z tohto pokroku by mali vychádzať ďalšie opatrenia o návratoch a všetky zúčastnené strany by mali spoločne pracovať na tom, aby návraty prebiehali rýchlo a efektívne.

Návrat všetkých nových neregulárnych migrantov a žiadateľov o azyl z Grécka do Turecka je základným predpokladom rozbitia doterajšieho vzorca, keď utečenci a migranti platia prevádzačom a riskujú pritom život. Je samozrejmé, že opatrenia súvisiace s takýmito návratmi tých, ktorí potrebujú medzinárodnú ochranu, ako aj tých, ktorí ju nepotrebujú, však možno vykonávať iba v súlade so zárukami ochrany utečencov stanovenými medzinárodným právom a právom EÚ. Okrem toho vzhľadom na súčasný rozsah migračného toku medzi Tureckom a Gréckom by sa tieto opatrenia mali chápať ako dočasné a výnimočné kroky, ktoré sú nevyhnutné na ukončenie ľudského utrpenia a obnovenie verejného poriadku a ktoré musí podporovať zodpovedajúci operačný rámec.

Predstavitelia vlád vrelo uvítali dodatočné návrhy Turecka na zníženie prílevu neregulárnych migrantov z Turecka do EÚ a dohodli sa na ďalšej spolupráci s Tureckom, ktorá vychádza zo šiestich zásad. Predseda Európskej rady bol vyzvaný, aby tieto návrhy rozpracoval a prediskutoval ich detaily s Tureckom pred marcovým zasadnutím Európskej rady. V tomto oznámení sa uvádza, ako by sa malo realizovať uvedených šesť zásad, aby sa naplno využil potenciál spolupráce EÚ a Turecka a zároveň sa rešpektovalo európske a medzinárodné právo.

Cieľom prepojenia počtu readmisií Sýrčanov z gréckych ostrovov do Turecka s počtom presídlení Sýrčanov z Turecka do členských štátov je zastaviť neregulárny tok migrantov podnikajúcich nebezpečnú cestu cez Egejské more a rýchlo nastoliť riadny a legálny proces presídľovania.

2.2 Presídlenie jedného Sýrčana z Turecka do EÚ za každého Sýrčana, ktorého Turecko prijme späť z gréckych ostrovov, a to v rámci existujúcich záväzkov

Doposiaľ len relatívne málo migrantov, ktorí vstúpili do Grécka, požiadalo o azyl. Keď však budú osoby, ktoré nepotrebujú medzinárodnú ochranu, čeliť rýchlemu návratu, počet žiadostí o azyl pravdepodobne vzrastie. Prvou požiadavkou by teda bolo zaviesť zrýchlené azylové konanie vo všetkých fázach, od úvodného pohovoru po možné odvolanie. Kapacita gréckej azylovej služby by mala byť zvýšená tak, aby sa mohli vykonávať zrýchlené návraty do Turecka a takisto rýchlejšie prijímať žiadosti o azyl. Odvolacie výbory by mali byť schopné rozhodovať v krátkom čase o veľkom počte odvolaní. V tejto súvislosti by sa mal vyzvať aj Európsky podporný úrad pre azyl (EASO), aby pomohol gréckym orgánom pri rýchlom a efektívnom vybavovaní žiadostí a návratov, v prípade potreby prostredníctvom dodatočnej a cielenej žiadosti o pomoc adresovanej členským štátom.

V záujme realizácie takýchto návratov EÚ poskytne Grécku pomoc pri budovaní potrebnej infraštruktúry. Predovšetkým bude treba prispôsobiť hotspoty na gréckych ostrovoch – namiesto súčasného zamerania na registráciu a preverovanie pred urýchleným prevozom na pevninu bude ich účelom návrat osôb do Turecka. Infraštruktúru v hotspotoch napríklad bude nutné upraviť tak, aby v nich mohli pôsobiť readmisné a azylové úrady a aby v nich bolo možné zodpovedajúcim spôsobom zaobchádzať so zraniteľnými skupinami.

Ak by v rámci tohto systému vznikla ďalšia potreba presídľovania, mohli by sa prijať nevyhnutné kroky na presun niektorých záväzkov z existujúcich rozhodnutí o premiestnení (najmä všetkých doposiaľ nepridelených 54 000 miest alebo časti z nich) do tohto systému v pomere 1:1 . Bolo by to v súlade so súčasnou politikou Komisie, podľa ktorej sa presídľovanie a prijímanie osôb z humanitárnych dôvodov považuje za rovnocenné s premiestňovaním, keďže všetko sú to konkrétne prejavy solidarity s členskými štátmi či tretími krajinami, ktoré čelia masovému prílevu migrantov.

Systém presídľovania v pomere 1:1 by mal pomôcť rýchlo znížiť počet neregulárnych prekročení hraníc v Egejskom mori. Jeho efektivita bude závisieť od plnej realizácie krokov, ktoré sa uvádzajú v oznámení. EÚ a Turecko by sa mali dohodnúť na spoločnom monitorovacom mechanizme v týždenných intervaloch, aby sa dal hodnotiť pokrok v rámci systému. Zároveň by sa tak identifikovali prípadné nevyhnutné úpravy systému.

Prijímanie osôb na základe dobrovoľného systému prijímania osôb z humanitárnych dôvodov s Tureckom sa začne, hneď ako sa skončí, alebo aspoň výrazne klesne, neregulárne prekračovanie hraníc medzi Tureckom a EÚ. Osoby vysídlené v dôsledku konfliktu v Sýrii, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu, tak budú môcť byť z Turecka prijímané rýchlo a efektívne. Komisia predpokladá, že hneď ako sa zastaví prílev neregulárnych migrantov z Turecka do EÚ, počet štátov ochotných zapojiť sa do systému sa zvýši.

Ak tieto snahy uspejú, mohol by sa dobrovoľný program prijímania osôb z humanitárnych dôvodov rozšíriť aj na Jordánsko a Libanon.

Logistický rámec, na ktorom stojí dobrovoľný program prijímania osôb z humanitárnych dôvodov s Tureckom navrhnutý Komisiou v decembri 2015, by sa mohol vo všeobecnejšej rovine použiť aj na účely systému presídľovania v pomere 1:1. Dobrovoľný systém prijímania osôb sa opiera o všeobecne uznávanú expertízu Úradu vysokého komisára Organizácie Spojených národov pre utečencov (UNHCR) pri sprostredkúvaní rôznych foriem prijímania osôb, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu, z tretích krajín, do ktorých boli vysídlené, do krajín, ktoré sú ochotné ich prijať. Okrem toho by sa mali využiť aj skúsenosti a expertíza agentúry EASO a Medzinárodnej organizácie pre migráciu (IOM). Systém presídľovania v pomere 1:1 by mal z rovnakých dôvodov ako dobrovoľný systém prijímania osôb z humanitárnych dôvodov platiť pre Sýrčanov zaregistrovaných tureckými úradmi pred 29. novembrom 2015.

Štandardné prevádzkové postupy dohodnuté v rámci dobrovoľného systému prijímania osôb z humanitárnych dôvodov možno použiť aj na všeobecnejšie účely systému presídľovania v pomere 1:1. Týkajú sa predovšetkým výberu kandidátov, pričom rešpektujú všetky platné ustanovenia medzinárodného humanitárneho práva. Na účely systému presídľovania v pomere 1:1 by tieto postupy mal dopĺňať mechanizmus, ktorý by odrádzal od prekračovania hraníc po Egejskom mori. Pri presídľovaní by sa mali uprednostňovať Sýrčania, ktorí sa od okamihu, keď im vznikol nárok na dočasnú ochranu, nachádzali v Turecku.

Je potrebné zaviesť spôsob prepojenia počtu readmisií Sýrčanov z gréckych ostrovov späť do Turecka s počtom presídlení Sýrčanov z Turecka do EÚ. Dalo by sa uvažovať napríklad o postupe, v rámci ktorého by EÚ v týždenných intervaloch vyhodnotila celkový počet Sýrčanov, ktorých Turecko za uplynulých sedem dní prijalo späť, a ihneď by spustila proces presídlenia rovnakého počtu osôb do EÚ.

Ak bude tento systém úspešný, môžu sa otvoriť nové cesty do EÚ. Turecko by sa malo zaviazať, že príjme všetky opatrenia potrebné na to, aby sa zabránilo otváraniu nových trás neregulárnej migrácie z Turecka do EÚ či už po mori alebo po súši. Ak sa nová trasa napriek tomu objaví, dotknutý členský štát a Turecko by mali uplatniť záväzky a zásady týkajúce sa návratov a presídľovania.

2.3 Urýchlenie realizácie plánu liberalizácie vízového režimu s cieľom zrušiť vízovú povinnosť pre tureckých občanov do konca júna 2016

Podmienky zrušenia vízovej povinnosti sú stanovené v pláne z roku 2013, v ktorom sa podrobne uvádza 72 požiadaviek, ktoré má Turecko splniť v oblastiach zabezpečenia dokladov, riadenia migrácie, verejného poriadku a bezpečnosti, základných práv a readmisie neregulárnych migrantov. Komisia mapuje pokrok, ktorý Turecko dosiahlo v uvedených oblastiach, a vo svojej poslednej správe zaznamenala zo strany tejto krajiny intenzívnejšie úsilie aj novú úroveň záväzkov a angažovanosti . Zo 72 požiadaviek bolo doteraz splnených 35.

Urýchlené vykonávanie plánu s cieľom zrušiť vízovú povinnosť do konca júna si bude vyžadovať ešte väčšie úsilie tureckých orgánov, pokiaľ ide o prijímanie a vykonávanie právnych a správnych opatrení potrebných na splnenie všetkých požiadaviek podľa plánu liberalizácie vízového režimu. Na základe dohody s EÚ bude Turecko musieť včas prijať balík deviatich legislatívnych návrhov, o ktorých sa rokuje. Uplatniteľné referenčné kritériá sa nebudú meniť.

Ak Turecko prijme opatrenia, ktoré sú nevyhnutné na splnenie zostávajúcich požiadaviek, Komisia na konci apríla 2016 predloží legislatívny návrh na zrušenie vízovej povinnosti pre tureckých občanov.

2.4 Urýchlenie vyplatenia prostriedkov z nástroja pre utečencov v Turecku

Nástroj pre utečencov v Turecku zahŕňa bezprostredné humanitárne potreby, ako aj rozvojové potreby trvalejšieho charakteru. Pokiaľ ide o humanitárne hľadisko, 4. marca sa podpísala so Svetovým potravinovým programom zmluva v hodnote 40 miliónov EUR na potravinovú pomoc prostredníctvom systému elektronických kariet, ktorý pomôže 735 000 sýrskych utečencov. S partnermi sa v súčasnosti rokuje o pätnástich ďalších projektoch v celkovej výške 50 miliónov EUR. Ak sa započítajú aj tieto projekty, do polovice apríla 2016 sa uzavrú zmluvy v celkovej výške 90 miliónov EUR. Vďaka tomuto prídelu sa v Turecku rýchlo rozšíri poskytovanie humanitárnej pomoci zahŕňajúcej potraviny, nepotravinový materiál, zdravotnú starostlivosť, ako aj vodu, hygienu a ochranu.