SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE v súlade s článkom 16 smernice Rady 2007/74/ES o oslobodení tovaru, ktorý dovážajú osoby cestujúce z tretích krajín, od dane z pridanej hodnoty a spotrebnej dane /* COM/2013/0849 final */





SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE v súlade s článkom 16 smernice Rady 2007/74/ES o oslobodení tovaru, ktorý dovážajú osoby cestujúce z tretích krajín, od dane z pridanej hodnoty a spotrebnej dane OBSAH SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE........................................ 2 1........... Zhrnutie........................................................................................................................ 4 2........... Analýza výsledkov konzultácií..................................................................................... 4 2.1........ Úvod............................................................................................................................. 4 2.1.1..... Právny základ a hlavné prvky smernice........................................................................ 4 2.1.2..... Metodika....................................................................................................................... 4 2.2........ Diskusia o prijatých pripomienkach.............................................................................. 5 2.2.1..... Články 3, 7 a 13 – Vymedzenie pojmov....................................................................... 5 2.2.2..... Článok 6 písm. a) – Výklad pojmu „príležitostný dovoz“............................................ 8 2.2.3..... Článok 8 – Riešenie problému ostatných tabakových výrobkov (v tomto prípade: žuvacieho tabaku snus).................................................................................................................................... 11 2.2.4..... Článok 8 ods. 2 – Rozlišovanie medzi cestujúcimi leteckou dopravou a ostatnými cestujúcimi 11 2.2.5..... Články 8, 9, 11 – Množstvové obmedzenia................................................................ 12 2.2.6..... Článok 10 – Vek cestujúcich...................................................................................... 13 2.2.7..... Článok 11 – Pohonná látka v príručnom kanistri........................................................ 13 2.2.8..... Článok 14 – Minimálna výška dane............................................................................ 14 2.2.9..... Vzťah medzi peňažnými prahovými hodnotami a množstvovými obmedzeniami..... 14 2.2.10... Vnútrozemská plavba a preprava cestujúcich na rieke Dunaj..................................... 14 3........... Celkové hodnotenie a závery...................................................................................... 14 4........... Príloha......................................................................................................................... 16 1. Zhrnutie Táto správa vychádza z článku 16 smernice Rady 2007/74/ES o oslobodení tovaru, ktorý dovážajú osoby cestujúce z tretích krajín, od dane z pridanej hodnoty a spotrebnej dane (ďalej len „smernica“), podľa ktorého má Komisia Rade predložiť správu o vykonávaní tejto smernice a podľa potreby ju doplniť návrhom na zmenu. Komisia na účely vypracovania tejto správy poslala v júni 2012 členským štátom dotazník, v ktorom ich žiadala, aby sa vyjadrili k akejkoľvek časti smernice (všetky odôvodnenia a články), a v ktorom položila konkrétne otázky týkajúce sa využívania oslobodenia od dane podľa tejto smernice. Komisia dostala odpovede od všetkých 27 vtedajších členských štátov[1]. Pätnásť členských štátov nepovažovalo za potrebné meniť súčasné predpisy. Päť členských štátov navrhlo redakčné zmeny a sedem členských štátov informovalo o problémoch pri uplatňovaní určitých ustanovení. Pri zisťovaní viacerých podstatných problémov, najmä pokiaľ ide o vymedzenie a výklad technických pojmov ako je „príležitostný dovoz“, sa podľa Komisie v tejto fáze presvedčivo nepreukázala potreba legislatívneho opatrenia, pričom Komisia sa bude usilovať o riešenie týchto problémov skôr prostredníctvom príslušných postupov vo výboroch, výmeny osvedčených postupov a praktických administratívnych usmernení a nástrojov. 2. Analýza výsledkov konzultácií 2.1. Úvod 2.1.1. Právny základ a hlavné prvky smernice Právnym základom tejto správy je článok 16 smernice: „Po prvýkrát v roku 2012 a potom každé štyri roky Komisia predloží Rade správu o vykonávaní tejto smernice a podľa potreby ju doplní návrhom na zmenu a doplnenie.“ V smernici sa stanovujú pravidlá týkajúce sa oslobodenia od dane z pridanej hodnoty (DPH) a spotrebnej dane pre tovar dovážaný v osobnej batožine osôb cestujúcich z tretej krajiny alebo z územia, na ktorom sa neuplatňujú ustanovenia Spoločenstva týkajúce sa DPH alebo ustanovenia Spoločenstva týkajúce sa spotrebnej dane, alebo ani jedny z nich. Inými slovami, zásadne vymedzuje povolené množstvá oslobodené od dane, ktoré možno v rámci medzinárodnej prepravy doviezť do EÚ. Pokiaľ ide o clá, uplatňuje sa článok 41 nariadenia (ES) č. 1186/2009. Clám sa táto správa priamo nevenuje, iba ak na účely konzistentnej analýzy alebo v záujme riešenia synergií (pozri ďalej). Cieľom pravidelného hodnotenia na základe požiadavky o predkladaní správ je overiť, či vymedzenie pojmov, prahové hodnoty, množstvové obmedzenia a iné ustanovenia smernice stále zodpovedajú hospodárskej realite a slúžia jej účelu. 2.1.2. Metodika Na účely vypracovania tejto správy konzultovala Komisia členské štáty s cieľom získať spätnú väzbu o vykonávaní, účinnosti a užitočnosti príslušných ustanovení. Kládla konkrétne otázky týkajúce sa najmä využívania oslobodení od daní a množstvových obmedzení, ktoré sa v smernici stanovujú[2]. Údaje z dotazníka boli základom pre vypracovanie tejto správy. Útvary Komisie hodnotili aj „Správu o ustanoveniach týkajúcich sa osobnej batožiny – predkladanie správ o otázkach týkajúcich sa vykonávania článku 41 nariadenia Rady (ES) č. 1186/2009, ktoré bolo zavedené nariadením Rady (ES) č. 274/2008“, ktorú Rade predložil generálny sekretariát 22. novembra 2011[3]. Zatiaľ čo nariadenie Rady (ES) č. 274/2008 sa týka oslobodení od cla a smernica Rady 2007/74/ES oslobodení od dane z pridanej hodnoty a spotrebnej dane, oba súbory predpisov sa v zásade zaoberajú rovnakými otázkami, konkrétne dovozom tovaru prepravovaného v osobnej batožine cestujúcich z tretích krajín alebo území, kde sa neuplatňujú predpisy Spoločenstva. Oba súbory predpisov navyše uplatňujú tie isté orgány, teda colné orgány pre dovoz. Problémy zistené členskými štátmi preto budú buď rovnaké, alebo sa aspoň sčasti budú zhodovať. Vzhľadom na uvedené skutočnosti možno rozsah problémových oblastí, ktoré v dotazníku uviedli členské štáty, ako aj možné riešenia, lepšie pochopiť a aplikovať, ak sa na oba súbory predpisov pozrieme v ucelených súvislostiach. Táto správa sa ďalej venuje iba zásadným otázkam, ktoré boli zistené. Nezaoberá sa žiadosťami o redakčné a lingvistické zmeny; tie však boli zohľadnené pri postupoch Výboru pre spotrebné dane[4]. 2.2. Diskusia o prijatých pripomienkach 2.2.1. Články 3, 7 a 13 – Vymedzenie pojmov Dva členské štáty žiadali o presnejšie vymedzenie týchto pojmov uvedených v smernici: článok 3 ods. 1 a 2 – „tretia krajina“ a „územie, na ktorom sa neuplatňujú ustanovenia Spoločenstva týkajúce sa DPH alebo ustanovenia Spoločenstva týkajúce sa spotrebnej dane, alebo ani jedny z nich“ Na účely uplatňovania oslobodenia tovaru, ktorý dovážajú osoby cestujúce z tretích krajín, od DPH a spotrebnej dane, bolo navrhnuté, aby sa objasnilo vymedzenie pojmov „tretia krajina“ a „územia“ v súlade so smernicami Rady 2006/112/ES a 2008/118/ES, a to vzhľadom na dohovory a zmluvy, ktoré uzatvorilo Monacké kniežatstvo s Francúzskom, Ostrov Man so Spojeným kráľovstvom a výsostné územia Spojeného kráľovstva Akrotiri a Dhekelia s Cyprom a na základe ktorých sa Monacké kniežatstvo, Ostrov Man a výsostné územia Spojeného kráľovstva Akrotiri a Dhekelia na účely uplatňovania danej smernice nepovažujú za tretie krajiny. Je pravda, že v článku 3 ods. 1 a 2 smernice Rady 2007/74/ES sa rozlišuje medzi „treťou krajinou“ a „územím iným ako tretia krajina, na ktorom sa neuplatňuje smernica 2006/112/ES alebo smernica 92/12/EHS, alebo ani jedna z nich“. Toto rozlíšenie vyplýva zo skutočnosti, že niektoré územia sú súčasťou colného územia EÚ, neuplatňujú sa však na nich niektoré fiškálne pravidlá, pričom v iných prípadoch určité územia nepatria do colného územia, ale vzhľadom na dohody o pridružení sa na nich niektoré fiškálne pravidlá Spoločenstva uplatňujú. Vo väčšine prípadov sú dôvody týchto nesporne zložitých predpisov historické a často predstavovali riešenie dlhotrvajúcich konfliktov. Práve pre tieto historické dôvody a v záujme rešpektovania požiadaviek, ku ktorým sa niektoré členské štáty zaviazali, bolo potrebné v článku 3 ods. 1 a 2 zaviesť rozlíšenie a je nevyhnutné toto rozlíšenie zachovať. Na cestujúcich, ktorí vstupujú na územie Spoločenstva z Ostrova Man, sa nemôžu vzťahovať povolené množstvá pre cestujúcich podľa článkov 1 a 3 ods. 1, pretože územie Ostrova Man nie je treťou krajinou, a na cestujúcich z Monaka sa nemôžu vzťahovať povolené množstvá pre cestujúcich podľa článkov 1 a 3 ods. 2, pretože na ich území sa uplatňuje smernica 2006/112/ES alebo smernica 92/12/EHS, alebo obidve smernice. Pre tie isté historické dôvody sa uplatňujú výnimky z týchto definícií a je nevyhnutné tieto výnimky uplatňovať naďalej. V druhom pododseku článku 3 ods. 1 sa stanovuje, že vzhľadom na fiškálnu dohodu medzi Francúzskom a Monackým kniežatstvom z 18. mája 1963 sa Monako nepovažuje za tretiu krajinu a vzhľadom na dohodu o priateľstve a susedských vzťahoch medzi Talianskom a Sanmarínskou republikou z 31. marca 1939 sa San Maríno nepovažuje za tretiu krajinu, pokiaľ ide o spotrebnú daň. Skutočnosť, že Monako a San Maríno sa (iba na účely spotrebnej dane) nepovažujú za tretie krajiny (článok 3 ods. 1) spolu s definíciou v článku 3 ods. 2 zabezpečuje, že na cestujúcich, ktorí vstupujú na územie Spoločenstva z Monaka, sa v žiadnom prípade nemôžu vzťahovať povolené množstvá pre cestujúcich podľa smernice Rady 2007/74/ES, a na cestujúcich zo San Marína sa nemôžu vzťahovať povolené množstvá pre cestujúcich na účely spotrebnej dane. V článku 1 tej istej smernice sa v skutočnosti obmedzujú povolené množstvá pre cestujúcich z tretích krajín a z území iných ako tretích krajín, na ktorých sa neuplatňuje smernica 2006/112/ES alebo smernica 92/12/EHS, alebo ani jedna z nich. Podobne sa v druhom pododseku článku 3 ods. 2 stanovuje, že vzhľadom na dohodu medzi vládami Spojeného kráľovstva a Ostrova Man o clách a spotrebných daniach a súvisiacich záležitostiach z 15. októbra 1979 sa Ostrov Man nepovažuje za územie iné ako tretia krajina, na ktorom sa neuplatňuje smernica 2006/112/ES alebo 92/12/EHS, alebo ani jedna z nich. Touto výnimkou sa opäť zabezpečí, že na cestujúcich, ktorí vstupujú na územie Spoločenstva z týchto území, sa nebudú môcť vzťahovať povolené množstvá pre cestujúcich podľa smernice Rady 2007/74/ES, pretože článkom 1 tej istej smernice sa obmedzujú povolené množstvá pre cestujúcich z územia, kde sa neuplatňujú ustanovenia Spoločenstva týkajúce sa DPH alebo spotrebnej dane, alebo ani jedny z nich, a pre cestujúcich z tretích krajín. Keďže tieto osobitné situácie, ktoré sú výsledkom historického vývoja, stále pretrvávajú, Komisia naďalej cíti potrebu osobitných pravidiel uvedených v článku 3 ods. 1 a 2 smernice Rady 2007/74/ES. Článok 3 ods. 3 – Cestujúci leteckou a námornou dopravou V tomto článku sa na jednej strane rozlišuje medzi cestujúcimi leteckou a námornou dopravou, a na druhej strane sa z uplatňovania povolených množstiev pre cestujúcich vylučujú jednotlivci cestujúci prostriedkami súkromného športového lietania alebo súkromnej rekreačnej alebo športovej plavby. V pododseku 1 článku 7 smernice sa ustanovuje peňažná prahová hodnota pre cestujúcich leteckou a námornou dopravou na úroveň 430 EUR, zatiaľ čo peňažná prahová hodnota pre ostatných cestujúcich predstavuje 300 EUR. Jedným z návrhov, ktorý odznel v priebehu konzultácie, bola zmena článku 3 ods. 3 s cieľom zabezpečiť, aby bolo vylúčenie jednotlivcov cestujúcich prostriedkami súkromného športového lietania alebo súkromnej rekreačnej alebo športovej plavby pre členské štáty nepovinné, čo by im umožnilo uplatňovať jednu peňažnú prahovú hodnotu vo výške 430 EUR pre všetkých cestujúcich namiesto uplatňovania hodnoty 430 EUR pre cestujúcich leteckou a námornou dopravou a hodnoty 300 EUR pre všetkých ostatných cestujúcich. Základnou myšlienkou bolo zjednodušiť postupy v členských štátoch, ktoré nemajú pozemnú hranicu s tretími krajinami. Rozlišovanie medzi rôznymi druhmi dopravy sa zaviedlo s cieľom zohľadniť situáciu v členských štátoch, ktoré majú pozemnú hranicu s krajinami východnej Európy (napr. s Ruskom alebo Ukrajinou), kde je výrazne nižšia cenová úroveň a/alebo úroveň daní/spotrebných daní. Komisia si nie je vedomá žiadneho výrazného zníženia týchto cenových rozdielov od prijatia smernice v roku 2007. Naopak pomerne vysoká miera inflácie vo väčšine členských štátov na východných hraniciach EÚ zrejme viedla k ešte väčším rozdielom kúpnej sily medzi týmito krajinami a tretími krajinami na východných hraniciach EÚ. Okrem toho sa zdá, že problémy, o ktorých Maďarsko a Estónsko informovalo v „Správe o ustanoveniach týkajúcich sa osobnej batožiny – predkladanie správ o otázkach týkajúcich sa vykonávania článku 41 nariadenia Rady (ES) č. 1186/2009, ktoré bolo zavedené nariadením Rady (ES) č. 274/2008“, tento záver potvrdzujú. V tomto kontexte Komisia nevidí skutočný priestor na to, aby bolo vylúčenie jednotlivcov cestujúcich prostriedkami súkromného športového lietania alebo súkromnej rekreačnej alebo športovej plavby pre členské štáty nepovinné. Ďalším návrhom predloženým v priebehu konzultácie bolo zosúladenie vymedzenia pojmu „cestujúci“ s článkom 236 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva. Podľa článku 236 písm. A nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 „[…] „cestujúci“ je: 1. akákoľvek osoba, ktorá dočasne vstúpi na colné územie spoločenstva, ktorá bežne nie je rezidentom na tomto území a 2. akákoľvek osoba, ktorá sa vracia na colné územie spoločenstva, kde je bežne rezidentom, potom, čo sa dočasne nachádzala v tretej krajine.“ V článku 1 smernice sa však naproti tomu stanovujú pravidlá pre „[…] osoby cestujúce z tretej krajiny alebo z územia, na ktorom sa neuplatňujú ustanovenia Spoločenstva týkajúce sa DPH alebo ustanovenia Spoločenstva týkajúce sa spotrebnej dane, alebo ani jedny z nich, ako sa vymedzuje v článku 3“. V článku 3 sa tieto územia ďalej vymedzujú prostredníctvom odkazu na smernicu 2006/112/ES a smernicu 2008/118/ES (o zrušení smernice 92/12/EHS). Pokiaľ ide o navrhovanú zmenu článku 3 smernice, tieto smernice predstavujú z vyššie uvedených dôvodov diferencovanejšiu koncepciu. Komisia preto nevidí priestor pre zosúladenie vymedzenia pojmu cestujúci v článku 3 smernice s pojmom v článku 236 nariadenia č. 2454/93. Článok 7 ods. 4 – Osobná batožina Týmto ustanovením sa z peňažnej prahovej hodnoty vyníma hodnota osobnej batožiny cestujúceho[5]. Na základe širšieho výkladu tohto ustanovenia by „osobná batožina cestujúceho“ mohla zahŕňať aj bezcolné nákupy, ktoré cestujúci uskutočnil pri ceste von. Tým by v právnych predpisoch mohla vzniknúť medzera, podľa ktorej by cestujúci pri svojej ceste von mohol nakúpiť tovar bez zaplatenia DPH a/alebo cla a opätovne tento tovar doviezť naspäť, a to nad rámec peňažnej prahovej hodnoty. Jednotlivec by mohol nakúpiť tovar v neobmedzenej hodnote oslobodený od DPH, a napriek tomu by ho mohol v rámci EÚ používať. Navrhlo sa preto zahrnúť do tohto článku vymedzenie pojmu „osobná batožina“ s cieľom objasniť, že bezcolné nákupy pri ceste von sa nepovažujú za osobnú batožinu a vzťahuje sa na ne peňažná prahová hodnota. Podľa článku 5 a článku 7 ods. 4 smernice a podľa článku 147 ods. 1 písm. a) a článku 146 ods. 1 písm. b) smernice 2006/112/ES by skutočne mohla existovať teoretická možnosť zneužitia. V praxi však tretie krajiny alebo územia mimo EÚ v prípade cestujúcich, ktorí vstupujú na ich územie, zvyčajne uplatňujú tak peňažné prahové hodnoty, ako aj množstvové obmedzenia. Hodnota alebo množstvo tovaru, pre ktorý je povolený do takýchto cieľových krajín dovoz bez cla, väčšinou nie sú neobmedzené, ale musia pri dovoze spĺňať vnútroštátne/územné právne požiadavky pri oboch smeroch cesty. Komisia si nie je vedomá zneužívania, ktoré by malo hospodársky rozmer a ktoré by si vyžadovalo legislatívnu iniciatívu a ani členské štáty neinformovali o takomto konaní. Útvary Komisie preto nemajú v úmysle otvoriť diskusiu o otázke zahrnutia bezcolných nákupov, ktoré cestujúci uskutoční pri ceste von, do ustanovenia o osobnej batožine/peňažných prahových hodnotách. Článok 13 – Posádky dopravných prostriedkov V konzultácii odznel aj návrh, aby sa zosúladilo vymedzenie pojmu „posádky dopravných prostriedkov“ v článku 13 smernice s článkom 49 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 918/83 z 28. marca 1983 o systéme spoločenstva pre oslobodenie od cla, ktoré nahradilo nariadenie Rady (ES) č. 1186/2009 zo 16. novembra 2009. Podľa prílohy VI nariadenia Rady (ES) č. 1186/2009 bol článok 49 nariadenia (EHS) č. 918/83 zrušený bez zodpovedajúceho (nového) ustanovenia v nariadení o zrušení. Namiesto toho sa článok 41 nariadenia Rady (ES) č. 1186/2009 týka oslobodenia tovaru v osobnej batožine cestujúcich od cla, a to prostredníctvom odkazu na ustanovenia smernice Rady 2007/74/ES: „Tovar v osobnej batožine cestujúcich prichádzajúcich z tretej krajiny je oslobodený od dovozného cla za predpokladu, že ide o tovar oslobodený od dane z pridanej hodnoty (DPH) podľa ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov prijatých v súlade s ustanoveniami smernice Rady 2007/74/ES z 20. decembra 2007 o oslobodení tovaru, ktorý dovážajú osoby cestujúce z tretích krajín, od dane z pridanej hodnoty a spotrebnej dane.“ Komisia preto nepovažuje za potrebné ani prínosné zosúladiť vymedzenie pojmu „posádky dopravných prostriedkov“ v článku 13 smernice s pojmom uvedeným v článku 49 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 918/83. 2.2.2. Článok 6 písm. a) – Výklad pojmu „príležitostný dovoz“ Štyri členské štáty zdôraznili, že považujú za potrebné lepšie vymedziť povolenú frekvenciu nekomerčného dovozu cestujúcimi (t. j. určiť maximálny počet ciest za určité obdobie). Niektoré členské štáty, ktoré majú spoločnú pozemnú hranicu s tretími krajinami, by podľa všetkého mohli mať určité problémy so súkromnými osobami, ktoré prechádzajú cez hranicu EÚ s treťou krajinou niekoľkokrát týždenne alebo – v extrémnych prípadoch – denne, pričom prevážajú tovar podliehajúci spotrebnej dani presne v súlade alebo mierne pod maximálnymi povolenými množstvovými obmedzeniami a iný tovar presne v súlade s povolenými peňažnými prahovými hodnotami. Útvary Komisie chápu obavy týchto členských štátov, predovšetkým preto, že sa vo veľkej miere zhodujú s obavami opísanými v „Správe o ustanoveniach týkajúcich sa osobnej batožiny – predkladanie správ o otázkach týkajúcich sa vykonávania článku 41 nariadenia Rady (ES) č. 1186/2009, ktoré bolo zavedené nariadením Rady (ES) č. 274/2008“. Útvary Komisie sa stotožňujú s názorom, že takýto dovoz by sa nemal považovať za „príležitostný dovoz“. V smernici sa však neuvádza žiadny referenčný údaj, ktorý by vymedzoval primeranú frekvenciu ciest. Podľa článku 6 smernice „na účely uplatňovania oslobodení od dane sa dovoz považuje za nekomerčný, ak spĺňa tieto podmienky: a) uskutočňuje sa príležitostne; b) zahŕňa výlučne tovar na osobné alebo rodinné použitie cestujúcich alebo tovar určený ako dar. Charakter alebo množstvo tovaru nesmie byť také, aby vzbudzovalo podozrenie, že ide o dovoz na komerčné účely.“ Pri analyzovaní veľkého množstva scenárov dovozu cestujúcimi mohli útvary Komisie dospieť k jedinému záveru, a síce, že legislatívna iniciatíva na zmenu ustanovení smernice nepredstavuje vhodné riešenie nahlásených problémov, pretože ďalší rozbor vymedzenia príležitostného dovozu, podľa ktorého tento dovoz „prebieha nepravidelne/občasne/nie bežne“, by viedol iba ku skomplikovaniu právnych definícií bez toho, aby sa zvýšila právna istota. Jednoznačné vymedzenie pojmu „príležitostný“ s vyčíslením frekvencie jednoducho neexistuje; pokiaľ však ide najmä o tovar podliehajúci spotrebnej dani, množstvá, ktoré cestujúci preváža pri vstupe do EÚ, by pri zohľadnení bežného spotrebiteľského správania danej súkromnej osoby malo byť možné spotrebovať. Príklad č. 1: cestujúci prechádza cez hranicu EÚ a tretej krajiny každý druhý deň, pričom pri každom vstupe do EÚ, keď sa vracia z tretej krajiny, preváža kartón cigariet (200 kusov). Množstvo 100 cigariet, ktoré by táto súkromná osoba musela denne spotrebovať, jednoznačne presahuje bežné spotrebiteľské správanie. Takýto dovoz nemožno považovať za nekomerčný. Príklad č. 2: cestujúci prechádza cez hranicu EÚ a tretej krajiny raz týždenne, pričom pri každom vstupe do EÚ, keď sa vracia z tretej krajiny, preváža päť balíčkov cigariet a jeden liter vodky. V prípade, že všetky ostatné podmienky sú splnené, by množstvá uvedené v tomto príklade nemali viesť k začatiu colného konania. Príklad č. 3: cestujúci prechádza cez hranicu EÚ a tretej krajiny každý deň, pričom vstupuje do EÚ na motorovom vozidle s plnou bežnou nádržou benzínu/nafty a ďalšími 10 litrami pohonnej látky v príručnom kanistri. Je veľmi nepravdepodobné, že súkromná osoba využije také veľké množstvo pohonnej látky na nekomerčné účely. Príklad č. 4: cestujúci prechádza cez hranicu EÚ a tretej krajiny raz týždenne, pričom pri každom vstupe do EÚ preváža 3 balíčky jemne rezaného tabaku (spolu 90 g), 4 litre tichého vína, 1 liter whisky, 5 náramkových hodiniek, niekoľko fľašiek parfumu a 3 zariadenia GPS. Hoci sa zdá, že množstvo dovážaného tovaru podliehajúceho spotrebnej dani je ešte v súlade s požiadavkami smernice, dovoz iného tovaru dáva podnet k prevereniu zámerov cestujúceho, respektíve využitia tovaru na komerčné účely. Komisia si je vedomá, že existuje množstvo rôznych scenárov, ktoré v rámci tejto správy nemožno podrobne a dostatočne rozobrať. Toto množstvo možno riešiť iba prípad od prípadu, najmä ak existuje podozrenie z daňového úniku, pričom treba zohľadniť všetky podmienky uvedené najmä v článkoch 4 až 6 smernice. Komisia nemá zásadné výhrady k prístupu niektorých členských štátov, ktoré monitorujú počet ciest jedného cestujúceho za určité obdobie, najmä na pozemných hraniciach s tretími krajinami. Takéto monitorovanie by však nemalo viesť k neprimeranému obmedzovaniu slobody pohybu občanov EÚ, ani by nemalo obmedzovať bežné prekračovanie hraníc osobami, ktoré neprevážajú žiadny tovar zakúpený v zahraničí. Pokiaľ ide o štruktúru takýchto monitorovacích činností, členské štáty môžu určiť, ktoré opatrenia považujú za najprimeranejšie a najmenej zaťažujúce. Takisto by sa nemalo prehliadať, že mnohé ustanovenia smernice Rady 2007/74/ES majú svoj pôvod v medzinárodných dohovoroch, v ktorých členské štáty a EÚ vystupujú ako zmluvné strany. Je preto potrebné zachovať konzistentnosť ustanovení Spoločenstva s ustanoveniami týchto dohovorov. Vzhľadom na uvedené skutočnosti nemá Komisia v úmysle začať v tejto fáze legislatívnu iniciatívu na riešenie spomínaných problémov; Komisia však zostáva otvorená vypracovaniu administratívnych nástrojov a postupov spolu so zainteresovanými členskými štátmi s cieľom primerane riešiť uvedené problémové scenáre a následne sa o nadobudnuté poznatky podeliť s ostatnými členskými štátmi. Riešenie situácií opísaných vyššie je ešte zložitejšie v prípade osôb s pobytom v pohraničnej oblasti, pracovníkov v pohraničnej oblasti alebo posádok dopravných prostriedkov (pozri článok 13 smernice). Pri posudzovaní takýchto prechodov cez hranice musia členské štáty okrem požiadaviek stanovených v článkoch 4 až 6 smernice zohľadniť aj zemepisnú polohu bydliska cestujúceho, zamestnanecký pomer a/alebo pracovné prostredie. V záujme jednoduchšieho riešenia takýchto osobitných prípadov sa v článku 3 ods. 5 a 6 smernice uvádza vymedzenie pojmov „pohraničná oblasť“ a „pracovník v pohraničnej oblasti“. Podľa týchto definícií a v súlade s článkom 13 ods. 2 sa na cestujúcich, ktorí prekračujú oblasť do vzdialenosti 15 kilometrov od hranice (vzdušnou čiarou), nevzťahujú žiadne iné obmedzenia okrem tých, ktoré sa vzťahujú na všetkých ostatných cestujúcich. Niektoré súkromné osoby však toto ustanovenie zneužívajú takým spôsobom, že sa zastavia v pohraničnej oblasti a odovzdajú tovar zakúpený v zahraničí osobám s pobytom do vzdialenosti 15 km od hranice. Keďže takýto dovoz prebieha zvyčajne iba na pozemných hraniciach, v smernici sa stanovujú určité opatrenia, ktoré môžu členské štáty uplatniť, aby riešili/obmedzili zneužitie udelených výnimiek. Po prvé, cestujúci s výnimkou cestujúcich leteckou a námornou dopravou môžu priviezť tovar (okrem tabaku, alkoholu, pohonných látok) iba do hodnoty vo výške 300 EUR na osobu. V prípade cestujúcich leteckou a námornou dopravou predstavuje tento limit 430 EUR. Po druhé, v záujme podpory vyššej úrovne ochrany verejného zdravia môžu členské štáty znížiť maximálne povolené množstvo tabakových výrobkov na 20 percent bežne povolených množstiev (t. j. na 40 cigariet namiesto 200). Členské štáty sa pritom môžu rozhodnúť, či uplatnia takéto nižšie limity na všetkých cestujúcich (článok 8 ods. 1) alebo iba na cestujúcich leteckou a námornou dopravou (článok 8 ods. 2). Po tretie, členské štáty môžu znížiť peňažnú prahovú hodnotu, ako aj množstvové obmedzenia pre osoby s pobytom v pohraničnej oblasti, pracovníkov v pohraničnej oblasti a posádky dopravných prostriedkov využívaných v medzinárodnej preprave, a to na úroveň, ktorú určia vnútroštátne, pozri článok 13 ods. 1 spolu s druhým pododsekom článku 13 ods. 2 smernice. V niektorých prípadoch dokonca členské štáty znížili množstvá na nulovú úroveň. Komisia plne uznáva zložitú situáciu, s ktorou sa niektoré členské štáty musia vyrovnávať pri riešení osobitných prípadov a oslobodení od dane udelených smernicou. Domnieva sa však, že súčasné právne predpisy predstavujú rovnováhu medzi povinnosťou členských štátov predchádzať dvojitému zdaneniu nekomerčného dovozu a zvrchovaným právom členských štátov na ochranu svojej domácej ekonomiky a štátnych príjmov. Komisia sa opäť domnieva, že legislatívna iniciatíva na riešenie prípadov v pohraničnej oblasti jednoducho nepredstavuje uskutočniteľný prístup k vyriešeniu uvedených problémov. Komisia však zostáva otvorená vypracovaniu administratívnych nástrojov a osvedčených postupov spolu so zainteresovanými členskými štátmi s cieľom primerane riešiť uvedené problémové scenáre a následne sa o nadobudnuté poznatky podeliť s ostatnými členskými štátmi. 2.2.3. Článok 8 – Riešenie problému ostatných tabakových výrobkov (v tomto prípade: žuvacieho tabaku snus) Jeden členský štát (Švédsko) oznámil, že dochádza k zneužívaniu oslobodenia od dane stanoveného v tejto smernici v prípade tabakového výrobku s názvom „snus“. Snus je tabakový výrobok, ktorý podľa švédskeho práva podlieha spotrebnej dani. Je zakázaný na všetkých ostatných trhoch EÚ s výnimkou Švédska. Keďže dovoz snusu oslobodený od dane je obmedzený iba prahovou hodnotou 430/300 EUR podľa článku 7 (a nie množstvovými obmedzeniami podľa článku 8), je možné do Švédska priviezť veľké množstvá nezdaneného snusu a tvrdiť, že je na osobné použitie. Opatrenia colnej kontroly potvrdili, že snus do Švédska nezákonne privážajú cestujúci (kuriéri) na trajektoch premávajúcich v Baltskom mori, a to organizovane a vo veľkom meradle. Nezdanený snus sa vo Švédsku opätovne predáva na maloobchodnej úrovni a zjavne vedie k narušeniu trhu. Švédsko navrhuje zavedenie množstvového obmedzenia pre snus odchylne od článkov 7 a 8. Švédsko okrem toho navrhuje, aby boli zavedené množstvové obmedzenia pre všetky zdanené tabakové výrobky vrátane bezdymových tabakových výrobkov. Podľa článku 8 smernice sú množstvové obmedzenia stanovené pre určité tabakové výrobky, ktoré členské štáty oslobodzujú od DPH a spotrebnej dane. Ostatné tovary, ako sú tabakové výrobky, ktoré nie sú vymenované v článku 8, musia spĺňať iba prahovú hodnotu 300/430 EUR (článok 7). Zdá sa, že švédska administratívna prax uplatňovania úľav v rámci prahových hodnôt 4 300 SEK a 3 000 SEK pre cestujúcich z tretích krajín prichádzajúcich lodnou dopravou, čo zodpovedá hodnote 507,49 EUR (cestujúci leteckou a námornou dopravou), resp. 354,06 EUR (ostatní cestujúci), v priebehu uplynulých rokov danú situáciu podstatne zhoršila. V tejto súvislosti majú podľa všetkého prioritu vnútroštátne opatrenia; takýmito vnútroštátnymi opatreniami by sa mohli zosúladiť švédske úľavy v rámci prahových hodnôt so sumami v eurách ustanovenými v článku 7 smernice. Zároveň by však tieto opatrenia mohli byť zamerané na obmedzenie dovozu snusu. Ako príklad možno uviesť drogy, lieky, zbrane, výbušniny, pornografický materiál, v prípade ktorých môžu členské štáty uplatniť svoje zvrchované právo zakázať alebo obmedziť dovoz a/alebo distribúciu takýchto výrobkov. Komisia v súčasnosti nemá v úmysle navrhnúť zmenu smernice v súvislosti s riešením otázky snusu. 2.2.4. Článok 8 ods. 2 – Rozlišovanie medzi cestujúcimi leteckou dopravou a ostatnými cestujúcimi Jeden členský štát navrhol zrušiť rozlišovanie medzi cestujúcimi leteckou dopravou a ostatnými cestujúcimi (pričom nižšie množstvové obmedzenia pre tabakové výrobky by sa uplatnili iba na cestujúcich, ktorí necestujú leteckou dopravou). Podľa článku 8 ods. 2 „členský štát sa môže rozhodnúť, že bude rozlišovať medzi cestujúcimi leteckou dopravou a ostatnými cestujúcimi uplatňovaním nižších množstvových obmedzení uvedených v odseku 1 len na iných cestujúcich, ako sú cestujúci leteckou dopravou“. Zrušenie tohto rozlíšenia by viedlo k tomu, že členské štáty by boli povinné uplatniť nižšie množstvové obmedzenia pre tabakové výrobky (t. j. 40 namiesto 200 cigariet) buď na všetkých cestujúcich, alebo ani na jedného cestujúceho. Podľa súčasného ustanovenia článku 8 ods. 2 sa členské štáty môžu nezávisle rozhodnúť, či budú rozlišovať medzi jednotlivými druhmi cestovania alebo nie. Zachovanie tohto ustanovenia je potrebné v záujme zohľadnenia situácie v určitých členských štátoch, ktoré majú spoločnú pozemnú alebo námornú hranicu s tretími krajinami, kde sú podstatne nižšie cenové úrovne. Členské štáty sa však môžu rozhodnúť, že toto obmedzenie uplatnia v prípade všetkých cestujúcich. Komisia preto nevidí priestor pre zrušenie tejto možnosti podľa článku 8 ods. 2. 2.2.5. Články 8, 9, 11 – Množstvové obmedzenia Jeden členský štát navrhol zosúladenie množstvových obmedzení s (podstatne vyššími) indikatívnymi obmedzeniami, ktoré sa uplatňujú na cestujúcich v rámci EÚ (článok 32 ods. 3 smernice Rady 2008/118/ES), čím by sa predišlo odlišnému zaobchádzaniu s cestujúcimi prichádzajúcimi z tretích krajín. Podľa článkov 8, 9 a 11 smernice oslobodzujú členské štáty od DPH a spotrebnej dane určité množstvá tabakových a alkoholických výrobkov, ako aj pohonnej látky v bežnej nádrži alebo v príručnom kanistri. Podľa základného princípu vnútorného trhu EÚ neexistujú obmedzenia toho, čo si súkromné osoby pri cestovaní medzi krajinami EÚ môžu nakúpiť a niesť so sebou, pokiaľ výrobky slúžia na osobnú spotrebu a nie na opätovný predaj, s výnimkou nových dopravných prostriedkov. Dane (DPH a spotrebná daň) sú zahrnuté v cene výrobkov v členskom štáte nákupu a v žiadnom inom členskom štáte nie je potrebné platiť ďalšie dane. S cieľom zistiť, či je tovar podliehajúci spotrebnej dani určený na vlastnú spotrebu súkromnej osoby, však členské štáty výhradne na účely evidencie stanovujú orientačné úrovne. Tieto orientačné úrovne sú niekoľkokrát vyššie ako množstvové obmedzenia dovozu oslobodeného od dane podľa tejto smernice. Nemalo by preto zmysel zvýšiť množstvové obmedzenia pre dovoz oslobodený od dane na orientačné úrovne pre zdanený tovar v EÚ; naopak by to viedlo k negatívnej diskriminácii občanov Spoločenstva a súčasne by sa tým zvýšilo riziko narušenia hospodárskej súťaže. Množstvové obmedzenia podľa článkov 8, 9 a 11 smernice pomáhajú chrániť sociálno-ekonomickú, rozpočtovú politiku a politiku verejného zdravia členských štátov prostredníctvom stanovenia jednoznačných referenčných hodnôt, ktoré sú kedykoľvek vynútiteľné vnútroštátnymi orgánmi. Komisia nepodporuje zvýšenie množstvových obmedzení uvedených v článkoch 8, 9 a 11 smernice na orientačné úrovne stanovené v článku 32 ods. 3 a 4 smernice Rady 2008/118/ES. 2.2.6. Článok 10 – Vek cestujúcich Jeden členský štát v súvislosti s opatreniami ochrany verejného zdravia maloletých v rôznych členských štátoch navrhuje nahradiť vekovú hranicu „17 rokov“ vekovou hranicou „18 rokov“. Podľa článku 10 smernice sa oslobodenia od dane pre tabakové a alkoholové výrobky neuplatňujú v prípade mladistvých mladších ako 17 rokov. Zákonom stanovená veková hranica pre konzumáciu alkoholu v členských štátoch EÚ sa riadi vnútroštátnou/regionálnou politikou verejného zdravia, ako aj sociálno-ekonomickou politikou. Zatiaľ čo niektoré členské štáty povoľujú nákup a konzumáciu alkoholu/alkoholických nápojov iba osobám vo veku najmenej 18 alebo dokonca 20 rokov, iné členské štáty uplatňujú nižšiu vekovú hranicu 16 rokov, ktorá sa buď vzťahuje len na pivo, alebo na akýkoľvek alkohol/alkoholické nápoje vrátane liehovín. Pokiaľ ide o vekovú hranicu pre nákup a konzumáciu tabakových výrobkov, situácia v členských štátoch je podobná ako v prípade alkoholu. Väčšina členských štátov však pre nákup tabakových výrobkov uplatňuje vyššiu vekovú hranicu 18 rokov, zatiaľ čo menší počet členských štátov ho povoľuje mladistvým vo veku 16 rokov. Okrem toho niektoré členské štáty zaviedli predpisy týkajúce sa ochrany mladistvých, ktorá patrí do regionálnych právomocí. V dôsledku toho sa ustanovenia o fajčení a konzumácii alkoholu značne líšia aj v rámci jednej krajiny. Pred prijatím článku 10 smernice sa tieto aspekty podrobne rozoberali a veková hranica 17 rokov stanovená v článku 10 smernice predstavuje rozumný kompromis medzi jednotlivými právnymi systémami a vnútroštátnou/regionálnou politikou verejného zdravia a sociálno-ekonomickou politikou v členských štátoch. Neexistujú žiadne nové prvky, ktoré by z hľadiska dosiahnutia iného výsledku stáli za diskusiu. Komisia preto v tejto fáze nemá v úmysle zmeniť toto ustanovenie týkajúce sa veku cestujúcich. 2.2.7. Článok 11 – Pohonná látka v príručnom kanistri Jeden členský štát sa vyjadril, že nie je potrebné stanoviť oslobodenie od dane pre pohonnú látku v príručnom kanistri, a to najmä z praktických dôvodov. Tento členský štát ďalej navrhuje zosúladenie článku 11 smernice s ustanoveniami článkov 84 a 87 smernice Rady 2009/132/ES, ktorou sa určuje rozsah pôsobnosti článku 143 písm. b) a c) smernice 2006/112/ES vzhľadom na oslobodenie od DPH na finálny dovoz určitého tovaru na účely DPH, a článkov 107 a 110 nariadenia Rady (ES) č. 1186/2009 ustanovujúceho systém Spoločenstva pre oslobodenie od cla s cieľom zabezpečiť zrozumiteľnejšie a koherentnejšie uplatňovanie oslobodenia pohonnej látky v bežnej nádrži od dane. Podľa článku 11 smernice môže byť od DPH a spotrebnej dane oslobodená pohonná látka, ktorá sa nachádza v bežnej nádrži, a dodatočný objem 10 litrov v príručnom kanistri. Tieto ustanovenia majú svoj pôvod v niekoľkých medzinárodných dohovoroch, ako je Kjótsky dohovor a Istanbulský dohovor o dočasnom dovoze, v ktorých členské štáty a/alebo Európska únia vystupujú ako zmluvné strany. Túto konzistentnosť medzi predpismi Spoločenstva a medzinárodným záväzkom je nutné zachovať. Okrem toho by sa zaujatím výlučne fiškálneho hľadiska nemali zanedbávať ani aspekty týkajúce sa cestnej bezpečnosti. Komisia sa na druhej strane stotožňuje s obavami týchto členských štátov v súvislosti so zneužívaním oslobodenia od dane, najmä preto, že tieto obavy sa potvrdili a sú podrobne opísané v „Správe o ustanoveniach týkajúcich sa osobnej batožiny – predkladanie správ o otázkach týkajúcich sa vykonávania článku 41 nariadenia Rady (ES) č. 1186/2009, ktoré bolo zavedené nariadením Rady (ES) č. 274/2008“. Opäť však treba poznamenať, že legislatívna iniciatíva nepredstavuje vhodný nástroj na riešenie možných scenárov takéhoto zneužívania. Podľa všetkého by bolo vhodnejšie vypracovať administratívne postupy a nástroje na boj proti tomuto zneužívaniu. Ustanovenia článkov 84 a 87 smernice Rady 2009/132/ES a článkov 107 a 110 nariadenia Rady (ES) č. 1186/2009 by mohli slúžiť ako základ pre vypracovanie týchto nástrojov a postupov. Oslobodenie od dane pohonnej látky, ktorá sa nachádza v bežných nádržiach vozidiel, ako aj oslobodenie od dane pohonnej látky v príručnom kanistri, ktorého objem nepresahuje 10 litrov, sa zachováva. Komisia však zostáva otvorená vypracovaniu administratívnych nástrojov a najlepších postupov spolu so zainteresovanými členskými štátmi s cieľom primerane riešiť uvedené problémové scenáre a následne sa o nadobudnuté poznatky podeliť s ostatnými členskými štátmi. 2.2.8. Článok 14 – Minimálna výška dane Jeden členský štát sa spýtal, či sa suma uvedená v článku 14 (10 EUR) vzťahuje na DPH, ako aj na spotrebnú daň (spolu 10 EUR), alebo či sa na jednotlivé dane vzťahuje zvlášť (10 + 10 EUR). Podľa článku 14 „sa členské štáty môžu rozhodnúť, že nebudú vyrubovať DPH ani spotrebnú daň na tovar, ktorý dováža cestujúci, ak splatná daň nepresahuje 10 EUR“. Komisia by chcela objasniť, že táto minimálna výška dane sa vzťahuje na celkovú vypočítanú daň (DPH aj spotrebnú daň). 2.2.9. Vzťah medzi peňažnými prahovými hodnotami a množstvovými obmedzeniami V dokumente „Správa o ustanoveniach týkajúcich sa osobnej batožiny – predkladanie správ o otázkach týkajúcich sa vykonávania článku 41 nariadenia Rady (ES) č. 1186/2009, ktoré bolo zavedené nariadením Rady (ES) č. 274/2008“ členské štáty kritizovali skutočnosť, že možnosti výberu medzi peňažnými prahovými hodnotami a množstvovými obmedzeniami by mohli byť príliš liberálne a mohli by viesť k narušeniu hospodárskej súťaže medzi členskými štátmi. Pokiaľ ide o spotrebné dane, členské štáty o žiadnom takomto narušení hospodárskej súťaže neinformovali ani neposkytli ekonomické údaje, ktorými by príslušné tvrdenie podložili. Komisia preto v tejto fáze nemá v úmysle znovu otvoriť diskusie na tému vzťahu medzi peňažnými prahovými hodnotami a množstvovými obmedzeniami. 2.2.10. Vnútrozemská plavba a preprava cestujúcich na rieke Dunaj Jeden hospodársky subjekt položil otázku, prečo sa na cestujúcich, ktorí vstupujú na územie EÚ po rieke Dunaj na plavidle, ktoré nie je určené na more, nevzťahujú povolené množstvá pre cestujúcich. Útvary Komisie neboli schopné túto otázku zodpovedať na mieste a budú o nej diskutovať s členskými štátmi, pretože podľa všetkého súvisí s otázkami rovnakého daňového zaobchádzania. Komisia prediskutuje tému vnútrozemskej plavby a prepravy cestujúcich na rieke Dunaj s členskými štátmi vo Výbore pre spotrebné dane. 3. Celkové hodnotenie a závery Konzultácie s členskými štátmi priniesli aktuálne pohľady na súčasné uplatňovanie práva Spoločenstva vo vnútroštátnych právnych predpisoch. Prevažná väčšina členských štátov je s ustanoveniami spokojná a nepovažuje za potrebné súčasnú smernicu revidovať. Značný počet prijatých pripomienok sa týka iba lingvistických/redakčných zmien. Pre tieto dôvody Komisia navrhuje, aby v tejto fáze nebola začatá žiadna legislatívna iniciatíva s cieľom zmeniť smernicu v oblasti povolených množstiev pre cestujúcich. Komisia však zostáva otvorená vypracovaniu administratívnych nástrojov a najlepších postupov spolu so zainteresovanými členskými štátmi s cieľom primerane riešiť problémové scenáre v praxi a následne sa o nadobudnuté poznatky podeliť s ostatnými členskými štátmi. Všetky podstatné prijaté pripomienky sa v rámci tejto správy zohľadnili. Členské štáty majú k dispozícii usmernenia ku konkrétnym otázkam, najmä pokiaľ ide o vymedzenie a výklad technických pojmov používaných pri uplatňovaní tejto smernice. Niektoré pripomienky sa týkajú širších otázok, ktorými sa zaoberajú iné predpisy o spotrebnej dani (najmä všeobecné ustanovenia týkajúce sa spotrebnej dane podľa smernice Rady 2008/118/ES). Tieto pripomienky sa zohľadnia pri navrhovaní revízie takýchto právnych predpisov. 4. Príloha Prehľad uplatňovania oslobodení od dane a vyšších/nižších množstvových obmedzení členskými štátmi v súlade s článkami 7, 8, 13, 14 a 15 smernice Rady 2007/74/ES V súlade s článkami 7, 8, 13, 14 a 15 smernice Rady 2007/74/ES môžu členské štáty využiť oslobodenia od dane a vyššie/nižšie množstvové obmedzenia pri vykonávaní ustanovení tejto smernice. Tieto ustanovenia sa uplatňujú na vnútroštátnej úrovni. Tabuľky uvedené ďalej poskytujú prehľad uplatňovania týchto oslobodení od dane členskými štátmi. Uplatňovanie znížených množstiev/peňažných prahových hodnôt podľa článku 7 ods. 2 a článku 8 ods. 1 a 2 Členský štát || Znížená peňažná prahová hodnota podľa článku 7 ods. 2 v EUR || Znížené množstvá pre všetkých cestujúcich podľa článku 8 ods. 1 || Znížené množstvá pre všetkých cestujúcich, ktorí necestujú leteckou dopravou, podľa článku 8 ods. 2 1 || 2 || 3 || 4 AT* || 150 || nie || nie BE || 175 || nie || nie BG || nie || čiastočne áno || áno CY || 175 || nie || nie CZ || 200 || nie || nie DE || 175 || nie || nie DK || nie || nie || nie EE || nie || iba podľa článku 8 ods. 1 písm. a) a d) || neuvádza sa EL || 150 || nie || áno ES || 150 || nie || nie FI || nie || nie || nie FR || 150 || nie || nie HU || 150 || nie || áno IE || 215 || nie || nie IT || 150 || nie || nie LT || 147,70 || nie || áno LU || 175 || nie || nie LV || 282,01 || nie || áno MT || nie || nie || nie NL || nie || nie || nie PL || nie || DPH: nie. Spotrebné dane: oboje. || áno PT || 150 || nie || nie RO || nie || iba podľa článku 8 ods. 1 písm. a) || nie SE || nie || nie || áno (len do určitej miery) SI || 150 || nie || nie SK || nie || čiastočne áno || áno UK || nie || nie || nie * Rakúsko uplatňuje článok 8 ods. 3 pre cestujúcich, ktorí prichádzajú z enklávy Samnauntal. Uplatňovanie znížených množstiev/peňažných prahových hodnôt podľa článku 13 ods. 1 písm. a) Členský štát || Tabak a) cigarety b) cigarily c) cigary d) tabak na fajčenie || Alkohol a alkoholické nápoje a) s obsahom alkoholu vyšším ako 22 % objemu alebo nedenaturovaný etylalkohol s obsahom alkoholu 80 % objemu a viac b) s obsahom alkoholu 22 % objemu alebo menej c) tiché víno d) pivo || Pohonná látka a) bežná nádrž b) príručný kanister || Peňažná prahová hodnota (maximálna hodnota v EUR) AT || a) 25 b) 10 c) 5 d) 25 g || a) 0,25 litra b) 0,75 litra c) 1 liter d) 2 litre || neuvádza sa || 20 EUR vrátane 4 EUR na potraviny a nealkoholické nápoje BE || nie || nie || nie || nie BG || nie || nie || nie || nie CY || nie || nie || nie || nie CZ || nie || nie || nie || nie DE || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0 litrov b) 0 litrov c) 0 litrov d) 0 litrov || neuvádza sa || 90 EUR DK || nie || nie || nie || nie EE || nie || nie || nie || nie EL || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 1 liter b) 2 litre c) 4 litre d) 16 litrov || a) pohonná látka v bežnej nádrži b) 10 l pohonnej látky v príručnom kanistri || 175 EUR ES || a) 200 mesačne || nie || nie || nie FI || nie || nie || nie || nie FR || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,25 litra b) 0,50 litra c) 0,50 litra d) 4 litre || a) pohonná látka v bežnej nádrži 200 litrov b) 10 l pohonnej látky v príručnom kanistri || Max.: 175 EUR (cestujúci od 15 rokov). Pre cestujúcich mladších ako 15 rokov: 40 EUR. HU || nie || nie || nie || nie IE || nie || nie || nie || nie IT || a) 20 b) 10 c) 5 d) 25 g || a) 0,125 litrov b) 0,250 litrov c) 1 liter d) 2 litre || iba bežná nádrž || 50 EUR LT || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,5 litra b) 0,75 litra c) 0,75 litra d) 4 litre || a) pohonná látka v bežnej nádrži b) žiadne oslobodenie od dane pre príručný kanister || 147,70 EUR LU || nie || nie || nie || nie LV || nie || nie || nie || nie MT || nie || nie || nie || nie NL || nie || nie || nie || nie PL || nie || a) 0,5 litra (iba pre DPH) b) 0,5 litra (iba pre DPH) c) 0,5 litra (iba pre DPH) d) 2 litre (iba pre DPH) || nie || nie PT || nie || nie || nie || nie RO || nie || nie || nie || nie SE || nie || nie || nie || nie SI || a) 25 b) 10 c) 5 d) 250 g || a) 0,25 litra c) 1 liter || neuvádza sa || 40 EUR SK || nie || nie || nie || nie UK || nie || nie || nie || nie Uplatňovanie znížených množstiev/peňažných prahových hodnôt podľa článku 13 ods. 1 písm. b) Členský štát || Tabakové výrobky a) cigarety b) cigarily c) cigary d) tabak na fajčenie || Alkohol a alkoholické nápoje a) s obsahom alkoholu vyšším ako 22 % objemu alebo nedenaturovaný etylalkohol s obsahom alkoholu 80 % objemu a viac b) s obsahom alkoholu 22 % objemu alebo menej c) tiché víno d) pivo || Pohonná látka a) bežná nádrž b) príručný kanister || Peňažná prahová hodnota (maximálna hodnota v EUR) AT || a) 25 b) 10 c) 5 d) 25 g || a) 0,25 litra b) 0,75 litra c) 1 liter d) 2 litre || neuvádza sa || 20 EUR vrátane 4 EUR na potraviny a nealkoholické nápoje BE || nie || nie || nie || nie BG || nie || nie || nie || nie CY || nie || nie || nie || nie CZ || nie || nie || nie || nie DE || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0 litrov b) 0 litrov c) 0 litrov d) 0 litrov || neuvádza sa || 90 EUR DK || nie || nie || nie || nie EE || nie || nie || nie || nie EL || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 1 liter b) 2 litre c) 4 litre d) 16 litrov || a) pohonná látka v bežnej nádrži b) 10 l pohonnej látky v príručnom kanistri || 175 EUR ES || a) 200 mesačne || nie || nie || nie FI || nie || nie || nie || nie FR || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,25 litra b) 0,50 litra c) 0,50 litra d) 4 litre || a) pohonná látka v bežnej nádrži 200 litrov b) 10 l pohonnej látky v príručnom kanistri || Max.: 175 EUR (cestujúci od 15 rokov). Pre cestujúcich mladších ako 15 rokov: 40 EUR HU || nie || nie || nie || nie IE || nie || nie || nie || nie IT || a) 20 b) 10 c) 5 d) 25 g || a) 0,125 litra b) 0,250 litra c) 1 liter d) 2 litre || iba bežná nádrž || 50 EUR LT || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,5 litra b) 0,75 litra c) 0,75 litra d) 4 litre || a) pohonná látka v bežnej nádrži b) žiadne oslobodenie od dane pre príručný kanister || 147,70 EUR LU || nie || nie || nie || nie LV || nie || nie || nie || nie MT || nie || nie || nie || nie NL || nie || nie || nie || nie PL || nie || a) 0,5 litra (iba pre DPH) b) 0,5 litra (iba pre DPH) c) 0,5 litra (iba pre DPH) d) 2 litre (iba pre DPH) || nie || nie PT || nie || nie || nie || nie RO || nie || nie || nie || nie SE || nie || nie || nie || nie SI || a) 25 b) 10 c) 5 d) 250 g || a) 0,25 litra c) 1 liter || neuvádza sa || 40 EUR SK || nie || nie || nie || nie UK || nie || nie || nie || nie Uplatňovanie znížených množstiev/peňažných prahových hodnôt podľa článku 13 ods. 1 písm. c) Členský štát || Tabakové výrobky a) cigarety b) cigarily c) cigary d) tabak na fajčenie || Alkohol a alkoholické nápoje a) s obsahom alkoholu vyšším ako 22 % objemu alebo nedenaturovaný etylalkohol s obsahom alkoholu 80 % objemu a viac b) s obsahom alkoholu 22 % objemu alebo menej c) tiché víno d) pivo || Pohonná látka a) bežná nádrž b) príručný kanister || Peňažná prahová hodnota (maximálna hodnota v EUR) AT || a) 25 b) 10 c) 5 d) 25 g || a) 0,25 litra b) 0,75 litra c) 1 liter d) 2 litre || neuvádza sa || 20 EUR vrátane 4 EUR na potraviny a nealkoholické nápoje BE || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,25 litra b) 0,50 litra c) 2 litre d) 8 litrov || a) bežná nádrž: žiadne b) príručný kanister: žiadne || Max. hodnota: 175 EUR BG || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 1 liter b) 1 liter c) 2 litre d) 4 litre || a) pohonná látka v bežnej nádrži b) 10 l pohonnej látky v príručnom kanistri || 150 EUR CY || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,25 litra b) 0,50 litra c) 1 liter d) 3 litre || neuvádza sa || 35 EUR CZ || neuvádza sa || neuvádza sa || neuvádza sa || 300 EUR DE || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0 litrov b) 0 litrov c) 0 litrov d) 0 litrov || neuvádza sa || 90 EUR DK || nie || nie || nie || nie EE || nie || nie || nie || nie EL || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 1 liter b) 2 litre c) 4 litre d) 16 litrov || a) pohonná látka v bežnej nádrži b) 10 l pohonnej látky v príručnom kanistri || 175 EUR ES || nie || nie || nie || 30 alebo 43 EUR FI || Mesačne: a) 200 b) 100 c) 50 d) 250 g || Mesačne: a) 1 liter b) 2 litre c) 4 litre d) 16 litrov || Mesačne: a) pohonná látka v bežnej nádrži b) 10 l pohonnej látky v príručnom kanistri || 430 EUR mesačne (letecká a námorná doprava). Pozemná doprava: peňažná prahová hodnota jednorazovo dovezeného tovaru max. 300 EUR. FR || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,25 litra b) 0,50 litra c) 0,50 litra d) 4 litre || a) pohonná látka v bežnej nádrži 200 litrov b) 10 l pohonnej látky v príručnom kanistri || Max.: 175 EUR (cestujúci od 15 rokov). Pre cestujúcich mladších ako 15 rokov: 40 EUR HU || nie || nie || nie || nie IE || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,35 litra b) 0,50 litra c) 0,75 litra d) 4 litre || a) pohonná látka v bežnej nádrži b) 10 l pohonnej látky v príručnom kanistri || 430 EUR IT || a) 20 b) 10 c) 5 d) 25 g || a) 0,125 litra b) 0,250 litra c) 1 liter d) 2 litre || iba bežná nádrž || 50 EUR LT || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,5 litra b) 0,75 litra c) 0,75 litra d) 4 litre || a) pohonná látka v bežnej nádrži b) žiadne oslobodenie od dane pre príručný kanister || 147,70 EUR LU || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,25 litra b) 0,5 litra c) 2 litre d) 8 litrov || neuvádza sa || 175 EUR LV || nie || nie || nie || nie MT || nie || nie || nie || nie NL || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 1 liter b) 1 liter c) 2 litre d) 8 litrov || Žiadne nižšie množstvo || Žiadna nižšia prahová hodnota PL || nie || a) 0,5 litra (iba pre DPH) b) 0,5 litra (iba pre DPH) c) 0,5 litra (iba pre DPH) d) 2,0 litre (iba pre DPH) || nie || nie PT || a) 80 b) 20 c) 10 d) 50 g || neuvádza sa || neuvádza sa || 200 EUR RO || nie || nie || nie || nie SE || a) 100 b) 20 c) 20 d) 100 g || a) 0 litrov b) 0 litrov c) 0 litrov d) 0 litrov || neuvádza sa || 0 EUR SI || a) 25 b) 10 c) 5 d) 250 g || a) 0,25 litra c) 1 liter || neuvádza sa || 40 EUR SK || nie || nie || nie || nie UK || nie || nie || nie || nie Uplatňovanie výnimiek podľa článku 14 a článku 15 Členský štát || Výnimky podľa článku 14 (žiadna DPH ani spotrebná daň v prípade, že výška dane je rovná alebo nižšia ako 10 EUR) || Výnimky podľa článku 15 (úprava/zaokrúhlenie národnej meny na EUR)* AT || áno || nie BE || nie || nie BG || nie || nie CY || áno || nie CZ || áno || áno (iba podľa článku 15 ods. 2) DE || nie || nie DK || nie || nie EE || nie || nie EL || nie || nie ES || nie || nie FI || nie || nie FR || nie || nie HU || nie || áno (iba podľa článku 15 ods. 2) IE || nie || nie IT || áno || nie LT || nie || áno (iba podľa článku 15 ods. 2) LU || áno || nie LV || nie || áno (iba podľa článku 15 ods. 2) MT || áno || nie NL || nie || nie PL || áno || nie PT || áno || nie RO || áno || nie SE || áno || áno SI || nie || nie SK || nie || nie UK || nie || áno [1] Chorvátsko vstúpilo do EÚ iba 1. júla 2013 a nie je zahrnuté do tohto dotazníka. [2] Dotazník bol predložený na stretnutí Výboru pre spotrebné dane a bol otvorený na pripomienkovanie od 26. júna 2012 do 27. júla 2012. [3] Dokument 16879/2011 – UD 335 – príloha [4] Pozri dokument Komisie „Výsledky dotazníka o vykonávaní smernice Rady 2007/74/ES z 20. decembra 2007 o oslobodení tovaru, ktorý dovážajú osoby cestujúce z tretích krajín, od dane z pridanej hodnoty a spotrebnej dane“ (CED 798). [5] „Hodnota osobnej batožiny cestujúceho, ktorá sa dováža dočasne alebo sa dováža spätne po jej dočasnom vývoze, a hodnota liekov nevyhnutných na osobnú potrebu cestujúceho sa na účely uplatňovania oslobodení uvedených v odsekoch 1 a 2 nezohľadňujú.“