Zmenený a doplnený Návrh rozhodnutie Rady o uzatvorení Dohovoru o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia a jeho Protokolu týkajúceho sa záležitostí špecifických pre letecké zariadenia, ktoré boli spoločne prijaté v Kapskom Meste 16. novembra 2001, zo strany Európskeho spoločenstva /* KOM/2008/0508 v konečnom znení - CNS 2008/0162 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 11.8.2008 KOM(2008) 508 v konečnom znení 2008/0162 (CNS) Zmenený a doplnený návrh ROZHODNUTIE RADY o uzatvorení Dohovoru o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia a jeho Protokolu týkajúceho sa záležitostí špecifických pre letecké zariadenia, ktoré boli spoločne prijaté v Kapskom Meste 16. novembra 2001, zo strany Európskeho spoločenstva (predložená Komisiou) DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. ÚčEL TOHTO NÁVRHU Komisia navrhuje, aby Spoločenstvo uzatvorilo Dohovor o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia (ďalej len „dohovor z Kapského mesta“ alebo „dohovor“) a jeho Protokol týkajúci sa záležitostí špecifických pre letecké zariadenia (ďalej len „letecký protokol“) prijaté na diplomatickej konferencii, ktorá sa konala v Kapskom Meste od 29. októbra do 16. novembra 2001 pod záštitou Medzinárodného inštitútu pre unifikáciu súkromného práva (UNIDROIT) a Medzinárodnej organizácie civilného letectva (ICAO). Dohovor z Kapského Mesta a letecký protokol prijaté v roku 2001 sú zmiešanými dohodami, ktoré čiastočne patria do výhradnej právomoci Spoločenstva. Komisia predložila v roku 2002 dva návrhy týkajúce sa podpísania a uzatvorenia týchto dokumentov Spoločenstvom. Tieto návrhy obsahovali vyhlásenia, ktoré malo Spoločenstvo vydať, o uplatňovaní osobitných ustanovení oboch dokumentov, ktoré sa dotýkajú právnych predpisov Spoločenstva. Po diskusiách vo Výbore pre občianskoprávne veci bol tento súbor v októbri 2003 zaslaný Výboru stálych predstaviteľov (COREPER), nebol však schválený kvôli sporu medzi Španielskom a Spojeným kráľovstvom týkajúcemu sa gibraltárskych orgánov v kontexte zmiešaných dohôd. Tento spor sa vyriešil v decembri 2007. Kontext sa však od decembra 2003 značne zmenil, pretože k Spoločenstvu pristúpilo niekoľko nových členských štátov a dohovor a protokol už nie sú viac otvorené na podpis. Preto bolo potrebné návrh zmeniť a doplniť. V tejto súvislosti sa 3. marca 2008 o tejto otázke rokovalo na stretnutí Výboru pre občianskoprávne veci, na ktorom sa Komisia zaviazala vypracovať zmenený a doplnený návrh na uzatvorenie týchto medzinárodných dokumentov. Zmenený a doplnený návrh by zlúčil návrhy vyhlásení Spoločenstva týkajúcich sa podpísania a uzatvorenia do návrhu jediného rozhodnutia Rady o uzatvorení. Tento návrh nahrádza a aktualizuje nasledovné návrhy, ktoré predložila Komisia v roku 2002: - návrh rozhodnutia Rady o podpísaní Dohovoru o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia a jeho Protokolu týkajúceho sa záležitostí špecifických pre letecké zariadenia, ktoré boli spoločne prijaté v Kapskom Meste 16. novembra 2001, zo strany Európskeho spoločenstva, - návrh rozhodnutia Rady o uzatvorení Dohovoru o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia a jeho Protokolu týkajúceho sa záležitostí špecifických pre letecké zariadenia, ktoré boli spoločne prijaté v Kapskom Meste 16. novembra 2001[1], zo strany Európskeho spoločenstva. 2. PRÁVOMOCI SPOLOčENSTVA Keďže Spoločenstvo má právomoc rozhodovať o určitých veciach, na ktoré sa vzťahuje dohovor a letecký protokol a ktoré majú vplyv na nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach[2] a (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní,[3] členské štáty nemôžu ratifikovať tieto dokumenty nezávisle. Rada poverila 29. októbra 2001 Komisiu, aby na diplomatickej konferencii v Kapskom Meste rokovala v mene Spoločenstva o ustanoveniach dohovoru a leteckého protokolu, ktoré patria do výhradnej právomoci Spoločenstva a dotýkajú sa jeho dvoch nariadení. Dohovor a letecký protokol podpísali štyri členské štáty. Od nadobudnutia platnosti dohovoru z Kapského Mesta 1. apríla 2004 a jeho leteckého protokolu 1. marca 2006 nemôže Spoločenstvo podpísať tieto medzinárodné dokumenty a návrh z roku 2003 na ich podpísanie sa stal zastaraným. Spoločenstvo však môže pristúpiť k dohovoru a leteckému protokolu vydaním príslušných vyhlásení. Podľa dohovoru a jeho leteckého protokolu sa „organizácie regionálnej hospodárskej integrácie“ môžu stať zmluvnou stranou týchto dokumentov (článok 48 dohovoru a článok XXVII protokolu). Na účely dohovoru a jeho leteckého protokolu sa pod „organizáciou regionálnej hospodárskej integrácie“ rozumie organizácia, ktorá má právomoc nad určitými záležitosťami, ktoré upravuje dohovor alebo protokol, a ktorá môže tento dohovor alebo protokol podpísať, schváliť alebo k nim pristúpiť. Táto definícia umožní Spoločenstvu stať sa zmluvnou stranou v týchto dvoch dokumentoch pod podmienkou, že získa nevyhnutný súhlas inštitúcií Spoločenstva. Každý odkaz v dohovore alebo protokole na „zmluvný(-é) štát(-y)“ alebo „štáty, ktoré sú zmluvnou stranou“ sa vzťahuje aj na Spoločenstvo, ak to kontext vyžaduje (článok 48 ods. 3 dohovoru a článok XXVII ods. 3 protokolu). V týchto dvoch dokumentoch sa vyžaduje, aby Spoločenstvo vydalo v čase podpisu, prijatia, schválenia alebo pristúpenia všeobecné vyhlásenie uvádzajúce tie záležitosti, ktoré upravuje dohovor a protokol a ktoré patria do právomoci Spoločenstva (článok 48 ods. 2 dohovoru a článok XXVII ods. 2 protokolu). Na tento účel je v prílohe I pripojený návrh vyhlásenia. Znenie bolo vypracované na základe súčasných právomocí Spoločenstva udelených na základe nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 a č. 1346 z 29. mája 2000. 3. VYHLÁSENIA O ZÁLEžITOSTIACH PATRIACICH DO VÝHRADNEJ PRÁVOMOCI SPOLOčENSTVA Počas diplomatickej konferencie v Kapskom Meste v novembri 2001 dosiahlo Spoločenstvo, že do dokumentov boli zaradené ustanovenia, ktoré mu v záležitostiach, na ktoré sa vzťahujú už uvedené dve nariadenia, umožňujú namiesto dohovoru a leteckého protokolu uplatňovať právne predpisy Spoločenstva. Od Spoločenstva sa bude vyžadovať, aby v čase uzatvorenia vydalo vyhlásenia o záležitostiach, ktoré patria do výhradnej právomoci Spoločenstva. Tieto vyhlásenia pripojené v prílohe II sa týkajú týchto záležitostí: 3.1. Predbežné opatrenia (článok 55 dohovoru a článok X protokolu) Pokiaľ ide o zlučiteľnosť s článkami 13 a 43 dohovoru, je potrebné zdôrazniť, že iba tie opatrenia, ktoré sú predbežnými alebo ochrannými opatreniami v zmysle článku 31 nariadenia č. 44/2001, sú opatreniami, ktorých cieľom je v oblastiach patriacich do pôsobnosti nariadenia zachovať de facto alebo de jure stav s cieľom chrániť práva, ktorých uznanie sa vyžaduje od súdu prejednávajúceho vec.[4] Okrem toho je prijatie predbežných alebo ochranných opatrení podľa článku 31 nariadenia podmienené najmä existenciou skutočnej súvislosti medzi predmetom týchto opatrení a územnou právomocou súdu zmluvného štátu, na ktorom sa žiada o tieto opatrenia.[5] Spoločenstvo bude musieť vyhlásiť, že prijímanie predbežných opatrení podľa článku 13 dohovoru súdmi, ktoré majú právomoc podľa článku 43, bude v prípade, že má dlžník bydlisko v Spoločenstve, možné iba v súlade s článkom 31 nariadenia č. 44/2001 (článok 24 Bruselského dohovoru z 27. septembra 1968, podľa výkladu Súdneho dvora Európskych spoločenstiev). Podľa článku X ods. 1 a článku XXX ods. 2 protokolu sa článok X protokolu, ktorý sa týka predbežných opatrení, uplatňuje celý alebo čiastočne iba vtedy, ak zmluvný štát vydal v tomto zmysle pozitívne vyhlásenie. Týmto článkom sa do zoznamu foriem predbežných opatrení stanovených v článku 13 dohovoru zaraďuje predaj veci. V prípade, že zmluvný štát vydá takéto vyhlásenie vzhľadom na článok X ods. 2, musí stanoviť požadovanú lehotu na získanie predbežných opatrení stanovených v článku 13 ods. 1 dohovoru. Navrhuje sa, aby Spoločenstvo nevydávalo takéto vyhlásenie podľa článku XXX ods. 2 uvedené v článku X. 3.2. Platobná neschopnosť (články XI a XII protokolu) Články XI a XII leteckého protokolu týkajúce sa platobnej neschopnosti dlžníka sa uplatňujú iba vtedy, ak zmluvný štát, ktorý má primárnu právomoc vo veciach platobnej neschopnosti, vydá v tomto zmysle príslušné vyhlásenie podľa článku XXX. V článku XI sa stanovujú podrobné pravidlá odovzdania držby leteckého predmetu, ktorý je zárukou veriteľa v prípade platobnej neschopnosti dlžníka (alternatíva A alebo B). Tieto pravidlá sú ustanoveniami hmotného práva, ktoré sú určené na ochranu veriteľa zabezpečeného vecným právom pred akýmikoľvek možnými dôsledkami platobnej neschopnosti dlžníka. V nariadení 1346/2000 sú stanovené pravidlá týkajúce sa súdnej právomoci, uznávania a vykonávania rozhodnutí a kolízne normy, ktoré sa vzťahujú na konkurzné konanie, ktoré sa začalo v Spoločenstve. Článok 5 však stanovuje, že sa začatie konkurzného konania nedotýka vecného práva veriteľov alebo tretích strán, pokiaľ ide o dlžníkovi patriaci hmotný alebo nehmotný, hnuteľný alebo nehnuteľný majetok, ktorý sa v čase začatia konania nachádza na území iného členského štátu. Je to hmotnoprávne ustanovenie medzinárodného práva súkromného, ktoré priamo určuje, čo sa stane s vecnými právami na nehnuteľný majetok, ktorý sa nachádza v inom členskom štáte, ako je štát, v ktorom sa začalo konanie. Pokiaľ ide o určenie, či majetok podliehajúci vecným právam tvorí súčasť konkurznej podstaty, nariadenie sa neodvoláva na právo štátu, v ktorom sa konanie začalo, ani na lex situs, ale priamo stanovuje, že vecné práva, pokiaľ ide o tento majetok, nie sú dotknuté začatím konkurzného konania. V odôvodnení 12 nariadenia sa uvádza, že „hlavné konkurzné konanie ... má univerzálny rozsah a jeho cieľom je obsiahnuť všetok majetok dlžníka“ bez ohľadu na členský štát, v ktorom sa majetok nachádza, okrem prípadov, keď sa územné konkurzné konanie začalo na základe článku 3 ods. 2 nariadenia. Z toho vyplýva, že štát, v ktorom sa začalo konanie podľa článku 4, by mal stanoviť, ktorý majetok tvorí súčasť majetku v hlavnom konaní a ktorý je z neho vylúčený. Pokiaľ ide o majetok podliehajúci vecným právam, nariadenie nevyžaduje, aby bol zaradený do konkurznej podstaty hlavného konania, ani aby bol z nej vylúčený. V článku 5 sa iba stanovuje, že sa musia rešpektovať vecné práva tretích strán, pokiaľ ide o majetok nachádzajúci sa na území niektorého členského štátu (ktorý je zmluvným štátom protokolu), iného ako je štát, v ktorom sa začalo hlavné konanie. V dôsledku toho, aj keď právne predpisy štátu, v ktorom sa začalo konanie, stanovujú, že všetok majetok tvorí súčasť konkurznej podstaty, držiteľ vecného práva nestráca žiadnu konkrétnu výsadu spojenú s týmto právom, najmä možnosť predať majetok, aby uspokojil svoje nároky. V článku 5 nariadenia a článku XI protokolu sa teda zhodne stanovuje, že majetok podliehajúci vecnému právu netvorí súčasť konkurznej podstaty. Z toho vyplýva, že v súlade s rozhodnutím Súdneho dvora vo veci AETR [6] má iba Spoločenstvo výhradnú právomoc vstupovať v tejto oblasti do externých záväzkov a rozhodovať o prípadnom vydaní rozhodnutia uvedeného v článku XXX ods. 3 s cieľom stanoviť zvolenú alternatívu (A alebo B) a lehotu požadovanú v článku XI. Ak má právomoc vo veci primárneho konkurzného konania členský štát, malo by sa podľa názoru Komisie uplatňovať namiesto dohovoru a leteckého protokolu nariadenie č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní. Aby sa dosiahol tento cieľ a zachovala právna istota, odporúča Komisia, aby sa Spoločenstvo nerozhodlo pre úplné alebo čiastočné uplatňovanie žiadnej z alternatív stanovených v článku XI protokolu. To je, zdá sa, jediné riešenie, ktoré by zaručilo jednotné uplatňovanie nariadenia č. 1346/2000 v rámci Spoločenstva, pretože neexistuje žiadne opodstatnenie pre výnimku v prípade leteckých zariadení. Z toho vyplýva, že Spoločenstvo nevydá vyhlásenie uvedené v článku XI protokolu podľa článku XXX ods. 3, ani vyhlásenie o pomoci pri platobnej neschopnosti uvedené v článku XII, ktoré je spojené s vyhlásením v článku XI, podľa článku XXX ods. 1. 3.3. Súdna právomoc miesta registrácie Pokiaľ ide o článok XXI protokolu, pokladáme za výhodnejšie predísť situácii, pri ktorej toto nové pravidlo o súdnej právomoci vytvára výnimku z ustanovení právnych predpisov Spoločenstva. Ak sa dlžník nachádza na území Spoločenstva v súlade s článkom 4 dohovoru, potom by sa mali jednotne uplatňovať právne predpisy Spoločenstva. Článok XXX ods. 5 protokolu umožňuje zmluvným štátom vyhlásiť, že nebudú uplatňovať tento článok. Navrhuje sa, aby Spoločenstvo vyhlásilo, že nebude uplatňovať tento článok, čo mu umožní uplatňovať nariadenie č. 44/2001. 4. VYHLÁSENIA PODľA čLÁNKU VIII PROTOKOLU Keďže všetky členské štáty sú viazané Rímskym dohovorom z roku 1980 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky dovtedy, kým nebudú môcť uplatňovať pravidlá nariadenia Európskeho parlamentu Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008[7], Komisia navrhuje, aby nevydávali vyhlásenia podľa článku XXX ods. 1 protokolu že budú uplatňovať článok VIII protokolu, ktorý sa týka voľby práva. Vzhľadom na uvedené skutočnosti Komisia navrhuje, aby Rada prijala rozhodnutie stanovené ďalej v texte povoľujúce uzatvoriť Dohovor UNIDROIT o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia a jeho Protokol týkajúci sa záležitostí špecifických pre letecké zariadenia vydaním uvedených vyhlásení, ktorých znenie je pripojené v prílohách I a II. 2008/0162 (CNS) Zmenený a doplnený návrh ROZHODNUTIE RADY o uzatvorení Dohovoru o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia a jeho Protokolu týkajúceho sa záležitostí špecifických pre letecké zariadenia, ktoré boli spoločne prijaté v Kapskom Meste 16. novembra 2001, zo strany Európskeho spoločenstva RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 61 písm. c) v spojení s prvým pododsekom článku 300 ods. 2 a prvým pododsekom článku 300 ods. 3, so zreteľom na návrh Komisie[8], so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[9], keďže: (1) Spoločenstvo sa usiluje vytvoriť spoločný justičný priestor opierajúci sa o zásadu vzájomného uznávania súdnych rozhodnutí. (2) Dohovor o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia (ďalej len „dohovor z Kapského mesta“ alebo „dohovor“) a jeho Protokol týkajúci sa záležitostí špecifických pre letecké zariadenia (ďalej len „letecký protokol “), ktoré boli spoločne prijaté v Kapskom Meste 16. novembra 2001, predstavujú vo svojich oblastiach vhodnú úpravu na medzinárodnej úrovni. Je preto žiaduce, aby sa čo najskôr uplatňovali ustanovenia týchto dvoch dokumentov, ktoré sa týkajú záležitostí patriacich do výhradnej právomoci Spoločenstva. (3) Komisia rokovala v mene Spoločenstva o tých častiach dohovoru z Kapského Mesta a leteckého protokolu, ktoré patria do výhradnej právomoci Spoločenstva. (4) Organizácie regionálnej hospodárskej integrácie s právomocou nad určitými záležitosťami, ktoré upravuje dohovor z Kapského Mesta a letecký protokol, môžu pristúpiť k uvedenému dohovoru a uvedenému protokolu po nadobudnutí ich platnosti. (5) Niektorými zo záležitostí, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach[10], nariadenie Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní[11] a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I)[12], sa zaoberá aj dohovor z Kapského Mesta a letecký protokol. (6) Spoločenstvo má výhradnú právomoc v prípade niektorých záležitostí, na ktoré sa vzťahuje dohovor s Kapského Mesta a letecký protokol, zatiaľ čo členské štáty majú právomoc v prípade iných záležitostí, na ktoré sa vzťahujú tieto dva dokumenty. (7) Spoločenstvo by preto malo pristúpiť k dohovoru z Kapského Mesta a leteckému protokolu. (8) V článku 48 dohovoru z Kapského Mesta a článku XXVII leteckého protokolu sa stanovuje, že v čase pristúpenia vydá organizácia regionálnej hospodárskej integrácie vyhlásenie uvádzajúce tie záležitosti, ktoré upravuje uvedený dohovor a uvedený protokol a v prípade ktorých členské štáty previedli právomoci na uvedenú organizáciu. Spoločenstvo by preto malo v čase pristúpenia vydať takéto vyhlásenie. (9) V článku 55 dohovoru z Kapského Mesta sa stanovuje, že zmluvný štát môže vyhlásiť, že nebude úplne alebo čiastočne uplatňovať ustanovenia článku 13 alebo článku 43, alebo oboch článkov. V čase pristúpenia k uvedenému dohovoru by Spoločenstvo malo vydať takéto vyhlásenie. (10) Články X, XI, XII a XIII leteckého protokolu sa uplatňujú iba vtedy, ak zmluvný štát vydal vyhlásenie v tomto zmysle podľa článku XXX uvedeného protokolu a na základe podmienok stanovených v uvedenom vyhlásení. V čase pristúpenia k leteckému protokolu by Spoločenstvo malo vyhlásiť, že nevydá žiadne vyhlásenie podľa článku XXX ods. 3. Právomoc členských štátov týkajúca sa pravidiel hmotného práva, pokiaľ ide o platobnú neschopnosť, nebude dotknutá. (11) Uplatňovanie článku VIII leteckého protokolu o voľbe práva je takisto podmienené vyhlásením, ktoré môže vydať každý zmluvný štát podľa článku XXX ods. 1. V čase pristúpenia k leteckému protokolu by Spoločenstvo malo vyhlásiť, že nebude uplatňovať článok VIII. (12) Spojené kráľovstvo zostane viazané Rímskym dohovorom z roku 1980 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky[13] dovtedy, kým nebude môcť byť viazané pravidlami nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008. Predpokladá sa, že Spojené kráľovstvo, ak pristúpi k leteckému protokolu skôr než sa tak stane, vydá v čase pristúpenia vyhlásenie podľa článku XXX ods. 1, ktoré sa nedotkne uplatňovania pravidiel uvedeného nariadenia. (13) Spojené kráľovstvo a Írsko by sa mali zúčastniť na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia. (14) V súlade s článkami 1 a 2 protokolu o postavení Dánska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, ani ním nie je viazané, a ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. ROZHODLA TAKTO: Článok 1 1. Dohovor o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia (ďalej len „dohovor z Kapského mesta“ alebo „dohovor“) a jeho Protokol týkajúci sa záležitostí špecifických pre letecké zariadenia (ďalej len „letecký protokol “), ktoré boli spoločne prijaté v Kapskom Meste 16. novembra 2001, sa týmto schvaľujú v mene Európskeho spoločenstva. 2. Znenie dohovoru z Kapského Mesta a znenie leteckého protokolu sú pripojené k tomuto rozhodnutiu. 3. V tomto rozhodnutí sa pod pojmom „členský štát“ rozumejú všetky členské štáty okrem Dánska. Článok 2 Predseda Rady sa týmto poveruje, aby určil osobu(y) splnomocnenú(é) uložiť v mene Európskeho spoločenstva dokument uvedený v článku 47 ods. 4 dohovoru z Kapského Mesta a článku XXVI ods. 4 leteckého protokolu. Článok 3 1. Spoločenstvo vydá v čase pristúpenia k dohovoru z Kapského Mesta vyhlásenie stanovené v bode I prílohy I a vyhlásenie stanovené v bode I prílohy II. 2. Spoločenstvo vydá v čase pristúpenia k leteckému protokolu vyhlásenie stanovené v bode II prílohy I a vyhlásenie stanovené v bode II prílohy II. V Bruseli Za Radu predseda PRÍLOHA I Všeobecné vyhlásenia týkajúce sa právomoci Spoločenstva, ktoré má vydať Spoločenstvo v čase pristúpenia k Dohovoru o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia (ďalej len „dohovor z Kapského mesta“ alebo „dohovor“) a jeho Protokolu týkajúcemu sa záležitostí špecifických pre letecké zariadenia (ďalej len „letecký protokol “), ktoré boli spoločne prijaté v Kapskom Meste 16. novembra 2001. I. Vyhlásenie podľa článku 48 ods. 2 týkajúce sa právomoci Európskeho spoločenstva nad záležitosťami, na ktoré sa vzťahuje dohovor z Kapského Mesta a v prípade ktorých členské štáty preniesli svoje právomoci na Spoločenstvo. 1. V článku 48 dohovoru z Kapského Mesta sa stanovuje, že organizácie regionálnej hospodárskej integrácie, ktoré tvoria suverénne štáty a ktoré majú právomoc nad určitými záležitosťami upravovanými týmto dohovorom, môžu k nemu pristúpiť pod podmienkou, že vydajú vyhlásenie uvedené v článku 48 ods. 2. Spoločenstvo sa rozhodlo pristúpiť k dohovoru z Kapského Mesta a preto vydáva toto vyhlásenie. 2. Súčasnými členmi Európskeho spoločenstva sú Belgické kráľovstvo, Bulharská republika, Česká republika, Dánske kráľovstvo, Nemecká spolková republika, Estónska republika, Írsko, Grécka republika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Talianska republika, Cyperská republika, Lotyšská republika, Litovská republika, Luxemburské veľkovojvodstvo, Maďarská republika, Maltská republika, Holandské kráľovstvo, Rakúska republika, Poľská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Slovinská republika, Slovenská republika, Fínska republika, Švédske kráľovstvo a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska. 3. Toto vyhlásenie sa však nevzťahuje na Dánske kráľovstvo v súlade s článkami 1 a 2 protokolu o postavení Dánska pripojeného k zmluvám. 4. Toto vyhlásenie sa neuplatňuje na územia členských štátov, na ktorých sa neuplatňuje Zmluva o založení Európskeho spoločenstva, a nedotýka sa aktov ani pozícií, ktoré môžu prijať príslušné členské štáty v rámci dohovoru z Kapského Mesta v mene a v záujme týchto území. 5. Členské štáty Európskeho spoločenstva preniesli na Spoločenstvo právomoc, pokiaľ ide o záležitosti, ktoré sa dotýkajú nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach[14], nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní[15] a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I)[16]. 6. V čase pristúpenia k dohovoru z Kapského Mesta Spoločenstvo nevydá žiadne z vyhlásení podľa článkov uvedených v článku 56 uvedeného dohovoru. Členské štáty si ponechajú svoju právomoc týkajúcu sa pravidiel hmotného práva, pokiaľ ide o platobnú neschopnosť. 7. Výkon právomoci, ktorú členské štáty preniesli na Spoločenstvo podľa Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, podlieha svojou podstatou nepretržitému vývoju. V rámci uvedenej zmluvy môžu príslušné inštitúcie prijímať rozhodnutia, ktoré stanovujú rozsah právomoci Spoločenstva. Spoločenstvo si preto vyhradzuje právo vyhlásenie zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť, čo však nie je podmienkou pre vykonávanie jeho právomoci v záležitostiach, na ktoré sa vzťahuje dohovor z Kapského Mesta. II. Vyhlásenie podľa článku XXVII ods. 2 týkajúce sa právomoci Európskeho spoločenstva nad záležitosťami, na ktoré sa vzťahuje letecký protokol a v prípade ktorých členské štáty preniesli svoju právomoc na Spoločenstvo. 1. V článku XXVII leteckého protokolu sa stanovuje, že organizácie regionálnej hospodárskej integrácie, ktoré tvoria suverénne štáty a ktoré majú právomoc nad určitými záležitosťami upravovanými týmto dohovorom, môžu k nemu pristúpiť pod podmienkou, že vydajú vyhlásenie uvedené v článku XXVII ods. 2. Spoločenstvo sa rozhodlo pristúpiť k leteckému protokolu a preto vydáva toto vyhlásenie. 2. Súčasnými členmi Európskeho spoločenstva sú Belgické kráľovstvo, Bulharská republika, Česká republika, Dánske kráľovstvo, Nemecká spolková republika, Estónska republika, Írsko, Grécka republika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Talianska republika, Cyperská republika, Lotyšská republika, Litovská republika, Luxemburské veľkovojvodstvo, Maďarská republika, Maltská republika, Holandské kráľovstvo, Rakúska republika, Poľská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Slovinská republika, Slovenská republika, Fínska republika, Švédske kráľovstvo a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska. 3. Toto vyhlásenie sa však nevzťahuje na Dánske kráľovstvo v súlade s článkami 1 a 2 protokolu o postavení Dánska pripojeného k zmluvám. 4. Toto vyhlásenie sa neuplatňuje na územia členských štátov, na ktorých sa neuplatňuje Zmluva o založení Európskeho spoločenstva, a nedotýka sa aktov ani pozícií, ktoré môžu prijať príslušné členské štáty v rámci leteckého protokolu v mene a v záujme týchto území. 5. Členské štáty Európskeho spoločenstva preniesli na Spoločenstvo právomoc, pokiaľ ide o záležitosti, ktoré sa dotýkajú nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach[17], nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní[18] a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I)[19]. 6. V čase pristúpenia k leteckému protokolu Spoločenstvo nevydá vyhlásenie podľa článku XXX ods. 1, že bude uplatňovať článok VIII, ani nevydá žiadne z vyhlásení podľa článku XXX ods. 3. Členské štáty si ponechajú svoju právomoc týkajúcu sa pravidiel hmotného práva, pokiaľ ide o platobnú neschopnosť. 7. Výkon právomoci, ktorú členské štáty preniesli na Spoločenstvo podľa Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, podlieha svojou podstatou nepretržitému vývoju. V rámci uvedenej zmluvy môžu príslušné inštitúcie prijímať rozhodnutia, ktoré stanovujú rozsah právomoci Spoločenstva. Spoločenstvo si preto vyhradzuje právo vyhlásenie zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť, čo však nie je podmienkou pre vykonávanie jeho právomoci v záležitostiach, na ktoré sa vzťahuje letecký protokol. PRÍLOHA II Vyhlásenia, ktoré má vydať Spoločenstvo v čase pristúpenia k dohovoru z Kapského Mesta a leteckému protokolu, týkajúce sa určitých ustanovení a opatrení uvedených v týchto dokumentoch I. Vyhlásenie Spoločenstva podľa článku 55 dohovoru z Kapského Mesta Podľa článku 55 dohovoru z Kapského Mesta, ak má dlžník bydlisko na území členského štátu Spoločenstva, budú členské štáty, ktoré sú viazané nariadením Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach[20], v prípade predbežných opatrení uplatňovať články 13 a 43 dohovoru z Kapského Mesta iba v súlade s článkom 31 nariadenia č. 44/2001 podľa výkladu Súdneho dvora Európskych spoločenstiev v zmysle Bruselského dohovoru z 27. septembra 1968[21] (článok 24). II. Vyhlásenie Spoločenstva podľa článku XXX leteckého protokolu V súlade s článkom XXX ods. 5 leteckého protokolu sa jeho článok XXI nebude uplatňovať v rámci Spoločenstva; v tejto súvislosti sa bude uplatňovať nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach[22] v prípade členských štátov, ktoré sú viazané uvedeným nariadením alebo akoukoľvek inou dohodou určenou na predĺženie jeho účinnosti. [1] SEK(2002) 1308 v konečnom znení/2, 3.3.2003. [2] Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1. [3] Ú. v. ES L 160, 30.6.2000, s. 1. [4] Rozsudok z 31. marca 1982 C.H.W./ G.J.H. (Vec 25/81 [1982] Zb. s. 1189). [5] Rozsudok zo 17. novembra 1998 Van Uden Maritime/Kommanditgesellschaft in Firma Deco-Line and Another (Vec 391/95 [1998] Zb. s. I-7091). [6] Vec 22/70. [7] Ú. v. EÚ L 177, 4.7.2008, s. 6. [8] Ú. v. EÚ C , , s. [9] Ú. v. EÚ C , , s. [10] Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené …. [11] Ú. v. ES L 160, 30.6.2000, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené… [12] Ú. v. EÚ L 177, 4.7.2008, s. 6. [13] Ú. v. ES C 27, 26.1.1998, s. 34. [14] Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené …. [15] Ú. v. ES L 160, 30.6.2000, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené … [16] Ú. v. EÚ L 177, 4.7.2008, s. 6. [17] Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené … [18] Ú. v. ES L 160, 30.6.2000, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené …. [19] Ú. v. EÚ L 177, 4.7.2008, s. 6. [20] Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené … [21] Ú. v. ES C 27, 26.1.1998, s. 1. [22] Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené …