Úvod

Európska únia čelí bezprecedentnému hospodárskemu otrasu spôsobenému pandémiou ochorenia COVID-19. Opatrenia v oblasti zdravotnej starostlivosti a na obmedzenie pohybu, ako aj ich následné vplyvy na výrobu, dopyt a obchod zabrzdili hospodársku činnosť a viedli k zvýšeniu nezamestnanosti, výraznému poklesu zisku spoločností, nárastu verejných deficitov a prehĺbeniu rozdielov vo vnútri jednotlivých členských štátov, ako aj medzi nimi.

Rozhodná a koordinovaná európska hospodárska reakcia má zásadný význam. Treba minimalizovať negatívne hospodárske a sociálne dôsledky krízy, fragmentáciu jednotného trhu a výrazné ekonomické rozdiely či nerovnováhy v rámci EÚ.

Vzhľadom na rozsah otrasu a bezprecedentný charakter opatrení hospodárskej politiky prijatých členskými štátmi je európsky semester práve teraz dôležitejší než kedykoľvek predtým. Zabezpečiť účinnú koordináciu hospodárskych politík v EÚ je mimoriadne dôležité. Semester umožňuje členským štátom, aby diskutovali o svojich politikách, vymieňali si najlepšie postupy a dohodli sa na ďalšom spoločnom postupe v súlade s oznámením Komisie z 13. marca 2020 a európskym plánom na oživenie hospodárstva z 24. apríla.

V priebehu tohtoročného európskeho semestra sa zohľadňuje skutočnosť, že členské štáty sa musia sústrediť tak na okamžité riešenie a zmiernenie sociálno-ekonomického dôsledku pandémie, ako aj na opätovné naštartovanie hospodárskej činnosti bezpečným spôsobom. K naliehavým prioritám sa radí investovanie do problémových oblastí zdravia, podpora príjmu pracovníkov zasiahnutých krízou, likvidita podnikov (predovšetkým malých a stredných podnikov) a opatrenia na podporu symetrického oživenia a na zachovanie integrity jednotného trhu.

Pri opätovnom štartovaní hospodárstva by sa mali členské štáty sústrediť na stratégiu obnovy, ktorou sa v súlade s európskou zelenou dohodou vytvoria podmienky na zelenú a digitálnu transformáciu. Vďaka prechodu na udržateľný hospodársky model založený na digitálnych a čistých technológiách by sa Európa mohla stať priekopníkom transformácie. Osobitný dôraz by sa mal klásť na tie investičné projekty, ktoré sa nachádzajú v pokročilom štádiu vývoja a pomocou rôznych iniciatív v rámci plánu obnovy EÚ by sa mohli prednostne zrealizovať. Členské štáty budú musieť navyše riešiť aj čoraz väčšie nerovnosti a dynamizovať fyzický a ľudský kapitál. Mali by im v tom pomôcť investície a reformy podporujúce rast. Členské štáty by zároveň mali chrániť aj jednotný trh, zabezpečiť odolné a udržateľné dodávateľské reťazce a naďalej presadzovať voľný a spravodlivý obchod vo svete. Všade vo svete sa hospodársky výhľad zhoršuje, a to sa prejaví aj na hospodárstve EÚ. Naďalej recipročne otvorený obchod by prispel k oživeniu. V neposlednom rade by členské štáty mali v tejto zložitej situácii zabezpečiť makroekonomickú stabilitu. Vzhľadom na bezprecedentné opatrenia hospodárskej politiky prijaté na úrovni jednotlivých členských štátov a rastúci vplyv verejného sektora v hospodárstve bude dôležitú úlohu zohrávať aj účinná verejná správa a boj proti korupcii a daňovým únikom.

1.HOSPODÁRSKY VÝHĽAD

Napriek rýchlej a komplexnej politickej reakcii na úrovni EÚ aj na úrovni členských štátov postihne hospodárstvo EÚ v tomto roku recesia nebývalých rozmerov. V jarnej hospodárskej prognóze 2020 sa predpokladá, že hospodárstvo EÚ v roku 2020 poklesne o rekordných 7,5 % a následne dôjde v roku 2021 k jeho opätovnému nárastu o 6 %, čo je približne o 9 percentuálnych bodov menej v porovnaní s jesennou hospodárskou prognózou 2019. Pandémia koronavírusu a opatrenia na obmedzenie pohybu s ňou spojené vážne zasiahli výdavky spotrebiteľov, priemyselnú produkciu, investície, obchod, kapitálové toky aj dodávateľské reťazce. Vďaka potenciálnemu uvoľneniu opatrení na obmedzenie pohybu v nadchádzajúcich mesiacoch by mali vzniknúť podmienky na solídne zotavenie. V súčasnosti sa však nepredpokladá, že by hospodárstvo EÚ svoje tohtoročné straty úplne vyrovnalo do konca roka 2021, keďže neistota a riziká spojené s hospodárskym výhľadom sú veľmi vysoké.

Pandémia síce zasiahla všetky členské štáty, no hospodárske následky nie sú rovnaké. Šok pre hospodárstvo EÚ je symetrický v tom, že pandémia zasiahla všetky členské štáty, no pokles produkcie v roku 2020 (od -4,2 % v Poľsku po -9,7 % v Grécku) a intenzita oživenia v roku 2021 by sa mala medzi členskými štátmi veľmi výrazne líšiť. Hospodárske oživenie v jednotlivých členských štátoch nebude závisieť len od vývoja pandémie v konkrétnej krajine, ale aj od odolnosti a štruktúry ich hospodárstva a od ich schopnosti zareagovať pomocou stabilizačných politík. Keďže hospodárstva v EÚ sú od seba vzájomne závislé, dynamika oživenia v každom členskom štáte bude mať vplyv aj na silu oživenia v ostatných členských štátoch.

Potrebujeme koordinovanú reakciu. Obmedzenie hospodárskych škôd, zabezpečenie primeranej ochrany zdravia a uľahčenie rýchleho a stabilného oživenia, vďaka ktorému sa hospodárstva EÚ dostanú na cestu udržateľného a inkluzívneho rastu, to všetko bude v rozhodujúcej miere závisieť od toho, či si politické opatrenia EÚ a jej členských štátov zachovajú účinnosť. Opatrenia v oblasti zdravotnej starostlivosti a civilnej ochrany budú mať kľúčový význam z hľadiska bezpečného otvárania hospodárstiev a zasluhujú si osobitnú pozornosť. Hospodárske oživenie v roku 2021 bude do veľkej miery závisieť od toho, či budú členské štáty schopné prostredníctvom nevyhnutných opatrení ako testovanie, sledovanie a ďalšie opatrenia na ochranu zdravia opäť naštartovať hospodársku činnosť bezpečným a trvalým spôsobom.

Pandémia výrazne zasiahne trh práce aj napriek tomu, že systémy skráteného pracovného času, dotácie na mzdy a pomoc pre podniky pomôžu obmedziť straty pracovných miest. Predpokladá sa, že miera nezamestnanosti v EÚ stúpne zo 6,7 % v roku 2019 na 9 % v roku 2020 a následne klesne približne na 8 % v roku 2021. V niektorých členských štátoch vzrastie nezamestnanosť výraznejšie než v iných, pretože veľká časť ich pracovnej sily je závislá od sektorov ako cestovný ruch a obzvlášť zraniteľná.

Členské štáty konali rozhodne a prijali fiškálne opatrenia s cieľom obmedziť hospodárske škody spôsobené pandémiou. Automatické stabilizátory, ako sú napríklad platby dávok sociálneho zabezpečenia, budú viesť spolu s diskrečnými fiškálnymi opatreniami k zvýšeniu verejných výdavkov. V dôsledku toho sa očakáva, že celkový fiškálny deficit verejných financií eurozóny a EÚ prudko vzrastie zo sotva 0,6 % HDP v roku 2019 na približne 8½ % v roku 2020, dokým v roku 2021 opäť neklesne približne na 3½ %. Pomer dlhu k HDP, ktorý od roku 2014 kontinuálne klesal, sa má zvýšiť tiež, a to následkom vyššieho dlhu v kombinácii s nižším HDP. Predpokladá sa, že v eurozóne vzrastie z 86 % v roku 2019 na 102¾ % v roku 2020 a následne sa v roku 2021 zníži na 98¾ %. V EÚ by sa mal v tomto roku zvýšiť zo 79,4 % v roku 2019 na približne 95 % a následne v ďalšom roku klesnúť na 92 %.

Kríza bude mať vážny dosah na sociálne podmienky, a to najmä v prípade zraniteľných skupín. Prvoradé je zmierniť sociálne následky a zabrániť neustálemu rastu chudoby a prehlbovaniu nerovností. Súčasné aj budúce opatrenia musia chrániť všetkých pracovníkov. Najťažšie zasiahne kríza pravdepodobne tých, čo boli zraniteľní už predtým (ako napríklad pracovníkov s dočasnými pracovnými zmluvami, nízkokvalifikovaných pracovníkov, pracovníkov nedobrovoľne pracujúcich na čiastočný pracovný úväzok, samostatne zárobkovo činné osoby a migrujúcich pracovníkov), pričom jedným z dôvodov je aj nerovný prístup k digitálnej infraštruktúre a digitálnym zručnostiam. Je dôležité uznať, že do týchto zraniteľných kategórií patria aj mnohí pracovníci, ktorí vykonávajú základné povolania a stoja v prvej línii v boji proti pandémii COVID-19, aby sa tak mohlo reagovať na ich konkrétne potreby.

V súčasnej situácii takisto hrozí prehlbovanie hospodárskych a sociálnych rozdielov vrátane regionálnych a územných rozdielov vo vnútri členských štátov a medzi nimi. Zmeny v dopyte a schopnosť podnikového sektora vyrovnať sa so situáciou sa budú v jednotlivých regiónoch a na jednotlivých územiach členských štátov prejavovať asymetricky, keďže sa líšia odvetvovou špecializáciou. Očakáva sa, že služby vyžadujúce si priamy kontakt so zákazníkom utrpia najviac, najmä z dôvodu zníženia obratu a zamestnanosti v MSP. Členské štáty s veľkým fiškálnym priestorom si môžu dovoliť, aby podnikom a domácnostiam poskytovali veľkorysejšiu a dlhšie trvajúcu podporu než členské štáty s menším fiškálnym priestorom. Tieto členské štáty budú na tom lepšie, aj pokiaľ ide o schopnosť absorbovať vyššie deficity verejných financií a vyššie úrovne dlhu, vzhľadom na čoraz naliehavejšiu potrebu zabezpečiť kvalitnú zdravotnú starostlivosť a trvalé sociálne zabezpečenie pre osoby zasiahnuté krízou. Členské štáty sa budú vo všeobecnosti líšiť vo svojej schopnosti financovať investície, ktoré budú potrebovať na naštartovanie svojich hospodárstiev a na financovanie zelenej a digitálnej transformácie. Tieto rozdiely by mohli viesť k narušeniu rovnakých podmienok na jednotnom trhu a prehĺbeniu rozdielov v životnej úrovni.