Zmenený a doplnený návrh smernica Európskeho Parlamentu a Rady o trestnoprávnych opatreniach na zabezpečenie dodržiavania práv duševného vlastníctva /* KOM/2006/0168 v konečnom znení - COD 2005/0127 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel 26.4.2006. KOM(2006) 168 konečné znenie 2005/0127(COD) Zmenený a doplnený návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o trestnoprávnych opatreniach na zabezpečenie dodržiavania práv duševného vlastníctva (predložený Komisiou) Dôvodová správa Odôvodnenie návrhu Týmto návrhom smernice sa mení a dopĺňa návrh smernice Parlamentu a Rady o trestnoprávnych opatreniach na zabezpečenie dodržiavania práv duševného vlastníctva (2005/0127 COD). Uplatňuje sa ním oznámenie Komisie z 23. novembra 2005 KOM(2005) 583 konečné znenie o dôsledkoch rozsudku Súdneho dvora z 13. 9. 2005 (C-176/03 Komisia/Rada). Ako totiž vyplýva z uvedeného rozsudku, ustanovenia trestného práva nevyhnutné na účinné uplatňovanie práva Spoločenstva patria do pôsobnosti Zmluvy o ES. Pokiaľ ide o návrhy, ktoré čakajú na prijatie, v oznámení sa upresňuje, že Komisia, ak je to nevyhnutné, vykoná vo svojich návrhoch potrebné úpravy. Výslovne sa v ňom uvádza návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o trestnoprávnych opatreniach na zabezpečenie dodržiavania práv duševného vlastníctva a návrh rámcového rozhodnutia Rady o posilnení trestnoprávneho rámca na potláčanie poškodzovania duševného vlastníctva (KOM(2005) 276 konečné znenie). Návrh rámcového rozhodnutia je z tohto dôvodu stiahnutý a bol vypracovaný návrh, ktorým sa mení a dopĺňa návrh smernice o trestnoprávnych opatreniach. Ustanovenia týkajúce sa výšky sankcií a rozšírených právomocí na konfiškáciu, ktoré boli súčasťou návrhu rámcového rozhodnutia, sú zahrnuté do nového návrhu smernice. Do nového návrhu neboli opätovne zahrnuté iba ustanovenia, ktoré boli uvedené v článku 5 rámcového rozhodnutia týkajúcom sa právomoci a koordinácie stíhania. Komisia v danej oblasti predpokladá horizontálny prístup v rámci Zelenej knihy o konfliktoch jurisdikcie a princípe ne bis in idem v trestnom konaní prijatej 23. decembra 2005[1] . Nepovažuje v tejto súvislosti za nevyhnutné ustanoviť osobitný režim na ochranu práva duševného vlastníctva. Falšovanie, pirátstvo a poškodzovanie duševného vlastníctva vo všeobecnosti je trvalo rastúcim javom, ktorý má dnes medzinárodný rozmer a predstavuje tak vážnu hrozbu pre národné hospodárstva a štáty. Okrem toho, že rozdiely vo vnútroštátnych systémoch sankcií narúšajú dobré fungovanie vnútorného trhu, sťažujú účinný boj proti falšovaniu a pirátstvu. Okrem ekonomických a sociálnych následkov, ktoré so sebou falšovanie a pirátstvo prinášajú, predstavujú tiež problém ochrany spotrebiteľov, najmä pokiaľ ide o zdravie a bezpečnosť. Nárast používania internetu umožňuje okamžitú globálnu distribúciu pirátskych produktov. Napokon sa tento fenomén javí ako čoraz viac spojený s organizovaným zločinom. Boj proti nemu má teda pre Komisiu obrovský význam. Falšovanie a pirátstvo sa totiž stali atraktívnymi činnosťami podobne ako iné kriminálne činnosti organizované vo veľkom rozsahu, ako je napríklad nelegálny obchod s drogami. Potenciálne je totiž možné nadobudnúť vysoké zisky bez rizika väčšieho právneho postihu. Je nutné doplniť smernicu 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva o trestnoprávne ustanovenia na posilnenie a zlepšenie boja proti falšovaniu a pirátstvu. Okrem občianskoprávnych a správnych opatrení, postupov a právnych prostriedkov stanovených na základe uvedenej smernice 2004/48/ES predstavujú v niektorých prípadoch aj trestnoprávne sankcie vhodný prostriedok na zabezpečenie dodržiavania práv duševného vlastníctva[2]. Harmonizácia začala v súvislosti s nadobudnutím platnosti dohody TRIPS, ktorou sa ustanovujú minimálne opatrenia, pokiaľ ide o prostriedky na vymáhanie práv duševného vlastníctva týkajúcich sa obchodu. Tieto prostriedky zahŕňajú zavedenie trestného konania a trestnoprávnych sankcií, ale v právnej situácii v Spoločenstve sa ešte prejavujú veľké rozdiely, ktoré nositeľom práv duševného vlastníctva neumožňujú využívať rovnakú úroveň ochrany na celom území Spoločenstva. Pokiaľ ide o trestnoprávne sankcie, existujú značné rozdiely, najmä v oblasti výšky trestov stanovených vnútroštátnymi právnymi predpismi. Treba zdôrazniť, že pokiaľ ide o vplyv na základné práva, priamym cieľom tejto iniciatívy je uplatňovanie článku 17 ods. 2 Charty základných práv, ktorý vyhlasuje, že „duševné vlastníctvo je chránené“; deje sa tak prostredníctvom aproximácie právnych predpisov pri rešpektovaní tradícií a právnych systémov jednotlivých členských štátov ako aj ostatných základných práv a zásad, ktoré boli v charte uznané. Druh trestov sa vybral podľa závažnosti protiprávneho konania podľa článku 49 ods. 3 charty, v zmysle ktorého prísnosť trestov nesmie byť neprimeraná trestnému činu. Vzhľadom na to, že sledovaný cieľ možno ľahšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať vhodné opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity potvrdenou v článku 5 zmluvy. Obsah návrhu Článok 1 V tomto článku je vymedzený predmet a rozsah pôsobnosti smernice. Ide o trestnoprávne opatrenia, ktoré sú potrebné na zabezpečenie dodržiavania práv duševného vlastníctva. Tak ako pri smernici 2004/48/ES o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva, výraz „práva duševného vlastníctva“ pokrýva všetky práva duševného vlastníctva. Rovnako ako v článku 17 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie, podľa ktorého „duševné vlastníctvo je chránené“, rozsah trestnoprávnej ochrany je horizontálny. Smernica sa uplatňuje na všetky druhy porušovania práv duševného vlastníctva, ktoré sú ustanovené v právnych predpisoch Spoločenstva a/alebo vo vnútroštátnych právnych predpisoch členských štátov, rovnakým spôsobom ako smernica 2004/48/ES. Komisia v stanovisku 2005/295/ES k článku 2 smernice 2004/48/ES vytvorila zoznam týchto práv[3] s cieľom poskytnúť väčšiu právnu istotu v oblasti rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Smernica sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté prísnejšie opatrenia ustanovené v členských štátoch. Článok 2 V tomto článku je definovaný pojem právnickej osoby na účely tejto smernice. Článok 3 Ide o článok, v ktorom sa ustanovuje povinnosť členských štátov kvalifikovať akékoľvek úmyselné porušenie práva duševného vlastníctva v obchodnej oblasti ako trestný čin. Týka sa tiež pokusu, spolupáchateľstva a podnecovania k spáchaniu takéhoto trestného činu. Kritérium obchodnej oblasti je prevzaté z článku 61 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (Dohoda TRIPS) uzavretej 15. apríla 1994, ktorá zaväzuje všetkých členov Svetovej obchodnej organizácie. V článku 61 Dohody TRIPS je ustanovené, že: „členovia zabezpečia, aby aspoň v prípadoch úmyselného falšovania ochranných známok alebo porušenia autorských práv v obchodnej oblasti bolo zavedené trestné konanie a tresty. Nápravné opatrenia budú zahŕňať trest odňatia slobody a/alebo peňažné tresty, dostatočne vysoké na odradenie od podobného konania a budú zodpovedať výške trestov za podobné závažné trestné činy. Vo vhodných prípadoch budú nápravné opatrenia zahŕňať tiež zabavenie, konfiškáciu a zničenie porušujúceho tovaru a všetkých materiálov a nástrojov, ktoré sa využívali pri páchaní trestného činu. Člen môže zaviesť trestné konanie a tresty aj v iných prípadoch porušenia práv duševného vlastníctva, najmä vtedy, keď sú spáchané úmyselne a v obchodnej oblasti.“ Trestný čin musí byť úmyselný, to znamená, že konanie musí byť úmyselné, či už ide o porušenie duševného vlastníctva alebo o pokus, spolupáchateľstvo alebo podnecovanie. Nedotýka sa to osobitných režimov zodpovednosti, ako je režim zodpovednosti poskytovateľov služieb internetu ustanovený v článkoch 12 až 15 smernice 2000/31/ES o elektronickom obchode[4]. Článok 4 V tomto článku sú upravené druhy sankcií: okrem trestu odňatia slobody pre fyzické osoby smernica ustanovuje škálu sankcií, ktoré možno uplatniť ako na fyzické, tak aj na právnické osoby: ide o peňažný trest, konfiškáciu majetku patriaceho odsúdenej osobe, či už ide o sporný tovar alebo o materiál, nástroje alebo vybavenie, ktoré sa využívali najmä na výrobu alebo na distribúciu príslušného tovaru. Vo vhodných prípadoch sú ustanovené ďalšie sankcie: zničenie sporného tovaru, ako aj majetku, ktorý sa využíval najmä na výrobu príslušného tovaru, úplné alebo čiastočné, trvalé alebo dočasné zatvorenie zariadenia alebo obchodu, ktoré sa využívalo najmä na spáchanie trestného činu. Predpokladá sa tiež trvalý alebo dočasný zákaz obchodnej činnosti, umiestnenie pod súdny dohľad alebo súdna likvidácia a zákaz prístupu k verejnej pomoci a k verejným subvenciám. Je tiež ustanovené uverejňovanie súdnych rozhodnutí. Táto možnosť predstavuje jeden z odrádzajúcich činiteľov a môže tiež slúžiť ako prostriedok na informovanie ako oprávnených osôb, tak všeobecne verejnosti. Článok 5 Tento článok sa týka výšky trestných sankcií: trestný čin musí byť možné potrestať trestom odňatia slobody s hornou hranicou trestnej sadzby najmenej štyroch rokov, ak bol trestný čin spáchaný v rámci zločineckej skupiny. Ak trestný čin predstavuje riziko ohrozenia zdravia alebo bezpečnosti osôb, potrestá sa rovnakým trestom. Bola schválená hranica trestnej sadzby trestu odňatia slobody vo výške štyroch rokov, pretože všeobecne zodpovedá kritériu, ktoré sa uplatňuje na kvalifikovanie závažného trestného činu. Ide o hranicu trestnej sadzby, ktorá bola schválená v jednotnej akcii 98/733/SVV a v návrhu rámcového rozhodnutia o boji proti organizovanému zločinu [KOM(2005) 6 konečné znenie] a v Dohovore Organizácie Spojených národov proti nadnárodnému organizovanému zločinu. Pre fyzické alebo právnické osoby zodpovedné za trestné činy uvedené v článku 3, predstavujú sankcie peňažné tresty alebo pokuty v maximálnej výške najmenej 100 000 eur v iných ako najzávažnejších prípadoch a v maximálnej výške najmenej 300 000 eur v prípadoch trestných činov spáchaných v rámci zločineckej skupiny a trestných činov, ktoré predstavujú riziko ohrozenia zdravia alebo bezpečnosti osôb. Musí byť umožnené, aby bolo možné prihliadnuť na okolnosti, ak existuje riziko ohrozenia, a to aj v prípade, ak nebezpečný tovar ešte nespôsobil žiadnu škodu. Pojem rizika ohrozenia zdravia alebo bezpečnosti osôb sa vzťahuje na prípady, keď falšovaný tovar, ktorý bol umiestnený na trh, priamo vystavuje iné osoby riziku choroby alebo nehody. Článok 6 V tomto článku je ustanovená konfiškácia celého majetku alebo jeho časti, ktorý patrí osobe odsúdenej za trestné činy spáchané za okolností uvedených v článku 5. Vychádzalo sa pri ňom z ustanovení článku 3 rámcového rozhodnutia 2005/212/SVV z 24. februára 2005 o konfiškácií príjmov, nástrojov a majetku z trestnej činnosti[5]. Článok 7 Rámcové rozhodnutie z 13. júna 2002 poskytuje potrebný rámec na zriadenie spoločných vyšetrovacích tímov. Na zjednodušenie vyšetrovaní trestných činov spočívajúcich v porušení práv duševného vlastníctva, musia členské štáty príslušným nositeľom práva duševného vlastníctva alebo ich zástupcom, ako aj odborníkom, umožniť pomáhať pri vyšetrovaniach, ktoré tieto tímy vykonávajú. Vyšetrovania sa totiž v tejto oblasti vykonávajú ťažko a často je nevyhnutné dosiahnuť aktívnu spoluprácu poškodených, zástupcov nositeľa práva duševného vlastníctva alebo odborníkov, aby bolo možné pristúpiť k zisteniam a najmä preukázať, že výrobky boli falšované. V prípade pochybností budú poškodení alebo ich zástupcovia schopní takto rýchlo určiť, či sú tovary odhalené v rámci vyšetrovania falšované. Uľahčí sa tým obstarávanie dôkazov o porušovaní práva duševného vlastníctva spoločnými vyšetrovacími tímami. Členské štáty majú v tejto súvislosti k dispozícii širokú diskrečnú právomoc. Článok 8 Účelom tohto článku je zabezpečiť, aby vyšetrovanie alebo trestné stíhanie týkajúce sa trestných činov v oblasti falšovania a pirátstva neboli závislé od vyhlásenia alebo obvinenia pochádzajúceho od osoby poškodenej trestným činom, aspoň ak boli činy spáchané na území členského štátu. Takéto opatrenie je potrebné, aby sa vyšetrovania týkajúce sa trestných činov v oblasti duševného vlastníctva mohli vykonávať v dobrých podmienkach. Stáva sa často, že sú odhalené zásoby podozrivých sfalšovaných tovarov, ale niekedy je ťažké kontaktovať alebo dokonca rýchlo určiť nositeľa práv na vnútornom trhu. Poškodené spoločnosti sa môžu nachádzať v ktorejkoľvek časti územia Spoločenstva a môžu to byť malé a stredné podniky, a nie iba veľké podniky predávajúce známe tovary. Požiadavka predbežnej žaloby poškodeného by poškodilo vyšetrovanie. K porušeniu práv duševného vlastníctva dochádza často bez vedomia nositeľa práva a skutočnosť, že poškodený nepodal žalobu neznamená v tejto oblasti jeho nedbanlivosť. Článok 9 Tento článok sa týka opatrení určených na transpozíciu smernice do vnútroštátnych právnych predpisov členských štátov. Osemnásťmesačná lehota na transpozíciu vychádza z lehôt stanovených v iných smerniciach. Článok 10 V tomto článku je ustanovené, že smernica nadobudne účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v úradnom vestníku v súlade s ustanoveniami článku 254 ods. 1 zmluvy o ES. Článok 11 V tomto článku je ustanovené, že táto smernica je určená členským štátom. 2005/0127 (COD) Zmenený a doplnený návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o trestnoprávnych opatreniach na zabezpečenie dodržiavania práv duševného vlastníctva (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95, so zreteľom na návrh Komisie[6], so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[7], so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[8], konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy[9], keďže: (1) Komisia predložila 15. októbra 1998 Zelenú knihu o boji proti falšovaniu a pirátstvu na vnútornom trhu, v ktorej konštatuje, že falšovanie a pirátstvo sa stali celosvetovým úkazom so závažným dopadom na ekonomickej a sociálnej úrovni a v oblasti ochrany spotrebiteľa, najmä pokiaľ ide o zdravie a bezpečnosť verejnosti. Bol vypracovaný akčný plán ďalšej činnosti založenej na zisteniach Zelenej knihy a tento plán bol zahrnutý do oznámenia na rovnakú tému, ktoré Komisia 30. novembra 2000 predložila Rade, Európskemu parlamentu a Hospodárskemu a sociálnemu výboru. (2) Na svojom bruselskom zasadaní 20. a 21. marca 2003 Európska rada vo svojich záveroch vyzvala Komisiu a členské štáty k zlepšeniu využívania práv duševného vlastníctva prijatím opatrení proti falšovaniu a pirátstvu. (3)(1) Na medzinárodnej úrovni sú členské štáty a Spoločenstvo, v oblasti otázok patriacich do jeho právomoci, viazané Dohodou o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva („dohoda TRIPS“) uzavretou Spoločenstvom v rámci Svetovej obchodnej organizácie rozhodnutím Rady 94/800/ES[10]. V dohode TRIPS sú stanovené najmä trestnoprávne ustanovenia, ktoré predstavujú spoločné normy uplatňované na medzinárodnej úrovni, avšak rozdiely medzi členskými štátmi sú naďalej príliš veľké a neumožňujú účinne bojovať proti porušovaniu duševného vlastníctva, hlavne proti jeho najzávažnejším prejavom. Toto spôsobuje stratu dôvery v hospodárskych kruhoch na vnútornom trhu a následne zníženie investícií do inovácie a tvorby. (4) Komisia tiež v novembri 2004 prijala stratégiu dodržiavania práv duševného vlastníctva zameranú na tretie krajiny. (5)(2) V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva[11] sú ustanovené občianskoprávne a správne opatrenia, postupy a právne prostriedky. Ustanovenia tejto smernice treba doplniť o trestnoprávne ustanovenia, ktoré budú dostatočne odrádzajúce a platné na celom území Spoločenstva. Aproximácia niektorých trestnoprávnych ustanovení je potrebná na účinný boj proti falšovaniu a pirátsvu v rámci vnútorného trhu. Zákonodarca Spoločenstva je oprávnený prijať trestnoprávne opatrenia potrebné na zabezpečenie úplnej účinnosti noriem, ktoré prijíma v oblasti ochrany duševného vlastníctva. (6) Na základe oznámenia Komisie o reakcii colných úradov na najnovší vývoj v oblasti falšovania a pirátstva prijatého v októbri 2005 [12] , Rada 13. marca 2006 prijala uznesenie, prostredníctvom ktorého zdôraznila, že ciele lisabonskej stratégie „sa dajú dosiahnuť len vďaka fungujúcemu vnútornému trhu a vhodným opatreniam na podporu investícií do znalostnej ekonomiky a že uznáva hrozbu, akú pre znalostnú ekonomiku Únie, a najmä zdravie a bezpečnosť, predstavuje výrazný nárast falšovania a pirátstva [...]“. (7) Najmä v prípade výšky trestov pre fyzické a právnické osoby, ktoré spáchali tento druh trestného činu, alebo ktoré zaň nesú zodpovednosť, sa musí dospieť k aproximácii. Táto aproximácia sa musí týkať trestov odňatia slobody, peňažných trestov a konfiškácie. (8) Je potrebné prijať ustanovenia zamerané na zjednodušenie trestných vyšetrovaní. Členské štáty musia stanoviť, aby príslušní nositelia práva duševného vlastníctva alebo ich zástupcovia, ako aj odborníci, mohli pomáhať pri vyšetrovaniach vykonávaných spoločnými vyšetrovacími tímami. (9) Aby sa zjednodušilo vyšetrovanie alebo trestné stíhanie vo veci niektorého z trestných činov spáchaných v oblasti duševného vlastníctva, tieto vyšetrovania ani stíhania nesmú byť závislé od vyhlásenia alebo obvinenia pochádzajúce od poškodenej osoby. (10)(3) Touto smernicou sa nespochybňujú režimy zodpovednosti poskytovateľov internetových služieb ustanovené v článkoch 12 až 15 smernice 2000/31/ES o elektronickom obchode[13]. (11)(4) Vzhľadom na to, že cieľ zamýšľaný touto činnosťou nemôže byť uspokojivo dosiahnutý členskými štátmi a možno ho teda lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity potvrdenou v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality, tak ako je uvedená v uvedenom článku, neprekračuje táto smernica rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie uvedeného cieľa. (12)(5) Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady, ktoré boli uznané najmä v Charte základných práv Európskej únie. Konkrétne je cieľom tejto smernice zabezpečiť úplné dodržiavanie duševného vlastníctva v súlade s článkom 17 ods. 2 charty. PRIJALI TÚTO SMERNICU: Článok 1 Predmet a rozsah pôsobnosti Táto smernica ustanovuje trestnoprávne opatrenia potrebné na zabezpečenie dodržiavania práv duševného vlastníctva. Tieto opatrenia sa uplatňujú na práva duševného vlastníctva ustanovené právnymi predpismi Spoločenstva a/alebo vnútroštátnymi právnymi predpismi členských štátov. Článok 2 Vymedzenie pojmu Na účely tejto smernice sa pod pojmom „právnická osoba“ rozumie akýkoľvek právny subjekt, ktorý má tento štatút podľa platných vnútroštátnych právnych predpisov s výnimkou štátov a akéhokoľvek iného verejného orgánu konajúceho v rámci výkonu svojich výsadných práv verejnej moci, ako aj verejných medzinárodných organizácií. Článok 3 Trestné činy Členské štáty zabezpečia, aby každé úmyselné porušenie práva duševného vlastníctva v obchodnej oblasti, ako aj pokus, spolupáchateľstvo a podnecovanie k takémuto konaniu, boli kvalifikované ako trestný čin. Článok 4 Druhy sankcií 1. Členské štáty ustanovia pre trestné činy uvedené v článku 3 tieto sankcie: a) pre fyzické osoby tresty odňatia slobody, b) pre fyzické a právnické osoby: i) peňažné tresty, ii) konfiškácia veci, nástrojov a príjmov pochádzajúcich z trestného činu alebo konfiškácia majetku, ktorého hodnota zodpovedá týmto príjmom. 2. Pre trestné činy uvedené v článku 3 členské štáty stanovia, že sa vo vhodných prípadoch uplatnia tieto sankcie : a) zničenie majetku porušujúceho právo duševného vlastníctva, b) úplne alebo čiastočné, trvalé alebo dočasné zatvorenie zariadenia, ktoré sa využívalo najmä na spáchanie trestného činu, c) trvalý alebo dočasný zákaz obchodnej činnosti, d) umiestnenie pod súdny dohľad, e) súdna likvidácia, f) zákaz prístupu k verejnej pomoci a k verejným subvenciám, g) uverejnenie súdnych rozhodnutí. Článok 5 Výška sankcií 3. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie, aby bolo možné fyzickým osobám zodpovedným za trestné činy uvedené v článku 3 uložiť trest odňatia slobody s hornou hranicou trestnej sadzby najmenej štyroch rokov, ak boli trestné činy spáchané v rámci zločineckej skupiny v zmysle rámcového rozhodnutia ... o boji proti organizovanému zločinu, a tiež ak trestný čin predstavuje riziko ohrozenia zdravia alebo bezpečnosti osôb. 4. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie, aby bolo možné fyzickým alebo právnickým osobám zodpovedným za trestné činy uvedené v článku 3 uložiť účinné, primerané a odrádzajúce sankcie. Tieto sankcie predstavujú peňažné tresty alebo pokuty: a) v maximálnej výške najmenej 100 000 eur v iných ako najzávažnejších prípadoch, b) v maximálnej výške najmenej 300 000 eur v prípadoch uvedených v odseku 1. Článok 6 Rozšírené právomoci konfiškácie Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie konfiškácie celého majetku alebo jeho časti, ktorý patrí fyzickej alebo právnickej osobe odsúdenej v súlade s ustanoveniami článku 3 rámcového rozhodnutia 2005/212/SVV z 24. februára 2005 o konfiškácií príjmov, nástrojov a majetku z trestnej činnosti, aspoň v prípade, ak bol trestný čin spáchaný v rámci zločineckej skupiny v zmysle rámcového rozhodnutia ...o boji proti organizovanému zločinu, a tiež ak trestný čin predstavuje riziko ohrozenia zdravia alebo bezpečnosti osôb. Článok 7 Spoločné vyšetrovacie tímy Členské štáty zabezpečia, aby príslušní nositelia práv duševného vlastníctva alebo ich zástupcovia, ako aj odborníci, mohli pomáhať pri vyšetrovaniach trestných činov uvedených v článku 3, ktoré vykonávajú spoločné vyšetrovacie tímy. Článok 8 Začatie trestného konania Členské štáty zabezpečia, aby možnosť začatia vyšetrovania alebo trestného stíhania vo veci trestných činov uvedených v článku 3 nebola závislá od vyhlásenia alebo obvinenia pochádzajúceho od osoby, ktorá je trestným činom poškodená, aspoň ak boli činy spáchané na území členského štátu. Článok59 Transpozícia 5. Členské štáty uvedú do účinnosti opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do ... [osemnástich mesiacov po prijatí tejto smernice]. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty. 6. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice. Článok 610 Nadobudnutie účinnosti Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie . Článok 711 Táto smernica je určená členským štátom. V Bruseli Za Európsky parlament Za Radu předsedapredseda predsedapredseda / predsedkyne [1] KOM(2005) 696, konečné znenie. [2] V odôvodnení č. 28 k smernici 2004/48/ES z 29. apríla 2004 sa uvádza, že: „okrem občianskoprávnych a správnych opatrení, postupov a právnych prostriedkov stanovených na základe tejto smernice vo vhodných prípadoch predstavujú aj trestnoprávne sankcie prostriedky na zabezpečenie vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva“. [3] Ú. v. EÚ L 94, 13.4.2005, s. 37. [4] Ú. v. ES L 178, 17.7.2000, s. 1. [5] Ú. v. EÚ L 68, 15.3.2005, s. 49. [6] Ú. v. EÚ C , , s. . [7] Ú. v. EÚ C , , s. . [8] Ú. v. EÚ C , , s. . [9] Ú. v. EÚ C , , s. . [10] Ú. v. ES L 336, 23.12.1994, s. 1. [11] Ú. v. EÚ L 195, 2.6.2004, s. 16. [12] KOM(2005) 479, konečné znenie z 11.10.2005 [13] Ú. v. ES L 178, 17.7.2000, s. 1.