ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Konania by mali byť zjednodušené skrátením časových sklzov a znížením nákladov. Konanie o návrate dieťaťa by sa zlepšilo spresnením súčasného mechanizmu návratu a zavedením nových opatrení, akými je koncentrácia právomoci a obmedzenie počtu odvolaní, aby sa časové sklzy skrátili. V prípade rozhodnutí o umiestnení by sa mal zaviesť samostatný postup vyjadrenia súhlasu, ktorý by sa uplatňoval na všetky prípady cezhraničného umiestnenia a ku ktorému by bola stanovená lehota, v rámci ktorej by mal požiadaný členský štát odpovedať na žiadosť. Okrem toho by sa zrušilo vyhlásenie vykonateľnosti, pričom by sa zachovali primerané záruky (dôvody na neuznanie alebo na odvolanie proti výkonu ako takému alebo proti špecifickým opatreniam na výkon práva), na ktoré by sa odporca mohol odvolávať vo fáze výkonu, čím by sa skrátila celková dĺžka konania vrátane štádia výkonu. A napokon, pokiaľ ide o spoluprácu, spresnením by sa malo určiť: 1. kto môže požiadať; 2. koho o pomoc alebo informácie; 3. od koho; 4. za akých podmienok. Malo by sa jasne stanoviť, že v prípade potreby aj súdy a orgány starostlivosti o deti môžu požadovať pomoc ústredných orgánov.
Možnosť C bola zamietnutá v predbežnej fáze posúdenia vplyvu, pretože sa usúdilo, že prekračuje mandát Komisie, no v posúdení zostala na analytické účely.

Väčšina respondentov v rámci verejnej konzultácie nepodporila možnosť 1 (dočasné kritériá týkajúce sa endokrinných disruptorov stanovené v nariadení o prípravkoch na ochranu rastlín a nariadení o biocídnych výrobkoch). V otázke definície WHO na identifikáciu endokrinných disruptorov vládne vedecký konsenzus (možnosť 2). Zdravotné, environmentálne a spotrebiteľské mimovládne organizácie sa dovolávajú kritérií EÚ založených na nebezpečnosti (možnosť A), do ktorých by patrili aj ďalšie kategórie založené na rôznej sile dôkazov, aby zodpovedali definícii WHO/IPCS (možnosť 3). Tretie krajiny podporujú možnosť, ktorá umožní identifikovať endokrinné disruptory a prijať regulačné rozhodnutia na základe zváženia rizikových faktorov (možnosť B). Je to aj stanovisko chemického priemyslu a poľnohospodárov, ktorí podporujú možnosť 4 (definíciu WHO a začlenenie účinnosti). Názory členských štátov EÚ sa rozchádzajú: niektoré štáty sa vyslovujú za možnosť A v kombinácii s kategóriami (možnosť 3), zatiaľ čo iné zastávajú možnosť B a/alebo zahrnutie účinnosti (možnosť 4). Z nedávneho vedeckého konsenzu vyplynulo, že možnosť 4 nemožno z vedeckého hľadiska ďalej presadzovať, hoci ju podporujú niektoré zainteresované strany a členské štáty.

V otázke primeranosti definície WHO vládne vedecký konsenzus. Len nedávno sa dosiahol aj ďalší vedecký konsenzus, podľa ktorého by sa účinnosť nemala používať na identifikáciu endokrinných disruptorov, a v hodnotení rizík, ktoré predstavujú endokrinné disruptory pre ľudské zdravie a životné prostredie, by sa mala zohľadňovať charakterizácia nebezpečnosti (vrátane účinnosti) a expozície.

Na definovanie vedeckých kritérií identifikácie endokrinných disruptorov by sa mohli vybrať tieto možnosti: možnosť 2 (definícia WHO), možnosť 3 (definícia WHO + kategórie) a možnosť 4 (definícia WHO + účinnosť). Okrem toho by sa na uplatňovanie kritérií mohla zvážiť možnosť B (úprava výnimiek týkajúcich sa prípravkov na ochranu rastlín na základe súčasných vedeckých poznatkov).
Jednotlivé možnosti sa okrem dôsledkov vykonávania posudzujú na základe: odhadu priemerných nákladov na režim roamingu za vnútroštátne ceny na úrovni jednotlivých štátov u poskytovateľov maloobchodných roamingových služieb v porovnaní s ich priemernými domácimi výnosmi; testu udržateľnosti na úrovni prevádzkovateľov; všetkých relevantných nákladov na veľkoobchodnej úrovni pre navštívené siete na základe odhadov nákladov, aktuálnej úrovne sadzieb za ukončenie volaní v mobilných sieťach a vnútroštátnych veľkoobchodných a maloobchodných cien. Zvažovali sa štyri možnosti: Možnosť č. 1 - žiadne opatrenie na úrovni Únie (základný scenár): Režim roamingu za vnútroštátne ceny by sa od 15. júna 2017 neuplatňoval a spotrebitelia by po tomto dátume ďalej platili maloobchodné roamingové príplatky. Možnosť č. 2 - stanoviť horné hranice veľkoobchodného roamingu na aktuálnej úrovni pre celú EÚ: Režim roamingu za vnútroštátne ceny by nebol udržateľný minimálne pre 20 % prevádzkovateľov v našej vzorke a/alebo minimálne v šiestich členských štátoch. Možnosť č. 3 - stanoviť nižšiu hornú hranicu veľkoobchodného roamingu pre celú EÚ, než je dnes: Analýza ukazuje, že táto možnosť najlepšie spĺňa ciele politiky. Možnosť č. 4 - stanoviť horné hranice veľkoobchodného roamingu pre jednotlivé krajiny: Táto možnosť výrazne nezlepšuje udržateľnosť režimu roamingu za vnútroštátne ceny na úrovni prevádzkovateľov v porovnaní s možnosťou č. 3, pričom predstavuje väčšie riziká, pokiaľ ide o pokrytie nákladov na veľkoobchodnej úrovni, ako aj výrazné ťažkosti pri vykonávaní.
Uprednostňovaná možnosť by mala pozitívny ekonomický vplyv, pretože väčšia dostupnosť pracovníkov s vysokou úrovňou zručností v EÚ by prispela k rastu a konkurencieschopnosti, a zároveň je vhodná na riešenie nedostatku pracovných síl a zručností a na udržanie si mladých talentov (nižšia minimálna výška platu pre povolania, v ktorých je nedostatok pracovných síl, a pre čerstvých absolventov). Má veľký potenciál zvýšiť počet pracovníkov s vysokou úrovňou zručností a ich a profesijnú mobilitu a mobilitu v rámci EÚ, a umožnila by rýchlejšie a ľahšie reagovať v prípade, že sa inde vyskytne nedostatok zručností a lepšie príležitosti. Uprednostňovaná možnosť poskytuje dobre vyvážený kompromis medzi flexibilnými podmienkami prijímania a rozsiahlymi právami. Je kombináciou vysokej úrovne inkluzívnosti, veľkej flexibility umožňujúcej členským štátom prispôsobenie podľa ich vnútroštátnej situácie a vysokého potenciálu zastupiteľnosti s paralelnými vnútroštátnymi systémami, pričom súčasne umožňuje ďalšie zjednodušenie postupov, vyššiu úroveň práv, väčšie uľahčenie mobility v rámci EÚ a vysokú úroveň harmonizácie. Prínosy by boli v rámci členských štátov rovnomerne rozdelené, pretože systém by umožňoval prispôsobenie podľa vnútroštátnej situácie. Sociálny vplyv by bol väčšinou pozitívny, pretože občania EÚ by mali úžitok z celkového hospodárskeho rastu, pričom sa očakáva, že potenciálny účinok presunu by bol veľmi obmedzený, ak vôbec nejaký. Pracovníci s vysokou úrovňou zručností, na ktorých by sa vzťahoval tento systém, by mali väčšie práva a tretie krajiny by využívali výhody spojené s prílivom mozgov, cirkulujúcou migráciou a prevodom prostriedkov. Nelegislatívne opatrenia patriace do politickej možnosti A by – ak by sa realizovali samostatne – mali iba obmedzený účinok, ale pri ich vzájomnej kombinácii by posilnili pozitívny vplyv balíka 2 a) a zviditeľnili by systém pre pracovníkov s vysokou úrovňou zručností a zamestnávateľov, čím by sa posilnila značka „modrá karta“.
Nariadeniami EuVECA a EuSEF sa zaviedli značky „európsky fond rizikového kapitálu“ a „európsky fond sociálneho podnikania“, ktoré môžu používať fondy EuVECA a EuSEF podporujúce mladé a inovatívne podniky alebo podniky so zámerom vyvolať pozitívny sociálny vplyv. Tieto nariadenia umožňujú, aby boli tieto fondy umiestňované na trh cezhranične, bez dodatočných prekážok v záujme splnenia svojich investičných potrieb. Preskúmanie nariadení EuVECA a EuSEF je úzko prepojené s cieľmi únie kapitálových trhov, ktoré sú zamerané na uľahčenie financovania malých a stredných podnikov (MSP), diverzifikáciu zdrojov financovania a posilnenie cezhraničných kapitálových tokov. Je takisto prepojené s prvým a druhým pilierom investičného plánu, ktoré sa zameriavajú na zabezpečenie dodatočných finančných prostriedkov EÚ pre MSP, kapitálové finančné nástroje v rámci Programu pre konkurencieschopnosť podnikov a MSP (COSME), ako aj v rámci programu Horizont 2020. Nariadenia sú v súlade s ostatnými opatreniami únie kapitálových trhov, ako napríklad s plánom Komisie podporovať spolu s Európskym investičným fondom celoeurópsky fond rizikového kapitálu, ktorý by investoval do kombinácie počiatočnej fázy, fázy rozvoja a fázy rozširovania fondov rizikového kapitálu. Správa o posúdení vplyvu vychádza zo zistení hodnotenia, ktoré sa pôvodne týkalo Programu regulačnej vhodnosti a efektívnosti (REFIT).
Pri uprednostňovanej možnosti sa v závislosti od zmierňujúcich opatrení zohľadňovaných pri modelovaní očakávajú hraničné náklady na zmierňovanie zmeny klímy v poľnohospodárstve okrem emisií CO2 (ročné náklady v roku 2030) vo výške 7,3 – 31,4 EUR/tCO2eq, čo predstavuje prinajmenšom 60-percentné zníženie nákladov v porovnaní s východiskovým scenárom. Vzhľadom na obmedzenú potrebu znižovania emisií okrem emisií CO2 v poľnohospodárstve pri uprednostňovanej možnosti, by bol nárast cien poľnohospodárskych komodít zanedbateľný a zmeny produkcie a spotreby by teda boli veľmi mierne a vo všeobecnosti nižšie než 1 % (dokonca 0,1 % v prípade mliečnych výrobkov a mäsa). Vplyv na čistý obchod by bol nižší ako 1 % s výnimkou mäsa (v jeho prípade by však išlo o zníženie iba o 5 % v porovnaní s viac ako 25 % vo východiskovom scenári). Štúdie poukazujú na to, že podpora sprievodných opatrení poskytovaná napríklad prostredníctvom programov rozvoja vidieka v rámci SPP by mohla ešte znížiť negatívne vplyvy.
EÚ sa v parížskej dohode zaviazala k cieľu dosiahnuť do roku 2030 zníženie vlastných emisií skleníkových plynov aspoň o 40 % v porovnaní s rokom 1990. V sektoroch mimo systému EÚ na obchodovanie s emisiami (ďalej len „sektory mimo ETS“) Komisia navrhla cieľ znížiť emisie o 30 % do roku 2030 v porovnaní s rokom 2005. Ak by platili len súčasné politiky, nemožno očakávať, že by sa tieto ciele dali naplniť. Európska rada vo svojich záveroch z októbra 2014 vyzvala Komisiu, aby premietla ciele EÚ do vnútroštátnych cieľov.
Uprednostňovaná(-é) možnosť(-i) prispeje(-jú) k pripojeniu cez siete s veľmi vysokou kapacitou, skráteniu uvedenia zdrojov frekvenčného spektra na trh a včasnému zavádzaniu 5G spolu so zavádzaním inovačných služieb a aplikácií „internetu vecí“. To posilní globálnu konkurencieschopnosť EÚ, keďže výhody vyplývajúce z pripojenia a 5G presiahnu do iných priemyselných odvetví, ako sú automobilový priemysel a poľnohospodárstvo, zdravotníctvo a doprava. Posilnia vnútorný trh tak, že sa vytvorí priestor pre štandardný európsky prístupový produkt, aby sa mohol každý operátor zapojiť do hospodárskej súťaže v EÚ, a odstránia prekážky vstupu. Tým sa prostredníctvom udržateľnej hospodárskej súťaže a univerzálnej služby zabezpečí, že pripojenie pre občanov a podniky EÚ bude za prijateľné ceny a kedykoľvek. Budú lepšie chrániť koncových používateľov a riešiť nové a vznikajúce otázky práv na základe vývoja trhu. Zjednodušia regulačné zásahy a upravia riadiacu štruktúru s cieľom zabezpečiť väčšiu konzistentnosť v prideľovaní frekvenčného spektra a harmonizovaný minimálny súbor právomocí pre nezávislé národné regulačné orgány, a to v súlade s úlohami orgánu BEREC. Prínosy a náklady uprednostňovaných možností sa posúdili, ale v niektorých oblastiach (univerzálne služby, číslovanie, prenos a do určitej miery služby a riadenie) nebolo možné vyčísliť vplyv. V modeli pre toto posúdenie vplyvu existuje kvalifikovaný predpoklad, že ak by sa všetky uprednostňované možnosti spoločne zaviedli do praxe, investície a spotreba sa zvýšia a do roku 2025 nastane kumulatívny účinok na rast na úrovni 1,45 % a na zamestnanosť vo výške 0,18 % za predpokladu, že reformy budú realizované do roku 2020. Produktivita práce by sa počas obdobia 2020 – 2025 tiež mala zvýšiť o 0,8 %.
2c: Zmenený program vrátane nových štatistických výstupov v súlade s 10 politickými prioritami, doplnený investíciami do štatistickej infraštruktúry a novými zdrojmi štatistiky (so zvýšeným rozpočtom);

Možnosť 2c by mala najväčší vplyv z hľadiska schopnosti rýchlejšej tvorby údajov, čo je veľmi dôležité v záujme splnenia základných potrieb používateľov. Zahŕňa dve opatrenia na odstránenie zvyšných nedostatkov v oblasti údajov a na zlepšenie včasnosti v kľúčových oblastiach, ako je štatistika energetiky. Okrem toho by mali používatelia lepší prospech z používania tzv. veľkých dát.
Členské štáty tento problém spolu s Komisiou čiastočne riešili prostredníctvom nezáväznej dohody o spolupráci pri príprave spoločných skúšobných metodík. V tejto dohode však nie je upravená otázka certifikácie. Nič nenaznačuje tomu, že by členské štáty plánovali zaviesť právne záväzný a vzájomne dohodnutý certifikačný systém. Preto je nevyhnutné prijať opatrenie na úrovni EÚ. Opatrenie na úrovni EÚ by predstavovalo pridanú hodnotu, pretože by výrobcovia ťažili z výhod vnútorného trhu a ich konkurencieschopnosť by sa v celosvetovom meradle zlepšila.
Po zhodnotení rôznych možností sa dospelo k uprednostňovanej možnosti vo forme smernice. Vytvorenie nového komplexného právneho nástroja s osobitnými pravidlami riešenia sporov sa považovalo za menej vhodné vzhľadom na skutočnosť, že takmer vo všetkých dvojstranných vzťahoch takéto pravidlá riešenia sporov už existujú, a to konkrétne v dohovoroch o zamedzení dvojitého zdanenia. Ďalšia úroveň pravidiel riešenia sporov by mala skôr nepriaznivý účinok. Namiesto toho sa vybral návrh smernice, v rámci ktorej sa existujúce mechanizmy skombinujú s povinnou arbitrážnou fázou ako poslednou inštanciou a daňovníkom sa umožní obrátiť sa na vnútroštátne súdy príslušné pre daňové veci, a to v záujme odstránenia prieťahov alebo umožnenia prístupu k príslušnému postupu. Z analýzy vyplynulo, že táto možnosť má jasné výhody z hľadiska efektívnosti a včasnosti, keďže sa opiera o existujúcu prax, pričom je v porovnaní s možnosťou neprijatia žiadneho opatrenia alebo vydania odporúčania výhodnejšia.

Náklady spojené s návrhom z hľadiska vnútroštátneho daňového výnosu závisia od spôsobu, akým členské štáty upravia svoje zdroje na účely splnenia svojich povinností predpokladaných v návrhu. Tieto náklady by však mali byť obmedzené a nemali by sa výrazne líšiť od nákladov, ktoré v súčasnosti vznikajú v rámci mechanizmov riešenia sporov týkajúcich sa dvojitého zdanenia, keďže iniciatíva vychádza z existujúceho acquis a optimalizovaného kombinovaného účinku s celkovým rámcom EÚ pre transferové oceňovanie. Mali by tiež viesť k úsporám z rozsahu, keďže budú potrebné obdobné investície do zdrojov a administratívnej kapacity na úrovni daňových správ, aby sa splnili podobné ciele na medzinárodnej úrovni (opatrenie č. 14 akčného plánu OECD BEPS). V uvedenom kontexte nie sú k dispozícii žiadne kvantitatívne údaje o administratívnych nákladoch pre daňové orgány.
Možnosť 0: Žiadna zmena politiky – základný scenár – V rámci programu Horizont 2020 sa bude naďalej ad hoc poskytovať podpora témam týkajúcim sa otázok vody a potravín všeobecne. Zavedenie osobitných iniciatív zameraných na integrovanie stredozemských systémov výskumu a inovácií by nebolo pravdepodobné. Jednotlivé opatrenia by zvyčajne trvali tri až štyri roky. Dosah by bol obmedzený. Nejde o uprednostňovanú možnosť.

Možnosť 1: Opatrenie spolufinancované v rámci nástroja ERA-NET – Hlavnou činnosťou podľa programu Horizont 2020 by bolo vykonávanie jednej spolufinancovanej spoločnej výzvy na predkladanie návrhov (alebo súboru takýchto výziev) pre jednotlivé opatrenia, ktoré by viedlo k financovaniu nadnárodných projektov v oblasti výskumu a/alebo inovácií. Jednotlivé opatrenia by zvyčajne trvali päť rokov. Rozmer inovácie by nebolo možné zásadne riešiť, keďže vnútroštátne programy, ktorých činnosti by mali byť predmetom spolupráce a koordinácie, sa sústreďujú najmä na výskumné činnosti verejných výskumných organizácií. V rámci možnosti 1 sa neočakáva integrácia vnútroštátnych programov financovania do spoločného strategického výskumného programu. Nejde o uprednostňovanú možnosť.

Možnosť 2: Spoločný program PRIMA založený na článku 185 ZFEÚ – Umožňuje EÚ stanoviť svoju účasť na výskumných a rozvojových programoch, na ktorých sa podieľa niekoľko členských štátov, vrátane účasti na štruktúrach vytvorených na vykonávanie týchto programov. V článku 26 nariadenia o rámcovom programe Horizont 2020 sa špecifikujú podmienky a kritériá na určenie a navrhnutie iniciatívy podľa článku 185 ZFEÚ. Okrem iných kritérií môže Komisia navrhnúť iniciatívy podľa článku 185 ZFEÚ, len ak je potrebná špecializovaná vykonávacia štruktúra a zúčastnené krajiny sa vo veľkej miere zaviazali k integrácii na vedeckej, riadiacej a finančnej úrovni. Táto možnosť zahŕňa vypracovanie komplexného strategického výskumného programu a jeho úplné vykonávanie prostredníctvom viacerých nadnárodných výziev na predkladanie návrhov, pričom tento program realizujú viaceré zúčastnené štáty a vykonáva sa prostredníctvom špecializovanej vykonávacej štruktúry (ŠVŠ – financujúci subjekt). Zvyčajne ide o dlhodobý záväzok (desať rokov). EÚ by poskytovala finančnú podporu tak, že by vnútroštátne investície navýšila o rovnakú sumu. Táto možnosť je najlepšia na dosiahnutie špecifických a všeobecných cieľov, a najmä na realizáciu množstva pilotných a demonštračných projektov v strategicky dôležitých oblastiach týkajúcich sa systémov zásobovania vodou a potravinami. V plnej miere sa v nej zohľadňujú všetky skúsenosti získané pri vykonávaní minulých a prebiehajúcich iniciatív podľa článku 185 ZFEÚ, a to pokiaľ ide o riadenie finančného príspevku EÚ, dosahovanie účinkov atď. Vďaka primeraným kontrolám ex-ante, podávaniu finančných správ a kontrolám ex-post je uspôsobená aj na zabezpečenie riadneho finančného hospodárenia a na ochranu finančných záujmov Únie.
Možnosť 4 by reagovala na šírenie technológií kybernetického dohľadu, ktorých zneužitie predstavuje hrozbu pre medzinárodnú bezpečnosť a ľudské práva. Zabezpečila by spoľahlivé a pružné mechanizmy na kontrolu týchto technológií a je možné očakávať, že bude mať výrazne pozitívny vplyv na bezpečnosť a ľudské práva.

Možnosť 3 sa zameriava na modernizáciu existujúcich právnych predpisov. Prispieva k väčšine konkrétnych cieľov a je najvhodnejšia na dosiahnutie výrazného pokroku pri všeobecných cieľoch s výnimkou toho, ktorý sa týka ochrany ľudských práv. Tým by sa dosiahlo zníženie administratívneho zaťaženia pre vývozcov a orgány, a súčasne by sa zlepšila jasnosť kľúčových právnych predpisov. Zvýšila by sa aj účinnosť a jednotnosť kontrol v celej EÚ, a tým by sa celosvetovo zvýšila bezpečnosť a podpora pri presadzovaní rovnakých podmienok pre všetkých konkurentov.
Prechodné opatrenia zahrnuté do oddielu 15 protokolu o pristúpení Číny k WTO umožnili výpočet dumpingu s použitím osobitnej metódy. Z dôvodu prevládajúcich deformácií, ktoré existujú v čínskom hospodárstve, čínske ceny a náklady sa považujú za nespoľahlivé a dumpingové rozpätie sa v prešetrovaniach EÚ na ochranu obchodu počíta na základe cien a nákladov v tretej krajine s trhovým hospodárstvom (tzv. analogickej krajine). Po tom, ako v decembri 2016 uplynie platnosť určitých ustanovení oddielu 15, bude možno nutné zmeniť túto metódu. Keďže však deformácie v čínskom hospodárstve pretrvávajú, použitím čínskych cien a nákladov na výpočet dumpingu by v mnohých prípadoch došlo k výraznému podhodnoteniu skutočnej dumpingovej úrovne a opatrenia uložené na tomto základe by neboli pri odstraňovaní ujmy spôsobenej dumpingovým dovozom účinné. Malo by to výrazný negatívny vplyv na konkurencieschopnosť priemyslu EÚ (približne 50 % platných opatrení na ochranu obchodu sa týka dovozu z Číny). Podľa nezávislej štúdie by sa úrovne cla mohli znížiť až o 30 percentuálnych bodov a ohroziť približne 200 000 pracovných miest v EÚ.
Jedným dôležitým cieľom je urobiť daňový systém spravodlivejším tým, že sa odstránia niektoré základné príčiny vyhýbania sa daňovým povinnostiam právnických osôb. Malo by sa tak i) výrazne obmedziť cezhraničné daňové plánovanie, ii) mali by sa vytvoriť vyrovnanejšie podmienky pre domáce a nadnárodné spoločnosti, iii) malo by sa zaistiť, aby spoločnosti platili spravodlivý podiel daňového zaťaženia a iv) mala by sa všeobecne zlepšiť morálka daňovníkov. Cieľom iniciatívy zároveň je stimulovať rast a investície i) zjednodušením komplexného systému dane z príjmov právnických osôb v EÚ, ktorým sa znížia náklady na dodržiavanie predpisov a administratívna záťaž, ii) odstránením rizík dvojitého zdanenia a iných existujúcich druhov diskriminácie a obmedzení, iii) zmiernením deformácií spôsobených zdaňovaním v oblasti investičných rozhodnutí a rozhodnutí o financovaní a iv) vytvorením stimulov na investovanie v EÚ, okrem iného prostredníctvom podporovania výskumy a vývoja a inovácie.

Hlavnou politickou možnosťou, o ktorej sa uvažovalo, je návrh na spoločný konsolidovaný základ dane z príjmov právnických osôb. Kľúčová voľba sa týka rozsahu pôsobnosti takého základu dane, t. j. na koho by sa uplatňoval. Hlavné možnosti, o ktorých sa uvažovalo, spočívajú v tom, že by CCCTB bol povinný pre všetky firmy alebo len pre časť firiem. Zvažovali sa rôzne možnosti odstránenia deformácie v prospech dlhu spôsobovanej súčasnými daňovými systémami. K dispozícii sú dve ústredné opatrenia: umožniť odpočítateľnosť nákladov na dlhové aj kapitálové financovanie alebo odpočítateľnosť oboch zamietnuť. Pokiaľ ide o stimuly v oblasti výskumu a vývoja, v hlavných možnostiach sa zvažuje daňová úľava v prípade výdavkov na investovanie do výskumu a vývoja s odstupňovanou sadzbou.

Obnovenie iniciatívy CCCTB privítali všetky zainteresované skupiny. Najväčšiu podporu prejavili MVO, súkromné osoby a ďalší účastníci konzultácie, ale aj spoločnosti, a to najmä MSP. MVO, MSP a súkromné osoby sa takisto rázne zasadzujú za to, aby CCCTB bol (sčasti) povinný, veľké podniky sú proti tomu. Na druhej strane jasná väčšina všetkých zainteresovaných strán podporila zavedenie voliteľnej možnosti zapojenia sa do CCCTB. Veľké aj malé spoločnosti takisto vo veľkej miere podporili priaznivý prístup k výskumu a vývoju a návrh v rámci obnovenej iniciatívy týkajúci sa odstránenia zvýhodňovania dlhového financovania pred kapitálovým financovaním spolu so zavedením úľav na emisiu kapitálových cenných papierov.
Hodnotenie smernice o energetickej hospodárnosti budov ukazuje zreteľný pokrok v zefektívňovaní sektora budov: ročná spotreba energie na podlahovú plochu [kWh/(m².r)] sa znateľne znížila po roku 2006 (keď nadobudla účinnosť smernica o energetickej hospodárnosti budov z roku 2002) a trend sa zachoval vďaka prepracovaniu smernice v rokoch 2013 a 2014. V roku 2014 bola zaznamenaná úspora koncovej energie vo výške 48,9 Mtoe v porovnaní so základným scenárom v roku 2007 podľa prepracovanej smernice o energetickej hospodárnosti budov. To podľa všetkého zodpovedá posúdeniu vplyvu z roku 2008 a naznačuje, že smernica pravdepodobne prinesie do roku 2020 očakávané výsledky. Transformácia existujúcich budov však napreduje relatívne pomaly a stále existuje značný potenciál pre ďalšie nákladovo efektívne úspory energie do roku 2030. Základným problémom je, že významná časť tohto potenciálu sa nerealizuje v rámci vývoja za nezmenených okolností („business as usual“), keďže veľká časť nákladovo efektívnych investícií do energetickej hospodárnosti budov sa neuskutoční. EÚ by preto mala zasiahnuť teraz a podporiť ďalšie odstraňovanie konkrétnych prekážok energetickej efektívnosti a obnoviteľných zdrojov v budovách, na ktoré sa vzťahuje smernica o energetickej hospodárnosti budov. Zainteresovanými stranami, ktorých sa táto iniciatíva týka, sú spotrebitelia, domácnosti, podniky a orgány verejnej správy, sektor stavebníctva (najmä MSP), vnútroštátne a regionálne orgány, investori a ďalšie finančné subjekty.