Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru – Smerom k odolnejšiemu a udržateľnejšiemu európskemu hospodárstvu

(stanovisko z vlastnej iniciatívy)

(2019/C 353/05)

Spravodajca: Javier DOZ ORRIT

Rozhodnutie plenárneho zhromaždenia 24.1.2019 Právny základ článok 32 ods. 2 rokovacieho poriadku stanovisko z vlastnej iniciatívy Príslušná sekcia sekcia pre hospodársku a menovú úniu, hospodársku a sociálnu súdržnosť Prijaté v sekcii 2.7.2019 Prijaté v pléne 17.7.2019 Plenárne zasadnutie č. 545 Výsledok hlasovania (za/proti/zdržalo sa) 169/4/6

Preambula

Toto stanovisko je súčasťou balíka dvoch stanovísk z vlastnej iniciatívy, ktoré EHSV súbežne pripravuje: Smerom k odolnejšiemu a udržateľnejšiemu európskemu hospodárstvu a Nová vízia na dobudovanie hospodárskej a menovej únie. Balík by mal byť priamym príspevkom k hospodárskej agende nového Európskeho parlamentu a novej Európskej komisie, ktorých funkčné obdobie sa začne v roku 2019. Je jednoznačne potrebné vytvoriť novú európsku hospodársku stratégiu: pozitívnu rétoriku pre budúci rozvoj hospodárstva EÚ v širšom svete, ktorá by pomohla zvýšiť odolnosť EÚ voči hospodárskym otrasom a hospodársku, sociálnu a environmentálnu udržateľnosť jej hospodárskeho modelu, a tak znovu získať dôveru a zabezpečiť všetkým Európanom stabilitu a spoločnú prosperitu. Táto stratégia nadväzujúca na pokrok dosiahnutý v uplynulých rokoch by mohla položiť základy budúcej hospodárskej, fiškálnej, finančnej, sociálnej a politickej integrácie, ktorá je potrebná na dosiahnutie cieľov európskej hospodárskej a menovej únie.

1. Závery a odporúčania

1.1. Európska integrácia stojí na rázcestí. Jedným z ponaučení nedávnej dlhotrvajúcej hospodárskej krízy a hlbokých sociálnych dôsledkov, ktoré zanechala v niekoľkých členských štátoch, je skutočnosť, že absencia hospodárskej a sociálnej konvergencie medzi členskými štátmi a regiónmi ohrozuje politickú udržateľnosť európskeho projektu a všetky výhody, ktoré priniesol európskym občanom.

1.2. Vzhľadom na zmenu klímy spôsobenú ľudskou činnosťou a vzhľadom na prekročenie viacerých limitov našej planéty je nevyhnutné prepracovať náš model výroby a spotreby. V súlade s Parížskou dohodou COP 21 a cieľmi OSN v oblasti udržateľného rozvoja stanovila EÚ cieľ dosiahnuť do roku 2050 klimaticky neutrálne hospodárstvo. V tejto súvislosti bude potrebné zaviesť komplexný a konzistentný politický rámec.

1.3. Rozvoj odolnosti hospodárstva a trhu práce spolu s hospodárskou, sociálnou, environmentálnou a inštitucionálnou udržateľnosťou by sa mali stať základnými princípmi politiky, ktorá podporí vzostupnú konvergenciu a spravodlivosť pri prechode na klimaticky neutrálne hospodárstvo (t. j. hospodárstvo, v ktorom sú emisie a absorpcie skleníkových plynov v rovnováhe) a zároveň pomôže zvládnuť výzvy spojené s digitalizáciou a demografickými zmenami.

1.4. Aby sa mohli zaviesť hospodárske politiky, ktoré zvyšujú odolnosť hospodárstva a trhu práce a sociálnu odolnosť, malo by sa naďalej vynakladať a ešte viac zintenzívniť úsilie na posilnenie inštitucionálnej štruktúry hospodárskej a menovej únie (HMÚ). Malo by sa pokročiť, hoci aj po častiach, v úsilí o vytvorenie fiškálnej kapacity na úrovni eurozóny, zreformovanie súčasných fiškálnych pravidiel s cieľom zachovať verejné investície počas hospodárskeho poklesu, vytvorenie spoločného bezpečného aktíva a dokončenie bankovej únie a únie kapitálových trhov. Zároveň by sa mali podporovať opatrenia na zabránenie nekalej daňovej súťaži medzi členskými štátmi.

1.5. S cieľom znížiť sociálnu zraniteľnosť, a tak zvýšiť odolnosť, je potrebné prijať účinné európske a vnútroštátne opatrenia, ktoré by zvrátili súčasný trend rastúcej nerovnosti z hľadiska príležitostí a výsledkov.

1.6. V snahe dosiahnuť do roku 2050 v EÚ uhlíkovo neutrálne hospodárstvo je potrebné vyvíjať a uplatňovať koncepciu spravodlivého prechodu. V rámci nej treba okrem iného zabezpečiť, aby sa účinky politík v oblasti zmeny klímy rovnomerne rozdelili a aby sa riadenie zmien na trhu práce zameriavalo na budúcnosť, a to s plnou účasťou sociálnych partnerov. Udržateľné hospodárstvo by malo zahŕňať všetky tri rozmery udržateľnosti: hospodársky, sociálny a environmentálny.

1.7. Členské štáty by mali prevziať iniciatívu a zaviesť do praxe Európsky pilier sociálnych práv prostredníctvom legislatívnych iniciatív na vnútroštátnej úrovni a zabezpečením primeraného financovania. Európska únia by mala prispieť k tomuto finančnému úsiliu v rámci nasledujúceho viacročného finančného rámca (VFR) na roky 2021 – 2027.

1.8. Spolu s týmito iniciatívami by sa mala posilniť konkurencieschopnosť európskeho hospodárstva, t. j. schopnosť udržateľne zvyšovať produktivitu aj životnú úroveň, súčasne s jeho transformáciou na klimaticky neutrálne, a to prostredníctvom výskumu, rozvoja a rozšírenejších a lepších zručností pracovnej sily.

1.9. Dohoda o objeme a podobe nadchádzajúceho VFR by mala odrážať požiadavky rozvoja odolnosti a udržateľného hospodárstva.

1.10. Vzhľadom na vzájomnú prepojenosť rôznych aspektov odolného a udržateľného hospodárstva by sa účasť zastupiteľských organizácií sociálnych partnerov a občianskej spoločnosti na tvorbe politík a vykonávacích cykloch mala formálne zakotviť na vnútroštátnej a európskej úrovni a v prípade potreby posilniť.

1.11. Európske inštitúcie a členské štáty by mali prostredníctvom európskeho semestra, viacročného finančného rámca na roky 2021 – 2027 a ďalších právnych a vládnych nástrojov vytvoriť koherentný akčný program na podporu a posilnenie kľúčových faktorov, ktoré podporia odolnosť hospodárstva v celej EÚ, a na podporu konvergencie členských štátov v súvislosti s týmito faktormi.

2. Odolnejšie a udržateľnejšie európske hospodárstvo

2.1. Zvýšenie odolnosti proti (hospodárskym) otrasom predstavuje cieľ, ktorý sa v rámci (hospodárskych) politických diskusií v EÚ, a najmä v eurozóne, dostáva do popredia. Spôsobili to v neposlednom rade pretrvávajúce hospodárske, sociálne a politické dôsledky, ktoré nedávna hospodárska a finančná kríza zanechala vo viacerých členských štátoch EÚ, ale aj očakávanie mimoriadne rušivých vplyvov, ktoré by mala mať na európske hospodárstva a spoločnosti štvrtá priemyselná revolúcia, ako aj nevyhnutná potreba riešiť zmenu klímy a nevyčerpať zdroje našej planéty.

2.1.1. Európska komisia v rámci hospodárskej a menovej únie (HMÚ) navrhla vymedziť pojem odolnosť hospodárstva ako schopnosť krajiny odolávať otrasom a pohotovo obnoviť svoj potenciál [rast] po tom, ako upadne do recesie ( 1 )

2.1.2. V správe piatich predsedov a v bielej knihe Komisie o prehĺbení HMÚ sa uvádza, že členské štáty eurozóny by mali smerovať k odolnejším hospodárskym a sociálnym štruktúram, ktoré by mali predchádzať hospodárskym otrasom s výraznými a pretrvávajúcimi vplyvmi na príjmy a úroveň zamestnanosti, aby mohli znížiť hospodárske výkyvy, najmä hlboké a rozsiahle recesie.

2.1.3. Treba však poznamenať, že aj keď odolná obnova hospodárstva znamená vyhnúť sa pretrvávajúcim rušivým vplyvom otrasu alebo ich účinne riešiť so zreteľom na cyklickú aj štrukturálnu povahu zmien, nemusia sa hospodárstva vždy vrátiť k stavu pred otrasom (alebo na cestu rastu). Napríklad príchod štvrtej priemyselnej revolúcie a prechod na klimaticky neutrálne hospodárstvo by pravdepodobne mali viesť k rôznym hospodárskym modelom. Je dôležité, aby boli politické inštitúcie a sociálni aktéri pripravení konať na základe zmien, predvídať ich dôsledky a riadiť transformačné procesy.

2.1.4. Ekonomicky odolné hospodárstva môžu mať rozličné vlastnosti. Môžu byť zraniteľnejšie voči určitým typom otrasov (napr. makroekonomickým alebo finančným). V prípade zasiahnutia otrasmi môžu odolné hospodárstva zmierniť ich vplyv minimalizovaním ich účinkov na produkciu a úroveň zamestnanosti, resp. sa z nich môžu rýchlo zotaviť tým, že sa prispôsobia. Na zvýšenie odolnosti možno použiť rôzne druhy politických zásahov a ich kombinácie, a to: prípravu, prevenciu, ochranu, podporu (zmeny) a transformačné politiky. Vysoká miera verejného dlhu ako podielu HDP môže spôsobiť ťažkosti, pokiaľ ide o odolnosť. Na jednej strane to môže byť príčinou zraniteľnosti voči otrasom, na strane druhej to môže obmedziť reakciu členských štátov na nepriaznivé otrasy.

2.1.5. Odolnosť hospodárstva možno dosiahnuť spôsobmi, ktoré majú veľmi odlišné účinky na dobré životné podmienky rôznych skupín spoločnosti. Dobré životné podmienky pracovníkov vo veľkej miere závisia od toho, aké stabilné, bezpečné a rovnomerne rozdelené sú ich príjmy a pracovné príležitosti. Z toho dôvodu by sa mali uprednostňovať politiky, ktoré podporujú odolnosť hospodárstva aj trhu práce, pričom odolnosť trhu práce možno vymedziť ako schopnosť trhu práce odolávať hospodárskemu otrasu a minimalizovať straty v súvislosti s dobrými životnými podmienkami pracovníkov. Zvyšujúci sa podiel neistých neštandardných foriem zamestnania na celkovej tvorbe pracovných miest však jasne ukazuje, že odolnosť hospodárstva a trhu práce sa nemusia nevyhnutne zhodovať. Kvalita zamestnania je faktorom odolnosti, pokiaľ ide o zraniteľnosť a rezistenciu, ako aj obnovu.

2.2. Politickým cieľom v EÚ je vytvoriť udržateľnejšie európske hospodárstvo. Podľa dlhodobej strategickej vízie Junckerovej Komisie pre „prosperujúce, moderné, konkurencieschopné a klimaticky neutrálne hospodárstvo EÚ“ do roku 2050, ktorá okrem iného vychádza z cieľov OSN v oblasti udržateľného rozvoja, by udržateľné hospodárstvo malo byť hospodárstvom, ktoré zahŕňa všetky tri rozmery udržateľnosti – hospodársky, sociálny a environmentálny.

2.2.1. Vo všeobecnosti pojem hospodárska udržateľnosť predstavuje schopnosť hospodárstva podporovať stanovenú úroveň hospodárskej produkcie bez akéhokoľvek časového obmedzenia. Ide o zamedzenie veľkým makroekonomickým nerovnováham. V súvislosti s častým spájaním pojmov udržateľného hospodárstva a hospodárskej udržateľnosti EÚ, najmä čo sa týka európskeho semestra, ktorý je navrhnutý na presadzovanie tohto druhého rozmeru, proces koordinácie hospodárskej politiky v dostatočnej miere neodráža širšiu koncepciu udržateľného hospodárstva. V diskusnom dokumente Komisie s názvom „Smerom k udržateľnej Európe do roku 2030“ sa napríklad uvádza, že „kľúčom sú zdravé rozpočty a moderné ekonomiky. Pokrok smerom k zdravej fiškálnej politike a štrukturálnym reformám viedol k zníženiu úrovne dlhu a stimuloval tvorbu pracovných miest“ ( 2 )

2.2.2. Kríza a jej politické riadenie viedli k vážnemu zhoršeniu sociálnej súdržnosti s negatívnymi politickými dôsledkami. Sociálna udržateľnosť je ohrozovaná v dôsledku nárastu nerovností z hľadiska príležitostí a výsledkov, ktorý možno pozorovať v mnohých európskych krajinách a ďalších vyspelých krajinách, ale aj na celom svete, pričom na časť spoločnosti sa zabúda. Väčšia nerovnosť zároveň znamená vyššiu zraniteľnosť voči otrasom, čo je v rozpore s vyššou odolnosťou. Majetková nerovnosť je takisto v rozpore s hospodárskou udržateľnosťou, pretože znižuje produktivitu opätovných investícií majetku a účinnosť spoločnosti. Neschopnosť riešiť príčiny týchto nerovností sa často spája s politickým odporom v mnohých krajinách proti tradičným politickým stranám a ich agende podporujúcej EÚ.

2.2.3. Sociálna udržateľnosť musí čeliť ešte väčšiemu tlaku v dôsledku štvrtej priemyselnej revolúcie a zmien, ktoré zavádza v súvislosti so zamestnanosťou a dobrými životnými podmienkami v Európe a iných častiach sveta.

2.2.4. Bezohľadným vyčerpávaním prírodných a environmentálnych zdrojov prekračuje súčasný model výroby a spotreby viaceré limity našej planéty (zmena klímy, biodiverzita, oceány, znečistenie atď.) a predstavuje existenčnú hrozbu pre budúce generácie.

2.2.5. Sociálne a environmentálne udržateľný rozvoj by znamenal, že musíme zostať v „bezpečnom a spravodlivom priestore pre ľudstvo“ ( 3 ) , v ktorom majú všetci členovia spoločnosti primerané sociálne podmienky, a tiež rešpektovať limity našej planéty. Preto je potrebné zásadne prepracovať súčasný model výroby a spotreby („model rastu“) na základe „udržateľného rastu“ ( 4 ) . Táto vízia otvára cestu štrukturálnej premene európskeho hospodárstva, ktorá podporuje udržateľný rast a zamestnanosť.

2.2.6. Podľa uvedených skutočností a v súlade so stanoviskom EHSV NAT/542 ( 5 ) , udržateľný rast predstavuje rast, ktorý by sa nemal zakladať len na kvantite, ale predovšetkým na kvalite, rast, ktorý: i) je založený na čistej energii a zodpovednom využívaní surovín bez zneužívania životného prostredia a pracovnej sily, ii) je založený na uzavretom cyklickom toku príjmov medzi domácnosťami, podnikmi, bankami, vládou a obchodom, ktorý prekonáva súčasné prekážky v dôsledku finančnej fragmentácie a funguje sociálnym a ekologickým spôsobom, iii) poskytuje spravodlivé životné podmienky tým, že uspokojuje potreby všetkých v rámci limitov planéty, iv) zohľadňuje neplatenú prácu opatrovateľov – najmä žien – a v) zabezpečuje, aby sa hospodársky rast meral nielen na základe ročného toku, ale aj podľa zásob bohatstva a jeho rozdeľovania. Všetky uvedené vlastnosti v súčasnom modeli v zásade chýbajú.

2.3. Udržateľné hospodárstvo má vlastnosti, ktoré podporujú odolnosť, a to v rozsahu, v akom hospodárska udržateľnosť znižuje riziká spojené s makroekonomickou a finančnou nerovnováhou.

2.4. Prechod na udržateľné hospodárstvo, ktorý zahŕňa začlenenie ekonomickej, sociálnej a environmentálnej udržateľnosti, si však nepochybne vyžiada ďalekosiahlejšie zmeny, ktoré možno charakterizovať ako intenzívny, dlhodobý, ale aj očakávaný otras. Odolnosť proti tomuto prechodu si bude vyžadovať opatrenia, ktoré uľahčia a podporia prispôsobivosť hospodárstiev, spoločností a jednotlivcov novému modelu. Preukázanie odolnosti v tejto súvislosti uľahčí spravodlivý prechod na udržateľné hospodárstvo.

2.5. Integrovaná a holistická koncepcia a politický rámec pre udržateľnosť musia zohľadňovať aj ďalšie dva veľké trendy, ktoré sa budú podieľať na formovaní budúcnosti európskeho hospodárstva a trhu práce: starnúca spoločnosť a demografické zmeny a tiež meniace sa modely globalizácie, ktoré okrem úbytku multilateralizmu zahŕňajú aj silnejšie migračné toky.

2.6. Výsledky európskych krajín z hľadiska odolnosti boli počas nedávnej krízy veľmi rôznorodé. Hospodársky a sociálny vplyv krízy sa v jednotlivých členských štátoch líšil. Takmer vo všetkých členských štátoch došlo k zásadnému poklesu HDP, pričom v niektorých recesia viedla k strate pracovných miest na rozlične dlhé obdobia. S cieľom vyvodiť z veľkej recesie primerané ponaučenia, ktoré pomôžu posilniť odolnosť a udržateľnosť európskeho hospodárstva a spoločnosti, je potrebné analyzovať štrukturálne faktory zraniteľnosti a kapacitu obnovy, ako aj politiky, ktoré sa zaviedli (extrémne úsporné opatrenia od roku 2010 a selektívna flexibilita od roku 2014). Musia sa pri tom použiť nielen hlavné hospodárske premenné, ale aj sociálne a environmentálne ukazovatele.

3. Dva veľké prechody

3.1. Prechod na ekologické a klimaticky neutrálne hospodárstvo

3.1.1. Prechod na ekologické a dekarbonizované hospodárstvo v Európe je v súlade s dvoma medzinárodnými rámcami: s cieľmi OSN v oblasti udržateľného rozvoja a Parížskou dohodou COP 21. Ciele udržateľného rozvoja predstavujú komplexnú celosvetovú agendu. Členské štáty EÚ začali transponovať medzinárodné ciele udržateľného rozvoja do národných stratégií a cieľov v oblasti udržateľnosti. Najmä ciele udržateľného rozvoja 7 (zabezpečiť prístup k cenovo dostupnej, spoľahlivej, trvalo udržateľnej a modernej energii pre všetkých), 12 (trvalo udržateľná spotreba a výroba) a 13 (opatrenia v oblasti klímy) vymedzujú strategické ciele vychádzajúce zo zásady spoločnej zodpovednosti.

3.1.2. Vnútroštátne stanovenými príspevkami (NDC) signatárov Parížskej dohody sa stanovujú strategické ciele na úrovni jednotlivých krajín. Z prvého globálneho hodnotenia, ktoré sa uskutočnilo na konferencii COP 24 v Katoviciach, vyplýva, že ambície politiky v oblasti klímy treba jednoznačne zvýšiť.

3.1.3. V novembri 2018 Európska komisia predstavila svoju dlhodobú víziu s názvom Čistá planéta pre všetkých: Európska dlhodobá strategická vízia pre prosperujúce, moderné, konkurencieschopné a klimaticky neutrálne hospodárstvo . Na základe toho EÚ prijme a predloží svoje politické záväzky týkajúce sa klímy do začiatku roka 2020 sekretariátu Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy (UNFCCC), ako sa požaduje v Parížskej dohode, pričom zohľadní tieto skutočnosti.

3.1.4. Ekologizácia hospodárstva si vyžaduje koherentnú kombináciu makroekonomických, priemyselných, odvetvových a pracovných politík pre jednotlivé krajiny. Cieľom je vytvárať dôstojné pracovné miesta v rámci celého dodávateľského reťazca a poskytovať širokú škálu pracovných príležitostí.

3.1.5. K problematike udržateľného rozvoja treba pristupovať koherentným spôsobom vo všetkých oblastiach politiky. Takýto politický rámec si vyžaduje zavedenie inštitucionálnych opatrení, ktoré zabezpečenia účasť všetkých príslušných zainteresovaných strán na všetkých úrovniach, a mal by sa čiastočne zakladať na vyváženom zastúpení rôznych foriem vlastníctva (verejné, súkromné, komunitné a družstevné). Zároveň je potrebná európska koordinácia vnútroštátnych politík, ktoré zabezpečujú vysokú úroveň konvergencie medzi členskými štátmi. K dôsledkom pre zamestnanosť, ktoré vyplývajú zo zmeny hospodárskeho modelu, sa musí pristupovať na základe konkretizácie spravodlivého prechodu prostredníctvom sociálneho dialógu a dialógu s občianskou spoločnosťou spájajúceho vnútroštátnu a európsku úroveň.

3.2. Prechod na digitálne hospodárstvo

3.2.1. Digitalizácia a automatizácia môžu mať na hospodárstvo a spoločnosť pozitívny aj negatívny vplyv. Na jednej strane majú veľký potenciál zvýšiť produktivitu, a to najmä v sektoroch služieb, kde je zvyčajne nízka, a decentralizovať inovačné činnosti na okrajovejšie miesta.

3.2.2. Na druhej strane môžu mať za následok prepúšťanie pracovníkov, predovšetkým tých, ktorí vykonávajú rutinné nekognitívne úlohy. Zatiaľ čo technologické revolúcie v minulosti nikdy neviedli k trvalej vysokej nezamestnanosti, keďže sa zrušené pracovné miesta nahradili novými, je nepravdepodobné, že by bol tento prechod bezproblémový alebo bezbolestný, ak sa nevyvinie adaptačné úsilie.

3.2.3. Verejné politiky v oblasti vzdelávania môžu zreformovať vzdelávacie systémy tak, aby absolventom poskytovali zručnosti, ktoré zvýšia ich odolnosť proti nezamestnanosti z dôvodu technologických zmien a umožnia im zlepšiť svoju prispôsobivosť počas kariéry, aby mohli byť zárobkovo činní na trhu práce.

3.2.4. Verejné politiky môžu zároveň viesť technologický pokrok smermi, ktoré minimalizujú jeho nepriaznivý vplyv na zamestnanosť.

4. Niekoľko základných prvkov odolného a udržateľného hospodárskeho modelu a politická stratégia na jeho dosiahnutie

4.1. Na to, aby sa mohla vybudovať taká odolnosť hospodárstva, ktorá je zlučiteľná s trhom práce a sociálnou odolnosťou, je potrebné vytvoriť množstvo nástrojov na prípravu, prevenciu, ochranu, podporu (zmeny) a transformáciu, ktoré sa náležitým spôsobom použijú v závislosti od intenzity a dĺžky trvania výziev, ktorým čelia jednotlivé hospodárstva.

4.2. V prípade HMÚ by sa malo predchádzať vzniku rizík, ktoré v poslednej kríze spôsobili rozsiahle narušenia. „Postup pri makroekonomickej nerovnováhe“ bol v tejto súvislosti krokom správnym smerom. Aj napriek tomu je však veľmi asymetrický v spôsoboch, akými rieši jednotlivé typy nerovnováhy (napr. deficity bežných účtov oproti prebytkom) a nevytvára záväzné odporúčania úprav, a to ani v prípade členských štátov s nadmerne veľkými prebytkami bežného účtu. Z toho dôvodu je potrebné tento postup upraviť.

4.2.1. Podobne by sa malo zabrániť veľkým rozdielom v miere inflácie a vo výške nominálnej mzdy. Užitočným pravidlom pre koordináciu v rámci eurozóny by malo byť to, že nominálne mzdy by mali rásť zároveň so súčtom miery inflácie stanovenej ECB a miery rastu produktivity na odvetvovej úrovni. S cieľom podporiť konvergenciu by mali priemyselné politiky podporovať ďalší rast produktivity v chudobnejších členských štátoch. Takýto rozvoj by mohol zároveň zmierniť nominálne rozdiely medzi členskými štátmi eurozóny, čím by sa zvýšila účinnosť menovej politiky.

4.3. Odolnosť hospodárstva, ktorá je zlučiteľná s odolnosťou pracovnej sily, by si takisto vyžadovala, aby sa záťaž spojená s prispôsobovaním sa otrasom neponechávala len na trhy práce, ale aby mali makroekonomické politiky, najmä fiškálne politiky, priestor na to, aby mohli dostatočne aktívne bojovať proti účinkom otrasov, a to najmä recesií, ktoré vo väčšej miere ovplyvňujú niektoré členské štáty. Najúčinnejším spôsobom by bolo vytvoriť fiškálnu kapacitu na úrovni eurozóny, no vhodnou možnosťou by bolo aj rozšírenie rozsahu pôsobnosti vnútroštátnych fiškálnych politík. Fiškálne politiky so zvýšenou schopnosťou stabilizovať národné hospodárstva na úrovni úplnej zamestnanosti by takisto uľahčili budovanie udržateľných fiškálnych rezerv.

4.4. Správne fungovanie automatických stabilizátorov a systémov sociálnej ochrany sú faktory posilňujúce odolnosť hospodárstva. Na to, aby boli ich činnosti zlučiteľné s udržateľnými verejnými financiami, musia daňové systémy členských štátov poskytnúť dostatočné zdroje. Ďalším kľúčovým faktorom odolnosti je riadne zdaňovanie.

4.5. Podpora inovačných a rýchlo rastúcich podnikov Podnikateľské prostredie priaznivé pre investície a inovácie, riadne fungovanie finančných trhov a zvýšenie schopnosti deliť sa o finančné riziká sú faktormi, ktoré posilňujú odolnosť hospodárstva. EHSV sa v súlade so svojím predchádzajúcim stanoviskom na tému ( 6 ) domnieva, že je potrebné podporovať politiky na posilnenie týchto faktorov. Výbor preto podporuje iniciatívy Komisie v oblasti bankovej únie a únie kapitálových trhov. EHSV však ide ešte ďalej a domnieva sa, že koncepcia udržateľnosti by sa mala zohľadniť aj vo finančnom systéme, ako sa uvádza aj v jeho stanovisku k akčnému plánu Komisie o financovaní udržateľného rastu ( 7 )

4.6. Politiky uľahčujúce prechod na digitálne hospodárstvo a na environmentálne udržateľný a klimaticky neutrálny model by mali zabezpečiť aj to, aby tieto prechody boli spravodlivé. Spravodlivý prechod by nemal byť „dodatkom“ k politikám v oblasti klímy alebo digitalizácie. Musí sa stať neoddeliteľnou súčasťou politického rámca udržateľného rozvoja. Politiky spravodlivého prechodu by sa mali zamerať na nápravu nežiaducich (regresívnych) distribučných účinkov opatrení politiky v oblasti klímy (v rozsahu, v akom sú tieto relatívne väčšou záťažou pre skupiny s nižšími príjmami), na aktívne riadenie zmien na trhu práce a zároveň by sa mali zaoberať otázkami regionálneho rozvoja (napr. hospodársky zraniteľnými regiónmi, ktoré sú do veľkej miery závislé od energeticky náročných priemyselných odvetví).

4.6.1. Spravodlivý prechod má dva hlavné rozmery: z hľadiska „výsledkov“ (nové pracovné a sociálne prostredie v dekarbonizovanom hospodárstve) a z hľadiska „procesu“ (akým spôsobom sa k nemu dostať). „Výsledkom“ by malo byť zabezpečenie dôstojnej práce pre všetkých v inkluzívnej spoločnosti a odstránenie chudoby. „Proces“, t. j. akým spôsobom sa k tomuto výsledku dostať, by sa mal zakladať na riadenom prechode so zmysluplným sociálnym dialógom na všetkých úrovniach, aby sa zabezpečilo, že rozdelenie záťaže je spravodlivé a že sa na nikoho nezabudlo.

4.7. V centre stratégií na posilnenie odolnosti, ktoré by viedli k spravodlivej transformácii nášho hospodárskeho modelu so zreteľom na bezprostredné výzvy, musia byť stratégie týkajúce sa investícií vrátane verejných investícií: do zručností a vzdelávacích systémov alebo, všeobecnejšie, sociálnych investícií, a tiež do technológií, ktoré podporujú environmentálnu udržateľnosť.

4.7.1. V záujme zvládnutia dôsledkov digitalizácie je potrebné rozvíjať zručnosti a schopnosti, ktoré jednotlivcom umožnia vykonávať nerutinné kognitívne úlohy, ako aj schopnosť aktualizovať tieto zručnosti počas celého života. Keďže sa ukázalo, že existujúce (a rastúce) nerovnosti do značnej miery určujú akademické výsledky študentov, je dôležité zaviesť stratégie sociálneho investovania s cieľom zabezpečiť, aby nebol nikto znevýhodnený.

4.7.2. V snahe dosiahnuť ambicióznejšie ciele EÚ v oblasti znižovania emisií stanovené do roku 2030 je potrebné zvýšiť verejné aj súkromné investície do hospodárstva, ktoré bude v budúcnosti klimaticky neutrálne, a v súlade s cieľmi Parížskej dohody uskutočniť radikálnu zmenu na dosiahnutie nulovej bilancie emisií uhlíka do roku 2050, ako sa uznáva v oznámení Komisie (COM(2018) 773 final). Investície EÚ27 do obnoviteľných zdrojov energie v roku 2017 predstavovali iba 50 % úrovne, ktorú dosiahli v roku 2011, čo je zároveň o 30 % menej ako v roku 2016 ( 8 ) . Pretrvávajúca slabá investičná činnosť v oblasti obnoviteľných zdrojov energie v Európe je takisto v rozpore s vysokou úrovňou ešte stále existujúcich dotácií na fosílne palivá v členských štátoch. Problémom nie sú len nedostatočné investície: zle funguje aj prideľovanie existujúcich zdrojov. V snahe zvrátiť tieto negatívne trendy je potrebné stanoviť jasné politické ciele a koherentnejší politický rámec. Koniec éry fosílnych palív v Európe musia v každom prípade sprevádzať potrebné investície, ktoré zabezpečia ochranu pracovníkov, vytváranie nových pracovných miest a podporu miestneho rozvoja. Transformačné procesy sa musia prerokovať so sociálnymi partnermi a organizáciami občianskej spoločnosti a musia zahŕňať transparentnosť a účinné komunikačné politiky.

4.8. Súčasné chápanie konkurencieschopnosti sa zameriava na nákladovo orientovanú interpretáciu, a to predovšetkým na náklady práce, pričom sa za jeden z faktorov považujú aj náklady na energiu. Udržiavanie konkurencieschopnosti sa zvyčajne zameriava na rozvoj jednotkových nákladov práce. Kvalitatívne prvky konkurencieschopnosti by mali nadobudnúť väčší význam z hľadiska produktivity práce, produktivity zdrojov a energetickej účinnosti a mali by ich tiež zohľadniť národné rady pre produktivitu.

4.9. Jedným z dôležitých cieľov by preto malo byť začlenenie európskeho mechanizmu makroekonomickej správy do komplexného a integrovaného prístupu ku koncepcii „udržateľného hospodárstva“, ktorá bude zahŕňať sociálne a environmentálne ukazovatele v procese európskeho semestra, čím sa posilní odolnosť a udržateľnosť.

5. Nástroje riadenia a hospodárskej politiky na úrovni EÚ a členských štátov potrebné na prechod k odolnejšiemu a udržateľnejšiemu hospodárstvu

5.1. Keďže investície, najmä verejné, významnou mierou napomáhajú úsiliu prispôsobiť sa bezprostredným transformačným procesom a fiškálne politiky napomáhajú zmierňovaniu otrasov, je nevyhnutné vytvoriť na tento účel priestor pre fiškálne politiky na úrovni EÚ, ako aj na vnútroštátnej úrovni. Európska únia by si mala stanoviť cieľ v krátkom časovom období dosiahnuť úroveň investícií, ktorú docielila ešte pred krízou. Vyriešil by sa tak problém nedostatku investícií, pričom by sa investície zvýšili o dva až tri percentuálne body HDP, čo pre EÚ28 ( 9 ) predstavuje približne 300 miliárd EUR ročne.

5.2. Na posilnenie príjmovej strany a zabezpečenie dostatočných fiškálnych zdrojov v EÚ a členských štátoch je potrebné zintenzívniť boj proti daňovým podvodom, daňovým únikom, praniu špinavých peňazí, daňovým rajom a nekalej daňovej súťaži medzi členskými štátmi. Bez toho, aby to poškodilo podporu inovácií, by sa členské štáty mali dohodnúť na koordinácii činností na úrovni EÚ s cieľom vyzvať veľké digitálne spoločnosti, aby zaplatili svoj spravodlivý podiel daní každému z členských štátov, v ktorom dosahujú zisk.

5.3. Je nevyhnutné zlepšiť systém EÚ v oblasti správy hospodárskych záležitostí vrátane štruktúry HMÚ, aby sa zabránilo brzdeniu hospodárskeho rastu a zaťažovaniu vnútroštátnych fiškálnych politík úlohami, ktoré nemôžu vykonávať a ktorými by sa nemali zaoberať.

5.4. Najvhodnejšou možnosťou na zabezpečenie stabilizácie pri vzniku otrasov by bolo vytvorenie dostatočne veľkej fiškálnej kapacity na úrovni eurozóny, tento návrh sa však momentálne podľa všetkého nachádza na mŕtvom bode.

5.5. Zachovanie rozsahu ochrany verejných investícií na vnútroštátnej úrovni, najmä počas recesií, by malo byť na zozname priorít takisto na poprednom mieste. Bez toho, aby bolo dotknuté zachovanie udržateľnosti verejných financií, by sa súčasné fiškálne pravidlá EÚ mohli upraviť alebo interpretovať spôsobom, ktorý z výpočtu deficitov ( 10 ) vylúči verejné investície, a to najmä sociálne investície a investície do environmentálnych projektov.

5.6. Je potrebné dokončiť bankovú úniu a zriadiť európsky systém ochrany vkladov, ako aj spoločný fiškálny zabezpečovací mechanizmus pre jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií. EHSV opakovane vyjadruje svoje znepokojenie nad prekážkami, ktoré niektoré vlády kladú do cesty dokončeniu týchto dvoch projektov nevyhnutných na zabezpečenie finančnej stability, a v konečnom dôsledku aj súkromných investícií v eurozóne, a súčasne úzko spojených so zvyšovaním odolnosti.

5.7. Je potrebné zaviesť spoločné bezpečné aktívum, znížiť finančnú fragmentáciu posilnením únie kapitálových trhov, podporiť potenciál menovej politiky a zmierniť prepojenie medzi bankami a štátmi nahradením štátnych dlhopisov v bankových súvahách. Posledné z uvedených opatrení by zároveň otvorilo cestu nevyhnutným, no z politického hľadiska zatiaľ zložitým reformám, ktoré výrazne prehĺbia HMÚ. Krajiny, ktoré nepatria do eurozóny, by sa mohli zapájať do programu spoločného bezpečného aktíva. Menové orgány a osoby zodpovedné za európsku hospodársku politiku by mali zohľadniť ich situáciu s cieľom zabezpečiť odolnosť celého európskeho finančného systému.

5.8. Rozvoj odolnosti so zámerom dosiahnuť vzostupnú konvergenciu a udržateľnosť by sa mal výraznejšie a koherentnejšie zohľadniť vo všetkých fázach európskeho semestra, od ročného prieskumu rastu (ktorý by sa mohol stať ročným prieskumom rastu a udržateľnosti) až po národné programy reforiem a odporúčania pre jednotlivé krajiny.

5.9. Odolnosť hospodárstva ovplyvňuje mnoho faktorov, ktoré sú zásadné pre fungovanie HMÚ. Európske inštitúcie a členské štáty by mali prostredníctvom európskeho semestra, viacročného finančného rámca na roky 2021 – 2027 a ďalších právnych a vládnych nástrojov vytvoriť koherentný akčný program na podporu a posilnenie kľúčových faktorov, ktoré podporia odolnosť hospodárstva v celej EÚ, a na podporu konvergencie členských štátov v súvislosti s týmito faktormi.

5.10. EHSV na záver vyjadruje názor, že kľúčové faktory odolnosti by mali v rámci akčného programu zahŕňať: a) posilnenie finančnej stability: zvýšenie finančnej kapacity Európskeho mechanizmu pre stabilitu (EMS), podporu európskej daňovej politiky vrátane daňovej harmonizácie, uľahčenie fiškálnej sebestačnosti členských štátov a zavedenie účinných mechanizmov na boj proti daňovým podvodom; b) dokončenie menovej únie rozšírením cieľov ECB, vytvorením jednotnej európskej pokladnice schopnej emitovať dlhopisy, zlepšením riadenia eurozóny a jej demokratizáciou; c) zvýšenie produktivity európskych hospodárstiev zameraním sa na kľúčové faktory, ako sú investície (verejné a súkromné), výskum, rozvoj, vzdelávanie a odborná príprava, zlepšenie riadenia podnikov a účasti pracovníkov; d) trh práce a kvalitu zamestnanosti: posilnenie kolektívneho vyjednávania a sociálneho dialógu, zabezpečenie účinného fungovania automatických stabilizátorov, ako aj navrhnutie početnejších a lepších aktívnych politík zamestnanosti. Vytvorenie európskeho poistenia v nezamestnanosti (na doplnenie vnútroštátnych systémov) by mohlo byť nástrojom celoeurópskej hospodárskej odolnosti, ktorý by tiež posilnil politickú súdržnosť Únie. Žiadame európske inštitúcie, aby preskúmali uskutočniteľnosť jeho financovania v kontexte viacročného finančného rámca na roky 2021 – 2027; e) podporu sociálnej súdržnosti a pokrok smerom k inkluzívnejšej spoločnosti prostredníctvom uplatňovania Európskeho piliera sociálnych práv s primeraným financovaním a f) podporu vytvárania priaznivého prostredia pre podnikateľské investície a zlepšenie financovania podnikov, bezodkladné dokončenie únie kapitálových trhov a bankovej únie vrátane európskeho systému ochrany vkladov (EDIS).

5.11. Európska centrálna banka bude pravdepodobne musieť spolu s ďalšími hlavnými svetovými centrálnymi bankami pokračovať vo svojich „nekonvenčných“ menových politikách tak dlho, kým inflačné očakávania zostanú pod cieľovou hodnotou. Zároveň by sa mali zvážiť priame finančné investície do projektov týkajúcich sa prechodu na ekologické a digitálne hospodárstvo.

5.12. Nadchádzajúci viacročný finančný rámec (VFR) by mal odrážať ambíciu vytvoriť odolné a udržateľné hospodárstvo. Návrh Komisie týkajúci sa viacročného finančného rámca (VFR) na roky 2021 – 2027 neumožní vynaložiť dostatočné zdroje na posilnenie týchto faktorov odolnosti: investície a nový nástroj stabilizácie investícií; politiky súdržnosti, ktoré podporujú hospodársku a sociálnu konvergenciu medzi členskými štátmi; politiky vnútornej sociálnej súdržnosti začlenené do Európskeho piliera sociálnych práv, ako aj spravodlivé prechody presadzované v tomto stanovisku. EHSV opätovne pripomína požiadavku, ktorú uviedol vo svojom stanovisku k viacročnému finančnému rámcu po roku 2020 ( 11 ) , aby finančné prostriedky pre nasledujúci VFR predstavovali 1,3 % HND EÚ27. Navrhované zníženie prostriedkov pre politiky súdržnosti v návrhu VFR Európskej komisie o 10 % v porovnaní so súčasným VFR sa vzhľadom na potrebu posilniť kľúčové politiky podporujúce odolnosť a udržateľnosť javí ako neprijateľné.

5.12.1. S cieľom uľahčiť prechod na udržateľné hospodárstvo by sa mali vyčleniť osobitné finančné zdroje (napr. prostredníctvom zriadenia „fondu pre spravodlivý prechod“), a to v súlade s návrhom Európskeho parlamentu z roku 2018 zriadiť takýto fond a prideliť mu prostriedky vo výške 4,8 miliardy EUR.

5.12.2. Štrukturálna politika a politika súdržnosti EÚ by sa mali prioritne presadzovať spolu s modelom „udržateľného hospodárstva“. Hoci je financovanie zmiernenia zmeny klímy (a adaptácie na ňu) v rámci štrukturálnych a investičných fondov (EŠIF) už prioritou, uvedený cieľ sa opiera najmä o podporu obnoviteľných zdrojov energie a energetickej účinnosti. Tento cieľ zatiaľ nebol vo všeobecnosti zahrnutý do podpory prechodu na klimaticky neutrálne hospodárstvo a ešte neboli stanovené cielené priority zamerané na spravodlivé prechody .

5.12.3. EHSV vyjadruje svoje znepokojenie nad tým, že financovanie projektov zameraných na energiu z fosílnych palív prostredníctvom EIB a Európskeho fondu pre strategické investície (EFSI) je vyššie ako financovanie čistej energie. Aj napriek tomu, že financovanie plynárenskej infraštruktúry sa týka „preklenovacej energie“, je nutné stanoviť prísnejšie cieľové hodnoty emisií.

5.12.4. Politiky EÚ a členských štátov v oblasti poskytovania dotácií musia byť v súlade s cieľom dosiahnuť klimatickú neutrálnosť do roku 2050. Všetky dotácie na hospodárske činnosti, ktoré ohrozujú dosiahnutie tohto cieľa alebo ktoré poškodzujú životné prostredie inými spôsobmi, by sa mali čo najskôr odstrániť.

5.13. Vzhľadom na druh opatrení a rozsah úsilia potrebného na vybudovanie odolnejšieho a udržateľnejšieho hospodárstva bude nevyhnutné do navrhovania postupov smerujúcich k spravodlivému prechodu a postupov smerujúcich k odolnosti aktívne zapájať sociálnych partnerov a iné reprezentatívne organizácie občianskej spoločnosti. Posilnenie účasti pracovníkov a demokracie na pracovisku by mohlo prispieť k vyššej prispôsobivosti a odolnosti na úrovni priemyslu. Práve faktor odolnosti zase posilní iné faktory, s ktorými je pozitívne prepojený v rámci fungovania podnikov a hospodárstva: produktivitu, inovačnú kapacitu, kvalitné pracovné miesta atď. Zamestnanecké družstvá môžu tiež poskytnúť stabilný model demokracie v podniku opierajúci sa o spoločné záujmy a solidaritu a ukotvený v miestnom prostredí.

5.13.1. Na druhej strane je účasť pracovníkov nevyhnutnou podmienkou úspešnej ekologickej a digitálnej transformácie. Musia sa využiť existujúce nástroje na zapojenie pracovníkov a nástroje demokracie v podnikoch. Sociálni partneri a európske inštitúcie musia zabezpečiť, aby takéto nástroje existovali vo všetkých krajinách EÚ a aby sa nadviazali vzťahy so sociálnymi dialógmi, ktoré podporujú spravodlivé prechody. Usmernenia MOP o spravodlivom prechode z roku 2015 ( 12 ) poskytujú súbor praktických nástrojov pre vlády a sociálnych partnerov pri riadení tohto transformačného procesu.

V Bruseli 17. júla 2019 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Luca JAHIER

(1) Európska komisia, poznámka pre Euroskupinu: Odolnosť hospodárstva v HMÚ, 13. septembra 2017.

(2) Diskusný dokument Smerom k udržateľnej Európe do roku 2030, Európska komisia (2019).

(3) Raworth (2017).

(4) Ú. v. EÚ C 228, 5.7.2019, s. 37.

(5) Ú. v. EÚ C 143, 22.5.2012, s. 39.

(6) Ú. v. EÚ C 75, 10.3.2017, s. 6.

(7) Ú. v. EÚ C 62, 15.2.2019, s. 73.

(8) Frankfurtská škola-UNEP-BNEF (2018).

(9) How to close the European investment gap? (Ako prekonať európsky nedostatok investícií?), Michael Dauderstädt, Friedrich Ebert Stiftung.

(10) Ú. v. EÚ C 262, 25.7.2018, s. 28 a stanovisko EHSV na tému Hospodárska politika eurozóny, Ú. v. EÚ C 159, 10.5.2019, s. 49.

(11) Ú. v. EÚ C 440, 6.12.2018, s. 106.

(12) Guidelines for a just transition towards environmentally sustainable economies and societies for all (Usmernenia pre spravodlivý prechod smerom k ekologicky udržateľným hospodárstvam a spoločnostiam pre všetkých), Medzinárodná organizácia práce (MOP).