SK Úradný vestník Európskej únie C 81/131

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru – Diskusný dokument o budúcnosti financií EÚ

[COM(2017) 358 final]

(2018/C 081/18)

Spravodajca: Stefano PALMIERI Pomocný spravodajca: Petr ZAHRADNÍK

Konzultácia Európska komisia, 4. 8. 2017 Právny základ článok 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Príslušná sekcia sekcia pre hospodársku a menovú úniu, hospodársku a sociálnu súdržnosť Prijaté v sekcii 5. 10. 2017 Prijaté v pléne 19. 10. 2017 Plenárne zasadnutie č. 529 Výsledok hlasovania (za/proti/zdržalo sa) 138/8/14

Preambula

Toto stanovisko je súčasťou rozsiahlejšieho balíka štyroch stanovísk EHSV týkajúcich sa budúcnosti európskeho hospodárstva (t. j. prehĺbenia hospodárskej a menovej únie, hospodárskej politiky v eurozóne, únie kapitálových trhov a budúcnosti financií EÚ) (1) . Balík prichádza v rámci prípravy bielej knihy o budúcnosti Európy, ktorú nedávno začala Európska komisia a zohľadňuje príhovor predsedu Komisie Junckera o stave Únie v roku 2017. V súlade s uznesením EHSV o budúcnosti Európy (2) a predchádzajúcimi stanoviskami o dokončení HMÚ (3) tento balík stanovísk vyzdvihuje potrebu spoločnej vízie v riadení Únie, ktorá prekračuje rámec technických prístupov a opatrení a je predovšetkým otázkou politickej vôle a spoločnej perspektívy.

1. Závery a odporúčania

1.1. EHSV sa domnieva, že Diskusný dokument o budúcnosti financií EÚ síce na jednej strane umožňuje načrtnúť niektoré výzvy, ktorým bude musieť EÚ čeliť v nasledujúcich rokoch, na druhej strane však presadzuje možné rozpočtové riešenia na základe piatich odlišných scenárov, ktoré Európska komisia uvádza v Bielej knihe o budúcnosti Európy.

1.2. EHSV opakuje, že na to, aby EÚ prekonala politickú krízu vyplývajúcu z toho, že jej chýba strategická vízia do budúcnosti a že nedokáže primerane reagovať na hospodársku a finančnú krízu, potrebujú európski občania viac (a lepšej) Európy, a nie menej. Prehlbuje sa priepasť medzi obavami a očakávaniami európskych občanov, ktorí chcú vidieť konkrétny prínos vo svojom každodennom živote, a obmedzenými právomocami a finančnými prostriedkami, ktorými v súčasnosti EÚ disponuje. Európsky projekt a samotná EÚ strácajú dôveryhodnosť a sú spochybňované, čo nahráva súčasným nacionalistickým a populistickým tendenciám.

1.3. EHSV súhlasí s prístupom predostretým v diskusnom dokumente, podľa ktorého by hlavnou zásadou rozpočtu EÚ mala byť snaha zaručiť európsku pridanú hodnotu, ktorá umožní dosiahnuť lepšie výsledky než nekoordinované rozpočty jednotlivých štátov. Vyžaduje si to prestať uvažovať v intenciách spravodlivej návratnosti, rozdelenia členských štátov na čistých prispievateľov a čistých príjemcov a korekcií ad hoc v prospech jednotlivých členských štátov.

1.4. EÚ by mala najprv stanoviť politické priority s vysokou európskou pridanou hodnotou a až potom vymedziť prostriedky potrebné na ich realizáciu a na uskutočnenie reformy európskeho rozpočtu. V súčasnej situácii považuje EHSV za nerealistické, aby rozpočet EÚ naďalej predstavoval menej ako 1 % príjmov a len 2 % verejných výdavkov 28 krajín, čo je nepostačujúca úroveň vzhľadom na výzvy, otrasy a krízy, ktorým treba čeliť.

1.5. Reforma rozpočtu EÚ musí nevyhnutne priniesť kvalitatívne zlepšenie a nanovo vymedziť jeho štruktúru, či už z hľadiska výdavkových kapitol, alebo z hľadiska vlastných zdrojov, pričom treba uplatniť vhodné kritériá racionalizácie, účelnosti a efektívnosti a priamo a transparentne komunikovať s občanmi.

1.6. Kvantitatívna a kvalitatívna úprava rozpočtu si vyžaduje serióznu a podrobnú konzultáciu s občianskou spoločnosťou, tak, ako je zastúpená v rámci EHSV, aby sa zohľadnili skutočné potreby jednotlivých území a zabezpečil pozitívny prínos pre všetkých občanov, vo verejnom záujme.

1.7. Pokiaľ ide o výdavky, EHSV sa domnieva, že medzi programy s vysokou európskou pridanou hodnotou patria: strednodobé a dlhodobé investície na podporu hospodárskeho, sociálneho a environmentálneho rozvoja, zamestnanosti, inovácie a konkurencieschopnosti; ochrana najviac znevýhodnených regiónov a najzraniteľnejších sociálnych skupín; pružná a včasná reakcia na asymetrické otrasy a nečakané krízy, a to aj prostredníctvom samostatného rozpočtu pre eurozónu.

1.8. Obzvlášť dôležitá je podľa EHSV funkcia makroekonomickej stabilizácie v eurozóne, keďže negatívny dosah na sociálne vrstvy a výrobné odvetvia, ktoré sú „obeťami“ globalizácie a technologickej revolúcie, je jednou z príčin strategickej krízy EÚ a nárastu populizmu.

1.9. Pokiaľ ide o príjmy, EHSV súhlasí s analýzou uvedenou v správe o budúcom financovaní EÚ Future financing of the EU, ktorú vypracovala skupina na vysokej úrovni pre vlastné zdroje, v snahe navrhnúť nový rozpočet s prevahou nezávislých, transparentných a spravodlivých vlastných zdrojov bez toho, aby sa zvýšila záťaž pre najviac znevýhodnených občanov a malé a stredné podniky.

1.9.1. EHSV opakuje, že podporuje myšlienku vymedziť spoločný konsolidovaný základ dane z príjmov právnických osôb (CCCTB) a zaviesť dane z finančných transakcií, palív a emisií oxidu uhličitého, ktoré keby sa vyberali na európskej úrovni, mohli by zachytiť cezhraničný základ dane a tiež zmierniť globálne účinky na životné prostredie.

1.10. EHSV zastáva názor, že dôsledky brexitu pre viacročný finančný rámec (VFR) na obdobie po roku 2020 môžu byť síce na jednej strane hrozbou pre európsku integráciu (ak sa budú členské štáty pri rokovaniach riadiť zásadou spravodlivej návratnosti), na druhej strane to však môže byť veľká príležitosť, pretože presadením zásady európskej pridanej hodnoty sa môže dosiahnuť kvalitatívne a kvantitatívne zlepšenie rozpočtu EÚ.

1.10.1. EHSV sa preto domnieva, že by bolo vhodné čo najskôr uskutočniť tieto kroky: — Európska komisia by mala vyčísliť dosah brexitu – podľa rôznych scenárov „hard“ alebo „soft“ brexitu – na systém príjmov a výdavkov EÚ a jeho dôsledky pre VFR na obdobie po roku 2020, — o VFR po roku 2020 by sa mala rozprúdiť transparentná verejná diskusia so všetkými inštitucionálnymi, hospodárskymi a sociálnymi aktérmi, zástupcami občianskej spoločnosti a občanmi EÚ, — malo by sa zaručiť, že prostriedky určené na politiku súdržnosti a sociálne ciele sa v žiadnom prípade neznížia. Len tak bude možné spojiť odlišné a protichodné záujmy jednotlivých strán a nájsť pre VFR na obdobie po roku 2020 spoločné riešenie.

2. Všeobecné pripomienky

2.1. V Diskusnom dokumente o budúcnosti financií EÚ sa možné riešenia z hľadiska rozpočtu spájajú s výzvami, ktorým EÚ čelí v súvislosti s piatimi odlišnými scenármi, ktoré uviedla Európska komisie v Bielej knihe o budúcnosti Európy. EHSV vo svojom nedávnom uznesení k bielej knihe (4) tento prístup kritizoval, pričom päť scenárov Komisie označil za „neprirodzené“, keďže sú adresované výlučne členským štátom a nemajú priamy význam pre európskych občanov, ktorí očakávajú jasnú a spoločnú stratégiu.

2.1.1. To znamená, že by sme mohli premeškať veľkú príležitosť, keďže s veľkou časťou dokumentu – pokiaľ ide o pridanú hodnotu európskych financií, určenie trendov a výziev, rôzne možnosti pre budúcnosť financií EÚ – možno z hľadiska analýzy vo všeobecnosti súhlasiť, chýba však spoločný, účelný a účinný politický návrh.

2.2. EHSV v priebehu uplynulých rokov vyzdvihol (5) problémy, ktoré bude musieť európska ekonomika a spoločnosť vyriešiť, základné zásady, ktoré treba rešpektovať, a cesty, ktorými sa treba uberať v snahe posilniť a zefektívniť činnosť európskych inštitúcií. EHSV opakovane vyjadril názor, že práve preto, lebo politická kríza EÚ je dôsledkom toho, že jej chýba strategická vízia do budúcnosti a že nedokáže primerane reagovať na hospodársku a finančnú krízu, potrebujú európski občania viac (a lepšej) Európy, a nie menej (6).

2.3. V roku 2016 v súvislosti so strednodobým preskúmaním VFR na roky 2014 – 2020 (7) EHSV uviedol, že uznáva úsilie, ktoré vyvinula Komisia, a oceňuje najmä ustanovenia o flexibilite zavedené s cieľom čeliť nepredvídaným krízam posledných rokov, ako aj prístup zameraný na výsledky a výkonnosť. Avšak konkrétne návrhy a vyčlenené prostriedky sa už vtedy zdali byť nepostačujúce na riešenie problémov a naplnenie priorít EÚ, keďže VFR je výsledkom málo ambiciózneho kompromisu členských štátov, ktoré zaujímal skôr ich „čistý zostatok“ a výhody pre konkrétne záujmové skupiny než nástroj na realizáciu cieľov celej EÚ.

2.4. V tomto kontexte možno len súhlasiť s prístupom predostretým v diskusnom dokumente, podľa ktorého „pravá podstata modernizovaného rozpočtu EÚ“ spočíva v tom, že „pridaná hodnota, ktorá vyplýva zo združenia prostriedkov a dosahovania výsledkov, ktoré by sa pri nekoordinovanom vynakladaní výdavkov členskými štátmi nedali dosiahnuť“ (8).

2.5. Na to, aby sme mali viac a lepšej Európy, musíme najprv stanoviť politické priority s vysokou európskou pridanou hodnotou a potom vymedziť prostriedky potrebné na ich realizáciu a na uskutočnenie reformy európskeho rozpočtu. V tomto scenári by už nebolo realistické, aby Európa vynakladala na svoj rozpočet menej ako 1 % svojich príjmov a len 2 % verejných výdavkov 28 krajín, navyše možno pozorovať neustále klesajúcu tendenciu (9). Táto úroveň je absolútne nepostačujúca vzhľadom na nové výzvy, ktorým musí EÚ čeliť, a vzhľadom na otrasy a krízy, ktoré musí prekonať.

2.5.1. Kvantitatívne zvýšenie rozpočtu EÚ by malo sprevádzať aj jeho výrazné kvalitatívne zlepšenie a nové vymedzenie jeho štruktúry, či už z hľadiska výdavkových kapitol, alebo z hľadiska vlastných zdrojov. Na tento účel treba uplatniť vhodné kritériá racionalizácie, účelnosti a efektívnosti rozpočtu a používať priame a transparentné formy komunikácie s občanmi.

2.5.2. Na kvantitatívne a kvalitatívne zlepšenie rozpočtu EÚ je nevyhnutná seriózna a podrobná konzultácia s občianskou spoločnosťou, tak, ako je zastúpená v rámci EHSV, aby sa zabezpečilo, že výdavkové kapitoly budú skutočne odrážať reálne potreby jednotlivých území a vo verejnom záujme budú pozitívnym prínosom pre blaho občanov.

2.6. Vzhľadom na nové výzvy spojené so zmenami geopolitickej situácie a nevyhnutnosťou prispôsobiť sa dôsledkom hospodárskej a finančnej krízy nie je náhoda, že sa ukázalo, že EÚ má absolútne nepostačujúci rozpočet a že sa ocitla v kríze, najprv v hospodárskej a finančnej, ktorá sa neskôr stala sociálnou a napokon politickou.

2.6.1. Táto politická kríza vyplynula z priepasti medzi rastúcimi obavami a s nimi spojenými očakávaniami voči Únii zo strany európskych občanov, ktorí chcú vidieť konkrétny prínos vo svojom každodennom živote, a obmedzenými právomocami a finančnými prostriedkami, ktorými v súčasnosti EÚ disponuje. Táto situácia vyvoláva čoraz väčšiu nevôľu a nahráva nacionalistickým a populistickým skupinám, ktoré spochybňujú európsky projekt aj samotnú Úniu.

2.7. Diskusia o budúcnosti EÚ prichádza teda v historicky dôležitom období, keď európski občania pociťujú veľké obavy a neistotu hospodárskej, sociálnej, politickej a inštitucionálnej povahy (10). Po prvé, ešte stále pretrvávajú výrazné dôsledky finančnej a hospodárskej krízy, predovšetkým v členských štátoch, ktoré kríza zasiahla najviac, v niektorých zemepisných oblastiach, a najmä v prípade osôb s nižším a stredným príjmom. Po druhé, v dôsledku toho sa šíria pochybnosti o tom, či politika, členské štáty a EÚ dokážu vo veku globalizácie a medzinárodnej konkurencie udržať hospodársky blahobyt a sociálnu súdržnosť (11). Po tretie, narastá prílev migrantov a utečencov, ktorí utekajú pred vojnou a chudobou v Afrike a na Blízkom východe. Po štvrté, pomerne nedávno sa Spojené kráľovstvo rozhodlo pre odchod z EÚ, ktorý jasne ukázal, že Európska únia nie je samozrejmou a nezvratnou voľbou, a ktorý by si mohli zvoliť aj ďalšie členské štáty.

3. Konkrétne pripomienky

3.1. Pokiaľ ide o výdavky, kľúčovým prvkom je zásada európskej pridanej hodnoty, ktorá sa môže zdať paradoxná v čase, keď jednak silnejú hlasy požadujúce viac priestoru pre národné vlády, až po extrémnu možnosť odchodu z EÚ, jednak sa už dá ťažko obhájiť logika spravodlivej návratnosti, rozdelenia členských štátov na čistých prispievateľov a čistých príjemcov a korekcií ad hoc v prospech jednotlivých členských štátov.

3.1.1. Komisia však správne zdôraznila túto zásadu, pretože široká politická zhoda, pokiaľ ide o podporu činnosti EÚ, by mohla umožniť zamerať jej rozpočet na to, aby sa na úrovni Únie dosiahol skutočný prínos pre európskych občanov, ktorý jednotlivé členské štáty nedokážu dosiahnuť samy.

3.1.2. Z toho dôvodu EHSV súhlasí s Komisiou, že zásada európskej pridanej hodnoty musí byť stredobodom diskusie o budúcnosti európskych financií a musí spočívať (12): — na plnení cieľov stanovených podľa základných zásad práva EÚ, najmä podľa článku 3 Zmluvy o EÚ, ktorého cieľom je zaručiť občanom dôstojné životné podmienky so zreteľom na ich blahobyt (13), — na zostavení takého rozpočtu, ktorý zabezpečí vytváranie európskych verejných statkov a bude môcť pomáhať brániť európske základné slobody, jednotný trh a hospodársku a menovú úniu (14).

3.1.3. V tomto kontexte je nevyhnutné, aby sa plne uplatňoval článok 311 ZFEÚ, podľa ktorého si Únia „zabezpečí prostriedky potrebné na dosiahnutie svojich cieľov a uskutočňovanie svojich politík“.

3.2. V diskusnom dokumente sa poukazuje na to, že výzvy a krízy celosvetového charakteru si nevyhnutne vyžadujú európsku reakciu, pri ktorej by sa prostriedky z rozpočtu EÚ mali vhodne zoskupiť a s využitím súčinnosti s národnými rozpočtami nasmerovať na programy s vysokou európskou pridanou hodnotou, s cieľom: — pomocou strednodobých a dlhodobých investícií podporiť hospodársky, sociálny a environmentálny rozvoj, zamestnanosť, inováciu a konkurencieschopnosť vzhľadom na stagnáciu produktivity a investícií, starnutie obyvateľstva a klimatické zmeny, — chrániť najviac znevýhodnené regióny a najzraniteľnejšie sociálne skupiny, ktoré musia znášať dôsledky pretrvávajúcej hospodárskej krízy, ako aj negatívny vplyv globalizácie (15), — včas a pružne reagovať – tak v prípade príjmov, ako aj v prípade výdavkov – na asymetrické otrasy, ktoré zasahujú niektoré členské štáty, na migračnú a utečeneckú krízu, obavy o vnútornú bezpečnosť, vonkajšie núdzové situácie a spoločnú obranu.

3.3. Medzi prvkami s vysokou európskou pridanou hodnotou sú aj opatrenia, na ktoré už EHSV poukázal v súvislosti s VFR a ku ktorým vo svojom uznesení k bielej knihe (16) doplnil ďalšie aspekty: — koordinovaná európska priemyselná politika na zvýšenie zamestnanosti a na podporu konkurencieschopnosti v sociálnom trhovom hospodárstve uľahčujúca dialóg medzi všetkými zainteresovanými stranami, investície a podporu pre malé a stredné podniky (MSP), — sociálna konvergencia smerom nahor súbežne s hospodárskou konvergenciou, pokiaľ ide o výsledky z hľadiska zamestnanosti a v sociálnej oblasti, a to prostredníctvom implementácie európskeho piliera práv a rozšírenia Európskeho sociálneho fondu (ESF), — migračná politika, ktorá zaručí utečencom ochranu v súlade s medzinárodným právom a integráciu v EÚ, spoločný azylový systém, boj proti nelegálnej migrácii a obchodovaniu s ľuďmi a podporu legálnych možností vstupu do EÚ, — boj proti zmene klímy na základe Parížskej dohody a ekologická transformácia, so začlenením podpory programu trvalo udržateľného rozvoja do roku 2030 do všetkých oblastí politiky EÚ, — reforma spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP) v snahe naplniť ciele v oblasti kvality životného prostredia, rozvoja vidieka, bezpečnosti potravín a zabezpečiť poľnohospodárom podporu príjmu, — reforma politiky súdržnosti s presným zisťovaním výsledkov, ich systematickým overovaním v priebehu realizácie a posudzovaním vplyvu ex post a tiež s dôrazom na transparentnosť a vytváranie partnerstiev, — financovanie veľkých investícií do infraštruktúry, transeurópskych sietí, výskumu a inovácie počnúc Európskym fondom pre strategické investície (EFSI) a programom Horizont 2020, — samostatný rozpočet pre eurozónu, ktorý by umožňoval dočasný, ale dôležitý, presun finančných prostriedkov v prípade regionálnych otrasov, pomáhal bojovať proti ťažkým hospodárskym poklesom v celej oblasti a zabezpečoval potrebnú finančnú stabilitu (17), pričom by zaručoval aj makroekonomickú stabilizáciu na ochranu investícií a ochranu v prípade nezamestnanosti a neistého zamestnania.

3.3.1. Funkcia makroekonomickej stabilizácie je obzvlášť dôležitá, keďže jednou z príčin strategickej krízy EÚ a nárastu populizmu je negatívny dosah na sociálne vrstvy a výrobné odvetvia, ktoré sú „obeťami“ globalizácie a vývoja technológií a informatiky. Členské štáty majú na jednej strane menšiu schopnosť postupovať nezávisle a vplývať na trh práce a systém sociálneho zabezpečenia, na druhej strane však neboli ešte vytvorené siete sociálnej ochrany na úrovni EÚ, ktoré by všetkým občanom umožnili profitovať z globálneho rastu a hospodárskej súťaže (18).

3.4. Rozpočet EÚ musí byť teda schopný zabezpečiť prostriedky nevyhnutné na splnenie strategických priorít, pričom jeho štruktúra a spôsob hodnotenia a aktualizácie musia byť založené na vhodných kritériách racionalizácie, účinnosti a účelnosti (19): — väčší dôraz na výkonnosť a výsledky, — vyhodnotenie kvality regulačného rámca pre výdavky z rozpočtu EÚ, — analýza vývoja výdavkov ako kontinuálny strednodobý proces, v ktorom jednotlivé roky predstavujú vývojovú stopu potrebnú na zaistenie zodpovedajúcich výsledkov; — nevyhnutnosť prihliadať na úzku prepojenosť rozpočtu EÚ s riadením hospodárskej politiky a aktuálnym vývojom európskeho hospodárstva, — potreba zabezpečiť kontinuitu rozpočtovej politiky EÚ a realizovať a vyhodnocovať jej ciele.

3.4.1. Najmä pravidlo vyrovnaného rozpočtu by sa malo doplniť o ďalšie ukazovatele, ktoré by merali efektívnosť výdavkov a účinky na blahobyt občanov a ktoré by sa mali po dohode s Európskym parlamentom a národnými parlamentmi vhodným spôsobom a vo vhodnej podobe vymedziť v rámci európskeho semestra.

3.5. Okrem toho široké spektrum zdrojov dostupných na úrovni EÚ je už teraz veľmi zložité a málo transparentné. Okrem tradičných príspevkov a grantov zahŕňa aj finančné nástroje na získanie súkromných zdrojov vďaka stimulačnému účinku – či už prostredníctvom EFSI, alebo prostredníctvom štrukturálnych fondov – a rôzne nástroje ako Európsky mechanizmus pre stabilitu (EMS), ktoré na účel finančnej stabilizácie zriadili krajiny eurozóny, ale za ktoré EÚ nezodpovedá (20).

3.6. Pokiaľ ide o príjmy, EHSV súhlasí s analýzou uvedenou v správe o budúcom financovaní EÚ Future financing of the EU, ktorú vypracovala skupina na vysokej úrovni pre vlastné zdroje pod vedením Maria Montiho (21). Je mimoriadne dôležité dohodnúť sa na novom rozpočte s prevahou nezávislých, transparentných a spravodlivých vlastných zdrojov. Tieto by prichádzali do rozpočtu EÚ priamo, bez toho, aby museli prejsť cez členské štáty, pričom by sa nemalo zvýšiť daňové zaťaženie, ktoré pre najviac znevýhodnených občanov a malé a stredné podniky nesmie byť vyššie než v súčasnosti.

3.6.1. Najmä niektoré navrhované nové zdroje by v tejto súvislosti mali európsku pridanú hodnotu z hľadiska príjmov, keďže by sa vyberali na tej najvhodnejšej úrovni, aby sa zachytil pohyblivý základ dane mimo hraníc jednotlivých štátov a tiež aby sa zmiernili globálne účinky na životné prostredie: daň z príjmov právnických osôb (CCCTB) (22), najmä nadnárodných spoločností, daň z finančných transakcií, palív a emisií oxidu uhličitého.

3.6.2. EHSV v tejto súvislosti takisto pripomína, že je dôležité bojovať proti daňovým únikom, a to aj vďaka väčšej transparentnosti (23), a proti všetkým formám nekalej daňovej súťaže medzi členskými štátmi.

3.7. Brexit bude mať nevyhnutné dôsledky na zostavovanie rozpočtu EÚ po roku 2020. Odhliadnuc od vyčísliteľných dôsledkov, ktoré ešte žiadna inštitúcia EÚ (24) oficiálne neurčila, by ďalšími možnými dôsledkami v snahe vyrovnať deficit rozpočtu spôsobený brexitom mohlo byť: i) zvýšenie príspevkov zo strany členských štátov EÚ; ii) zníženie výdavkov EÚ a iii) kombinácia týchto dvoch možností. V tomto smere predstavuje brexit pre rozpočet EÚ zatiaľ hrozbu aj príležitosť.

3.7.1. Brexit je hrozbou preto, lebo ak sa budúce rokovania o VFR na obdobie po roku 2020 ponesú v duchu zásady spravodlivej návratnosti, mohli by viesť k prehĺbeniu rozdielov medzi členskými štátmi, ktoré sú čistými prispievateľmi, a tými, ktoré sú čistými príjemcami, a k odklonu od zásady pridanej hodnoty EÚ, čím by sa neistá situácia európskeho projektu ešte viac zhoršila.

3.7.2. Na druhej strane predstavuje brexit veľkú príležitosť na reformu rozpočtu EÚ, ktorou by sa dosiahlo jeho kvantitatívne i kvalitatívne zlepšenie, vykonala zásadná revízia jeho výdavkových mechanizmov a, s prihliadnutím na Montiho správu, zaviedol dôležitý systém vlastných zdrojov Únie. Takto bude možné zostaviť rozpočet EÚ, ktorý bude príkladný, efektívny, účinný a transparentný, aby si získal dôveru európskych občanov a zároveň jasne poukázal na výhody Európy a náklady v prípade neexistencie EÚ.

3.7.3. Preto by bolo vhodné: a) čo najskôr vyčísliť (mala by to urobiť Európska komisia na základe rôznych scenárov „hard“ alebo „soft“ brexitu) dosah brexitu na príjmy a výdavky rozpočtu EÚ, čo malo byť už uvedené v Diskusnom dokumente, a to aj so zreteľom na návrh VFR na obdobie po roku 2020; b) rozprúdiť serióznu a transparentnú verejnú diskusiu o rozpočte EÚ so všetkými inštitucionálnymi, politickými a sociálnymi aktérmi, občianskou spoločnosťou a európskymi občanmi; c) zaručiť, že prostriedky určené na politiku súdržnosti a sociálne ciele sa v žiadnom prípade neznížia, keďže ide o kľúčové nástroje rozvoja EÚ. Takto bude pri zostavovaní rozpočtu EÚ v prípade odlišných a protichodných záujmov jednotlivých strán možné transparentným a demokratickým postupom prijať také rozhodnutia, ktoré tieto záujmy spoja, a nájsť riešenia, ktoré budú všetky strany akceptovať.

V Bruseli 19. októbra 2017 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Georges DASSIS

(1) Súčasťou balíka sú stanoviská EHSV Hospodárska politika v eurozóne na rok 2017 (doplňujúce stanovisko) (pozri stranu 216 tohto úradného vestníka), Únia kapitálových trhov: preskúmanie v polovici trvania (pozri stranu 117 tohto úradného vestníka), Prehĺbenie hospodárskej a menovej únie do roku 2025 (pozri stranu 124 tohto úradného vestníka) a Budúcnosť financií EÚ do roku 2025 (pozri stranu … tohto úradného vestníka).

(2) Uznesenie EHSV Biela kniha Európskej komisie o budúcnosti Európy a ďalšie opatrenia, 6. júla 2017. Ú. v. EÚ C 345,13.10.2017, s. 11.

(3) Ú. v. EÚ C 451,16.12.2014, s. 10 a Ú. v. EÚ C 332, 8.10.2015, s. 8.

(4) Uznesenie EHSV zo 6. júla 2017Biela kniha Európskej komisie o budúcnosti Európy a ďalšie opatrenia: „EHSV si nemyslí, že výber spomedzi jednotlivých scenárov je dobrou metódou na presadzovanie spoločnej vízie alebo určenie budúceho smerovania“. Ú. v. EÚ C 345,13.10.2017, s. 11.

(5) Ú. v. EÚ C 248, 25.8.2011, s. 75, Ú. v. EÚ C 229, 31.7.2012, s. 32, Ú. v. EÚ C 451, 16.12.2014, s. 10 a Ú. v. EÚ C 487, 28.12.2016, s. 62.

(6) „…ak sa subsidiarita bude zameriavať na viac a lepšej Európy…“, Ú. v. EÚ C 351, 15.11.2012, s. 36.

(7) Ú. v. EÚ C 75, 10.3.2017, s. 63, bod 1.1.

(8) COM(2017) 358 final, s. 6 (slovenské znenie).

(9) Maximálna výška rozpočtu je podľa rozhodnutia Rady (2014/335/EÚ, Euratom) o systéme vlastných zdrojov Európskej únie stanovená na 1,2 % hrubého národného dôchodku (HND), ale v súlade s logikou naznačenou v tomto stanovisku (najprv treba stanoviť politické priority a potom vymedziť prostriedky potrebné na ich dosiahnutie) by rozpočet EÚ nemal byť obmedzený na vopred určenú maximálnu výšku.

(10) Ú. v. EÚ C 75, 10.3.2017, s. 63, bod 2.3.

(11) Iba tretina európskych občanov dôveruje EÚ a jej inštitúciám. Európska komisia, Verejná mienka v Európskej únii – Štandardný Eurobarometer 85, máj 2016.

(12) COM(2017) 358 final, s. 9 (slovenské znenie).

(13) „Cieľom Únie je presadzovať mier, svoje hodnoty a blaho svojich národov.“

(14) „Únia vytvára vnútorný trh. Usiluje sa o trvalo udržateľný rozvoj Európy založený na vyváženom hospodárskom raste a cenovej stabilite, o sociálne trhové hospodárstvo s vysokou konkurencieschopnosťou zamerané na dosiahnutie plnej zamestnanosti a sociálneho pokroku“ (článok 3 ods. 3 ZEÚ).

(15) COM(2017) 240 final; Growing unequal? Income distribution and poverty in OECD countries, OECD, 2008; Divided we stand: why inequality keeps rising, OECD, 2011; In it together. Why less inequality benefits all, OECD, 2015.

(16) Uznesenie EHSV zo 6. júla 2017Biela kniha Európskej komisie o budúcnosti Európy a ďalšie opatrenia, bod 13. Ú. v. EÚ C 345,13.10.2017, s. 11.

(17) Ú. v. EÚ C 177, 18.5.2016, s. 41 , bod 3.5.

(18) Ú. v. EÚ C 75, 10.3.2017, s. 63, bod 4. Pozri tiež P. De Grauwe, What Future for the EU After Brexit? (Aká budúcnosť čaká EÚ po brexite?), CEPS, október 2016.

(19) Ú. v. EÚ C 75, 10.3.2017, s. 63.

(20) Future financing of the EU. Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources, december 2016, s. 82 – 84.

(21) Future financing of the EU. Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources, december 2016.

(22) EHSV sa v tejto súvislosti vyjadril pozitívne už v roku 2011 v stanovisku o spoločnom konsolidovanom základe dane z príjmov právnických osôb, Ú. v. EÚ C 24, 28.1.2012, s. 63, a v roku 2017 v stanovisku Spoločný (konsolidovaný) základ dane z príjmov právnických osôb. Zatiaľ neuverejnené.

(23) Ú. v. EÚ C 487, 28.12.2016, s. 62.

(24) Priemerný ročný príspevok Spojeného kráľovstva do rozpočtu EÚ bol podľa odhadov viacerých výskumných inštitútov vyčíslený rôzne, od 8 miliárd EUR (Inštitút pre fiškálne štúdie, Centrum pre európske politické štúdie), cez 10 miliárd EUR (J. Delors Institute Berlin – Bertelsman Stiftung) až po 20 – 27 miliárd EUR (Centrum pre európsku politiku). Pozri Institute for Fiscal Studies, The Budget of the EU: a guide, 2016. IFS Briefing Note BN 181. J. Browne, P. Johnson, D. Phillips; CEPS, 2016, The impact of Brexit on the EU Budget: A non-catastrophic event. J. Nunez Ferrer; D. Rinaldi, Policy Brief 347; J. Delors Institute Berlin – Bertelmans Stiftung, 2017, Brexit and the EU Budget: Threat or Opportunity? J. Haas – E. Rubio; EPC, 2017, EU Budget post-Brexit – Confronting reality, exploring viable solutions. E. Chonicz. Diskusný dokument.