SK Úradný vestník Európskej únie C 255/124

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Podpora rozvojových krajín pri riešení krízy“

[KOM(2009) 160 v konečnom znení]

(2010/C 255/23)

Spravodajca: pán JAHIER

Európska komisia sa 28. apríla 2009 rozhodla podľa článku 262 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Podpora rozvojových krajín pri riešení krízy“

KOM(2009) 160 v konečnom znení.

Odborná sekcia pre vonkajšie vzťahy poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 19. novembra 2009. Spravodajcom bol pán Jahier.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 458. plenárnom zasadnutí 16. a 17. decembra 2009 (schôdza zo 16. decembra 2009) prijal 151 hlasmi za, pričom 5 členovia hlasovali proti a 8 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 EHSV sa domnieva, že po prekonaní fázy výrazného systémového rizika, s ktorou je spojená medzinárodná hospodárska a finančná kríza, by sa nemali zanedbať veľmi ťažké dôsledky, ktoré kríza bude mať vo väčšine rozvojových krajín. Tieto dôsledky ohrozujú pokrok dosiahnutý za posledné desaťročia a pripájajú sa k následkom energetickej a potravinovej krízy, čo by mohlo viesť k zhoršeniu súčasnej situácie poznačenej konfliktmi a politickou nestabilitou.

Medzinárodné spoločenstvo musí už teraz prijať všetky potrebné iniciatívy a rozhodnutia, ktoré pomôžu najchudobnejším krajinám prekonať túto krízu, za ktorú nenesú absolútne žiadnu zodpovednosť.

1.2 EHSV víta oznámenie Komisie, ktoré predstavuje prvé rámcové rozhodnutie medzinárodného spoločenstva a spomedzi všetkých doposiaľ prijatých rámcových rozhodnutí je najpozitívnejším a najúplnejším. Toto oznámenie obsahuje veľa návrhov a otvára mnohé perspektívy, vrátane strednodobých, ktoré bude potrebné primeraným spôsobom rozvinúť.

EHSV poukazuje na dva hlavné nedostatky tohto oznámenia: nie sú v ňom stanovené dodatočné zdroje a rozhodnutia týkajúce sa krízy majú len krátkodobý účinok (ako napr. skoršie vyplácanie pomoci z rozpočtových prostriedkov viazaných na prebiehajúci rok).

1.3 EHSV vyjadruje potešenie nad výsledkami posledných medzinárodných summitov (1), najmä pokiaľ ide o sériu návrhov predložených v súvislosti s chudobnými krajinami, potvrdenie cieľov týkajúcich sa zvýšenia objemu a kvality pomoci a opätovné vyjadrenie záujmu o jej reformu. Tieto výsledky však ani zďaleka nestačia na vyriešenie kľúčových otázok ako sú:

— potreba bezodkladne zabezpečiť väčší objem finančných prostriedkov a zaviesť nové nástroje na financovanie rozvoja,

— proces reformy systému pomoci,

— vzťah medzi daňovou správou a rozvojom.

1.4 EHSV sa domnieva, že je predovšetkým potrebné bezpodmienečne dodržať všetky záväzky prijaté v posledných rokoch, ako potvrdil aj predseda Barroso, a vyzýva Komisiu, aby členským štátom pripomenula, že by mali dodržať v minulosti stanovené harmonogramy zvyšovania prostriedkov, ktoré neboli od ich vypracovania vlastne nikdy prehodnotené, hoci ich niektoré členské štáty medzičasom fakticky zrušili rozhodnutiami znížiť poskytované sumy.

EHSV je tiež presvedčený, v súlade s požiadavkami všetkých medzinárodných organizácií, že je naliehavo potrebné uvoľniť nové a rozsiahle dodatočné prostriedky, aby sa mohla chudobným krajinám poskytnúť nová pomoc a nové investície. Výbor zároveň podporuje návrh, aby sa na krízový manažment vyčlenilo aspoň 0,7 % prostriedkov zmobilizovaných medzinárodným spoločenstvom, ktoré sa v súčasnosti odhadujú na približne 7 000 miliárd USD.

1.5 Vzhľadom na následky energetickej aj potravinovej krízy EHSV považuje za potrebné stanoviť presnejšie priority pre nové investície v rámci trvalo udržateľného obnovenia záväzkov týkajúcich sa rozvojových cieľov tisícročia.

Je v záujme chudobných krajín aj Európy, aby sa poľnohospodárstvo a potravinová bezpečnosť stali strategickou prioritou rovnako ako investície v prioritných oblastiach týkajúcich sa zmeny klímy, čím sa oživí nová vlna rozhodných investícií do najchudobnejších krajín a zaručí sa dlhodobo udržateľný rozvoj.

1.6 EHSV vyzýva novú Komisiu, aby sa ujala vedúcej úlohy na medzinárodnej úrovni pokiaľ ide o iniciovanie hĺbkovej reformy systému pomoci a investícií na podporu rozvoja, ktorá nám umožní prijať nové výzvy tohto tisícročia, ako je ekologický rast a migračné toky, a obnoviť snahy o zvýšenie efektívnosti a transparentnosti celého systému pomoci.

1.7 EHSV sa domnieva, že Európska únia by nemala ustupovať pokiaľ ide o uznanie neštátnych subjektov a ich podporu, najmä čo sa týka súkromného sektora, odborových a poľnohospodárskych organizácií, združení žien a spotrebiteľov. Táto otázka predstavuje kľúčový aspekt európskeho prístupu.

EHSV vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že predkladané oznámenie neobsahuje žiaden odkaz na úlohu týchto subjektov pri zvládaní krízy, a to napriek tomu, že občianska spoločnosť je jedným z mála medzinárodných subjektov, ktoré dokážu zmobilizovať dodatočné zdroje. Okrem toho dôsledky krízy v mnohých chudobných krajinách silne znevýhodňujú súkromný sektor a oslabujú akcieschopnosť sociálnych partnerov a jednotlivých organizácií občianskej spoločnosti, ktoré zohrávajú kľúčovú úlohu pri nachádzaní trvalých riešení týkajúcich sa otázok dlhodobého rozvoja.

1.8 Okrem splnenia záväzkov prijatých v rámci oficiálnej rozvojovej pomoci EHSV podporuje vytvorenie a prijatie nových inovačných mechanizmov financovania rozvoja, najmä tzv. Tobinovej dane. Je obzvlášť dôležité, aby sa uznala kľúčová úloha, ktorú zohrávajú peňažné zásielky migrujúcich pracovníkov, pri zavedení rozhodnutia G-8 znížiť o 50 % poplatky za prevody a vypracovaním stratégií na zaručenie lepšej ochrany migrujúcich pracovníkov vo svetle krízy.

1.9 EHSV sa domnieva, že by sa mali zachovať všetky opatrenia týkajúce sa otvorenia trhov a obnoviť rokovania z Dauhy, podporujúc proces regionálnej integrácie (2), a posilňujúc nástroje na financovanie obchodu, pričom osobitná pozornosť by sa mala venovať požiadavkám obchodu, ktorý bude spravodlivý voči najchudobnejším krajinám. Je tiež potrebné obnoviť priame zahraničné investície, najmä prostredníctvom pákového efektu inovačných možností financovania zavedených MMF a Svetovou bankou, vďaka novým zvláštnym právam čerpania (SDR – special drawing rights) vydaným MMF a prostredníctvom Fondu zraniteľnosti (vulnerability fund) vytvoreného Svetovou bankou.

1.10 EHSV sa napokon domnieva, že ako absolútnu prioritu je nevyhnutné určiť boj proti korupcii, trestnej činnosti a daňovým podvodom (vyhýbanie sa daňovej povinnosti a úniky) na celosvetovej úrovni, čím sa uvoľnia nové a rozsiahle zdroje, ktoré sa budú dať použiť na rozvojovú činnosť. Výbor vyzýva Komisiu, aby sa touto otázkou začala zaoberať čo najskôr a aby v tejto súvislosti predostrela návrhy.

2. Úvod

2.1 Na začiatku medzinárodnej finančnej krízy boli analytici presvedčení, že sa nedotkne rozvojových krajín, a najmä nie tých najchudobnejších. Po niekoľkých mesiacoch sa začínajú prejavovať možné dôsledky aj v rozvojových krajinách, najmä vzhľadom na očakávané spomalenie medzinárodnej ekonomiky. Až v apríli 2009 na summite G-20 v Londýne a na stretnutiach MMF a Svetovej banky vyšlo najavo, že kríza sa šíri aj do hlavných rozvojových krajín a že chudoba hrozí ďalším sto miliónom ľudí, ktorí rozšíria rady 160 miliónov osôb už žijúcich pod prahom absolútnej chudoby v dôsledku energetickej aj potravinovej krízy z roku 2007 a 2008.

2.2 Tieto odhady sú veľmi znepokojujúce. FAO odhalila 19. júna v predstihu zarážajúce fakty vyplývajúce zo správy o potravinovej bezpečnosti vo svete, podľa ktorej počet ľudí trpiacich hladom v roku 2009 po prvýkrát prekročí jednu miliardu, čo predstavuje 11-percentné zvýšenie, ktoré povedie k rozsiahlym humanitárnym krízam a môže zvrátiť pokrok zaznamenaný v 80. a 90. rokoch. Svetová banka 22. júna radikálne znížila všetky svoje odhady a predpovedala spomalenie svetového hospodárstva v roku 2009 o približne 3 %, pokles svetového obchodu o 10 % a prepad tokov na medzinárodných trhoch so súkromným kapitálom z 1 000 miliárd USD v roku 2007 na 707 miliárd USD v roku 2008 a na 363 miliárd USD v roku 2009. Celkový rast rozvojových krajín sa teraz odhaduje na hodnotu mierne presahujúcu 1 %. Ak však nepočítame Čínu a Indiu, rozvojové krajiny ako celok zaznamenávajú pokles HDP o 1,6 %. Afrika sa javí ako najviac postihnutý svetadiel. Očakáva sa, že v roku 2009 klesne jej rast o 66 %v porovnaní s rokom 2007. Podľa MOP by mohlo v roku 2009 prísť o prácu 50 miliónov ľudí a počet chudobných pracujúcich by mohol dosiahnuť 200 miliónov.

2.3 Finančná a hospodárska kríza spôsobila štyri otrasy: a) prepad celkového objemu obchodu spojený s výrazným znížením príjmov z vývozu a finančným schodkom pre rozvojové krajiny vo výške 270 až 700 miliárd USD (3); b) zníženie súkromných tokov investícií, ktoré sa výraznejšie prejaví v krajinách so stredne vysokými príjmami a v krajinách, do ktorých v súčasnosti smerujú značné štrukturálne investície; c) výrazné zníženie finančných prevodov realizovaných pracujúcimi migrantmi, ktoré v niektorých rozvojových krajinách predstavujú 30 % HDP a ktoré len v roku 2006 dosiahli sumu 270 miliárd USD, t. j. viac ako dvojnásobok celkovej rozvojovej pomoci; d) nepochybné zníženie oficiálnej rozvojovej pomoci od mnohých bilaterálnych darcov v roku 2009 a 2010. Posledné dva uvedené otrasy, znásobujúce dôsledky predchádzajúcej potravinovej krízy a krízy spojenej s cenami za energiu, sú obzvlášť citeľné v Afrike, kde majú tieto toky kapitálu kritický význam pre mnohé verejné rozpočty, ako aj pre prežitie rodín a miestnych spoločenstiev.

2.4 Spomedzi následkov týchto na seba nadväzujúcich a vzájomne prepojených otrasov, ktoré sa v jednotlivých regiónoch a krajinách prirodzene prejavujú odlišne, treba poukázať najmä na:

— spomalenie rastu alebo výrazný pokles miestnych ekonomík,

— rýchly rast nezamestnanosti, chudoby a hladu, najmä v mestských oblastiach, s neblahými dôsledkami pre najzraniteľnejšie kategórie, hlavne ženy a deti,

— pokles daňových príjmov so závažnými dôsledkami na verejné rozpočty, ktoré hlavne v Afrike za posledných desať rokov prešli rozsiahlymi reformami,

— následné ohrozenie plánov verejných investícií, najmä pokiaľ ide o údržbu a infraštruktúru,

— čoraz problematickejší prístup k tovaru a službám pre široké vrstvy obyvateľstva, najmä vzhľadom na oslabenie už aj tak nestabilných systémov sociálnej ochrany a zabezpečenia,

— pokles príjmov z cestovného ruchu,

— narastajúce problémy s prístupom k úverom a tokom investícií, najmä v súkromnom sektore,

— silne negatívny vplyv na schopnosť splniť rozvojové ciele tisícročia, ktoré boli prinajmenšom za posledné dva roky výrazne ohrozené po čiastočných úspechoch dosiahnutých v rokoch 2000 až 2005,

— riziko nedostatku primeraných prostriedkov na vyrovnanie sa s následkami zmeny klímy.

2.5 Táto predstava je ešte znepokojujúcejšia, ak prihliadneme na jej možný vplyv na politickú stabilitu a vnútornú ako aj vonkajšiu bezpečnosť rôznych oblastí sveta. Už v štúdii britskej vlády z roku 2008 sa odhaduje, že v roku 2010 bude polovica najchudobnejšej svetovej populácie pravdepodobne žiť v krajinách vystavených nepretržitým alebo takmer nepretržitým konfliktom.

2.6 Kríza by mohla nakoniec vyvolať nové migračné toky, a to rovnako v rámci jednotlivých krajín a regiónov, ako aj smerom do bohatších krajín. Všetky tieto zmeny by mohli okrem vyhrotenia už existujúceho napätia, najmä na hraniciach EÚ, spôsobiť ďalšie povážlivé straty na ľudských zdrojoch, ktoré sú pre mnohé chudobné krajiny životne dôležité.

3. Odpoveď Komisie

3.1 Európska komisia ako prvá prijala konkrétne záväzky v súvislosti s G-20 v Londýne, vychádzajúc z jasného princípu, ktorý predseda BARROSO zhrnul takto: „Súčasná recesia nesmie, nemôže a nebude slúžiť ako výhovorka na prehodnocovanie našich sľubov zvýšiť pomoc“.

3.2 Oznámenie Komisie predstavuje jedno z najpozitívnejších rámcových rozhodnutí, ktoré boli doposiaľ prezentované v rámci medzinárodného spoločenstva s cieľom pomôcť chudobným krajinám prekonať krízu. Oznámenie potvrdzuje potrebu dodržať záväzky prijaté v oblasti oficiálnej rozvojovej pomoci a zmobilizovať nové zdroje na podporu rozvoja (napr. prostredníctvom ambiciózneho, hoci možno málo realistického návrhu, podľa ktorého by každé jedno euro pomoci malo uvoľniť ďalších päť eur na iné prevody ako je oficiálna rozvojová pomoc). Zároveň zdôrazňuje, že je dôležité, aby sa udeľovanie pomoci urýchlilo alebo uskutočňovalo v predstihu, čo je medzi darcami neobvyklý jav, a aby sa prijali pružnejšie mechanizmy, pričom žiada EIB, aby zaviedla nástroje na proticyklické zásahy, najmä v oblasti infraštruktúry a financií. Okrem toho sa Komisia zaviazala urýchliť programy rozpočtovej pomoci, pričom vo výnimočných prípadoch tiež zvažuje opatrenia makroekonomickej pomoci na podporu krajín európskej susedskej politiky.

3.3 V oznámení sa konštatuje, že neefektívnosť pomoci je príliš nákladná a spomína sa potreba hĺbkovej revízie celého medzinárodného systému oficiálnej rozvojovej pomoci. Členským štátom Komisia navrhuje, aby v snahe prekonať krízu presadzovali spoločné a koordinované postupy. EÚ ako najväčší svetový darca by mala zároveň podporiť reformu systému pomoci na medzinárodnej úrovni.

3.4 Oznámenie sa stručne vyjadruje k opatreniam na podporu sociálnej ochrany a zamestnanosti a zároveň predpokladá podporné mechanizmy na zabezpečenie sociálnych výdavkov, ako aj podporu pre budovanie celoštátnej alebo regionálnej infraštruktúry, pričom osobitnú pozornosť venuje oblasti Stredozemného mora a Afrike, a to aj v otázke prideľovania finančných prostriedkov. Komisia sa tiež znova zaväzuje, že sa bude usilovať o revitalizáciu poľnohospodárstva a ekologický rast prostredníctvom inovačných foriem financovania boja proti zmene klímy a podpory transferu technológií, ktoré sú udržateľné z environmentálneho hľadiska.

3.5 V závere oznámenia sa uvádza návrh prijať opatrenia na podporu systému medzinárodného obchodu, tým že sa zefektívnia programy pomoci pre obchod a zvýšia vývozné úvery. Komisia tiež odporúča, aby sa podporila diskusia o reštrukturalizácii verejného dlhu rozvojových krajín, ktorú by mali sprevádzať opatrenia na posilnenie daňovej správy na medzinárodnej, regionálnej a národnej úrovni.

3.6 Rada Európskej únie prijala hlavné odporúčania obsiahnuté v oznámení a schválila ich, pričom potvrdila, že je potrebné, aby členské štáty dodržali svoje záväzky, a podporila členské štáty, Komisiu a Európsku investičnú banku (EIB) v tom, aby prijali koordinované opatrenia vychádzajúce zo spoločných analýz dosahu krízy v jednotlivých krajinách, v spolupráci s medzinárodnými inštitúciami a partnerskými krajinami, s cieľom identifikovať najzraniteľnejšie a najmenej odolné krajiny a skupiny obyvateľstva (4).

3.7 Najzjavnejším nedostatkom všetkých rozhodnutí EÚ prijatých v tejto súvislosti je skutočnosť, že sa neplánujú žiadne dodatočné príspevky okrem 100 miliónov EUR, ktoré sa raz za rok vyčleňujú pre Trustový fond EÚ a Afriky pre infraštruktúru.

4. Ohrozená oficiálna rozvojová pomoc

4.1 Podľa údajov poskytnutých Výborom pre rozvojovú pomoc OECD (DAC) boli v roku 2008 zaznamenané najvyššie výdavky na oficiálnu rozvojovú pomoc v absolútnych číslach. Táto pomoc dosiahla takmer 120 miliárd USD, v reálnom vyjadrení sa zvýšila o 10 % a predstavovala 0,30 % celkového HDP krajín OECD. Bilaterálne programy sa v priebehu minulého roka tiež posilnili, po silnom oslabení v rokoch 2006 – 2008.

4.2 EÚ zaznamenala oproti roku 2007 zvýšenie o 4 miliardy EUR, čo predstavuje celkovo 49 miliárd EUR za rok 2008, t. j. 0,40 % HDP. Treba pripomenúť, že v čase, keď bol dosiahnutý konsenzus v Monterrey (rok 2002), si Komisia stanovila strednodobý cieľ 0,39 % do roku 2006. Zároveň však treba zdôrazniť, že sme ešte veľmi vzdialení od splnenia cieľa poskytnúť 0,20 % HDP najmenej rozvinutým krajinám. V súčasnosti je pre Afriku vyčlenených len 20 miliárd USD, pričom cieľová suma na rok 2010 je 50 miliárd USD.

4.3 Existujú vážne pochybnosti o tom, či EÚ bude reálne schopná zaručiť nové zvýšenia odhadované na 20 miliárd EUR, ktoré sú potrebné na dosiahnutie 0,56 % HDP, čo je cieľna rok 2010. Platforma európskych MVO Concord vo svojej správe „AidWatch 2008“ predpovedala zníženie pomoci o 27 miliárd USD v priebehu rokov 2009 a 2010. V správe sa tiež hovorí, že údaje EÚ by sa mali prehodnotiť, pretože zahŕňajú výdavkové kapitoly, ktoré by sa do oficiálnej rozvojovej pomoci nemali zarátavať: 5 miliárd v rámci zrušenia vonkajšieho dlhu, 2 miliardy určené na štipendiá pre študentov a 1 miliarda na výdavky spojené s utečencami. Ak odpočítame tieto položky, celková suma dosiahnutá v roku 2008 bola podľa platformy Concord len 0,34 % HDP, čo je značne vzdialené od 0,56 % – cieľa na rok 2010.

4.4 Aj podľa globálnej monitorovacej správy Svetovej banky za rok 2009 sa napriek rastu zaznamenanému v roku 2008 či záväzkom niektorých významných darcov javí ako úplne nereálne v súčasnej situácii, že by sa dali splniť ciele týkajúce sa zvýšenia pomoci dohodnuté v Gleneagles (130 miliárd USD za rok do roku 2010).

4.5 Čoraz častejšie sa hovorí o tom, že sú potrebné nové zdroje, ktoré by mali značne presiahnuť rámec záväzkov z Gleneagles. UNDP (rozvojový program OSN) zdôrazňuje, že nestačí len splniť prijaté záväzky, ale že treba tiež výrazne zvýšiť úvery, napr. tak, že by sa prinajmenšom 0,7 % všetkých uvoľnených prostriedkov vyhradilo na záchranu bánk a oživenie hospodárstva (odhadované na 7 000 miliárd) v snahe pomôcť rozvojovým krajinám dosiahnuť rozvojové ciele tisícročia a obnoviť výdavky a priame a dlhodobé investície v chudobných krajinách. Ako už viackrát od začiatku krízy pripomenul samotný prezident Svetovej banky, musíme vyvinúť oveľa väčšie úsilie pri poskytovaní dodatočných zdrojov na pomoc chudobným krajinám pri prekonávaní ničivých následkov krízy, za ktorú nenesú žiadnu zodpovednosť. Podľa nedávnych odhadov Svetovej banky už len financie potrebné na vyrovnanie rôznych strát zaznamenaných v rozvojových krajinách sa pohybujú medzi 350 a 635 miliardami USD, pričom tieto sumy sú neúmerné vzhľadom na prostriedky, ktoré medzinárodné spoločenstvo doteraz dokázalo zmobilizovať, a to nielen pre oficiálnu rozvojovú pomoc ale aj ďalšie dodatočné formy podpory a pôžičiek.

4.6 Bez ohľadu na vyjadrené zámery EÚ zo správy OECD vyplýva, že u veľkej väčšiny bilaterálnych darcov kríza spôsobila narastajúce rozdiely medzi záväzkami a vyplatenými sumami a často aj nové omeškania a odklady v platbách. Pomoc pochádzajúca od krajín, ktoré nie sú členmi Výboru pre rozvojovú pomoc (DAC), nadobúda čoraz väčší význam, ale má ešte ďaleko od toho, aby mohla výraznejšie ovplyvniť všeobecné trendy. Celková suma pomoci od krajín nezastúpených v DAC, ktoré poskytli svoje údaje OECD, predstavovala v roku 2007 sumu 5,6 miliárd USD.

4.7 Hoci sú dostupné údaje dosť neúplne, u súkromných darcov možno badať pozitívnu tendenciu, pretože ich platby v roku 2007 dosiahli 18,6 miliárd USD, čo predstavuje zvýšenie o 25 % oproti roku 2006. Podľa jediných dostupných interných údajov v USA, ktoré však neboli poskytnuté OECD, sa výška pomoci poskytnutej súkromnými darcami v roku 2007 odhaduje na 37 miliárd USD, pričom mnohé významné nadácie, ako je nadácia Gates Foundation, ohlásili v roku 2009 zvýšenie svojich platieb až o 20 %.

5. Efektívnosť pomoci a boj proti korupcii

5.1 V čase krízy má zefektívnenie pomoci bytostný význam. Nepredvídateľnosť pomoci, fragmentácia zásahov a nedostatočná koordinácia medzi darcami v súčasnosti spôsobujú výrazné hospodárske škody. Podľa odhadov Komisie môže nestabilita oficiálnej rozvojovej pomoci zvýšiť náklady o 15 až 20 %, zatiaľ čo komplexné uplatňovanie agendy pre účinnosť pomoci by umožnilo úsporu 5 až 7 miliárd EUR ročne. Je preto potrebné bezodkladne uplatňovať opatrenia podľa Parížskej deklarácie z roku 2005 a akčného programu z Akkry z roku 2008, prihliadajúc najmä na prijaté rozhodnutia EÚ, vďaka ktorým nastal určitý posun k lepšiemu: deľba práce medzi členskými štátmi a Komisiou, lepšie využívanie národných akčných plánov, predvídateľnosť pomoci a väčšia zodpovednosť za výsledky, vrátane znížených kritérií (5).

5.2 Na úrovni OECD možno aktuálne pozorovať nedostatočný pokrok v otázke zvyšovania kvality poskytovania pomoci. V súčasnosti existuje na svete 225 bilaterálnych a 242 multilaterálnych agentúr, ktoré financujú každoročne stotisíce aktivít. Ako príklad možno uviesť, že vo svete funguje viac ako 90 fondov zameraných na oblasť zdravia, pričom WHO musí informovať 4 600 darcov a zasielať im približne 1 400 správ do roka. Vláda rozvojovej krajiny prijíma do roka v priemere zhruba 200 misií oficiálnych darcov, s ktorými musí komunikovať a k nim treba pripočítať ďalšie stovky misií súkromných darcov. Okrem toho z posledného monitorovacieho prieskumu OECD vyplýva, že v priemere len 45 % pomoci sa vypláca v stanovených termínoch.

5.3 Ak chceme dosiahnuť ciele stanovené na medzinárodnej úrovni, musíme preradiť na vyššiu rýchlosť. Predovšetkým 27 vlád členských štátov EÚ musí preukázať potrebnú politickú vôľu čo sa týka týchto aspektov:

— transparentné využívanie 12 ukazovateľov stanovených v Parížskej deklarácii,

— uplatňovanie kódexu správania EÚ,

— zlepšenie celkového súladu medzi jednotlivými politikami, najmä medzi politikou obchodu a rozvoja,

— dôsledné zapojenie sa do celkovej reformy systému medzinárodnej pomoci, s cieľom podporiť neštátne subjekty a naštartovať novú fázu multilaterálnej činnosti.

5.4 V súvislosti s týmto prístupom treba tiež zohľadniť skutočnosť, že obrovské sumy prostriedkov v mnohých rozvojových krajinách pohlcujú javy ako je korupcia a nelegálny odliv kapitálu, najmä čo sa týka investícií súvisiacich s ťažbou surovín a rozsiahlymi projektmi budovania infraštruktúry. Je už dokázané, že výraznú časť poskytovanej pomoci pohlcuje korupcia, čo má ničivé následky pre miestne obyvateľstvo a naštrbuje dôveru daňových poplatníkov darcovských krajín. Podľa správy organizácie Transparency International o korupcii vo svete z roku 2008 miera korupcie v súčasnosti dosahuje 50 miliárd USD, čo predstavuje približne polovicu objemu celosvetovej oficiálnej rozvojovej pomoci a sumu rovnajúcu sa investíciám potrebným na splnenie cieľov týkajúcich sa zabezpečenia pitnej vody a hygienických opatrení. Zásadným prvkom všetkých záväzkov prijatých na úrovni EÚ ako aj na multilaterálnej úrovni musí byť výrazné zlepšenie riadenia, najmä pokiaľ ide o vysledovateľnosť pomoci a systémy dôslednejších kritérií. Je poľutovaniahodné, že oznámenie neobsahuje žiadnu zmienku o tejto otázke.

6. Úloha súkromných subjektov a občianskej spoločnosti

6.1 V súčasnosti je už všeobecne uznávaný význam úlohy neštátnych subjektov, ktoré sú podľa dohody z Cotonou definované ako súkromný sektor, hospodárski a sociálni partneri vrátane odborových organizácií a občianska spoločnosť vo všetkých jej formách (článok 6). Skutočnosť, že predkladané oznámenie vôbec nespomína ich úlohu v krízovom manažmente, napriek tomu, že okrem iných pozitívnych stránok sú tieto subjekty ako jediné schopné zmobilizovať dodatočné zdroje, je značne prekvapujúca. Okrem toho v mnohých chudobných krajinách následky krízy silne znevýhodňujú súkromný sektor a negatívne vplývajú na akcieschopnosť sociálnych partnerov a jednotlivých organizácií občianskej spoločnosti, ktoré majú zásadný význam pri nachádzaní udržateľných riešení týkajúcich sa otázok dlhodobého rozvoja.

6.2 Európsky dvor audítorov 18. mája 2009 zverejnil správu o riadení zapojenia neštátnych subjektov do rozvojovej spolupráce ES Komisiou (6), v ktorej vyjadruje plnú spokojnosť s rastúcimi investíciami prostriedkov Spoločenstva poskytovaných prostredníctvom neštátnych subjektov (7), ale zároveň obsahuje tri hlavné kritické poznámky:

— obmedzená účasť neštátnych subjektov v procese spolupráce, pretože sú často zaškatuľkovaní len ako vykonávatelia projektov alebo poskytovatelia služieb a konzultácie s nimi prebiehajú sporadicky a oneskorene,

— nedostatočné opatrenia v oblasti rozvíjania kapacít, ktoré vyzdvihujú predovšetkým systémy komunikácie a účasti, čím sa automaticky vylučuje väčšina malých a stredne veľkých miestnych organizácií pôsobiacich mimo miest,

— mnohé nedostatky v systémoch kontroly a uplatňovania postupov, ktoré sú v mnohých prípadoch príliš komplexné a málo zrozumiteľné pre mnohé organizácie a ktoré niekedy neposkytujú primerané údaje čo sa týka pokroku jednotlivých iniciatív a ich konečného dosahu.

6.3 Vzhľadom na nedostatky odhalené Dvorom audítorov znovu dôrazne opakujeme argument, ktorý EHSV presadzuje už celé roky, a to aby sa uprednostnili investície do neštátnych subjektov a posilnili sa všetky postupy, ktoré skutočne podporia ich účasť, a aby sa zdvojnásobil objem prostriedkov poskytovaných priamo prostredníctvom neštátnych subjektov tak, aby dosiahol až 20 %, ako už EHSV navrhoval v jednom zo svojich predchádzajúcich stanovísk. (8)

7. Revízia pomoci a nových nástrojov financovania

7.1 Podľa jednoznačných usmernení načrtnutých na konferencii OSN v júni 2009 je dnes už jasné, že je potrebné zrealizovať rozsiahlu reformu medzinárodných finančných inštitúcií, počínajúc Svetovou bankou a MMF. Medzinárodné finančné inštitúcie sa musia jasne zamerať na rozvoj a musia prejsť reformami, ktoré musia verne odrážať novú realitu a podporiť postoje, názory ako aj zapojenie rozvojových krajín (9).

Je paradoxné, že v danej krízovej situácii bolo 82 % úverov od MMF určených pre európske krajiny a len 1,6 % sa poskytlo krajinám Afriky a že najchudobnejšie krajiny získali len niečo nad 20 miliárd USD z 1 100 miliárd USD, ktoré sa podarilo celkovo zmobilizovať na summite G-20 v Londýne 2. apríla 2009.

7.2 EÚ sa musí postarať o to, aby sa tento pomer radikálne zmenil. Predovšetkým musí dbať o to, aby sa zaujal serióznejší prístup k zohľadňovaniu a uplatňovaniu návrhu Svetovej banky vytvoriť nový špecifický fond pre najzraniteľnejšie skupiny (vulnerability fund), ktorý by bol zameraný hlavne na financovanie potravinovej bezpečnosti, sociálnej ochrany a ľudského rozvoja, najmä prostredníctvom zavedenia osobitného spoločného rámca medzi Svetovou bankou a špecializovanými agentúrami OSN. MMF by mal tiež vydávať zvláštne práva čerpania, a to vo výške najmenej 250 miliárd USD, ktoré by boli špecificky určené na poskytovanie likvidity na financovanie rozvoja.

7.3 EÚ sa musí tiež stať hnacou silou v úsilí o to, aby sa financovanie obchodu a rýchle obnovenie rokovaní z Dauhy zamerali na potreby rozvojových krajín a aby sa prijali osobitné podporné a záchranné opatrenia týkajúce sa najchudobnejších krajín a potravinovej bezpečnosti.

7.4 EHSV je už dávno presvedčený, že treba urobiť všetko pre to, aby sa podporili a množili nové nástroje financovania rozvoja. Výbor vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že v tomto smere sa urobilo málo a upozorňuje, že treba rozšíriť dosah najnovších iniciatív a rozhodnutí, ako je napr. rozhodnutie o IFFI (International Finance and Facility Fund for Immunisation, Medzinárodný finančný nástroj na imunizáciu) z novembra 2006, zameraný na financovanie očkovania v chudobných krajinách, záväzok o rozvoji trhu (Advance Market Commitment, AMC) z toho istého obdobia, iniciatíva zo summitu G-8 v L’Aquile týkajúca sa zníženia oficiálnych transakčných nákladov pre peňažné zásielky migrujúcich pracovníkov do svojej krajiny pôvodu o 50 % do piatich rokov, čo by mohlo viesť k zvýšeniu týchto prevodov z 13 na 15 miliárd USD ročne. EHSV podporuje návrh, podľa ktorého by sa mala konečne začať diskusia o uplatňovaní dobrovoľnej dane 0,005 % z medzinárodných finančných prevodov (tzv. Tobinova daň), ktorú nedávno predostrela francúzska a nemecká vláda na summite G-20 v Pittsburghu. Tieto nové spôsoby financovania, ktoré si musia zachovať doplnkový charakter vo vzťahu k záväzkom oficiálnej rozvojovej pomoci, by mali byť užšie späté s plnením cieľov tisícročia ako aj s prioritami týkajúcimi sa zmeny klímy a nákladov, ktoré budú musieť chudobné krajiny znášať v budúcnosti.

7.5 Úvahy o reforme štruktúry medzinárodnej pomoci, ktoré Komisia znovu vhodne navrhla v bode 11 svojho návrhu, sú naliehavo potrebné a EÚ môže jednoznačne v tejto súvislosti zohrávať vedúcu úlohu, prinajmenšom pokiaľ ide o tieto aspekty:

— vytvorenie medzinárodného varovného systému, ktorý bude v budúcnosti kontrolovať dosah krízy na životné podmienky obyvateľstva a vyhliadky na rozvoj, s cieľom správne nasmerovať pomoc a investície,

— zavedenie prísneho systému podávania správ, s cieľom kontrolovať dosiahnutý pokrok a merať účinnosť realizovaných činností, ako bolo dohodnuté na summite G-8,

— väčšie investície zamerané na stabilizáciu oblastí konfliktov, rozvíjanie inštitúcií, krízový manažment, posilnenie miestnych a regionálnych plánovacích a zásahových kapacít, rýchlejšie zavádzanie univerzálnych systémov sociálnej ochrany a predvídanie potrebných investícií na splnenie nových výziev týkajúcich sa potravinovej bezpečnosti a zmeny klímy,

— posilnenie a rozšírenie možností prístupu k mikroúverom, s cieľom podporiť podnikateľské iniciatívy, ktoré nemajú prístup k bankovému financovaniu.

7.6 Ak sa potravinová bezpečnosť a ekologický rast určia za dlhodobé ciele strategických investícií, môžu sa stať určujúcim princípom pre oživenie systému pomoci a investícií, ktorý je v čase krízy ešte opodstatnenejší. Takýto systém by mohol byť tiež príležitosťou na to, aby sa koordinovaným spôsobom viac využívali zdroje a schopnosti rýchlo sa rozvíjajúcich krajín, pričom by sa pre Európu a OECD vytvorila konkrétna možnosť na hospodárske partnerstvo.

7.7 V súvislosti s EÚ treba uviesť dve pripomienky:

— Prvá sa týka potreby dôsledne vyhodnotiť vývoj používania nástroja rozpočtovej pomoci za posledné roky a preskúmať opodstatnenosť presnejšieho nasmerovania pomoci na odvetvové ciele ako je zdravie, dôstojná práca, vzdelanie a odborná príprava, infraštruktúra, sociálne služby a ekologický rast, v súlade so želaním EP (10).

— Druhá sa týka prerozdelenia úloh medzi nových členov Komisie. Konkrétne by mal mať nový člen Komisie zodpovedný za rozvoj priamu kontrolu nad EuropAid, ktorá v súčasnosti spadá do právomocí člena Komisie zodpovedného za vonkajšie vzťahy.

7.8 Viac ako v ktorejkoľvek inej oblasti sa práve v sfére rozvoja najviac preukazuje naliehavá potreba, aby EÚ dokázala vo väčšej miere hovoriť jedným hlasom a aby posilnila svoju schopnosť vystupovať jednotne, koordinovane s členskými štátmi, aby mohla zaujať správnu pozíciu v novej medzinárodnej situácii, ktorá vznikla v dôsledku krízy a aby účinnejšie aktivovala existujúci potenciál, či už ide o jej vlastnú úlohu alebo celkovo o zdroje a schopnosti, ktoré sú v súčasnosti k dispozícii. Viac ako kedykoľvek predtým má rozvoj najchudobnejších krajín a najmä krajín Afriky strategický význam pre budúcnosť Európy, vzhľadom na príchod nových aktérov na medzinárodnú scénu (11).

7.9 V dôsledku krízy je posilnenie medzinárodnej spolupráce v boji proti korupcii a daňovým únikom dnes už realitou, najmä pokiaľ ide o boj proti daňovým rajom. Podľa Úradu OSN pre drogy a kriminalitu (UNODC) nedovolené obchodovanie a daňové úniky v súčasnosti predstavujú 1 000 až 1 600 miliárd USD, z čoho polovica pochádza z rozvojových krajín a transformujúcich sa ekonomík. Z týchto 500/800 miliárd USD možno pripísať korupcii len 3 %, pričom 30 % pripadá na aktivity trestnej povahy a 67 % predstavujú daňové úniky. Inými slovami, daňové úniky stoja rozvojové krajiny 300 až 1 500 miliárd USD, z čoho 285 miliárd súvisí s neformálnym sektorom a 160 s daňovými únikmi, ku ktorým dochádza v mnohých nadnárodných spoločnostiach pôsobiacich v týchto krajinách (12). EHSV sa domnieva, že je naliehavo potrebné urobiť v tomto sektore radikálne zmeny a že v súčasnosti máme reálnejšie šance na ich presadenie. Uvoľnili by sa tak predtým nemysliteľné zdroje na investície a rozvojovú pomoc a vytvorili by sa stabilnejšie a spravodlivejšie daňové systémy v mnohých chudobných krajinách, čo je nevyhnutným predpokladom konsolidácie inštitúcií a realizovateľných vyhliadok pre dlhodobý rozvoj.

V Bruseli 16. decembra 2009 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI

(1) Obzvlášť summit OSN z júna 2009 a summit G-8 v l’Aquile z júla 2009.

(2) Pozri stanovisko EHSV na tému „Oznámenie Komisie: Regionálna integrácia pre rozvoj v krajinách AKT“, Ú. v. EÚ C 317, 23.12.2009, s. 126, spravodajca: pán Dantin, pomocný spravodajca: pán Jahier.

(3) Svetová banka, 2009 a Africká rozvojová banka, marec 2009. Uvedené rozmedzie zohľadňuje najvyššie a najnižšie hodnoty aktuálnych prognóz.

(4) Závery Rady EÚ pre vonkajšie vzťahy, 18. mája 2009.

(5) KOM(2009) 160 v konečnom znení a zasadnutie Rady EÚ z 22. júla 2008.

(6) Definícia neštátnych subjektov, ktorú Dvor audítorov použil v tejto správe, zahŕňa len organizácie občianskej spoločnosti a vylučuje súkromný sektor.

(7) Podľa EuropeAid možno hodnotu zmlúv podpísaných s neštátnymi subjektami odhadnúť na 836,43 miliónov EUR za rok 2006 a na 915,26 miliónov EUR za rok 2007 (vynímajúc humanitárnu pomoc, ktorú riadi ECHO), čo sa rovná 10 % pomoci EÚ pre rozvojové krajiny. Približne 50 % prostriedkov ECHO je určených pre MVO (čo v roku 2007 predstavovalo zhruba 353 miliónov EUR).

(8) Stanovisko pani Florio na tému „Občianska spoločnosť a rozvojová politika“, Ú. v. EÚ C 234, 30.9.2003.

(9) Konferencia OSN o hospodárskej a finančnej kríze, jún 2009.

(10) Návrh uznesenia komisie DEVE, september 2009.

(11) Pozri pán Jahier, stanovisko na tému „EÚ, Afrika a Čína“, Ú. v. EÚ C 318, 23.12.2009, s. 106 a stanovisko na tému „Vonkajší rozmer obnovenej Lisabonskej stratégie“, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s. 41.

(12) Pozri štúdiu CIDSE z novembra 2008.