DÔVODOVÁ SPRÁVA

1.KONTEXT ODPORÚČANIA

V globalizovanom svete, v ktorom závažná trestná činnosť a terorizmus majú v čoraz väčšej miere nadnárodný a rôznorodý charakter, by orgány presadzovania práva a justičné orgány mali byť plne vybavené na účely spolupráce s externými partnermi s cieľom zaistiť bezpečnosť svojich občanov. Z tohto dôvodu by Eurojust mal mať možnosť spolupracovať a vymieňať si osobné údaje s justičnými orgánmi v tretích krajinách v rozsahu potrebnom na plnenie svojich úloh. V súčasnosti má Eurojust uzavreté dohody o spolupráci, ktoré umožňujú výmenu osobných údajov s Čiernou Horou, Ukrajinou, Moldavskom, Lichtenštajnskom, so Švajčiarskom, Severným Macedónskom, s USA, Islandom, Nórskom, Gruzínskom, Albánskom a so Srbskom. Podľa článku 80 ods. 5 nariadenia 2018/1727 (ďalej len „nariadenie o Eurojuste“) zostávajú tieto dohody o spolupráci v platnosti.

Od nadobudnutia účinnosti nariadenia o Eurojuste 12. decembra 2019 a podľa zmluvy je Komisia zodpovedná za vedenie rokovaní v mene Únie s tretími krajinami o medzinárodných dohodách o spolupráci a výmene osobných údajov s Eurojustom. Pokiaľ je to potrebné na plnenie jeho úloh, Eurojust môže v súlade s kapitolou V nariadenia o Eurojuste nadviazať a udržiavať spoluprácu s externými partnermi prostredníctvom pracovných dojednaní. Tieto však nemôžu byť samy osebe právnym základom pre výmenu osobných údajov.

Komisia s prihliadnutím na politickú stratégiu, operačné potreby justičných orgánov naprieč EÚ a možné prínosy užšej spolupráce v tejto oblasti považuje za nevyhnutné v krátkodobom horizonte začať rokovania s desiatimi tretími krajinami s cieľom upraviť spôsob, akým Eurojust môže s týmito krajinami spolupracovať.

Komisia uskutočnila svoje posúdenie prioritných krajín, pri ktorom zohľadnila operačné potreby Eurojustu. Návrh stratégie vonkajších vzťahov Eurojustu predložený Komisii svedčí o tom, že Eurojust zistil, že existuje osobitná operačná potreba spolupráce s Alžírskou demokratickou ľudovou republikou, Argentínskou republikou, Bosnou a Hercegovinou, Kolumbijskou republikou, Egyptskou arabskou republikou, Izraelským štátom, Jordánskym hášimovským kráľovstvom, Libanonskou republikou, Marockým kráľovstvom, Tuniskou republikou a Tureckou republikou. Medzi ďalšie prioritné tretie štáty označené Eurojustom patria Brazílska federatívna republika, Čínska ľudová republika, Kanada, Spojené arabské emiráty, Nigérijská federatívna republika, Panamská republika, Spojené štáty mexické a Ruská federácia.

Aj keď Komisia tieto operačné potreby uznáva, je zrejmé, že z hľadiska intenzity nie sú zhodné. Súčasná úroveň spolupráce závisí od rôznych faktorov, napr. od dostupnosti kontaktného miesta Eurojustu v dotknutej krajine. Vzhľadom na obmedzenia zdrojov Komisia nemôže začať rokovania so všetkými uvedenými tretími štátmi v rovnakom čase, preto je nutné ďalšie stanovenie priorít. Pre Komisiu by malo byť prvou prioritou posilnenie spolupráce s kandidátskymi krajinami a potenciálnymi kandidátskymi krajinami, keďže tieto tretie štáty by mali byť najlepšie pripravené na vysokú úroveň justičnej spolupráce v trestných veciach ako súčasť acquis Únie. Stanovisko Komisie k Bosne a Hercegovine a Turecku bolo uvedené v pravidelných správach Komisie na rok 2020. Uzatvorenie medzinárodnej dohody, ktorá umožňuje výmenu osobných údajov s Eurojustom, je v oboch prípadoch podmienené tým, že obe krajiny vykonajú potrebné zmeny svojich príslušných právnych predpisov o ochrane údajov.

Druhou prioritou by malo byť posilnenie spolupráce s ďalšími tretími krajinami, ktoré sa neuchádzali o členstvo v Únii, ale majú z geografických dôvodov potenciálne vysoký vplyv na bezpečnosť v Európe, ako sú krajiny Blízkeho východu a regiónu severnej Afriky. Ako sa uvádza v predchádzajúcom texte, pre Eurojust sú z operačných dôvodov všetky krajiny tohto regiónu tretími krajinami s najvyššou prioritou. Takéto rozhodnutie je aj v súlade s Globálnou stratégiou pre zahraničnú a bezpečnostnú politiku Európskej únie.

Treťou prioritou by malo byť zabezpečenie čo najvyššej možnej miery konzistentnosti vo vzťahoch agentúr SVV s tretími krajinami, najmä medzi Europolom a Eurojustom, aby sa zabezpečila nadväznosť medzi presadzovaním práva a justičnou spoluprácou. V súčasnosti sa Komisia v mene Europolu snaží o uzavretie dohôd s ôsmimi z desiatich uvedených krajín. Komisia považuje za zmysluplné usilovať sa o to, aby sa v prípade, že je to možné a zmysluplné, zapojili do týchto budúcich rokovaní Eurojust aj Europol, vďaka čomu by sa tieto agentúry mohli stať atraktívnejšími pre dotknuté tretie krajiny.

Na základe uvedených skutočností preto Komisia odporúča Rade, aby sa v rámci prvého kroku udelil Komisii mandát na rokovanie s týmito tretími štátmi: Arménsko, Alžírsko, Bosna a Hercegovina, Egypt, Izrael, Jordánsko, Libanon, Maroko, Tunisko a Turecko. Arménsko nedávno oznámilo Eurojustu svoje prianie nadviazať s ním spoluprácu.

Politický kontext

Arménsko

Arménsko je dôležitý partner EÚ v rámci Východného partnerstva so strategickou polohou na južnom Kaukaze. V roku 2017 podpísalo s EÚ dohodu o komplexnom a posilnenom partnerstve, ktorá zahŕňa aproximáciu právnych predpisov v dôležitých odvetviach, ako sú životné prostredie, energetika, doprava a ochrana spotrebiteľa. Arménsko a EÚ v roku 2012 podpísali dohodu o zjednodušení udeľovania víz a v roku 2013 dohodu o readmisii. Po mierovej demokratickej revolúcii v roku 2018 Arménsko nabralo reformný kurz na účely zlepšenia právneho štátu a životnej úrovne vrátane reformy justície a boja proti korupcii. Nová vláda zdôraznila spoločné hodnoty s EÚ a dohodu s EÚ označila za program domácej reformy. Arménsko je členom Euroázijskej hospodárskej únie vedenej Ruskom a Organizácie zmluvy o kolektívnej bezpečnosti. EÚ podporuje realizáciu reforiem justície a protikorupčných reforiem prostredníctvom dialógu o politike v oblasti justície medzi EÚ a Arménskom. V dôsledku toho sa v roku 2019 prijali reformné stratégie v súlade s európskymi normami. Ich realizáciu podporí program vo výške 30 miliónov EUR na základe pridelených rozpočtových prostriedkov v roku 2020.





Alžírsko

Alžírsko je pre EÚ partnerom strategického významu, a to vďaka svojej polohe v oblasti Maghrebu a zároveň úlohe, ktorú zohráva na regionálnej úrovni a v Africkej únii. Zo strategického hľadiska je Alžírsko ústredným bodom Stredomoria a kľúčovým aktérom, pokiaľ ide o stabilizáciu saharsko-sahelského regiónu. Krajina je na svojom území veľmi aktívna v boji proti terorizmu.

Medzi vymedzenými prioritami partnerstva EÚ a Alžírska prijatými v marci 2017 sú aj migrácia a bezpečnosť. V októbri 2017 EÚ a Alžírsko nadviazali neformálny dialóg na vysokej úrovni o boji proti terorizmu a regionálnej bezpečnosti, pričom vyjadrili svoju ochotu posilniť dvojstrannú spoluprácu v oblasti bezpečnosti a boja proti terorizmu. Identifikovali sa najmä tieto kritické oblasti s vysokým potenciálom z hľadiska spolupráce: deradikalizácia, spolupráca medzi Europolom a Alžírskom, boj proti organizovanej trestnej činnosti vrátane nezákonného obchodovania so strelnými zbraňami a počítačovej kriminality, financovanie boja proti terorizmu a forenzné vyšetrovania.

Alžírsko a EÚ sú členmi Globálneho fóra pre boj proti terorizmu. Jedno z regionálnych centier excelentnosti pre zmierňovanie chemických, biologických, rádiologických a jadrových rizík (CBRN CoE), ktoré financuje EÚ, sa nachádza v Alžíri.

Bosna a Hercegovina