ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 z 11. decembra 2013, pokiaľ ide o obmedzenia prístupu do vôd Únie

DÔVODOVÁ SPRÁVA

1.KONTEXT NÁVRHU

•Dôvody a ciele návrhu

V článku 5 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1380/2013 o spoločnej rybárskej politike sa stanovuje výnimka týkajúca sa pásma členských štátov do 12 námorných míľ (pobrežné vody) zo všeobecného pravidla rovnakého prístupu rybárskych plavidiel Únie do vôd Únie a k zdrojom Únie uvedeného v článku 5 ods. 1 daného nariadenia. Táto výnimka oprávňuje členské štáty obmedziť rybolov v pásme do 12 námorných míľ na určité plavidlá. Tieto obmedzenia, ktoré členské štáty zaviedli na základe uvedenej výnimky, znížili rybolovný tlak v biologicky najcitlivejších oblastiach a prispeli k hospodárskej stabilite maloobjemového pobrežného rybolovu.

V článku 5 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1380/2013 sa stanovuje podobná výnimka pre vody do 100 námorných míľ od základných línií najvzdialenejších regiónov Únie uvedených v prvom odseku článku 349 zmluvy. Táto výnimka umožňuje dotknutým členským štátom obmedziť rybolov na plavidlá registrované v prístavoch týchto území.

Uvedené výnimky platia do 31. decembra 2022 a cieľom návrhu je zabrániť zrušeniu tohto osobitného režimu prístupu stanoveného v článku 5 ods. 2 a článku 5 ods. 3 nariadenia. Navrhuje sa v ňom zmena príslušných ustanovení nariadenia s cieľom predĺžiť obdobie, počas ktorého môžu členské štáty obmedziť prístup do svojich vôd podľa daných ustanovení.

Ciele osobitného režimu sú naďalej platné tak, ako v predchádzajúcich desaťročiach. Dôvodom je súčasný stav ochrany mnohých populácií, dôležitosť pobrežných vôd, pokiaľ ide o ochranu a pretrvávajúce ťažkosti v pobrežných oblastiach, ktoré sú vo veľkej miere závislé od rybolovu a pravdepodobne nebudú mať prospech z iného hospodárskeho rozvoja. Úprava súčasných podmienok so sebou prináša vysoké riziko narušenia rovnováhy, ktorá sa vytvorila od zavedenia tohto osobitného režimu.

Cieľom návrhu je preto predĺžiť platnosť súčasných výnimiek o ďalších 10 rokov.

Okrem toho sa navrhuje zmena prílohy I k nariadeniu (EÚ) č. 1380/2013. V prílohe I sa pre každý členský štát stanovujú zemepisné oblasti v pobrežných pásmach iných členských štátov, v ktorých môže vykonávať rybolovné činnosti, a ktoré druhy môže daný štát loviť. Táto zmena odráža vystúpenie Spojeného kráľovstva z Európskej únie, ako aj spoločné oznámenie Talianska a Grécka Komisii z 9. júna 2020 o prístupe talianskych rybárskych plavidiel do gréckych pobrežných vôd, ako sa uvádza v dvojstrannej dohode medzi dotknutými členskými štátmi. Napokon by sa v nadväznosti na rozsudok vo veci C-457/18 mali z prílohy I vypustiť poznámky pod čiarou odkazujúce na arbitrážnu dohodu medzi Slovinskom a Chorvátskom podpísanú 4. novembra 2009 v Štokholme, a to z dôvodu nedostatku právomoci EÚ v záležitostiach týkajúcich sa hraníc.

2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

Právnym základom tohto návrhu je článok 43 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ).

Podľa článku 3 ods. 1 písm. d) ZFEÚ má EÚ výlučnú právomoc v oblasti ochrany morských biologických zdrojov v rámci spoločnej rybárskej politiky (SRP). Návrh patrí do tejto výlučnej právomoci, a preto sa neuplatňuje zásada subsidiarity.Keďže návrh sa primárne týka časovo obmedzeného predĺženia platnosti opatrenia, ktoré už existuje v nariadení (EÚ) č. 1380/2013, neexistujú žiadne obavy týkajúce sa zásady proporcionality.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

•Získavanie a využívanie expertízy