EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli28. 11. 2016 COM(2016) 856 final 2016/0365(COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o rámci na ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnych protistrán a o zmene nariadení (EÚ) č. 1095/2010, (EÚ) č. 648/2012 a (EÚ) 2015/2365 (Text s významom pre EHP) {SWD(2016) 368 final}

{SWD(2016) 369 final}



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1.KONTEXT NÁVRHU 1.1.Dôvody a ciele návrhu Centrálna protistrana vstupuje medzi účastníkov finančných trhov a pri konkrétnych súboroch zmlúv vystupuje voči všetkým predávajúcim ako kupujúci a voči všetkým kupujúcim ako predávajúci. Centrálne protistrany sa zaoberajú finančnými transakciami s rôznymi triedami aktív, ako je vlastný kapitál, deriváty a repo obchody. Svoje služby spravidla poskytujú svojim zúčtovacím členom (zvyčajne bankám), ktorí majú priame zmluvné prepojenie s centrálnymi protistranami, a klientom zúčtovacích členov (napr. dôchodkovými fondmi). Sústredenie transakcií a výsledných pozícií v rámci centrálnych protistrán umožňuje, aby sa započítala čistá hodnota týchto pozícií, a tým sa značne znížila celková expozícia centrálnej protistrany, ako aj jej zúčtovacích členov a ich klientov. Výmenou za prevzatie a vzájomné započítanie pozícií zúčtovacích členov a ich klientov od nich centrálna protistrana vyberie kolaterál (vo forme „marže“ a príspevkov do fondov pre prípad zlyhania) na pokrytie svojich záväzkov pre prípad, keď jeden z jej účastníkov neplní svoje povinnosti voči centrálnej protistrane. Tým centrálne protistrany riadia riziká vlastné finančným trhom (napr. riziko protistrany, riziko likvidity a trhové riziko), a tak zvyšujú celkovú stabilitu a odolnosť finančných trhov. Zároveň sa stávajú kľúčovými uzlami finančného systému, ktoré spájajú veľké množstvo účastníkov finančných operácií a koncentrujú značné hodnoty svojej expozície na rozmanité riziká. Účinné riadenie rizík centrálnej protistrany a spoľahlivý dohľad sú preto zásadné na primerané zvládnutie týchto expozícií. Rozsah pôsobnosti a význam centrálnych protistrán v Európe a mimo nej sú nastavené tak, že budú rásť prostredníctvom vykonávania záväzku G20 týkajúceho sa zúčtovania štandardizovaných derivátov realizovaných mimo burzy prostredníctvom centrálnych protistrán. Táto povinnosť sa v EÚ vykonáva nariadením o mimoburzových derivátoch, centrálnych protistranách a archívoch obchodných údajov (nariadenie EMIR). V tomto nariadení sa stanovujú aj komplexné prudenciálne požiadavky na centrálne protistrany, ako aj požiadavky týkajúce sa činností centrálnych protistrán a dohľadu nad centrálnymi protistranami. Hoci teda centrálne protistrany v EÚ podliehajú vysokým štandardom vzhľadom na ich ústrednú úlohu v hospodárstve a súvisiace riziká, ktoré preberajú, neexistujú nijaké harmonizované pravidlá EÚ pre nepravdepodobné situácie, pri ktorých by tieto štandardy boli prekonané a pri ktorých by centrálne protistrany postihli závažné ťažkosti – nad rámec ťažkostí predpokladaných v nariadení EMIR – či úplné zlyhanie. V podstate by zlyhávajúce spoločnosti mali prejsť konkurzným konaním. Posledná kríza však jasne ukázala, že zlyhanie dôležitej finančnej inštitúcie, ktorá je úzko prepojená s ostatnými finančnými inštitúciami na finančných trhoch, môže spôsobiť vážne problémy zvyšku finančného systému a negatívne ovplyvniť vyhliadky pre rast v širšom hospodárstve. Dôvodom je, že ich insolventnosť môže náhle obmedziť plnenie zásadných funkcií inštitúcie v rámci hospodárstva, čo vyvolá paniku a nákazu na trhoch z dôvodu neistoty protistrán a investorov týkajúcej sa ich aktív a záväzkov v zdĺhavých právnych konaniach. Zoči-voči tomuto ohrozeniu finančnej stability, ktorého príčinou je napríklad nedostatočná dôvera voči trhu a nedostatočný celkový verejný záujem, sú vlády často prinútené zachraňovať zlyhávajúce finančné inštitúcie pomocou vonkajších zdrojov s cieľom zabrániť ich insolvencii. Ozdravenie a riešenie krízových situácií predstavujú opatrenia, ktorých cieľom je chrániť finančnú stabilitu, zabezpečiť kontinuitu zásadných funkcií a chrániť daňovníkov v prípade ťažkostí alebo zlyhania inštitúcie, ktorá sa nachádza vo finančných ťažkostiach, pri ktorých by konkurzné konanie nestačilo na splnenie uvedených cieľov. Tieto opatrenia sú ako také navrhnuté na ochranu životne dôležitých zásadných funkcií bez vystavovania daňovníkov strate, aby sa zachovala schopnosť finančného systému financovať hospodársky rast a vyhnúť sa sociálno-ekonomickým nákladom finančného kolapsu. Opatrenia na ozdravenie a riešenie krízových situácií sú najvhodnejšie vtedy, keď je finančná inštitúcia „systémová“, čo znamená, že z dôvodu jej veľkosti, trhového významu a prepojenia by napríklad jej ťažkosti alebo neriadené zlyhanie mohli ohroziť normálne fungovanie finančného systému, čo by zasa nepriaznivo ovplyvnilo reálnu ekonomiku. Hoci sú centrálne protistrany už riadne regulované, v rámci nariadenia EMIR majú rozsiahle zdroje na riešenie finančných ťažkostí a v minulosti nemali ťažkosti ani nezlyhávali vo veľkom počte, vlády, orgány a ostatní účastníci trhov vo všeobecnosti uznávajú problém, ktorý predstavuje ich čoraz väčší význam pri spracovaní zvyšujúceho sa množstva nových druhov rizík. Vzhľadom na ústrednú a čoraz dôležitejšiu úlohu centrálnych protistrán na finančných trhoch sa preto všetky centrálne protistrany v EÚ považujú za systémové. Opatreniami na ozdravenie sú opatrenia, ktoré prijíma sama finančná inštitúcia s cieľom obnoviť svoju dlhodobú životaschopnosť. Najdôležitejším politickým cieľom centrálnych protistrán je zabezpečiť správne podmienky pre úspech opatrení na ozdravenie, keďže ich zlyhanie sa považuje za potenciálne veľmi rušivé pre širší finančný systém. Orgány konajúce vo verejnom záujme by však mali takisto disponovať právomocou na riešenie krízovej situácie centrálnej protistrany, ak tieto opatrenia zlyhajú alebo by mohli poškodiť finančnú stabilitu. Opatrenia na riešenie krízových situácií predstavujú mimoriadne kroky, ktoré sú orgány schopné prijať s cieľom okamžite reštrukturalizovať centrálne protistrany a zabezpečiť kontinuitu ich funkcií, ktoré sú zásadné pre hospodárstvo, čím sa zmiernia škody pre finančný systém a širšiu ekonomiku, a popritom sa zvyšné časti centrálnej protistrany dostanú do platobnej neschopnosti, čím sa zabezpečí efektívnosť trhu. Súčasne náklady a straty znášajú v maximálnej možnej miere vlastníci a veritelia centrálnej protistrany, a nie daňovníci, v súlade s tým, ako by sa s nimi zaobchádzalo v prípade, keby centrálna protistrana vstúpila do konkurzného konania, a v plnej miere so zreteľom na Chartu základných práv Európskej únie, príslušnú judikatúru Súdneho dvora Európskej únie a Európsky dohovor o ľudských právach. Cieľom riešenia krízových situácií nie je zabrániť zlyhaniu neefektívnych inštitúcií, ale skôr zachovať zásadné funkcie inštitúcie, aby sa súčasne mohla riadeným spôsobom utlmiť činnosť zvyšných častí. Analýza potreby reagovať na možné ozdravenie a riešenie krízových situácií finančných spoločností iných než banky a centrálne protistrany sa nevyvíjala rovnakým tempom. Dôvodom sú hlavne poznatky získané počas finančnej krízy, pri ktorej sa nepreukázala rovnako naliehavá potreba týchto opatrení. Tieto opatrenia však môžu byť potrebné v budúcnosti vzhľadom na vývoj hospodárskeho a finančného rizika v príslušných sektoroch. Špecifická a širšia medzinárodná práca pre poisťovne na úrovni G20 je okrem toho takisto v pomerne ranom štádiu odporúčaní a málo jurisdikcií má zavedenú regulačnú reformu v tejto oblasti. Právne predpisy týkajúce sa ozdravenia a riešenia krízových situácií poisťovní v EÚ doteraz zaviedli tri členské štáty alebo ich práve zavádzajú. Orgán EIOPA sa zúčastnil na dôkladnom, porovnávacom a rozsiahlom preskúmaní vnútroštátnych postupov týkajúcich sa ozdravenia a riešenia krízových situácií a vývoja v tejto oblasti, a správu na túto tému predstaví v prvej polovici roku 2017. Na základe tejto správy Komisia zváži vhodný postup v rámci úzkych konzultácií s Európskym parlamentom, Radou a všetkými príslušnými zainteresovanými stranami. 1.2.Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky Komplexný rámec EÚ na ozdravenie a riešenie krízových situácií bánk a investičných spoločností bol už prijatý. Navrhovaný rámec pre centrálne protistrany neduplikuje tento systém ani požiadavky podľa nariadenia EMIR, ale ich dopĺňa. Obsahuje ustanovenia podobné ustanoveniam rámca platného pre banky a investičné spoločnosti na uľahčenie riadeného ozdravenia a riešenia krízových situácií, prispôsobuje ich však špecifickým črtám obchodných modelov centrálnych protistrán a rizikám, ktoré spôsobujú, aj prostredníctvom určenia spôsobu možného rozdelenia strát v scenároch v prípadoch, keď boli vyčerpané existujúce predfinancované zdroje centrálnych protistrán požadované na základe nariadenia EMIR. Všeobecnejšie na medzinárodnej úrovni predstavitelia skupiny krajín G20 podporili prístup vytvorený Radou pre finančnú stabilitu (FSB) na riešenie rizík, ktoré by zlyhanie akejkoľvek finančnej inštitúcie (banky, infraštruktúry finančných trhov, poisťovne atď.) svetového systémového významu mohlo predstavovať pre finančný systém prostredníctvom komplexných a primeraných nástrojov na ozdravenie a riešenie krízových situácií. Výbor pre platobnú a trhovú infraštruktúru (CPMI) a Medzinárodná organizácia komisií pre cenné papiere (IOSCO) okrem toho vypracovali usmernenia k plánom ozdravenia infraštruktúr finančných trhov vrátane centrálnych protistrán, kým Rada pre finančnú stabilitu vydala podrobnejšie usmernenia k uplatňovaniu jej Kľúčových atribútov účinných režimov riešenia krízových situácií pre infraštruktúry finančných trhov, ako sú centrálne protistrany, a takisto pre poisťovne. V polovici roku 2016 sa s týmito organizáciami ďalej konzultovali kľúčové časti tohto usmernenia vrátane takých otázok ako načasovanie, kedy by orgány pre riešenie krízových situácií mali riešiť krízovú situáciu centrálnej protistrany, pretože je ohrozená jej životaschopnosť a finančná stabilita, a aké právomoci a nástroje by orgán pre riešenie krízových situácií mal v tomto okamihu použiť na najlepšie zabezpečenie kontinuity zásadných funkcií a na minimalizáciu nákazy a rozdelenie nákladov a strát najefektívnejším spôsobom. Nakoniec v decembri 2013 Európsky parlament prijal iniciatívnu správu, v ktorej vyzval Komisiu, aby navrhla vhodné opatrenia EÚ s cieľom zabezpečiť, aby sa mohli zmierniť účinky možného zlyhania kľúčových finančných inštitúcií, predovšetkým centrálnych protistrán. 1.3.Súlad s ostatnými politikami Únie Návrh vytvoriť európsky rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnych protistrán bol oznámený v pracovnom programe Komisie na rok 2015 a plán iniciatívy bol zverejnený v apríli 2015. Iniciatíva bola prenesená do pracovného programu na rok 2016 s cieľom zohľadniť ďalšie spresnenie príslušných medzinárodných usmernení uvedených v predchádzajúcom oddiele. Iniciatíva je súčasťou úsilia Komisie zabezpečiť, aby sa bojovalo proti ohrozeniu hladkého fungovania finančného systému a daňovníkov a aby finančné trhy mohli naďalej plniť svoju úlohu pri posilňovaní udržateľného, dlhodobého rastu s cieľom ešte viac prehĺbiť vnútorný trh v záujme spotrebiteľov a podnikov. 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA 2.1.Právny základ

Právnym základom pre tento návrh je článok 114 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), ktorý umožňuje prijímať opatrenia na aproximáciu vnútroštátnych ustanovení, ktorých cieľom je vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu. Návrhom sa harmonizujú vnútroštátne zákony o ozdravení a riešení krízových situácií centrálnych protistrán v miere nevyhnutnej na zabezpečenie, aby sa na centrálne protistrany vzťahovali podobné nástroje a postupy na riešenie ich možných ťažkostí alebo zlyhania. Hoci autorizované centrálne protistrany v súčasnosti môžu fungovať a poskytovať služby v celej EÚ, regulačné prostredie týkajúce sa riadenia potenciálnych kríz prekračujúce požiadavky nariadenia EMIR je rozdrobené. Niektoré členské štáty uzákonili požiadavky, aby centrálne protistrany pripravovali núdzové plány v prípade svojich ťažkostí alebo na ochranu centrálnych protistrán v rámci všeobecnejších režimov riešenia krízových situácií pre finančný sektor navrhnutých v prvom rade pre banky. Nijaký členský štát zatiaľ nevytvoril úplný vnútroštátny režim na ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnej protistrany, ktorý by v plnej miere vyhovoval zásadám Rady pre finančnú stabilitu schváleným skupinou G20, pokiaľ ide o potrebu účinnej koordinácie a dohľadu nad cezhraničnými účinkami presahovania. Je nepravdepodobné, že členské štáty vyvinú komplexné a kompatibilné režimy bez rámca na úrovni EÚ. Rozdielne prístupy, prostredníctvom ktorých by centrálne protistrany a orgány zmierňovali ťažkosti alebo zlyhanie centrálnej protistrany alebo proti nim bojovali, by neboli naplánované úplne koherentne a ich uplatňovanie by mohlo byť nedôsledné. To by mohlo viesť k narušeniu zásadných funkcií pre zúčtovacích členov a klientov z rôznych krajín a k rozsiahlejšej finančnej nestabilite. Opatrenie na úrovni EÚ je preto potrebné na to, aby orgány členského štátu mali k dispozícii primerané nástroje a právomoci, ktoré by sa v celej Únii presadzovali účelným, koherentným a rovnakým spôsobom. Opatrenie na úrovni EÚ je zaručené aj pre centrálne protistrany, ktoré majú menej priamych cezhraničných prepojení, v prípade ktorých však harmonizácia zmierni možné obavy týkajúce sa rovnakých podmienok a hospodárskej súťaže vyplývajúce z očakávaného a skutočného zvládnutia zlyhania centrálnej protistrany na vnútroštátnej úrovni. Napríklad vnútroštátne režimy s rôznou mierou možného štátnej intervencie pomocou verejných prostriedkov by viedli k nerovnakým podmienkam v prospech tých centrálnych protistrán usadených v členských štátoch, kde je vyššia pravdepodobnosť podpory. Skúsenosti týkajúce sa zlyhaní bánk v rôznych členských štátoch poukazujú na to, ako môžu problémy v systémových finančných inštitúciách rozdrobiť jednotný trh na vnútroštátne hospodárske zóny. Vnímanie a predpojatosť trhu v prospech subjektov nachádzajúcich sa v jurisdikciách s pomerne silnejšou predpokladanou podporou štátu môžu spôsobiť narušenia hospodárskej súťaže a náhodne ovplyvniť náklady podnikov v závislosti od ich geografickej polohy a vnímanej vôle alebo potreby členského štátu preventívne vykonávať oddelenú správu aktív, likvidity alebo základného imania s cieľom minimalizovať cezhraničné expozície. Hoci je riziko tohto typu rozdrobenia jednotného trhu v prípade centrálnych protistrán menej akútne, odlišné vnímanie a neistota týkajúce sa schopnosti členských štátov prevziať kontrolu nad centrálnou protistranou, ktorá zlyhala, a účinne vyriešiť jej krízovú situáciu by mohli oslabiť dôveru účastníkov trhu k fungovaniu jednotného trhu, a tým aj jeho integritu. V skutočnosti sa neistota z toho, akým spôsobom by sa mohlo riadiť zlyhanie kľúčových trhových infraštruktúr bez spoločných pravidiel EÚ, uvádza ako jeden z dôvodov zaostávania v oblasti integrácie na európskych kapitálových trhoch. Harmonizácia požiadaviek týkajúcich sa centrálnych protistrán by zlepšila rovnaké podmienky hospodárskych subjektov a pomohla posilniť integráciu vnútorného trhu. Tým, že harmonizovaný rámec zabezpečí, že všetky príslušné orgány členských štátov budú mať rovnaké minimálne nástroje na zaistenie riadeného ozdravenia a riešenia krízových situácií centrálnych protistrán, a tým, že sa uľahčí spolupráca medzi orgánmi, aby bolo možné zmierňovať cezhraničné účinky presahovania pri riešení ich ťažkostí alebo zlyhania, sa posilní aj finančná stabilita na celom vnútornom trhu a zabráni sa výsledkom, pri ktorých by členské štáty boli nútené konať samostatne a nekoordinovaným spôsobom, pokiaľ ide o subjekty zriadené v ich jurisdikcii. Článok 114 ZFEÚ je preto vhodným právnym základom. 2.2.Subsidiarita Podľa zásady subsidiarity uvedenej v článku 5 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ) v oblastiach, ktoré nepatria do jej výlučnej právomoci, by mala Únia konať len v takom rozsahu a vtedy, ak ciele zamýšľané touto činnosťou nemôžu členské štáty uspokojivo dosiahnuť na ústrednej úrovni alebo na regionálnej a miestnej úrovni, ale z dôvodov rozsahu alebo účinkov navrhovanej činnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie. Finančné trhy EÚ sú otvorené a integrované. V rámci trhov a skupín produktov, ktoré obsluhujú, sú centrálne protistrany schopné pracovať cezhranične. Pritom prepájajú viacerých účastníkov finančných operácií, protistrany a klientov z rôznych krajín v rámci jednotného trhu. Pre túto rozvinutú a viacvrstvovú cezhraničnú integráciu finančného sektora je potrebný rámec EÚ na riešenie krízových situácií a ozdravenie, ktorý bude odzrkadľovať úroveň integrácie podnikov. Súčasné nástroje na prácu s centrálnymi protistranami, ktoré postihla kríza, sú obmedzené na interné opatrenia centrálnych protistrán alebo, ak boli vypracované, sú vnútroštátne orientované. To znamená, že existujú potenciálne rozdielne prístupy, pomocou ktorých centrálne protistrany a orgány zmierňujú problémy alebo bojujú proti problémom v centrálnej protistrane, ktorá sa nachádza vo finančných ťažkostiach alebo na pokraji zlyhania, ktoré by mohli nakoniec viesť k narušeniu zásadných funkcií pre hospodárstvo, rozdrobeniu vnútorného trhu a veľkej finančnej nestabilite. Zlyhanie centrálnej protistrany pôsobiacej v zahraničí, čo sa týka väčšiny prípadov, pravdepodobne v rozličnej miere ovplyvní stabilitu finančných trhov v členských štátoch, v ktorých pôsobí. Len opatrením EÚ možno zabezpečiť, aby centrálne protistrany a ich zúčtovací členovia (ktorí sa môžu nachádzať v iných členských štátoch než centrálna protistrana) podliehali primeranej a účinnej intervencii na zmiernenie alebo vyriešenie krízovej situácie koordinovaným a koherentným spôsobom. Na zabezpečenie týchto cieľov na úrovni Únie a na úrovni členských štátov je preto vhodné, aby Únia vytvorila potrebný legislatívny rámec. 2.3.Proporcionalita Podľa zásady proporcionality by obsah a forma činnosti Únie nemali prekračovať rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov Zmlúv. V podstate by centrálna protistrana, ktorá zlyhala, mala prejsť konkurzným konaním ako každý iný podnik. Centrálne protistrany sú však ústrednými finančnými infraštruktúrami, ktoré sú úzko prepojené s nespočetným množstvom účastníkov finančných operácií a ktoré sústreďujú riziko v ich mene. Pripraviť týchto účastníkov o kľúčové služby poskytované centrálnou protistranou by teda mohlo mať závažné následky pre finančnú stabilitu a hospodárstvo vo všeobecnosti. Na ich zmiernenie je opodstatnené vyžadovať primerané núdzové plány na riadené ozdravenie a riešenie krízových situácií a udeliť orgánom právomoci riešiť krízové situácie, aby v prípade potreby mohli okamžite reštrukturalizovať svoje činnosti. Keďže systémový význam zlyhania centrálnej protistrany nemožno vopred stanoviť s úplnou istotou, navrhovaný rámec by sa mal v zásade vzťahovať na všetky centrálne protistrany bez ohľadu na ich veľkosť a zložitosť. Väčšina centrálnych protistrán so sídlom v EÚ poskytuje služby zúčtovacím členom a klientom po celej EÚ a aj za jej hranicami, a tak by ich ťažkosti alebo zlyhanie mohli mať odozvu po celom svete. Plány ozdravenia a riešenia krízovej situácie by sa preto mali prispôsobiť podľa konkrétneho rizikového profilu každej jednotlivej centrálnej protistrany. Výkon akýchkoľvek mimoriadnych opatrení orgánu s cieľom zachovať finančnú stabilitu a ochrániť daňovníkov by mal byť vždy plne opodstatnený a primeraný, nemal by ísť nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie týchto cieľov, a mal by byť v súlade s Chartou základných práv Európskej únie podľa výkladu Súdneho dvora Európskej únie, pokiaľ ide o akékoľvek obmedzenia práva vlastniť majetok, ktoré môžu vyplynúť z týchto právomocí. Dané opatrenia by sa nakoniec vykonávali spôsobom, ktorým sa zabezpečí, že s dotknutými zasiahnutými zainteresovanými stranami sa nebude zaobchádzať horšie než v prípade, ak by nebola vyriešená krízová situácia centrálnej protistrany, centrálna protistrana by však bola podrobená ďalším možným opatreniam v rámci prevádzkových pravidiel centrálnej protistrany na rozdeľovanie strát, alebo by sa dostala do platobnej neschopnosti. 2.4.Výber nástroja V článku 114 ZFEÚ sa povoľuje prijatie aktov v podobe nariadení alebo smerníc. Z týchto dôvodov sa prijatie nariadenia v tomto prípade zachováva. Po prvé, nariadenie najlepším spôsobom doplní prístup stanovený nariadením EMIR a bude vychádzať z tohto nariadenia, ktorým sa stanovujú požiadavky na centrálne protistrany v oblasti prudenciálnej regulácie. Nové požiadavky, aby centrálne protistrany stanovili komplexné mechanizmy ozdravenia, vychádzajú z cieľov a ustanovení nariadenia EMIR s cieľom zabezpečiť odolnosť centrálnych protistrán. Stanovenie týchto požiadaviek v inej právnej forme (konkrétne v smernici) by bolo nedôsledné a členské štáty by museli prijať zákony v konkrétnej časti oblasti, ktorú inak upravuje priamo uplatniteľné právo EÚ. Ustanovenia týkajúce sa cielených právomocí a nástrojov orgánov na prípadné účinné a riadené vykonanie riešenia krízovej situácie na zachovanie finančnej stability, ak zlyhajú požiadavky podľa nariadenia EMIR a mechanizmy ozdravenia, sa už nezaoberajú presadzovaním bežnej odolnosti centrálnych protistrán, týkajú sa však zabezpečenia životaschopnosti ich zásadných funkcií spôsobom, vďaka ktorému by plnenie týchto funkcií (v tej istej právnickej osobe alebo v inej forme) naďalej vyhovovalo požiadavkám a cieľom nariadenia EMIR. V súlade s tým by ustanovenia, ktoré upravujú spôsob, ako to dosiahnuť, mali mať rovnakú právnu formu ako nariadenie EMIR. Po druhé, nariadením by sa najlepšie dosiahol spoločný prístup a jednotný súbor pravidiel pre orgány a zabránilo by sa rozdielom medzi vnútroštátnymi pravidlami a možným právnym neistotám, ktoré by z nich mohli vyplývať, a to predovšetkým v cezhraničných situáciách, ako sa uvádza vyššie. Uľahčila by sa ním podľa potreby aj medzinárodná spolupráca a zjednodušilo by sa obchodovanie s EÚ a v rámci EÚ, pretože systém v EÚ by bol jednotný. Navyše vzhľadom na to, že vplyv zlyhania centrálnej protistrany z EÚ by mohol mať následky na finančný systém všetkých členských štátov EÚ, by takýto jednotný rámec zmiernil všetky škodlivé neistoty týkajúce podmienok, za ktorých by toto zlyhanie riešili príslušné orgány centrálnych protistrán v rôznych členských štátoch, a pomohol by zmierniť napätie na trhoch. Po tretie, z dôvodu obchodných modelov centrálnych protistrán sa pravdepodobnosť ich zlyhania vo všeobecnosti považuje za oveľa nižšiu ako v prípade bánk. Na rozdiel od bánk rôznej veľkosti a s rôznymi rizikovými profilmi, ktorých zlyhanie môže vzniknúť v rozličných scenároch, môže mať rozličné rozmery, a preto si môže vyžadovať širší súbor nástrojov riešenia krízových situácií (a výnimiek), zlyhanie centrálnej protistrany pravdepodobnejšie vznikne z dôvodov, ktoré sú známe vopred (zlyhania zúčtovacích členov alebo závažné prevádzkové zlyhania) a ktoré možno zvládnuť pomocou presnejšieho súboru nástrojov. Z tejto obmedzenejšej použiteľnosti a potreby zaistiť také veľké množstvo možností preto vyplýva, že cieľom možno lepšie poslúžiť prostredníctvom nariadenia, hoci je potrebná určitá pružnosť, ktorá umožní orgánom reagovať na okolnosti prípadu. Centrálne protistrany EÚ v porovnaní s bankami EÚ nakoniec predstavujú oveľa menší počet subjektov, zatiaľ čo podnikové štruktúry centrálnych protistrán a spôsob, akým poskytujú služby v zahraničí, sa líšia od štruktúr a spôsobov cezhraničných bankových skupín. V prípade cezhraničných bankových skupín sa ich dcérske spoločnosti a pobočky zriaďujú v rôznych jurisdikciách, aby slúžili zákazníkom, nadobúdali aktíva, získavali finančné prostriedky atď., čo odôvodňuje väčšiu mieru citlivosti voči miestnym zákonom pri vykonávaní rozhodnutí o riešení krízových situácií. V prípade centrálnych protistrán poskytovanie služieb prebieha menej rozptýlene, centrálne z jednej jurisdikcie do druhej bez sprostredkovania pomocou dcérskych spoločností alebo pobočiek. Z uvedených dôvodov sa uprednostňuje prijatie nariadenia, aby sa zabezpečilo jednotné uplatňovanie rozhodnutí vo všetkých jurisdikciách. 3.VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU 3.1.Konzultácie so zainteresovanými stranami Verejné konzultácie o možnom rámci na ozdravenie a riešenie krízových situácií nebankových inštitúcií sa uskutočnili v období od 5. októbra do 28. decembra 2012. V rámci konzultácií sa riešili otázky týkajúce sa potreby mechanizmov ozdravenia a riešenia krízových situácií najmä v súvislosti s centrálnymi protistranami, centrálnymi depozitármi cenných papierov a poisťovňami. Doručených bolo 67 odpovedí.

Vo všeobecnosti z konzultácií vyplynulo, že prioritou by malo byť vypracovanie rámca na ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnych protistrán pre celú EÚ. Vykonávanie požiadavky skupiny G20, aby sa štandardizované OTC deriváty zúčtovávali centrálne, bolo uznané ako presvedčivý argument za prijatie opatrenia. Respondenti vo všeobecnosti súhlasili s tým, že podobne ako smernica o ozdravení a riešení krízových situácií bánk by rámec týkajúci sa centrálnych protistrán mal zabezpečiť kontinuitu ich zásadných funkcií, minimalizovať expozíciu daňovníkov voči stratám vyplývajúcim zo zlyhania centrálnych protistrán a zvýšiť právnu istotu ich zúčtovacích členov a klientov. Takmer všetky zainteresované strany súhlasili s tým, že prioritu by na účely ochrany finančnej stability mala mať kontinuita hlavných operácií centrálnych protistrán. Mnohí respondenti sa domnievali, že hoci je dôležité zabezpečiť, aby mechanizmy ozdravenia a riešenia krízových situácií centrálnych protistrán boli dôveryhodné a spoľahlivé, nemali by pre členov alebo účastníkov predstavovať nadmerné zaťaženie na pokrytie potenciálne značných záväzkov vyplývajúcich zo zlyhania významného zúčtovacieho člena alebo ešte menej z chýb interného riadenia rizík centrálnej protistrany. Zainteresované strany konštatovali, že toto by si vyžadovalo prispôsobenie nástrojov smernice o ozdravení a riešení krízových situácií bánk špecifikám obchodných modelov centrálnych protistrán. 3.2.Získavanie a využívanie odborných znalostí Okrem konzultácií so zainteresovanými stranami sa Komisia zúčastnila na diskusiách a výmene názorov na doplnenie informácií pre správu CPMI/IOSCO, ktorá obsahuje usmernenia k ozdraveniu infraštruktúr finančných trhov. Komisia sa zúčastnila aj na činnosti Rady pre finančnú stabilitu súvisiacej s riešením krízových situácií ďalších nebankových subjektov vrátane najnovších diskusií o spresnení častí týchto usmernení, aby orgány mohli naplánovať účinné stratégie riešenia krízových situácií. Pri príprave správ obsahujúcich návrh usmernení k ozdraveniu a riešeniu krízových situácií CPMI/IOSCO a Rada pre finančnú stabilitu požiadali zainteresované strany o pripomienky k ich návrhu usmerňovacích dokumentov a zverejnili doručené odpovede. Vo všeobecnosti sa v týchto konzultáciách na medzinárodnej úrovni o infraštruktúrach finančných trhov potvrdili názory vyjadrené v rámci konzultácií Komisie a poskytla sa užitočná doplňujúca spätná väzba k relatívnym výhodám niektorých navrhovaných možností politiky a nástrojov riešenia krízových situácií. Útvary Komisie usporiadali aj štyri stretnutia s odborníkmi členských štátov s cieľom prediskutovať činnosti na medzinárodnej úrovni, ktoré vykonáva Rada pre finančnú stabilitu a CPMI/IOSCO, najspornejšie politické rozhodnutia, ako aj rozsah a povahu návrhu. Odborníci členských štátov vo všeobecnosti súhlasili so smerom politík navrhovaným Komisiou, ktorý vychádza z medzinárodných usmernení a nariadenia EMIR, prípadne zo smernice o ozdravení a riešení krízových situácií bánk. 3.3.Posúdenie vplyvu Komisia vykonala posúdenie vplyvu príslušných politických alternatív. Možnosti politiky sa posudzovali na základe kľúčových cieľov zabezpečenia finančnej stability a dôvery v centrálne protistrany, minimalizovania strát pre spoločnosť ako celok a konkrétne pre daňovníkov a posilňovania jednotného trhu so službami poskytovanými centrálnymi protistranami pri súčasnom zachovaní rovnakých podmienok. Posúdenie vplyvu schválil 6. mája 2015 výbor pre posudzovanie vplyvu. Výbor pre posudzovanie vplyvu vypracoval niekoľko odporúčaní na zlepšenie. Posúdenie vplyvu sa spresnilo po zohľadnení uvedených odporúčaní. Konkrétne sa ďalej odôvodnila potreba opatrenia na úrovni EÚ, ako aj identifikovanie možností a ich posúdenie. Posudzované možnosti a dosiahnuté závery sa skontrolovali na základe posledného usmernenia z prebiehajúcej činnosti na medzinárodnej úrovni, ktorú Komisia podrobne sledovala. Legislatívny návrh je úplne v súlade s najnovšími rokovaniami Rady pre finančnú stabilitu a skupiny G20 o politike a s jej orientáciou. Pokiaľ ide o potrebu opatrenia na úrovni EÚ, z posúdenia vplyvu vyplynulo, že opatrenie na úrovni EÚ je potrebné vzhľadom na cezhraničnú povahu obchodnej činnosti centrálnych protistrán, ktoré prepájajú viacero účastníkov finančných operácií, protistrany a klientov v rámci celého jednotného trhu. Nástroje, ktoré majú orgány členských štátov v súčasnosti k dispozícii, nestačia na pomoc centrálnym protistranám, ktoré postihli značné ťažkosti, ktoré by mohli ohroziť ich životaschopnosť. Rozdielne prístupy v členských štátoch určené na zmiernenie alebo riešenie možných závažných problémov centrálnych protistrán by nakoniec mohli viesť k narušeniu zásadných funkcií hospodárstva a k širšej finančnej nestabilite. Opatrenie na úrovni EÚ je potrebné na to, aby orgány členských štátov boli vybavené primeranými nástrojmi a právomocami, ktoré by sa presadzovali v celej Únii, na riešenie zlyhania centrálnych protistrán v ich jurisdikciách a na zaistenie účinnej komunikácie medzi všetkými príslušnými orgánmi v rovnakých alebo odlišných členských štátoch. Vhodná príprava plánov ozdravenia a riešenia krízových situácií by mala pomôcť zabezpečiť, aby náklady neniesli daňovníci, ale účastníci trhu spojení s centrálnymi protistranami (veritelia, zúčtovací členovia, ich klienti), a to primeraným a nediskriminačným spôsobom. Pokiaľ ide o otázku, ako možno zabezpečiť včasné a spoľahlivé zabezpečenie riešenia krízových situácií centrálnych protistrán, sa v rámci posúdenia vplyvu preskúmali možnosti týkajúce sa možných spúšťacích faktorov, pokiaľ ide o to, kedy sa majú začať riešiť krízové situácie, a možnosti týkajúce sa toho, ktorými nástrojmi a právomocami riešenia krízových situácií by mali byť orgány vybavené. V posúdení vplyvu sa zistilo, že predpísané spúšťacie faktory na začatie riešenia krízových situácií, ako je porušenie konkrétnych požiadaviek, by do rámca riešenia krízových situácií vniesli transparentnosť tým, že by sa vopred všetkým zainteresovaným stranám objasnilo, čo môže byť podnetom na možnú verejnú intervenciu. Predpísané spúšťacie faktory by však neboli vhodné, keďže by bolo ťažké identifikovať jednoduché alebo zložené ukazovatele, ktoré by mohli jasne predpovedať budúce udalosti ohrozujúce finančnú stabilitu. Predpísané spúšťacie faktory by takisto mohli subjektom ponechať neprimeraný priestor na obídenie systému, t. j. na prijatie opatrení obchádzajúcich spúšťacie faktory, ktorými by platnosť týchto faktorov oslabili, okrem toho by centrálne protistrany mohli zlyhať tak, že by nesplnili predpísané podmienky, a preto by riešenie krízových situácií nebolo dostupné ako možnosť na dosiahnutie riadnej reštrukturalizácie alebo utlmenia. Pružnejšie spúšťacie faktory, ktoré ponechávajú rozhodnutie o začatí riešenia krízových situácií na orgánoch, sa týmto problémom vyhýbajú a poskytujú orgánom právomoci na prijatie rýchlych a rozhodných opatrení na riešenie krízových situácií každej systémovo významnej centrálnej protistrany, ktorá zlyháva alebo pravdepodobne zlyhá skôr, než bude insolventná. Z posúdenia vplyvu vyplýva, že sa uprednostňujú pružnejšie spúšťacie faktory, poukazuje sa v ňom však na to, že je dôležité zabezpečiť, aby orgány používali nástroje riešenia krízových situácií len vtedy, ak má centrálna protistrana blízko k zlyhaniu a nijaké iné opatrenia nedokážu obnoviť jej životaschopnosť a zabezpečiť celkovú finančnú stabilitu, a čo je najdôležitejšie, že vo verejnom záujme by bolo skôr začatie riešenia krízovej situácie centrálnej protistrany, a nie jej bežná likvidácia alebo konkurzné konanie. Pokiaľ ide o nástroje a právomoci riešenia krízových situácií, z posúdenia vplyvu vyplýva, že orgány pre riešenie krízových situácií by sa mali vybaviť harmonizovaným, ale nie úplným a nie predpísaným súborom nástrojov riešenia krízovej situácie, ktorý orgánom poskytuje potrebnú diskrečnú právomoc, aby mohli zohľadniť okolnosti možnej krízy. Možné spôsoby, ako potenciálne vyriešiť krízové situácie subjektu v rôznych scenároch, sa stanovia v nezáväzných plánoch riešenia krízových situácií. Alternatívna možnosť vybaviť orgány komplexným, úplným súborom nástrojov a stanoviť poradie, v akom by sa nástroje mali použiť, bola zamietnutá, keďže by mohla ohroziť účinnosť riešenia krízových situácií obmedzením schopnosti orgánov pružne reagovať na špecifické okolnosti rozvíjajúcej sa krízovej situácie. Nepovažovalo sa za pravdepodobné, že by sa dokonale spárované nástroje riešenia krízových situácií a poradie ich používania mohli vypracovať tak, aby riešili všetky možné krízové scenáre, čo by predstavovalo riziko, že plánované opatrenia na riešenie krízových situácií by neboli vhodné na riešenie konkrétnych príslušných problémov. Pokiaľ ide o konkrétne nástroje, z posúdenia vplyvu vyplýva, že úplným sprístupnením nástrojov týkajúcich sa ozdravenia a riešenia krízových situácií stanovených v medzinárodných usmerneniach by sa minimalizovali všetky náklady, ktoré znášajú daňovníci, a najlepšie by sa ním dosiahla očakávaná trhová disciplína. Tým by sa umožnilo rozdelenie strát medzi všetky zainteresované strany centrálnej protistrany spôsobom, ktorý vopred prináša účastníkom trhu istotu a ktorý je najspravodlivejší. Rôzne možnosti by mohli mať na účastníkov trhu rôzny vplyv, kľúčovým cieľom riešenia krízových situácií je, aby na tom účastníci trhu neboli horšie než v prípade, ak by krízová situácia centrálnej protistrany nebola vyriešená, namiesto toho by však bola podrobená ďalším možným opatreniam v rámci prevádzkových pravidiel centrálnej protistrany na rozdeľovanie strát alebo by sa dostala do platobnej neschopnosti. Niektoré ďalšie nástroje, ako je povinnosť centrálnych protistrán a zúčtovacích členov vytvoriť dodatočné predfinancované prostriedky na absorbovanie strát a doplnenie zdrojov, sa nezohľadnili na účely účinného zlepšenia trhovej disciplíny alebo sa považovali za neprimerane nákladné vzhľadom na nízku pravdepodobnosť ich použitia. Vo všeobecnosti sa o uprednostňovaných možnostiach teda uvažovalo ako o možnostiach, ktoré pozitívne prispievajú k zachovaniu finančnej stability a dôvery vo finančný systém vo všeobecnosti, a to bez toho, aby vznikli neprimerané alebo nadmerné náklady, ktoré by mohli vážne zaťažiť širší hospodársky rast. 3.4.Základné práva Rámec pre centrálne protistrany je podobne ako smernica o ozdravení a riešení krízových situácií bánk plne zlučiteľný s Chartou základných práv. Hoci opatrenie na riešenie krízovej situácie môže znamenať zmeny aktív a práv vlastníkov centrálnych protistrán a účastníkov zúčtovania, v súlade s článkom 52 charty sa povoľujú obmedzenia určitých práv a slobôd. Podľa charty sa tieto obmedzenia týkajúce sa výkonu týchto práv a slobôd stanovujú v nariadení, dodržiavajú podstatu týchto práv a slobôd a uplatňujú sa len vtedy, keď je skutočne potrebné splniť ciele všeobecného záujmu uznávaného Úniou. Ochranu finančnej stability uznal Súdny dvor ako všeobecný záujem, čím odôvodnil obmedzenia základných práv a slobôd v rámci zmluvy za predpokladu, že sú primerané a vhodné na dosiahnutie cieľov, na ktoré sú určené. Dotknuté zainteresované strany sa takisto môžu odvolať proti konkrétnym prvkom rozhodnutí o riešení krízových situácií, ktoré majú na ne vplyv, a majú nárok na kompenzáciu v prípade, ak dopadnú horšie, ako by dopadli, keby nebola vyriešená krízová situácia centrálnej protistrany, ale keby boli podrobené ďalším možným opatreniam v rámci prevádzkových pravidiel centrálnej protistrany na rozdeľovanie strát alebo keby sa centrálna protistrana dostala do platobnej neschopnosti. 3.5.VPLYV NA ROZPOČET Uvedené možnosti politiky nebudú mať nijaký vplyv na rozpočet Únie. Podľa tohto návrhu by sa od ESMA požadovalo, i) aby vypracoval 5 technické predpisov a 2 usmernenia a ii) aby sa zapojil do kolégií pre riešenie krízových situácií (spoločne s EBA), aby prijímal rozhodnutia v prípade nesúhlasu a vykonával záväznú mediáciu. Technické predpisy sa majú dodať do 12 mesiacov po nadobudnutí účinnosti nariadenia. Úlohy navrhované pre ESMA si nevyžiadajú zriadenie dodatočných pozícií a možno ich vykonať pomocou existujúcich zdrojov, vo väčšine prípadov na základe činností, ktoré už vykonal EBA v súvislosti s vykonávaním smernice o ozdravení a riešení krízových situácií bánk. Úlohy pre ESMA by takisto pripravil novozriadený výbor ESMA pre riešenie krízových situácií, do ktorého by boli ako pozorovatelia prizvané príslušné orgány EBA s cieľom čo najviac využiť existujúce zdroje.

4.OSTATNÉ PRVKY 4.1.Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ Po nadobudnutí účinnosti je príprava a vypracovanie primeraných plánov ozdravenia a riešenia krízovej situácie a opatrenia vykonané centrálnymi protistranami a orgánmi na základe týchto plánov hmatateľným strednodobým ukazovateľom pre nadväzujúce opatrenia. V prípade ťažkostí postihujúcich centrálnu protistranu ďalšie ukazovatele na monitorovanie by sa týkali toho, či, kedy a akým spôsobom centrálne protistrany aktivujú svoje plány ozdravenia, a toho, či, kedy a akým spôsobom orgány dohľadu prijímajú opatrenia v súlade s právomocami včasnej intervencie udelenými podľa rámca. A nakoniec, v prípade zlyhania centrálnej protistrany a splnenia podmienok riešenia krízových situácií by sa ukazovatele na monitorovanie týkali toho, kedy zasiahnu orgány pre riešenie krízových situácií, ktoré nástroje použijú a ako sa rozdelia všetky straty medzi súkromné zainteresované strany. Preskúmanie fungovania konkrétnych ustanovení, ako aj všeobecnejšie preskúmanie by sa mohli vykonať po troch rokoch. Rámec sledovania a hodnotenia by sa v tejto súvislosti mohol podľa potreby spresniť na základe konkrétnych skúseností s režimom. 4.2.Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu 4.2.1.Rozsah pôsobnosti a ciele So zreteľom na ich funkciu a ústrednú úlohu na finančných trhoch sa rozsah pôsobnosti nariadenia vzťahuje na všetky centrálne protistrany so sídlom v EÚ. Príslušné právomoci a nástroje poskytnuté nariadením tak budú k dispozícii na použitie v súvislosti so všetkými centrálnymi protistranami bez ohľadu na ich veľkosť, prepojenie alebo ďalšie charakteristiky. Napriek tomu sa však zaistí proporcionalita, keďže plány ozdravenia a riešenia krízovej situácie majú byť špecifické pre každú centrálnu protistranu a majú náležite zohľadniť ich systémový význam. Vykonávanie včasnej intervencie a právomocí riešiť krízové situácie orgánmi by vo všetkých prípadoch malo byť primerané aj odôvodnené. Cieľom je, po prvé, usilovať sa o riadené ozdravenie centrálnych protistrán v rôznych scenároch finančných ťažkostí prostredníctvom vykonávania spoľahlivých a komplexných plánov ozdravenia dohodnutých medzi centrálnou protistranou a jej zúčtovacími členmi. Po druhé, keby to bolo nedostatočné a mali by sa splniť podmienky pre riešenie krízovej situácie, orgány by mali rýchlo prijať opatrenia na ochranu finančnej stability, zabezpečenie kontinuity zásadných funkcií centrálnej protistrany a maximálnu ochranu daňovníkov. V prípade riešenia krízových situácií by opatrenia orgánu mali byť založené na tom, že straty znášajú vlastníci, veritelia a protistrany centrálnych protistrán v súlade s hierarchiou pohľadávok v prípade platobnej neschopnosti a manažéri sa vymieňajú a berú na zodpovednosť za každé protiprávne konanie podľa vnútroštátneho práva. Z dôvodu právnej a podnikovej štruktúry centrálnych protistrán, nemusí účinné ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnej protistrany nevyhnutne zahŕňať širšie skupiny, ktorých súčasťou môže byť centrálna protistrana. Keď je však výhodné dosiahnuť uvedené ciele, na materské spoločnosti centrálnych protistrán sa môžu vzťahovať konkrétne právomoci. Medzi ne patrí napríklad možnosť, aby o tom, že plány ozdravenia by sa mali vzťahovať na materské spoločnosti, rozhodovali orgány prípad od prípadu. 4.2.2.Zriadenie orgánov pre riešenie krízových situácií a kolégií pre riešenie krízových situácií Orgány pre riešenie krízových situácií pre centrálne protistrany sú zriadené a vybavené harmonizovaným súborom právomocí, aby mohli vykonávať všetky príslušné prípravné opatrenia a ďalej uvedené opatrenia na riešenie krízovej situácie. Týmito orgánmi môžu byť centrálne banky, príslušné ministerstvá, príslušné orgány (t. j. orgány dohľadu) centrálnych protistrán alebo iné orgány verejnej správy. V prípade, že sa právomoci udelia existujúcemu orgánu, mala by sa stanoviť vhodná prevádzková nezávislosť na výkon funkcií súvisiacich s riešením krízových situácií. V prípade, ak týmito právomocami disponuje viacero orgánov, úlohy by sa mali medzi ne jasne rozdeliť. Vymenované orgány majú zákonné úlohy na zabezpečenie riadneho riešenia krízových situácií centrálnych protistrán, ak boli splnené podmienky pre riešenie krízovej situácie, a to spôsobom, ktorý chráni finančnú stabilitu a daňovníkov. Nevylučuje sa, že orgán môže mať podobné povinnosti v súvislosti s ostatnými finančnými inštitúciami. Ak sa to vyžaduje podľa vnútroštátneho práva členského štátu, do schválenia rozhodnutia o riešení krízovej situácie centrálnej protistrany sa môžu zapojiť súdy, a to za predpokladu, že pôjde o zrýchlený postup. Vzhľadom na úlohu a precedens vytvorený nariadením EMIR pre kolégiá a ich úlohy, ako aj vzhľadom na možné účinky, ktoré opatrenia na riešenie krízovej situácie môžu mať na zúčtovacích členov a iné zainteresované strany, orgány pre riešenie krízových situácií centrálnych protistrán musia pre každú centrálnu protistranu zriadiť kolégium pre riešenie krízových situácií a predsedať mu. Tieto kolégiá väčšinou odzrkadľujú zloženie kolégií podľa nariadenia EMIR. Okrem orgánu pre riešenie krízových situácií centrálnej protistrany by členmi kolégia teda mali byť aj príslušné orgány zúčtovacích členov, centrálnych protistrán, centrálnych depozitárov cenných papierov a obchodných miest, ktoré sú členmi kolégia podľa nariadenia EMIR, ako aj príslušné centrálne banky a ESMA. Medzi ďalších členov by okrem toho mali patriť orgány pre riešenie krízových situácií zúčtovacích členov, ktorých členmi sú príslušné orgány, ak sú odlišné od orgánov pre riešenie krízových situácií, dotknutý príslušný orgán každej materskej spoločnosti, na ktorú by sa vzťahovali plány ozdravenia, ako aj akékoľvek príslušné ministerstvo, ktorému bola pridelená osobitná úloha pri riešení krízových situácií centrálnych protistrán, a EBA. Existujúce kolégiá podľa nariadenia EMIR a novozriadené kolégiá pre riešenie krízových situácií by mali spoločne vykonávať konkrétne úlohy, ktoré im boli vyčlenené na základe tohto nariadenia, ako sa uvádza ďalej. 4.2.3.Vypracovanie plánov ozdravenia Centrálne protistrany musia vypracovať plány ozdravenia na prekonanie každej formy finančných ťažkostí, ktoré by prevyšovali ich zdroje na riadenie zlyhania, a na splnenie ostatných požiadaviek podľa nariadenia EMIR. Medzi tieto plány by mali patriť scenáre týkajúce sa zlyhania zúčtovacích členov (t. j. prípady zlyhania), ako aj vzniku iných rizík a strát [t. j. iné prípady (nesúvisiace so zlyhaním)]. Presné okolnosti, pri ktorých by sa tieto plány mali začať uplatňovať, by neboli pevne stanovené v zákone, centrálne protistrany však musia vypracovať vhodné ukazovatele na informovanie účastníkov zúčtovania a orgánov, keď nastane táto situácia. Plány by sa nemali opierať o žiadnu mimoriadnu verejnú finančnú pomoc, mali by sa v nich však opísať spôsoby, ako by sa mohol získať možný prístup k facilitám centrálnej banky za štandardných zmluvných podmienok. V súlade s usmerneniami CPMI/IOSCO by plány mali byť komplexné, účinné, transparentné a merateľné subjektmi, na ktoré by tieto plány mohli mať vplyv, mali by sa v nich stanoviť vhodné stimuly a minimalizovať negatívne účinky na všetky zainteresované strany a finančný systém vo všeobecnosti. Podľa týchto zásad môžu centrálne protistrany určovať vhodný rozsah možností a nástrojov na ozdravenie. Patria medzi ne nástroje na opätovnú evidenciu krytých aktív s pasívami centrálnej protistrany prostredníctvom zrušenia zmlúv tak, aby sa zmluvy ukončili a aby sa ukázali straty a zisky, vytvorenie dobrovoľných dohôd, ako sú aukcie so zvyšnými zúčtovacími členmi tak, aby dobrovoľne prevzali pozície alebo pripravili doplňujúce zdroje, o ktoré požiadajú zúčtovacích členov, pričom na tieto doplňujúce zdroje sa vzťahuje horný limit (tzv. výzvy na hotovostné plnenie), a zníženie platieb splatných účastníkom zúčtovania v dôsledku hospodárskeho zisku z derivátových zmlúv (tzv. znižovanie variačnej marže). V nariadení sa neurčuje, ktoré konkrétne možnosti by mali obsahovať plány ozdravenia, ani sa nevylučujú iné možnosti. Vyžaduje sa v ňom však, aby sa v plánoch stanovovali mechanizmy schválené medzi centrálnymi protistranami a ich zúčtovacími členmi s cieľom v každom prípade posilniť ich účinnosť, pričom sa zúčtovací členovia zaviažu k tomu, že budú konať v súlade s vopred dohodnutými prevádzkovými pravidlami v prípade, že sa aktivujú, bez ohľadu na jurisdikciu, v ktorej majú sídlo. Od zúčtovacích členov sa vyžaduje, aby v plnej miere informovali svojich klientov o tom, ako by sa na nich prenášali akékoľvek straty alebo náklady vyplývajúce z uplatňovania nástrojov riešenia krízovej situácie centrálnou protistranou. Plány ozdravenia musí preskúmať príslušný orgán centrálnej protistrany. Vzhľadom na možné účinky plánu na zúčtovacích členov a iné zainteresované strany kolégiá zriadené podľa nariadenia EMIR by sa mali zapojiť do procesu. Napríklad posúdenie primeranosti plánu by malo podliehať spoločnému rozhodnutiu kolégia. V prípade, že nemožno dosiahnuť spoločné rozhodnutie, Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA) by mohol uskutočniť záväznú mediáciu v súlade so svojím mandátom [článok 19 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1095/2010]. 4.2.4.Príprava – plány riešenia krízových situácií a posúdenia riešiteľnosti krízovej situácie Orgány pre riešenie krízových situácií musia pripravovať plány riešenia krízových situácií týkajúce sa toho, ako sa reštrukturalizujú centrálne protistrany a ako sa zachovajú ich zásadné funkcie v prípade ich zlyhania. Rovnako ako v prípade plánov ozdravenia mali by sa vzťahovať na scenáre zlyhania a na scenáre iných prípadov (nesúvisiacich so zlyhaním) a nemalo by sa v nich počítať s akoukoľvek mimoriadnou verejnou finančnou podporou okrem prístupu k facilitám centrálnej banky za štandardných zmluvných podmienok. V plánoch by sa mali opisovať právomoci riešiť krízové situácie a nástroje riešenia krízových situácií, ktoré by orgány používali v prípade, že by centrálna protistrana spĺňala podmienky pre riešenie krízovej situácie, ktoré sú primerané obchodnému modelu, trhovému podielu a systémovému významu centrálnej protistrany a plne sa v nich zohľadňujú, a to v jurisdikcii, v ktorej sú zriadené, ako aj v iných členských štátoch a tretích krajinách. Plán nie je záväzný, každé odchýlenie od neho v čase riešenia krízovej situácie by však mal orgán náležite odôvodniť. V rámci tvorby plánu riešenia krízových situácií by orgány pre riešenie krízových situácií mali posúdiť aj celkovú riešiteľnosť krízovej situácie centrálnej protistrany a zaoberať sa každou prekážkou pre túto riešiteľnosť. Preto by orgány pre riešenie krízových situácií mali mať právomoci požadovať od centrálnej protistrany, aby napríklad na individuálnom základe menila konkrétne obchodné postupy alebo svoje prevádzkové či právne štruktúry, aby revidovala všetky vnútroskupinové dohody, ktoré by mohli brániť riešeniu krízových situácií, alebo aby zvýšila svoje predfinancované zdroje schopné absorbovať stratu. Možné účinky opatrení na zúčtovacích členov a zainteresované strany znamenajú rovnako ako v prípade plánov ozdravenia, že kolégiá pre riešenie krízových situácií by sa mali zapojiť do vypracovania plánu riešenia krízových situácií a do odsúhlasenia akýchkoľvek opatrení týkajúcich sa riešiteľnosti krízovej situácie. Napríklad od kolégia pre riešenie krízových situácií by sa malo požadovať, aby v oboch prípadoch dospelo k spoločnému rozhodnutiu, a ak to nedokáže, záväznú mediáciu by mohol vykonať ESMA. 4.2.5.Včasná intervencia

Príslušným orgánom sa udeľujú osobitné právomoci na zasahovanie do činností centrálnych protistrán, ak je ohrozená ich životaschopnosť, ale pred tým, než dôjde k zlyhaniu alebo k tomu, že ich opatrenia môžu byť škodlivé pre celkovú finančnú stabilitu. Právomoci by dopĺňali právomoci stanovené v nariadení EMIR, pričom za týchto okolností by predstavovali špecifické možnosti dohľadu. Príslušné orgány by predovšetkým mohli vyžadovať, aby centrálne protistrany uskutočnili konkrétne opatrenia zo svojho plánu ozdravenia alebo aby tieto opatrenia neprijali. 4.2.6.Spúšťacie faktory riešenia krízových situácií Krízová situácia centrálnej protistrany by sa mala riešiť vtedy, keď zlyháva alebo pravdepodobne zlyhá, keď zlyhaniu nemôže zabrániť žiadne alternatívne opatrenie súkromného sektora a keď by jej zlyhanie ohrozilo verejný záujem a finančnú stabilitu. V súlade s usmernením Rady pre finančnú stabilitu s názvom Kľúčové atribúty účinných režimov riešenia krízových situácií by sa okrem toho mohla riešiť krízová situácia centrálnych protistrán aj vtedy, ak nie sú splnené všetky tieto podmienky, keď by uplatňovanie ďalších opatrení na riešenie krízových situácií centrálnou protistranou mohlo zabrániť jej zlyhaniu, mohlo by však súčasne ohroziť finančnú stabilitu. Okrem veľmi osobitných okolností by sa centrálna protistrana mala považovať aj za protistranu, ktorá zlyháva alebo pravdepodobne zlyhá, ak by požadovala mimoriadnu verejnú finančnú podporu. Orgán pre riešenie krízových situácií by posúdil, či sú splnené všetky podmienky. Posúdenie prvej podmienky (či centrálna protistrana zlyháva alebo pravdepodobne zlyhá) by však malo byť hlavnou zodpovednosťou príslušného orgánu. Vo všeobecnosti sa považuje za pravdepodobnejšie, že príslušné orgány budú podrobne poznať finančné zdravie centrálnej protistrany až do chvíle zlyhania. Za predpokladu, že orgán pre riešenie krízových situácií má všetky potrebné údaje a informácie, môže posúdenie vykonať aj tento orgán. 4.2.7.Nástroje a právomoci na riešenie krízových situácií Keďže opatrenie na riešenie krízovej situácie by sa stanovilo vopred v pláne riešenia krízových situácií, malo by sa vykonať spôsobom, ktorý neoslabí fungovanie zvyšku širšej skupiny, ktorej súčasťou môže byť centrálna protistrana. Všetky zostávajúce zmluvné záväzky finančnej podpory pre centrálnu protistranu, ako sú záruky materskej spoločnosti, by však mali byť vykonateľné orgánom pre riešenie krízových situácií, a to v súlade s tým, ako by sa požadovalo v rámci bežného konkurzného konania. Riešenie krízových situácií by sa malo vykonať prostredníctvom niekoľkých nástrojov, ktoré by sa mohli použiť samostatne alebo v spojení: i) s predajom všetkých alebo zásadných funkcií centrálnej protistrany životaschopnému konkurentovi, ii) s vytvorením verejne kontrolovanej preklenovacej centrálnej protistrany a iii) s rozdelením strát a pozícií medzi zúčtovacích členov. Nariadením sa nestanovuje, ktoré nástroje a právomoci sa použijú v rôznych scenároch, ale výber sa ponecháva na orgán v závislosti od okolností, keď to je možné v súlade s plánom riešenia krízových situácií dohodnutým kolégiom pre riešenie krízových situácií. Rôzne možnosti rozdelenia straty a pozície by orgánu pre riešenie krízových situácií poskytli prostriedky na opätovnú evidenciu krytých aktív s pasívami centrálnej protistrany, pokrytie ďalších strát a získanie doplňujúcich zdrojov na rekapitalizáciu centrálnej protistrany. V závislosti od možností, ktoré vybrala centrálna protistrana a schválilo kolégium podľa nariadenia EMIR v rámci plánov ozdravenia, môže existovať prekrývanie nástrojov na rozdeľovanie strát a pozícií, ktoré má k dispozícii centrálna protistrana vo svojom pláne ozdravenia a orgán pre riešenie krízových situácií počas riešenia krízových situácií. Napríklad riešenie krízových situácií by mohlo nadobudnúť podobu ďalších aukcií pozícií dlžníka medzi zvyšnými zúčtovacími členmi, čiastočného alebo úplného zrušenia zmlúv, ďalšieho znižovania odchádzajúcich platieb variačnej marže, uskutočňovania akýchkoľvek zvyšných výziev na hotovostné plnenie stanovených v plánoch ozdravenia alebo výziev na hotovostné plnenie rezervovaných osobitne pre orgán pre riešenie krízových situácií v interných (prevádzkových) pravidlách a odpísania kapitálových a dlhových nástrojov, ktoré vydala centrálna protistrana, alebo iných nezabezpečených záväzkov a konverzie akýchkoľvek dlhových nástrojov alebo iných nezabezpečených záväzkov na akcie. A nakoniec, nariadením sa nevylučuje možnosť, aby orgány pre riešenie krízových situácií vykonávali iné možnosti v súlade so zásadami riešenia krízových situácií vrátane úplného dodržiavania hierarchie pohľadávok, aby sa zabránilo záchrane pomocou verejných vonkajších zdrojov a morálnemu riziku atď., napriek ochrannému opatreniu, aby nijaký veriteľ by neskončil horšie ako v prípade platobnej neschopnosti. Môžu požadovať aj ďalšie súkromné zdroje, či už v rámci centrálnej protistrany (napr. použitím fondov pre prípad zlyhania nedotknutých skupín výrobkov) alebo od vonkajších subjektov (napr. požiadaním zúčtovacích členov, aby dobrovoľne schválili ďalšie rozdelenie pozícií). Keby tieto možnosti neboli k dispozícii alebo by preukázateľne nestačili na ochranu finančnej stability, mohla by sa ako posledná možnosť zvážiť účasť vlády v podobe kapitálovej podpory alebo dočasného verejného vlastníctva. Tieto kroky vlády by však mali byť v súlade s platnými pravidlami štátnej pomoci vrátane reštrukturalizácie operácií centrálnej protistrany a umožňovať, aby sa použité finančné prostriedky po čase od centrálnej protistrany získali späť. Samostatne by mohla uľahčiť riešenie krízových situácií dočasná podpora likvidity od centrálnej banky, aj keď nie je nástrojom riešenia krízovej situácie. Takáto podpora by podliehala scenárom stanoveným v plánoch riešenia krízových situácií, podľa ktorých by sa mohol plánovať prístup centrálnej protistrany, ktorej krízová situácia sa rieši, k likvidite centrálnej banky a k základnej diskrečnej právomoci samotných centrálnych bánk. 4.2.8.Pomocné ustanovenia týkajúce sa riešenia krízových situácií Nariadenie s cieľom zabezpečiť, aby sa rozhodnutia o riešení krízových situácií prijímali v súlade s kľúčovými zásadami týkajúcimi sa vlastníckych práv, v súlade s príslušnými právnymi predpismi v oblasti cenných papierov a s právom obchodných spoločností, ako aj s vnútroštátnymi ústavnými mechanizmami, obsahuje potrebné ustanovenia a kroky, ktoré orgány pre riešenie krízových situácií budú musieť dodržať pred prijatím rozhodnutí o riešení krízových situácií a počas prijímania takýchto rozhodnutí. Medzi tieto ustanovenia a kroky patrí napríklad zabezpečenie presného ohodnotenia súvahy centrálnej protistrany, ochranné opatrenia pre dotknuté zainteresované strany, aby dostali kompenzáciu, ak skončia horšie než v prípade, že by sa krízová situácia centrálnej protistrany neriešila, ale boli by podrobené ďalším možným opatreniam v rámci interných pravidiel centrálnej protistrany na rozdeľovanie strát alebo v prípade platobnej neschopnosti a procesných krokov, prostredníctvom ktorých by orgány mali oznámiť centrálnej protistrane a ďalším príslušným orgánom rozhodnutia o riešení krízových situácií. Na uľahčenie riešenia krízových situácií a dosiahnutie cieľa ochrany finančnej stability rámec obsahuje aj dočasné moratórium na určité povinnosti centrálnej protistrany a vychádza z bežných práv protistrán na ukončenie a na zatvorenie pozícií proti centrálnej protistrane vyplývajúcich výlučne z dôvodu výkonu právomocí riešiť krízové situácie v súvislosti s centrálnou protistranou. Tieto kroky dopĺňa primeraná ochrana pre platby splatné ostatným infraštruktúram finančných trhov a pre dohodu o kolaterále a dohodu o čistom zúčtovaní v súlade s dohodami podľa smernice o ozdravení a riešení krízových situácií bánk. 4.2.9.Tretie krajiny Ťažkosti alebo zlyhanie centrálnej protistrany môžu mať medzinárodné účinky presahovania, konkrétne v prípade, keď sú jej zúčtovací členovia zriadení v iných jurisdikciách než centrálna protistrana. V kľúčových atribútoch Rady pre finančnú stabilitu sa stanovuje, že orgány v rôznych jurisdikciách by mali spolupracovať na prípadoch riešenia krízových situácií s cieľom uznať a presadzovať navzájom svoje opatrenia na riešenie krízovej situácie týkajúce sa relevantných subjektov, aktív alebo záväzkov nachádzajúcich sa na ich území. Na zlepšenie vykonateľnosti opatrenia orgánu EÚ od zúčtovacích členov nachádzajúcich sa v tretích krajinách sa od centrálnych protistrán vyžaduje, aby zabezpečili, že opatrenia v ich plánoch ozdravenia budú záväzné vo všetkých jurisdikciách. To znamená, že musia zabezpečiť, aby možnosti ozdravenia predstavovali zmluvné záväzky podľa práva krajiny, v ktorej je centrálna protistrana zriadená, alebo inak preukázať k spokojnosti príslušných orgánov a orgánov pre riešenie krízových situácií, že ustanovenia plánov sú vykonateľné, napríklad podľa práva tretej krajiny. To orgánom pre riešenie krízových situácií pomôže vymáhať akékoľvek nesplatené záväzky v týchto plánoch pri riešení krízových situácií. Okrem toho by orgány mali spolupracovať s orgánom tretej krajiny s cieľom uznať a presadzovať svoje rozhodnutie týkajúce sa akýchkoľvek aktív alebo zmlúv, ktoré sa riadia právom danej krajiny. Orgány pre riešenie krízových situácií by mohli uzatvoriť dohody o spolupráci s orgánmi v tretích krajinách, v ktorých sa stanovia podrobnosti spolupráce. Pre každú danú centrálnu protistranu môže existovať niekoľko členských štátov alebo tretích krajín, v ktorých by sa mohli nachádzať zúčtovací členovia alebo ktorých zákonmi by sa mohli riadiť príslušné aktíva alebo zmluvy. Orgán ESMA by preto mal vydať usmernenia týkajúce sa príslušného obsahu týchto dohôd s dotknutými tretími krajinami s cieľom stanoviť spoločné uplatňovanie podmienok v týchto prípadoch. Na uľahčenie presadzovania opatrení orgánu pre riešenie krízových situácií tretej krajiny týkajúcich sa zúčtovacích členov, zmlúv alebo iných aktív či záväzkov nachádzajúcich sa v EÚ by príslušné vnútroštátne orgány mali rozhodovať o ich uznaní a nadobudnutí účinnosti alebo o zamietnutí uznania či nadobudnutia účinnosti za osobitných okolností. Uznanie by sa malo udeliť za predpokladu, že opatrenia nemajú nepriaznivý účinok na finančnú stabilitu členského štátu, že k veriteľom centrálnej protistrany sa pristupuje rovnako ako k ostatným veriteľom bez ohľadu na to, kde majú sídlo, a že neexistujú nijaké významné fiškálne vplyvy pre členský štát. 4.2.10.Zmeny smernice o práve obchodných spoločností, smernice o ozdravení a riešení krízových situácií bánk, nariadenia EMIR a nariadenia o ESMA a o vytvorení výboru ESMA pre riešenie krízových situácií Smernice Únie o práve obchodných spoločností obsahujú pravidlá ochrany akcionárov a veriteľov. Niektoré z týchto pravidiel môžu brániť rýchlemu opatreniu orgánov pre riešenie krízových situácií. So zreteľom na banky už tieto pravidlá boli zmenené smernicou 2014/59/EÚ a podľa návrhu Komisie, ktorým sa mení smernica 2014/59/EÚ [COM(2016) 852], sa navrhuje rozšíriť uplatňovanie týchto zmien vo vnútroštátnom práve na centrálne protistrany.

Podľa návrhu Komisie, ktorým sa mení smernica 2014/59/EÚ [COM(2016) 852], centrálne protistrany s bankovou licenciou, na ktoré sa vzťahuje smernica o ozdravení a riešení krízových situácií bánk, sa dovtedy, kým je toto nariadenie v platnosti, vylučujú z rozsahu pôsobnosti uvedenej smernice a vkladajú sa výlučne do pôsobnosti mechanizmov a požiadaviek tohto nariadenia. S cieľom zabezpečiť, aby orgány mohli ukladať sankcie, keď neboli dodržané ustanovenia navrhovaného nariadenia, sa okrem toho v návrhu Komisie, ktorým sa mení smernica 2014/59/EÚ [COM(2016) 852], stanovuje rozšírenie rozsahu pôsobnosti jej hlavy VIII aj na centrálne protistrany. Týmto rozšírením sa zabezpečuje, že právomoci udeľovať sankcie, pokiaľ ide o ozdravenie a riešenie krízových situácií finančných inštitúcií, budú dôsledné. Nariadenie EMIR sa mení s cieľom zaviesť možnosť dočasného pozastavenia zúčtovacej povinnosti v súvislosti s riešením krízovej situácie centrálnej protistrany, ak je to potrebné na zachovanie finančnej stability a dôvery v trhy, konkrétne s cieľom vyhnúť sa účinkom nákazy a zabrániť protistranám a investorom, aby mali vysokú a neistú rizikovú expozíciu voči centrálnym protistranám. Úloha výboru pre riziká centrálnej protistrany sa zvyšuje aj s cieľom podporiť centrálnu protistranu pri obozretnom riadení rizík. S cieľom zabezpečiť, aby orgány zodpovedné za riešenie krízových situácií mohli poskytovať vstupné informácie pre činnosť ESMA podľa tohto nariadenia, by orgány mali mať možnosť sprevádzať príslušný orgán na zasadnutiach Rady orgánov dohľadu ESMA, ktoré nemajú hlasovacie práva. Na prípravu svojich rozhodnutí podľa tohto nariadenia a na zabezpečenie úplných vstupných informácií od členov EBA v tomto procese musí ESMA na tento účel vytvoriť výbor, do ktorého sa ako pozorovatelia prizvú určité príslušné orgány podľa nariadenia č. 1093/2010. 2016/0365 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o rámci na ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnych protistrán a o zmene nariadení (EÚ) č. 1095/2010, (EÚ) č. 648/2012 a (EÚ) 2015/2365 (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru, so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1)Finančné trhy zohrávajú pri fungovaní moderných hospodárstiev kľúčovú úlohu. Čím viac sú integrované, tým efektívnejšie bude prerozdelenie hospodárskych zdrojov, čo je v prospech hospodárskej výkonnosti. S cieľom zlepšiť fungovanie jednotného trhu v oblasti finančných služieb je dôležité, aby sa zaviedli postupy, ktoré zabezpečia, že ak finančná inštitúcia alebo infraštruktúra finančného trhu, ktorá pôsobí na tomto trhu, čelí finančným ťažkostiam alebo je na pokraji zlyhania, takáto udalosť nedestabilizuje celý finančný trh a nepoškodí rast v širšom hospodárstve. (2)Centrálne protistrany sú kľúčovými zložkami finančných trhov, ktoré vstupujú medzi účastníkov a pôsobia ako kupujúci voči každému predávajúcemu a ako predávajúci voči každému kupujúcemu, pričom zohrávajú ústrednú úlohu pri spracúvaní finančných transakcií a riadení expozícií voči rôznym rizikám súvisiacim s týmito transakciami. Centrálne protistrany centralizujú spracovávanie transakcií a pozícií protistrán, plnia povinnosti v rámci transakcií a dostávajú od svojich členov primeraný kolaterál ako maržu a ako príspevky do fondov pre prípad zlyhania. (3)Integrácia finančných trhov Únie znamená, že centrálne protistrany, ktoré primárne slúžili domácim potrebám a trhom, sa vo väčšom rozsahu stávajú kľúčovými uzlami finančných trhov Únie. Centrálne protistrany, ktorým bolo udelené povolenie v Únii, v súčasnosti zúčtovávajú niekoľko tried produktov od kótovaných a mimoburzových (OTC) finančných a komoditných derivátov po hotovostný kapitál, dlhopisy a iné produkty, napríklad repo obchody. Poskytujú svoje služby cezhranične širokej škále finančných a iných inštitúcií v celej Únii. Zatiaľ čo niektoré centrálne protistrany, ktorým bolo udelené povolenie v Únii, sa naďalej sústreďujú na domáce trhy, všetky majú systémový význam aspoň na svojich domácich trhoch.

(4)Keďže značný objem finančného rizika týkajúci sa finančného systému Únie spracúvajú centrálne protistrany v mene zúčtovacích členov a ich klientov a sústreďuje sa v centrálnych protistranách v mene zúčtovacích členov a ich klientov, účinná regulácia a dôsledný dohľad nad centrálnymi protistranami má zásadný význam. V nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012, ktoré je platné od augusta 2012, sa požaduje, aby centrálne protistrany dodržiavali vysoké prudenciálne a organizačné normy a normy obchodnej činnosti. Úplným dohľadom nad ich činnosťami sú poverené príslušné orgány spolupracujúce v rámci kolégií, ktoré spájajú dotknuté orgány do skupín na základe špecifických úloh, ktoré im boli pridelené. V súlade so záväzkami, ktoré vedúci predstavitelia skupiny G20 prijali po vypuknutí finančnej krízy, sa nariadením (EÚ) č. 648/2012 požaduje aj to, aby boli štandardizované OTC deriváty centrálne zúčtovávané centrálnou protistranou. Keď nadobudne účinnosť povinnosť centrálne zúčtovávať OTC deriváty, objem a rozsah obchodov realizovaných prostredníctvom centrálnych protistrán sa pravdepodobne zvýši, čo môže spätne predstavovať ďalšie výzvy týkajúce sa stratégií riadenia rizík centrálnych protistrán. (5)Nariadenie (EÚ) č. 648/2012 prispelo k zvýšenej odolnosti centrálnych protistrán a širších finančných trhov vzhľadom na širokú škálu rizík spracovávaných a sústredených v centrálnych protistranách. Žiadny systém pravidiel a postupov však nemôže zabrániť tomu, že existujúce zdroje nebudú stačiť na riadenie rizík spôsobených centrálnej protistrane vrátane zlyhania jedného alebo viacerých zúčtovacích členov. Finančné inštitúcie, ktoré čelia scenáru závažných ťažkostí alebo hroziacemu zlyhaniu, by mali v zásade zostať predmetom bežného konkurzného konania. Ako však ukázala finančná kríza najmä počas obdobia dlhodobej hospodárskej nestability a neistoty, takéto konanie môže narušiť funkcie dôležité pre hospodárstvo a ohroziť finančnú stabilitu. Bežné konkurzné konania podnikov nemusia vždy zabezpečiť dostatočne rýchlu intervenciu alebo náležite uprednostniť kontinuitu zásadných funkcií finančných inštitúcií v záujme zachovania finančnej stability. Na zabránenie týmto negatívnym následkom bežného konkurzného konania je nevyhnutné vytvoriť osobitný rámec na riešenie krízových situácií pre centrálne protistrany. (6)Počas krízy sa takisto odhalil nedostatok primeraných nástrojov na zachovanie zásadných funkcií, ktoré zabezpečujú zlyhávajúce finančné inštitúcie. Ďalej sa ukázalo, že neexistujú rámce, ktoré by umožňovali spoluprácu a koordináciu medzi orgánmi, a to najmä tými, ktoré sa nachádzajú v rôznych členských štátoch alebo jurisdikciách, pri zabezpečení vykonávania rýchlych a rozhodných opatrení. Bez takýchto nástrojov a rámcov na spoluprácu a koordináciu by členské štáty boli nútené zachraňovať finančné inštitúcie s použitím peňazí daňovníkov, aby zabránili nákaze a znížili paniku. Aj keď centrálne protistrany neboli priamymi príjemcami mimoriadnej verejnej finančnej podpory počas krízy, boli nepriamymi príjemcami záchranných opatrení prijatých vo vzťahu k bankám a boli chránené pred účinkami, ktoré by na ne inak mali banky, ktoré si neplnili svoje povinnosti. Na zabránenie závislosti od peňazí daňovníkov v prípade neriadeného zlyhania bánk je preto nevyhnutný rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií pre centrálne protistrany. (7)Cieľom dôveryhodného rámca pre ozdravenie a riešenie krízových situácií je zabezpečiť v čo najväčšom rozsahu, aby centrálne protistrany stanovili opatrenia na ozdravenie v prípade finančných ťažkostí, na zachovanie zásadných funkcií centrálnej protistrany, ktorá zlyháva alebo pravdepodobne zlyhá, a aby pri tom ukončili zostávajúce činnosti v rámci bežného konkurzného konania, zachovali finančnú stabilitu a zároveň minimalizovali náklady, ktoré má zlyhanie centrálnej protistrany na daňovníkov. Rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií ďalej posilňuje pripravenosť centrálnych protistrán a orgánov na zmierňovanie finančného stresu a poskytuje orgánom lepší prehľad o prípravách centrálnych protistrán na stresové scenáre. Takisto poskytuje orgánom právomoci na prípravu možných riešení krízových situácií centrálnej protistrany a upadajúceho zdravia centrálnej protistrany koordinovaným spôsobom, čím prispieva k hladkému fungovaniu finančných trhov. (8)V súčasnosti neexistujú žiadne harmonizované ustanovenia v oblasti ozdravenia a riešenia krízových situácií centrálnych protistrán v rámci Únie. Niektoré členské štáty už uzákonili legislatívne zmeny, ktoré si vyžadujú, aby centrálne protistrany vypracovali plány ozdravenia, a ktorými sa zavádzajú mechanizmy na riešenie krízových situácií zlyhávajúcich centrálnych protistrán. Medzi zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami, ktorými sa riadi platobná neschopnosť centrálnych protistrán, existujú navyše podstatné a procesné rozdiely. Skutočnosť, že chýbajú spoločné podmienky, právomoci a postupy súvisiace s ozdravením a riešením krízových situácií centrálnych protistrán, bude pravdepodobne predstavovať prekážku pre hladké fungovanie vnútorného trhu a brániť spolupráci medzi vnútroštátnymi orgánmi pri riešení problémov zlyhávajúcich centrálnych protistrán a uplatňovaní vhodných mechanizmov rozdeľovania strát na ich členov, a to v Únii a na celom svete. Toto platí najmä v prípade, keď odlišné prístupy znamenajú, že vnútroštátne orgány nemajú rovnakú úroveň kontroly alebo rovnakú schopnosť riešiť krízové situácie centrálnych protistrán. Tieto rozdiely v režimoch ozdravenia a riešenia krízových situácií môžu na centrálne protistrany a ich členov v jednotlivých členských štátoch vplývať rozdielne a potenciálne spôsobiť narušenia hospodárskej súťaže na vnútornom trhu. Skutočnosť, že chýbajú spoločné pravidlá a nástroje na riešenie ťažkostí alebo zlyhania v centrálnej protistrane, môže ovplyvniť voľbu účastníkov pri zúčtovaní a voľbu miesta usadenia centrálnych protistrán, čo centrálnym protistranám zabráni plne využívať základné slobody v rámci jednotného trhu. Na druhej strane by to mohlo odradiť účastníkov od cezhraničného prístupu k centrálnym protistranám na vnútornom trhu a zabrániť ďalšej integrácii európskych kapitálových trhov. Preto sú vo všetkých členských štátoch potrebné spoločné pravidlá ozdravenia a riešenia krízových situácií, aby sa zabezpečilo, že centrálne protistrany nie sú pri využívaní svojich slobôd vnútorného trhu obmedzené finančnou spôsobilosťou členských štátov a ich orgánov zvládnuť ich zlyhanie. (9)Preskúmanie regulačného rámca platného pre banky a iné finančné inštitúcie, ku ktorému došlo po vypuknutí krízy, a najmä posilňovanie kapitálových a likvidných vankúšov bánk, lepšie nástroje pre makroprudenciálne politiky a komplexné pravidlá ozdravenia a riešenia krízových situácií bánk znížili pravdepodobnosť budúcich kríz a posilnili odolnosť všetkých finančných inštitúcií a trhových infraštruktúr vrátane centrálnych protistrán voči ekonomickému napätiu, nech už je spôsobené systémovými poruchami alebo udalosťami špecifickými pre jednotlivé inštitúcie. Od 1. januára 2015 sa režim ozdravenia a riešenia krízových situácií bánk uplatňoval vo všetkých členských štátoch podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ. (10)Na základe prístupu k ozdraveniu a riešeniu krízových situácií bánk by orgány členských štátov mali byť pripravené a mali by mať k dispozícii vhodné nástroje ozdravenia a riešenia krízových situácií s cieľom zvládnuť situácie vrátane zlyhania centrálnych protistrán. Z dôvodu odlišných funkcií a obchodných modelov sú však riziká spojené s bankami a centrálnymi protistranami rozdielne. Preto sú pre scenáre zlyhania centrálnych protistrán spôsobené zlyhaním zúčtovacích členov centrálnej protistrany alebo vzniknuté v dôsledku situácií nesúvisiacich so zlyhaním potrebné špecifické nástroje a právomoci. (11)Na doplnenie a zabezpečenie prístupu zavedeného nariadením (EÚ) č. 648/2012, v ktorom sa stanovujú jednotné prudenciálne požiadavky platné pre centrálne protistrany, treba použiť nariadenie. Stanovenie požiadaviek na ozdravenie a riešenie krízových situácií pomocou smernice by mohlo viesť k nezrovnalostiam pri prijímaní potenciálne rozdielnych vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa oblasti, ktorú inak upravuje priamo uplatniteľné právo EÚ a ktorú vo zvýšenej miere charakterizuje cezhraničné poskytovanie služieb centrálnych protistrán. Preto je vhodné prijať aj jednotné a priamo uplatniteľné pravidlá týkajúce sa ozdravenia a riešenia krízových situácií centrálnych protistrán. (12)Na zabezpečenie konzistentnosti s existujúcimi právnymi predpismi Únie v oblasti finančných služieb, ako aj najvyššej možnej úrovne finančnej stability v Únii, by sa režim ozdravenia a riešenia krízových situácií mal vzťahovať na všetky centrálne protistrany podliehajúce prudenciálnym požiadavkám stanoveným nariadením (EÚ) č. 648/2012 bez ohľadu na to, či majú bankovú licenciu. Platobná neschopnosť centrálnej protistrany pridruženej ku skupine by mohla rýchlo ovplyvniť platobnú schopnosť celej skupiny a spôsobiť ďalšie zvýšenie finančnej nestability. Zatiaľ čo skupiny, ktorých súčasťou môže byť centrálna protistrana, nemusia podliehať úplnému režimu, určité opatrenia by sa mali vzťahovať aj na materské spoločnosti, v prípade ktorých by uplatňovanie týchto ustanovení na tejto úrovni napomáhalo účinnejšiemu ozdraveniu a riešeniu krízových situácií. Orgány by preto mali disponovať účinnými prostriedkami so zreteľom na materské spoločnosti s cieľom zabezpečiť účinné ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnej protistrany a znížiť možnosť nákazy ostatných subjektov skupiny. (13)S cieľom zabezpečiť, aby sa opatrenia na riešenie krízových situácií prijímali efektívne a účinne a v súlade s cieľmi riešenia krízových situácií by členské štáty mali vymenovať orgány verejnej správy alebo orgány poverené právomocami verejnej správy na plnenie funkcií a úloh týkajúcich sa riešenia krízových situácií. Členské štáty by takisto mali zaručiť, aby sa týmto orgánom pre riešenie krízových situácií pridelili primerané zdroje. Ak členský štát určí príslušný orgán zodpovedný za prudenciálny dohľad nad centrálnou protistranou ako orgán pre riešenie krízových situácií, mali by sa zaviesť primerané štrukturálne opatrenia na oddelenie funkcie dohľadu od funkcie riešenia krízových situácií, aby sa zabránilo akýmkoľvek konfliktom záujmov a riziku regulačného odkladu. (14)So zreteľom na následky, ktoré môže mať zlyhanie centrálnej protistrany a následné opatrenia na finančný systém a hospodárstvo členského štátu, ako aj na možnú potrebu použiť na vyriešenie krízy verejné zdroje by mali byť do procesu ozdravovania a riešenia krízových situácií od počiatočného štádia úzko zapojené ministerstvá financií alebo iné príslušné ministerstvá v členských štátoch. (15)Keďže centrálne protistrany často poskytujú služby v celej Únii, účinné ozdravenie a riešenie krízových situácií si vyžaduje spoluprácu príslušných orgánov a orgánov pre riešenie krízových situácií v kolégiách dohľadu a kolégiách pre riešenie krízových situácií najmä v prípravných fázach ozdravenia a riešenia krízových situácií. Táto spolupráca zahŕňa posúdenie plánov ozdravenia vypracovaných centrálnou protistranou, vypracovanie a dodržiavanie plánov riešenia krízových situácií a riešenie všetkých prekážok brániacich riešiteľnosti krízových situácií. (16)Pri riešení krízových situácií centrálnych protistrán by sa mala vytvoriť rovnováha medzi potrebou mať postupy, ktoré zohľadňujú naliehavosť situácie a umožňujú efektívne, spravodlivé a včasné riešenia na jednej strane a nevyhnutnosťou chrániť finančnú stabilitu vo všetkých členských štátoch, v ktorých centrálna protistrana poskytuje služby, na strane druhej. Orgány, ktorých právomocí by sa dotklo zlyhanie centrálnej protistrany, by si mali vymieňať názory v rámci kolégia pre riešenie krízových situácií, aby dosiahli uvedené ciele. Podobne, s cieľom zabezpečiť pravidelnú výmenu názorov a koordináciu s príslušnými orgánmi tretích krajín by tieto orgány mali byť podľa potreby prizvané, aby sa na kolégiách pre riešenie krízových situácií zúčastňovali ako pozorovatelia. Orgány by mali vždy zohľadňovať vplyv svojich rozhodnutí na finančnú stabilitu v členských štátoch, v ktorých je činnosť centrálnej protistrany kritická alebo dôležitá pre miestne finančné trhy a takisto tam, kde sa nachádzajú zúčtovací členovia a kde sú zriadené obchodné miesta a infraštruktúry finančného trhu. (17)S cieľom pripraviť rozhodnutia ESMA v súvislosti s úlohami, ktoré mu boli pridelené, a zabezpečiť úplné zapojenie EBA a jeho členov do prípravy týchto rozhodnutí by mal ESMA vytvoriť interný výbor pre riešenie krízových situácií a mal by pozvať príslušné orgány EBA, aby sa na jeho práci zúčastňovali ako pozorovatelia. (18)S cieľom riešiť potenciálne zlyhanie centrálnej protistrany účinným a primeraným spôsobom by orgány pri vykonávaní svojich právomocí ozdravenia a riešenia krízových situácií mali vziať do úvahy viaceré faktory, napríklad povahu obchodnej činnosti centrálnej protistrany, akcionársku štruktúru, právnu formu, rizikový profil, veľkosť, právny štatút a vzájomné prepojenie s finančným systémom. Orgány by mali takisto zohľadňovať, či by zlyhanie a následná likvidácia v rámci bežného konkurzného konania mohli mať významný negatívny vplyv na finančné trhy, iné finančné inštitúcie alebo na širšie hospodárstvo. (19)S cieľom účinne riešiť problémy zlyhávajúcich centrálnych protistrán by orgány mali mať právomoc ukladať centrálnym protistranám prípravné opatrenia. Mal by sa stanoviť minimálny štandard, pokiaľ ide o obsah a informácie, ktoré majú byť zahrnuté do plánov ozdravenia, aby sa zabezpečilo, že všetky centrálne protistrany v Únii majú dostatočne podrobné plány na ozdravenie pre prípad vážnych finančných ťažkostí. Takéto plány by mali vychádzať z realistických predpokladov uplatniteľných v celej škále solídnych a náročných scenárov vrátane zhoršení vyplývajúcich z prípadov zlyhaní alebo prípadov nesúvisiacich so zlyhaním. Plán ozdravenia by mal tvoriť súčasť prevádzkových predpisov centrálnej protistrany dohodnutých zmluvne so zúčtovacími členmi. Tieto prevádzkové predpisy by mali ďalej obsahovať ustanovenia na zabezpečenie vykonateľnosti opatrení ozdravenia uvedených v pláne vo všetkých scenároch. Plány ozdravenia by nemali počítať s prístupom k mimoriadnej verejnej finančnej podpore ani vystavovať daňových poplatníkov riziku straty. (20)Centrálne protistrany by mali vypracovať plán ozdravenia a pravidelne ho aktualizovať. Požiadavka vypracovať plán ozdravenia by sa však mala používať úmerne tak, aby sa v nej odzrkadľoval systémový význam centrálnej protistrany a jeho vzájomné prepojenie s finančným systémom. V tomto kontexte by sa fáza ozdravenia mala začať vtedy, keď existuje značné zhoršenie finančnej situácie centrálnej protistrany alebo rizika porušovania jeho prudenciálnych požiadaviek podľa nariadenia (EÚ) č. 648/2012. Tento moment by sa mal určiť v súvislosti s rámcom kvalitatívnych alebo kvantitatívnych ukazovateľov zahrnutých do plánu ozdravenia. (21)Centrálna protistrana by mala svoj plán ozdravenia predložiť príslušným orgánom a kolégiu orgánov dohľadu zriadenému nariadením (EÚ) č. 648/2012 na komplexné posúdenie, aby sa dospelo k spoločnému rozhodnutiu kolégia. V posúdení by malo byť uvedené, či je plán komplexný a či by sa ním reálne a včas obnovila životaschopnosť centrálnej protistrany, a to aj v obdobiach vážneho finančného stresu. (22)V plánoch ozdravenia by sa mali komplexným spôsobom určiť opatrenia, ktoré by centrálna protistrana prijala na riešenie akýchkoľvek nespárovaných nesplatených záväzkov, nekrytých strát, nedostatku likvidity alebo kapitálovej neprimeranosti, ako aj opatrenia na obnovu akýchkoľvek vyčerpaných predfinancovaných finančných zdrojov a mechanizmov likvidity s cieľom obnoviť životaschopnosť centrálnej protistrany a jej pokračujúcu schopnosť uspokojovať požiadavky týkajúce sa povolenia. (23)Centrálne protistrany by mali zabezpečiť, aby plány boli nediskriminačné a vyvážené z hľadiska ich vplyvu a stimulov, ktoré vytvárajú. Nemali by neprimeraným spôsobom znevýhodňovať zúčtovacích členov alebo klientov. V súlade s nariadením (EÚ) č. 648/2012 by centrálne protistrany mali predovšetkým zabezpečiť, aby ich zúčtovací členovia mali obmedzené expozície voči centrálnej protistrane. Centrálne protistrany by mali zabezpečiť, aby sa plán ozdravenia konzultoval so všetkými príslušnými zainteresovanými stranami, a to ich zapojením do výboru pre riziká centrálnej protistrany a do vypracovania plánu ozdravenia.

(24)Na zabezpečenie schopnosti centrálnej protistrany uplatňovať možnosti ozdravenia v prípade potreby na zmluvy alebo aktíva, ktoré sa riadia právom tretej krajiny, alebo na subjekty so sídlom v tretích krajinách by prevádzkové pravidlá centrálnej protistrany mali zahŕňať zmluvné ustanovenia na tento účel. (25)Ak centrálna protistrana nepredloží primeraný plán ozdravenia, príslušné orgány by mali mať možnosť požiadať centrálnu protistranu, aby prijala opatrenia potrebné na nápravu vecných nedostatkov plánu s cieľom posilniť obchodnú činnosť centrálnej protistrany a zabezpečiť, aby centrálna protistrana mohla obnoviť svoje základné imanie alebo spárovať kryté aktíva s pasívami v prípade zlyhania. Táto právomoc by mala umožniť príslušným orgánom, aby prijali preventívne opatrenia v rozsahu potrebnom na riešenie akýchkoľvek nedostatkov, a tým aj na splnenie cieľov finančnej stability. (26)Plánovanie riešenia krízových situácií je základným prvkom účinného riešenia krízových situácií. Tieto plány by mal vypracovať orgán pre riešenie krízových situácií centrálnej protistrany a mali by ich spoločne schváliť príslušné orgány kolégia pre riešenie krízových situácií. Príslušné orgány by mali mať všetky informácie potrebné na identifikovanie zásadných funkcií a na zabezpečenie ich pokračovania. Obsah plánu riešenia krízových situácií by však mal byť primeraný systémovému významu centrálnej protistrany a mal by okrem iného vychádzať z informácií poskytnutých centrálnou protistranou. (27)Orgány pre riešenie krízových situácií by na základe posúdenia riešiteľnosti krízovej situácie mali mať právomoc požadovať priamo alebo nepriamo prostredníctvom príslušného orgánu zmeny štruktúry a organizácie centrálnych protistrán, prijímať nutné a primerané opatrenia na zníženie alebo odstránenie vecných prekážok používania nástrojov riešenia krízových situácií a na zabezpečenie riešiteľnosti krízovej situácie dotknutých subjektov. (28)Plány riešenia krízových situácií a posudzovanie riešiteľnosti krízových situácií predstavujú oblasti, v ktorých sa každodenné posudky dohľadu preberajú na základe potreby prijať skrátené a zrýchlené reštrukturalizačné opatrenia na zabezpečenie zásadných funkcií centrálnej protistrany a na ochranu finančnej stability. V prípade nezhody medzi jednotlivými členmi kolégia pre riešenie krízových situácií centrálnych protistrán, pokiaľ ide o rozhodnutia, ktoré sa majú prijať v súvislosti s plánom riešenia krízových situácií centrálnej protistrany, posudzovanie riešiteľnosti krízových situácií centrálnej protistrany a rozhodnutie odstrániť akékoľvek prekážky brániace riešeniu, by mal ESMA zohrávať úlohu mediátora v súlade s článkom 19 nariadenia (EÚ) č. 1095/2010. Takáto záväzná mediácia ESMA by však mala byť pripravená na to, že ju posúdi interný výbor ESMA, a to so zreteľom na právomoci členov ESMA zabezpečiť finančnú stabilitu a dohľad nad zúčtovacími členmi vo viacerých členských štátoch. Do interného výboru ESMA by mali byť ako pozorovatelia prizvané určité príslušné orgány v rámci nariadenia EBA vzhľadom na skutočnosť, že tieto orgány vykonávajú podobné úlohy na základe smernice 2014/59/EÚ. Takáto záväzná mediácia by nemala brániť vykonávať nezáväznú mediáciu v súlade s článkom 31 nariadenia (EÚ) č. 1095/2010 v iných prípadoch. (29)Keď je výhodné dosiahnuť uvedený cieľ riadneho ozdravenia a riešenia krízových situácií, príslušné orgány a orgány pre riešenie krízových situácií by mali identifikovať osobitné opatrenia týkajúce sa materskej spoločnosti. V závislosti od štruktúry skupiny, do ktorej patrí centrálna protistrana, môže byť potrebné, aby sa v pláne ozdravenia centrálnej protistrany stanovili podmienky, za ktorých by sa aktivovalo poskytnutie možnej finančnej podpory, záruk alebo iných foriem prevádzkovej podpory zo strany materskej spoločnosti alebo iného subjektu zo skupiny centrálnej protistrane v rámci tej istej skupiny. Transparentnosť v súvislosti s takýmito mechanizmami by zmiernila riziká pre likviditu a platobnú schopnosť subjektu skupiny poskytujúceho podporu centrálnej protistrane vo finančných ťažkostiach. Každá zmena takýchto mechanizmov by sa mala považovať za vecnú zmenu na účely preskúmania plánu ozdravenia. (30)Vzhľadom na citlivosť informácií, ktoré obsahujú plány ozdravenia a riešenia krízových situácií, by sa na tieto plány mali vzťahovať ustanovenia upravujúce dôvernosť. (31)Príslušné orgány by mali postúpiť plány ozdravenia a akékoľvek ich zmeny príslušným orgánom pre riešenie krízových situácií a tie by mali postúpiť plány riešenia krízových situácií a akékoľvek ich zmeny príslušným orgánom, aby boli všetky relevantné orgány neustále plnohodnotne informované. (32)S cieľom zachovať finančnú stabilitu treba, aby príslušné orgány boli schopné napraviť zhoršenie finančnej a ekonomickej situácie centrálnej protistrany skôr, než daná centrálna protistrana dosiahne bod, v ktorom orgány nebudú mať inú možnosť než riešiť jej krízovú situáciu alebo nariadiť centrálnej protistrane zmenu kurzu, ak by jej opatrenia mali škodlivý vplyv na celkovú finančnú stabilitu. Preto by mali byť príslušným orgánom udelené právomoci včasnej intervencie, aby sa zabránilo nepriaznivým účinkom na finančnú stabilitu, ktoré by mohli vyplynúť z uplatňovania niektorých opatrení CCP, alebo aby sa tieto účinky minimalizovali. Právomoci včasnej intervencie by sa mali zveriť príslušným orgánom, a to nad rámec ich právomocí stanovených vo vnútroštátnom práve členských štátov alebo podľa nariadenia (EÚ) č. 648/2012 pre prípad iných okolností, než je včasná intervencia. (33)Akcionári by si mali počas ozdravenia a fáz včasnej intervencie v plnom rozsahu ponechať svoje práva. Týchto práv by sa mali v plnej miere vzdať, keď sa začne riešiť krízová situácia centrálnej protistrany. (34)Rámcom pre riešenie krízových situácií by sa malo zabezpečiť včasné začatie riešenia krízovej situácie, skôr ako sa centrálna protistrana stane platobne neschopnou. Centrálna protistrana by sa mala považovať za zlyhávajúcu alebo pravdepodobne zlyhávajúcu, ak porušuje alebo bude v blízkej budúcnosti pravdepodobne porušovať požiadavky na zachovanie povolenia, ak sa ozdravením nepodarilo obnoviť jej životaschopnosť, ak pasíva CCP presahujú alebo v blízkej budúcnosti pravdepodobne presiahnu jej aktíva, ak centrálna protistrana nie je alebo v blízkej budúcnosti pravdepodobne nebude schopná uhradiť svoje dlhy v čase ich splatnosti, alebo ak si centrálna protistrana vyžaduje mimoriadnu verejnú finančnú podporu. Skutočnosť, že centrálna protistrana nespĺňa všetky požiadavky na udelenie povolenia, by sama osebe nemala odôvodňovať začatie riešenia krízovej situácie (35)Poskytnutie núdzovej pomoci na zvýšenie likvidity od centrálnej banky – ak je takáto facilita k dispozícii – by nemalo byť podmienkou, ktorá preukazuje, že centrálna protistrana nie je alebo v blízkej budúcnosti nebude schopná uhradiť svoje záväzky v čase ich splatnosti. S cieľom zachovať finančnú stabilitu, najmä v prípade systémového nedostatku likvidity, by štátne záruky k facilitám likvidity od centrálnych bánk alebo štátne záruky k novo vydaným pasívam za účelom nápravy vážneho narušenia hospodárstva členského štátu nemali aktivovať rámec pre riešenie krízových situácií za predpokladu, že sa splní niekoľko podmienok. (36)Ak centrálna protistrana spĺňa podmienky na riešenie krízových situácií, orgán pre riešenie krízových situácií centrálnej protistrany by mal mať k dispozícii harmonizovaný súbor nástrojov riešenia krízových situácií a príslušných právomocí. Ich vykonávanie by malo podliehať spoločným podmienkam, cieľom a všeobecným zásadám. Používanie týchto ďalších nástrojov a právomocí orgánmi pre riešenie krízových situácií by malo byť v súlade so zásadami a cieľmi riešenia krízových situácií. Používanie takýchto nástrojov alebo právomocí by najmä nemalo zasahovať do účinného riešenia krízových situácií cezhraničných skupín. (37)Primárnym cieľom riešenia krízových situácií by malo byť zaručenie kontinuity zásadných funkcií s cieľom zabrániť nepriaznivým účinkom na finančnú stabilitu v záujme ochrany verejných finančných prostriedkov minimalizáciou spoliehania sa na mimoriadnu verejnú finančnú podporu zlyhávajúcim centrálnym protistranám. (38)Zásadné funkcie zlyhávajúcej centrálnej protistrany by sa mali zachovať alebo podľa potreby reštrukturalizovať so zmenami v riadení, a to používaním nástrojov riešenia krízových situácií na základe predpokladu pokračovania v činnosti a používaním súkromných finančných prostriedkov v maximálnej možnej miere. To by sa mohlo dosiahnuť buď predajom solventnej tretej strane alebo fúziou s takouto treťou stranou, alebo po reštrukturalizácii alebo odpísaní zmlúv a záväzkov centrálnej protistrany prostredníctvom rozdelenia strát a pozícií, alebo po odpísaní akcií alebo odpísaní a konvertovaní jej dlhu na vlastný kapitál s cieľom realizovať rekapitalizáciu. V súlade s týmto cieľom by orgán pre riešenie krízových situácií mal pred týmito opatreniami zvážiť uplatňovanie všetkých existujúcich a nesplatených zmluvných záväzkov centrálnej protistrany podľa toho, ako by to bolo potrebné v rámci bežného konkurzného konania. (39)S cieľom zachovať dôveru trhu a minimalizovať „nákazu“ je nevyhnutné rýchle a rozhodné konanie. Keď sú splnené podmienky na riešenie krízových situácií, orgán pre riešenie krízových situácií centrálnej protistrany by nemal odkladať prijatie primeraných a koordinovaných opatrení na riešenie krízovej situácie vo verejnom záujme. K zlyhaniu centrálnej protistrany môže dôjsť aj za okolností, ktoré si vyžadujú okamžitú reakciu príslušného orgánu pre riešenie krízových situácií. Uvedený orgán by mal mať preto možnosť prijať opatrenie na riešenie krízovej situácie bez ohľadu na uplatňovanie opatrení na ozdravenie centrálnou protistranou alebo bez uloženia povinnosti použiť najskôr právomoci včasnej intervencie. (40)Orgán pre riešenie krízových situácií centrálnej protistrany by pri prijímaní opatrení na riešenie krízových situácií mal zohľadňovať a dodržiavať opatrenia stanovené v plánoch riešenia krízových situácií, ktoré vypracovalo kolégium pre riešenie krízových situácií, ak s ohľadom na okolnosti prípadu nevyhodnotí, že ciele riešenia krízových situácií sa dosiahnu účinnejšie prijatím opatrení, ktoré nie sú stanovené v plánoch riešenia krízových situácií. Orgán pre riešenie krízových situácií by mal čo najskôr informovať kolégium pre riešenie krízových situácií o opatreniach na riešenie krízovej situácie, ktoré plánuje prijať, a to najmä vtedy, keď sa takéto opatrenie odchyľuje od plánu. (41)Zasahovanie do vlastníckych práv by malo byť primerané riziku finančnej stability. Nástroje riešenia krízových situácií by sa preto mali uplatňovať len na tie centrálne protistrany, ktoré spĺňajú podmienky týkajúce sa riešenia krízových situácií, a to najmä vtedy, keď je to potrebné na splnenie cieľa finančnej stability vo verejnom záujme. Vzhľadom na to, že nástroje riešenia krízových situácií a právomoci riešiť krízové situácie môžu narušiť práva akcionárov, účastníkov zúčtovania a veriteľov, malo by sa opatrenie na riešenie krízovej situácie prijať iba vtedy, ak je to nutné vo verejnom záujme, a akékoľvek zasahovanie do týchto práv by malo byť v súlade s chartou. Najmä v prípade, keď sa v súvislosti s opatrením na riešenie krízových situácií s veriteľmi patriacimi do rovnakej triedy zaobchádza rozdielne, malo by sa takéto rozlíšenie odôvodniť verejným záujmom a malo by byť úmerné rizikám, ktoré toto opatrenie rieši, a nemalo by byť ani priamo ani nepriamo diskriminačné na základe štátnej príslušnosti. (42)Dotknutým akcionárom, účastníkom zúčtovania a veriteľom by nemali vzniknúť väčšie straty, než aké by im vznikli, keby orgán pre riešenie krízových situácií neprijal opatrenie na riešenie krízovej situácie vo vzťahu k centrálnej protistrane a namiesto toho by boli predmetom možných nesplatených záväzkov podľa plánu ozdravenia centrálnej protistrany alebo iných mechanizmov v jej prevádzkových pravidlách, alebo by sa centrálna protistrana zlikvidovala v rámci bežného konkurzného konania. V prípade čiastočného prevodu aktív centrálnej protistrany, ktorej krízová situácia sa rieši, na súkromného kupujúceho alebo na preklenovaciu centrálnu protistranu by sa zvyšná časť centrálnej protistrany, ktorej krízová situácia sa rieši, mala zlikvidovať v rámci bežného konkurzného konania. (43)S cieľom chrániť právo akcionárov, protistrán a veriteľov by sa mali stanoviť jasné povinnosti týkajúce sa ocenenia aktív a pasív centrálnej protistrany a ocenenia zaobchádzania, ktoré by sa na akcionárov a veriteľov uplatňovalo, ak by orgán pre riešenie krízových situácií neprijal opatrenie na riešenie krízovej situácie. Malo by byť možné začať takéto ocenenie už počas fázy ozdravenia. Pred prijatím akéhokoľvek opatrenia na riešenie krízovej situácie by sa malo vykonať spravodlivé a realistické ocenenie aktív a pasív centrálnej protistrany. Takéto ocenenie by spolu s rozhodnutím o riešení krízovej situácie malo podliehať právu podať opravný prostriedok. V určitých prípadoch by sa po uplatnení nástrojov riešenia krízovej situácie malo vykonať ex post porovnanie zaobchádzania, ktoré sa na akcionárov a veriteľov v skutočnosti vzťahovalo, a zaobchádzania, ktoré by sa na nich vzťahovalo, keby orgán pre riešenie krízových situácií neprijal opatrenie na riešenie krízovej situácie vo vzťahu k centrálnej protistrane a namiesto toho by boli predmetom možných nesplatených záväzkov podľa plánu ozdravenia centrálnej protistrany alebo iných mechanizmov v jej prevádzkových pravidlách alebo v rámci bežného konkurzného konania. Ak by akcionári a veritelia dostali ako platbu alebo kompenzáciu za svoje pohľadávky menšiu sumu, než by boli dostali, keby orgán pre riešenie krízových situácií neprijal opatrenie na riešenie krízovej situácie vo vzťahu k centrálnej protistrane a namiesto toho by boli predmetom možných nesplatených záväzkov podľa plánu ozdravenia centrálnej protistrany alebo iných mechanizmov v jej prevádzkových pravidlách alebo v rámci bežného konkurzného konania, mali by v určitých prípadoch právo na doplatenie rozdielu. Na rozdiel od ocenenia pred prijatím opatrenia na riešenie krízovej situácie by malo byť možné napadnúť uvedené porovnanie oddelene od rozhodnutia o riešení krízovej situácie. Členské štáty by mali mať možnosť voľne sa rozhodnúť o postupe, ako akcionárom alebo veriteľom vyplatiť akékoľvek zistené rozdiely v zaobchádzaní.

(44)S cieľom zabezpečiť účinné riešenie krízových situácií by sa prostredníctvom ocenenia mali čo najpresnejšie stanoviť všetky straty, ktoré sa musia prideliť centrálnej protistrane na opätovné spárovanie krytých aktív s pasívami nesplatených pozícií a na splnenie priebežných platobných záväzkov. Ocenenie aktív a záväzkov zlyhávajúcej centrálnej protistrany by malo vychádzať zo spravodlivých, obozretných a realistických predpokladov v okamihu, keď sa použijú nástroje riešenia krízovej situácie. Pri oceňovaní by však hodnota záväzkov nemala byť dotknutá finančnou situáciou centrálnej protistrany. V naliehavých prípadoch by malo byť možné, aby orgány pre riešenie krízových situácií vykonali rýchle ocenenie aktív alebo záväzkov zlyhávajúcej centrálnej protistrany. Toto ocenenie by malo byť predbežné a malo by sa uplatňovať až do okamihu, kedy sa vykoná nezávislé ocenenie. (45)Po začatí riešenia krízovej situácie by sa mali uhradiť všetky nesplatené zmluvné záväzky stanovené v prevádzkových predpisoch centrálnej protistrany vrátane nesplatených opatrení na ozdravenie s výnimkou prípadov, v ktorých by na včasné zabránenie nepriaznivým účinkom na finančnú stabilitu alebo na zabezpečenie zásadných funkcií centrálnej protistrany bola vhodnejšia iná právomoc riešiť krízové situácie alebo iný nástroj riešenia krízovej situácie. Straty by potom mali znášať regulačné kapitálové nástroje a mali by sa rozdeliť medzi akcionárov podľa ich kapacity prostredníctvom zrušenia či prevodu nástrojov vlastníctva alebo výrazným zriedením hodnoty akcií. Ak tieto nástroje nie sú dostatočné, orgány pre riešenie krízových situácií by mali mať právomoc odpísať podriadený nezabezpečený dlh a nadriadené nezabezpečené záväzky v potrebnom rozsahu bez ohrozenia širšej finančnej stability v súlade s ich poradím podľa platného vnútroštátneho konkurzného práva. (46)Ak sa centrálnej protistrane pri vykonávaní opatrení na ozdravenie nepodarilo pokryť straty, a obnoviť tak vyrovnanú pozíciu vzhľadom na spárovanie krytých aktív s pasívami nesplatených pozícií alebo komplexne doplniť predfinancované zdroje, alebo ak orgán pre riešenie krízových situácií rozhodol, že vykonaním týchto opatrení centrálnou protistranou by sa poškodila finančná stabilita, výkon právomocí rozdeľovania strát a pozícií daným orgánom by sa mal zamerať na pridelenie nesplatených strát, zabezpečenie návratu centrálnej protistrany do vyrovnanej pozície a doplnenie požadovaných predfinancovaných zdrojov buď prostredníctvom pokračujúceho uplatňovania nástrojov v prevádzkových predpisoch centrálnej protistrany alebo prostredníctvom iných opatrení. (47)Orgány pre riešenie krízových situácií by mali takisto zabezpečiť minimalizovanie nákladov centrálnej protistrany na riešenie krízovej situácie a rovnaké zaobchádzanie s veriteľmi tej istej triedy. Keď sa v súvislosti s opatrením na riešenie krízových situácií s veriteľmi patriacimi do rovnakej triedy zaobchádza rozdielne, malo by sa takéto rozlíšenie odôvodniť verejným záujmom a nemalo by byť ani priamo ani nepriamo diskriminačné na základe štátnej príslušnosti ani na inom základe. (48)Nástroje riešenia krízových situácií by sa mali v najväčšom možnom rozsahu používať pred každou kapitálovou injekciou z verejného sektora alebo zodpovedajúcou mimoriadnou verejnou finančnou podporou v prospech centrálnej protistrany. Použitie verejnej finančnej podpory na pomoc pri riešení krízových situácií zlyhávajúcich inštitúcií by malo byť v súlade s príslušnými ustanoveniami o štátnej pomoci. (49)Účinným režimom riešenia krízových situácií by sa mali minimalizovať náklady na riešenie krízovej situácie zlyhávajúcej centrálnej protistrany, ktoré musia znášať daňoví poplatníci. Malo by sa ním zabezpečiť, aby sa krízové situácie centrálnych protistrán dali riešiť bez toho, aby sa tým ohrozila finančná stabilita. Pomocou nástrojov rozdelenia strát a pozícií sa tento cieľ dosiahne zabezpečením, aby akcionári a protistrany, ktorí sú medzi veriteľmi zlyhávajúcej centrálnej protistrany, utrpeli primerané straty a aby znášali úmernú časť uvedených nákladov vzniknutých v rámci zlyhania centrálnej protistrany. Nástroje rozdelenia strát a pozícií preto akcionárom a protistranám centrálnej protistrany poskytujú intenzívnejší stimul na monitorovanie zdravia centrálnej protistrany za normálnych okolností v súlade s odporúčaniami Rady pre finančnú stabilitu. (50)Aby sa zabezpečilo, že orgány pre riešenie krízových situácií budú na účely rozdelenia strát a