Návrh SMERNICE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o pozmenení smernice 2000/12/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. marca 2000 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií a smernice Rady 93/6/ES z 15. marca 1993 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií /* KOM/2004/0486 v konečnom znení */





SK || KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV Brusel 14.7.2004 KOM(2004) 486 konečná verzia 2004/0155 (COD) 2004/0159 (COD) Zväzok I Návrh SMERNICE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o pozmenení smernice 2000/12/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. marca 2000 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií a smernice Rady 93/6/ES z 15. marca 1993 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (predložené Komisiou) {SEK(2004) 921} DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. VŠEOBECNÉ PRIPOMIENKY Jednotný finančný trh v EÚ bude kľúčovým faktorom pri presadzovaní konkurencieschopnosti európskej ekonomiky a znižovaní kapitálových nákladov spoločností. Akčný plán pre finančné služby uvádza v roku 2004 smernicu o nových pravidlách kapitálovej primeranosti pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti, súbežne s pokrokom na úrovni krajín G-10 v rámci Bazilejského výboru pre bankový dohľad[1]. Dohoda Bazilejského výboru pre bankový dohľad krajín G-10 z roku 1988, tzv. Bazilejská dohoda (Bazilej I), viedla k prijatiu minimálnych kapitálových požiadaviek vo viac ako 100 krajinách[2]. Táto dohoda bola prijatá viac menej v tom istom čase, ako boli prijaté smernice EÚ (smernica 89/299/EHS zo 17.4.1989 o vlastných zdrojoch, smernica 89/647/EHS z 18.12.1989 o kapitálovej primeranosti, konsolidovaná v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES z 20.3.2003 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií). Tieto smernice sa týkajú rizík úverových inštitúcií vyplývajúcich z poskytovania úverov. Smernica 93/6/EHS z 15.3.1993 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií rozšírila pravidlá týkajúce sa kreditného a trhového rizika na investičné spoločnosti. 1) Potreba zlepšiť európske požiadavky Platné pravidlá významne prispeli k jednotnému trhu a vysokým kritériám obozretnosti. Napriek tomu sa zaznamenali mnohé nedostatky. 1. Hrubé odhady kreditného rizika predstavujú len veľmi približné merania rizika, ktoré môžu viesť k strate dôveryhodnosti. 2. Rozsah kapitálovej arbitráže: inovácie na trhu umožnili finančným inštitúciám účinne vykonávať arbitráže medzi vlastnou alokáciou kapitálu na pokrytie rizík inštitúciami a minimálnymi kapitálovými požiadavkami. 3. Absencia uznania účinného zmierňovania rizika: platné smernice neposkytujú primerané uznanie techník zmierňovania rizika. 4. Neúplnosť pokrytia rizík: v zmysle platných smerníc nie sú niektoré riziká vrátane operačného rizika predmetom žiadnych kapitálových požiadaviek. 5. Od orgánov dohľadu sa nevyžaduje, aby hodnotili skutočný rizikový profil úverových inštitúcií s cieľom uistiť sa, či vzhľadom na rizikový profil inštitúcia vlastní primeraný kapitál. 6. Absencia požiadavky spolupráce pri vykonávaní dohľadu: v rámci rastúceho cezhraničného trhu musia orgány pri vykonávaní dohľadu nad cezhraničnými skupinami účinne spolupracovať, aby znížili zaťaženie spôsobené reguláciou. 7. Absencia zverejňovania náležitých informácií týkajúcich sa trhu: platné smernice nepodporujú účinnú trhovú disciplínu vo vzťahu k poskytovaniu spoľahlivých informácií účastníkom trhu, o ktoré by mohli opierať svoje hodnotenia. 8. Absencia flexibility regulačného rámca: súčasnému systému EÚ chýba flexibilita potrebná na udržanie kroku s rýchlym rozvojom finančných trhov a postupov riadenia rizika, ako aj so zlepšením nástrojov regulácie a dohľadu. Čo by sa stalo, ak by sa situácia nezmenila? Všeobecné presvedčenie vedie k názoru, že súčasná situácia je neudržateľná. Kapitálové požiadavky by nezodpovedali rizikám, čo by malo za následok limitovanú účinnosť pravidiel obozretnosti a zvýšenie rizík voči klientom a finančnej stabilite. Celkový rozsah rizík, ktorým sú vystavené niektoré finančné inštitúcie by sa nezachytil. Okrem toho by sa aktívne nepodporili alebo neuznali najnovšie a najúčinnejšie postupy riadenia rizika a skupiny poskytujúce finančné služby vo viac ako jednom členskom štáte by boli aj naďalej predmetom neúmerného zaťaženia vyplývajúceho z viacerých úrovní regulácie a dohľadu. EÚ by nebola schopná primerane využívať výhody z budúcich inovácií vzhľadom na problém týkajúci sa rýchlosti aktualizácie súčasného regulatórneho rámca EÚ. Berúc na vedomie navrhovanú globálnu implementáciu Novej Bazilejskej dohody o kapitáli, sektor finančných služieb EÚ by bol oproti zahraničným konkurentom podstatne znevýhodnený. 2) Prístup smernice Akčný plán Komisie pre finančné služby z roku 1998 uvádza, že EÚ potrebuje dôkladné, medzinárodne konzistentné a aktuálne kritériá obozretnosti. Mali by byť takisto primerané, t. j. mali by zohľadňovať zníženie rizík vyplývajúce z kontextu, v rámci ktorého vznikli expozície, najmä pokiaľ ide o poskytovanie úverov klientom a malým a stredným podnikom. Pravidlá by sa mali uplatňovať tak na úverové inštitúcie, ako aj na investičné spoločnosti (rovnaké pravidlá), ale tiež by mali byť primerané a mali by plne zohľadňovať „biodiverzitu“ finančných inštitúcií EÚ. 2. Konzultácie a hodnotenie dopadu a) Konzultácie s akcionármi a zainteresovanými stranami Od novembra 1999 Komisia viedla konzultácie s akcionármi a zainteresovanými stranami. Dňa 22.11.1999, 5.2.2001 a 1.7.2003 boli vydané tri konzultačné dokumenty. Dňa 18.11.2002 sa uskutočnil vyčerpávajúci a štruktúrovaný dialóg s akcionármi. Boli uverejnené konzultačné dokumenty týkajúce sa špecifických technických otázok (nehnuteľnosti a kryté dlhopisy 7.4.2003; očakávané a neočakávané straty 26.11.2003; subjekty kolektívneho investovania 3.2.2004). Vo všeobecnosti zúčastnení podporili hlavné ciele projektu. Podporili posilnenie rizikovej citlivosti smerujúce k lepšej finančnej stabilite a zhodli sa na naliehavej potrebe aktualizovať pravidlá, aby sa zohľadnili významné pokroky v postupoch merania a riadenia rizika v rámci finančných služieb a vyšší stupeň náročnosti regulácie a dohľadu. Výraznú podporu má aj prístup Komisie, ktorý spočíva v revízii kapitálového rámca EÚ v súlade s novým medzinárodným rámcom, ktorý však v prípade potreby berie do úvahy osobitosť EÚ. Menej zložité inštitúcie Širokú a významnú podporu má aj uplatnenie nových pravidiel v Európe na všetky úverové inštitúcie a poskytovateľov investičných služieb bez ohľadu na právny charakter a zložitosť inštitúcie s cieľom vyhnúť sa vzniku inštitúcií „druhej triedy“, ku ktorému by mohlo dôjsť v prípade vylúčenia niektorých inštitúcií. Je to dôkaz, že nový rámec bol navrhnutý na účely všeobecného uplatnenia správnym spôsobom. Flexibilita novej smernice Trvalú širokú a silnú podporu má aj navrhovaný prístup, ktorého cieľom je zabezpečiť, aby nový rámec reagoval na inovácie na trhu a v rámci dohľadu, aby finančné služby EÚ boli aj naďalej účinné a konkurencieschopné. Akcionári podporujú prístup, ktorý v článkoch smernice stanovuje trvalé princípy a ciele a v prílohách uvádza podrobnejšie technické ustanovenia. Proces zmeny a doplnenia príloh musí zabezpečiť vyčerpávajúcu a efektívnu konzultáciu so zainteresovanými stranami. Investičné spoločnosti Zaviedli sa významné úpravy ako odpoveď na obavy niektorých investičných spoločností ohľadom skutočnosti, že podliehajú kapitálovým požiadavkám, ktoré sa podľa nich týkajú skôr úverových inštitúcií. Zložitosť Niektorí respondenti žiadali, aby boli právne predpisy zjednodušené a menej normatívne. Komisia urobila text zrozumiteľnejším a použiteľnejším. Vypracovanie uspokojí tie inštitúcie, ktoré žiadajú jednoducho uplatniteľné pravidlá alebo si želajú pozvoľna postupovať smerom ku komplexnejším kapitálovým pravidlám. Navrhovaný nový rámec ponúka množstvo možností a prístupov rôznych stupňov náročnosti. Od roku 1999 tiež prebiehali mnohé konzultácie týkajúce sa konkrétnych otázok. Návrh zohľadňuje veľmi podrobné a užitočné pripomienky zainteresovaných strán, najmä bánk a investičných spoločností. b) Hodnotenie dopadu Vypracovalo sa rozšírené hodnotenie dopadu s cieľom určiť, či je potrebné konať na úrovni EÚ, a ak áno, akým spôsobom. Bazilejský výbor uverejnil kvantitatívnu dopadovú štúdiu (QIS3), do ktorej sa zapojili úverové inštitúcie 40 krajín s cieľom posúdiť dopad návrhu Novej Bazilejskej dohody o kapitáli na minimálne kapitálové požiadavky bánk. Komisia sa zúčastnila na rozšírení tejto štúdie o krajiny EÚ, ktoré nie sú zastúpené v Bazilejskom výbore. Kľúčovými závermi bolo, že nové pravidlá vo všeobecnosti znížia kapitálové požiadavky úverových inštitúcií EÚ asi o 5 % v porovnaní so súčasnými hodnotami. Výsledky rôznych prístupov sú navyše v súlade s cieľmi, najmä pokiaľ ide o kombináciu kapitálovej neutrality s príslušnými podnetmi pre inštitúcie, aby smerovali k sofistikovanejším prístupom. Nakoniec menšie domáce úverové inštitúcie, ktoré prijmú jednoduchý prístup, budú podliehať menším kapitálovým požiadavkám. Väčšie úverové inštitúcie pôsobiace na medzinárodnom poli, ktoré prijmú pokročilejší prístup, budú podliehať len nepatrne zmeneným kapitálovým požiadavkám a je možné, že menšie, ale špecializované a sofistikované úverové inštitúcie EÚ, ktoré prijmú pokročilý prístup, budú podliehať nižším kapitálovým požiadavkám ako v súčasnosti. Je dôležité zdôrazniť, že hlavným zdrojom zníženia kapitálových požiadaviek je „retailové“ portfólio, ktoré sa skladá predovšetkým z úverov malým a stredným podnikom (SME) do 1 milióna EUR a z hypotekárnych úverov na obytné nehnuteľnosti. Nová kapitálová požiadavka na operačné riziko je hlavným zdrojom kompenzácie tohto zníženia kapitálových požiadaviek úverových inštitúcií. Okrem toho, na žiadosť barcelonskej Európskej rady nechala Komisia urobiť štúdiu o dôsledkoch predkladaného návrhu nových kapitálových požiadaviek pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti EÚ[3]. Záverečná správa vypracovaná spoločnosťou PricewaterhouseCoopers sa o dopade vyjadruje pozitívne (za kritické oblasti považuje len dve: investičné spoločnosti a rizikový kapitál, ktoré Komisia vo svojich návrhoch patrične zohľadnila).[4] Podstatným záverom je, že nové rámcové podmienky pre kapitálové požiadavky by mali byť pozitívne pre EÚ a pre dohľad nad obozretným podnikaním v EÚ. Kapitálové požiadavky úverových inštitúcií EÚ by sa mali znížiť o ± 5 % (90 miliárd €) a mali by sa premietnuť do ročného nárastu ziskov ± 10-12 miliárd €. Nové kapitálové požiadavky nepredstavujú žiadnu nevýhodu pre menšie úverové inštitúcie a nenaznačujú, že by v rámci tohto nového režimu museli vznikať fúzie alebo konsolidácie. Rozhodnutie zahrnúť do smernice všetky úverové inštitúcie nepredstavuje znevýhodnenie pre spoločnosti EÚ pokiaľ ide o konkurencieschopnosť, a ani rozhodnutie Spojených štátov uplatniť pokročilé prístupy len na asi 20 veľkých úverových inštitúcií nie je významným konkurenčným faktorom. Náklady úverových inštitúcií EÚ na implementáciu nie sú podmienené len Novou Bazilejskou dohodou o kapitáli (Bazilej II) a mnohé z týchto investícií (pravdepodobne 80 %) by sa tak či tak realizovali, aj keď v rámci dlhšieho časového obdobia. Je potrebné zdôrazniť, že nová situácia nebude mať žiadny negatívny vplyv na dostupnosť financií a finančné náklady SME vo väčšine členských štátov EÚ (negatívny vplyv „procyklických účinkov“ je menší a sú menej škodlivé ako súčasné pravidlá). Obavy SME vyplývajú z nedostatočného porozumenia Bazileja II. Makroekonomické dopady Bazileja II na ekonomiku EÚ sú nepatrné, mohol by sa vyskytnúť slabý šok na strane ponuky, ktorý by mohol znížiť kapitálové náklady spoločností a vytvoriť 0,07% nárast HDP EÚ. Vo všeobecnosti nový kapitálový rámec zmenší zraniteľnosť bankového systému prostredníctvom lepšieho uvedomovania si rizika, lepšieho riadenia rizika a účinnejšie prideľovanie kapitálu by malo priniesť dlhodobé pozitívne výsledky v rámci ekonomiky EÚ. 3. právny základ Návrhy vychádzajú z článku 47 ods. 2 zmluvy, ktorá je právnym základom na prijímanie opatrení Spoločenstva, ktorých cieľom je vytvorenie vnútorného trhu finančných služieb. Najvhodnejším vybraným nástrojom na dosiahnutie tohto cieľa je smernica, ktorá mení a dopĺňa platné smernice, ktoré zahŕňajú tie isté technické otázky. Jej ustanovenia neprekračujú rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaných cieľov. 4. Poznámky k článkom Návrhy uplatňujú „techniku prepracovania“ (Medziinštitucionálna dohoda 2002/C 77/01), ktorá umožňuje vykonať vecné zmeny a doplnenia platnej legislatívy bez vypracovania samostatnej smernice obsahujúcej príslušné zmeny a doplnenia. Táto technika zjednodušuje legislatívu EÚ a robí ju prístupnejšou a zrozumiteľnejšou. Ustanovenia sú tiež predmetom zmien a doplnení, ktoré sa nepokladajú za vecné, na účely zlepšenia štruktúry, formulovania a čitateľnosti smerníc. A. Smernica 2000/12/ES Článok 4: Vymedzenie pojmov Článok 4 obsahuje niektoré nové definície základných pojmov na vysvetlenie ich významu a v snahe prispieť k ich lepšiemu porozumeniu. Článok 22: Existujúce znenie sa zmenilo a doplnilo s cieľom objasniť a rozvinúť povinnosť úverových inštitúcií zaviesť účinné interné systémy riadenia rizika. Vzhľadom na rozmanitosť zahrnutých úverových inštitúcií sa tieto požiadavky budú musieť primerane splniť. Príslušné technické ustanovenia sú stanovené v prílohe V. Články 56-67: Uskutočnilo sa niekoľko zmien a doplnení. Hoci sa neočakávajú zmeny v definícii „vlastných zdrojov“, následkom modifikovaného prístupu k očakávanej strate v Bazilejskom výbore („madridské rozhodnutie“) je potrebné uskutočniť istý počet zmien a doplnení. Články 68-75: Úverové inštitúcie musia priebežne vlastniť vlastné zdroje v primeranej výške a stanoviť ich minimálnu výšku. Ustanovenia určujú, ako by sa mali splniť požiadavky, ak je úverová inštitúcia súčasťou skupiny (existujúca možnosť orgánov členských štátov upustiť od niektorých požiadaviek bola ponechaná, avšak viac upresnená). Vysvetlil sa aj výpočet požiadaviek vo vzťahu k zavedeniu nariadenia (ES) č. 1606/2002 o medzinárodných účtovných štandardoch. Články 76-101: Týmito ustanoveniami sa nahrádzajú existujúce požiadavky na kapitálovú primeranosť pre kreditné riziko a zavádzajú sa dve metódy výpočtu hodnôt rizikovo vážených expozícií. Štandardizovaný prístup (články 78-83) je založený na existujúcom rámci, pričom rizikové váhy sa určia zaradením aktív a podsúvahových položiek do vymedzeného množstva rizikových kategórií. Riziková citlivosť sa zvýšila počtom tried expozícií a rizikových kategórií (článok 79). Nehypotekárnym retailovým položkám a hypotékam na obytné nehnuteľnosti sa priraďujú nižšie rizikové váhy (75 % a 35 %). Zavádza sa 150 % riziková váha pre aktíva, ktoré sú 90 dní po termíne splatnosti (100 % pre hypotéky na obytné nehnuteľnosti). Na priradenie rizikových váh sa povoľuje použitie ratingov ratingových agentúr (externý rating), ak sú tieto k dispozícii (článok 81-83). Príslušné technické ustanovenia sú stanovené v prílohe VI. Prístup interných ratingov (IRB prístup) (článok 84-89) úverovým inštitúciám povoľuje, aby použili svoje vlastné odhady základných rizikových parametrov ich rozličných expozícií kreditného rizika. Tieto parametre predstavujú údaje pre predpísaný výpočet, ktorý má zabezpečiť 99,9 % úroveň spoľahlivosti. „Základný“ prístup úverovým inštitúciám povoľuje, aby použili svoje vlastné odhady pravdepodobnosti zlyhania, pričom použijú predpísané regulatórne hodnoty pre ostatné zložky rizika. Podľa „pokročilého“ prístupu môžu úverové inštitúcie použiť svoje vlastné odhady strát v prípade zlyhania a ich expozície v momente zlyhania. Úverové inštitúcie môžu pri odhade hodnôt rizikových parametrov použiť združené údaje. Toto menším úverovým inštitúciám umožňuje uplatniť na výpočet kapitálových požiadaviek rizikovo citlivejší prístup. Navrhované pravidlá pre postupný prechod (článok 85) na IRB prístup poskytujú úverovým inštitúciám flexibilitu v primeranom časovom rámci prejsť v rôznych obchodných líniách a triedach expozícií na základný alebo pokročilý IRB prístup. „Čiastočné“ použitie sa povoľuje pri nevýznamných triedach expozícií a obchodných líniách (kapitálové požiadavky sa môžu vypočítať podľa štandardizovaného prístupu aj v tom prípade, ak úverová inštitúcia pre ostatné triedy expozícií používa IRB prístup). Navrhovaný rámec EÚ uznáva, že požiadavka vypracovania ratingového systému pre určité zmluvné strany je pre malé úverové inštitúcie potenciálne veľkou záťažou. Permanentné čiastočné využitie sa pre tieto triedy expozícií navrhuje aj v prípadoch, kedy sú expozície úverových inštitúcií voči týmto zmluvným stranám významné (článok 89). Príslušné technické ustanovenia pre IRB prístup sú stanovené v prílohe VI. Články 90-93: Pravidlá uvedené v týchto článkoch identifikujú spoločné otázky týkajúce sa postupov na zmierňovanie rizika a stanovujú jednotné zaobchádzanie s obvyklými rizikami alebo ekonomickými dopadmi. K tomu patrí uznanie širšieho spektra kolaterálu a poskytovateľov záruk/kreditných derivátov ako v súčasnosti. Základný IRB prístup na primeranej a obozretnej úrovni uznáva finančné pohľadávky a nefinančný kolaterál. Pre úverové inštitúcie sú k dispozícii alternatívne metodiky a môžu si vybrať medzi metódami s rôznym stupňom zložitosti (jednoduchá metóda, ktorá spočíva v jednoduchom použití prístupu založeného na „substitúcii rizikovej váhy“, alebo súhrnná metóda zahŕňajúca uplatnenie úprav hodnoty získaného kolaterálu z dôvodu volatility). Na výpočet úprav z dôvodu volatility sú k dispozícii dva prístupy – jeden viac a druhý menej zložitý (jednoduchý prístup stanovený orgánom dohľadu, kde sú referenčné hodnoty úprav z dôvodu volatility uvedené v tabuľke, alebo prístup s väčšou rizikovou citlivosťou založený na vlastných odhadoch). Príslušné technické ustanovenia sú stanovené v prílohe VIII. Články 94-101: V týchto článkoch je po prvýkrát zavedený zosúladený súbor pravidiel pre kapitálové požiadavky pri aktivitách a investíciách v sekuritizácii. Tým sa významne zlepšili rámcové podmienky pre kapitálové požiadavky, ktoré úverovým inštitúciám umožňujú využiť možnosti financovania, riadenia súvahy a ostatné výhody, ktoré takéto transakcie môžu poskytovať. Ustanovenia týchto článkov rovnako znížia rozsah v akom bola sekuritizácia považovaná za nástroj kapitálovej arbitráže. Príslušné technické ustanovenia sú stanovené v prílohe IX. Články 102-105: Ustanovenia týchto článkov zavádzajú požiadavky pre vysporiadanie sa s operačným rizikom, ktorému čelia úverové inštitúcie. K dispozícii sú tri rôzne metodiky. Jednoduchý prístup (článok 103) založený na jedinom indikátore príjmu (prístup základného indikátora - BIA). Tento prístup poskytuje kapitálovú ochranu pri operačnom riziku, bez toho, aby museli úverové inštitúcie vyvinúť sofistikované a nákladné informačné systémy týkajúce sa ich rizikových expozícií. Presnejší prístup založený na obchodných líniách (Štandardizovaný prístup - STA) (článok 104) má väčšiu rizikovú citlivosť, keďže kapitálová požiadavka sa pre operačné riziko stanovuje tak, aby odzrkadľovala relatívne riziká rozličných obchodných línií. Tento prístup by mohol byť zaujímavý pre mnohé menšie/ menej komplexnejšie úverové inštitúcie. Sofistikovanejšími metodikami (Pokročilé prístupy merania - AMA) (článok 105) si tvoria svoje vlastné merania operačného rizika, ktoré podliehajú náročnejším štandardom riadenia rizika. Očakáva sa, že pokročilé prístupy merania preberú hlavne veľké a medzinárodne aktívne úverové inštitúcie, ako aj menšie špecializované úverové inštitúcie, ktoré pre svoje hlavné činnosti vyvinuli pokročilé systémy na monitorovanie rizika. Príslušné technické ustanovenia sú stanovené v prílohe X. Články 106-119: Malým množstvom zmien a doplnení sa zosúlaďujú kapitálové požiadavky s pravidlami veľkej majetkovej angažovanosti, najmä v snahe odzrkadliť rastúce uznanie postupov na zmierňovanie kreditného rizika. Články 123-124: Tieto články predstavujú druhý pilier Novej Bazilejskej dohody o kapitáli. Podľa článku 51A musia úverové inštitúcie disponovať internými postupmi merania a riadenia rizika, ako aj výšky „vnútorného“ kapitálu, ktorú na ochranu pred týmito rizikami považujú za primeranú. Od kompetentných orgánov sa vyžaduje (článok 124), aby posúdili, či úverové inštitúcie dodržiavajú rozličné povinnosti vyplývajúce zo zákona týkajúce sa organizácie a kontroly rizika a zhodnotili riziká, ktorým sa úverové inštitúcie vystavujú. Na základe tohto hodnotenia sa orgány dohľadu rozhodnú, či kontroly a držaný kapitál preukazujú nejaké slabé miesta. Príslušné technické ustanovenia sú stanovené v prílohe XIII. Články 125-143: Keďže cezhraničné podnikanie v EÚ narastá a bol zaznamenaný trend smerom k centralizácii riadenia rizika v rámci cezhraničných skupín, musí sa zlepšiť koordinácia a spolupráca medzi národnými orgánmi dohľadu v EÚ. Z tohto dôvodu sa ďalej posilnila jestvujúca, dobre etablovaná funkcia konsolidujúceho orgánu dohľadu. Podľa článku 136 budú orgány dohľadu vybavené minimálnym súborom zosúladených právomocí, aby mohli od úverových inštitúcií pri nedostatočnom dodržiavaní smernice vyžadovať prijatie náležitých opatrení. Článok 144: V tomto článku stanovené minimálne požiadavky na zverejňovanie informácií orgánmi členských štátov majú podporiť konvergentnú implementáciu a poskytnúť transparentnosť. Články 145-149: Tieto ustanovenia predstavujú tretí pilier Novej Bazilejskej dohody o kapitáli. Zverejňovanie informácií úverovými inštitúciami účastníkom na trhu prispieva k väčšej spoľahlivosti a stabilite finančného systému, udržiava rovnosť príležitostí v hospodárskej súťaži a rešpektuje citlivosť niektorých informácií. Podľa článku 147 musí väčšina úverových inštitúcií minimálne raz za rok zverejniť požadované údaje; častejšie zverejňovanie môže byť na základe určitých kritérií nevyhnutné. Príslušné technické ustanovenia sú stanovené v prílohe XII. Článok 150: Smernica musí držať krok s vývojom trhu. K tomu potrebná flexibilita sa dosiahne rozlišovaním medzi základnými a technickými pravidlami (najmä v prílohách k smernici), ktoré bude možno v krátkodobom až strednodobom horizonte potrebné upraviť. Článok 150 pridáva k zoznamu uvedenému v smernici 2000/12/ES (z roku 1989) nové technické oblasti a navrhuje možnosť úpravy nových technických príloh rovnako rýchlym postupom. B. Smernica 93/6/EHS o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií Článok 2: Rozsah pôsobnosti Článok 2 stanovuje ako sa požiadavky uplatňujú na jednotlivé investičné spoločnosti, skupiny investičných spoločností a zmiešané skupiny. Článok 3:Vymedzenie pojmov Tento článok obsahuje určité nové a zmenené a doplnené definície základných pojmov s cieľom vysvetliť ich význam a prispieť k lepšiemu porozumeniu. Článok 11: Výpočet kapitálovej požiadavky z obchodnej knihy Tento článok obsahuje vylepšenú definíciu „obchodnej knihy“ s cieľom posilniť istotu kapitálových požiadaviek, ktoré sa uplatňujú a s cieľom obmedziť možnú arbitráž medzi „bankovou knihou“ a „obchodnou knihou“. Príslušné technické ustanovenia sú stanovené v prílohe VII. Články 18 a 20: Článok 18 stanovuje minimálne kapitálové požiadavky pre trhové riziko, ktoré sa vzťahujú na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti. Medzi nové prvky patrí: zaobchádzanie s pozíciami v subjektoch kolektívneho investovania a kreditných derivátoch a mnohé iné úpravy na účel zvýšenej rizikovej citlivosti. Príslušné technické ustanovenia sú stanovené v prílohách I až VII. Článok 20 rozširuje súčasné pravidlá kapitálových požiadaviek pre kreditné riziko a operačné riziko v smernici 2000/12 na investičné spoločnosti. Medzi nové prvky v rámci kreditného rizika patrí ustanovenie o zaobchádzaní s kreditnými derivátmi a zmena a doplnenie merania expozície pre repo transakcie a transakcie financovania cenných papierov/komodít. Pokiaľ ide o operačné riziko, urobili sa významné úpravy s cieľom zohľadniť osobitný charakter sektora investičných spoločností s možnosťou pokračovať v uplatňovaní „požiadavky založenej na nákladoch“ pre investičné spoločnosti patriace medzi nízkorizikové, strednerizikové a stredne/vysokorizikové kategórie. Článok 28: Veľká majetková angažovanosť S výhradou úprav týkajúcich sa veľkej majetkovej angažovanosti vo vzťahu k transakciám obchodnej knihy, súčasná situácia, keď úverové inštitúcie a investičné spoločnosti podliehajú rovnakým pravidlám, ostáva nezmenená. Novým prvkom je zmena a doplnenie merania expozície pre repo transakcie a transakcie financovania cenných papierov/komodít. Príslušné technické ustanovenia sú stanovené v prílohe VI. Článok 33: Oceňovanie pozícií na účely vykazovania Na účely zachovania obozretnosti boli posilnené požiadavky na oceňovanie pozícií v obchodnej knihe, a to v kontexte pravidiel, ktoré stanovujú, že oceňovanie pozícií v obchodnej knihe sa má vykonávať každý deň. Príslušné technické ustanovenia sú stanovené v prílohe VII. Článok 22: Konsolidované požiadavky Existujúca možnosť kompetentných orgánov upustiť od uplatňovania konsolidovaných požiadaviek pre skupiny pozostávajúce z investičných spoločností platí aj naďalej za predpokladu prísnejších podmienok obozretnosti. Článok 34: Riadenie rizika a hodnotenie kapitálu Článok 34 zahŕňa povinnosť úverových inštitúcií (článok 17 smernice 2000/12) a investičných spoločností zaviesť účinné interné systémy riadenia rizika. Vzhľadom na rozmanitosť inštitúcií, na ktoré sa smernica vzťahuje, musia byť tieto požiadavky primerane splnené. Tento článok uplatňuje tiež požiadavku uvedenú v článku 51A smernice 2000/12, podľa ktorej musia mať investičné spoločnosti zavedené interné postupy na meranie a riadenie rizika, ktorému sú vystavené a výšky kapitálu („vnútorného“ kapitálu), ktorú považujú za primeranú na pokrytie týchto rizík. Tieto ustanovenia sa pripájajú k existujúcim požiadavkám riadenia rizika uplatniteľným na investičné spoločnosti v zmysle smernice 2004/39/ES. Článok 37: Dohľad Tento článok uplatňuje primerane s potrebnými úpravami pravidlá smernice 2000/12 na investičné spoločnosti. Článok 42 Tak ako smernica 2000/12, aj smernica 93/6 musí držať krok s vývojom na trhu. Potrebná flexibilita sa dosiahla rozlíšením kľúčových a technických pravidiel (najmä v prílohách), ktoré budú musieť byť v krátkom alebo strednodobom výhľade upravené. Technické prílohy by sa mali dať upraviť rýchlym postupom. S cieľom zohľadniť očakávaný ďalší významný vývoj v rámci postupov regulácie v nadchádzajúcich rokoch, zahrnulo sa ustanovenie o revízii pre zaobchádzanie s rizikom zmluvnej strany. ê 2000/12/ES 2004/0155 (COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (prepracovanie) ò nový (Text s významom pre EHP) ê 2000/12/ES (prijatý) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na prvú a tretiu vetu článku 47 ods. 2, so zreteľom na návrh Komisie, so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru[5], konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy[6], keďže: ê 2000/12/ES odôvodnenie 1 (prijatý) (1) Smernica Rady 73/183/EHS z 28. júna 1973 o zrušení obmedzení práva usadiť sa a poskytovať služby v rámci samostatnej činnosti bánk a iných finančných inštitúcií[7], prvá smernica Rady (77/780/EHS) z 12. decembra 1977 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa začatia a výkonu činnosti úverových inštitúcií[8], smernica Rady 89/299/EHS zo 17. apríla 1989 o vlastných zdrojoch úverových inštitúcií[9], druhá smernica Rady 89/646/EHS z 15. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa začatia a výkonu podnikania úverových inštitúcií[10], smernica Rady 89/647/EHS z 18. decembra 1989 o kapitálovej primeranosti úverových inštitúcií[11], smernica Rady 92/30/EHS zo 6. apríla 1992 o dohľade nad úverovými inštitúciami na konsolidovanom základe[12] a smernica Rady 92/121/EHS z 21. decembra 1992 o sledovaní a kontrolovaní veľkých rizík úverových inštitúcií[13] sa často a podstatným spôsobom menili a dopĺňali. Kvôli ich jasnosti a racionálnosti by sa tieto smernice mali kodifikovať a spojiť do jedného uceleného znenia. ÖSmernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES z 20. marca 2000 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií[14] sa niekoľkokrát podstatným spôsobom zmenila a doplnila. Vzhľadom na ďalšie zmeny a doplnenia, ktoré sa majú urobiť, by sa v záujme jasnosti mala pozmeniť. Õ ê 2000/12/ES odôvodnenie 2 (prijatý) Podľa zmluvy je zakázaná akákoľvek diskriminácia v súvislosti so zakladaním a poskytovaním služieb z titulu národnosti alebo skutočnosti, že podnik nebol založený v členskom štáte, v ktorom služby poskytuje. ê 2000/12/ES odôvodnenie 3 (2) Aby sa uľahčilo zakladanie a podnikanie úverových inštitúcií, je potrebné odstrániť najviac prekážajúce rozdiely v zákonoch členských štátov, ktoré stanovujú pravidlá platné pre tieto inštitúcie. ê 2000/12/ES odôvodnenie 4 (prijatý) (3) Táto smernica predstavuje základný nástroj na vytvorenie vnútorného trhu v zmysle Jednotného európskeho aktu a podľa časového harmonogramu stanoveného v Bielej knihe Komisie, a to z hľadiska práva usadiť sa Ö založiť podnikanie Õ a práva poskytovať finančné služby v oblasti úverových inštitúcií. ê 2000/12/ES odôvodnenie 5 (prijatý) (4) Opatrenia na koordináciu úverových inštitúcií, ktorých účelom je ochraňovať vklady a vytvoriť rovnaké podmienky pre hospodársku súťaž medzi týmito inštitúciami, musia platiť pre všetky tieto inštitúcie. V prípade potreby je potrebné Ö Mali by sa však Õ náležite zohľadniť objektívne rozdiely v ich stanovách a v ich poslaní v zmysle vnútroštátneho práva. ê 2000/12/ES odôvodnenie 6 (prijatý) (5) Tieto opatrenia by preto mali mať čo najväčší rozsah a mali by sa vzťahovať na všetky inštitúcie, ktorých predmetom podnikania je prijímanie vratných prostriedkov od verejnosti, či už v podobe vkladov, alebo iných nástrojov, ako sú priebežné emisie obligácií Ö dlhopisov Õ a iných cenných papierov a poskytovanie úverov na vlastný účet. Je potrebné Ö Mali by sa Õ stanoviť výnimky v prípade určitých úverových inštitúcií, na ktoré sa táto smernica nemôže uplatňovať. Ustanovenia tejto smernice neovplyvnia Ö by nemali ovplyvniť Õ uplatňovanie vnútroštátnych právnych predpisov, ktorých predmetom sú osobitné dodatočné povolenia, ktoré úverovým inštitúciám umožňujú vykonávať určité konkrétne činnosti alebo operácie. ê 2000/12/ES odôvodnenie 7 (prijatý) (6) Účelom prijatého prístupu je dosiahnuť Ö Vhodné je uskutočniť Õ len nevyhnutnú mieru harmonizácie, ktorá je potrebná a dostatočná na zabezpečenie vzájomného uznávania povolení a systémov bankového dohľadu Ö nad obozretným podnikaním Õ, a tým umožniť udeľovanie jednej licencie, ktorá bude uznávaná v celom sSpoločenstve pri uplatnení zásady obozretného dohľadu Ö nad obozretným podnikaním Õ v domovskom členskom štáte. Požiadavku predkladania programu činnosti preto treba považovať len za jeden z faktorov, ktorý má príslušným Ö kompetentným Õ orgánom umožniť rozhodovať sa na základe presnejších informácií a objektívnych kritérií. Pokiaľ ide o požiadavky týkajúce sa právnej formy úverových inštitúcií a ochranu mien bánk, je Ö malo by byť Õ možné ponechať určitý priestor na flexibilné rozhodovanie. ò nový (7) Keďže cieľ navrhovanej činnosti nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov navrhovanej činnosti ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku sa táto smernica obmedzuje na minimum, ktoré je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa a neprekračuje to, čo je na tento účel nevyhnutné. ê 2000/12/ES odôvodnenie 8 (prijatý) (8) Rovnocenné finančné kritériá pre úverové inštitúcie sú nevyhnutným predpokladom na zabezpečenie Ö podobných Õ ochranných mechanizmov pre vkladateľov a na vytvorenie spravodlivých podmienok na hospodársku súťaž medzi porovnateľnými skupinami úverových inštitúcií. Po ďalšej koordinácii Ö by Õ sa Ö mali Õ zadefinujúovať vhodné štrukturálne ukazovatele, ktoré v rámci spolupráce medzi vnútroštátnymi orgánmi umožnia Ö umožňujú Õ sledovať postavenie porovnateľných druhov úverových inštitúcií pomocou štandardných metód. Tento postup by mal pomôcť v postupnom zbližovaní systémov ukazovateľov, ktoré si členské štáty vytvorili a ktoré používajú. Je však potrebné rozlišovať medzi koeficientmi, ktorých cieľom je zabezpečiť zdravý manažment úverových inštitúcií, a koeficientmi vytvorenými na účely realizácie hospodárskej a menovej politiky. ê 2000/12/ES odôvodnenie 9 (prijatý) (9) Zásady vzájomného uznávania a dohľadu v domovskom členskom štáte si vyžadujú, aby príslušné Ö kompetentné Õ orgány členských štátov neudeľovali, resp. aby odňali povolenie v prípade, že z predmetu činnosti, geografického rozloženia Ö činnosti Õ alebo z bežnej činnosti je zrejmé, že úverová inštitúcia si právny systém konkrétneho členského štátu vybrala len preto, aby sa vyhla prísnejším pravidlám, ktoré platia v inom členskom štáte, na území ktorého vykonáva alebo mieni vykonávať väčšiu časť svojich činností. Úverová inštitúcia, ktorá je právnickou osobou, musí Ö by mala Õ mať povolenie na činnosť od členského štátu, v ktorom má svoje registrované sídlo. Úverová inštitúcia, ktorá nie je právnickou osobou, musí Ö by mala Õ mať sídlo v členskom štáte, v ktorom dostala povolenie na podnikanie. Okrem toho členské štáty musia Ö by mali Õ vyžadovať, aby úverová inštitúcia mala vždy sídlo v členskom štáte jej pôvodu a aby tam skutočne pôsobila. ê 2000/12/ES odôvodnenie 10 (prijatý) (10) Príslušné Ö Kompetentné Õ orgány by nemali udeliť ani predĺžiť povolenie na činnosť úverovej inštitúcii v prípade, že im blízke vzťahy medzi touto inštitúciou a inými fyzickými alebo právnickými osobami znemožnia účinným spôsobom vykonávať dohľad. To platí aj pre úverové inštitúcie, ktoré už povolenie majú a ktoré Ö by Õ o v tejto otázke Ö mali Õ musia príslušné Ö kompetentné Õ orgány uspokojivým spôsobom presvedčiť. Definícia «blízkych vzťahov», uvedená v tejto smernici, predstavuje minimálne kritériá. Neznamená to, že členské štáty ju nemôžu použiť aj za okolností, za ktorých sa jej použitie nepredpokladá. Samotné nadobudnutie podstatného podielu na kapitále spoločnosti ešte nepredstavuje účasť v zmysle «blízkych vzťahov», ak takýto podiel bol nadobudnutý výlučne ako dočasná investícia, ktorá neumožňuje ovplyvňovať štruktúru ani finančnú politiku inštitúcie. ê 2000/12/ES odôvodnenie 11 (prijatý) (11) Odkaz o účinnom výkone dohľadu zo strany dohľadných orgánov Ö dohľadu Õ zahŕňa aj dohľad na konsolidovanom základe, ktorý sa musí nad úverovou inštitúciou vykonávať v prípade, že to stanovujú ustanovenia práva sSpoločenstva. V takých prípadoch je potrebné, aby Ö by mali Õ úrady Ö orgány Õ, ktoré boli požiadané o udelenie povolenia na podnikanie, mali mať možnosť zistiť, ktoré úrady sú príslušné Ö kompetentné Õ vykonávať dohľad na konsolidovanom základe nad takouto úverovou inštitúciou. ê 2000/12/ES odôvodnenie 12 (prijatý) Členský štát pôvodu môže zaviesť aj pravidlá, ktoré sú prísnejšie ako pravidlá stanovené pre inštitúcie, ktoré fungujú na základe povolenia jeho príslušných orgánov, v článku 5 ods. 1, prvý pododsek, ods. 2 a v článkoch 7, 16, 30, 51. ê 2000/12/ES odôvodnenie 13 (prijatý) Zrušenie povinnosti žiadať o udelenie povolenia na činnosť pobočiek úverových inštitúcií so sídlom v spoločenstve si vyžaduje zrušenie zvereného kapitálu. ê 2000/12/ES odôvodnenie 14 (prijatý) (12) Vzhľadom na zásadu vzájomného uznávania zvolené riešenie umožňuje úÚverovým inštitúciám povoleným v ich domovskom členskom štáte Ö by malo byť umožnené Õ kdekoľvek na území sSpoločenstva vykonávať všetky činnosti uvedené v prílohe 1 I prostredníctvom zakladania pobočiek alebo poskytovania služieb. Pri vykonávaní činností neuvedených v tejto prílohe môžu využívať právo usadiť sa a poskytovať služby v zmysle všeobecných ustanovení zmluvy. ê 2000/12/ES odôvodnenie 15 (prijatý) (13) Platnosť zásady vzájomného uznávania je však vhodné rozšíriť aj na činnosti uvedené v prílohe I v prípade, že ich vykonávajú finančné inštitúcie, ktoré sú dcérskymi podnikmi Ö spoločnosťami Õ úverových inštitúcií, a to pod podmienkou, že tieto dcérske podniky Ö spoločnosti Õ podliehajú konsolidovanému dohľadu, ktorý sa vzťahuje na ich materské podniky Ö spoločnosti Õ, a že spĺňajú určité prísne podmienky. ê 2000/12/ES odôvodnenie 16 (prijatý) (14) Hostiteľský členský štát Ö by Õ v rámci uplatňovania práva usadiť sa Ö založiť podnikanie Õ a poskytovania služieb Ö práva poskytovať služby Õ môže však Ö mal mať Õ možnosť od inštitúcií, ktoré v ich domovskom členskom štáte nemajú licenciu Ö povolenie Õ ako úverové inštitúcie, a pri činnostiach, ktoré nie sú uvedené v prílohe I, možnosť vyžadovať splnenie konkrétnych ustanovení jeho vlastných vnútroštátnych právnych predpisov alebo nariadení za predpokladu, že tieto ustanovenia sú na jednej strane v súlade s právom sSpoločenstva a ich účelom je ochrana všeobecného prospechu a že na strane druhej tieto inštitúcie, resp. tieto činnosti nepodliehajú rovnocenným pravidlám podľa takýchto zákonov alebo nariadení ich domovského členského štátu. ê 2000/12/ES odôvodnenie 17 (prijatý) (15) Členské štáty musia Ö by mali Õ zabezpečiť, aby nedošlo k žiadnym prekážkam pri vykonávaní činností, na ktoré sa vzťahuje vzájomné uznávanie, a aby sa mohli vykonávať rovnako ako v domovskom členskom štáte za predpokladu, že činnosti povolené v domovskom členskom štáte nie sú v rozpore s ochranou Ö právnymi ustanoveniami na ochranu Õ všeobecného prospechu v hostiteľskom členskom štáte. ê 2000/12/ES odôvodnenie 18 (prijatý) Účel tejto smernice nutne nadväzuje na liberalizáciu pohybu kapitálu, ktorá je predmetom osobitných právnych predpisov spoločenstva. Opatrenia týkajúce sa liberalizácie bankových služieb musia byť v súlade s opatreniami na liberalizáciu kapitálových pohybov. ê 2000/12/ES odôvodnenie 19 (prijatý) (16) Pravidlá vzťahujúce sa na pobočky úverových inštitúcií so sídlom mimo sSpoločenstva by mali byť vo všetkých členských štátoch podobné. V súčasnosti jJe dôležité postarať sa o to, aby tieto pravidlá neboli výhodnejšie, ako sú pravidlá platné pre pobočky inštitúcií z iných členských štátov. Stanoví sa, že sSpoločenstvo môže Ö by malo mať možnosť Õ uzatvárať dohody s tretími krajinami o uplatňovaní pravidiel, ktoré pre takéto pobočky zabezpečia rovnaké podmienky na ich Ö celom jeho Õ území, pričom sa zohľadní zásada reciprocity. Pobočky úverových inštitúcií s povolením na činnosť v tretích krajinách nemajú Ö by nemali mať Õ právo poskytovať služby v zmysle druhého odseku článku 49 zmluvy ani právo na zakladanie podnikov Ö založiť podnikanie Õ v členských štátoch s výnimkou členských štátov, v ktorých boli založené. Žiadosti o povolenie činnosti dcérskych podnikov alebo o nadobudnutie podielu, ktoré podajú podniky patriace do pôsobnosti práva tretích krajín, sa riešia postupom, ktorý má zabezpečiť, aby úverové inštitúcie so sídlom v spoločenstve v dotknutých tretích krajinách dostali recipročné podmienky. ê 2000/12/ES odôvodnenie 20 (prijatý) Povolenia, ktoré úverovým inštitúciám udelia príslušné vnútroštátne orgány v zmysle tejto smernice, majú platnosť na celom území spoločenstva, a nielen vnútroštátnu platnosť. Existujúce doložky reciprocity preto nemajú žiadny účinok. Z toho dôvodu je potrebný flexibilný postup, ktorý umožní hodnotenie reciprocity na báze spoločenstva. Cieľom takéhoto postupu nie je uzavrieť finančné trhy spoločenstva, ale vzhľadom na to, že spoločenstvo zamýšľa svoje trhy ponechať otvorené pre zvyšok sveta, zlepšiť úroveň liberalizácie finančných trhov v tretích krajinách. S týmto cieľom táto smernica rieši postupy rokovaní s tretími krajinami a ako posledné východisko rieši aj možnosť prijatia potrebných opatrení vrátane pozastavenia nových žiadostí o povolenie alebo obmedzenie nových povolení. ê 2000/12/ES odôvodnenie 21 (prijatý) (17) Je žiaduce, aby sa mMedzi sSpoločenstvom a tretími krajinami by sa na recipročnej báze dosiahla mala dosiahnuť dohoda, ktorá v praxi umožní vykonávanie dohľadu na konsolidovanom základe, pokrývajúceho čo najväčšie geografické územie. ê 2000/12/ES odôvodnenie 22 (prijatý) (18) Zodpovednosť za dohľad nad finančným zdravím úverovej inštitúcie, a predovšetkým jej platobnou schopnosťou Ö kapitálovou primeranosťou Õ, nesú Ö by mal niesť Õ príslušné orgány jej (domovský) členský štát jej pôvodu. Príslušné Ö Kompetentné Õ orgány hostiteľského členského štátu nesú Ö by mali byť Õ zodpovednosť Ö zodpovedné Õ za sledovanie Ö dohľad nad Õ likviditytou Ö pobočiek Õ a menovýchou politikyou. Sledovanie Ö Dohľad nad Õ trhovýchmi rizíikami si vyžaduje Ö by malo Õ podliehať úzkuej spoluprácui príslušných Ö kompetentných Õ orgánov domovského a hostiteľského členského štátu. ê 2000/12/ES odôvodnenia 23 a 24 (prijatý) ð nový (19) Hladké fungovanie vnútorného bankového trhu si vyžaduje nielen zákonom stanovené pravidlá, ale aj úzku a pravidelnú spoluprácu ð a podstatne lepšiu konvergenciu postupov regulácie a dohľadu ï príslušných Ö kompetentných Õ orgánov členských štátov. Najvhodnejším fórom na Ö Na tento účel, predovšetkým Õ posudzovanie problémov týkajúcich sa jednotlivých úverových inštitúcií ð a vzájomná výmena informácií by sa mali uskutočniť vo ï naďalej zostáva kontaktná skupina ð Výbore európskych bankových dohľadov ï vytvorenýom ð rozhodnutím Komisie 2004/5/ES[15] ï medzi rôznymi orgánmi bankového dohľadu. Táto skupina je vyhovujúcim úradom pre vzájomnú výmenu informácií v zmysle článku 28. Postup vzájomného informovania Ö by Õ v žiadnom prípade nie je Ö nemal byť Õ náhradou bilaterálnej spolupráce v zmysle článku 28. Bez toho, aby boli dotknuté ich právomoci vykonávať riadnu kontrolu, príslušné Ö kompetentné Õ orgány hostiteľského členského štátu môžu Ö by mali mať možnosť Õ v prípade núdze z vlastného podnetu alebo na podnet príslušných Ö kompetentných Õ orgánov domovského štátu skontrolovať, či činnosť úverovej inštitúcie so sídlom na ich území spĺňa príslušné zákony a zásady zdravých administratívnych a účtovných postupov a dostatočnej vnútornej kontroly. ê 2000/12/ES odôvodnenie 25 (prijatý) (20) Je vhodné umožniť výmenu informácií medzi príslušnými Ö kompetentnými Õ orgánmi a úradmi, resp. orgánmi, ktoré z titulu svojej funkcie pomáhajú upevňovať stabilitu finančného systému. V snahe zachovať dôvernosť poskytovaných informácií je Ö by bolo Õ potrebné dodržať prísne obmedzený zoznam adresátov. ê 2000/12/ES odôvodnenia 26 a 27 (prijatý) (21) Určitý druh správania, ako napríklad podvody a zneužívanie interných informácií a postavenia, môže narušiť stabilitu a dôveryhodnosť finančného systému aj v prípade, že sa vyskytne v inštitúciách, ktoré nie sú úverovými inštitúciami. Je nevyhnutné určiť podmienky, za ktorých je takáto výmena informácií Ö v takýchto prípadoch Õ povolená. ê 2000/12/ES odôvodnenie 28 (prijatý) (22) V prípade, že je stanovené, že informácie sa môžu poskytovať len s výslovným súhlasom príslušných Ö kompetentných Õ orgánov, tieto orgány môžu Ö by Õ v prípade potreby Ö mali mať možnosť Õ podmieniť svoj súhlas podmieniť splnením určitých presných podmienok. ê 2000/12/ES odôvodnenie 29 (prijatý) (23) Výmena informácií medzi príslušnými Ö kompetentnými Õ orgánmi na jednej strane a centrálnymi bankami a inými menovými úradmi Ö orgánmi zodpovednými za menovú politiku Õ s podobným poslaním, respektíve inými štátnymi orgánmi zodpovednými za dohľad nad platobnými systémami na strane druhej by mala tiež podliehať procesu schvaľovania. ê 2000/12/ES odôvodnenie 30 (prijatý) (24) Na účely upevnenia bankového Ö obozretného Õ dohľadu nad úverovými inštitúciami a ochrany klientov úverových inštitúcií sa stanoví, že auditor je Ö by mali byť Õ audiítori povinní príslušné Ö kompetentné Õ orgány bezodkladne upovedomiť vždy, keď pri plnení jeho svojich povinností v zmysle tejto smernice zistíia určité skutočnosti, ktoré môžu vážne ohroziť finančnú situáciu alebo organizáciu riadenia a účtovníctva úverovej inštitúcie. So zreteľom na tento cieľ je žiaduce, aby Ö Z toho istého dôvodu by Õ členskýé štáty Ö taktiež mali Õ stanovilť, že táto povinnosť platí aj za okolností, ak audítor takéto skutočnosti zistí pri plnení svojich úloh v podniku Ö spoločnosti Õ , ktorýá je úzko prepojenýá s úverovou inštitúciou. Povinnosť audítorov nahlasovať príslušným Ö kompetentným Õ orgánom určité skutočnosti a rozhodnutia týkajúce sa úverovej inštitúcie, ktoré zistia pri výkone svojich úloh v nefinančnomej podniku Ö spoločnosti Õ, Ö by Õ žiadnym spôsobom nemení Ö nemaloa meniť Õ povahu ich úloh v takomto podniku Ö takejto spoločnosti Õ ani spôsob, akým svoje úlohy v tomto podniku Ö tejto spoločnosti Õ majú vykonávať. ê 2000/12/ES odôvodnenia 31 až 35 (prijatý) Jednotné základné štandardné kritériá týkajúce sa vlastných zdrojov úverových inštitúcií sú kľúčovým faktorom pri budovaní vnútorného bankového trhu, pretože vlastné zdroje sú zárukou ďalšej existencie úverových inštitúcií a ochrany vkladov. Harmonizácia v tejto oblasti posilní dohľad nad úverovými inštitúciami a prispeje k ďalšej koordinácii v bankovom sektore. Takéto štandardné kritériá sa musia uplatňovať na všetky úverové inštitúcie s povolením na výkon činnosti na území spoločenstva. Vlastné zdroje úverových inštitúcií môžu slúžiť na pokrytie strát, ktoré sa nepodarí vyrovnať dostatočným objemom zisku. Vlastné zdroje sú okrem toho pre príslušné orgány významným meradlom hlavne pri hodnotení platobnej schopnosti úverových inštitúcií a ďalších otázkach bankového dohľadu. V prostredí vnútorného bankového trhu úverové inštitúcie navzájom súťažia, a preto je nevyhnutné, aby pre ne platili rovnocenné definície a štandardné kritériá vlastných zdrojov. Preto o kritériách týkajúcich sa skladby vlastných zdrojov nesmú rozhodovať len členské štáty. Zavedenie jednotných základných štandardných kritérií je v najlepšom záujme spoločenstva, pretože zabráni deformácii hospodárskej súťaže a posilní bankový systém spoločenstva. Definícia vlastných zdrojov stanovená v tejto smernici vytvára priestor pre maximálny počet položiek a kvalifikačných súm, pričom každému členskému štátu dáva možnosť rozhodnúť sa, či použije všetky, alebo len niektoré z týchto položiek, resp. určiť si nižšie horné hranice kvalifikačných súm. ê 2000/12/ES odôvodnenie 36 (prijatý) (25) Táto smernica uvádza, Ö že pre určité položky vlastných zdrojov by sa Õ kvalifikačné kritériá pre určité položky vlastných zdrojov, čo však Ö mali určiť bez toho, aby bola dotknutá možnosť Õ členských štátov nebráni pri uplatneníiť prísnejšie kritériá. ê 2000/12/ES odôvodnenie 37 (prijatý) V počiatočnej fáze sa jednotné základné štandardné kritériá definujú len voľne, aby bolo možné do nich zahrnúť všetky položky, ktoré sa v rôznych členských štátoch do vlastných zdrojov zahŕňajú. ê 2000/12/ES odôvodnenie 38 (26) Podľa povahy položiek, z ktorých vlastné zdroje pozostávajú, táto smernica rozlišuje medzi položkami tvoriacimi pôvodné vlastné zdroje a položkami, ktoré predstavujú dodatočné vlastné zdroje. ê 2000/12/ES odôvodnenie 39 (prijatý) (27) Aby sa zohľadnila skutočnosť, že položky predstavujúce dodatočné vlastné zdroje nie sú tej istej povahy ako položky tvoriace pôvodné vlastné zdroje, súčet dodatočných položiek zahrnutých do vlastných zdrojov nesmie Ö by nemal Õ presiahnuť výšku pôvodných vlastných zdrojov. Okrem toho platí, že výška určitých položiek dodatočných vlastných zdrojov nesmie Ö by nemala Õ presiahnuť polovicu pôvodných vlastných zdrojov. ê 2000/12/ES odôvodnenie 39 (prijatý) (28) Aby sa zabránilo deformácii hospodárskej súťaže, verejné úverové inštitúcie Ö by Õ do svojich vlastných zdrojov nesmú Ö nemali Õ započítavať záruky členských štátov alebo miestnych . ê 2000/12/ES odôvodnenie 40 (prijatý) (29) Ak kedykoľvek v priebehu výkonu dohľadu vznikne potreba určiť výšku konsolidovaných vlastných zdrojov skupiny úverových inštitúcií, ich výška sa určí Ö by sa mala určiť Õ spôsobom určeným v tejto smernici. ê 2000/12/ES odôvodnenie 41 (prijatý) ð nový (30) Presný postup účtovania použitý pri kalkulácii Ö výpočte Õ vlastných zdrojov, ukazovateľa platobnej schopnosti ð ich primeranosti vo vzťahu k riziku, ktorému je úverová inštitúcia vystavená, ï a pri hodnotení koncentrácie úverovej angažovanosti Ö expozícií Õ musí Ö by mal Õ zohľadňovať ustanovenia smernice Rady 86/635/EHS z 8. decembra 1986 o ročnej účtovnej závierke a o konsolidovanej účtovnej závierke bánk a iných úverových inštitúcií[16], ktorá zahŕňa niektoré upravené ustanovenia smernice Rady 83/349/EHS z 13. júna 1983 o konsolidovaných účtovných závierkach Ö [17] Õ, vychádzajúcej z článku 44 ods. 2 písm. g) zmluvy ð alebo z nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 z 19. júla 2002 o uplatňovaní medzinárodných účtovných štandardov[18] podľa toho, ktorý z týchto aktov riadi účtovníctvo úverovej inštitúcie v rámci vnútroštátnych právnych predpisov ï. ê 2000/12/ES odôvodnenia 42 až 47 (prijatý) Ustanovenia o vlastných zdrojoch sú súčasťou širšej medzinárodnej snahy o aproximáciu platných pravidiel o primeranosti vlastných zdrojov, ktoré používajú najvýznamnejšie krajiny. Vzhľadom na to, že v prostredí vnútorného bankového trhu sú inštitúcie nútené navzájom bezprostredne súťažiť, jednotné štandardné kritériá platobnej schopnosti v podobe minimálnej hodnoty tohto ukazovateľa zabránia deformácii hospodárskej súťaže a upevnia bankový systém spoločenstva. Komisia vypracuje správu o ustanoveniach o vlastných zdrojoch a pravidelne ich bude prehodnocovať v snahe upevňovať ich a dosiahnuť väčšie zjednotenie definície vlastných zdrojov. Vďaka takémuto zjednocovaniu sa vlastné zdroje úverových inštitúcií spoločenstva dostanú na rovnakú úroveň. Ustanovenia o ukazovateľoch platobnej schopnosti sú výsledkom práce Poradného výboru pre bankovníctvo, ktorého úlohou je Komisii predkladať návrhy na účely koordinácie koeficientov platných v členských štátoch. Stanovenie vhodného ukazovateľa platobnej schopnosti je jedným z pilierov dohľadu úverových inštitúcií. Ukazovateľ, ktorý hodnotí pohľadávky a podsúvahové položky podľa miery v nich obsiahnutých rizík, je obzvlášť dobrým meradlom platobnej schopnosti. ò nový (31) Minimálne kapitálové požiadavky zohrávajú ústrednú úlohu pri dohľade nad úverovými inštitúciami a pri vzájomnom uznávaní techník dohľadu. V tejto súvislosti treba ustanovenia o minimálnych kapitálových požiadavkách posudzovať v nadväznosti na ďalšie špecifické nástroje, ktoré tiež prispievajú k harmonizácii základných techník dohľadu nad úverovými inštitúciami. (32) Na zabránenie deformácie hospodárskej súťaže a upevnenie bankového systému vnútorného trhu je vhodné stanoviť spoločné minimálne kapitálové požiadavky. (33) Na účely zabezpečenia adekvátnej kapitálovej primeranosti je dôležité stanoviť také minimálne kapitálové požiadavky, ktoré vážia aktíva a podsúvahové položky v súlade so stupňom rizika. ê 2000/12/ES odôvodnenia 48 až 51 (prijatý) Vytvorenie jednotných štandardných kritérií pre vlastné zdroje vo vzťahu k pohľadávkam a podsúvahovým položkám spojeným s istou dávkou rizika je preto nevyhnutným aspektom harmonizácie potrebnej na dosiahnutie vzájomného uznávania techník dohľadu, a teda aj na vytvorenie vnútorného bankového trhu. V tejto súvislosti treba ustanovenia o ukazovateli platobnej schopnosti posudzovať v nadväznosti na ďalšie špecifické nástroje, ktoré tiež prispievajú k harmonizácii základných techník dohľadu úverových inštitúcií. Vzhľadom na to, že v prostredí vnútorného bankového trhu sú inštitúcie nútené navzájom bezprostredne súťažiť, jednotné štandardné kritériá platobnej schopnosti v podobe minimálnej hodnoty tohto ukazovateľa zabránia deformácii hospodárskej súťaže a upevnia bankový systém spoločenstva. Táto smernica určuje rôzne váhy priraďované k zárukám vystaveným rôznymi finančnými inštitúciami. Komisia sa preto zaväzuje posúdiť, či táto smernica ako celok podstatným spôsobom nedeformuje hospodársku súťaž medzi úverovými inštitúciami a poisťovňami a či, vzhľadom na prípadné zistenia, nie sú opodstatnené nápravné opatrenia. ò nový (34) Je nevyhnutné zohľadniť rozmanitosť úverových inštitúcií v Spoločenstve zabezpečením alternatívnych prístupov k výpočtu minimálnych kapitálových požiadaviek pre kreditné riziko so zahrnutím rozličných stupňov rizikovej citlivosti a vyžadujúcich rôzne stupne sofistikovanosti. Použitie externých ratingov a vlastných odhadov úverových inštitúcií týkajúcich sa jednotlivých parametrov kreditného rizika predstavuje významné zlepšenie v rizikovej citlivosti a v obozretnosti pravidiel kreditného rizika. Úverovým inštitúciám by sa mali poskytnúť vhodné podnety, aby prešli na rizikovo citlivejšie prístupy. (35) Minimálne kapitálové požiadavky by mali byť primerané terajším rizikám. V požiadavkách by sa malo odzrkadľovať najmä zníženie miery rizika vyplývajúce z veľkého počtu relatívne malých expozícií. (36) Postupom na zmierňovanie kreditného rizika by sa malo dostať väčšieho uznania v rámci pravidiel, ktoré musia zabezpečiť, aby sa neprípustným uznaním nepoškodila kapitálová primeranosť. (37) V snahe zabezpečiť, aby sa riziká a efekty znižovania rizika vyplývajúce z aktivít a investícií úverových inštitúcií v sekuritizácii primerane odzrkadlili v minimálnych kapitálových požiadavkách úverových inštitúcií, sú potrebné pravidlá stanovujúce zaobchádzanie s takýmito aktivitami a investíciami založené na rizikovej citlivosti a obozretnosti. ê 2000/12/ES odôvodnenie 52 (prijatý) V prílohe III sa stanovuje spôsob uplatnenia podsúvahových položiek v rámci výpočtu kapitálových potrieb úverových inštitúcií. Na účely hladkého fungovania vnútorného trhu, a najmä na účely zabezpečenia rovnakých pravidiel sú členské štáty povinné usilovať sa o jednotné hodnotenie zmluvných dohôd o nettingu zo strany ich príslušných orgánov. Príloha III zohľadňuje prácu medzinárodného fóra orgánov bankového dohľadu v otázke uznávania bilaterálneho čistého vyrovnania, predovšetkým pokiaľ ide o možnosť počítať potreby vlastných zdrojov pre určité transakcie na základe čistej a nie hrubej sumy za predpokladu, že existujú právne záväzné zmluvy, ktoré zabezpečujú, že úverové riziko sa vzťahuje len na čistú sumu. V prípade medzinárodne pôsobiacich úverových inštitúcií a skupín úverových inštitúcií pôsobiacich vo viacerých rôznych tretích krajinách, ktoré sú konkurenciou úverových inštitúcií zo spoločenstva, pravidlá prijaté na širšej medzinárodnej úrovni zaručia dokonalejší a cielenejší dohľad nad mimoburzovými (OTC) odvodenými nástrojmi. To povedie k lepšiemu povinnému kapitálovému krytiu, pričom sa zohľadnia účinky zmluvných dohôd o čistom vyrovnaní, uznaných úradmi dohľadu na znižovanie potenciálnych budúcich úverových rizík. Zúčtovanie mimoburzových derivátnych nástrojov, ktoré zabezpečujú z pozície centrálnej protistrany zúčtovacie ústavy, v niektorých členských štátoch zohráva významnú úlohu. Je preto správne uznať zásluhy takéto zúčtovania v znižovaní úverového rizika a s ním spojeného systémového rizika pri finančnom postupe v oblasti úverového rizika. Je potrebné, aby súčasné a potenciálne budúce angažovanosti, vyplývajúce zo zúčtovaných mimoburzových derivátnych obchodov, boli plne zabezpečené a aby sa odstránilo riziko, že angažovanosť zúčtovacích ústavov prekročí trhovú hodnotu poskytnutých záruk, vďaka čomu sa v prechodnom období na zúčtované mimoburzové deriváty bude vzťahovať rovnaký finančný postup ako pri derivátoch obchodovaných na burze. Príslušné orgány sa musia ubezpečiť, či počiatočná a variabilná záloha (marža) dosahuje požadované hodnoty a či poskytnuté záruky sú dostatočne kvalitné a poskytujú dostatočnú ochranu. Pri úverových inštitúciách so sídlom v členských štátoch príloha III poskytuje podobnú možnosť uznávania bilaterálneho čistého vyrovnávania zo strany príslušných orgánov, vďaka čomu týmto inštitúciám poskytuje rovnaké podmienky hospodárskej súťaže. Tieto pravidlá sú správne vyvážené a umožňujú ďalšie posilnenie opatrení finančného podnikania uplatňovaných na úverové inštitúcie. Príslušné orgány členských štátov by mali zabezpečiť, aby kalkulácie pridaných položiek vychádzali z efektívnych a nie zo zjavných národných súm. ò nový (38) Operačné riziko je významné riziko, ktorému sú úverové inštitúcie vystavené, vyžadujúce si krytie vlastnými zdrojmi. Je nevyhnutné zohľadniť rozmanitosť úverových inštitúcií v Spoločenstve zabezpečením alternatívnych prístupov k výpočtu požiadaviek pre operačné riziko so zahrnutím rozličných stupňov rizikovej citlivosti a vyžadujúcich rôzne stupne sofistikovanosti. Úverovým inštitúciám by sa mali poskytnúť vhodné podnety, aby prešli na rizikovo citlivejšie prístupy. Vzhľadom na vyvíjajúcu sa situáciu v oblasti merania a riadenia operačného rizika by sa mali pravidlá neustále prehodnocovať a podľa potreby aktualizovať, čo platí aj pre kapitálové požiadavky pre rozličné obchodné línie, ako aj uznanie postupov na zmierňovanie rizika. (39) Aby sa zabezpečila adekvátna kapitálová primeranosť úverových inštitúcií v rámci skupiny, je nevyhnutné, aby sa minimálne kapitálové požiadavky uplatňovali na základe konsolidovanej finančnej situácie skupiny. Na zabezpečenie primeraného rozdelenia vlastných zdrojov v rámci skupiny a ich dostupnosti na prípadné zabezpečenie úspor, by sa minimálne kapitálové požiadavky mali uplatňovať na jednotlivé úverové inštitúcie v rámci skupiny, pokiaľ sa tento cieľ nedá efektívne dosiahnuť iným spôsobom. ê 2000/12/ES odôvodnenie 53 (prijatý) Minimálna výška ukazovateľa určená v tejto smernici bola stanovená na úrovni, ktorá má zabezpečiť posilňovanie kapitálu úverových inštitúcií v spoločenstve. Po štatistickom prieskume kapitálových požiadaviek platných na začiatku roku 1988 sa tento pomer stanovil vo výške 8%. ê 2000/12/ES odôvodnenie 54 (prijatý) (40) Mali by sa zosúladiť základné pravidlá monitorovania vysokej miery Ö veľkej majetkovej Õ angažovanosti úverových inštitúcií. Členské štáty by však mali mať možnosť prijať ustanovenia, ktoré sú prísnejšie ako ustanovenia uvedené v tejto smernici. ê 2000/12/ES odôvodnenie 55 (prijatý) (41) Monitorovanie a kontrola angažovanosti Ö expozícií Õ úverových inštitúcií je Ö by mali byť Õ neoddeliteľnou súčasťou ich dohľadu. ÖPreto Õ Nnadmerná koncentrácia angažovanosti Ö expozícií Õ vo vzťahu k jednému klientovi alebo skupine prepojených klientov môže mať za následok neprijateľné riziko straty. Takáto situácia sa môže považovať za ohrozenie platobnej schopnosti úverovej inštitúcie. ê 2000/12/ES odôvodnenie 56 (prijatý) (42) V prostredí vnútorného bankového trhu Ö Keďže Õ úverové inštitúcie Ö v prostredí vnútorného trhu Õ navzájom priamo súťažia, a preto je potrebné, aby na celom území sSpoločenstva platili rovnocenné monitorovacie požiadavky. Kritériá použité pri meraní koncentrácie angažovanosti by preto mali vychádzať z právne záväzných pravidiel prijatých na úrovni spoločenstva a nemali by o nich svojvoľne rozhodovať len členské štáty. Prijatie jednotných pravidiel by bolo v najlepšom záujme spoločenstva, pretože by predišlo vznik nerovnakých podmienok konkurenčnej súťaže a pomohlo by upevniť bankový systém spoločenstva. ê 2000/12/ES odôvodnenie 57 (prijatý) ð nový (43) Ustanovenia o ukazovateli platobnej schopnosti úverových inštitúcií obsahujú aj zoznam úverových rizík, ktorým sa úverové inštitúcie môžu vystaviť. Tento zoznam by sa preto mal použiť aj pri definovaní angažovanosti, pri ktorom ide o stanovenie limitov vysokej úverovej angažovanosti. V tejto súvislosti však spravidla nie jeð I keď je vhodné pri definícii expozícií na účely stanovenia limitov veľkej majetkovej angažovanosti vychádzať z definície stanovenej na účely minimálnych požiadaviek vlastných zdrojov pre kreditné riziko, nie je ï dobré vychádzať z váh, resp. mier Ö stupňov Õ rizika určených v uvedených ustanoveniach. Tieto váhy a miery Ö stupne Õ rizika sú určené na stanovenie všeobecných Ö kapitálových Õ požiadavkyiek všeobecnej platobnej schopnosti, ktoráé máajú zabezpečiť úverové Ö kreditné Õ riziko úverových inštitúcií. V rámci regulácie vysokej úverovej angažovanosti však ide o ÖNa Õ obmedzenie maximálnej straty, ktorú úverová inštitúcia môže utrpieť kvôli jednému z klientov alebo skupine prepojených klientov., je V v tejto otázke je preto potrebné zaujať prijať obozretný postoj, pri ktorom sa spravidla berie do úvahy nominálna hodnota úverovej angažovanosti, ale nepoužívajú sa žiadne Ö pravidlá na stanovenie veľkej majetkovej angažovanosti, ktoré berú do úvahy nominálnu hodnotu expozície bez toho, aby sa použili Õ váhy a miery alebo Ö stupne Õ rizika. ò nový (44) Keďže je žiaduce, aby sa do ďalšieho prehodnotenia ustanovení o veľkej majetkovej angažovanosti povolilo uznanie účinkov zmierňovania kreditného rizika podobným spôsobom ako na účely minimálnych kapitálových požiadaviek v snahe obmedziť požiadavky na výpočet, pravidlá na zmierňovanie kreditného rizika sa navrhli v kontexte všeobecne diverzifikovaného kreditného rizika vyplývajúceho z expozícií voči veľkému počtu zmluvných strán. Z tohto dôvodu by mali byť účinky takýchto techník pri určovaní limitov veľkej majetkovej angažovanosti, ktoré majú obmedziť maximálne straty spôsobené jedným klientom alebo skupinou prepojených klientov, uznané len za obozretných bezpečnostných opatrení. ê 2000/12/ES odôvodnenie 58 (prijatý) (45) V prípade, že úverová inštitúcia úveruje Ö má expozíciu voči Õ vlastnýej materskýej podnik Ö spoločnosti Õ alebo inéým dcérskeym podniky Ö spoločnostiam Õ jej materskéhoej podniku Ö spoločnosti Õ, je namieste osobitná opatrnosť. Riadenie úverovej angažovanosti Ö expozícií Õ úverových inštitúcií musí Ö by malo Õ prebiehať absolútne nezávisle a výlučne podľa zásad zdravého riadenia bánk, pričom sa nesmie brať ohľad na žiadne iné faktory. Ustanovenia tejto smernice vyžadujú, aby vV prípade, ak je pravdepodobné, že vplyv osôb priamo alebo nepriamo vlastniacich stanovený podiel úverovej inštitúcie bude pravdepodobne na ujmu zdravého a obozretného riadenia tejto inštitúcie, príslušné Ö kompetentné Õ orgány prijali Ö by mali prijať Õ potrebné opatrenia na nápravu tejto situácie. Pokiaľ ide o úverovú Ö veľkú majetkovú Õ angažovanosť, mali by sa stanoviť konkrétne štandardné hranice úverovej Ö majetkovej Õ angažovanosti úverovej inštitúcie voči jej vlastnej skupine Ö vrátane prísnejších obmedzení Õ, pričom v tomto prípade sú opodstatnené prísnejšie obmedzenia ako v prípade angažovanosti voči iným subjektom. Prísnejšie obmedzenia Ö Takéto štandardné hranice Õ však nemusia platiť v prípade, že materskýá podnik Ö spoločnosť Õ je finančná holdingová spoločnosť alebo úverová inštitúcia, resp. že dcérske podniky Ö spoločnosti Õ sú buď úverové, alebo finančné inštitúcie, alebo podniky poskytujúce doplnkové bankové Ö pomocných Õ služieby, a to za predpokladu, že na všetky tieto podniky sa vzťahuje dohľad Ö nad Õ úverovejou inštitúcieou na konsolidovanom základe. V takých prípadoch konsolidované monitorovanie tejto skupiny podnikov umožňuje dostatočnú mieru dohľadu a nevyžaduje si uvalenie prísnejších obmedzení angažovanosti. Pri tomto prístupe sa bankové skupiny podporujú v tom, aby si svoju štruktúru zorganizovali spôsobom, ktorý umožní konsolidované monitorovanie, a tým aj komplexnejší dohľad. ò nový (46) Úverové inštitúcie by mali zabezpečiť, aby mali interný kapitál, ktorý je vzhľadom na riziká, ktorým sú alebo môžu byť vystavené, primeraný pokiaľ ide o množstvo, kvalitu a rozdelenie. Úverové inštitúcie by preto mali zaviesť stratégie a postupy na hodnotenie a udržiavanie primeranosti svojho interného kapitálu. (47) Zodpovednosťou kompetentných orgánov je ubezpečiť sa, že úverové inštitúcie majú dobrú organizáciu a primerané vlastné zdroje so zreteľom na riziká, ktorým sú alebo môžu byť úverové inštitúcie vystavené. (48) Výbor európskych bankových dohľadov by mal v záujme efektívneho fungovania vnútorného trhu v bankovom sektore prispievať ku konzistnému uplatňovaniu tejto smernice a ku konvergencii postupov dohľadu v Spoločenstve. (49) Z rovnakého dôvodu a v snahe zabezpečiť, aby úverové inštitúcie Spoločenstva pôsobiace v niekoľkých členských štátoch neboli disproporčne zaťažené v dôsledku pretrvávajúcej zodpovednosti kompetentných orgánov jednotlivých členských štátov za udeľovanie povolení a dohľad, je nevyhnutné podstatne posilniť spoluprácu medzi kompetentnými orgánmi. V tejto súvislosti by sa mala posilniť úloha orgánu konsolidovaného dohľadu. Výbor európskych bankových dohľadov by mal takúto spoluprácu podporiť a zlepšiť. ê 2000/12/ES odôvodnenie 65 (prijatý) (50) Dohľad na konsolidovanom základe nad úverovými inštitúciami musí byť zameraný Ö sa zameriava Õ predovšetkým na ochranu záujmov vkladateľov týchto Ö úverových Õ inštitúcií a na zabezpečenie stability finančného systému. ê 2000/12/ES odôvodnenie 59 (prijatý) (51) Aby dohľad na konsolidovanom základe mohol byť účinný, musí Ö mal by Õ sa uplatňovať na všetky bankové skupiny vrátane tých, ktorých materské podniky Ö spoločnosti Õ nie sú úverové inštitúcie. Príslušné Ö Kompetentné Õ orgány musia Ö by mali Õ mať potrebné právne nástroje na zabezpečenie takéhoto dohľadu. ê 2000/12/ES odôvodnenie 60 (prijatý) (52) V prípade skupín s diverzifikovanými činnosťami, ktorých materské podniky Ö spoločnosti Õ ovládajú najmenej jedennu dcérskyu podnik Ö spoločnosť Õ, ktorýá je úverovou inštitúciou, príslušné Ö kompetentné Õ orgány musia Ö by mali Õ mať možnosť zhodnotiť finančnú situáciu úverovej inštitúcie v tejto skupine. Až do ďalšej koordinácie si členské štáty môžu stanoviť vhodné postupy na dosiahnutie zámeru tejto smernice. Príslušné Ö Kompetentné Õ orgány musia Ö by mali Õ mať prinajmenšom prostriedky na získanie informácií Ö od všetkých spoločností v skupine Õ potrebných na výkon ich svojej funkcie. V prípade skupín podnikov Ö spoločností Õ, ktoré vykonávajú celú škálu finančných činností, bude Ö by bola Õ potrebná spolupráca medzi úradmi Ö orgánmi Õ zodpovednými za dohľad nad rôznymi finančnými sektormi Ö. Až do ďalšej koordinácie by členské štáty mali byť schopné stanoviť vhodné postupy konsolidácie na dosiahnutie cieľa tejto smernice. Õ ê 2000/12/ES odôvodnenie 61 (prijatý) (53) Členské štáty okrem toho môžu Ö by mali mať možnosť Õ zamietnuť alebo odňať bankovúé licenciu Ö povolenie Õ v prípade určitých skupinových štruktúr, ktoré považujú za nevhodné na výkon bankových činností, najmä ak tieto štruktúry znemožňujú výkon účinného dohľadu. V tejto súvislosti majú Ö by Õ príslušné Ö kompetentné Õ orgány Ö mali mať Õ právomoci uvedené v prvom pododseku článku 7 ods. 1, článku 7 ods. 2, v písm. c) článku 14 ods. 1 a v článku 16 tejto smernice, aby na zabezpečilienie zdravého a obozretného riadeniea úverových inštitúcií. ê 2000/12/ES odôvodnenia 62 až 64 (prijatý) Členské štáty môžu rovnako uplatňovať rôzne techniky dohľadu aj na skupiny so štruktúrami, na ktoré sa táto smernica nevzťahuje. Ak sa takéto štruktúry stanú bežnými, účinnosť tejto smernice sa rozšíri aj na ne. Dohľad na konsolidovanom základe musí zahŕňať všetky činnosti uvedené v prílohe I. Dohľad na konsolidovanom základe sa preto musí vzťahovať na všetky podniky, ktoré takéto činnosti spravidla vykonávajú. To znamená, že definícia finančných inštitúcií sa môže rozšíriť tak, aby zahŕňala aj takéto činnosti. Smernica 86/635/EHS spolu so smernicou 83/349/EHS stanovila pravidlá konsolidácie, ktoré sa vzťahujú na zostavovanie konsolidovaných účtovných výkazov zverejňovaných úverovými inštitúciami. Vďaka tomu možno presnejšie určiť metódy, ktoré sa majú použiť pri výkone bankového dohľadu na konsolidovanom základe. ò nový (54) Aby vnútorný trh v bankovom sektore fungoval s rastúcou efektívnosťou a aby sa občanom Spoločenstva poskytla dostatočná miera transparentnosti, je nevyhnutné, aby kompetentné orgány zverejnili, ako sa smernica implementuje, a to takým spôsobom, ktorý umožňuje zmysluplné porovnanie. (55) V záujme posilnenia trhovej disciplíny a motivácie úverových inštitúcií k zlepšeniu svojich trhových stratégií, kontrol rizika a organizácie vnútorného riadenia by sa mala pre úverové inštitúcie ustanoviť náležitá povinnosť zverejňovať informácie. ê 2000/12/ES odôvodnenie 66 (prijatý) (56) Rozbor problémov spojených s otázkami, ktorými sa zaoberá táto smernica a iné smernice o podnikaní úverových inštitúcií, sa nezaobíde bez spolupráce príslušných Ö kompetentných Õ orgánov a Komisie v rámci Poradného výboru pre bankovníctvo, najmä pokiaľ sa takýto rozbor vykonáva na účely užšej koordinácie. Poradný výbor pre bankovníctvo príslušných orgánov členských štátov nevylučuje ani iné formy spolupráce medzi úradmi, ktoré dozerajú na začatie a výkon podnikania úverových inštitúcií, a predovšetkým nevylučuje spoluprácu v rámci kontaktnej skupiny vytvorenej medzi rôznymi bankovými dohľadmi. ê2000/12/ES odôvodnenie 67 (prijatý) (57) Kvôli zohľadneniu aktuálneho vývoja v bankovom sektore bude možno potrebné podrobné pravidlá stanovené v tejto smernici priebežne technicky upravovať. Komisia vykoná potrebné úpravy po porade s Poradným výborom pre bankovníctvo v rámci vykonávacích právomocí, ktoré Komisii prislúchajú podľa zmluvy. Opatrenia potrebné na realizáciu tejto smernice budú Ö by sa mali Õ prijatéť v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa stanovujú postupy výkonu vykonávacích právomocí Komisie Ö [19] Õ . ò nový (58) Aby sa predišlo zlyhaniu trhov a zabezpečila sa kontinuita celkovej úrovne vlastných zdrojov, je vhodné vymedziť osobitné prechodné opatrenia. (59) Vzhľadom na rizikovú citlivosť pravidiel týkajúcich sa minimálnych kapitálových požiadaviek je žiaduce neustále prehodnocovať, či tieto majú významný vplyv na hospodársky cyklus. Komisia by mala s ohľadom na príspevok Európskej centrálnej banky podávať o tomto aspekte správy Európskemu parlamentu a Rade. ê 2000/12/ES odôvodnenie 68 (prijatý) Článok 36 ods. 1 tejto smernice povoľuje, aby sa spoločné a nerozdielne záväzky dlžníkov v prípade úverových inštitúcií zriadených v podobe družstiev alebo fondov považovali za súčasť vlastných zdrojov v zmysle článku 34 ods. 2 a 7. Dánska vláda vyjadrila veľký záujem o transformáciu jej niekoľkých hypotekárnych úverových inštitúcií zriadených v podobe družstiev a fondov na spoločnosti s ručením obmedzeným. Aby táto transformácia bola možná, je potrebná dočasná výnimka, ktorá im umožní zahrnúť časť ich spoločných a nerozdielnych záväzkov do vlastných zdrojov. Táto dočasná výnimka by nemala poškodiť podmienky hospodárskej súťaže medzi úverovými inštitúciami. ê 2000/12/ES odôvodnenia 69 až 71 (69) Uplatnenie 20% váhy na hypotekárne záložné listy v držbe úverových inštitúcií môže spôsobiť rozruch na vnútroštátnom finančnom trhu, na ktorom tieto nástroje hrajú dominantnú úlohu. V tomto prípade sa použijú provizórne opatrenia, podľa ktorých sa miera rizika bude uplatňovať len vo výške 10%. Trh so zabezpečovacími nástrojmi sa v súčasnosti rýchlym tempom rozvíja. Je preto žiaduce, aby Komisia spolu s členskými štátmi posúdila finančné nakladanie s cennými papiermi krytými aktívami a aby do 22. júna 1999 predložila návrhy na úpravy súčasných právnych predpisov, ktoré majú zabezpečiť finančné nakladanie s cennými papiermi krytými aktívami. Príslušné orgány môžu povoliť uplatnenie 50 % rizikovej váhy na aktíva kryté hypotékou na kancelárske alebo viacúčelové obchodné priestory až do 31. decembra 2006. Majetok, na ktorý sa takáto hypotéka vzťahuje, musí podliehať prísnym oceňovacím kritériám a musí sa pravidelne oceňovať, aby jeho hodnota správne odrážala situáciu na trhu s obchodovateľnými nehnuteľnosťami. Majiteľ musí majetok buď sám obývať, alebo ho prenajímať. Úvery na rozvoj nehnuteľností sa do tejto 50% rizikovej váhy nezahŕňajú. (70) Aby bolo možné zabezpečiť jednotné uplatňovanie ustanovení o vysokej miere úverovej angažovanosti, členské štáty by mali mať možnosť stanoviť dvojfázovú aplikáciu nových limitov. Pre malé úverové inštitúcie by mohla platiť dlhšia prechodná lehota, pretože príliš náhle uplatnenie 25% pravidla by mohlo priveľmi prudko znížiť ich úverové činnosti. (71) Okrem toho prebieha aj harmonizácia podmienok reorganizácie a likvidácie úverových inštitúcií. ê 2000/12/ES odôvodnenie 72 (prijatý) (60) Harmonizácia je potrebná aj pri riešeniach potrebných na zabezpečenie dohľadu Ö nad Õ rizíikom likvidity. ê 2000/12/ES odôvodnenie 73 (prijatý) Touto smernicou nie sú dotknuté záväzky členských štátov týkajúce sa termínov transpozíciu stanovených v prílohe V, časti B, ò nový (61) Táto smernica rešpektuje základné práva a zachováva zásady zakotvené najmä v Charte základných práv Európskej únie ako všeobecné zásady práva Spoločenstva. (62) Povinnosť transponovať túto smernicu do vnútroštátnych právnych predpisov by sa mala obmedziť na tie ustanovenia, ktoré predstavujú podstatnú zmenu v porovnaní s predchádzajúcimi smernicami. Povinnosť transponovať ustanovenia, ktoré sa nezmenili, vyplýva z predchádzajúcich smerníc. (63) Táto smernica by sa mala uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté záväzky členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu smerníc stanovených v prílohe XIII časti B do vnútroštátnych právnych predpisov, ê 2000/12/ES PRIJALI TÚTO SMERNICU: ò nový OBSAH HLAVA I || PREDMET, ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV HLAVA II || POŽIADAVKY NA ZAČATIE A VÝKON PODNIKANIA ÚVEROVÝCH INŠTITÚCIÍ HLAVA III || USTANOVENIA O PRÁVE ZALOŽIŤ PODNIKANIE A PRÁVE POSKYTOVAŤ SLUŽBY Oddiel 1 || Úverové inštitúcie Oddiel 2 || Finančné inštitúcie Oddiel 3 || Uplatňovanie práva založiť podnikanie Oddiel 4 || Uplatňovanie práva poskytovať služby Oddiel 5 || Právomoci kompetentných orgánov hostiteľského členského štátu HLAVA IV || VZŤAHY S TRETÍMI KRAJINAMI Oddiel 1 || Ohlasovanie vo vzťahu k spoločnostiam tretích krajín a podmienky vstupu na trhy týchto krajín Oddiel 2 || Spolupráca s kompetentnými orgánmi tretích krajín pri dohľade na konsolidovanom základe HLAVA V || ZÁSADY A TECHNICKÉ NÁSTROJE DOHĽADU NAD OBOZRETNÝM PODNIKANÍM A ZVEREJŇOVANIE INFORMÁCIÍ Kapitola 1 || Zásady dohľadu nad obozretným podnikaním Oddiel 1 || Právomoci domovského a hostiteľského členského štátu Oddiel 2 || Výmena informácií a povinnosť mlčanlivosti Oddiel 3 || Úloha osôb zodpovedných za zákonom stanovenú kontrolu individuálnych a konsolidovaných účtovných výkazov Oddiel 4 || Právomoc ukladať sankcie a právo obrátiť sa na súd Kapitola 2 || Technické nástroje dohľadu nad obozretným podnikaním Oddiel 1 || Vlastné zdroje Oddiel 2 || Ustanovenia proti rizikám Pododdiel 1 || Úroveň uplatňovania Pododdiel 2 || Výpočet požiadaviek Pododdiel 3 || Minimálna výška vlastných zdrojov Oddiel 3 || Minimálne požiadavky vlastných zdrojov na kreditné riziko Pododdiel 1 || Štandardizovaný prístup Pododdiel 2 || Prístup interných ratingov Pododdiel 3 || Zmierňovanie kreditného rizika Pododdiel 4 || Sekuritizácia Oddiel 4 || Minimálne požiadavky vlastných zdrojov na operačné riziko Oddiel 5 || Veľká majetková angažovanosť Oddiel 6 || Kvalifikované podiely mimo finančného sektora Kapitola 3 || Hodnotiaci proces úverových inštitúcií Kapitola 4 || Dohľad a zverejňovanie informácií kompetentnými orgánmi Oddiel 1 || Dohľad Oddiel 2 || Zverejňovanie informácií kompetentnými orgánmi Kapitola 5 || Zverejňovanie informácií úverovými inštitúciami HLAVA VI || VYKONÁVACIE PRÁVOMOCI HLAVA VII || PRECHODNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA Kapitola 1 || Prechodné ustanovenia Kapitola 2 || Záverečné ustanovenia PRÍLOHA I || Zoznam činností, na ktoré sa vzťahuje vzájomné uznávanie PRÍLOHA II || Klasifikácia podsúvahových položiek PRÍLOHA III || Zaobchádzanie s derivátovými nástrojmi PRÍLOHA IV || Druhy derivátov PRÍLOHA V || Technické kritériá pre organizáciu a zaobchádzanie s rizikami PRÍLOHA VI || Štandardizovaný prístup PRÍLOHA VI Časť 1 || Rizikové váhy PRÍLOHA VI Časť 2 || Uznávanie ratingových agentúr a priraďovanie ich ratingov PRÍLOHA VI Časť 3 || Použitie ratingov ratingových agentúr na stanovenie rizikových váh PRÍLOHA VII || Prístup interných ratingov PRÍLOHA VII Časť 1 || Hodnota rizikovo vážených expozícií a výška očakávaných strát PRÍLOHA VII Časť 2 || PD, LGD a splatnosť PRÍLOHA VII Časť 3 || Hodnota expozície PRÍLOHA VII Časť 4 || Minimálne požiadavky pre IRB prístup PRÍLOHA VIII || Zmierňovanie kreditného rizika PRÍLOHA VIII Časť 1 || Prípustnosť PRÍLOHA VIII Časť 2 || Minimálne požiadavky PRÍLOHA VIII Časť 3 || Výpočet účinkov zmierňovania kreditného rizika PRÍLOHA VIII Časť 4 || Nesúlad splatností PRÍLOHA VIII Časť 5 || Kombinovanie zmierňovania kreditného rizika pri štandardizovanom prístupe PRÍLOHA VIII Časť 6 || Postupy na zmierňovanie kreditného rizika pre kôš aktív PRÍLOHA IX || Sekuritizácia PRÍLOHA IX Časť 1 || Vymedzenie pojmov na účely prílohy X PRÍLOHA IX Časť 2 || Minimálne požiadavky pre uznanie presunu významného kreditného rizika a výpočet hodnoty rizikovo vážených expozícií a výšky očakávaných strát pre sekuritizované expozície PRÍLOHA IX Časť 3 || Externý rating PRÍLOHA IX Časť 4 || Výpočet PRÍLOHA X || Operačné riziko PRÍLOHA X Časť 1 || Prístup základného indikátora PRÍLOHA X Časť 2 || Štandardizovaný prístup PRÍLOHA X Časť 3 || Pokročilé prístupy merania PRÍLOHA X Časť 4 || Kombinované použitie rôznych metodík PRÍLOHA X Časť 5 || Klasifikácia kategórií strát PRÍLOHA XI || Technické kritériá pre kontrolu a hodnotenie kompetentnými orgánmi PRÍLOHA XII || Technické kritériá pre zverejňovanie informácií PRÍLOHA XII Časť 1 || Všeobecné kritériá PRÍLOHA XII Časť 2 || Všeobecné požiadavky PRÍLOHA XII Časť 3 || Kvalifikačné požiadavky na použitie osobitných nástrojov alebo metodík PRÍLOHA XIII Časť A || Zrušené smernice spolu s ich neskoršími zmenami a doplneniami (uvedené v článku 158) PRÍLOHA XIII Časť B || Termíny na implementáciu (uvedené v článku 158) PRÍLOHA XIV || Korelačná tabuľka ê 2000/12/ES (prijatý) HLAVA I ÖPREDMET, ROZSAH PÔSOBNOSTI A Õ DEFINÍCIE Ö VYMEDZENIE POJMOV Õ A ROZSAH PÔSOBNOSTI ê 2000/12/ES článok 2 ods. 1 a 2 (prijatý) Článok 1 1. Táto smernica sa týka Ö stanovuje pravidlá týkajúce sa Õ začatia a výkonu podnikania úverových inštitúcií Ö a ich obozretného dohľadu Õ. Táto smernica sa uplatňuje na všetky úverové inštitúcie. 2. Článkyok Ö 39 Õ a 52 až 56 Ö hlava V kapitola 4 oddiel 1 Õ platia aj pre finančné holdingové spoločnosti a holdingové spoločnosti so zmiešaným predmetom činnosti, ktoré majú sídlo v sSpoločenstve. 3. Inštitúcie, ktoré sú podľa odseku 3 trvalo vyňaté Ö podľa článku 5 Õ, avšak s výnimkou centrálnych bánk členských štátov, sa na účely článku 25 a 52 až 56 Ö 39 a hlavy V kapitoly 4 oddielu 1 Õ považujú za finančné inštitúcie. ê 2000/12/ES článok 2 ods. 3 Článok 2 Táto smernica sa nevzťahuje na: – centrálne banky členských štátov, – inštitúcie poštových poukážok, – v Belgicku na «„Institut de Réescompte et de Garantie/Herdiscontering- en Waarborginstituut»“, – v Dánsku na «„Dansk Eksportfinansieringsfond»“, «„Danmarks Skibskreditfond»“ a «„Dansk Landbrugs Realkreditfond»“, – v Nemecku na «„Kreditanstalt für Wiederaufbau»“, podniky uznané podľa «„Wohnungsgemein-nützigkeitsgesetz»“ za orgány štátnej bytovej politiky, ktorých hlavným predmetom činnosti nie sú bankové transakcie, a podniky, ktoré sa v zmysle uvedeného zákona považujú za neziskové bytové podniky, – v Grécku na «„Ελληνική Τράπεζα Βιομηχανικής Αναπτύξεως,»“, (Elliniki Trapeza Viomichanikis Anaptyxeos), «„Ταμείο Παρακαταθηκών και Δανείων»“ (Tamio Parakatathikon kai Danion), a «„Ταχυδρομικό Ταμιευτήριο»“ (Tachidromiko Tamieftirio), – v Španielsku na «„Instituto de Crédito Oficial»“, – vo Francúzsku na «„Caisse des dépots et consignations»“, – v Írsku na «„credit unions»“ a «„friendly societies»“, – v Taliansku na «„Cassa depositi e prestiti»“, – v Holandsku na «„Netherlandse Investeringsbank voor Ontwikkelingslanden NV»“, «„NV Noordelijke Ontwikkelingsmaatschappij»“, «„NV Industriebank Limburgs Instituut voor Ontwikkeling en Financiering»“ a «„Overijsselse Ontwikkelingsmaatschappij NV»“, – v Rakúsku na podniky uznané za verejnoprospešné stavebné združenia a na «„Österreichische Kontrollbank AG»“, – v Portugalsku na «„Caixas Económicas»“ existujúce k 1. januáru 1986 s výnimkou tých, ktoré boli založené ako akciové spoločnosti, a «„Caixa Económica Montepio Geral»“, – vo Fínsku na «„Teollisen yhteistyön rahasto Oy/Fonden för industriellt samarbete AB»“ a «„Kera Oy/Kera Ab»“, – vo Švédsku na «„Svenska Skeppshypotekskassan»“, – v Spojenom kráľovstve na «„National Savings Bank»“, «„Commonwealth Development Finance Company Ltd»“, «„Agricultural Mortgage Corporation Ltd»“, «„Crown Agents for overseas governments and administrations»“, «„credit unions»“ a «„municipal banks»“, ê Akt o pristúpení z roku 2003 – v Lotyšsku na „krājaizdevu sabiedrības“, t. j. podniky, ktoré sa podľa „Krājaizdevu sabiedrību likums“ považujú za družstevné podniky a ktoré poskytujú peňažné služby výlučne svojim členom, – v Litve na „kredito unijos“ okrem „Centrinė kredito unija“, – v Maďarsku na „Magyar Fejlesztési Bank Rt.“ a na „Magyar Export-Import Bank Rt.“, – v Poľsku na „Spółdzielcze Kasy Oszczędnościowo - Kredytowe“ a na „Bank Gospodarstwa Krajowego“. ê Smernica 2004/xx/ES článok 3 ods. 1 (prijatý) 4. Komisia rozhodne podľa postupu stanoveného v článku 60 ods. 2 o akýchkoľvek prípadných zmenách a doplneniach zoznamu uvedeného v odseku 3. ê 2000/12/ES článok 2 ods. 5 a 6 (prijatý) Článok 3 1. ÖJedna alebo viac Õ úÚverových inštitúcií, ktoré sa k 15. decembru 1977 nachádzajú v tom istom členskom štáte a Ö ktoré sú Õ trvalo pridružené k ústrednej inštitúcii, ktorá nad nimi vykonáva dohľad a ktorá je usadená Ö má sídlo Õ v tom istom členskom štáte, môžu byť oslobodené od požiadaviek stanovených v článku Ö 7 a článku 11 ods. 1 Õ 6 ods. 1 a v článkoch 8 a 59, ak ich vnútroštátne právne predpisy najneskôr 15. decembra 1979 stanovovali, že: a) záväzky centrálneho orgánu a pridružených inštitúcií predstavujú spoločné a nerozdielne záväzky, resp. záväzky svojich pridružených inštitúciií centrálny orgán garantuje v plnej výške,; b) platobná schopnosť Ö kapitálová primeranosť Õ a likvidita centrálneho orgánu a všetkých pridružených inštitúcií sa monitoruje ako celok na základe konsolidovaných účtovných závierok,; c) vedenie centrálneho orgánu je oprávnené dávať pokyny vedeniu pridružených inštitúcií. Úverové inštitúcie s miestnou pôsobnosťou, ktoré sú po 15. decembri 1977 Ö trvalo Õ pridružené k centrálnemu orgánu v zmysle prvého pododseku, môžu využiť podmienky v ňom stanovené za predpokladu, že sú normálnymi rozšíreniami siete tohto centrálneho orgánu. ê Smernica 2004/xx/ES článok 3 ods. 2 (prijatý) V prípade úverových inštitúcií, pri ktorých nejde o inštitúcie založené na území novozískanom z mora ani o inštitúcie, ktoré sú výsledkom rozdelenia, zlúčenia alebo splynutia existujúcich inštitúcií závislých od centrálneho orgánu alebo jemu podliehajúcich, môže Komisia, podľa postupu uvedeného v článku 60 ods. 2 Ö 150 Õ, stanoviť dodatočné pravidlá uplatňovania druhého pododseku vrátane zrušenia výnimiek uvedených v prvom pododseku, ak podľa jej stanoviska prepojenie nových inštitúcií, ktoré požívajú výhody stanovené v druhom pododseku, môže poškodiť hospodársku súťaž. ê 2000/12/ES článok 2 ods. 5 a 6 (prijatý) 2. Úverová inštitúcia, ktorá je v zmysle definície Ö podľa Õ prvého pododseku odseku 5 Ö 1 Õ, môže byť tiež vyňatá z pôsobnosti ustanovení článkuov Ö 9 a 10 Õ 5, ako aj článkov 40 až 51 a 65 Ö hlavy V kapitoly 2 oddielov 2, 3, 4, 5 a 6 a kapitoly 3 Õ, a to za predpokladu, že bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie týchto ustanovení na centrálny orgán, tento celok pozostávajúci z centrálneho orgánu a jeho pridružených inštitúcií podlieha horeuvedeným Ö týmto Õ ustanoveniam na konsolidovanom základe. V prípade takejto výnimky články Ö 16, 23, 24, 25, 26 ods. 1 až 3, články 28 a 29 až 37 Õ 13, 18, 19, 20 ods. 1 až 6, 21 a 22 platia pre celok pozostávajúci z centrálneho orgánu a jeho pridružených inštitúcií. ê 2000/12/ES článok 1 (prijatý) Článok 4 Definície pojmov Na účely tejto smernice Ö sa uplatňuje nasledujúce vymedzenie pojmov: Õ ê 2000/28/ES článok 1 ods. 1 až 5 (prijatý) (1) «„úverová inštitúcia»“ znamená: a) podnik Ö spoločnosť Õ, ktoréhoej činnosťou je prijímanie vkladov alebo iných splatných Ö návratných Õ peňažných prostriedkov Ö zdrojov Õ od verejnosti a poskytovanie úverov na vlastný účet; alebo b) inštitúciu elektronického peňažníctva podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/46/ES z 18. septembra 2000 o začatí a vykonávaní činností a dohľade nad obozretným podnikaním inštitúcií elektronického peňažníctva[20]. Na účely výkonu dohľadu na konsolidovanom základe sa za úverovú inštitúciu považuje úverová inštitúcia v zmysle prvého odseku a každý iný podnik súkromného alebo verejného práva, ktorý zodpovedá definícii v prvom odseku a ktorému bolo udelené povolenie na činnosť v tretej krajine. Na účely výkonu dohľadu a kontroly veľkej angažovanosti sa za úverovú inštitúciu považuje úverová inštitúcia v zmysle prvého odseku, vrátane pobočiek úverovej inštitúcie v tretích krajinách, a každý iný podnik súkromného alebo verejného práva, ktorý zodpovedá definícii v prvom odseku a ktorému bolo udelené povolenie na činnosť v tretej krajine; (2) «„povolenie»“ znamená nástroj vydaný v akejkoľvek podobe príslušnými Ö kompetentnými Õ orgánmi, ktorý inštitúciu oprávňuje podnikať ako úverová inštitúcia; (3) «„pobočka»“ znamená miesto podnikania, ktoré tvorí právne závislú časť úverovej inštitúcie a ktoré priamo vykonáva všetky alebo niektoré transakcie, ktoré sú charakteristické pre podnikanie úverových inštitúcií; akýkoľvek počet miest podnikania, ktoré v tom istom členskom štáte vytvorí úverová inštitúcia so sídlom v inom členskom štáte, sa spolu považuje za jednu pobočku; (4) «„príslušné Ö kompetentné Õ orgány»“ znamenajú vnútroštátne orgány, ktoré sú zákonom alebo iným právnym predpisom poverené vykonávať dohľad nad úverovými inštitúciami; (5) «„finančná inštitúcia»“ znamená podnik Ö spoločnosť Õ, ktorýá nie je úverovou inštitúciou a ktoréhoej hlavným predmetom činnosti je nadobúdať podiely alebo vykonávať jednu alebo viac z činností uvedených v bodoch 2 až 12 prílohy I; ò nový (6) „inštitúcie“ na účely hlavy V oddielov 2 a 3 kapitoly 2 znamenajú inštitúcie podľa definície v [článku 2 ods. 3 smernice Rady 96/3/EHS[21]]; ê 2000/12/ES článok 1 ods. 6 až 8 prijatý (prijatý) (7) «„domovský členský štát»“ znamená členský štát, v ktorom úverová inštitúcia dostala povolenie na podnikanie v súlade s článkami 4 až 11 Ö 6 až 9 a 11 až 14 Õ; (8) «„hostiteľský členský štát»“ znamená členský štát, na území ktorého má úverová inštitúcia svoju pobočku alebo tam poskytuje služby; (9) «„kontrola»“ znamená vzťah medzi materskýmou podnikom Ö spoločnosťou Õ a dcérskymou podnikom Ö spoločnosťou Õ v zmysle článku 1 smernice 83/349/EHS alebo iný podobný vzťah medzi akoukoľvek fyzickou alebo právnickou osobou a podnikom Ö spoločnosťou Õ; ê 2002/87/ES článok 29 ods. 1 písm. a) (prijatý) (10) «„účasť»“ na účely dohľadu na konsolidovanom základe a na účely bodov Ö písmen o) a p) Õ 15 a 16 článku 34 Ö 57 Õ ods. 2, Ö článkov 71 až 73 Õ článku 42 a hlavy V kapitoly 4 znamená účasť v zmysle prvej vety článku 17 smernice Ö Rady Õ 78/660/EHS Ö [22] Õ alebo priame alebo nepriame vlastníctvo 20 % alebo viac hlasovacích práv alebo základného imania podniku; ê 2000/12/ES článok 1 ods. 10 až 13 (prijatý) (11) «„kvalifikovaná účasť»“ znamená priamy alebo nepriamy podiel v podniku Ö spoločnosti Õ, ktorý predstavuje aspoň 10 % základného imania alebo hlasovacích práv, resp. ktorý umožňuje podstatným spôsobom ovplyvňovať riadenie Ö tejto Õ podniku Ö spoločnosti Õ, na ktorý sa podiel vzťahuje; Ö ; Õ (12) «počiatočné imanie» znamená základné imanie v zmysle článku 34 ods. 2 bodu 1 a 2; (12) «„materskýá podnik Ö spoločnosť Õ »“ znamená a) materskýú podnik Ö spoločnosť Õ v zmysle definície v článkoch 1 a 2 smernice 83/349/EHS.; b) Nna účely dohľadu na konsolidovanom základe a riadenia veľkej angažovanosti to znamená Ö článkov 71 až 73 hlavy V kapitoly 2 oddielu 5 a kapitoly 4 Õ materskýú podnik Ö spoločnosť Õ v zmysle článku 1 ods. 1 smernice 83/349/EHS a každýú podnik Ö spoločnosť Õ, ktorýá má podľa názoru príslušných Ö kompetentných Õ orgánov účinný dominantný vplyv na iný podnik Ö spoločnosť Õ; (13) «„dcérskya podnik Ö spoločnosť Õ »“ znamená a) podnik Ö spoločnosť Õ v zmysle článkov 1 a 2 smernice 83/349/EHS; b) Nna účely dohľadu na konsolidovanom základe a riadenia veľkej angažovanosti to znamená Ö článkov 71 až 73 hlavy V kapitoly 2 oddielu 5 a kapitoly 4 Õ dcérskyu podnik Ö spoločnosť Õ v zmysle článku 1 ods. 1 smernice 83/349/EHS a každýú podnik Ö spoločnosť Õ, na ktorýú má podľa názoru príslušných Ö kompetentných Õ orgánov účinný dominantný vplyv materskýá podnik Ö spoločnosť Õ. Všetky dcérske podniky Ö spoločnosti Õ dcérskych podnikov Ö spoločností Õ sa tiež považujú za dcérske podniky Ö spoločnosti Õ podniku Ö spoločnosti Õ, ktorýá je ich pôvodnýmou materskýmou podnikom Ö spoločnosťou Õ; ò nový (14) „materská úverová inštitúcia v členskom štáte“ znamená úverovú inštitúciu, ktorej dcérskou spoločnosťou je úverová inštitúcia alebo finančná inštitúcia, alebo ktorá má účasť v takejto inštitúcii a ktorá nie je dcérskou spoločnosťou inej úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v tom istom členskom štáte alebo finančnej holdingovej spoločnosti založenej v tom istom členskom štáte, a v ktorej nemá účasť žiadna iná úverová inštitúcia, ktorej bolo udelené povolenie v tom istom členskom štáte; (15) „materská finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte“ znamená finančnú holdingovú spoločnosť, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v tom istom členskom štáte, ani finančnej holdingovej spoločnosti založenej v tom istom členskom štáte; (16) „materská investičná spoločnosť v EÚ“ znamená materskú úverovú inštitúciu v členskom štáte, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou inej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v akomkoľvek členskom štáte alebo finančnej holdingovej spoločnosti založenej v akomkoľvek členskom štáte, a v ktorej nemá účasť žiadna iná úverová inštitúcia, ktorej bolo udelené povolenie v akomkoľvek členskom štáte; (17) „materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ“ znamená materskú finančnú holdingovú spoločnosť v členskom štáte, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v akomkoľvek členskom štáte; ê 2000/12/ES článok 1 ods. 14 až 18 (prijatý) (14) «zóna A» pozostáva zo všetkých členských štátov a všetkých ostatných krajín, ktoré sú plnoprávnymi členmi Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD), a krajín, ktoré uzavreli osobitné úverové dohody s Medzinárodným menovým fondom (MMF) v spojitosti so všeobecnými úverovými dohodami fondu (GAB). Každá krajina, ktorá svoj zahraničný dlh reštrukturalizuje, sa však vylučuje zo zóny A na obdobie piatich rokov; (15) «zóna B» pozostáva zo všetkých krajín nepatriacich do zóny A; (16) «úverové inštitúcie zóny A» znamenajú všetky úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie na podnikanie v členských štátoch v súlade s článkom 4, vrátane ich pobočiek v tretích krajinách, a všetky podniky súkromného a verejného práva, na ktoré sa vzťahuje definícia v bode 1, prvom pododseku, a ktorým bolo udelené povolenie na podnikanie v iných krajinách zóny A, vrátane ich pobočiek; (17) «úverové inštitúcie zóny B» znamenajú všetky podniky súkromného a verejného práva, na ktoré sa vzťahuje definícia v bode 1, prvom pododseku, a ktoré získali povolenie na podnikanie mimo zóny A, vrátane ich pobočiek v spoločenstve; (18) «nebankový sektor» znamená všetkých dlžníkov, ktorí nie sú úverovými inštitúciami v zmysle bodov 16 a 17, ústredné vlády a centrálne banky, orgány regionálnej a miestnej správy, Európske spoločenstvá, Európsku investičnú banku (EIB) a mnohostranné banky pre rozvoj v zmysle definície v bode 19; ê 2004/69/ES článok 1 (prijatý) «mnohostranné banky pre rozvoj» znamenajú Medzinárodnú banku pre obnovu a rozvoj, Medzinárodnú finančnú korporáciu, Medziamerickú banku pre rozvoj, Ázijskú banku pre rozvoj, Africkú banku pre rozvoj, Fond Rady Európy pre znovuosídlenie, Nordickú investičnú banku, Karibskú banku pre rozvoj, Európsku banku pre obnovu a rozvoj, Európsky investičný fond a Medziamerickú investičnú korporáciu; ê 2000/12/ES článok 1 ods. 20 (20) «vysokorizikové», «stredne rizikové», «stredne/nízkorizikové» a «nízkorizikové» podsúvahové položky» znamenajú položky opísané v článku 43 ods. 2 a uvedené v prílohe II; ò nový (18) „subjekty verejného sektora“ znamenajú neobchodné administratívne orgány, ktoré podliehajú ústredným vládam štátov, regionálnym vládam alebo miestnym orgánom alebo iným orgánom, ktoré podľa názoru kompetentných orgánov plnia rovnaké úlohy ako orgány regionálne vlády a miestne orgány; ê 2002/87/ES článok 29 ods. 1 písm. b) prijatý (prijatý) (19) «„finančná holdingová spoločnosť»“ znamená finančnú inštitúciu, ktorej dcérskymi podnikmi Ö spoločnosťami Õ sú buď výhradne alebo prevažne úverové inštitúcie, alebo finančné inštitúcie, pričom aspoň jedenna takýáto dcérskya podnik Ö spoločnosť Õ je úverovou inštitúciou, a ktorá nie je zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte[23]; (20) «„holdingová spoločnosť so zmiešaným predmetom činnosti»“ znamená inýú materskýú podnik Ö spoločnosť Õ ako finančnú holdingovú spoločnosť, úverovú inštitúciu alebo zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť v zmysle smernice 2002/87/ES, ktoréhoej aspoň jedenna dcérskya podnik Ö spoločnosť Õ je úverovou inštitúciou; ê 2000/12/ES článok 1 ods. 23 (prijatý) (21) «„podnik poskytujúci doplnkové bankové Ö pomocných Õ služieby»“ znamená podnik, ktorého hlavným predmetom činnosti je vlastnenie alebo správa majetku, správa služieb spracovania dát, resp. iná podobná činnosť, ktorá je doplnkom hlavnej činnosti jednej alebo viacerých úverových inštitúcií; ò nový (22) „operačné riziko“ znamená riziko straty vyplývajúce z neprimeraných alebo chybných interných procesov, zo zlyhania ľudského faktora a systémov, alebo zapríčinené externými udalosťami, a zahŕňa právne riziko; ê 2000/12/ES článok 1 ods. 24 (prijatý) «angažovanosť» na účely uplatňovania článkov 48, 49 a 50 znamená aktíva a podsúvahové položky uvedené v článku 43 a v prílohách II a IV bez použitia rizikových váh a mier v nich stanovených; riziká uvedené v prílohe IV sa musia počítať jedným zo spôsobov určených v prílohe III bez použitia váh rizika protistrany; všetky časti, ktoré sú v plnej miere kryté vlastnými zdrojmi, sa so súhlasom príslušných orgánov môžu z definície angažovanosti vyňať pod podmienkou, že tieto vlastné zdroje sa nebudú započítavať pri výpočte ukazovateľa platobnej schopnosti ani iných monitorovaných ukazovateľov stanovených v tejto smernici a v iných aktoch spoločenstva; do angažovanosti nepatrí: – v prípade devízových transakcií angažovanosť, ktorá je výsledkom bežného postupu zúčtovania počas 48 hodín po platbe, ani – v prípade kúpy alebo predaja cenných papierov angažovanosť, ktorá je výsledkom bežného postupu zúčtovania počas piatich pracovných dní po platbe, resp. doručení cenných papierov, podľa toho, čo nastane skôr; ò nový (23) „centrálne banky“ zahŕňajú aj Európsku centrálnu banku, pokiaľ nie je uvedené inak; (24) „riziko obchodných pohľadávok“ znamená riziko, že sa prostriedky získané z pohľadávky znížia hotovostnými alebo bezhotovostnými kreditmi poskytnutými dlžníkovi; (25) „pravdepodobnosť zlyhania“ znamená pravdepodobnosť zlyhania zmluvnej strany v priebehu jedného roka; (26) „strata“ znamená ekonomickú stratu, vrátane významných diskontných účinkov a významných priamych a nepriamych nákladov spojených s vymáhaním nástroja; (27) „strata v prípade zlyhania“ znamená pomer straty z expozície z dôvodu zlyhania zmluvnej strany k nesplatenej čiastke v momente zlyhania; (28) „konverzný faktor“ znamená pomer aktuálne nečerpanej výšky prísľubu podliehajúceho schválenému limitu, ktorý bude čerpaný a nesplatený v momente zlyhania, k aktuálne nečerpanej výške prísľubu; (29) „očakávaná strata (EL)“ znamená pomer straty očakávanej z expozície z potenciálneho zlyhania zmluvnej strany alebo zhoršenia kvality expozície z iných ako kreditných dôvodov počas obdobia jedného roka, k nesplatenej čiastke v momente zlyhania; (30) „zmierňovanie kreditného rizika“ znamená postup používaný úverovou inštitúciou na zníženie kreditného rizika spojeného s expozíciou alebo expozíciami, ktoré úverová inštitúcia naďalej drží; (31) „vecné zabezpečenie“ znamená postup zmierňovania kreditného rizika, kde je zníženie kreditného rizika expozície úverovej inštitúcie odvodené z práva úverovej inštitúcie – v prípade zlyhania zmluvnej strany alebo pri výskyte iných špecifikovaných kreditných udalostí vzťahujúcich sa na zmluvnú stranu – previesť na hotovosť určité aktíva alebo hodnoty, alebo ich získať prevodom alebo pridelením, alebo si ich ponechať, alebo znížiť hodnotu expozície na výšku rozdielu medzi hodnotou expozície a výškou pohľadávky voči úverovej inštitúcii, alebo ju týmto rozdielom nahradiť; (32) „osobné zabezpečenie“ znamená postup zmierňovania kreditného rizika, kde zníženie kreditného rizika expozície úverovej inštitúcie vyplýva zo záväzku tretej strany zaplatiť istú hodnotu v prípade zlyhania dlžníka alebo pri vzniku iných špecifikovaných udalostí; (33) „repo transakcia“ znamená každú transakciu upravenú zmluvou, ktorá spadá do definície „zmluvy o spätnom odkúpení“ alebo „zmluvy o spätnom odpredaji“ v zmysle [článku 3 písm. m) smernice 93/6/EHS]; (34) „transakcia požičiavania alebo vypožičiavania cenných papierov alebo komodít“ znamená každú transakciu spadajúcu do definície „požičiavanie cenných papierov alebo komodít“ alebo “vypožičiavanie cenných papierov alebo komodít“ v zmysle [článku 3 písm. n) smernice 93/6/EHS]; (35) „nástroj hotovostného typu“ znamená vkladový certifikát alebo iný podobný nástroj emitovaný požičiavajúcou úverovou inštitúciou; (36) „sekuritizácia“ znamená transakciu alebo schému, pomocou ktorej je kreditné riziko spojené s expozíciou alebo skupinou expozícií tranžované a má tieto charakteristické črty: a) platby v transkacii alebo schéme závisia od výnosovosti expozície alebo skupiny expozícií; b) podriadenosť tranží určuje rozdelenie strát počas životnosti transakcie alebo schémy; (37) „tradičná sekuritizácia“ znamená sekuritizáciu zahŕňajúcu ekonomický prevod sekuritizovaných expozícií do účelovej jednotky zaoberajúcej sa sekuritizáciou, ktorá emituje cenné papiere. Toto sa uskutoční prevodom vlastníctva sekuritizovaných expozícií z úverovej inštitúcie, ktorá je originátorom, alebo prostredníctvom spoluúčasti. Emitované cenné papiere nepredstavujú platobné záväzky úverovej inštitúcie, ktorá je originátorom; (38) „syntetická sekuritizácia“ znamená sekuritizáciu, pri ktorej sa tranžovanie dosiahne použitím kreditných derivátov alebo záruk, pričom skupina expozícií nie je vyňatá zo súvahy úverovej inštitúcie, ktorá je originátorom; (39) „tranža“ znamená zmluvne stanovený segment kreditného rizika spojeného s jednou alebo viacerými expozíciami, pričom pozícia v segmente so sebou prináša riziko väčšej alebo menšej kreditnej straty ako pozícia takej istej hodnoty v každom inom takom segmente, bez ohľadu na kreditné zabezpečenie poskytnuté tretími stranami priamo držiteľom pozícií v danom segmente alebo v iných segmentoch; (40) „sekuritizačná pozícia“ znamená expozíciu voči sekuritizácii; (41) „originátor“ znamená: a) subjekt, ktorý bol buď samostatne alebo prostredníctvom prepojených subjektov priamo alebo nepriamo zapojený do pôvodnej dohody, ktorou sa vytvorili záväzky alebo potenciálne záväzky dlžníka alebo potenciálneho dlžníka, a z ktorej vznikla sekuritizovaná expozícia; b) subjekt, ktorý odkupuje expozície tretej strany do svojej súvahy a potom ich sekuritizuje; (42) „sponzor“ znamená