6. Únia berie na vedomie, že v uplynulých rokoch sa vykonal značný kus práce v oblasti budovania kapacít na účely vykonávania dohovoru CITES, pokiaľ ide o morské druhy, a to aj prostredníctvom finančnej podpory Únie. Tieto snahy by sa mali v budúcnosti v rámci dohovoru CITES v prípade potreby zachovať. Únia očakáva správy, ktoré predložia zmluvné strany a sekretariát dohovoru CITES po 17. zasadaní konferencie zmluvných strán, pokiaľ ide o vykonávanie a dodržiavanie požiadaviek dohovoru CITES týkajúcich sa morských druhov, a najmä pásožiabrovcov. Únia takisto podporuje lepšiu koordináciu medzi dohovorom CITES a RFMO v rámci ich pôsobnosti s cieľom zlepšiť riadenie a komplementárnosť a zároveň zabrániť prekrývaniu ich činností a nejednotnosti. Únia presadzuje a podporuje, aby boli pásožiabrovce a iné morské druhy, ktoré sú uvedené na zozname, posúdené v rámci mechanizmov dohovoru CITES, najmä vo Výbore CITES pre živočíchy, s cieľom predložiť ich posúdenie pred 18. zasadaním konferencie zmluvných strán. Do času, kým budú k dispozícii najnovšie vedecké odporúčania, Únia okrem toho podporuje zaradenie niekoľkých druhov pásožiabrovcov (žralok hodvábny – Carcharhinus falciformis a alopie – Alopias spp.), ako aj mobúl (Mobula spp.) do prílohy II k dohovoru CITES. Únia preskúma najnovšie vedecké odporúčania skupiny odborníkov FAO, Medzinárodnej únie na ochranu prírody či Organizácie na sledovanie obchodovania s faunou a flórou TRAFFIC alebo preskúma iné zdroje vedeckého poradenstva. Vzhľadom na obavy týkajúce sa ochrany úhorovitých na celom svete a vplyvu medzinárodného obchodu na ich prežitie Únia takisto podporuje, aby Výbor CITES pre živočíchy zbieral a posudzoval relevantnejšie informácie o obchode s týmito druhmi s cieľom vypracovať odporúčania pre 18. zasadanie konferencie zmluvných strán dohovoru CITES. Únia však nepodporuje žiadny návrh, ktorý by mohol viesť k zaradeniu úhora európskeho do zoznamu v prílohe I k dohovoru CITES na 17. zasadaní konferencie zmluvných strán dohovoru CITES.

3. Na účely 17. zasadania konferencie zmluvných strán dohovoru CITES bolo predložených 62 návrhov na zmenu príloh k dohovoru CITES. Pozícia Únie k takýmto návrhom by mala vychádzať zo stavu ochrany dotknutých druhov a z vplyvu, ktorý obchod má alebo môže mať na tieto druhy. Na tento účel by Únia mala zohľadniť platné ustanovenia rezolúcie konferencie dohovoru CITES č. 9.24 o kritériách pre zmenu príloh I a II. Únia by mala zohľadniť najmä stanoviská štátov, na ktorých území sa vyskytujú druhy, ktorých sa týkajú dané návrhy. Únia sa takisto domnieva, že vo všeobecnosti by sa mali podporiť návrhy na zmenu príloh k dohovoru CITES, ktoré sú výsledkom práce Výborov dohovoru CITES pre živočíchy a rastliny. Rovnako sa zváži posúdenie návrhov zo strany sekretariátu dohovoru CITES a Medzinárodnej únie na ochranu prírody či Organizácie na sledovanie obchodovania s faunou a flórou TRAFFIC a v prípade morských druhov takisto posúdenie špecializovanej skupiny odborníkov FAO, pričom sa takisto zohľadní posúdenie stavu populácií a relevantné údaje od regionálnych organizácií pre riadenie rybárstva (RFMO).

1. Únia sa v roku 2015 stala prvou organizáciou regionálnej ekonomickej integrácie, ktorá pristúpila ako zmluvná strana k dohovoru CITES. Spôsoby účasti Únie na konferencii zmluvných strán sa budú musieť vymedziť v rokovacom poriadku zasadania konferencie zmluvných strán, najmä pokiaľ ide o hlasovanie. Únia sa domnieva, že rokovací poriadok by mal odrážať znenie dohovoru CITES (článok XXI ods. 2 až 6) a nemal by obsahovať ustanovenia, ktoré viažu výkon jej práv ako zmluvnej strany na podmienky, ktoré neboli stanovené v dohovore. V tejto súvislosti Únia podporuje, aby znenie rokovacieho poriadku týkajúce sa organizácií regionálnej ekonomickej integrácie bolo uvedené do súladu s ustanoveniami rokovacích poriadkov týkajúcich sa iných ďalších medzinárodných dohovorov (Dohovor o biologickej diverzite, Dohovor o sťahovavých druhoch, Rámcový dohovor OSN o zmene klímy, Montrealský protokol, Štokholmský dohovor, Bazilejský dohovor a Rotterdamský dohovor). Vzhľadom na skutočnosť, že táto problematika vyvolala otázky od tretích strán, Únia by mala pred zasadaním konferencie zmluvných strán poskytnúť informácie o tom, akým spôsobom bude fungovať rozdelenie hlasov medzi Úniou a jej členskými štátmi. Únia by mala byť takisto pripravená prejaviť určitú pružnosť pri diskusiách o rokovacom poriadku za predpokladu, že nebudú ohrozené práva Únie ako zmluvnej strany ani rozdelenie právomocí stanovené v ZFEÚ.

5. V pozícii Únie by sa mal zohľadniť prínos kontrol v rámci dohovoru CITES k zlepšeniu stavu ochrany druhov, pričom by sa malo oceniť úsilie krajín a medzinárodných orgánov, ktoré zaviedli účinné ochranné opatrenia. Únia by mala zabezpečiť, aby sa rozhodnutiami prijatými na 17. zasadaní konferencie zmluvných strán dosiahla čo možno najvyššia účinnosť dohovoru CITES, a to minimalizáciou zbytočnej administratívnej záťaže a praktickými, nákladovo efektívnymi a funkčnými riešeniami problémov v oblasti vykonávania a monitorovania.

4. Pozícia Únie k návrhom zmien príloh by mala vychádzať zo stavu ochrany dotknutých druhov a z preukázaného vplyvu, ktorý obchod má alebo môže mať na tento stav. Na tento účel by sa pri hodnotení návrhov na zapísanie druhov do zoznamu mali zohľadniť najrelevantnejšie a najspoľahlivejšie vedecké odporúčania.

2. Únia by mala na 17. zasadaní konferencie zmluvných strán dohovoru CITES podporovať ambicióznu pozíciu v súlade s príslušnými politikami Únie a jej medzinárodnými záväzkami v tejto oblasti, najmä pokiaľ ide o ciele súvisiace s voľne žijúcimi druhmi v rámci cieľa trvalo udržateľného rozvoja č. 15, strategického plánu pre biodiverzitu na obdobie rokov 2011 – 2020 vrátane cieľov z Aichi dohodnutých v rámci Dohovoru o biologickej diverzite (DBD), strategickej vízie dohovoru CITES a rezolúcie Valného zhromaždenia OSN č. 69/314 o nezákonnom obchodovaní s voľne žijúcimi druhmi. Pozícia EÚ by mala tiež slúžiť na dosiahnutie cieľov stanovených na úrovni EÚ v rámci stratégie EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2020, akčného plánu EÚ na boj proti nezákonnému obchodovaniu s voľne žijúcimi druhmi, prístupu EÚ k podpore obchodu a udržateľného rozvoja, ktorý sa odráža v stratégii „Obchod pre všetkých“, a akčného plánu EÚ na zachovanie a riadenie populácií žralokov.

7. Medzinárodný obchod s druhmi tropického dreva zásobujúci trh s výrobkami z dalbergie v posledných rokoch značne vzrástol. Z dostupných informácií vyplýva, že veľká časť tohto obchodu sa uskutočňuje na neudržateľných úrovniach a pochádza z nelegálnej ťažby dreva až do tej miery, že obchod s dalbergiou sa v súčasnosti považuje za jednu z najrozšírenejších foriem nezákonného obchodovania s voľne žijúcimi druhmi. Len málo druhov dalbergií je v súčasnosti chránených dohovorom CITES a EÚ by mala podporiť návrhy na zaradenie ďalších druhov dalbergií (Pterocarpus erinaceus, tri druhy Guibourtia a Dalbergia spp.) do prílohy II k dohovoru CITES. Únia sa domnieva, že rozsah týchto zaradení by sa mal vymedziť (prostredníctvom príslušných poznámok) tak, aby zahŕňali čo najvyšší podiel produktov vyvážaných z príslušných štátov, na území ktorých sa uvedené druhy vyskytujú, a to na základe dostupných informácií a pri uplatnení zásady predbežnej opatrnosti.

8. Pozícia Únie o návrhoch týkajúcich sa nezákonného obchodovania s voľne žijúcimi druhmi by mala byť súlade s troma prioritami stanovenými v akčnom pláne EÚ na boj proti nezákonnému obchodovaniu s voľne žijúcimi druhmi, a to:

– zamedziť obchodovaniu s voľne žijúcimi druhmi a riešiť jeho hlavné príčiny,

– vykonávať a presadzovať existujúce pravidlá a účinnejšie bojovať proti organizovanej trestnej činnosti týkajúcej sa voľne žijúcich druhov a

– posilniť globálne partnerstvo zdrojových, spotrebiteľských a tranzitných krajín v boji proti obchodovaniu s voľne žijúcimi druhmi.

9. V súlade s prvou prioritou Únia podporuje prostredníctvom dohovoru CITES lepšiu ochranu druhov, ktoré sa v súčasnosti dovážajú do EÚ v neudržateľnej miere alebo nezákonne (najmä pokiaľ ide o obchod s exotickými spoločenskými zvieratami). Únia preto podporuje návrhy na zmenu príloh, pokiaľ ide o makaka magota (Macaca sylvanus), papagája sivého (Psittacus erithacus) a rôzne druhy plazov. Únia takisto podporuje zahrnutie parmovca kardinálskeho (Pterapogon kauderni) do prílohy II, a to vzhľadom na to, že podľa dostupných informácií sa zdá, že sú splnené kritériá na jeho zaradenie do zoznamu, pričom konštatuje, že by sa mali uskutočniť ďalšie rokovania s Indonéziou, ktorá je jedinou krajinou výskytu tohto druhu, a to s cieľom zistiť, či je možné dohodnúť sa na spoločnom prístupe k udržateľnému obchodu s týmto druhom.

10. V súlade s prvou prioritou Únia takisto podporuje prijatie rezolúcie o činnostiach uľahčujúcich korupciu, ktoré sa vykonávajú v rozpore s dohovorom CITES, ako aj ďalších odporúčaní a usmernení, ktorých cieľom je znížiť dopyt po nezákonných produktoch z voľne žijúcich druhov. Bude venovať pozornosť tomu, aby sa v rozhodnutiach prijatých na 17. zasadaní konferencie zmluvných strán dohovoru CITES zohľadňovali potreby a záujmy vidieckych spoločenstiev, na ktoré by tieto rozhodnutia mohli mať vplyv.

11. V súlade s druhou a treťou prioritou Únia podporuje prísne opatrenia na vykonávanie dohovoru zo strany zmluvných strán a zasadzuje sa o jasný časový rámec s mechanizmami monitorovania (vrátane možnosti uloženia obchodných sankcií) vo vzťahu k tým zmluvným stranám, ktoré si opakovane neplnia svoje povinnosti podľa dohovoru CITES. Toto je osobitne dôležité z hľadiska boja proti pytliactvu a nezákonnému obchodovaniu, ktoré majú vplyv na slony (pozri ďalej), nosorožce, ázijské veľké mačkovité šelmy, dalbergie a šupinavce. V tejto súvislosti by Únia mala podporovať aj návrh rezolúcie zameranej na lepšiu kontrolu toho, aby voľne žijúce zvieratá neboli podvodne predávané ako zvieratá chované v zajatí.

12. Nezákonný lov slonov a nosorožcov a nezákonné obchodovanie so slonovinou a rohmi nosorožcov pokračuje v znepokojivo vysokej miere. To vyvoláva aj naďalej značné obavy EÚ a prioritou EÚ by pri všetkých bodoch programu týkajúcich sa slonov mala byť podpora opatrení zameraných na vyriešenie tohto problému, a to najmä vzhľadom na priority identifikované v rámci štúdie financovanej EÚ s názvom Väčšie ako slony – príspevky pre strategický prístup EÚ k ochrane voľne žijúcich druhov v Afrike (Larger than Elephants. Input for an EU strategic Approach to a wildlife conservation in Africa). Pokiaľ ide o slony, v niektorých krajinách ich výskytu, tranzitných krajinách a cieľových krajinách sa dosiahol značný pokrok a národné akčné plány pre slonovinu (NAPS) vypracované v 19 krajinách podľa rozhodnutí prijatých na poslednej konferencii zmluvných strán dohovoru CITES boli nápomocné pri dosahovaní týchto zmien. Ešte je potrebné vykonať veľa práce, a to najmä v krajinách, ktoré sú „problémovými oblasťami“ z hľadiska nezákonného lovu slonov a nezákonného obchodu so slonovinou. Na tento účel by mala Únia podporovať posilnenie NAPS a posilniť kontrolu ich vykonávania zo strany zmluvných strán vrátane možnosti uložiť obchodné sankcie v prípade pretrvávajúcej neschopnosti prijať primerané opatrenia proti nezákonnému lovu slonov a nezákonnému obchodovaniu so slonovinou.

13. Únia berie na vedomie, že zmluvné strany predložili početné a často si odporujúce návrhy v súvislosti s obchodom so slonovinou. Medzinárodný obchod so slonovinou je v súčasnosti v rámci dohovoru CITES zakázaný. Únia sa domnieva, že podmienky pre opätovné povolenie tohto obchodu nie sú splnené a na 17. zasadaní konferencie zmluvných strán dohovoru CITES nepodporí návrhy na obnovu tohto obchodu. Únia konštatuje, že v súvislosti s vývojom mechanizmu prijímania rozhodnutí týkajúceho sa procesu obchodovania so slonovinou nedošlo k žiadnemu pokroku, a domnieva sa, že neexistuje naliehavá potreba dosiahnuť na 17. zasadaní konferencie zmluvných strán dohodu o takomto mechanizme. Únia nenamieta proti tomu, aby táto diskusia v budúcnosti pokračovala, ale takáto diskusia by sa mala uskutočniť až po tom, čo dôjde k značnému poklesu v nezákonnom love slonov a nezákonnom obchode so slonovinou. Únia by mala podporiť všetky africké štáty, na ktorých území sa slony vyskytujú, aby sa zapojili do dialógu s cieľom dosiahnuť dohodu o spoločnej pozícii v tejto otázke.

14. Únia berie na vedomie, že sa vyskytli prípady, keď zákonný domáci obchod so slonovinou v niektorých zmluvných stranách dohovoru CITES uľahčil nezákonný medzinárodný obchod so slonovinou. V takomto prípade by Únia mala byť pripravená podporiť žiadosti dotknutých zmluvných strán o zavedenie zákazu takého domáceho obchodu. Únia by preto mala byť otvorená návrhom predloženým v súvislosti s touto otázkou za predpokladu, že ich rozsah pôsobnosti je jasný. Ak sa nepreukáže spojitosť medzi zákonným domácim obchodom so slonovinou a nezákonným obchodom so slonovinou (buď priamo tým, že dochádza k „praniu“ predmetov z nezákonne získanej slonoviny na domácom trhu, alebo nepriamo tým, že zákonný obchod podporuje ďalší dopyt po nezákonne získanej slonovine), nebolo by vhodné, aby sa v rámci dohovoru CITES vyzývalo na zákaz domáceho obchodu so slonovinou, najmä pokiaľ ide o predmety zo slonoviny získané pred zaradením afrických slonov do prílohy I k dohovoru CITES v roku 1990.

15. Únia sa domnieva, že v rámci dohovoru CITES by sa malo dospieť k dohode o medzinárodných usmerneniach s cieľom zaručiť, že lovecké trofeje z druhov uvedených v prílohách I a II k dohovoru CITES pochádzajú z trvalo udržateľných a zákonných zdrojov. Únia takisto podporuje, aby Výbor CITES pre živočíchy vykonával väčšiu kontrolu pri stanovovaní vývozných kvót pre lovecké trofeje z druhov uvedených v prílohe I, a to konkrétne leopardov a levov.

16. Únia by sa mala zároveň snažiť minimalizovať administratívne zaťaženie hospodárskych subjektov a jednotlivcov pri cezhraničnom pohybe produktov uvedených na zozname v dohovore CITES, keď existujú len obmedzené obavy, že by tento pohyb mohol mať škodlivý vplyv na dotknuté druhy. To platí najmä v prípade hudobníkov a v prípade obchodu s konečnými produktami vyhotovenými z niektorých druhov uvedených v dohovore CITES.

17. Kríza súvisiaca s nezákonným obchodovaním s voľne žijúcimi druhmi spolu s rozšírením rozsahu pôsobnosti dohovoru CITES na nové druhy a zmluvné strany znamená, že pod záštitu dohovoru CITES sa v posledných rokoch dostalo viac činností a že pracovné zaťaženie sekretariátu dohovoru CITES výrazne vzrástlo. Únia by mala zohľadniť tento vývoj pri rozhodovaní o svojich prioritách na 17. zasadaní konferencie zmluvných strán a o budúcom rozpočte sekretariátu dohovoru CITES.