EP súhlasil s novými prvkami vyplývajúcimi z kompromisu dosiahnutého s Radou v rámci trialógu, pričom sa však pozícia EP z prvého čítania zachovala a premietla sa do konečnej politickej dohody.

Pozícia Rady vychádza z návrhu Komisie, pokiaľ ide o rozsah pôsobnosti návrhu, použité vymedzenie pojmov a postupy vydávania oprávnení na rybolov. Rada vo svojej pozícii ďalej posilnila ustanovenia o rovnakom zaobchádzaní, aby sa zabezpečilo rovnaké zaobchádzanie s plavidlami EÚ pôsobiacimi vo vodách EÚ a mimo nich a aby plavidlá tretích krajín boli povinné dodržiavať tie isté podmienky ako plavidlá EÚ. Tým sa zabezpečia rovnaké podmienky pre všetkých aktérov.

Komisia zastáva názor, že tieto zmeny prispejú k zvýšeniu konzistentnosti návrhu, zjednodušeniu a zefektívneniu plánovaných postupov, minimalizácii administratívnej záťaže a v čo najväčšej možnej miere vychádzajú z existujúcich pravidiel platných v rámci RFMO, medzinárodných rybárskych dohôd vrátane dohôd so severskými krajinami a dohôd o partnerstve v odvetví rybárstva.

V návrhu Komisie sa teda vykonali zmeny, keďže sa doň začlenili tieto opatrenia vyplývajúce z politickej dohody:

zahrnul sa nový oddiel 2 „Rybolovné činností podľa dohôd o výmene alebo spoločnom hospodárení“ Účelom zahrnutia tohto oddielu bolo objasniť rozsah pôsobnosti návrhu a zabezpečiť, aby sa nariadenie vzťahovalo na všetky plavidlá tretích krajín loviace vo vodách EÚ.

Článok 5 ods. 1 písm. d) o kritériách oprávnenosti: „Ak počas 12 mesiacov pred podaním žiadosti o oprávnenie na rybolov nedošlo k závažnému porušeniu predpisov.“ Toto kritérium oprávnenosti pre plavidlá EÚ, ktoré majú záujem loviť mimo vôd EÚ, sa navrhlo ako podmienka získania oprávnenia na rybolov. Rada však zastávala názor, že toto kritérium oprávnenosti predstavuje dvojitý systém sankcií a vzniesla voči nemu veľmi dôraznú námietku. EP ho však podporil. V rámci celkového kompromisu Komisia akceptovala vypustenie kritéria oprávnenosti z textu pod podmienkou, že sa dohodne právny základ, ktorý Komisii umožní zasiahnuť a zabrániť plavidlu v rybolove podľa článku 7.

Článok 7 ods. 6 o monitorovaní oprávnení na rybolov: Podľa tohto ustanovenia by Komisia v prípade krajnej nutnosti mohla zasiahnuť, aby sa plavidlu zabránilo v rybolovnej činnosti, ak vlajkový členský štát neprijme žiadne opatrenie (doložka „claw-back“). Pôvodný návrh Komisie nie je pre Radu akceptovateľný, pretože Rada ho považuje za zasahovanie do právomoci vlajkových členských štátov. EP podporuje spoľahlivý právny základ, ktorý Komisii umožní zabrániť plavidlám loviť, keď nespĺňajú pravidlá.

Komisia v rámci celkového kompromisu akceptovala, že zásahy z jej strany s cieľom zabrániť plavidlu loviť musia byť obmedzené na oblasti, na ktoré sa vzťahuje medzinárodná rybárska dohoda, z ktorej Únii vyplývajú záväzky voči RFMO alebo tretím krajinám v rámci dohody o partnerstve v odvetví rybárstva.

Článok 6 ods. 2 o činnostiach zmeny vlajky: Plavidlá EÚ nesmú loviť vo vodách nespolupracujúcich tretích krajín v zmysle článkov 31 a 33 nariadenia o NNN rybolove. Článok 31 sa týka „identifikácie“ ako úlohy Komisie a článok 33 „vytvorenia zoznamu“ ako úlohy Rady. Rada zastáva názor, že je zodpovednosťou Rady (prostredníctvom jej rozhodnutia) zaradiť krajinu na zoznam nespolupracujúcich krajín, a teda identifikácia, ktorú vykoná Komisia, by nemala mať v kontexte tohto návrhu žiaden účinok.

Komisia v rámci celkového kompromisu akceptovala riešenie poskytnúť plavidlu na opustenie vôd tretej krajiny šesť týždňov po tom, ako sa daná tretia krajina identifikuje ako nespolupracujúca podľa článku 31 nariadenia o NNN rybolove.

Články 13 až 15 o „prerozdelení nevyužitých rybolovných možností“: Podľa aktuálnych pravidiel Komisia prerozdeľuje nevyužité rybolovné možnosti [článok 10 nariadenia Rady (ES) č. 1006/2008] prostredníctvom rozhodnutia Komisie. V návrhu týkajúcom sa vonkajších flotíl sa vykonávacie právomoci vzhľadom na toto prerozdelenie priznávajú Komisii. Rada nástojí na vykonávaní prerozdelenia na základe článku 43 ods. 3 ZFEÚ.

Komisia v rámci celkového kompromisu akceptuje tento právny základ na prerozdeľovanie nevyužitých rybolovných možností.

Článok 26a o „prekládke“: EP mal problém prijať vymedzenie pojmu „rybolovné činnosti“, ktoré doplnila Rada v článku 3 písm. g), pričom argumentoval, že nie je také holistické ako vymedzenie v SRP. Predovšetkým sa vyslovil za zahrnutie „vylodení“ a „prekládok“ do vymedzenia pojmu, to by však znamenalo značnú administratívnu záťaž pri udeľovaní oprávnení na tieto činnosti. Rada akceptovala kompromisné riešenie, konkrétne rozšíriť rozsah článku 26a aj na prekládky na šírom mori a priame oprávnenia vrátane predchádzajúceho oznámenia vlajkovému členskému štátu a ročných správ, ktoré majú podávať členské štáty Komisii. Komisia tento kompromis akceptuje, pretože jej pomôže získať informácie o prekládkach.

Článok 39 ods. 2 o verejných informáciách v databáze: Komisia navrhla a Rada vo svojom všeobecnom smerovaní súhlasila, aby sa uverejňovali údaje o názve a vlajke plavidla, druhu oprávnenia a povolenom čase a povolenej rybolovnej oblasti. EP sa vo svojej pozícii vyslovil za zahrnutie: 1. čísla CFR a čísla IMO, 2. názvu, mesta a krajiny, v ktorej má sídlo či bydlisko vlastník spoločnosti a konečný používateľ, a 3. druhu oprávnenia a rybolovných možností.

Ani Rada ani Komisia nemôžu podporiť požiadavku EP ako takú pre obavy týkajúce sa práva na súkromie, ochrany údajov a ochrany obchodných záujmov. Spoluzákonodarcovia dosiahli kompromis, konkrétne, že údaje o vlastníkovi spoločnosti a konečnom používateľovi sa budú ukladať v zabezpečenej časti databázy. Navyše sa budú uverejňovať tieto údaje: 1. Číslo CFR a číslo IMO, 2. druh oprávnenia vrátane cieľového druhu alebo skupiny druhov a 3. povolený čas a oblasť rybolovnej činnosti. Komisia prijala tento kompromis, keďže sa ním zvýši transparentnosť v úplnom súlade s pravidlami o ochrane údajov.

Rada v prvom čítaní prijala 17. októbra 2017 pozíciu, v ktorej posilnila hlavné prvky návrhu Komisie a ktorou predložila vyvážený text, v ktorom zohľadňuje hlavné úvahy Európskeho parlamentu, Komisie a Rady.

4.Záver

Právny servis a právnici-lingvisti Európskeho parlamentu a Rady boli poverení, aby vykonali všetky príslušné úpravy znenia. Výsledný dokument teda predstavuje politickú dohodu, ktorú spoluzákonodarcovia dosiahli 20. júna 2017.