Štvrtá smernica o boji proti praniu špinavých peňazí ukladá osobám obchodujúcim s tovarom povinnosti náležitej starostlivosti v prípade, že vykonávajú alebo prijímajú hotovostné platby vo výške 10 000 EUR alebo viac, a to bez ohľadu na to, či sa transakcia uskutočňuje v jednej operácii alebo v niekoľkých operáciách, ktoré sú zjavne prepojené.

Účelom tejto správy je predstaviť výsledky štúdie a verejnej konzultácie. Správa by sa mala chápať v súvislosti so štúdiou, ktorá obsahuje podrobnejšie informácie.

Zistenia štúdie vypracovanej dodávateľom naznačili, že obmedzenia platieb v hotovosti by výraznejšie nezabránili financovaniu terorizmu, ale naznačili, že takéto obmedzenia by mohli byť užitočné v boji proti praniu špinavých peňazí. V štúdii sa tiež uviedlo, že existencia rozdielnych obmedzení na vnútroštátnej úrovni mala zreteľný negatívny vplyv na vnútorný trh, a to v dôsledku narušenia hospodárskej súťaže a vytvorenia nerovnakých podmienok medzi niektorými podnikmi.

V tejto súvislosti by sa malo ozrejmiť, že väčšina respondentov pochádzala z troch členských štátov: z Rakúska, Nemecka a Francúzska. Bolo to v dôsledku publicity, ktorú konzultácia mala vo vnútroštátnych médiách v týchto krajinách. Komisia nepokračovala žiadnym cieleným oznámením. Výsledky z ostatných krajín sa však výrazne nelíšili od všeobecného trendu pozorovaného v týchto troch krajinách.

Takáto negatívna reakcia sa dá vysvetliť skutočnosťou, že otázka sa týkala zavedenia všeobecného zákazu, ktorý by sa mohol vzťahovať na každého občana (napríklad na rozdiel od zákazu výroby určitých chemikálií, ktorý by sa vzťahoval výlučne na potenciálnych priemyselných výrobcov). Okrem toho je zrejmé, že verejné konzultácie odzrkadľujú len názor respondentov, ktorí odpovedajú na prieskum spontánne a dobrovoľne, na rozdiel od prieskumov verejnej mienky, v rámci ktorých sa respondenti kontaktujú proaktívne a systematicky.

Hlavným odkazom prieskumu bolo, že podstatná väčšina respondentov (94,94 %) odpovedala negatívne na otázku: „Súhlasili by ste so zavedením obmedzení platieb v hotovosti na úrovni EÚ?“ Išlo o spoločný názor respondentov, a to bez ohľadu na to, či sa v ich krajine pobytu obmedzenia zaviedli, alebo nie.

Po druhé, vzhľadom na to, že peňažné prostriedky v hotovosti sa stále značne používajú, dokonca aj pri väčších platbách, najmä v určitých odvetviach hospodárstva a mnohými malými a strednými podnikmi, uznalo sa, že na tieto hospodárske sektory a subjekty by mohlo mať zavedenie obmedzení na platby v hotovosti značný vplyv. Z tohto dôvodu bolo druhým cieľom konzultácie zhromaždiť názory zainteresovaných strán pôsobiacich v sektoroch alebo činnostiach, ktoré sa značným spôsobom spoliehajú na prostriedky v hotovosti, a najmä získať posúdenie vplyvu, ktorý by takéto obmedzenia mali na ich činnosti.

V prvom rade sa uznalo, že hotovosť zostáva najdostupnejším platobným prostriedkom a v niektorých členských štátoch je hlboko zakorenená v predstavách verejnej mienky o osobnej slobode. Akákoľvek prípadná zmena politiky by bola preto citlivá a mala by vplyv na všetkých občanov. V tejto súvislosti bolo prvým a hlavným cieľom konzultácie zozbierať názory verejnosti vo všeobecnosti, pokiaľ ide o možné zavedenie obmedzení týkajúcich sa platieb v hotovosti.

Vo februári 2018 dodávateľ túto štúdiu dokončil. Hlavnými závermi bolo, že obmedzenia platieb v hotovosti by mali len malý pozitívny vplyv na financovanie terorizmu alebo daňové podvody. V štúdii sa však tiež dospelo k záveru, že obmedzenia platieb v hotovosti boli prospešné v boji proti praniu špinavých peňazí a že existencia rozdielnych obmedzení na vnútroštátnej úrovni mala zreteľný negatívny vplyv na vnútorný trh, a to v dôsledku narušenia hospodárskej súťaže a vytvorenia nerovnakých podmienok medzi niektorými podnikmi.

V podrobnej analýze výberu nedávnych teroristických útokov predloženej v štúdii sa tiež zdôraznilo, že obmedzenia platieb v hotovosti by mali len malý vplyv na schopnosť pripraviť takéto útoky.

Po prvé, zaznamenal sa trend znižovania nákladov na teroristické útoky od útokov z 11. septembra, ktoré často predstavujú menej ako 10 000 EUR, čo je zlomok odhadovaného rozpočtu útokov z 11. septembra, ktorý sa pohyboval medzi 400 000 USD a 500 000 USD.

Po druhé, v rámci takéhoto obmedzeného rozpočtu sú sumy jednotlivých transakcií často ešte nižšie, a preto by na ne nemali mať vplyv obmedzenia, ktoré by sa týkali len platieb s vysokou hodnotou. V značnej miere to dokazuje aj analýza prípadovej štúdie uvedená v štúdii.

Napokon je potrebné poznamenať, že pri posudzovaní vplyvu zákazu platieb v hotovosti na terorizmus a iné trestné činnosti treba rozlišovať medzi vplyvom na nelegálne a legálne transakcie.

Nelegálne transakcie sú transakcie, ktoré sú nezákonné (napríklad nákup výbušnín) alebo zdanlivo zákonné transakcie, pričom však obe strany vedia, že slúžia na nezákonnú činnosť. V rozsahu, v akom už sú tieto transakcie nezákonné a strany ochotne riskujú trestné stíhanie či opatrenia presadzovania práva, sa zdá nepravdepodobné, že sa zákaz platieb v hotovosti bude rešpektovať alebo že bude mať odradzujúci účinok. Páchateľov trestných činov, ktorí už úmyselne porušujú zákon, pravdepodobne neodradí dodatočný zákaz, pokiaľ ide o platbu transakcie. Platí to najmä vtedy, keď sú sankcie spojené s týmto dodatočným zákazom v porovnaní so sankciami spojenými s hlavnou trestnou činnosťou nevýznamné.

Zákonné transakcie sú vedľajšie transakcie k hlavnej trestnej činnosti, ktoré samy osebe nie sú trestné (napríklad prenájom auta) a pri ktorých sa predpokladá, že protistrana (napríklad požičovňa áut) si nie je vedomá trestného účelu transakcie (napríklad preprava výbušnín). V tejto súvislosti by sa z iniciatívy čestnej protistrany mohol dodržiavať zákaz platenia v hotovosti, čo by viedlo k tomu, že sa transakcia vyplatí inými prostriedkami alebo sa nevykoná vôbec. Bohužiaľ, v takom prípade by sa dalo čakať, keďže tieto transakcie sú zákonné a bežné, že ich zaplatenie vysledovateľnými prostriedkami by nevyhnutne neumožňovalo identifikovať podozrivú činnosť. Treba poznamenať, že pri príprave nedávnych teroristických útokov bolo veľa takýchto spoločných transakcií skutočne zaplatených vysledovateľnými prostriedkami bez toho, aby to vzbudilo podozrenie.

Na záver, zákazy platieb s vysokou hodnotou v hotovosti by priamo významne nezabránili financovaniu teroristických aktivít či inej trestnej činnosti. Väčšiny transakcií by sa to aj tak netýkalo alebo by sa zákaz pravdepodobne ignoroval či rešpektoval len v prípade transakcií, ktoré sú samy osebe také bežné, že by pravdepodobne nevyvolali žiadne podozrenie.

5.2.Zistenia štúdie v súvislosti s daňovými podvodmi

Hoci daňové podvody sú často spojené s používaním hotovosti, štúdia dokazuje, že vzťah medzi nimi nie je vždy jasný.

Po prvé, hoci existuje vzájomná súvislosť medzi využívaním hotovosti v hospodárstve a úrovňou daňových podvodov, zdá sa, že dôležitú úlohu zohrávajú aj iné faktory, čo by vysvetľovalo existenciu extrémnych prípadov (akým je napríklad Rakúsko, ktoré má nízku úroveň daňových podvodov, ale vysoké používanie hotovosti).

Po druhé, zatiaľ čo hotovosť sa vo veľkej miere používa na financovanie terorizmu a iných trestných činností, značná forma daňových podvodov sa uskutočňuje prostredníctvom bezhotovostných transakcií, pričom podvody vychádzajú zo zložitých právnych štruktúr a operácií, ktoré majú často nadnárodnú povahu a nezahŕňajú použitie hotovosti. V týchto prípadoch by bol zákaz platieb v hotovosti úplne neúčinný.

V prípadoch, keď sa hotovosť skutočne využíva na účely daňového podvodu, možno napokon rozlišovať dva typy prípadov. V oboch prípadoch by sa nezdalo, že by obmedzenie hotovosti spĺňalo účel obmedzenia podvodov. Prvý prípad zahŕňa transakcie, pri ktorých sú obe strany zapojené do daňového podvodu, ako je napríklad nelegálna práca. Takéto transakcie môžu mať vysokú hodnotu (napríklad vyplácanie miezd), ale vzhľadom na to, že obe strany sú už vystavené sankciám spojeným s daňovým podvodom, zákaz platieb v hotovosti by mal malý odradzujúci účinok. Druhý prípad zahŕňa transakcie, pri ktorých sa iba jedna strana spolieha na hotovostnú povahu transakcie na uskutočnenie daňového podvodu (vo všeobecnosti predávajúci), zatiaľ čo druhá strana do podvodu nie je zapojená, a ani si takéhoto podvodu nie je vedomá. Komisia sa domnieva, že v takýchto prípadoch by obmedzenia hotovosti mohli mať vplyv. Vzhľadom na to, že sumy zahrnuté v týchto druhoch transakcií sú často nízke (napríklad účty za stravovanie v reštauráciách), vo všeobecnosti by sa na ne nemal vzťahovať zákaz hotovostných platieb vysokej hodnoty.

Na záver sa zdá, že obmedzenie hotovostných platieb vysokej hodnoty by malo len obmedzený vplyv na daňové podvody, pokiaľ sa prahová hodnota nestanoví na veľmi nízkej úrovni.

5.3.Zistenia štúdie v súvislosti s praním špinavých peňazí

Mnohé trestné činy sa páchajú s cieľom dosiahnuť zisk pre jednotlivca alebo skupinu, ktorá tento trestný čin pácha. Pranie špinavých peňazí je spracovanie týchto príjmov z trestnej činnosti, aby sa zamaskoval ich nezákonný pôvod, takže sa výsledné peniaze javia ako zákonné a môžu sa použiť v reálnej ekonomike. Ako sa uvádza v štúdii, je zrejmé, že hotovostné transakcie zohrávajú dôležitú úlohu pri praní špinavých peňazí, pričom hlavným dôvodom je, že napriek plynulému rastu bezhotovostných platobných metód a meniacej sa kriminalite (s nárastom počítačovej kriminality, online podvodov a nezákonných online trhov) trestné činnosti naďalej vytvárajú zisk vo forme veľkého množstva hotovostných prostriedkov. Peňažné prostriedky sú teda často východiskovým bodom prania špinavých peňazí, čo si vyžaduje niektoré hotovostné transakcie, často prostredníctvom nákupu tovaru s vysokou hodnotou. V správe Európskej komisie o nadnárodnom posudzovaní rizík sa takisto zdôrazňuje dôležitá úloha, ktorú peňažné prostriedky zohrávajú pri praní špinavých peňazí (pozri najmä kapitoly 2.1.4 a 2.2.1).

Napriek skutočnosti, že obmedzenie hotovosti by nemalo vplyv na všetky transakcie v hotovosti, transakcie súvisiace s praním špinavých peňazí majú často vysokú hodnotu. Povinnosťou zákazu alebo ohlásenia by sa zrušila anonymita transakcie a sťažilo by sa pranie špinavých peňazí prostredníctvom kúpy tovaru vysokej hodnoty. Celkovú hodnotu týchto transakcií a vplyv obmedzenia hotovosti na pranie špinavých peňazí však vo všeobecnosti nemožno presne vyčísliť. V tejto súvislosti by sa povinnosťou ohlásenia poskytli spravodajské informácie orgánom presadzovania práva. Účinnosť povinnosti ohlasovania by však závisela od úrovní dodržiavania pravidiel obchodníkmi s tovarom vysokej hodnoty a od rozsahu, v akom sa správy skutočne analyzujú a účinne používajú ako spravodajské informácie, informácie alebo dôkazy pri vyšetrovaní prípadov prania špinavých peňazí. Očakáva sa, že náklady na dodržiavanie pravidiel budú vyššie v porovnaní s nákladmi vyplývajúcimi z jednoduchého zákazu hotovosti.

Osobitnou charakteristikou prania špinavých peňazí je jeho medzinárodný aspekt a skutočnosť, že páchatelia trestných činov využívajú rozdiely vo vnútroštátnych právnych predpisoch týkajúcich sa správ o platobných transakciách a limitov na hotovostné platby. Rozdiely v právnych predpisoch členských štátov EÚ o obmedzeniach hotovosti nielenže bránia riadnemu fungovaniu vnútorného trhu (pozri nižšie), ale poskytujú aj príležitosti na obchádzanie kontrol v krajine pôvodu, a to investovaním do podnikateľských subjektov intenzívne využívajúcich hotovosť v inom členskom štáte EÚ, v ktorom neexistuje žiadna alebo len nižšia kontrola výdavkov v hotovosti. Inými slovami, existencia obmedzení platieb v hotovosti v niektorých členských štátoch a ich absencia v iných členských štátoch vytvára možnosť obchádzať tieto obmedzenia presunom do iného členského štátu EÚ.

Na záver sa zdá, že homogénne obmedzenia hotovostných platieb vysokej hodnoty, či už vo forme zákazu alebo povinnosti ohlásenia, by mali pozitívny vplyv na boj proti praniu špinavých peňazí, hoci tento vplyv by nebolo možné presne vyčísliť. Vzhľadom na to, že pranie špinavých peňazí je zvyčajne vedľajším produktom iných trestných alebo nezákonných činností, takýto pozitívny vplyv by sa nepriamo rozšíril na boj proti týmto činnostiam, hoci obmedzenia by na samotné činnosti nemali vplyv.

5.4.Zistenia štúdie týkajúce sa vnútorného trhu, narušenia hospodárskej súťaže a obmedzenia platieb v hotovosti

Existencia rozdielnych vnútroštátnych obmedzení vyvoláva otázku, či tieto obmedzenia spôsobujú presun činností cez hranice. Štúdia na túto otázku odpovedá kladne.