[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 19.3.2007

KOM(2007) 112 v konečnom znení

VYSVETĽUJÚCE OZNÁMENIE KOMISIE

Príslušné právomoci, ktoré si zachováva domovský členský štát a hostiteľský členský štát pri obchodovaní PKIPCP v súlade s oddielom VIII smernice o PKIPCP

VYSVETĽUJÚCE OZNÁMENIE KOMISIE

Príslušné právomoci, ktoré si zachováva domovský členský štát a hostiteľský členský štát pri obchodovaní PKIPCP v súlade s oddielom VIII smernice o PKIPCP (Text s významom pre EHP)

Úvod

Smernicou o PKIPCP[1] sa vytvoril prvý európsky retailový finančný produkt. Harmonizáciou charakteristík podnikov kolektívneho investovania smernica o PKIPCP pripravila cestu pre účinnú cezhraničnú hospodársku súťaž a jednotne vysokú úroveň ochrany investorov v EÚ. Slobodné obchodovanie PKIPCP v inom členskom štáte než v tom, v ktorom má sídlo, sa zakladá na oznamovacom konaní[2]: PKIPCP, ktorý spĺňa spoločné všeobecné pravidlá[3] smernice, môže byť povolený zodpovedným orgánom domovského členského štátu. Toto povolenie obchodovať s podielovými listami PKIPCP je platné vo všetkých členských štátoch pod podmienkou, že je predmetom oznámenia zodpovednému orgánu hosťovského členského štátu v súlade s postupom stanoveným v článkoch 44 až 46 smernice. Orgán hosťovského členského štátu môže vzniesť námietky voči takémuto obchodovaniu, ak sa domnieva, že opatrenia prijaté na obchodovanie s podielovými listami nie sú v súlade s platnými miestnymi pravidlami hosťovského členského štátu, ktoré nepatria do oblasti upravovanej smernicou.

Oznamovacie konanie sa široko využíva, pričom do dnešného dňa sa uskutočnilo viac ako 29 000 oznamovacích konaní. Ťažkosti sa však vyskytli v súvislosti s jeho bezproblémovým fungovaním[4]. Najmä formálne záležitosti, dĺžka a zložitosť oznamovacieho konania sa môžu v jednotlivých členských štátoch veľmi odlišovať. Zatiaľ čo sa niektoré z týchto odlišností dajú vysvetliť odlišnými správnymi postupmi, mnohé z nich sú dôsledkom líšiacich sa výkladov smernice.

S cieľom zlepšiť túto situáciu Komisia a Výbor európskych regulačných orgánov cenných papierov (CESR)[5] začali uskutočňovať od roku 2004 sériu iniciatív[6]. Rozdielne výklady jednotlivých právomocí hosťovského členského štátu a domovského členského štátu boli označené za kľúčové faktory prispievajúce k právnej neistote.

Komisia sa domnieva, že na nápravu tejto situácie je potrebné pripomenúť dôsledky článku 44 ods. 1, v ktorom sa stanovujú jednotlivé zodpovednosti domovského členského štátu a hosťovského členského štátu. V článku 44 ods. 1 sa uvádza:

„PKIPCP, ktorý predáva svoje podielové listy v inom členskom štáte, musí rešpektovať zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, ktoré platia v príslušnom štáte a nie sú zahrnuté v opatreniach podľa tejto smernice“.

Pokiaľ ide o dôsledky tohto ustanovenia pre reziduálnu právomoc hosťovského členského štátu, názory sa líšia. Týmto oznámením Komisia pripomína najmä obsah oblastí, ktoré sa touto smernicou upravujú, alebo sú vyhradené pre právomoc domovského členského štátu. Znovu sa potvrdzujú dôsledky článku 44 ods. 1, pokiaľ ide o právomoc hosťovského členského štátu.

Týmto oznámením sa nezakladá žiadne právo alebo povinnosť. Neprejudikuje sa stanovisko, ktoré by mohla Komisia zaujať v rovnakých záležitostiach neskôr na základe ďalšieho vývoja, vrátane rozsudkov Európskeho súdneho dvora alebo Súdu prvého stupňa.

Zhrnutie

- Príslušné právomoci domovského členského štátu a hosťovského členského štátu v kontexte cezhraničného obchodovania s podielovými listami PKIPCP sa stanovujú v článku 44 ods. 1 smernice o PKIPCP: „PKIPCP, ktorý predáva svoje podielové listy v inom členskom štáte, musí rešpektovať zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, ktoré platia v príslušnom štáte a nie sú zahrnuté v opatreniach podľa tejto smernice“.

- Oblasť právomocí domovského členského štátu podľa smernice o PKIPCP zahŕňa: povolenie fondov, štruktúru fondov, politiky správy a investícií a povinné informácie, ktoré treba poskytnúť investorom. PKIPCP, ktorý spĺňa pravidlá domovského členského štátu implementujúce „základné spoločné pravidlá“ smernice v tejto vyhradenej oblasti, má právo obchodovať so svojimi podielovými listami v rámci celej Európy. Vo vyhradenej oblasti sa nemôžu ukladať žiadne ďalšie pravidlá, požiadavky alebo žiadosti o informácie zo strany hosťovského členského štátu na základe jeho reziduálnej právomoci. Hosťovský členský štát si zachováva svoju právomoc mimo tejto oblasti.

- Nie je možné vytvoriť konečný zoznam oblastí, ktoré patria do právomoci hosťovského členského štátu. Je však možné určiť infraštruktúru distribúcie a techniky obchodovania a kanály, ktoré patria do právomoci hosťovského členského štátu. Zariadenia na uskutočňovanie platieb, spätný predaj/vykupovanie účastí podielových listov PKIPCP a na sprístupnenie povinných informácií investorom takisto patria pod kontrolu príslušného hosťovského orgánu (článok 45 smernice o PKIPCP).

- Pokiaľ požiadavky hosťovského členského štátu súvisia s funkciami alebo činnosťami, ktoré nevykonáva samotná správcovská spoločnosť PKIPCP, ale ktoré vykonávajú tretie strany so sídlom v hosťovskom členskom štáte a vymenované PKIPCP, súlad so štátnymi pravidlami sa má požadovať v prvom rade od takýchto tretích strán.

1. PRÍSLUšNÉ PRÁVOMOCI DOMOVSKÉHO čLENSKÉHO šTÁTU A HOSťOVSKÉHO čLENSKÉHO šTÁTU PODľA čLÁNKU 44 – VšEOBECNÉ ZÁSADY

Podľa článku 44 ods. 1 smernice, „PKIPCP, ktorý predáva svoje podielové listy v inom členskom štáte, musí rešpektovať zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, ktoré platia v príslušnom štáte a nie sú zahrnuté v opatreniach podľa tejto smernice (o PKIPCP)“. V prípade oznamovacieho konania sa rozsah reziduálnej právomoci odráža v článku 46 smernice: hosťovský členský štát je oprávnený preskúmať v oznamovacej etape súlad PKIPCP z iného členského štátu s platnými zákonmi, nariadeniami a správnymi predpismi platnými v oblasti opatrení obchodovania patriacich mimo oblasť upravenú smernicou.

Ak sa článkom 44 ods. 1 ustanovuje výhradná právomoc hosťovského členského štátu mimo oblasti upravenej smernicou, malo by sa to takisto interpretovať v tom zmysle, že hosťovský členský štát by nemal použiť svoje reziduálne právomoci na obídenie pravidiel a zásad stanovených smernicou a najmä nie tých, ktoré patria do výhradnej právomoci domovského členského štátu. Je to tak aj v prípade, že ustanovenia smernice sú len spoločnými základnými pravidlami. Táto zásada je základným kameňom oznamovacieho konania PKIPCP a všeobecne sa uznáva v právnych predpisoch týkajúcich sa vnútorného trhu ES[7]. PKIPCP, ktorý chce obchodovať so svojimi podielovými listami v hosťovskom členskom štáte, nemusí spĺňať platné pravidlá hosťovského členského štátu v oblasti, v ktorej sa smernicou vyhradzuje právomoc domovskému členskému štátu.

1.1. Oblasť vyhradená pre právomoci domovského členského štátu

Prvá otázka znie: čo zahŕňa „oblasť upravená smernicou“? Konkrétnejšie, čo je oblasťou vyhradenou pre právomoci domovského členského štátu podľa smernice? V odôvodnení č. 4 smernice o PKIPCP sa uvádza, že jedným z jej cieľov je stanoviť „spoločné základné pravidlá“ „povolenia, dohľadu, štruktúry a činností vo vzťahu k podnikom kolektívneho investovania, ktoré vykonávajú členské štáty, a informácií, ktoré sa musia zverejňovať“ . Toto sa môže chápať ako „vyhradená oblasť“. Podrobnejšie sa dá táto oblasť zhrnúť takto: i) povoľovanie fondov (oddiel II smernice), ii) štruktúra fondov (povinnosti správcovských spoločností a investičných spoločností, povinnosti, pokiaľ ide o depozitár) (oddiely III, III písm. a), IV a IV písm. a) smernice), iii) manažment (prevádzkové podmienky, povinnosti v oblasti investičných politík a oprávneného majetku, všeobecné povinnosti, ako napríklad zákaz nekrytých predajov alebo obmedzenie prijatia úverov) (tie isté oddiely ako pre ii), oddiel V a oddiel VII smernice) a iv) povinné informácie, ktoré musí PKIPCP poskytnúť investorom (oddiel VI)[8].

V žiadnej z týchto oblastí by hosťovský členský štát nemal uplatňovať na PKIPCP z iného členského štátu, ktorý obchoduje so svojimi podielovými listami na jeho území, pravidlá, ktoré uplatňuje na PKIPCP registrovanom na svojom území. V odôvodnení č. 5 smernice o PKIPCP sa objasňuje, že „ …používanie týchto spoločných pravidiel je dostatočnou zárukou pre udelenie oprávnenia podnikov kolektívneho investovania v členských štátoch …sa vzťahujú na kapitálové pohyby a na obchodovanie na trhu s ich podielovými listami, bez toho, aby tieto členské štáty mohli zriaďovať takéto podniky a ich organizačné jednotky pri uplatňovaní akýchkoľvek iných opatrení než opatrení, ktoré v takýchto štátoch nepatria do oblasti, na ktorú sa vzťahuje táto smernica.“ Dôsledkom uvedeného, ako aj všeobecnej zásady neexistuje reziduálna právomoc hosťovského členského štátu v oblasti, ktorá sa smernicou vyhradzuje výhradnej právomoci domovského členského štátu[9].

1.2. Reziduálna právomoc hosťovského členského štátu

Druhá otázka znie: aké sú pravidlá hosťovského členského štátu patriace mimo vyhradenej oblasti, ktoré budú platné pre zahraničný PKIPCP obchodujúci so svojimi podielovými listami v takomto hosťovskom členskom štáte? Na základe všeobecných zásad stanovených v článku 44 ods. 1 nie je možné určiť konečný zoznam týchto pravidiel. Je však možné určiť nasledujúce oblasti ako oblasti patriace do právomoci hosťovského členského štátu:

- Infraštruktúra distribúcie, ktorá by mala fungovať pred začatím obchodovania s podielovými listami PKIPCP. V určitých členských štátoch by si to mohlo vyžadovať použitie riadne povoleného a/alebo kontrolovaného sprostredkovateľa.

- Techniky a kanály, ktoré sa používajú na zaistenie toho, aby podielové listy PKIPCP boli upísané investorom, ako napríklad akvizícia, nedohodnuté obchodné návštevy, priamy predaj cez internet a iné formy vyžadovania investorom. Ak napríklad hosťovský členský štát zakazuje určité techniky pre PKIPCP nachádzajúce sa na jeho území, môže sa to takisto vzťahovať na PKIPCP nachádzajúci sa v inom členskom štáte.

- Reklama (článok 44 ods. 2[10]). Hosťovský členský štát je oprávnený určiť a uplatňovať pravidlá platné pre spôsob, akým sa PKIPCP propaguje pre potenciálnych investorov so sídlom na jeho území v oblasti upisovania.

- Zariadenia na uskutočňovanie platieb držiteľom podielových listov, spätného predaja alebo upísania podielových listov a na sprístupňovanie povinných informácií o PKIPCP majiteľom podielových listov.

Je potrebné dodať, že pravidlá niektorých hosťovských členských štátov patriace mimo oblasti vyhradenej podľa smernice sú v každom prípade teraz harmonizované na úrovni EÚ. Toto zahŕňa príslušné pravidlá v oblasti kanálov a techník obchodovania (smernica o elektronickom obchode, smernica o poskytovaní finančných služieb na diaľku), pravidlá ochrany spotrebiteľa (smernica o nekalých obchodných praktikách, zavádzajúcej a porovnávajúcej reklame) a ustanovenia smernice MiFID[11] o marketingovej komunikácii a iných predzmluvných informáciách.

Po začatí obchodovania v hosťovskom členskom štáte bude musieť PKIPCP dodržiavať všetky pravidlá hosťovského členského štátu, ktoré nepatria do vyhradenej oblasti. Dôsledky na správcovské spoločnosti PKIPCP[12] sa budú líšiť v závislosti od rozsahu ich angažovania sa v etape obchodovania.

Pokiaľ požiadavky hosťovského členského štátu súvisia s funkciami alebo činnosťami, ktoré neuskutočňuje správcovská spoločnosť PKIPCP, ale ktoré vykonávajú tretie strany situované v tomto členskom štáte a sú vymenované správcovskou spoločnosťou na obchodovanie s podielovými listami, súlad s tými požiadavkami sa skutočne nemá vyžadovať v prvom rade od správcovskej spoločnosti. Ak použijeme príklady z odseku 1.1, požiadavky hosťovského členského štátu na zosúladenie ohľadom techník marketingu alebo platieb a spätnej kúpy podielových listov musia spĺňať miestne právne subjekty, ktoré uskutočňujú také aktivity.

Mimo oblasti vyhradenej právomoci domovského členského štátu môže správcovská spoločnosť PKIPCP stále byť predmetom určitých požiadaviek na zosúladenie, dokonca aj vtedy, keď poverí obchodovaním so svojimi podielovými listami v hosťovskom členskom štáte tretiu stranu. Napríklad, ak použijeme príklady z odseku 1.1, môže byť hosťovský členský štát oprávnený, aby od správcovskej spoločnosti vyžadoval súlad s určitými normami na výber svojho miestneho právneho subjektu (napríklad riadne povolený a kontrolovaný sprostredkovateľ). V prípade reklamných kampaní organizovaných treťou stranou nachádzajúcou sa v hosťovskom členskom štáte sa táto strana môže spoľahnúť na informácie poskytované správcovskou spoločnosťou: príslušný orgán hosťovského členského štátu môže od takej správcovskej spoločnosti PKIPCP požadovať, povedzme, poskytovanie férových, jasných a nezavádzajúcich informácií o PKIPCP miestnemu právnemu subjektu.

Nakoniec, v článku 44 ods. 3 smernice sa výslovne uvádza, že pravidlá hosťovského členského štátu spravujúce oblasť patriacu mimo rámca smernice by sa mali uskutočňovať bez diskriminácie medzi PKIPCP nachádzajúcimi sa v hosťovskom členskom štáte a v domovskom členskom štáte. Navyše podľa ustálenej judikatúry sa ustanovuje, že v reziduálnej oblasti právomoci hosťovského členského štátu obmedzenie slobody usadiť sa alebo slobody poskytovať služby na základe výnimky podľa Zmluvy musí spĺňať určité podmienky, aby bolo opodstatnené. Takéto obmedzenie by nemalo presahovať rozsah „objektívne nevyhnutného na posúdenie“[13] a nemalo by prekračovať hranice toho, čo je nevyhnutné na jeho dosiahnutie („test proporcionality“)[14]. Inými slovami, pri uplatňovaní obmedzení slobody usadiť sa alebo slobody poskytovania služieb na základe ochrany investorov musí príslušný hosťovský členský štát preukázať, že obmedzenie je objektívne nevyhnutné, aby sa dosiahla ochrana investora a že táto ochrana sa nedá dosiahnuť menej striktnými pravidlami[15]. Pravidlá hosťovského členského štátu patriace mimo vyhradenej oblasti smernice o PKIPCP sú teda takisto predmetom týchto všeobecných požiadaviek[16].

2. DÔSLEDKY TÝCHTO ZÁSAD – NIEKOľKO PRÍKLADOV

2.1. Úplný prospekt a zjednodušený prospekt

V prípade povinných informácií, ktoré sa majú poskytnúť investorom (oddiel VI smernice) patria informácie v úplnom a zjednodušenom prospekte do vyhradenej oblasti, na ktorú sa vzťahuje smernica. Súlad s týmito zásadami stanovenými smernicou sa má overiť v kontexte procesu povoľovania domovského členského štátu. Takéto povolenie je dostatočné na zabezpečenie súladu týchto dokumentov a na právo obchodovať s podielovými listami PKIPCP v iných členských štátoch. Hosťovský členský štát by nemal požadovať doplnenie takých informácií na základe jeho vlastných pravidiel. Táto všeobecná zásada obsahuje dve možné výnimky výslovne stanovené v článku 45 a 48 smernice o PKIPCP (pozri odsek 2.2 nižšie).

V prípade zjednodušeného prospektu sa v smernici výslovne ustanovuje táto zásada. Zjednodušený prospekt má dvojitú povahu. Po prvé, povinné sú zmluvné informácie, ktoré sú nevyhnutné na to, aby priemerný investor bol schopný vykonať posúdenie na základe informovanosti. Po druhé, v oblasti priestoru na vlastné uváženie správcovskej spoločnosti, marketingový nástroj, teda všeobecné informácie zamerané na potenciálneho zákazníka. Aj keď sa používa ako marketingový nástroj, neznamená to, že zjednodušený prospekt patrí do reziduálnej právomoci hosťovského členského štátu. V tomto ohľade je odsek 3 článku 28 explicitný. Opätovným zavedením zásady stanovenej v odseku 1. vyššie: zjednodušený prospekt sa môže používať ako marketingový nástroj vytvorený na používanie vo všetkých členských štátoch „ bezo zmeny okrem prekladu“. V prípade, že by to nepostačovalo, v odseku 3 článku 28 sa uvádza: „ Preto členské štáty nesmú vyžadovať pridávanie žiadnych ďalších dokumentov ani dodatočných informácií“. Odsekom 3 článku 28 sa nevylučuje uplatniteľnosť tejto zásady na úplný prospekt a iné požiadavky v oblasti informácií stanovené v oddiele VI smernice.

Niekoľko príkladov

- Na základe miestnych pravidiel reklamy môže členský štát vyžadovať dodatočné informácie pre investorov od PKIPCP nachádzajúcom sa na jeho území z dôvodu určitých jeho opatrení. Toto sa môže stať, ak PKIPCP zahŕňa záruku, alebo sa podieľa na určitých typoch investícií, ktoré by mohli byť hosťovským členským štátom považované za investične vysoko rizikové.

V prípade PKIPCP nachádzajúcich sa v iných členských štátoch a obchodujúcich so svojimi podielovými listami v takomto hosťovskom členskom štáte by sa mal hosťovský členský štát vyhnúť akýmkoľvek zmenám a doplneniam obsahu úplného prospektu alebo zjednodušeného prospektu navrhnutého v súlade so spoločnými všeobecnými zásadami stanovenými smernicou[17]. Tieto dokumenty s údajmi patria do oblasti vyhradenej smernicou, ide teda o povinné informácie, ktoré má PKIPCP poskytnúť investorom. Vyhradená oblasť zahŕňa najmä zverejnenie rizík PKIPCP, poplatky a náklady[18] (pozri prílohu 1 smernice). V prípade povolených PKIPCP sa už súladom s takými požiadavkami zaoberal domovský členský štát a nemali by byť predmetom druhého prehodnotenia na úrovni hosťovského členského štátu[19].

Vzhľadom na rozlišovanie medzi reklamnými a povinnými informáciami informácie, ktoré musí PKIPCP poskytovať svojim investorom podľa smernice by sa nemali zamieňať s informáciami, ktoré sa poskytujú ako súčasť marketingovej kampane (napríklad letáky, brožúry, reklamná kampaň) a ktoré sa dajú označiť ako „reklamné“. V prvom prípade je oblasť povinných informácií vyhradená smernicou výhradnej právomoci domovského členského štátu (článok 44 ods. 1). V druhom prípade sa oblasť reklamy neupravuje smernicou a patrí do právomoci hosťovského členského štátu. Ak sa teda môže upraviť reklama z iniciatívy správcovskej spoločnosti PKIPCP z iného členského štátu na žiadosť hosťovského členského štátu, táto možnosť sa nerozširuje na povinné informácie, ktoré sú predmetom právomoci domovského členského štátu.

- Zjednodušený prospekt navrhnutý v súlade so spoločnými všeobecnými zásadami smernice od PKIPCP povoleným príslušným orgánom svojho domovského členského štátu nemôže byť kontrolovaný, spochybňovaný alebo pokladaný za sporný hosťovským členským štátom ani v prípade, ak nebol predmetom formálneho procesu povolenia príslušným orgánom domovského členského štátu. V tomto ohľade je dostatočná atestácia domovského členského štátu, že PKIPCP spĺňa podmienky stanovené smernicou.

- Na základe článku 47 odsek 2 môže hosťovský členský štát preskúmať preklad úplných a zjednodušených prospektov, ročné a polročné správy a iné informácie podľa ustanovení článkov 29 a 30.

2.2. Výnimky zo zásady o výhradnej oblasti v súvislosti s úplným a zjednodušeným prospektom

- V smernici sa článkom 45 výslovne stanovuje, že PKIPCP, ktoré si želajú obchodovať so svojimi podielovými listami v inom členskom štáte, majú v súlade so zákonmi, nariadeniami a správnymi predpismi platnými v hosťovskom členskom štáte uplatňovať „ také opatrenia, ktoré sú nevyhnutné, aby sa podielnikom v tomto štáte zabezpečilo vyplácanie, spätné odkúpenie a vykúpenie podielových listov a poskytovanie informácií[20] o PKIPCP“. Na druhej strane, vo vzore A, bod 4 smernice sa uvádza, že úplný prospekt má obsahovať „informácie týkajúce sa opatrenia na uskutočňovanie platieb podielnikom, spätného odkúpenia alebo spätného výkupu podielových listov a sprístupňovanie informácií, ktoré sa týkajú PKIPCP“. Podobne sa vo vzore C smernice stanovuje, že zjednodušený prospekt by mal obsahovať informácie o tom, ako „predávať podielové listy“ , „ kedy a ako sa rozdeľujú dividendy z akcií alebo podielových listov PKIPCP“. V článkoch 45 a 46 smernice sa uznáva, že hosťovský členský štát má právomoc prehodnotiť súlad takýchto informácií so svojimi miestnymi pravidlami, pokiaľ sú určené investorom pôsobiacim na jeho území.

- Podobne sa článkom 48 smernice oprávňuje PKIPCP na používanie rovnakého všeobecného označenia (ako napríklad „investičná spoločnosť“ alebo „podielové fondy“) v hosťovskom členskom štáte ako v domovskom členskom štáte. Článok 48 výslovne oprávňuje hosťovský členský štát, aby uložil PKIPCP pridať k svojmu všeobecnému označeniu určité vysvetľujúce dodatky na účel objasnenia. Toto je povolené, len ak existuje riziko zámeny, v žiadnom prípade to však neodôvodňuje možnosť spochybniť jeho všeobecné označenie.

2.3. Možné obmedzenia pre obchodovanie s určitými produktmi

Na základe zásady uvedenej v odseku 1 by nebolo možné, aby hosťovský členský štát použil svoju reziduálnu právomoc na zamedzenie obchodovania s podielovými listami PKIPCP pochádzajúceho z iného členského štátu, pretože jeho vlastnosti by sa nepovažovali za vlastnosti v súlade so smernicou, ktorou sa navrhuje investičný produkt pre retailového investora (napríklad rozhodnutím, že taký PKIPCP nie je vhodný pre retailových investorov). Pre hosťovský členský štát by to znamenalo spochybnenie povolenia udeleného domovským členským štátom, čo patrí do vyhradenej oblasti. Domovský členský štát má výhradnú právomoc určiť, či je alebo nie je produkt v súlade s požiadavkami smernice o PKIPCP. Ak bol takýto súlad ustanovený, hosťovský členský štát nemôže prehodnocovať jeho podklady na základe reziduálnej právomoci.

2.4. Oznamovacie konanie

Oznamovacie konanie a najmä informácie, ktoré má poskytnúť PKIPCP príslušnému orgánu hosťovského členského štátu podľa článku 46 je súčasťou vyhradenej oblasti tejto smernice. Z toho dôvodu sa od PKIPCP, poskytujúceho požadované informácie podľa článku 46 (osvedčenie, zmluvné podmienky alebo stanovy, úplný a zjednodušený prospekt, najnovšiu výročnú správu a nadväzujúcu polročnú správu, ak je to vhodné a údaje o predpokladaných spôsoboch predaja) nemali požadovať ďalšie dokumenty alebo informácie príslušným orgánom hosťovského členského štátu na základe platných pravidiel v hosťovskom členskom štáte. V článku 46 sa však uvádza výnimka, keďže hosťovský členský štát je výslovne oprávnený smernicou skontrolovať súlad podmienok na obchodovanie s podielovými listami s príslušnými pravidlami hosťovského členského štátu podľa článku 44 ods. 1 a článku 45 v rámci obmedzení uvedených v odseku 1 vyššie.

Záver

Reziduálna právomoc hosťovského členského štátu pre príslušné pravidlá v oblasti mimo rámca smernice o PKIPCP neznamená, že hosťovský členský štát má povolenie ukladať dodatočné pravidlá pre PKIPCP z iných členských štátov označených na obchodovanie so svojimi podielovými listami na jeho území. Kľúčovou zásadou je, že tieto pravidlá by nemali zasahovať do výhradnej právomoci domovského členského štátu, ako sa to stanovuje v tejto smernici.

Vplyv akejkoľvek reziduálnej právomoci hosťovského členského štátu v súvislosti so správcovskou spoločnosťou PKIPCP sa teda musí vyhodnotiť vzhľadom na spôsob, akým PKIPCP skutočne obchoduje so svojimi podielovými listami. Správcovské spoločnosti často používajú na distribúciu svojich PKIPCP v hosťovskom členskom štáte tretie strany. Reziduálna právomoc hosťovského členského štátu sa navyše obchádza skutočnosťou, že pravidlá mimo vyhradenej oblasti sú čoraz viac harmonizované na úrovni EÚ.

Bez ohľadu na to, že hosťovský štát nemá právo uložiť dodatočné údaje na rizikovom profile PKIPCP podľa smernice, zároveň sa skúma možný spoločný prístup pre sprísnené uvádzanie údajov podľa vydania Bielej knihy Komisie o zdokonalení rámca EÚ pre investičné fondy. V tom istom čase Komisia pripomína potrebu súladu a rešpektovania zásad stanovených v smernici o PKIPCP.

[1] Zmenená a doplnená smernica Rady 85/611/EHS z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP), Ú. v. ES L 375, 31.12.1985, s. 3 („smernica o PKIPCP“ alebo „smernica“).

[2] Niekedy označované ako „proces udeľovania pasu“. Toto oznámenie sa zameriava na oznamovacie konanie platné pre cezhraničné obchodovanie s podielovými listami PKIPCP, nie na konanie platné pre správcovské spoločnosti.

[3] Pozri odôvodnenia 4 a 5 smernice.

[4] Pozri najmä Zelenú knihu Komisie o zlepšení právneho rámca pre investičné fondy, KOM(2005) 314, konečné znenie, 14.7.2005 a rezolúciu Európskeho parlamentu o správe aktív (2006/2037(INI)), 27.4.2006.

[5] Výbor európskych regulačných orgánov (CESR) ustanovený rozhodnutím Komisie 2001/527/ES zo 6. júna 2001 (Ú. v. ES L 191, 13.7.2001, s. 43) funguje ako poradná skupina, ktorá asistuje Európskej komisii v oblasti cenných papierov. Prispieva takisto ku konzistentnejšej a včasnej implementácii právnych predpisov ES v členských štátoch zaisťovaním účinnejšej spolupráce medzi vnútroštátnymi dozornými orgánmi.

[6] Pozri usmernenia CESR č. 04/434b z 3. februára 2005 pre orgány dohľadu ohľadom prechodných ustanovení pozmeňujúcich smerníc o PKIPCP 2001/107/ES a 2001/108/ES, návrh návrhu Komisie pre komitologické nástroje objasňujúce majetok vhodný na investovanie (vedie sa diskusia) alebo usmernenia CESR č. 06/120b z 29. júna 2006 na zjednodušenie oznamovacieho procesu PKIPCP.

[7] V prípade voľného pohybu televíznych programov pozri napríklad Európsky súdny dvor, spojené prípady C 34/95, 35/95 a 36/95, KO vs De Agostini a KO vs TV-Shop z 9. júla 1997, najmä odseky 55 až 62.

[8] V prípade oddielu VI článku 33 a 35 smernice, ktorými sa udeľujú investorom určité práva s cieľom prístupu k povinným informáciám, sú mimo rámca tohto oznámenia, keďže sa vzťahujú na všetkých investorov bez rozlišovania tých, ktorí sídlia v domovskom členskom štáte, a tých, ktorí sídlia v hosťovskom členskom štáte. V tejto súvislosti sa na nich nevzťahujú príslušné právomoci, ktoré si zachováva domovský členský štát a hosťovský členský štát.

[9] V smernici sa explicitne vyjadrujú možné výnimky z tejto zásady v súvislosti s určitými informáciami, ktoré majú byť zahrnuté v úplnom a zjednodušenom prospekte, (pozri odsek 2.2. nižšie)

[10] Skutočnosť, že v článku 46 sa explicitne neodkazuje na článok 44 ods. 2 neznamená, že reklama nepatrí do rámca kontroly, ktorá sa má uskutočniť v rámci oznamovacieho procesu hosťovského členského štátu. Naopak, článok 44 ods. 2 je len ilustráciou článku 44 ods. 1.

[11] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi (smernica MiFID), Ú. v. EÚ L 145, 30.4.2004, s. 1.

[12] Odkaz v článku 44 ods. 1 na „PKIPCP, ktoré obchodujú so svojimi podielovými listami...“ je právne správna, ale nekorešponduje s hospodárskou realitou. PKIPCP nevytvára autonómne centrá rozhodovania, z hospodárskeho hľadiska nebude PKIPCP sama uskutočňovať marketing (v tomto sú výnimkou samoriadené PKIPCP). Marketing je v rámci kompetencie správcovskej spoločnosti PKIPCP a, vo väčšine prípadov, sprostredkovateľov ako distribútorov tretej strany.

[13] Porovnaj napríklad prípad Európskeho súdneho dvora C100/01, 26.11.2002, Oteiza Olazabal, prípad Európskeho súdneho dvora C 192/01, 23.09.2003, Komisia vs. Dánsko a prípad Európskeho súdneho dvora C 496/01, 11.03.2004, Komisia vs. Francúzsko a prípad Európskeho súdneho dvora C 384/93, 10.05.1995, Alpine Investment BV.

[14] Pozri ekvivalentný výklad v prípade slobody pohybu kapitálu, prípad Európskeho súdneho dvora C 174/04, 02.06.2005, Komisia vs. Taliansko, odsek 35. Pozri takisto oznámenie Komisie o uplatňovaní odsekov 4 až 6 článku 3 smernice o elektronickom obchode na finančné služby, odsek 2.2., KOM(2003) 259, konečné znenie, 14.5.2003.

[15] V prípade hypoték, pozri prípad Európskeho súdneho dvora C 222/95, 09.07.1997, Parodi vs de Bary

[16] Pozri prípad neohlásených obchodných návštev v súvislosti s finančnými službami, pozri Alpine Investment BV, citované vyššie.

[17] V akejkoľvek forme, napríklad spôsobom požiadavky priamej zmeny alebo doplnenia prídavných informácií alebo ďalších dokumentov.

[18] Je potrebné rozlišovať medzi zverejnením nákladov a poplatkov v súvislosti so samotným PKIPCP, ktoré patria do výhradnej právomoci domovského členského štátu a zverejnením nákladov a poplatkov v súvislosti s poskytovaním služieb tretími stranami, ako napríklad distribútormi, na ktorých sa nevzťahuje smernica. Na toto sa vzťahuje článok 34 smernice 2006/73/ES z 10. augusta 2006 implementujúcej smernicu MiFID (Ú. v. EÚ L č. 241, 2.9.2006, s. 26)..

[19] Pozri v porovnateľnej situácii spojené prípady Európskeho súdneho dvora C 34/95, 35/95 a 36/95, KO vs De Agostini a KO vs TV-Shop z 9. júla 1997, citované vyššie.

[20] O právomociach domovského a hosťovského členského štátu o poskytovaní povinných informácií investorom pozri odsek 2.4 nižšie.