l)Pokiaľ ide o ustanovenia o „medzinárodných príkazoch na predloženie dôkazov“, Európska únia by nemala brániť tomu, aby sa do druhého dodatkového protokolu zahrnuli dodatočné záruky a dôvody na zamietnutie v porovnaní s návrhmi Komisie týkajúcimi sa elektronických dôkazov, a to aj v podobe, do akej sa vyvinú na základe rokovaní spoluzákonodarcov v rámci legislatívneho postupu, a nakoniec aj v ich konečnej (prijatej) podobe, ako napríklad oznámenie a súhlas štátu poskytovateľa služieb a predbežné preskúmanie vykonané súdom alebo nezávislým správnym orgánom, pokiaľ to neprimerane neznižuje účinnosť nástroja v rámci druhého dodatkového protokolu (napríklad v prípadoch platne uznanej naliehavosti). Žiadne dodatočné záruky a dôvody na zamietnutie by nemali mať vplyv na fungovanie návrhov EÚ týkajúcich sa elektronických dôkazov v členských štátoch Európskej únie.

k)Pokiaľ ide o ustanovenia o „medzinárodných príkazoch na predloženie dôkazov“, Európska únia by mala zabezpečiť, aby druhý dodatkový protokol zahŕňal primerané záruky dodržiavania základných práv, pričom by mala zohľadniť rôznu úroveň citlivosti príslušných kategórií údajov a ochranné opatrenia zahrnuté v európskych príkazoch na predloženie dôkazov pre rôzne kategórie údajov.

i)Pokiaľ ide o ustanovenia o „modeli záznamu“, Európska únia by sa mala snažiť, aby návrh textu a dôvodová správa obsahovali prvky, ako sú napríklad povinné maximálne lehoty na rozhodnutia vnútroštátnych orgánov, s cieľom zabezpečiť, aby jeho využívanie vyústilo do rýchlejších postupov; mala by takisto zabezpečiť, aby záťaž pre poskytovateľov služieb bola primeraná a aby sa v prípade potreby uplatňovali prostriedky nápravy.

h)Pokiaľ ide o ustanovenia o „videokonferenciách“, Európska únia by sa mala snažiť, aby druhý dodatkový protokol bol v súlade s príslušnými ustanoveniami existujúcich medzinárodných dohôd medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi a inými zmluvnými stranami dohovoru, ak je to možné. Tieto ustanovenia by mali členským štátom umožniť, aby zabezpečili dodržiavanie platných procesných záruk vyplývajúcich z právnych predpisov Únie a vnútroštátnych právnych predpisov.

g)V súčasnej podobe ustanovenia o „núdzovej vzájomnej pomoci“ umožňujú rýchle vyhľadávanie vzájomnej pomoci, a to pomocou zaslania takejto žiadosti v elektronickej forme, keď žiadajúca strana zastáva názor, že existuje núdzová situácia, ktorá je vymedzená ako situácia, keď existuje významné a bezprostredné ohrozenie života alebo bezpečnosti nejakej fyzickej osoby. Európska únia by mala podporiť návrh textu a vysvetľujúcu správu, ktoré boli predbežne prijaté. Rozsah vzájomnej pomoci by mal byť rovnaký ako rozsah stanovený v článku 25 dohovoru.

f)V súčasnej podobe ustanovení o „jazykoch žiadostí“ sa stanovuje, že žiadosti by sa mali podávať v jazyku, ktorý je pre žiadanú zmluvnú stranu prijateľný, alebo by k nim mal byť priložený preklad do takéhoto jazyka. Európska únia by mala podporiť návrh textu a vysvetľujúcu správu, ktoré boli predbežne prijaté.

c)Druhý dodatkový protokol by mal byť navyše zlučiteľný s legislatívnymi návrhmi Komisie týkajúcimi sa elektronických dôkazov, a to aj v podobe, do akej sa vyvinú na základe rokovaní spoluzákonodarcov v rámci legislatívneho postupu, a nakoniec aj v ich konečnej (prijatej) podobe, a mal by predchádzať kolízii právnych predpisov. Takýto protokol by mal predovšetkým v čo najväčšej možnej miere znížiť riziká príkazov na predloženie dôkazov vydaných na základe budúceho nástroja EÚ, ktorými sa vytvára kolízia s právnymi predpismi tretích krajín, ktoré sú zmluvnými stranami druhého dodatkového protokolu. Keď budú jeho súčasťou primerané záruky ochrany údajov a súkromia, uľahčí sa to, aby si poskytovatelia služieb z EÚ plnili svoje povinnosti vyplývajúce z právnych predpisov EÚ o ochrane údajov a súkromia, keďže by takáto medzinárodná dohoda mohla poskytnúť právny základ pre prenosy údajov v reakcii na príkazy na predloženie dôkazov alebo na žiadosti vydané orgánom z krajiny, ktorá nie je členom EÚ a ktorá je zmluvnou stranou druhého dodatkového protokolu, ktorými sa od prevádzkovateľa alebo sprostredkovateľa vyžaduje, aby poskytol osobné údaje alebo údaje z elektronickej komunikácie.

b)Rokovaniami by sa malo zabezpečiť najmä rešpektovanie základných práv, slobôd a všeobecných zásad práva EÚ zakotvených v zmluvách o Európskej únii a v Charte základných práv vrátane primeranosti, procesných práv, prezumpcie neviny a práv osôb, proti ktorým sa vedie trestné konanie, na obhajobu, ako aj práva na súkromie a ochranu osobných údajov a údajov z elektronickej komunikácie pri ich spracúvaní, a to aj pri prenosoch orgánom presadzovania práva v tretích krajinách mimo Európskej únie, a všetkých povinností orgánov presadzovania práva a justičných orgánov v tejto súvislosti.

IV.Silnejšie záruky pre existujúce praktiky cezhraničného prístupu k údajom:

m)Pokiaľ ide o ustanovenia o „rozšírení vyhľadávania a prístupe na základe osvedčení“ a o „vyšetrovacích technikách“, Európska únia by mala zabezpečiť, aby druhý dodatkový protokol zahŕňal primerané záruky základných práv. V návrhu textu by sa preto mala uviesť aj podmienka, že údaje uložené v prepojenom počítačovom systéme sú dostupné v súlade so zákonom z pôvodného systému a prístup k nim je potrebný a primeraný a nepredstavuje porušenie bezpečnostných opatrení v zariadeniach v súlade so zárukami uvedenými ďalej v texte.

n)Európska únia by mala takisto zabezpečiť, aby neobmedzila možnosti takéhoto prístupu, ktoré sú v súčasnosti stanovené v členských štátoch.

V.Záruky vrátane požiadaviek na ochranu osobných údajov:

o)Európska únia by mala zabezpečiť, aby sa v druhom dodatkovom protokole stanovovali primerané záruky ochrany údajov v zmysle smernice (EÚ) 2016/680, nariadenia (EÚ) 2016/679 a smernice 2002/58/ES, pokiaľ ide o zber, prenos a následné použitie osobných údajov a údajov z elektronickej komunikácie zahrnutých do elektronických dôkazov, ktoré požaduje žiadajúci orgán. Tieto záruky by sa mali zahrnúť do druhého dodatkového protokolu s prihliadnutím na tie, ktoré sú stanovené v dohodách EÚ, ako je napríklad zastrešujúca dohoda medzi EÚ a USA, a v modernizovanom dohovore Rady Európy o ochrane jednotlivcov pri automatizovanom spracovaní osobných údajov (CETS č. 108). Tieto záruky by sa mali zaoberať situáciami pri spracúvaní údajov v kontexte vzájomnej pomoci medzi orgánmi presadzovania práva a priamej spolupráce medzi orgánmi presadzovania práva a poskytovateľmi. Európska únia by sa mala usilovať, aby sa tieto záruky vzťahovali na všetky vyšetrovacie právomoci – na tie, ktoré existujú v kontexte dohovoru, aj na tie, ktoré boli vytvorené v rámci druhého dodatkového protokolu.

3.ÚZEMNÁ PÔSOBNOSŤ, NADOBUDNUTIE PLATNOSTI A INÉ ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

Záverečné ustanovenia dodatkového protokolu vrátane ustanovení o nadobudnutí platnosti, výhradách, vypovedaní atď. by sa mali, pokiaľ je to možné a vhodné, riadiť ustanoveniami Dohovoru Rady Európy o počítačovej kriminalite (CETS č. 185). Ustanovenia, ktoré sa odchyľujú od štandardných doložiek, by sa mali použiť len vtedy, keď je to potrebné na dosiahnutie cieľov alebo na zohľadnenie osobitných okolností druhého dodatkového protokolu.