V štúdii z roku 2017 sa uviedlo, že produkcia brojlerov v EÚ stúpla od roku 2009 do roku 2014 o 18,6 %, pričom v súčasnosti predstavuje približne 6,5 miliardy vtákov ročne. Produkcia a spotreba stabilne stúpali a kurča je po bravčovom mäse na druhom mieste z hľadiska najviac konzumovaného mäsa v EÚ. Očakáva sa, že produkcia hydinového mäsa v EÚ v období rokov 2015 až 2025 stúpne o 3,8 % a spotreba o 3,4 %. EÚ je v oblasti hydinového mäsa sebestačná na 103,9 %, pričom vývoz predstavuje 11 % jej produkcie a dovoz dosahuje 6 %. Dovoz, z ktorého väčšinu tvorí orez s vyššou hodnotou z Brazílie a Thajska, smeruje najmä do Francúzska, Nemecka, Holandska a Spojeného kráľovstva.

Smernicou sa zaviedli požiadavky na dobré životné podmienky zvierat vzťahujúce sa na chovné budovy, v ktorých sú chované kurčatá na produkciu mäsa, maximálne hustoty chovu (hustoty zástavu) s ďalšími požiadavkami na správcov chovajúcich pri vyšších hustotách chovu. V prípade vyšších hustôt chovu sa ku kŕdľu smerujúcemu na bitúnok musia pripojiť údaje o miere úmrtnosti a tieto údaje musia byť vyhodnotené. Ide o prvý právny predpis EÚ, ktorým sa zavádzajú ukazovatele orientované na zvieratá ako spôsob regulácie dobrých životných podmienok zvierat. Monitorovanie na bitúnkoch je doplnkové k nediskriminačným kontrolám poľnohospodárskych podnikov a v určitých prípadoch by mohlo vyústiť do kontrol poľnohospodárskych podnikov, aby sa nadviazalo na zistenia post mortem.

Táto správa sa týka smernice Rady (ES) 2007/43/ES, ktorou sa stanovujú minimálne pravidlá ochrany kurčiat chovaných na produkciu mäsa (ďalej len „smernica“) a jej predmetom je článok 6 ods. 3 uvedenej smernice, podľa ktorého je Komisia povinná podať správu Európskemu parlamentu a Rade o uplatňovaní smernice a o jej vplyve na dobré životné podmienky (pohodu) kurčiat chovaných na mäso. V správe sa zohľadňujú podmienky produkcie, ktoré ovplyvňujú dobré životné podmienky brojlerov, ako aj sociálno-ekonomické a administratívne dôsledky smernice vrátane regionálnych aspektov. Táto správa je takisto jedným z opatrení stanovených v stratégii EÚ pre ochranu a dobré životné podmienky zvierat na obdobie rokov 2012 – 2015 . V stratégii EÚ sa podporoval prístup založený na výsledkoch dobrých životných podmienok zvierat a to, že by sa ukazovatele na posudzovanie dobrých životných podmienok brojlerov a pri zabíjaní mali v budúcnosti širšie využívať.

·Všeobecné pravidlo je, že hustota chovu nepresahuje 33 kg/m2.

·Odchýlka umožňujúca zvýšenie nad 33 kg/m2 do 39kg/m2 môže byť udelená, ak sa vedú ďalšie zaznamenané podrobnosti o každej chovnej budove a chovná budova dosahuje určité klimatické parametre. Okrem toho dokumentácia, ktorá je pripojená ku kŕdľu smerujúcemu na bitúnok, musí zahŕňať dennú mieru úmrtnosti a súhrnnú dennú mieru úmrtnosti.

·Ďalšie zvýšenie nad 39 kg/m2 do 42 kg/m2 je dovolené, ak sa okrem splnenia podmienok uvedených v predchádzajúcom bode monitorovaním zo strany orgánov potvrdia záznamy o nízkych mierach úmrtnosti a dobrých postupoch riadenia. Pre tieto najvyššie hustoty chovu sa v smernici prostredníctvom vzorca stanovuje ukazovateľ súhrnnej dennej miery úmrtnosti, ktorý nesmie byť prekročený.

Pri transpozícii smernice do vnútroštátnych právnych predpisov sa podľa štúdie z roku 2017 Rakúsko, Dánsko, Nemecko, Švédsko a Spojené kráľovstvo rozhodli nevyužiť niektoré alebo všetky z týchto odchýlok hustoty chovu. Nemecko aj Spojené kráľovstvo uviedli, že ich rozhodnutie je založené na vedeckých dôkazoch, že dobré životné podmienky by mohli byť pri vyšších hustotách chovu ohrozené. Vo zvyšných 23 členských štátoch sú vnútroštátne právne predpisy priamou transpozíciou smernice. V čase štúdie z roku 2017 teda bola skupina členských štátov, ktoré umožňovali hustotu chovu do 33 kg/m2, ďalšia skupina do 39 kg/m2 a tretia skupina do maximálne 42 kg/m2 a celkovo sa takmer tri štvrtiny brojlerov v EÚ chovajú pri hustote chovu nižšej ako 39 kg/m2 (pozri graf):

Zo štúdie z roku 2017 vyplynulo, že mierne viac ako jedna štvrtina produkcie EÚ sa chová pri najvyššej hustote chovu, v prípade ktorej sú správcovia povinní spĺňať určité ďalšie požiadavky stanovené v smernici. Viac ako polovica (55 %) brojlerov chovaných pri najvyššej hustote je vo Francúzsku, pričom 18 % sa nachádza v Holandsku a 9 % v Belgicku.

Počas náhodných kontrol orgány zaistili, aby k chovu s nadmernou hustotou nedochádzalo v rizikových obdobiach. Jedno rizikové obdobie je tesne pred tzv. prerieďovaním, čo je prax používaná v mnohých členských štátoch na odstránenie podielu vtákov na zabitie o niekoľko dní skôr ako väčšiny kŕdľa, čím sa vytvorí ďalší priestor v chovnej budove. Ďalšie obdobie, keď môže byť hustota chovu najvyššia, je bezprostredne predtým, než sú vtáky zasielané na zabitie, keď je cyklus produkcie dokončený. V záujme účinného posúdenia súladu s právnymi požiadavkami smernice je potrebné, aby členské štáty stanovili jasné kritériá dodržiavania predpisov tak, aby ich kontrolóri mohli dospieť k praktickému úsudku o tom, či poľnohospodárske podniky dodržiavajú súlad so zákonom. Väčšina členských štátov poskytla určitú formu usmernení pre praktické kroky, ktorými sa treba riadiť pri meraní hustoty chovu, ale niekoľko neposkytlo žiadne usmernenie kontrolórom na posúdenie toho, či bolo vetranie dostatočné. Vetranie je kritickým bodom na zaistenie klimatických podmienok v chovnej budove, ale len orgány menšiny členských štátov vymedzili maximálne koncentrácie plynov a poskytli zariadenia na ich meranie. Náhodné kontroly poľnohospodárskych podnikov sú všeobecne zamerané skôr na poskytované zdroje, než na samotné vtáky, keďže je zložité preskúmať jednotlivé živé vtáky medzi niekoľkými tisícmi v hydinárni.

Určité orgány, najmä v Dánsku, ktoré má najdlhšie zavedený systém na monitorovanie osobitných ukazovateľov na bitúnku, uviedli, že je účinnejšie identifikovať problémové poľnohospodárske podniky na základe monitorovania bitúnkov, než na základe opierania sa o náhodné kontroly poľnohospodárskych podnikov. Tieto orgány vidia používanie ukazovateľa orientovaného na zvieratá, ktorý sa dá merať post mortem a ktorý má silnú súvislosť s klimatickými podmienkami v rámci chovnej budovy počas chovu ako najefektívnejší spôsob organizovania kontrol a zamerania na možné problémy týkajúce sa environmentálnych podmienok v poľnohospodárskom podniku.

Odvetvie aj orgány považujú požiadavku, aby ku kŕdľom určeným na zabitie boli pripojené údaje o denných aj súhrnných denných mierach úmrtnosti, za nadmerne zaťažujúcu. Vo väčšine členských štátov sú ku kŕdľu smerujúcemu na bitúnok pripojené len údaje o súhrnnej dennej miere úmrtnosti. S cieľom zistiť, kedy dochádza k úmrtiam, t. j. v časovej blízkosti zabitia alebo skôr počas chovu, orgány potrebujú posúdiť miery dennej úmrtnosti v prípade hustôt chovu vyšších ako 33 kg/m2. Poskytnutie týchto údajov je v niektorých členských štátoch zjednodušené, pretože správcovia zaznamenávajú denné miery úmrtnosti priamo do databázy, a k týmto údajom môžu pristupovať aj úradní veterinárni lekári, ktorí môžu mať potrebu zistiť, kedy došlo k úmrtiam.

V rôznych členských štátoch sa uplatňujú odlišné maximálne hustoty chovu. Vyššie požiadavky na riadenie a monitorovanie v prípade chovu pri vyšších hustotách zmierňujú potenciálne ťažkosti týkajúce sa dobrých životných podmienok. Požiadavku odbornej prípravy správcov odvetvie oceňuje a niektoré úseky odvetvia poskytujú aj ďalšiu odbornú prípravu pre organizátorov prepravy a zamestnancov pôsobiacich v odchyte vtákov pred prepravou. Kontroly poľnohospodárskych podnikov všeobecne poskytujú uistenie, že sú splnené legislatívne požiadavky, ale členské štáty nie vždy poskytli jasné kritériá dodržiavania súladu s predpismi tak, aby ich kontrolóri mohli vykonávať praktické posúdenie toho, či poľnohospodárske podniky dodržiavajú právne predpisy, aj keď existujú určité osvedčené postupy, napríklad dobre vymedzené maximálne koncentrácie plynov a dostupné zariadenia na ich meranie. Dobrým postupom v niektorých členských štátoch je automatická výmena údajov o mierach úmrtnosti, čo zjednodušuje vyšetrovanie prípadov, v súlade so smernicou, ak by došlo k nadmernému počtu úmrtí.

4.Vývoj ukazovateľov dobrých životných podmienok

4.1.Povinný ukazovateľ

Na to, aby bol ukazovateľ užitočný ako súčasť monitorovacieho programu, mal by byť jasne vymedzený, prakticky merateľný a mal by podporovať rozhodovanie o prijateľnosti podmienok v poľnohospodárskom podniku. Maximálna súhrnná denná miera úmrtnosti stanovená v smernici pre poľnohospodárske podniky prevádzkujúce najvyššie hustoty chovu je takým ukazovateľom.

Tento ukazovateľ, ktorý je stanovený pre každý kŕdeľ pomocou vzorca stanoveného v smernici, je možné použiť na meranie toho, či bol správca schopný zabrániť nadmernému počtu úmrtí počas obdobia chovu. Ak kŕdle s najvyššími hustotami chovu prekračujú predpísaný limit, orgány vyžadujú od správcov, aby poskytli dostatočné vysvetlenie toho, že príčiny sú mimo ich rozsahu kontroly, v opačnom prípade sú povinní chovať nasledujúcich sedem po sebe idúcich kŕdľov pri nižších hustotách chovu. Správca je povinný chovať pod týmto limitom počas tohto obdobia predtým, ako mu bude znovu povolené chovať pri vyšších hustotách chovu.

Často pri prekročení mier úmrtnosti k úmrtiam došlo v prvom týždni produkcie a správca tvrdí, že boli zapríčinené podmienkami v liahni a/alebo v rodičovských kŕdľoch. Orgány akceptujú tieto tvrdenia, ale nezisťujú podmienky v liahni. V právnych predpisoch EÚ sa nestanovujú osobitné požiadavky na liahne a žiadny z členských štátov, v ktorých GR pre zdravie a bezpečnosť potravín vykonalo audit, nemal kritériá na posúdenie všeobecných požiadaviek smernice 98/58/ES v súvislosti s týmito prevádzkarňami.

Používanie súhrnnej dennej miery úmrtnosti na zníženie hustoty chovu v následných kŕdľoch je často vnímané ako sankcia. S cieľom zostať pod limitom a predísť zníženiu hustôt chovu správcovia, ktorí by inak možno utratili vtáky z dôvodov dobrých životných podmienok zvierat, namiesto toho môžu previezť potenciálne nevhodné vtáky na zabitie, aby neboli zahrnuté ako súčasť ich mier úmrtnosti v poľnohospodárskom podniku.

Monitorovanie podmienok, ako sú abnormálne úrovne kontaktnej dermatitídy, parazitizmu a systémovej choroby, sú podľa potreby súčasťou bežnej prehliadky post mortem na bitúnku. Smernicou sa však nevymedzuje rozsah ani závažnosť týchto podmienok, ktoré zodpovedajú zlým životným podmienkam zvierat. Takže aj keď je úradný veterinárny lekár povinný oznámiť výsledky správcovi a príslušnému orgánu, ak výsledky prehliadky zodpovedajú zlým životným podmienkam zvierat, je na členskom štáte, aby podľa vlastného uváženia podrobnejšie vymedzil merateľné kritériá a stanovil ukazovateľ, ktorý môže podporiť toto rozhodnutie.

4.2.Dobrovoľné ukazovatele

Zo štúdie z roku 2017 vyplynulo, že 18 členských štátov malo vo vnútroštátnom práve požiadavku, ktorou sa vyžaduje zaznamenávanie dermatitídy spodnej časti behákov a 15 z nich spája túto požiadavku s cielenými opatreniami. Dermatitída spodnej časti behákov je ukazovateľ monitorovaný na bitúnku a môže byť použitý na identifikáciu problémových poľnohospodárskych podnikov, v ktorých sú potrebné nápravné opatrenia na riešenie základných problémov. Dermatitída spodnej časti behákov je forma kontaktnej dermatitídy z dôvodu popálenín amoniakom, pri ktorej dlhodobý kontakt s nedostatočnou podstielkou, s vysokým obsahom vlhkosti a amoniaku zapríčiňuje chemické podráždenie kože. Dermatitída spodnej časti behákov má koreláciu s inými formami kontaktnej dermatitídy, ako sú popáleniny päty a pľuzgiere na hrudníku, čo naznačuje nielen zlú kvalitu podstielky, ale aj možnú krívačku a pohybové problémy. Nie je ovplyvnená odchytom, prepravou ani podmienkami pri zabíjaní, aj preto ide o dobrý ukazovateľ dobrých životných podmienok zvierat v poľnohospodárskom podniku. Pätnásť členských štátov, ktoré spájajú tento ukazovateľ s cieleným opatrením podľa zákona, spolu so Spojeným kráľovstvom a Španielskom, kde sú tieto systémy zavedené bez ich spresnenia v právnych predpisoch, znamená, že takmer 80 % produkcie hydiny v EÚ podlieha tomuto bodovaciemu systému.

Švédsko, Dánsko, Holandsko a Spojené kráľovstvo používali tento ukazovateľ v praxi najdlhšie a používajú trojúrovňový bodovací systém, ktorý bol najprv zavedený vo Švédsku. Tých jedenásť členských štátov, ktoré nemajú tento bodovací systém spojený s cielenými opatreniami, však vykonáva prehliadky post mortem, ako sa vyžaduje nariadením (ES) č. 854/2004, ale systematicky tieto údaje nevyužíva na stanovenie priority kontrol poľnohospodárskych podnikov.