SK Úradný vestník Európskej únie C 158/46

Odôvodnené stanovisko Rady: Pozícia Rady v prvom čítaní (EÚ) č. 5/2016 na účely prijatia smernice Európskeho parlamentu a Rady o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov a o zrušení rámcového rozhodnutia Rady 2008/977/SVV

(2016/C 158/02)

I. ÚVOD

Komisia predložila 25. januára 2012 komplexný balík v oblasti ochrany údajov, ktorý pozostáva z:

— návrhu všeobecného nariadenia o ochrane údajov, ktorým sa má nahradiť smernica o ochrane údajov z roku 1995 (bývalý prvý pilier) (ďalej len „návrh nariadenia“),

— predmetného návrhu smernice o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov (1), ktorým sa má nahradiť rámcové rozhodnutie o ochrane údajov z roku 2008 (bývalý tretí pilier) (ďalej len „návrh smernice“).

Európsky parlament prijal svoje stanovisko k návrhu smernice v marci 2014 (2).

Rada sa 9. októbra 2015 (3) dohodla na všeobecnom smerovaní, čím dala predsedníctvu mandát na rokovania v rámci trialógov s Európskym parlamentom.

Európsky parlament a Rada, na úrovni Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci a Výboru stálych predstaviteľov, potvrdili dohodu o kompromisnom znení, ktorá je výsledkom rokovaní v rámci trialógov 17. a 18. decembra 2015.

Rada na zasadnutí 12. februára dospela k politickej dohode o návrhu smernice (4). Rada 8. apríla 2016 prijala pozíciu v prvom čítaní, ktorá je plne v súlade s kompromisným znením smernice, ktoré sa dohodlo na neformálnych rokovaniach medzi Radou a Európskym parlamentom.

Výbor regiónov predložil k nariadeniu svoje stanovisko (Ú. v. EÚ C 391, 18.12.2012, s. 127).

Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov bol konzultovaný a prvé stanovisko prijal v roku 2012 (Ú. v. EÚ C 192, 30.6.2012, s. 7) a druhé stanovisko v roku 2015 (Ú. v. EÚ C 301, 12.9.2015, s. 1 – 8).

Agentúra pre základné práva predložila stanovisko 1. októbra 2012.

II. CIEĽ NÁVRHU

Cieľom návrhu smernice je zabezpečiť účinnú justičnú spoluprácu v trestných veciach a policajnú spoluprácu a uľahčiť výmenu osobných údajov medzi príslušnými orgánmi členských štátov a zároveň zaručiť jednotnú vysokú úroveň ochrany osobných údajov fyzických osôb. V porovnaní s rámcovým rozhodnutím Rady 2008/977/SVV, ktoré má návrh smernice nahradiť, sa návrh smernice bude vzťahovať aj na vnútroštátne spracúvanie osobných údajov.

V článku 16 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa zavádza nový osobitný právny základ pre prijímanie pravidiel týkajúcich sa ochrany osobných údajov, ktorý sa vzťahuje aj na spracúvanie osobných údajov v oblasti justičnej spolupráce v trestných veciach a policajnej spolupráce.

III. ANALÝZA POZÍCIE RADY V PRVOM ČÍTANÍ

A. Všeobecné poznámky

Návrh smernice je súčasťou balíka týkajúceho sa ochrany údajov. Druhým návrhom v balíku je už uvedené všeobecné nariadenie o ochrane údajov.

Európsky parlament a Rada viedli na základe návrhu Komisie neformálne rokovania s cieľom uzavrieť dohodu v štádiu pozície Rady v prvom čítaní. V znení pozície Rady v prvom čítaní k návrhu smernice sa v plnej miere zohľadňuje kompromis, na ktorom sa s pomocou Európskej komisie zhodli obaja spoluzákonodarcovia. V tejto súvislosti by sa odkazy na pozíciu Rady v prvom čítaní mali chápať ako odkazy na kompromis dosiahnutý v rámci trialógov.

Ochrana fyzických osôb v súvislosti so spracúvaním osobných údajov patrí medzi základné práva. V článku 8 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie a v článku 16 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa ustanovuje, že každý má právo na ochranu osobných údajov, ktoré sa ho týkajú. Na tomto základe sa v pozícii Rady v prvom čítaní ustanovujú zásady a pravidlá ochrany fyzických osôb pri spracúvaní ich osobných údajov. V týchto zásadách a pravidlách sa musia bez ohľadu na štátnu príslušnosť alebo bydlisko fyzických osôb rešpektovať ich základné práva a slobody, najmä ich právo na ochranu osobných údajov.

V pozícii Rady v prvom čítaní sa zachovávajú ciele rámcového rozhodnutia (5) a návrhu Komisie, napríklad zásada minimálnej harmonizácie z rámcového rozhodnutia. Znenie návrhu smernice obsahuje jednoznačnejšie a konkrétnejšie ustanovenia v porovnaní s veľkou väčšinou ustanovení rámcového rozhodnutia, predovšetkým sa ďalej rozpracovali a rozšírili ustanovenia týkajúce sa prenosu údajov do tretích krajín alebo medzinárodným organizáciám.

Rada dosiahla všeobecné smerovanie k návrhu nariadenia v júni 2015 a všeobecné smerovanie k návrhu smernice v októbri 2015.

Nový právny základ v Zmluve o fungovaní Európskej únie, ktorý sa týka ochrany osobných údajov, sa vzťahuje na všetky oblasti politiky bez toho, aby boli dotknuté osobitné pravidlá, ktoré sa majú ustanoviť v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky. Vo vyhlásení č. 21 pripojenom k Lisabonskej zmluve sa však uznáva, že osobitné pravidlá v oblasti justičnej spolupráce v trestných veciach a policajnej spolupráce sa môžu ukázať ako nevyhnutné. Z týchto dôvodov a vzhľadom na skutočnosť, že návrh smernice je súčasťou balíka týkajúceho sa ochrany údajov, sa Rada usilovala zosúladiť znenie viacerých ustanovení návrhu smernice so znením ustanovení návrhu nariadenia. Týka sa to najmä vymedzenia pojmov, zásad, kapitoly o prevádzkovateľoch a sprostredkovateľoch, rozhodnutí o primeranosti, ako aj kapitoly o nezávislých dozorných orgánoch. Týmto častiam znenia sa preto táto poznámka bude venovať menej.

B. Hlavné otázky politiky

1. Rozsah pôsobnosti (vecný a osobný)

V pozícii Rady v prvom čítaní sa rozsah vecnej pôsobnosti návrhu smernice ustanovuje v článku 1 ods. 1 Zahŕňa spracúvanie osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií, vrátane ochrany pred ohrozením verejnej bezpečnosti a predchádzania takémuto ohrozeniu. To znamená, že návrh smernice sa na rozdiel od rámcového rozhodnutia 2008/977/SVV vzťahuje aj na vnútroštátne spracúvanie osobných údajov.

Druhá časť balíka týkajúceho sa ochrany údajov – návrh nariadenia – zo svojho rozsahu pôsobnosti vylučuje rozsah pôsobnosti smernice, v dôsledku čoho sa vzájomne vylučujú. Návrh nariadenia obsahuje všeobecné pravidlá, zatiaľ čo návrh smernice sa vzťahuje na oblasť justičnej spolupráce v trestných veciach a policajnej spolupráce.

Práca polície a iných orgánov presadzovania práva zahŕňa výkon právomoci prostredníctvom prijatia donucovacích opatrení, napr. činnosť polície pri demonštráciách, významných športových podujatiach a nepokojoch. Cieľom pozície Rady v prvom čítaní je umožniť týmto orgánom, najmä polícii, spracúvať údaje na základe jediného nástroja, konkrétne právneho predpisu členských štátov transponujúceho tento návrh smernice. Ak však polícia spracúva osobné údaje na účely, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti návrhu smernice, návrh nariadenia sa uplatňuje, ako je špecifikované v bode 7. V záujme dosiahnutia tohto cieľa sa v pozícii Rady v prvom čítaní objasňuje rozsah pôsobnosti návrhu smernice pridaním formulácie „ochrany pred ohrozením verejnej bezpečnosti a predchádzania takémuto ohrozeniu“.

Pokiaľ ide o osobný rozsah pôsobnosti, v pozícii Rady v prvom čítaní sa rozsah pôsobnosti rozšíril nad rámec orgánov verejnej moci zodpovedných za predchádzanie trestným činom, ich vyšetrovanie, odhaľovanie alebo stíhanie alebo za výkon trestných sankcií, a to na orgány alebo subjekty, ktoré boli na základe práva členského štátu poverené vykonávať verejnú moc a verejné právomoci na uvedené účely. Okrem orgánov príslušných na účely návrhu smernice však môžu uskutočniť prenos osobných údajov príjemcom usadeným v tretích krajinách iba orgány verejnej moci.

2. Zásady týkajúce sa osobných údajov

a) Transparentnosť

Na rozdiel od pozície Rady v prvom čítaní k návrhu nariadenia neobsahuje pozícia Rady v prvom čítaní k návrhu smernice „transparentnosť“ ako zásadu vzťahujúcu sa na spracúvanie osobných údajov, pretože v oblasti presadzovania práva by transparentnosť mohla ohroziť prebiehajúce vyšetrovania. Zásada transparentnosti sa však začlenila do odôvodnenia týkajúceho sa zásad, pričom sa vysvetlilo, že činnosti ako utajené vyšetrovanie alebo monitorovanie kamerovým systémom sa budú môcť uskutočňovať.

b) Bezpečnosť spracúvania

V pozícii Rady v prvom čítaní sa dodáva, že osobné údaje by sa mali spracúvať tak, aby sa zabezpečila primeraná bezpečnosť osobných údajov, ktorá zahŕňa ochranu pred nepovoleným alebo nezákonným spracúvaním a proti náhodnej strate, zničeniu alebo poškodeniu. V pozícii Rady v prvom čítaní sa tiež dodáva, že na tento účel by sa mali použiť primerané technické a organizačné opatrenia. Toto je v súlade so znením návrhu nariadenia.

3. Ďalšie spracúvanie

a) Zlučiteľnosť

Otázka ďalšieho spracúvania a otázka, či by takéto spracúvanie mohol uskutočniť iba ten istý prevádzkovateľ alebo aj iný prevádzkovateľ, ako aj otázka zlučiteľných účelov spôsobili pri rokovaniach o návrhu nariadenia ťažkosti. Napokon, v pozícii Rady v prvom čítaní k návrhu smernice sa konštatuje, že každé spracúvanie vykonávané na účely stanovené v článku 1 ods. 1 by sa malo považovať za prípustné za predpokladu, že prevádzkovateľ je oprávnený spracúvať osobné údaje na tieto účely buď na základe práva Únie alebo členského štátu a že spracúvanie je nevyhnutné a primerané z hľadiska iného účelu v súlade s právom Únie alebo členského štátu.

b) Spracúvanie na iné účely v rámci rozsahu pôsobnosti návrhu smernice

V pozícii Rady v prvom čítaní sa ustanovuje, že spracúvanie tým istým alebo iným prevádzkovateľom na iné účely stanovené v článku 1 ods. 1 ako účel, na ktorý boli tieto osobné údaje zhromaždené, je povolené len vtedy, ak je prevádzkovateľ oprávnený na spracúvanie takýchto osobných údajov na tento účel v súlade s právom Únie alebo členského štátu a ak je spracúvanie nevyhnutné a primerané tomuto inému účelu v súlade s právom Únie alebo členského štátu, pričom sa tým napr. umožňuje, aby prokurátor na účely stíhania trestného činu spracoval rovnaké osobné údaje, ako spracovala polícia na účely odhalenia trestného činu, a to vzhľadom na to, že na oba tieto účely sa vzťahuje článok 1 ods. 1

4. Lehoty na uchovávanie a preskúmanie

V pozícii Rady v prvom čítaní sa ustanovuje, že sa musia stanoviť primerané lehoty na vymazanie osobných údajov alebo na pravidelné preskúmanie uchovávaných osobných údajov s cieľom overiť, či je ich uchovávanie potrebné. Rámcové rozhodnutie už obsahovalo ustanovenie o lehotách a pozícia Rady v prvom čítaní považuje zavedenie takéhoto ustanovenie za užitočné.

Toto ustanovenie posilňuje zásadu ustanovenú v článku 4, podľa ktorej sa údaje nesmú uchovávať dlhšie, ako je nevyhnutné na účely, na ktoré sa spracúvajú.

5. Rôzne kategórie dotknutých osôb

V pozícii Rady v prvom čítaní sa ustanovuje, že členské štáty musia „podľa potreby a v čo najväčšom možnom rozsahu“ zabezpečiť, aby prevádzkovateľ rozlišoval medzi osobnými údajmi rozličných kategórií dotknutých osôb. V pozícii Rady v prvom čítaní sa však zabezpečuje, aby sa nebránilo uplatňovaniu práva na prezumpciu neviny, ktoré zaručuje Charta základných práv Európskej únie, zaradením dotknutých osôb do rôznych kategórií, najmä pokiaľ ide o kategóriu osôb, v prípade ktorých existujú vážne dôvody domnievať sa, že spáchali alebo sa chystajú spáchať trestný čin.

6. Zákonnosť spracúvania

V pozícii Rady v prvom čítaní sa ustanovuje, že spracúvanie osobných údajov je zákonné iba vtedy a do takej miery, pokiaľ je nevyhnutné na plnenie úlohy vykonávanej príslušným orgánom na účely predchádzania trestným činom a ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií vrátane ochrany pred ohrozením verejnej bezpečnosti a predchádzania takémuto ohrozeniu, a je založené na práve Únie alebo členského štátu. V odôvodneniach sa výslovne uvádza, že týmito činnosťami je zaistená ochrana životne dôležitých záujmov dotknutých osôb.

V pozícii Rady v prvom čítaní sa uvádzajú prvky, ktoré musí obsahovať právo členských štátov v oblasti ochrany údajov, ako sú napr. ciele a účely spracúvania.

7. Osobitné podmienky spracúvania

Hlavným pravidlom je, že osobné údaje, ktoré boli pôvodne zhromaždené príslušným orgánom na účely článku 1 ods. 1 návrhu smernice, sa smú spracúvať len na jeden z účelov tejto smernice. Osobné údaje, pôvodne zhromaždené týmito orgánmi na účely návrhu smernice, sa však môžu spracúvať na základe návrhu nariadenia, ak takéto spracúvanie povoľuje právo Únie alebo členského štátu a pokiaľ sa spracúvanie nevykonáva v rámci činnosti, ktorá nepatrí do pôsobnosti práva Únie. V pozícii Rady v prvom čítaní sa tiež objasňujú dva prípady, v ktorých sa uplatňuje návrh nariadenia. Prvým príkladom je situácia, keď sú príslušné orgány na základe práva členských štátov poverené plnením iných úloh, ako sú úlohy uvedené v článku 1 ods. 1 Po druhé, nariadenie sa uplatňuje aj na spracúvanie na účely archivácie vo verejnom záujme, na účely historického a vedeckého výskumu alebo na štatistické účely, pokiaľ sa spracúvanie nevykonáva v rámci činnosti, ktorá nepatrí do pôsobnosti práva Únie.

8. Osobitné kategórie osobných údajov

Osobné údaje, ktoré sú svojou povahou obzvlášť citlivé v súvislosti so základnými právami a slobodami, si zasluhujú osobitnú ochranu, keďže z kontextu ich spracúvania by mohli pre základné práva a slobody dotknutých osôb vyplývať významné riziká. Pozícia Rady v prvom čítaní umožňuje spracúvanie takýchto údajov, ale len ak je to nevyhnutne potrebné a pod podmienkou, že sú poskytnuté primerané záruky týkajúce sa práv a slobôd dotknutej osoby. Takéto spracúvanie je okrem toho možné len v prípade, že sa povoľuje v práve EÚ alebo členského štátu v záujme ochrany životne dôležitých záujmov dotknutej osoby, alebo v prípade, že sa týka údajov, ktoré dotknutá osoba preukázateľne zverejnila.

Keďže návrh smernice a návrh nariadenia tvoria jeden balík, v pozícii Rady v prvom čítaní k návrhu smernice sa v súvislosti so zoznamom kategórií zohľadnili kategórie ustanovené v návrhu nariadenia, vrátane doplnenia „biometrických údajov“ a „sexuálnej orientácie“ na zoznam.

9. Automatizované individuálne rozhodovanie vrátane profilovania

Ďalšou zásadou zakotvenou v návrhu smernice je, že rozhodnutie, ktoré je založené výlučne na automatizovanom spracúvaní vrátane profilovania a ktoré má pre dotknutú osobu nepriaznivé právne účinky alebo významné dôsledky, sa musí zakázať, pokiaľ nie je povolené podľa práva Únie alebo členského štátu a pokiaľ nie sú poskytnuté primerané záruky ochrany práv a slobôd dotknutej osoby. Takéto záruky musia obsahovať aspoň právo na zásah ľudského činiteľa zo strany prevádzkovateľa. V pozícii Rady v prvom čítaní sa jednoznačne uvádza, že rozhodnutie založené výlučne na automatizovanom spracúvaní nesmie byť založené na osobitných kategóriách údajov uvedených v článku 10, pokiaľ sa neuplatňujú vhodné opatrenia na zaručenie práv a slobôd a oprávnených záujmov dotknutých osôb. Výslovne sa tiež uvádza, že profilovanie na základe osobitných kategórií údajov uvedených v článku 10, ktoré vedie k diskriminácii, sa zakazuje.

10. Práva dotknutých osôb

a) Oznámenie dotknutej osobe

Pozícia Rady v prvom čítaní obsahuje ustanovenia o právach dotknutých osôb. Na to, aby dotknutá osoba mohla uplatniť svoje práva, je potrebné, aby bola informovaná o tom, že sa jej osobné údaje spracúvajú. Tieto informácie sa musia poskytovať ľahko zrozumiteľným spôsobom, pričom by mali mať stručnú, zrozumiteľnú a ľahko prístupnú formu a mali by byť formulované jasne a jednoducho. Na rozdiel od znenia návrhu nariadenia sa v pozícii Rady v prvom čítaní k návrhu smernice nevyžaduje, aby boli tieto informácie poskytnuté transparentným spôsobom. V oblasti upravenej touto smernicou by mohol byť napríklad ohrozený účel vyšetrovania, ak by sa dotknutej osobe poskytli v skorom štádiu vyšetrovania informácie o konkrétnych vyšetrovacích opatreniach.

b) Informácie pre dotknutú osobu

V pozícii Rady v prvom čítaní sa ustanovuje, ktoré informácie sa musia dotknutej osobe oznamovať vždy, napr. údaje o totožnosti a kontaktné údaje prevádzkovateľa a účel spracúvania. Tieto informácie by sa mohli sprístupniť prostredníctvom webového sídla príslušného orgánu. V pozícii Rady v prvom čítaní sa tiež uvádzajú dodatočné informácie, ktoré sa musia poskytovať v osobitných prípadoch. Patria medzi ne právny základ, doba, po ktorú sa údaje môžu uchovávať, a kategórie príjemcov. Za určitých okolností je možné poskytnutie dodatočných informácií odložiť, obmedziť alebo vynechať, napríklad ak obmedzenie predstavuje nevyhnutné a primerané opatrenie v demokratickej spoločnosti, a to pri zohľadnení základných práv a oprávnených záujmov danej fyzickej osoby. Pokiaľ ide o dodatočné informácie, členské štáty môžu okrem toho v právnych predpisoch ustanoviť, že určité kategórie spracúvania osobných údajov možno z povinnosti informovania vyňať.

c) Právo na prístup

V pozícii Rady v prvom čítaní sa stanovuje tak právo na prístup k osobným údajom, ako aj obmedzenia tohto práva. Členské štáty by mali mať možnosť obmedziť právo na prístup za rovnakých podmienok ako v prípade odkladu, obmedzenia alebo vynechania dodatočných informácií. Ak sa právo na prístup obmedzí, členské štáty musia stanoviť, že prevádzkovateľ informuje dotknutú osobu o dôvodoch tohto zamietnutia, pokiaľ sa informovaním dotknutej osoby o dôvodoch tohto obmedzenia neohrozí účel opatrenia, napríklad vyšetrovanie.

d) Osobitné prípady obmedzenia spracúvania osobných údajov

Členské štáty musia ustanoviť, že dotknutá osoba má právo na opravu, vymazanie alebo obmedzenie spracúvania svojich osobných údajov. V pozícii Rady v prvom čítaní sa dopĺňa možnosť dotknutej osoby obmedziť svoje osobné údaje namiesto ich vymazania v dvoch špecifických prípadoch. V prvom prípade dotknutá osoba napadne správnosť údajov, pričom nie je možné overiť, či údaje sú správne alebo nie. Druhý prípad sa týka situácií, keď sa osobné údaje uchovávajú na účely dokazovania. V súvisiacom odôvodnení sa uvádza, že príkladom tohto druhého prípadu môžu byť situácie, keď existujú opodstatnené dôvody domnievať sa, že by mohol vzniknúť nepriaznivý vplyv na oprávnené záujmy dotknutej osoby. V takom prípade sa údaje môžu spracúvať iba na dôvody, ktoré zabránili ich vymazaniu.

11. Výkon práv dotknutých osôb a overovanie

Ak boli obmedzené práva dotknutých osôb na informácie, prístup, opravu, vymazanie alebo obmedzenie spracúvania, členské štáty musia prijať opatrenia, ktorými sa stanoví, že práva dotknutej osoby by sa mali môcť vykonávať aj prostredníctvom príslušného dozorného orgánu.

12. Prevádzkovateľ a sprostredkovateľ

Návrh smernice budú uplatňovať príslušné orgány na vnútroštátnej úrovni, pri prenose osobných údajov medzi členskými štátmi EÚ alebo pri prenose osobných údajov do tretích krajín alebo medzinárodným organizáciám. Príslušné orgány sú vymedzené ako orgány verejnej moci alebo akýkoľvek orgán alebo subjekt, ktorý je právom členského štátu poverený na výkon verejnej moci a verejných právomocí. Ustanovenia návrhu smernice budú uplatňovať orgány verejnej moci a za určitých okolností súkromné subjekty. Ak príslušné orgány v zmysle tohto návrhu smernice spracúvajú osobné údaje na iné účely než účely tejto smernice, musia uplatňovať návrh nariadenia. Pozícia Rady v prvom čítaní preto – ako už bolo uvedené v úvode tohto odôvodneného stanoviska – do určitej miery zosúlaďuje ustanovenia návrhu smernice s ustanoveniami návrhu nariadenia.

V súlade s návrhom nariadenia sa v pozícii Rady v prvom čítaní ustanovuje, že prevádzkovateľ musí zaviesť primerané technické a organizačné opatrenia, aby bol schopný zaistiť a preukázať súlad spracovateľskej činnosti s touto smernicou. V pozícii Rady v prvom čítaní sa výslovne uvádzajú povinnosti sprostredkovateľa, ako napr. povinnosť

— konať len na základe pokynov prevádzkovateľa,

— zabezpečiť, aby osoby oprávnené na spracúvanie údajov zachovávali dôvernosť,

— dať prevádzkovateľovi k dispozícii všetky informácie, ktoré preukážu, že si plní svoje povinnosti.

13. Záznamy o spracovateľských činnostiach

Pokiaľ ide o záznamy, v pozícii Rady v prvom čítaní sa ukladá menej povinností na sprostredkovateľa, a preto sa povinnosti prevádzkovateľa a sprostredkovateľa uvádzajú v dvoch samostatných odsekoch. V pozícii Rady v prvom čítaní sa ustanovuje, že prevádzkovateľ ani sprostredkovateľ nemusia zaznamenávať každú spracovateľskú činnosť, ale iba kategórie spracúvania. Ustanovuje sa, že ďalšie časti odseku ukladajú prevádzkovateľovi povinnosť poskytnúť dostatočné množstvo informácií na splnenie účelu záznamu. Prevádzkovateľ má napr. povinnosť doplniť informácie o kategóriách príjemcov, ktorým osobné údaje boli alebo budú sprístupnené, alebo o kategóriách prenosov osobných údajov do tretej krajiny alebo medzinárodnej organizácii alebo podľa možnosti o predpokladaných lehotách na vymazanie rôznych kategórií osobných údajov. Prevádzkovateľ tiež musí poskytnúť informácie o profilovaní, čo v prípade návrhu nariadenia neplatí. V pozícii Rady v prvom čítaní sa stanovuje, že sprostredkovateľ musí iba viesť záznamy napr. kategórií spracúvania vykonaného v mene každého prevádzkovateľa a podľa možností všeobecný opis technických a organizačných bezpečnostných opatrení.

14. Protokolovanie

Vedenie protokolov je dôležité, aby bolo možné stanoviť dôvod, dátum a čas určitých operácií spracúvania v systémoch automatizovaného spracúvania, ako je zhromažďovanie, prehliadanie, sprístupňovanie a prenosy. Protokoly o prehliadaní a sprístupnení tiež umožňujú určiť osobu, ktorá osobné údaje prehliadala alebo sprístupnila, ako aj totožnosť príjemcu. V súlade s rámcovým rozhodnutím sa protokoly môžu používať iba na overovanie zákonnosti spracúvania, vlastné monitorovanie a zabezpečovanie integrity a bezpečnosti osobných údajov. Novým prvkom v návrhu smernice je skutočnosť, že protokoly sa môžu použiť aj na účely trestného konania. Zosúladenie systémov automatizovaného spracúvania so stanovenými požiadavkami je však veľmi komplikovaným, zdĺhavým a nákladným postupom. V pozícii Rady v prvom čítaní sa preto v prípade, že by zosúladenie systémov automatizovaného spracúvania, ktoré boli zavedené pred nadobudnutím účinnosti návrhu smernice, vyžadovalo neprimerané úsilie, umožňuje predĺžiť výnimočne lehotu na vykonanie tohto zosúladenia. Vo výnimočných prípadoch, keď by zosúladenie systémov automatizovaného spracúvania spôsobilo vážne ťažkosti pre fungovanie konkrétnych systémov automatizovaného spracúvania, ktoré boli zavedené pred nadobudnutím účinnosti návrhu smernice, sa pre tieto konkrétne systémy automatizovaného spracúvania ustanovuje dodatočná doba na zosúladenie.

15. Posúdenie vplyvu

Zatiaľ čo pôvodný návrh Komisie nepredpokladal žiadne posúdenie vplyvu na ochranu údajov, článok o posúdení vplyvu obsahuje návrh nariadenia, ako aj pozícia Rady v prvom čítaní k návrhu smernice. V pozícii Rady v prvom čítaní sa ustanovuje povinnosť prevádzkovateľa uskutočňovať posúdenie vplyvu. Ak spracúvanie pravdepodobne povedie k vysokému riziku pre práva a slobody fyzických osôb, pred tým, ako prevádzkovateľ môže pristúpiť k spracúvaniu, je potrebné posúdenie vplyvu.

V navrhovanej smernici sa stanovujú situácie, v ktorých je posúdenie vplyvu povinné za podobných podmienok ako v znení návrhu nariadenia. Prvky, ktoré musí posúdenie vplyvu obsahovať, sú však opísané menej podrobne než v návrhu nariadenia. Posúdenie musí obsahovať aspoň všeobecný opis plánovaného spracúvania, posúdenie rizík vo vzťahu k právam a slobodám dotknutých osôb, záruky, bezpečnostné opatrenia a mechanizmy na zabezpečenie ochrany osobných údajov a na preukázanie súladu s ustanoveniami návrhu smernice.

16. Zodpovedná osoba

V pozícii Rady v prvom čítaní sa stanovuje, že členské štáty musia zabezpečiť, aby prevádzkovatelia určili zodpovednú osobu. Členské štáty by však mali mať možnosť oslobodiť od tejto povinnosti súdy a iné justičné orgány pri výkone ich súdnej právomoci. Účelom určenia zodpovednej osoby je zlepšiť dodržiavanie ustanovení návrhu smernice.

17. Prenosy

Na účely výmeny údajov s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami je potrebné stanoviť pravidlá vzťahujúce sa na prenosy. Pokiaľ ide o všeobecné zásady prenosov osobných údajov, v pozícii Rady v prvom čítaní sa doplnili podmienky navrhované Komisiou tým, že sa požaduje, aby bol prijímajúci orgán príslušný na účely článku 1 ods. 1 a aby pri prenose alebo sprístupnení údajov zo strany iného členskému štátu tento členský štát vydával predchádzajúci súhlas. V pozícii Rady v prvom čítaní sa tiež jednoznačne uvádza, že na to, aby sa neohrozila úroveň ochrany fyzických osôb, ktorá sa v návrhu smernice zaručuje, sa musia uplatňovať všetky ustanovenia kapitoly o prenosoch.

V článku o všeobecných zásadách sa stanovujú možnosti prevádzkovateľov týkajúce sa prenosu osobných údajov, ktoré sa uvádzajú v zostupnom preferenčnom poradí, začínajúc rozhodnutiami o primeranosti. Nasledujú prenosy, ktoré podliehajú primeraným zárukám, a prenosy, pri ktorých sa uplatňujú výnimky pre osobitné situácie. Článok o rozhodnutiach o primeranosti teraz odkazuje len na rozhodnutia o primeranosti prijaté podľa samotného návrhu smernice, a nie podľa nariadenia. Prvky, ktoré musí Komisia zohľadniť pri posudzovaní primeranosti úrovne ochrany ustanovenej v návrhu smernice, sú identické s prvkami stanovenými v návrhu nariadenia.

V článkoch o prenosoch na základe primeraných záruk a výnimkách pre osobitné situácie sa v pozícii Rady v prvom čítaní uvádza, že takéto prenosy musia byť zdokumentované a že táto dokumentácia sa musí sprístupniť dozornému orgánu, a stanovujú sa prvky, ktoré dokumentácia musí obsahovať.

V pozícii Rady v prvom čítaní sa dopĺňa základ pre prenosy, konkrétne možnosť pre príslušné orgány – ale len tie, ktoré sú orgánmi verejnej moci (a nie orgány alebo subjekty poverené vykonávať verejné právomoci podľa práva členského štátu) – prenášať osobné údaje príjemcom usadeným v tretích krajinách. Táto možnosť predstavuje výnimku zo všeobecnej zásady, podľa ktorej sa osobné údaje prenášajú iba vtedy, ak prevádzkovateľ v tretej krajine alebo medzinárodnej organizácii je orgánom príslušným na účely uvedené v článku 1 ods. 1 návrhu smernice. Pozícia Rady v prvom čítaní preto umožňuje uvedeným príslušným orgánom, v jednotlivých a osobitných prípadoch a za predpokladu dodržania ostatných ustanovení smernice a taxatívne uvedených podmienok, vykonať prenos osobných údajov priamo príjemcom, pretože medzinárodné dohody nie vždy umožňujú rýchlu odpoveď, ktorá sa môže vyžadovať. Medzi tieto podmienky patrí, že prenos je nevyhnutný na plnenie úlohy príslušného orgánu, ktorý vykonáva prenos, ako sa stanovuje v práve Únie alebo členského štátu na účely uvedené v článku 1 ods. 1, príslušný orgán, ktorý uskutočňuje prenos, sa domnieva, že prenos orgánu, ktorý je príslušný na účely uvedené v článku 1 ods. 1 v tretej krajine, je neúčinný alebo nevhodný, najmä z dôvodu, že prevod nie je možné uskutočniť včas, a že orgán, ktorý uskutočňuje prenos, informuje príjemcu o konkrétnom účele alebo účeloch, na ktoré sa osobné údaje musia spracovať. Podobne ako v prípade presunov na základe záruk a presunov na základe výnimiek v osobitných situáciách sa doplnila povinnosť dokumentácie prenosu. Takéto prenosy by mohli byť osobitne užitočné v situáciách, keď je naliehavo potrebné vykonať prenos osobných údajov na záchranu života osoby, ktorej hrozí, že sa stane obeťou trestného činu, alebo v záujme zabránenia bezprostrednému spáchaniu trestného činu vrátane terorizmu.

18. Dozorné orgány

S cieľom zabezpečiť súlad s pravidlami návrhu smernice budú návrh smernice aj návrh nariadenia monitorovať dozorné orgány. Pravidlá návrhu smernice týkajúce sa dozorných orgánov sú do veľkej miery prevzaté zo znenia návrhu nariadenia. Členské štáty môžu ustanoviť, že dozorné orgány zriadené podľa návrhu nariadenia môžu vykonávať dozor aj nad uplatňovaním návrhu smernice. V návrhu smernice sa však vylučuje dozor dozorných orgánov, vymedzených v návrhu smernice, nad operáciami spracúvania na súdoch, keď konajú vo svojej súdnej právomoci. Členské štáty by mali mať možnosť vyňať dozor dozorných orgánov, vymedzených v návrhu smernice, nad operáciami spracúvania iných nezávislých justičných orgánov, keď tieto konajú vo svojej súdnej právomoci. To však neznamená, že spracúvanie vykonávané takýmito subjektmi nie je predmetom dozoru. Do súvisiaceho odôvodnenia sa preto doplnilo, že operácie spracúvania na súdoch a iných nezávislých justičných orgánoch by v súlade s Chartou základných práv Európskej únie mali podliehať nezávislému dozoru.

19. Právomoci dozorných orgánov

V pozícii Rady v prvom čítaní sa uvádza, že dozorné orgány by mali mať vo všetkých členských štátoch rovnaké úlohy a účinné právomoci, aby mohli účinne, spoľahlivo a konzistentne monitorovať dodržiavanie a presadzovanie návrhu smernice v celej Únii.

V pozícii Rady v prvom čítaní sa právomoci dozorných orgánov, ktoré sa musia ustanoviť v právnych predpisoch, klasifikujú do troch rôznych kategórií, ktorými sú účinné vyšetrovacie, nápravné a poradné právomoci, ako aj právomoc upovedomiť súdne orgány na porušenia predpisov prijatých podľa návrhu smernice.

20. Vzťah k medzinárodným dohodám uzavretým v minulosti

V pozícii Rady v prvom čítaní – a v súlade s pozíciou Rady v prvom čítaní k návrhu nariadenia – sa uvádza, že medzinárodné dohody, ktoré členské štáty uzavreli pred dňom nadobudnutia účinnosti tohto návrhu smernice a ktoré sú v súlade s právom Únie uplatniteľným pred dňom nadobudnutia účinnosti tohto návrhu smernice, zostávajú v platnosti, pokým nebudú zmenené, nahradené alebo zrušené. Ako sa uvádza v návrhu nariadenia, zachovaním platných dohôd sa pre prevádzkovateľov zabezpečí právna istota.

IV. ZÁVER

V pozícii Rady v prvom čítaní sa zohľadňuje kompromis, ktorý sa za pomoci Komisie dosiahol počas rokovaní medzi Radou a Európskym parlamentom. Schválením pozície Rady v prvom čítaní bez pozmeňujúcich návrhov zavádza Európsky parlament spolu s Radou vysokú úroveň ochrany údajov tak na vnútroštátnej, ako aj cezhraničnej úrovni, čo umožňuje posilnenú spoluprácu medzi orgánmi presadzovania práva.

(1) 5833/12

(2) 7428/14

(3) 12555/15

(4) 5463/16

(5) Rámcové rozhodnutie Rady 2008/977/SVV z 27. novembra 2008 o ochrane osobných údajov spracúvaných v rámci policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach (Ú. v. EÚ L 350, 30.12.2008, s. 60).