Správa bola navrhnutá najmä na základe informácií zozbieraných od daňových orgánov členských štátov prostredníctvom ročného zisťovania a každoročne zbieraných súborov štatistických údajov . Vzťahuje sa na obdobie od roku 2015 do polovice roku 2018, pokiaľ ide o údaje v rámci DAC1, a v prípade DAC2 a DAC3 na obdobie od roku 2017 do polovice roku 2018.

Rozdiely medzi daňovými systémami v čoraz viac globalizovanom svete môžu nepriaznivo ovplyvniť výber daní vzhľadom na to, že podniky môžu presúvať zisky cez hranice a daňovníci môžu mať príjem zo zahraničia bez zdanenia, ak daňovníci nedodržiavajú predpisy vo všetkých dotknutých krajinách. To viedlo k vytvoreniu rôznych mechanizmov spolupráce medzi daňovými orgánmi označovaných ako „administratívna spolupráca v oblasti priamych daní“.

Situácia vyzerá inak, keď sa prihliadne na hodnotu v eurách v informáciách, ktoré sú predmetom výmeny. Tri najväčšie toky, ktoré predstavujú vyše 9 miliárd EUR, vychádzajú z Luxemburska smerom do Belgicka, Francúzska a Nemecka. Tento tok dopĺňa významný tok z Francúzska do Portugalska, čo je tok, ktorý jasne súvisí s výmenou informácií z hľadiska počtu daňovníkov.

Pre daňové orgány môže byť úsilie o sprístupnenie nových informácií na účely automatickej výmeny informácií časovo náročné a nákladné. Napríklad Írsko oznámilo, že zhromažďovanie informácií o produktoch životného poistenia si vyžaduje značné prostriedky a čas na zavedenie potrebných právnych predpisov a systémov IT. Malta poukázala na to, že zber doplňujúcich informácií by predstavoval značnú záťaž pre hospodárske subjekty.

Informácie sa posielajú raz za rok, a to do deviatich mesiacov od skončenia kalendárneho roka alebo iného primeraného oznamovacieho obdobia, na ktoré sa daná informácia vzťahuje. Prvé výmeny sa uskutočnili v septembri 2017.

Dostupnosť informácií a otázka včasnosti nie je pre DAC2 podstatná, keďže neexistuje nijaká „doložka o dostupnosti“ ani potenciálne dlhé časové obdobie na výmenu informácií prijatých daňovými orgánmi a poslaných ich finančnými inštitúciami. V prípade DAC2 existuje oveľa viac DIČ, ktoré sú súčasťou údajov, než v prípade DAC1. Vo všeobecnosti takmer 70 % účtov, ktorých držitelia sú fyzické osoby, je spojených aspoň s jedným DIČ majiteľov účtov, a 73 % účtov, ktorých majitelia sú právnické osoby, je spojených s identifikačným číslom organizácie. To súvisí so záväzkami finančnej inštitúcie alebo banky poznať svojich klientov.

Celkové náklady členských štátov na vykonávanie automatickej výmeny informácií podľa DAC2 boli 45,4 milióna EUR. Keďže ustanovenia DAC2 sú založené na spoločnom štandarde oznamovania (CRS) OECD, systémy IT používané na zber údajov podľa DAC2 a CRS, ako aj na účely výmen sú zväčša porovnateľné. Je preto ťažké odlíšiť náklady súvisiace s DAC2 od nákladov súvisiacich so spoločným štandardom oznamovania a náklady vykázané členskými štátmi môžu nadhodnocovať náklady, ktoré je možné pripísať výlučne DAC2.

Náklady, ktoré mali členské štáty, prevažne súvisia s vývojom a údržbou systémov IT, ktoré sa používajú na automatickú výmenu informácií. Väčšina nákladov vzniká v čase, keď sa systémy IT rozvíjajú, kým opakované náklady sú oveľa nižšie.

Tabuľka 12: Prírastkové daňové príjmy z opatrení súvisiacich s DAC1 (v tis. EUR)

V prípade Estónska, Poľska a Slovinska sú k dispozícii údaje za viac než jeden rok. Ukazuje sa, že prínosy sa časom zvyšujú. Vysvetlením môže byť skutočnosť, že daňové orgány postupne čoraz lepšie využívajú informácie, ktoré sú predmetom výmeny. Pri Belgicku, Poľsku a Slovinsku, ktoré poskytli informácie podľa kategórie informácií súvisiacich s DAC1, sú prakticky všetky prínosy odvodené od používania informácií o príjmoch zo závislej činnosti a dôchodkoch súvisiacich s DAC1 na účely dodržiavania predpisov, t. j. od kontroly, či daňovníci oznámili tento príjem zo zahraničia. V prípade Belgicka a Fínska sú prínosy opísané ako zvýšenie základu dane. Skutočne vybrané dodatočné príjmy nie sú známe, pravdepodobne však pôjde o zlomok celkového zvýšenia základu dane. V prípade Belgicka, Estónska, Fínska a Slovinska sú oznámené prínosy vyššie než oznámené náklady . Napríklad Belgicko oznámilo náklady súvisiace s DAC1 vo výške 9 100 000 EUR a dodatočné (neoznámené) príjmy vo výške 289 470 000 EUR vo forme základu dane. Ak by daň uložená na tento dodatočný príjem bola 10 %, znamenalo by to 28 947 000 EUR dodatočných príjmov z daní. V prípade DAC2 a DAC3 nie sú k dispozícii žiadne informácie o prínosoch používania prijatých informácií na účely dodržiavania predpisov, a to z dôvodu krátkeho času medzi vypracovaním tejto správy a prvými výmenami súvisiacimi s DAC2 a DAC3, ktoré prebehli v roku 2017.

Pokiaľ ide o otázku prínosov z hľadiska odradzovania, z odhadov vyplýva, že spoločný štandard oznamovania (ktorý sa v EÚ vykonal prostredníctvom DAC2) mal značný odrádzajúci účinok. Podľa globálneho fóra mal spoločný štandard oznamovania za následok dobrovoľné zverejnenie informácií a vyšetrovania, ktoré priniesli takmer 85 miliárd EUR dodatočných príjmov z daní . Táto suma sa však týka celého rozsahu spoločného štandardu oznamovania a nielen výmen v rámci EÚ na základe DAC2. Napriek ťažkostiam spojeným s rozlíšením medzi prínosmi (a nákladmi) DAC2 a spoločného štandardu oznamovania treba poznamenať, že aj veľmi malá časť tejto sumy, napr. 1 miliarda EUR, by značne prevážila oznámené náklady daňových orgánov.





6.ZÁVERY A ĎALŠIE KROKY

Z tejto správy vyplývajú tri hlavné závery.

Po prvé, členské štáty uznali, že daňové informácie poskytované prostredníctvom automatickej výmeny informácií sa môžu používať rôznymi spôsobmi. Daňové orgány používajú informácie prevažne na posúdenie rizika a na účely výmeru dane z príjmov fyzických osôb. Niekoľko členských štátov však poskytované informácie stále používa len vo veľmi obmedzenej miere, ak ich vôbec používa.

Po druhé, automatická výmena informácií si vyžiadala značné investície do rozvoja zo strany členských štátov, a aj keď sú opakované náklady nižšie, ostávajú ročné náklady na pokračovanie v činnostiach súvisiacich s výmenou. Pokiaľ ide o prínosy automatickej výmeny informácií, zdá sa, že hlavné prínosy spočívajú vo vyššom dodržiavaní daňových predpisov a v odrádzajúcom účinku na daňovníkov. Je však veľmi ťažké vyčísliť prínosy automatickej výmeny informácií z hľadiska dodatočných príjmov z daní.

Po tretie, členské štáty často posielajú informácie, ktoré neobsahujú všetky potrebné identifikačné prvky, ktoré umožňujú automatizované párovanie týchto informácií s informáciami, ktoré sú k dispozícii na vnútroštátnej úrovni. Ako ďalší krok boli určené dve hlavné oblasti zlepšenia:

Zvýšenie kvality informácií

Členské štáty zlepšia dodržiavanie predpisov v rámci EÚ a zabezpečia rovnaké podmienky pre daňovníkov pôsobiacich na vnútroštátnej aj cezhraničnej úrovni, ak sa automatická výmena informácií bude používať účinnejšie. Účinné používanie množstva informácií si vyžaduje dve hlavné opatrenia:

• Členské štáty by pred odoslaním mali preskúmať kvalitu informácií, ktoré zbierajú.

• Členské štáty prijímajúce informácie by mali poskytovať včasnú a konštruktívnu spätnú väzbu členským štátom, ktoré tieto informácie poslali, aby sa časom mohla zvýšiť kvalita automatickej výmeny informácií. Členské štáty by mali poskytovať spätnú väzbu aj subjektom (napr. finančným inštitúciám), ktoré dodávajú informácie na účely automatickej výmeny informácií.

Lepšie využitie údajov doručených prostredníctvom automatickej výmeny informácií

Úplné použitie informácií súvisiacich s automatickou výmenou si vyžaduje strategické zameranie na úrovni členských štátov a dohodu o určitých kľúčových ukazovateľoch prínosu a metóde posudzovania:

• Členské štáty by mali vypracovať spoločnú metodiku na spoľahlivé a komplexné odhadovanie prínosov automatickej výmeny informácií.

• Členské štáty by mali zabezpečiť, že informácie z automatickej výmeny budú tvoriť súčasť cyklu riadenia daňových rizík a že sa budú vo väčšej miere používať na účely kampaní zvyšovania informovanosti s cieľom zlepšiť dobrovoľné dodržiavanie predpisov a na účely auditov, pričom sa zlúčia všetky toky automatických výmen informácií, ako aj informácie získané na vnútroštátnej úrovni a prostredníctvom iných prostriedkov administratívnej spolupráce (napr. súčasne vykonávané kontroly, žiadosti o prítomnosť v iných daňových orgánoch počas zisťovaní a prostredníctvom výmeny informácií na požiadanie a spontánnej výmeny informácií).

• Členské štáty by si mali vymieňať znalosti o najlepších postupoch, aby v plnej miere a účinne využili údaje, napríklad použitím vyspelých analytických metód, ako je hĺbková analýza údajov.