OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Zvyšovanie vplyvu rozvojovej politiky EÚ: program zmien /* KOM/2011/0637 v konečnom znení */





1. Znižovanie chudoby v rýchlo sa meniacom svete EÚ sa nachádza na dôležitej križovatke. Čelí novým globálnym problémom, blíži sa cieľ pre dosiahnutie miléniových rozvojových cieľov (MDG) v roku 2015 a nachádza sa uprostred príprav nového viacročného finančného rámca (MFF). EÚ musí zvoliť správnu kombináciu politík, nástrojov a zdrojov, ktorá jej v kontexte udržateľného rozvoja umožní účinne bojovať proti chudobe. Komisia navrhuje program zmien, ktorý v rámci tohto boja posilní solidaritu Európy s rozvojovými štátmi vo svete. Ako sa uvádza v Lisabonskej zmluve, je podpora úsilia rozvojových štátov o odstránenie chudoby hlavným cieľom rozvojovej politiky a prioritou vonkajšej činnosti EÚ, ktorá podporuje záujmy EÚ pri dosiahnutí stability a prosperity vo svete. Rozvojová politika pomáha riešiť aj iné globálne problémy a prispieva k plneniu cieľov stratégie Európa 2020. EÚ už vynaložila značné úsilie na zníženie chudoby a najmä na podporu dosiahnutia miléniových rozvojových cieľov. Napriek tomu v mnohých častiach sveta pretrváva extrémna chudoba. Kvôli sérii globálnych otrasov je množstvo rozvojových štátov zraniteľných. S rastom svetovej populácie je potrebné aktívnejšie riešiť globálne problémy ako je prevencia konfliktov, bezpečnosť, ochrana životného prostredia, zmena klímy a zabezpečiť globálne verejné statky ako je potravinová bezpečnosť, prístup k vode a hygiene, energetická bezpečnosť a migrácia. Ľudové hnutia v severnej Afrike a na Blízkom východe medzičasom zdôraznili skutočnosť, že stabilný pokrok pri plnení miléniových rozvojových cieľov je dôležitý, avšak nie je dostačujúci. To vedie k dvom záverom: po prvé, že ciele rozvoja, demokracie, dodržiavania ľudských práv, dobrej správy a bezpečnosti sú vzájomne prepojené; po druhé, že je pre spoločnosti životne dôležité ponúkať mladým ľuďom budúcnosť. Rozvojová politika EÚ musí zohľadniť zvyšujúce sa rozdiely medzi rozvojovými štátmi. Nedávno sa viacero partnerských štátov stalo darcami z vlastnej vôle, kým iné sa potýkajú so zvýšenou zraniteľnosťou. EÚ teraz musí preskúmať nové spôsoby, ako s týmito štátmi spolupracovať a ako presadzovať medzinárodný program rozvoja, ktorý bude viac inkluzívny. Existuje tiež priestor na to, aby EÚ užšie spolupracovala so súkromným sektorom, s nadáciami, občianskou spoločnosťou a miestnymi a regionálnymi orgánmi, ktorých úloha v rámci rozvoja rastie. Na úrovni EÚ bola prostredníctvom Lisabonskej zmluvy rozvojová politika pevne zakotvená do rámca vonkajšej činnosti EÚ. Vytvorenie pozície vysokého predstaviteľa/podpredsedu, ktorému asistuje Európska služba pre vonkajšiu činnosť (EEAS), ponúka nové možnosti pre účinnejšiu rozvojovú spoluprácu a viac prepojenú tvorbu politík. EÚ jednoducho nie je len 28. európskym darcom pomoci. Komisia vykonáva 20 % spoločnej pomoci EÚ a pôsobí aj ako koordinátor, iniciátor a tvorca politík. EÚ je hospodárskym a obchodným partnerom, ktorého politický dialóg, bezpečnostná politika a mnohé iné politiky, napríklad v oblasti obchodu, poľnohospodárstva, rybolovu, životného prostredia, klímy, energetiky a migrácie majú silný vplyv na rozvojové štáty. EÚ musí túto mnohostrannú úlohu transformovať na kombináciu politík, ktorá je prispôsobená každému partnerskému štátu. Na zaistenie plnej účinnosti musí EÚ a jej členské štáty hovoriť a konať jednotne, aby dosiahli lepšie výsledky a zväčšili viditeľnosť EÚ. Vzhľadom na zložitú situáciu v hospodárstvach a rozpočtoch je o to dôležitejšie zaistiť, aby pomoc bola vynaložená účinne, prinášala čo najlepšie výsledky a bola využitá spôsobom, ktorý zaistí mobilizáciu ďalších prostriedkov na financovanie rozvoja. Komisia v roku 2010 s vedomím týchto nových súvislostí spustila konzultáciu o rozvojovej politike EÚ[1]. V rámci konzultácie bola potvrdená dôležitosť súčasného politického rámca a dosiahnutá zhoda o potrebe zvýšenia vplyvu. Je potrebné vykonať zmeny v mnohých oblastiach. Predovšetkým je potrebné, aby EÚ zamerala svoju ponuku pomoci na partnerské krajiny, v ktorých môže mať najväčší vplyv a v rámci rozvojovej spolupráce by sa mala zamerať na presadzovanie: – ľudských práv, demokracie a ostatných hlavných prvkov dobrej správy, – inkluzívneho a udržateľného rastu, ktorý bude podporovať ľudský rozvoj. Na zaistenie čo najväčšej účinnosti vynaložených prostriedkov by sa tiež mala sústrediť na: – diferencované rozvojové partnerstvá, – koordinované opatrenia EÚ, – lepšiu súdržnosť politík EÚ. Komisia navrhuje program zmien, ktorého dôsledkom bude: · vyšší podiel programov spolupráce medzi štátmi a regiónmi EÚ venovaných politickým prioritám uvedeným v časti 2 a 3, · zameranie činností EÚ v každom štáte najviac na tri odvetvia, · zvýšený objem a podiel pomoci EÚ štátom, ktoré to najviac potrebujú a v oblastiach, v ktorých EÚ môže mať skutočný vplyv, vrátane nestabilných štátov, · väčší dôraz na vývoj v oblasti ľudských práv, demokracie a dobrej správy pri určovaní kombinácie nástrojov a charakteristík pomoci na úrovni štátov, · pokračujúca podpora sociálneho začlenenia a ľudského rozvoja prostredníctvom najmenej 20 % pomoci EÚ, · väčšie zameranie na investovanie do hnacích síl udržateľného hospodárskeho rastu, podporujúceho začlenenie, ktoré sa stane základom úsilia o zníženie chudoby, · vyšší podiel pomoci prostredníctvom inovatívnych finančných nástrojov, okrem iného prostredníctvom nástrojov na kombinovanie grantov a pôžičiek, · zameranie na pomoc zameranú na zmenšenie vystavenia rozvojových štátov globálnym otrasom ako je zmena klímy, znehodnotenie ekosystému a zdrojov a kolísanie či zvyšovanie cien energií a poľnohospodárskych produktov prostredníctvom zamerania investícii na udržateľné poľnohospodárstvo a energetiku, · riešenie problémov v oblasti bezpečnosti, nestability a prechodného stavu, · stratégie spoločnej reakcie EÚ a členských štátov založené na vlastných rozvojových stratégiách partnerov, pričom bude uplatnená deľba práce podľa odvetví, · spoločný rámec EÚ pre podávanie správ o výsledkoch, · zlepšená súdržnosť politík v oblasti rozvoja a to aj prostredníctvom nových tematických programov, ktoré budú vytvárať synergie medzi globálnymi záujmami a odstránením chudoby. Cieľom navrhovaného programu zmien nie je zmeniť základné zásady politík. Nedôjde k oslabeniu zastrešujúceho cieľa EÚ, ktorým je odstránenie chudoby v kontexte udržateľného rozvoja, ako je uvedené v Európskom konsenze o rozvoji[2]. Záväzky EÚ v súvislosti s financovaním rozvoja, dosahovaním miléniových rozvojových cieľov a účinnosťou pomoci sú naďalej pevné, rovnako ako jej ambície v pozícii politického lídra a hlavného darcu pomoci. Rozvojové stratégie partnerských štátov budú aj naďalej tvoriť rámec rozvojovej spolupráce EÚ v súlade so zásadami zodpovednosti a partnerstva. EÚ sa usiluje o väčšiu mieru vzájomnej angažovanosti s partnerskými krajinami vrátane vzájomnej zodpovednosti za výsledky. Dialóg na úrovni štátov, ktorý sa bude uskutočňovať v koordinovanom rámci darcov, by mal presne určiť, kde a ako EÚ zasiahne. Bude sa presadzovať aj presadzovaná účinnejšia spolupráca v rámci multilaterálneho systému. 2. Ľudské práva, demokracia a ostatné hlavné prvky dobrej správy Dobrá správa v politickom, hospodárskom, sociálnom a environmentálnom zmysle je dôležitá pre inkluzívny a udržateľný rozvoj. Podpora, ktorú EÚ poskytuje riadnej správe by vo všetkých partnerstvách mala mať významnejšie postavenie, najmä prostredníctvom podnetov k reformám zameraným na výsledky a orientácie na záväzky partnerov vo vzťahu k ľudským právam, demokracii a právnemu štátu a plnenie požiadaviek a potrieb občanov. Keďže hnacou silou dlhodobého pokroku musia byť vnútorné sily, bude sa uplatňovať prístup zameraný na politický dialóg so všetkými zainteresovanými stranami. Kombinácia a výška pomoci bude závisieť na situácii štátu vrátane jeho schopnosti uskutočniť reformy. Podpora správe môže mať formu programov alebo projektov zameraných na zásahy na podporu aktérov a procesov na miestnej, vnútroštátnej a odvetvovej úrovni. Všeobecná rozpočtová podpora EÚ by mala závisieť od situácie v správe a od politického dialógu s partnerským štátom v koordinácii s členskými štátmi[3]. Pokiaľ by niektorý štát neplnil svoje záväzky vo vzťahu k ľudským právam a demokracii, mala by EÚ posilniť spoluprácu s neštátnymi aktérmi a miestnymi orgánmi a využívať také formy pomoci, ktoré chudobným poskytujú potrebnú podporu. Súčasne by EÚ mala viesť dialóg s vládami a neštátnymi subjektmi. V niektorých prípadoch bude opodstatnené sprísnenie podmienok. Zameranie na výsledky a vzájomnú zodpovednosť neznamená, že EÚ bude zanedbávať nestabilné situácie, kde sa účinky dostavujú pomalšie a sú ťažšie merateľné. EÚ by sa mala snažiť pomáhať štátom v nestabilnej situácii pri vytváraní funkčných a zodpovedných inštitúcií, ktoré poskytujú základné služby a podporujú znižovanie chudoby. Rozhodnutia o poskytnutí rozpočtovej podpory takýmto štátom budú prijaté v každom prípade individuálne na základe analýzy prínosov, nákladov a rizík. Opatrenia EÚ by sa mali zamerať na: · Demokraciu, ľudské práva a právny štát. EÚ by mala pokračovať v podpore demokratizácie, slobodných a spravodlivých volieb, slobody médií a prístupu na internet, ochrany menšín, právneho štátu a justičných systémov v partnerských štátoch. · Rodovú rovnosť a zvyšovanie právomocí žien ako aktérov pri rozvoji a budovaní mieru[4]. Tieto zásady budú začlenené do všetkých rozvojových politík a programov EÚ prostredníctvom akčného plánu pre rodovú rovnosť z roku 2010. · Správu verejného sektora s cieľom lepšie poskytovať služby. EÚ by mala podporiť národné programy, ktorých cieľom je zlepšiť tvorbu politík, riadenie verejných financií vrátane zriadenia a posilnenia orgánov vykonávajúcich audit, kontroly a boj proti podvodom a opatrení v tejto oblasti, ako aj inštitucionálny rozvoj vrátane riadenia ľudských zdrojov. Zásadnú dôležitosť majú domáce reformné politiky, ktoré prispievajú k zníženiu chudoby. · Daňovú politiku a správu. EÚ bude v rámci programov pre jednotlivé štáty naďalej, v súlade so zásadami EÚ týkajúcimi sa dobrej správy v oblasti daní, podporovať spravodlivé a transparentné vnútroštátne daňové systémy v záujme zvýšenia finančnej transparentnosti spolu s medzinárodnými iniciatívami a predkladaním správ o jednotlivých štátoch. · Korupciu. EÚ by partnerským štátom mala pomôcť v boji proti korupcii prostredníctvom programov dobrej správy, ktoré podporujú obhajovanie, zvyšovanie povedomia a podávanie správ a zvyšujú kapacitu orgánov vykonávajúcich dohľad a kontrolu, ako aj justičných orgánov. · Občiansku spoločnosť a miestne orgány. EÚ by na základe „Štruktúrovaného dialógu“[5] prostredníctvom pravidelných rozhovorov a využitia najlepších postupov mala posilniť vzťahy s organizáciami občianskej spoločnosti, sociálnymi partnermi a miestnymi orgánmi. Mala by podporovať vznik organizovanej miestnej občianskej spoločnosti, ktorá bude schopná plniť úlohu strážcu a partnera v rámci dialógu s vládami jednotlivých štátov. EÚ by mala zvážiť spôsoby mobilizácie znalostí miestnych orgánov, napr. prostredníctvom sietí excelentnosti alebo programov partnerstiev medzi obcami. · Prírodné zdroje. EÚ by mala viac podporovať monitorovacie postupy a orgány vykonávajúce dohľad a pokračovať v podpore reforiem správy, ktoré prispievajú k udržateľnému a transparentnému hospodáreniu s prírodnými zdrojmi, vrátane surovín a morských zdrojov, a službami v rámci ekosystému, pričom by mala byť osobitná pozornosť venovaná skutočnosti, že chudobní, predovšetkým malé poľnohospodárske podniky, na nich závisia. · Vzťah medzi bezpečnosťou a rozvojom. EÚ by mala zaistiť, aby sa vzájomne posilňovali jej ciele v oblasti rozvojovej politiky, budovania mieru, prevencie konfliktov a medzinárodnej bezpečnosti (vrátane počítačovej bezpečnosti). Mala by dokončiť a vykonať požadovaný akčný plán o bezpečnosti, nestabilite a rozvoji[6]. 3. Inkluzívny a udržateľný rast, ktorý bude podporovať ľudský rozvoj Inkluzívny a udržateľný rast, ktorý bude podporovať ľudský rozvoj, je kľúčový pre dlhodobé zníženie chudoby, pričom spôsoby rastu sú rovnako dôležité ako jeho miera. Preto by EÚ mala podporiť viac inkluzívny rast, ktorý sa vyznačuje schopnosťou občanov podieľať sa na využívaní bohatstvo a tvorbe pracovných miest a mať z nich prospech. Kľúčovú dôležitosť má podpora dôstojnej práce, ktorá zahŕňa tvorbu pracovných miest, dodržiavanie práv pri práci, sociálne zabezpečenie a sociálny dialóg. Rozvoj nie je udržateľný, pokiaľ poškodzuje životné prostredie, biodiverzitu a prírodné zdroje a zvyšuje zraniteľnosť či vystavenie voči prírodným katastrofám. Rozvojová politika EÚ by mala podporiť „zelené hospodárstvo”, ktoré je schopné vytvárať rast a pracovné miesta a pomáhať pri znižovaní chudoby prostredníctvom zhodnotenia prírodného kapitálu a investovania do tohto kapitálu[7], vrátane presadzovania trhových príležitostí pre čistejšie technológie, energetickú účinnosť a účinnosť zdrojov, rozvoj nízkouhlíkového hospodárstva a súčasne môže stimulovať inovácie, využívanie IKT a obmedzovanie neudržateľného využívania prírodných zdrojov. Mala by tiež prispieť k zlepšovaniu odolnosti rozvojových štátov voči následkom zmeny klímy. Verejní aktéri by mali rozvíjať partnerstvá so súkromnými podnikmi, s miestnymi komunitami a občianskou spoločnosťou. Sociálna zodpovednosť podnikov na medzinárodnej a národnej úrovni môže pomôcť odvrátiť „pokles na dno” v oblasti ľudských práv, medzinárodných sociálnych a environmentálnych štandardov a podporí zodpovedné chovanie podnikov v súlade s medzinárodne uznávanými nástrojmi. EÚ by sa pri podpore inkluzívneho a udržateľného rastu mala zamerať na: · odvetvia, ktoré tvoria základ rastu a pomáhajú zaistiť, aby bol inkluzívny, teda na sociálnu ochranu, zdravotníctvo a vzdelávanie, · faktory umožňujúce inkluzívny a udržateľný rast, predovšetkým silnejšie podnikateľské prostredie a hlbšiu regionálnu integráciu, · odvetvia, ktoré majú výrazný zosiľujúci vplyv na hospodárstva rozvojových štátov a prispievajú k ochrane životného prostredia, prevencii a prispôsobeniu v oblasti zmeny klímy, teda na udržateľné poľnohospodárstvo a energetiku. 3.1. Sociálna ochrana, zdravotníctvo, vzdelávanie a pracovné miesta EÚ by mala prijať komplexnejší prístup k ľudskému rozvoju. To zahŕňa podporu zdravého a vzdelaného obyvateľstva, poskytovanie znalostí, potrebných na pracovnom trhu, rozvoj sociálnej ochrany a zníženie nerovnosti príležitostí. EÚ by mala podporovať odvetvové reformy, ktoré zvyšujú prístup ku kvalitným zdravotným a vzdelávacím službám a posilňujú miestnu schopnosť reagovať na globálne problémy. EÚ by mala využiť dostupný rozsah nástrojov pomoci, najmä „zmluvy na odvetvové reformy” a intenzívnejší politický dialóg. EÚ by mala prijať opatrenia zamerané na rozvoj a posilnenie systémov zdravotníctva, obmedzenie nerovností v rámci prístupu ku zdravotnej starostlivosti, presadzovanie súdržnosti politík a mala by zvýšiť ochranu proti globálnym zdravotným hrozbám s cieľom zlepšiť výsledky v oblasti zdravia pre všetkých obyvateľov. EÚ by ma posilniť podporu kvalitného vzdelávania s cieľom poskytnúť mladým ľuďom znalosti a zručnosti potrebné na to, aby sa mohli stať aktívnymi členmi rozvíjajúcej sa spoločnosti. EÚ by prostredníctvom budovania kapacít a výmeny poznatkov mala podporovať odborné vzdelávanie pre zvýšenie zamestnateľnosti, ako aj schopnosť viesť výskumy a využívať ich výsledky. EÚ by mala podporovať agendu dôstojnej práce, systémy a stupne sociálnej ochrany a presadzovať politiky na zjednodušenie regionálnej mobility pracovných síl. EÚ bude podporovať cielené úsilie, zamerané na plné využitie prepojenia medzi migráciou, mobilitou a zamestnanosťou. 3.2. Podnikateľské prostredie, regionálna integrácia a svetové trhy Hospodársky rast si vyžaduje priaznivé podnikateľské prostredie. EÚ by mala podporovať rozvoj konkurencieschopných miestnych súkromných sektorov, okrem iného prostredníctvom budovania miestnej inštitucionálnej a podnikateľskej kapacity, podpory MSP a družstiev, podpory reforiem legislatívneho a regulačného rámca a ich vykonávania (vrátane využitia elektronickej komunikácie ako nástroja na podporu rastu vo všetkých sektoroch), zjednodušenia prístupu k podnikateľským a finančným službám a podpory poľnohospodárskej, priemyslovej a inovačnej politiky. To zároveň umožní rozvojovým štátom, najmä tým najchudobnejším, využiť možnosti celosvetovo integrovaných trhov. Toto úsilie musí sprevádzať lepšia a cielenejšia pomoc určená na obchod a na uľahčenie obchodu. Rovnako má pre dosiahnutie úspechu v rozvojových štátoch kľúčový význam prilákanie a udržanie významných domácich a zahraničných investícií a zlepšovanie infraštruktúry. EÚ by mala vyvinúť nové spôsoby spolupráce so súkromným sektorom, predovšetkým s cieľom znásobiť aktivitu súkromného sektora a objem prostriedkov na zaistenie verejných statkov. Mala by preskúmať mechanizmy začiatočného financovania prostredníctvom grantov a mechanizmov rozdelenia rizika, aby bol podnietený vznik verejno-súkromných partnerstiev a súkromné investície. EÚ by mala investovať do infraštruktúry len pokiaľ to nie je možné v súkromnom sektore v rámci trhových podmienok. EÚ bude ďalej rozvíjať mechanizmy zlučovania zdrojov s cieľom posilniť finančné zdroje pre rozvoj, ktorých základom budú úspešné skúsenosti ako napríklad európske investičné nástroje alebo trustový fond EÚ a Afriky pre infraštruktúru. Vo vybraných odvetviach a štátoch by sa mal poskytovať vyšší podiel prostriedkov EÚ na rozvoj, a to prostredníctvom existujúcich alebo nových finančných nástrojov, ako sú mechanizmy zlučujúce granty a pôžičky a iné mechanizmy na zdieľanie rizika, aby boli mobilizované ďalšie prostriedky a tým zvýšený vplyv. Tento proces by mal byť podporovaný platformou EÚ pre spoluprácu a rozvoj, ktorá bude pozostávať zo zástupcov Komisie, členských štátov a európskych finančných inštitúcií. Regionálny rozvoj a integrácia môžu povzbudiť obchod a investície a podporiť mier a stabilitu. EÚ by mala podporovať regionálne a kontinentálne integračné úsilia (vrátane iniciatív juh-juh) prostredníctvom politík svojich partnerov v oblastiach ako napríklad trhy, infraštruktúra a cezhraničná spolupráca týkajúca sa vody, energie a bezpečnosti. Ako súčasť komplexných a rozširovaných činností pomoci pre obchod a dohôd o hospodárskom partnerstve, ako aj iných dohôd o voľnom obchode s rozvojovými regiónmi, bude ponúknutá podpora na prekonanie nedostatkov v konkurencieschopnosti. 3.3. Udržateľné poľnohospodárstvo a energetika EÚ by mala využiť podporu v oblasti poľnohospodárstva a energetiky, aby pomohla chrániť rozvojové štáty pred otrasmi (ako napríklad nedostatok zdrojov a dodávok či kolísanie cien) a pomohla tak vytvoriť základy pre udržateľný rast. Mala by riešiť nerovnosti, najmä s cieľom poskytnúť ľuďom lepší prístup k pôde, potravinám, vode a energii bez poškodenia životného prostredia. V poľnohospodárstve by EÚ mala podporovať udržateľné postupy, okrem iného aj prostredníctvom zabezpečenia služieb na ochranu ekosystému, pričom by mala uprednostniť lokálne vyvinuté postupy a zamerať sa na malých poľnohospodárov a vidiecke hospodárstva, vytvorenie združení výrobcov, marketingovej a dodávateľskej siete a na úsilie štátu o uľahčenie zodpovedného súkromného investovania. EÚ bude pokračovať v práci zameranej na sprísnenie nutričných noriem, posilnenie správy potravinovej bezpečnosti a obmedzenie kolísania cien potravín na medzinárodnej úrovni. V oblasti energetiky by EÚ mala ponúkať technológie a odborné znalosti, ako aj financovanie rozvoja a mala by sa zamerať na tri hlavné problémy: kolísanie cien a energetickú bezpečnosť; zmenu klímy vrátane prístupu k technológiám s nízkym obsahom uhlíka; ako aj na prístup k bezpečným, dostupným, čistým a udržateľným službám v oblasti energetiky[8]. V obidvoch odvetviach by EÚ mala podporovať tvorbu kapacít a transfer technológií, okrem iného v rámci stratégií určených na prispôsobenie a zmiernenie zmeny klímy. Cieľom EÚ je nadviazať dlhodobé partnerstvá s rozvojovými štátmi, ktoré budú založené na vzájomnej zodpovednosti. 4. Diferencované rozvojové partnerstvá EÚ sa musí snažiť nasmerovať svoje zdroje tam, kde sú najviac potrebné pri riešení problémov v rámci znižovania chudoby a kde môžu mať najväčší vplyv. Grantová pomoc by nemala tvoriť súčasť geografickej spolupráce s rozvinutejšími rozvojovými štátmi, ktoré už sú na ceste udržateľného rastu a/alebo sú schopné vytvárať dostatok vlastných zdrojov. Naopak mnohé iné štáty zostávajú pri poskytovaní základných služieb občanom do značnej miery závislé na vonkajšej pomoci. Medzi oboma krajnými prípadmi existuje rad situácií, ktoré si vyžadujú rôzne kombinácie politík a dohôd o spolupráci. Diferencovaný prístup EÚ k prideľovaniu pomoci a k partnerstvám má preto kľúčový význam pre dosiahnutie maximálneho vplyvu a účinnosti vynaložených prostriedkov. EÚ by mala naďalej uznávať mimoriadny význam podpory rozvoja vo svojom susedstve[9] a v subsaharskej Afrike[10]. Vo všetkých regiónoch by mala prideľovať viac prostriedkov ako v minulosti štátom, ktoré ich najviac potrebujú, vrátane nestabilných štátov. Konkrétnejšie by rozvojová pomoc EÚ mala byť pridelená s ohľadom na: – potreby štátu: hodnotené pomocou niekoľkých indikátorov pri zohľadnení, inter alia, trendov v hospodárskom a sociálnom/ľudskom rozvoji a na cestu rastu, ako aj indikátory zraniteľnosti a nestability, – kapacity: hodnotené vzhľadom na schopnosť štátu vytvárať dostatočné finančné zdroje, najmä vnútroštátne zdroje, ako aj vzhľadom na prístup k iným zdrojom financovania, ako sú napríklad medzinárodné trhy, súkromné investície alebo prírodné zdroje. Je potrebné zvážiť aj absorpčnú kapacitu. – záväzky a výkonnosť štátu: pozitívne by mali byť hodnotené investície štátu do vzdelávania, zdravotníctva a sociálnej ochrany, pokrok v oblasti životného prostredia, demokracie a dobrej správy, ako aj stabilita hospodárskej a fiškálnej politika vrátane finančného riadenia, – potenciálny vplyv EÚ: hodnotený prostredníctvom dvoch prierezových cieľov: (1) zvýšenie rozsahu, v ktorom by spolupráca EÚ mohla podporiť a presadiť politické, hospodárske, sociálne a environmentálne reformy v partnerských štátoch, (2) zvýšenie mobilizujúceho účinku, ktorý by pomoc EÚ mohla mať na ostatné zdroje financovania rozvoja, predovšetkým na súkromné investície. Prostredníctvom komplexného politického a strategického dialógu so všetkými partnerskými štátmi by EÚ mala vymedziť najvhodnejšiu formu spolupráce, ktorá bude viesť k informovaným a objektívnym rozhodnutiam o najúčinnejšej kombinácii politík, objemoch a opatreniach pomoci a o využití nových a existujúcich finančných nástrojov, pričom by mala vychádzať z vlastných skúseností so zvládaním prechodných situácií. To by mohlo viesť k zníženiu alebo neposkytnutiu grantovej rozvojovej pomoci EÚ niektorým štátom a k vytvoreniu iného rozvojového vzťahu založeného na pôžičkách, technickej spolupráci alebo podpore trojstrannej spolupráce. Pri nestabilných situáciách by mali byť stanovené osobitné podoby podpory, ktoré umožnia obnovu a zvýšia odolnosť, najmä prostredníctvom úzkej koordinácie s medzinárodným spoločenstvom a riadneho zosúladenia s humanitárnymi aktivitami. Cieľom by mala byť maximalizácia zodpovednosti na štátnej a miestnej úrovni, aby bola v krátkodobom horizonte zaistená stabilita a splnené základné potreby, pričom bude súčasne posilnená dobrá správa, kapacita a hospodársky rast, a centrálnym prvkom zostane budovanie štátu. Tento postup rozhodovania jednotlivo pre každý štát by EÚ poskytol flexibilitu pri reakcii na neočakávané udalosti, predovšetkým prírodné alebo človekom spôsobené katastrofy. 5. Koordinované opatrenia EÚ Navzdory nedávnemu značnému úsiliu o koordináciu a harmonizáciu darcovských aktivít pretrváva a rozširuje sa fragmentácia a proliferácia pomoci. EÚ musí zaujať aktívnejšiu úlohu lídra, ako ju splnomocňuje Lisabonská zmluva, a predložiť návrhy na zvýšenie účinnosti európskej pomoci. Spoločné plánovanie pomoci EÚ a členských štátov by znížilo fragmentáciu a zvýšilo by vplyv pomoci úmerne k úrovni záväzkov. Cieľom je dosiahnuť zjednodušenie a zrýchlenie procesu plánovania, ktorý by sa do značnej miery vykonával v teréne. Pokiaľ si partnerský štát vytvoril vlastnú stratégiu, mala by ju EÚ podporiť, tým že s členskými štátmi vytvorí spoločný viacročný programový dokument . Pokiaľ partnerský štát takúto stratégiu nemá vytvorenú, EÚ s členskými štátmi vyvinie úsilie zamerané na vytvorenie spoločnej stratégie. Tento postup by viedol k vytvoreniu jednotného spoločného programového dokumentu, ktorý by mal stanoviť deľbu práce podľa odvetví a finančné prostriedky pre každé odvetvie a každého darcu. EÚ a členské štáty by tento dokument mali zohľadniť pri príprave svojich dvojstranných bilaterálnych vykonávacích plánov. Účasť by mala byť umožnená darcom mimo EÚ, ktorí sú zainteresovaní v rámci procesu v danom štáte. Pokiaľ je to možné, malo by byť zosúladené spoločné plánovanie so strategickým cyklom partnerských štátov, s cieľom zvýšiť vlastnú zodpovednosť štátov. Z hľadiska vykonávania by EÚ a členské štáty mali využiť modality pomoci, ktoré uľahčujú prijímanie spoločných opatrení, ako sú napríklad rozpočtová podpora (v rámci „jednotnej zmluvy EÚ“), trustové fondy EÚ a delegovaná spolupráca. Komisia v súvislosti s deľbou práce medzi štátmi vyzýva všetky členské štáty, aby v súlade s Kódexom správania EÚ týkajúcim sa rozdelenia práce[11] zaistili väčšiu transparentnosť pri začatí a ukončení poskytovania pomoci. Je potrebný koordinovaný prístup, vrátane mechanizmu koordinácie pri deľbe práce medzi štátmi. EÚ by mala vytvoriť spoločný rámec pre meranie a oznamovanie výsledkov rozvojovej politiky zameraný predovšetkým na inkluzívny a udržateľný rast. V súlade s operačným rámcom EÚ pre účinnosť pomoci[12] bude EÚ spolupracovať s partnerskými štátmi a ostatnými darcami na komplexných prístupoch k vnútroštátnej a vzájomnej zodpovednosti a transparentnosti, najmä prostredníctvom budovania kapacít v oblasti štatistiky. Transparentnosť je základným kameňom účinnej a zodpovednej pomoci. Komisia prijala štandardy Iniciatívy za transparentnosť poskytovania medzinárodnej pomoci (IATI) a je jedným z najtransparentnejších darcov. V tomto úsilí by spolu s členskými štátmi mala pokračovať. 6. Zlepšená súdržnosť politík EÚ EÚ stojí v popredí programu súdržnosti politík v záujme rozvoja (PCD) a bude pokračovať v hodnotení vplyvu svojich politík na rozvojové ciele. Posilní dialóg o tomto programe na úrovni štátov a bude ho naďalej presadzovať na globálnych fórach s cieľom pomôcť formovať prostredie podporujúce úsilie najchudobnejších štátov. V budúcom viacročnom finančnom rámci by tento program mal byť posilnený. Tematické programy sú koncipované ako nástroje na riešenie globálnych záležitostí, prostredníctvom ktorých sa politiky EÚ premietnu do rozvojovej spolupráce a ktoré pomôžu aj pri odstraňovaní chudoby. EÚ musí posilniť svoj koordinovaný prístup k bezpečnosti a chudobe a v prípade potreby upraviť jeho právny základ a postupy. Iniciatívy EÚ v oblasti rozvojovej, zahraničnej a bezpečnostnej politiky by mali byť prepojené v záujme súdržnejšieho prístupu k budovaniu mieru a štátu, znižovaniu chudoby a k základným príčinám konfliktu. Cieľom EÚ je zaistiť hladký prechod od humanitárnej pomoci a reakcie na krízy k dlhodobej rozvojovej spolupráci. EÚ by v súvislosti so vzťahom medzi rozvojom a migráciou mala rozvojovým štátom poskytnúť pomoci pri posilnení ich politík, kapacít a aktivít v oblasti migrácie a mobility s cieľom maximalizovať účinky zvýšenej regionálnej a globálnej mobility obyvateľov na rozvoj. 7. Prijatie programu zmien Komisia vyzýva Radu, aby podporila navrhovaný program zmien, ktorého cieľom je: – poskytnúť EÚ na nadchádzajúce desaťročie účinnú rozvojovú politiku a prax a zabezpečiť jej vedúcu úlohu pri tvorbe komplexného medzinárodného programu rozvoja do roku 2015 a na ďalšie roky, – podporiť potrebné zmeny v partnerských štátoch s cieľom priniesť rýchlejší pokrok pri znižovaní chudoby a plnení miléniových rozvojových cieľov. Útvary Komisie a Európska služba pre vonkajšiu činnosť zaistia, aby boli hlavné zásady stanovené v tomto oznámení postupne zohľadňované v zostávajúcej časti súčasného programového cyklu a v budúcich programových dokumentoch, ako aj v návrhoch v súvislosti so štruktúrou, právnou úpravou a plánovaním budúcich finančných nástrojov pre vonkajšiu činnosť. Členské štáty sa vyzývajú, aby tiež tento program vykonávali. [1] KOM(2010) 629, http://ec.europa.eu/europeaid/how/public-consultations/5241_en.htm [2] 2006/C 46/01 [3] KOM(2011) 638 [4] SEK(2010) 265 v konečnom znení. [5] http://ec.europa.eu/europeaid/who/partners/civil-society/structured-dialogue_en.htm [6] Závery Rady 14919/07 a 15118/07. [7] KOM(2011) 363 v konečnom znení. [8] Pri zohľadnení prebiehajúcich iniciatív, ako napríklad skupina OSN na vysokej úrovni zameraná na poskytovanie udržateľnej energie pre všetkých. [9] KOM(2011) 303. [10] Okrem iného prostredníctvom spoločnej stratégie Afrika–EÚ. [11] 9558/07. [12] 18239/10.