V článku 13 ods. 1 sa výslovne stanovuje koexistencia označení pôvodu alebo zemepisných označení s predchádzajúcimi právami na ochrannú známku, a to v súlade so zisteniami poroty WTO v spore medzi EÚ a USA/Austrália (DS174/DS290), že koexistencia je založená na článku 17 dohody TRIPS. V článku 13 sa umožňuje zmluvným stranám poskytnúť obmedzené výnimky na práva vyplývajúce z ochrannej známky v tom zmysle, že takáto predchádzajúca ochranná známka za určitých okolností neoprávňuje svojho majiteľa zabrániť tomu, aby bola zapísanému označeniu pôvodu alebo zemepisnému označeniu udelená ochrana alebo aby sa použilo v tejto zmluvnej strane.

V článku 11 sa stanovuje obsah ochrany. V článku 11 ods. 1 písm. a) sa vyžaduje, aby každá zmluvná strana poskytla právne prostriedky na zabránenie použitiu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia pre tovary rovnakého druhu, ale odlišného pôvodu a pre tovary, ktoré nie sú toho istého druhu alebo služby, ak by takéto použitie naznačovalo alebo znamenalo spojenie medzi týmito tovarmi alebo službami a príjemcami, pričom by mohlo poškodiť ich záujmy alebo poškodiť alebo zmierniť či získať nečestnú výhodu z všeobecnej známosti označenia pôvodu/zemepisného označenia. Článok 11 ods. 1 písm. b) sa okrem toho vzťahuje na akýkoľvek iný postup, ktorý by mohol zavádzať spotrebiteľov, pokiaľ ide o skutočný pôvod, provenienciu alebo povahu tovaru. V článku 11 ods. 2 sa v zásade rozširuje uplatňovanie článku 11 ods. 1 písm. a) na prípady uvedené v článku 23 ods. 1 dohody TRIPS („aj v prípadoch, keď sa skutočný pôvod výrobkov uvádza, alebo sa použije zemepisné označenie v preklade, alebo je sprevádzané výrazmi, ako sú ,druh‘, ,typ‘, ,štýl‘, ,kópia‘, alebo podobne“), avšak bez obmedzenia rozsahu pôsobnosti na vína a liehoviny.

Registračné poplatky sa zvyšujú z 500 CHF na 1 000 CHF a zaviedol sa budúci flexibilný prístup s cieľom umožniť členom podľa potreby ďalej prispievať do rozpočtu. Na zemepisné označenie prechádzajúce zo starého do nového systému sa platí prechodný poplatok vo výške 500 CHF. Od zmluvných strán sa môže požadovať individuálny poplatok na krytie nákladov na vecné preskúmanie medzinárodného zápisu.

Rada prijala 7. mája 2015 rozhodnutie, ktorým sa Komisia splnomocňuje na účasť na diplomatickej konferencii, ktorá sa konala v Ženeve od 11. do 21. mája 2015 a na ktorej sa 20. mája 2015 prijal Ženevský akt Lisabonskej dohody o označeniach pôvodu a zemepisných označeniach (ďalej len „Ženevský akt“). So zreteľom na rozhodnutie Súdneho dvora Európskej únie z 25. októbra 2017 vo veci C-389/15 bolo toto rozhodnutie nahradené rozhodnutím Rady (EÚ) 2018/416 z 5. marca 2018 o poverení začať rokovania o revidovanej lisabonskej dohode o označeniach pôvodu a zemepisných označeniach.

Lisabonská dohoda bola revidovaná od roku 2009 do roku 2015 s cieľom i) zlepšiť jej súčasný rámec, ii) začleniť ustanovenia, v ktorých sa uvádza, že Lisabonský systém sa uplatňuje aj v súvislosti so zemepisnými označeniami, a ii) začleniť možnosť pristúpenia medzivládnych organizácií, ako je EÚ.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Bez pristúpenia by Únia a jej členské štáty stále nemohli využívať výhody Ženevského aktu Lisabonskej dohody. Vzhľadom na výlučnú povahu obchodnej politiky Únie vrátane obchodných aspektov duševného vlastníctva nemajú mať členské štáty EÚ vlastné systémy ochrany zemepisného označenia, ani samy nemôžu chrániť poľnohospodárske zemepisné označenia tretích členských krajín Lisabonského systému. Samotná Únia, pokiaľ nie je zmluvnou stranou, nemôže predkladať poľnohospodárske zemepisné označenia zapísané na úrovni EÚ na ochranu v rámci Lisabonského systému ani chrániť zemepisné označenia tretích členských krajín na základe tohto systému. Na to, aby EÚ mohla riadne uplatňovať svoju výlučnú právomoc v oblasti poľnohospodárskych zemepisných označení v Lisabonskom systéme, mala by sa stať členom.

Na to, aby sa Európska únia stala zmluvnou stranou Ženevského aktu, aspoň jeden z jej členských štátov musí byť zmluvnou stranou Parížskeho dohovoru, pričom Únia musí vyhlásiť, že bola v súlade so svojimi vnútornými postupmi riadne oprávnená stať sa zmluvnou stranou tohto aktu a že podľa jej ustanovujúcej zmluvy sa uplatňujú právne predpisy, podľa ktorých možno získať regionálne názvy ochrany, pokiaľ ide o zemepisné označenia. Všetky členské štáty sú zmluvnými stranami Parížskeho dohovoru. Pokiaľ ide o právne predpisy, podľa ktorých možno získať regionálne názvy ochrany so zreteľom na zemepisné označenia, Únia v súlade so svojimi ustanovujúcimi zmluvami zaviedla jednotné a úplné systémy na ochranu zemepisných označení pre vína (1970), liehoviny (1989), aromatizované vína (1991) a ďalšie poľnohospodárske výrobky a potraviny (1992).

V záujme toho, aby Únia riadne uplatňovala svoju výlučnú právomoc v súvislosti so Ženevským aktom Lisabonskej dohody a svoje funkcie v kontexte svojich úplných systémov ochrany poľnohospodárskych zemepisných označení, by sa EÚ mala stať zmluvnou stranou.

Únia má výlučnú právomoc na uzatvorenie Ženevského aktu Lisabonskej dohody. Vyplýva to z rozsudku Súdneho dvora Európskej únie z 25. októbra 2017 vo veci C-389/15, Komisia/Rada, v ktorom sa objasnilo, že návrh revidovanej Lisabonskej dohody, t. j. Ženevský akt, je určený hlavne na uľahčenie alebo úpravu obchodovania medzi Úniou a tretími štátmi, a jednak, že je spôsobilý mať priamy a bezprostredný účinok na toto obchodovanie, v dôsledku čoho jeho vyjednávanie patrí do výlučnej právomoci, ktorú v oblasti spoločnej obchodnej politiky upravenej v článku 207 ods. 1 ZFEÚ Únii priznáva článok 3 ods. 1 ZFEÚ.

Neuplatňuje sa.

•Konzultácie so zainteresovanými stranami

Plán pristúpenia EÚ k Ženevskému aktu Lisabonskej dohody o ochrane označení pôvodu a zemepisných označení bol zverejnený 21. decembra 2017 s termínom zaslania pripomienok zainteresovaných strán do 18. januára 2018. V stanovenej lehote bolo doručených osem pripomienok. Všetky okrem jednej boli v podstate pozitívne, pokiaľ ide o túto iniciatívu, a podporujú pristúpenie EÚ. V troch pripomienkach bol vyjadrený názor, že EÚ by mala pokročiť v diskusii o uznávaní a ochrane nepoľnohospodárskych zemepisných označení. Dve pripomienky boli proti užšiemu zoznamu, keďže všetky zemepisné označenia Únie by mali byť oprávnené na ochranu podľa Ženevského aktu.

•Získavanie a využívanie expertízy

V štúdii z októbra 2012, ktorú vykonala spoločnosť AND International, s názvom „Hodnota produkcie poľnohospodárskych výrobkov a potravín, vín, aromatizovaných vín a liehovín chránených zemepisným označením“ (http://ec.europa.eu/agriculture/external-studies/value-gi_en.htm) sa zistilo niekoľko prínosov politiky zemepisných označení EÚ pre spotrebiteľov (zabezpečenie kvality), výrobcov (otvorenosť systému pre všetkých výrobcov dodržiavajúcich požiadavky na kvalitu; spravodlivá hospodárska súťaž; cenová prirážka; účinná ochrana), spoločnosť ako celok (napojenie hodnotných výrobkov na vidiecke oblasti; zachovávanie tradícií; opätovné prepojenie výrobcov a spotrebiteľov) a životné prostredie (prepojenie tradičných výrobkov s krajinou a poľnohospodárskymi systémami). Pri posúdení hospodárskych údajov o každom z 2 768 zemepisných označení zapísaných v EÚ27 od roku 2005 do roku 2010 sa v štúdii zistilo najmä to, že priemerná cena výrobku so zemepisným označením je 2,23 násobku ceny porovnateľného výrobku bez zemepisného označenia. Predajná hodnota zemepisných označení EÚ (vo všetkých odvetviach) bola 54,3 miliardy EUR v roku 2010 (5,7 % celkového objemu potravín a nápojov EÚ); odhadovaná vývozná hodnota zemepisných označení v EÚ je 11,5 miliardy EUR (15 % vývozu potravinárskeho alebo nápojového priemyslu EÚ).

•Posúdenie vplyvu

Požiadavky na lepšiu právnu reguláciu tejto iniciatívy nezahŕňajú posúdenie vplyvu, plán vykonávania či verejnú konzultáciu. Plán pristúpenia EÚ k Ženevskému aktu Lisabonskej dohody o označeniach pôvodu a zemepisných označeniach bol zverejnený 21. decembra 2017 s termínom zaslania pripomienok zainteresovaných strán do 18. januára 2018. Bolo doručených osem pripomienok.

V usmerneniach o lepšej právnej regulácii sa objasnilo, že posúdenie vplyvu by sa malo uskutočniť len vtedy, keď je to užitočné, pričom je to potrebné posúdiť v závislosti od konkrétneho prípadu. V zásade nie je posúdenie vplyvu potrebné, ak má Komisia k dispozícii len obmedzenú alebo nijakú možnosť výberu. V uvedenom prípade je to práve tak, keďže pristúpenie k Ženevskému aktu Lisabonskej dohody je opodstatnené vzhľadom na výlučnú právomoc Únie v záležitostiach, na ktoré sa vzťahuje Ženevský akt, a keďže tento krok by predstavoval aj logický záver po vykonaní preskúmania Lisabonského systému, do ktorého sa EÚ zapojila.

V prípade členstva EÚ to bude viesť k celému radu výhod. Zabezpečilo by sa tak, že súčasné a budúce zemepisné označenia zapísané na úrovni EÚ, ale nezapísané siedmimi členskými štátmi EÚ v Lisabonskej únii, by sa mohli stať oprávnenými na ochranu v rámci Lisabonského systému. Zemepisné označenia EÚ by v zásade mohli získať rýchlu, neobmedzenú ochranu na vysokej úrovni vo všetkých súčasných a budúcich zmluvných stranách Ženevského aktu. Zriadeným multilaterálnym registrom by sa zvýšilo dobré meno európskych zemepisných označení vzhľadom na široký zemepisný rozsah ochrany podľa Ženevského aktu. Očakáva sa, že zlepšenou medzinárodnou ochranou zemepisných označení vyplývajúcou z pristúpenia EÚ sa upevnia a potenciálne rozšíria pozitívne vplyvy ochrany zemepisných označení na inkluzívny rast a zamestnanosť s vysokou pridanou hodnotou produkcie v poľnohospodárstve, na obchod a investičné toky, konkurencieschopnosť podnikov, najmä MSP, na fungovanie vnútorného trhu a hospodársku súťaž, ako aj na ochranu práv duševného vlastníctva. Duševné vlastníctvo poľnohospodárov a výrobcov potravín, pokiaľ ide o ich výrobky chránené zemepisným označením, je vystavené vykorisťovaniu a strate, a to najmä na svetových trhoch. Pristúpenie EÚ k Lisabonskému systému by pomohlo vidieckym zainteresovaným stranám chrániť na globálnej úrovni to, čo je cenné na miestnej úrovni, čím by sa vyvážil obvyklý trend globalizácie smerom k jednotným komoditným normám a tlaku na znižovanie cien poľnohospodárskych výrobkov. V súčasnej politickej a hospodárskej neistote by to vidieckym spoločenstvám poskytlo viditeľný dôkaz, že EÚ koná s cieľom brániť a chrániť ich záujmy po celom svete. Keďže Ženevský akt je v zásade rovnocenný s právnymi predpismi EÚ o ochrane zemepisných označení pre poľnohospodárske výrobky, neočakáva sa, že si bude pristúpenie EÚ vyžadovať značné úpravy podstaty týchto právnych predpisov.

Z administratívneho hľadiska sa v Ženevskom akte stanovuje jednotný súbor pravidiel na získanie ochrany vo všetkých členských štátoch, a teda aj jednoduchší a účinnejší mechanizmus v porovnaní so súčasnou praxou EÚ pri riešení rôznych miestnych postupov prostredníctvom bilaterálnych dohôd. Z hľadiska obchodnej politiky sa tým preukáže zodpovedná vedúca úloha EÚ pri podpore multilateralizmu. Pristúpením EÚ sa nepredpokladá vytvorenie dodatočných nákladov či záťaže pre hospodárske subjekty EÚ alebo členské štáty EÚ, ktoré chcú mať zemepisné označenia chránené v rámci Lisabonského systému, v porovnaní so súčasným stavom. Naopak sa očakáva, že to povedie k zníženiu týchto administratívnych nákladov a záťaže.

Pre podniky nebude mať pristúpenie EÚ za následok nijaké dodatočné úpravy, dodržiavanie súladu či transakčné náklady alebo iné administratívne zaťaženie, ako sú potenciálne individuálne poplatky za preskúmanie, ktoré sa môžu v rámci Lisabonskej dohody uplatňovať, ale ktoré budú znížené o úspory vyplývajúce z medzinárodného postupu.

Ženevský akt umožňuje pristúpenie EÚ spolu s jej členskými štátmi. Vzhľadom na jednotnú a úplnú povahu systému ochrany zemepisných označení EÚ pre poľnohospodárske výrobky by však akékoľvek označenie pôvodu alebo zemepisné označenie, ktoré predložilo sedem členských štátov EÚ v Lisabonskom systéme (v súčasnosti okolo 800) a ktoré sú oprávnené na ochranu podľa právnych predpisov EÚ, už nemali byť chránené vnútroštátnymi právnymi predpismi, ale výlučne prostredníctvom právnych predpisov EÚ. Rovnako to bude, aj pokiaľ ide o ochranu zemepisných označení s pôvodom v tretích členských krajinách Lisabonského systému a predložených týmito tretími členskými krajinami. V dôsledku toho bude mať pristúpenie EÚ za následok menšie administratívne zaťaženie, pokiaľ ide o účasť členských štátov EÚ na Lisabonskom systéme.

Najmä keď EÚ pristúpi, bude existovať možnosť odvolávať sa na register Lisabonského systému, namiesto toho, aby sa podrobne viedli bilaterálne rokovania o ochrane zemepisných označení. To by bolo v súlade s praxou v ostatných oblastiach práv duševného vlastníctva, kde EÚ zaväzuje svojich partnerov, aby pristúpili k medzinárodným dohodám v oblasti práv duševného vlastníctva, ako sú Bernský dohovor o autorských právach a Madridský protokol o ochranných známkach, a dodržiavali ich, namiesto vytvárania spleti rôznych podnikov, ktoré môžu zmiasť zainteresované strany.

Pristúpením EÚ sa pravdepodobne poskytne stimul pre ďalšie tretie krajiny, aby pristúpili k Lisabonskému systému, keďže by sa im tak zabezpečil prístup k ochrane v celej Lisabonskej únii, pričom by mohli využívať efektívny postup preskúmania jednotlivých zemepisných označení v prípade rovnocennosti svojho systému so systémom EÚ.

Pristúpenie EÚ môže mať mimoriadne pozitívny vplyv na rozvojové krajiny, ktoré zvažujú pristúpenie k Ženevskému aktu, keďže ich zemepisné označenia by mohli získať ochranu v EÚ prostredníctvom Lisabonského systému. Záujem 17-členného afrického úradu pre duševné vlastníctvo, OAPI, o pristúpenie k Lisabonskej dohode je priaznivý a svedčí o príťažlivosti tohto nástroja pre zemepisné označenia na ochranu práv a tradičných hodnôt poľnohospodárov v rozvojových krajinách.

Pokiaľ ide o možné nevýhody, mohlo by k nim patriť doteraz ešte obmedzené členstvo v Lisabonskom systéme, obava, že pokrok v oblasti zemepisných označení v rámci WTO by sa mohol ešte viac vzdialiť z dosahu; skepticizmus niektorých členských štátov EÚ voči pristúpeniu EÚ a neistota z hľadiska finančného vplyvu. Modernizovaný systém podľa Ženevského aktu by však mal byť atraktívnejším pre potenciálnych nových členov; pokrok v rámci WIPO by mohol mať dokonca pozitívny vplyv na diskusie o zemepisných označeniach v rámci WTO, a to vytváraním vhodných synergií a približovaním revidovanej Lisabonskej dohody k postupu WTO; od členských štátov EÚ s výhradami voči Lisabonskému systému sa nebude vyžadovať, aby sa pripojili; členovia Lisabonskej dohody dosiahli pokrok vo svojom úsilí o zabezpečenie finančnej udržateľnosti Lisabonského systému.

Po dôkladnom zvážení výhody pristúpenia EÚ k Ženevskému aktu Lisabonskej dohody prevažujú nad nevýhodami. S cieľom dosiahnuť pristúpenie EÚ k Lisabonskému systému bude musieť Komisia pripraviť návrh právnych aktov potrebných na pristúpenie EÚ k Ženevskému aktu Lisabonskej dohody a jej vykonávanie.

•Regulačná vhodnosť a zjednodušenie

Neuplatňuje sa.