SK Úradný vestník Európskej únie C 51/48

Stanovisko Európskeho výboru regiónov – Príspevok ku kontrole vhodnosti smernice o vtákoch a smernice o biotopoch a voľne žijúcich živočíchoch a rastlinách

(2016/C 051/10)

Spravodajca: Roby BIWER (SPE/LU), člen miestneho zastupiteľstva obce Bettembourg, Luxembursko

POLITICKÉ ODPORÚČANIA

EURÓPSKY VÝBOR REGIÓNOV

Všeobecné pripomienky

1. zdôrazňuje, že v súčasnosti je jednou z najväčších výziev v oblasti životného prostredia zastaviť a obnoviť do roku 2020 stratu biodiverzity a prírodných biotopov, ako aj degradáciu ekosystémových služieb;

2. pripomína, že podľa príslušných odôvodnení smernice o vtákoch (1) a smernice o biotopoch a voľne žijúcich živočíchoch a rastlinách (2) (ďalej len ‘smernice o ochrane prírody’) Európskej únie sú hlavným cieľom Spoločenstva a všeobecným záujmom okrem iného zachovanie, ochrana a zlepšenie kvality životného prostredia a že pokles populácie voľne žijúcich druhov a ich biotopov predstavuje vážne ohrozenie zachovania prírodného prostredia;

3. vyjadruje znepokojenie, že podľa nedávnych štúdií, akou je správa o stave prírody v Európskej únii (3), nemožno vychádzať z toho, že cieľ biodiverzity na rok 2010 potvrdený na zasadnutí Európskej Rady 25. a 26. marca 2010 bude dosiahnutý iba na základe doteraz prijatých alebo plánovaných opatrení;

4. súhlasí s rozhodnutím, ktoré Európska komisia prijala v rámci európskej stratégie pre biodiverzitu (4), že vykonávanie smerníc o ochrane prírody v plnom rozsahu je nevyhnutné na zamedzenie straty biodiverzity a na dosiahnutie cieľov sformulovaných v stratégii;

5. poukazuje na to, že miestne a regionálne orgány zohrávajú kľúčovú úlohu pri vykonávaní smerníc o ochrane prírody, a je presvedčený, že táto kľúčová úloha vyplýva z osobitných skúseností Európskeho výboru regiónov so smernicami o ochrane prírody;

6. svoje osobitné skúsenosti so smernicami o ochrane prírody by preto chcel na základe svojho politického mandátu zahrnúť do súčasného postupu kontroly vhodnosti Európskej komisie (5) a k jednotlivým otázkam predloženým Európskou komisiou preto prijíma toto stanovisko;

Relevantnosť

7. domnieva sa, že odôvodnenia a ciele uvedené v smerniciach o ochrane prírody sú aj v súčasnosti aktuálne a že samotné smernice o ochrane prírody sú preto nevyhnutné na ochranu druhov a ich biotopov, ako aj typov biotopov v Európskej únii;

8. zdôrazňuje, že smernice o ochrane prírody sú zamerané na všetky významné ohrozenia druhov, ich biotopov a typov biotopov v Európskej únii;

9. vyjadruje však vážne znepokojenie, že súčasné ustanovenia smerníc o ochrane prírody ešte stále neboli v plnej miere vykonané vo všetkých členských štátoch a zdôrazňuje, že veľakrát ešte nie sú právne zabezpečené územia sústavy Natura 2000, vypracované plány riadenia a vykonané konkrétne ochranné opatrenia, a žiada o užšie zapojenie miestnych a regionálnych orgánov do týchto úloh;

10. poukazuje na to, že smernice o ochrane prírody sú zamerané na vysokú úroveň ochrany druhov, ktoré si najviac vyžadujú ochranu, ich biotopov a typov biotopov vo všetkých oblastiach politiky a že do budúcnosti je preto výzvou lepšie integrovať otázky ochrany prírody aj do ostatných oblastí politiky, napríklad poľnohospodárskej politiky, pretože aspekty ochrany prírody v nej doteraz neboli optimálne zohľadnené;

11. v tejto súvislosti považuje smernice o ochrane prírody za mimoriadne dôležité z hľadiska ochrany druhov, ich biotopov a typov biotopov pred zaťaženiami a hrozbami na miestnej a regionálnej úrovni spôsobenými stratou alebo rozdrobením biotopov, znečistením a rozšírením cudzích druhov živočíchov a rastlín;

Účinnosť

12. uznáva, že stav druhov, ich biotopov a typov biotopov sa preukázateľne výrazne zlepšil v oblastiach, v ktorých sa vykonávali smernice o ochrane prírody (6), a preto sa možno domnievať, že ciele smerníc o ochrane prírody možno dosiahnuť prostredníctvom ich úplného vykonávania;

13. zdôrazňuje, že z radu konkrétnych príkladov v správe o stave prírody v Európskej únii vyplýva, že členské štáty, ako aj miestne a regionálne orgány zohrávajú pri ochrane druhov a biotopov kľúčovú úlohu;

14. vyjadruje vážne znepokojenie, že miera úspechov vyplývajúcich z vykonávania smerníc o ochrane prírody je v prípade ochrany druhov a biotopov obmedzená a nedostatočná, keďže väčšina druhov a typov biotopov ešte stále vykazuje nepriaznivý stav ich zachovania a pri výraznej časti z nich hrozí ďalšie zhoršenie;

15. okrem toho poukazuje na skutočnosť, že biodiverzita mimo oblastí chránených smernicami o ochrane prírody nevykazuje pozitívny vývoj porovnateľný s vývojom v rámci sústavy Natura 2000, čo sa prejavuje napríklad dramatickým úbytkom rozšírených druhov vtáctva;

16. je presvedčený, že diskusie medzi rôznymi zúčastnenými stranami v súvislosti s niekoľkými druhmi, ktoré môžu spôsobiť škody, možno riešiť aj prostredníctvom jasných úloh v plánoch riadenia, v ktorých sa na jednej strane vymedzujú formy správania a ktoré sa na strane druhej opierajú o primerané finančné a ľudské zdroje s cieľom zabezpečiť zdravie a bezpečnosť obyvateľstva, zabrániť vážnym škodám a nahradiť tie, ktoré sú neodvratné;

17. vyzýva Európsku komisiu a členské štáty, aby podporovali miestne a regionálne orgány v plnom vykonávaní ustanovení smerníc o ochrane prírody, čo platí najmä so zreteľom na určovanie a právne zabezpečenie území sústavy Natura 2000 a stanovenie konkrétnych cieľov ochrany, pokiaľ ide o ochranu druhov a biotopov praktickými opatreniami na zachovanie alebo obnovu, ako aj so zreteľom na použitie potrebných finančných prostriedkov, v neposlednom rade na riešenie nedostatočného financovania a potreby zjednodušiť prístup k existujúcim zdrojom financovania (7);

18. vyzýva Európsku komisiu, aby vydala účinnejšie usmernenia a aktualizovala existujúce usmernenia tak, aby boli ľahko zrozumiteľné a dostupné v rôznych jazykoch členských štátov prostredníctvom jednotného internetového portálu (8), zahŕňali platnú judikatúru a prípadne reagovali na osobitosti jednotlivých sektorov;

19. navrhuje Európskej komisii, aby kládla väčší dôraz na informácie, vzdelávanie a osvetu, najmä pokiaľ ide o stanovenie prínosu opatrení na ochranu prírody a území sústavy Natura 2000, a tiež aby napríklad súčasný nástroj Európskej environmentálnej agentúry „Natura 2000 viewer“ rozvinula na rozsiahly zemepisný informačný on-line systém, ktorý bude verejnosť, projektantov, užívateľov pôdy a ostatné subjekty systematicky informovať o všetkých aspektoch vykonávania smerníc o ochrane prírody, pokiaľ ide o jednotlivé územia sústavy Natura 2000;

20. je preto presvedčený, že uvedené nedostatky a znepokojujúci stav ochrany mnohých druhov a typov biotopov nemožno vnímať ako nedostatočnú účinnosť smerníc o ochrane prírody, ale že smernice o ochrane prírody sa ako také ukázali ako veľmi účinné nástroje na ochranu biodiverzity;

Efektívnosť

21. pripomína, že zachovanie biodiverzity je v prvom rade spoločenská úloha, ktorú je potrebné splniť z dôvodov udržateľnej, teda trvalej a globálnej formy hospodárstva a života;

22. zdôrazňuje, že malé a stredné podniky v rámci verejnej konzultácie Európskej komisie nezahrnuli smernice o ochrane prírody k desiatim právnym predpisom, ktoré spôsobujú najvyššie náklady (9);

23. vyjadruje poľutovanie, že projektantom, užívateľom pôdy a ostatným kľúčovým sektorom doteraz vznikali zbytočné náklady, napríklad pri oneskorenom alebo neúplnom vymedzení území sústavy Natura 2000, a zároveň poukazuje na to, že rôzne náklady pre miestne a regionálne orgány možno vysvetliť tým, že rozmanitosť druhov a biotopov, a tým aj potrebné opatrenia na ochranu prírody môžu byť z regionálneho hľadiska nerovnomerne rozdelené;

24. zdôrazňuje, že mnohé územia sústavy Natura 2000 prinášajú na miestnej a regionálnej úrovni významné ekosystémové služby v peňažnom vyjadrení (10), napríklad vo forme služieb v prospech zdravia, ukladania CO2, zadržiavania povodní, čistenia vodných zdrojov, ochrany kvality ovzdušia alebo predchádzania erózii pôdy;

25. poukazuje na skutočnosť, že súčasný výskum potvrdil vynikajúci pomer nákladov a prínosov na miestnej a regionálnej úrovni, pretože ekologický, sociálny a hospodársky prínos vysoko prevyšuje náklady na vykonávanie smerníc o ochrane prírody (11);

26. berie na vedomie príležitosti, ktoré sústava Natura 2000 prináša z hľadiska tvorby pracovných miest a príjmov v odvetviach environmentálne vhodného cestovného ruchu a prírodnej rekreácie. V tomto ohľade zdôrazňuje osobitný význam vytvárania nových podnikateľských príležitostí v znevýhodnených vidieckych oblastiach;

27. preto sa domnieva, že vykonávanie smerníc o ochrane prírody síce so sebou prináša náklady, tie sú však potrebné na nevyhnutnú ochranu biodiverzity aj z dôvodov trvalej udržateľnosti, a že tieto náklady okrem toho úmerne zodpovedajú oveľa väčšiemu a len čiastočne peňažne vyjadrenému prínosu vyplývajúcemu zo smerníc o ochrane prírody;

Súlad

28. je presvedčený, že obe smernice o ochrane prírody sú ako také vynikajúcim príkladom koncentrovanej, zrozumiteľnej, nespornej a systematicky štruktúrovanej legislatívy celkovo zameranej na výsledky;

29. obe smernice o ochrane prírody považuje za úspešné legislatívne nástroje, keďže obe fungujú podobným spôsobom, nie sú vo vzájomnom rozpore a z hľadiska vecných ustanovení týkajúcich sa ochrany sa zmysluplne dopĺňajú a spoločne tvoria ochranný režim sústavy Natura 2000;

30. predpokladá, že smernice o ochrane prírody sú v súlade aj s ostatnými právnymi predpismi EÚ o ochrane životného prostredia, a v tejto súvislosti pripomína novelu smernice o posudzovaní vplyvov na životné prostredie, ktorá bola prijatá výlučne na tento účel (12), zároveň však vyzýva členské štáty, ako aj miestne a regionálne orgány, aby lepšie koordinovali vykonávanie rôznych právnych predpisov o ochrane životného prostredia a presadzovali napríklad integráciu povoľovacích konaní, monitorovacích opatrení a vykazovacích požiadaviek;

31. domnieva sa, že by mohlo byť užitočné zlepšiť koordináciu plánovania v súlade so smernicami o ochrane prírody a v súlade s rámcovou smernicou o vode (13), prípadne v súlade so smernicou o posudzovaní vplyvov a smernicou o posudzovaní účinkov na životné prostredie (14), ako aj z dôvodov ochrany životného prostredia a predchádzania zbytočným nákladom;

32. vyzýva členské štáty, aby spolupracovali s miestnymi a regionálnymi orgánmi a podporovali ich pri praktickom vykonávaní nových právnych predpisov o ochrane životného prostredia, napríklad nariadenia EÚ o inváznych druhoch (15);

33. bez ohľadu na riadne zahrnutie smerníc o ochrane prírody do ostatných právnych predpisov EÚ o ochrane životného prostredia so zreteľom na dosiahnutie cieľov smerníc o ochrane prírody považuje za problematické, že ostatné sektorové oblasti politiky Európskej únie, napríklad spoločná poľnohospodárska politika, spoločná rybárska politika alebo energetická a dopravná politika, ešte stále nedostatočne prispievajú k zachovaniu biodiverzity (16);

34. považuje za nevyhnutné, aby sa v priebežnej správe Európskej komisie o štrukturálnych a investičných fondoch stanovil záväzok, na základe ktorého sa v prípade všetkých projektov financovaných EÚ musí vykonať kontrola biodiverzity (17);

35. okrem toho vyzýva Európsku komisiu, aby so zreteľom na ochranu druhov a biotopov mimo území sústavy Natura 2000 a druhov, ktoré nepodliehajú prísnemu režimu ochrany druhov, a v súlade s európskou stratégiou v oblasti biodiverzity predložila návrh na právny rámec s cieľom predísť čistej strate biodiverzity a ekosystémových služieb (18);

36. je presvedčený, že smernice o ochrane prírody sú ako také vhodné na dosiahnutie stanovených cieľov, je však potrebné vynaložiť ďalšie úsilie, aby sa zabránilo činnostiam škodlivým pre biodiverzitu v tých oblastiach politiky, na ktoré sa nevzťahujú opatrenia smerníc o ochrane prírody;

Prínos EÚ

37. uznáva, že smernice o ochrane prírody značne prispeli k jednotnejšiemu a efektívnejšiemu prístupu k ochrane prírody a druhov, ako aj k prísnejším minimálnym normám v týchto právnych oblastiach v regiónoch rôznych členských štátov EÚ;

38. poukazuje na to, že rozmanitosť druhov a biotopov v Európe je cezhranične a nerovnomerne rozdelená a že na účinnú cezhraničnú ochranu členských štátov je preto potrebný celoeurópsky prístup, ktorý bude koordinovať úsilie členských štátov;

39. pripomína, že smernice o ochrane prírody sú hlavným nástrojom, pomocou ktorého môže Európska únia splniť svoje medzinárodné záväzky vyplývajúce z Dohovoru o biologickej diverzite a ďalších medzinárodných dohovorov, napríklad z Dohovoru o ochrane európskych voľne žijúcich organizmov a prírodných stanovíšť (Bernský dohovor), ako aj Dohovoru o ochrane sťahovavých druhov voľne žijúcich živočíchov (Bonnský dohovor), a tak pozitívne ovplyvňovať biodiverzitu a voľne žijúce druhy v Európskej únii a mimo nej;

40. je presvedčený, že smernice o ochrane prírody významne prispeli k vytvoreniu jednotných noriem právnej ochrany v členských štátoch a že by sa tým pre hospodárske subjekty mohol na jednotnom európskom trhu zabezpečiť jasný rámec s rovnakými podmienkami hospodárskej súťaže;

41. nakoniec zdôrazňuje, že v záujme dosiahnutia cieľov stratégie EÚ v oblasti biodiverzity a medzinárodných dohovorov je viac ako kedykoľvek predtým potrebná jednotná právna úprava na úrovni Európskej únie a že smernice o ochrane prírody poskytujú na tento účel vynikajúci základ;

Záverečné pripomienky

42. je presvedčený, že prípadné problémy týkajúce sa ochrany druhov a biotopov nie sú ako také odôvodnené v smerniciach o ochrane prírody, ale vo všeobecnosti sa vzťahujú na vykonávanie na miestnej, regionálnej úrovni a úrovni členských štátov;

43. z týchto dôvodov, ako aj preto, že Súdny dvor EÚ prostredníctvom svojej judikatúry medzitým vyjasnil počiatočné neistoty týkajúce sa výkladu smerníc o ochrane prírody, preto neodporúča otvorenie smerníc o ochrane prírody;

44. otvorenie smerníc o ochrane prírody považuje za chybné aj preto, že miestne a regionálne orgány potrebujú čas na presadzovanie možných a plánovaných opatrení, ktoré doteraz neboli uskutočnené, ako sú napríklad doteraz chýbajúce plány riadenia, ako aj na lepšie využitie potenciálu smerníc;

45. so zreteľom na záujmy rôznych právnych subjektov vyjadruje veľké obavy, že pri otvorení platných právnych predpisov hrozí fáza dlhých sporov medzi sociálnymi aktérmi dotknutými týmito právnymi predpismi, čo by mohlo viesť k fáze právnej neistoty trvajúcej desiatky rokov;

46. vyjadruje znepokojenie nad ničením jednotlivých území sústavy Natura 2000 a doterajším rozsahom nezákonného zabíjania a nezákonného odchytu vtáctva a ďalších druhov zvierat a vyjadruje presvedčenie, že na všetkých úrovniach riadenia je potrebné vynaložiť väčšie úsilie na zabezpečenie dodržiavania a presadzovania ustanovení smerníc o ochrane prírody;

47. považuje preto za nevyhnutné, aby Európska komisia brala vážne svoju úlohu ochrankyne práva EÚ, a v tejto súvislosti ju vyzýva, aby sťažnosti týkajúce sa uplatňovania práva EÚ brala vážne a v prípade potreby začala príslušné konanie o porušení povinnosti;

48. odporúča, aby Európska komisia ako celok používala postup kontroly vhodnosti s cieľom zdôrazniť význam ešte lepšieho vykonávania smerníc o ochrane prírody členskými štátmi, a víta každý prístup, ktorý členské štáty zvolia s cieľom zapojiť do ich vykonávania miestne a regionálne orgány.

V Bruseli 4. decembra 2015 Predseda Európskeho výboru regiónov Markku MARKKULA

(1) Smernica 2009/147/ES (Ú. v. EÚ L 20, 26.1.2010, s. 7).

(2) Smernica 92/43/ES (Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7).

(3) COM(2015) 219 final.

(4) COM(2011) 244 final.

(5) Pozri mandát Európskej komisie:

http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/fitness_check/docs/Mandate%20for%20Nature%20Legislation.pdf

(6) Pozri COM(2015) 219 final.

(7) Pozri CdR 112/2010 fin; pozri aj CdR 8074/2013.

(8) Pozri CoR TIA report 2015.

(9) Pozri http://europa.eu/rapid/press-release_IP-13-188_sk.htm

(10) Brink, Badura, Bassi a kol.: Estimating the Overall Economic Value of the Benefits provided by the Natura 2000 Network (Odhad celkovej hospodárskej hodnoty výhod, ktoré poskytuje sústava Natura 2000), 2011.

(11) Zo správ EÚ vyplýva, že úplná realizácia všetkých území sústavy Natura 2000 by členské štáty stála asi 6 miliárd EUR ročne. Naproti tomu s územiami sústavy Natura 2000 súvisia ekosystémové služby v hodnote až 300 miliárd EUR a navyše až 8 miliónov možných pracovných miest.

(12) Smernica 2014/52/EÚ (Ú. v. EÚ L 124, 25.4.2014, s. 1).

(13) Smernica 2000/60/ES (Ú. v. ES L 327, 22.12.2000, s. 1).

(14) Smernica 2001/42/ES (Ú. v. ES L 197, 21.7.2001, s. 30).

(15) Nariadenie (EÚ) č. 1143/2014 (Ú. v. EÚ L 317, 4.11.2014, s. 35).

(16) Pozri CdR 112/2010 fin; CdR 22/2009 fin, ako aj CoR TIA report 2015 (konflikty s regionálnou politikou).

(17) Pozri CdR 4577/2013 fin.

(18) Pozri CdR 4577/2013 fin a uznesenie Európskeho parlamentu 2011/2307 (INI).