EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli22. 11. 2017 COM(2017) 800 final OZNÁMENIE KOMISIE Návrhy rozpočtových plánov na rok 2018: celkové posúdenie



Zhrnutie V tomto oznámení sa uvádza zhrnutie posúdenia návrhov rozpočtových plánov (NRP) na rok 2018, ktoré predložilo osemnásť členských štátov eurozóny (EZ-18, s výnimkou Grécka, na ktoré sa vzťahuje program makroekonomických úprav v rámci Európskeho mechanizmu pre stabilitu), uskutočneného Komisiou. Rakúsko a Nemecko predložili NRP založené na scenári nezmenenej politiky, pretože ich vlády nemali v čase predkladania plánov plné rozpočtové právomoci. Španielsko predložilo NRP založený na scenári nezmenenej politiky z dôvodu oneskorenia v rozpočtovom postupe. Komisia v súlade s nariadením (EÚ) č. 473/2013 posúdila návrhy rozpočtových plánov predložené členskými štátmi, ako aj celkovú rozpočtovú situáciu a zámery fiškálnej politiky v eurozóne ako celku. Celkové posúdenie NRP na rok 2018 a súhrnné zámery fiškálnej politiky v eurozóne možno zhrnúť takto: 1.Členské štáty a Komisia od jari výrazne zlepšili prognózy rastu. Hospodárstvo rastie na úrovni presahujúcej jeho potenciál, vďaka čomu sa súhrnná produkčná medzera v roku 2017 ďalej zmenšuje a v roku 2018 by mala byť podľa očakávaní kladná. Hospodárske oživenie v eurozóne sa však vyznačuje niektorými netypickými znakmi: utlmenou jadrovou infláciou a slabým rastom miezd, ktoré nezodpovedajú zlepšeniam na trhu práce, na ktoré poukazujú štandardné ukazovatele trhu práce, vysokým prebytkom bežného účtu a pretrvávajúcim, hoci klesajúcim, nedostatkom investícií. 2.Z plánov členských štátov vyplýva, že súhrnný celkový deficit bude v dôsledku cyklických zlepšení naďalej vykazovať klesajúci trend. Podľa prognózy Komisie z jesene 2017 sa deficit v eurozóne v roku 2017 zníži na 1,1 % HDP (z 1,6 % HDP v roku 2016). V roku 2018 by sa mal základe plnenia plánov členských štátov dosiahnuť v eurozóne celkový deficit vo výške 0,9 % HDP, čo potvrdzuje aj prognóza Komisie. 3.Plnením NRP by sa mal pomer dlhu eurozóny k HDP znížiť z 88 % HDP v roku 2017 na o niečo viac ako 86 % v roku 2018, k čomu prispeje cyklický rozmach a pretrvávajúce nízke úrokové sadzby. Podľa prognózy Komisie sa v prípade Belgicka a Talianska prima facie nepredpokladá, že by v roku 2017 alebo v roku 2018 dosiahli referenčnú hodnotu pre úpravu pomeru dlhu k HDP. To isté platí aj v prípade Francúzska, na ktoré by sa v prípade včasnej a udržateľnej nápravy nadmerného deficitu verejných financií začalo od roku 2018 vzťahovať prechodné dlhové pravidlo. 4.Po nevýznamnom štrukturálnom zlepšení v roku 2017 sa podľa NRP očakáva mierne zvýšenie štrukturálneho deficitu eurozóny v roku 2018, a to o 0,1 % HDP, pričom v najnovších programoch stability sa ešte predpokladalo súhrnné zlepšenie o 0,2 % HDP. Aj Komisia predpokladá, že v roku 2018 dôjde v eurozóne k nárastu o 0,1 percentuálneho bodu. Za tým sa však skrývajú značné rozdiely medzi prognózou Komisie a NRP pre jednotlivé členské štáty. 5.Pokiaľ ide o zloženie fiškálnej úpravy, v členských štátoch sa predpokladá mierny pokles v pomere výdavkov k HDP očistenom od cyklických vplyvov. K tomuto vývoju prispievajú klesajúce úrokové výdavky (-0,1 % HDP), ako aj rast primárnych výdavkov, ktorý je o niečo pomalší ako potenciálny rast. Neočakávané príjmy z nižších úrokových výdavkov by sa mali použiť na rýchlejšie znižovanie dlhu. Po neustálom poklese v rokoch 2010 až 2016 by sa mali v roku 2018 verejné investície mierne zvýšiť. Pomer príjmov k HDP by mal v dôsledku opatrení, ktoré znižujú príjmy (-0,1 % HDP), ako aj výpadkov príjmov vo výške -0,2 % HDP klesať. 6.Zámery fiškálnej politiky eurozóny, merané zmenou súhrnného štrukturálneho salda, sú v roku 2018 všeobecne neutrálne. Na rozdiel od štrukturálneho salda štrukturálne primárne saldo poukazuje na mierne expanzívnejšie zámery fiškálnej politiky v roku 2018, keďže nezahŕňa pokračujúci pokles úrokových výdavkov. Aj diskrečné fiškálne úsilie, čo je ukazovateľ, ktorý má blízko k referenčnej hodnote pre výdavky podľa Paktu stability a rastu, poukazuje na o čosi expanzívnejšie zámery fiškálnej politiky v rokoch 2017 a 2018, a to podľa NRP aj na základe prognózy Komisie. 7.Všeobecne neutrálne zámery fiškálnej politiky na súhrnnej úrovni za eurozónu sa javia, vzhľadom na súčasné hospodárske oživenie v eurozóne, pre ktoré sú príznačné určité netypické znaky, následky dlhov z čias krízy a očakávané úpravy podmienok nákupov aktív zo strany ECB, ako primerané. 8.Za celkovou situáciou sa skrývajú značné rozdiely medzi členskými štátmi, z ktorých niektoré čelia potrebe konsolidácie, zatiaľ čo iné majú určitý fiškálny priestor. V záujme dosiahnutia rovnováhy medzi cieľom stabilizácie hospodárstva a cieľom zabezpečenia dlhodobej udržateľnosti verejných financií je teda potrebné uplatniť diferencovaný prístup k fiškálnym politikám jednotlivých členských štátov. 9.V pozíciách členských štátov vo vzťahu k ich strednodobým rozpočtovým cieľom celkovo pretrvávajú veľké rozdiely. Podľa prognózy Komisie šesť členských štátov eurozóny svoj strednodobý rozpočtový cieľ v roku 2017 dosiahne (Litva) alebo prekročí (Cyprus, Nemecko, Luxembursko, Malta a Holandsko). Tak isto by to malo byť aj v roku 2018, pričom pri niektorých z nich sa predpokladá, že časť svojho fiškálneho priestoru využijú. Aj v prípade Nemecka sa podľa jeho NRP založeného na scenári nezmenenej politiky očakáva, že využije časť svojho fiškálneho priestoru. Írsko by malo svoj strednodobý rozpočtový cieľ dosiahnuť v roku 2018, zatiaľ čo Slovensko by malo významne pokročiť pri jeho dosahovaní. V prípade niektorých členských štátov, ktoré sú od svojho strednodobého rozpočtového cieľa ešte stále ďaleko, Komisia zároveň nepredpokladá žiadne výrazné zlepšenie (Španielsko, Taliansko, Portugalsko, Slovinsko) alebo dokonca očakáva zhoršenie štrukturálneho salda (Belgicko a Francúzsko). Tieto členské štáty (okrem Slovinska) majú zároveň najvyšší pomer dlhu k HDP. 10.V záujme vyváženia potreby stabilizácie s prípadnými problémami v oblasti udržateľnosti môže Komisia pri posudzovaní odchýlky od požadovanej fiškálnej úpravy uplatniť možnosť voľnej úvahy. Komisia dospela okrem iného k záveru, že v prípade Talianska a Slovinska sa fiškálna úprava, ktorá sa odchyľuje od príslušnej požiadavky, môže považovať za primeranú, za predpokladu, že tieto štáty takúto fiškálnu úpravu v roku 2018 skutočne zabezpečia. Podľa prognózy Komisie sa však takáto úprava zrejme nedosiahne. Posúdenie plánov jednotlivých členských štátov zo strany Komisie možno zhrnúť takto:

O žiadnom z NRP na rok 2018 sa nezistilo, že by bol v mimoriadne závažnom nesúlade s požiadavkami Paktu stability a rastu. Vo viacerých prípadoch však Komisia konštatovala, že plánovaná fiškálna úprava buď nespĺňa požiadavky Paktu stability a rastu, alebo pri nej hrozí, že tieto požiadavky nebude spĺňať.



Stanoviská k NRP šestnástich krajín, na ktoré sa vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu:



– v prípade šiestich krajín (Nemecka, Litvy, Lotyšska, Luxemburska, Fínska a Holandska) Komisia dospela k záveru, že ich NRP sú v súlade s požiadavkami, ktoré na rok 2018 vyplývajú z Paktu stability a rastu.

– v prípade piatich krajín (Estónska, Írska, Cypru, Malty a Slovenska) Komisia dospela k záveru, že ich NRP sú vo všeobecnosti v súlade s požiadavkami, ktoré na rok 2018 vyplývajú z Paktu stability a rastu. V prípade týchto krajín by plány mohli viesť k určitej odchýlke od ich strednodobého rozpočtového cieľa alebo postupu úprav smerujúcich k jeho dosiahnutiu.

– v prípade piatich krajín (Belgicka, Talianska, Rakúska, Portugalska a Slovinska) hrozí, že ich NRP nebudú v súlade s požiadavkami, ktoré na rok 2018 vyplývajú z Paktu stability a rastu. V prípade týchto členských štátov by návrhy rozpočtových plánov mohli viesť k značnej odchýlke od postupu úprav smerujúcich k dosiahnutiu príslušného strednodobého cieľa. V prípade Belgicka a Talianska sa zároveň predpokladá nedodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP. Stanoviská k NRP dvoch krajín, na ktoré sa vzťahuje nápravná časť Paktu stability a rastu (t. j. postup pri nadmernom deficite):

– v prípade Francúzska, na ktoré by sa mohla od roku 2018 začať vzťahovať preventívna časť Paktu stability a rastu, ak sa dosiahne včasná a udržateľná náprava nadmerného deficitu, podľa Komisie hrozí, že jeho NRP nebude v súlade s požiadavkami, ktoré na rok 2018 vyplývajú z Paktu stability a rastu, keďže podľa prognózy Komisie z jesene 2017 sa v roku 2018 predpokladá značná odchýlka od požadovaného postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa a nedodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP.

– v prípade Španielska Komisia dospela k záveru, že jeho NRP je vo všeobecnosti v súlade s požiadavkami, ktoré na rok 2018 vyplývajú z Paktu stability a rastu, keďže v prognóze Komisie z jesene 2017 sa predpokladá, že celkový deficit bude v roku 2018 pod referenčnou hodnotou 3 % HDP stanovenou v zmluve, hoci cieľ, pokiaľ ide o celkový deficit, pravdepodobne nebude splnený a fiškálne úsilie bude značne nižšie ako jeho odporúčaná úroveň.



1. Úvod V právnych predpisoch EÚ sa stanovuje, že členské štáty eurozóny predkladajú Komisii do 15. októbra návrhy rozpočtových plánov (NRP) na nasledujúci rok s cieľom zlepšiť koordináciu vnútroštátnych fiškálnych politík v hospodárskej a menovej únii. Tieto plány sú zhrnutím návrhov rozpočtov, ktoré vlády predkladajú národným parlamentom. Komisia ku každému plánu poskytne stanovisko, v ktorom posudzuje, či je plán v súlade s povinnosťami daného členského štátu podľa Paktu stability a rastu. Komisia musí takisto poskytnúť celkové posúdenie rozpočtovej situácie a vyhliadok pre eurozónu ako celok. Osemnásť členských štátov eurozóny (ďalej len „EZ-18“ alebo „eurozóna“) bolo v súlade s ustanoveniami balíka dvoch legislatívnych aktov požiadaných, aby svoje NRP na rok 2018 predložili Komisii do 16. októbra. Grécko, na ktoré sa vzťahuje program makroekonomických úprav v rámci Európskeho mechanizmu pre stabilitu, nemusí predložiť svoj plán, keďže podrobné fiškálne monitorovanie sa zabezpečuje už v samotnom programe. Rakúsko a Nemecko predložili v súlade s usmerneniami kódexu správania pre balík dvoch legislatívnych aktov NRP založené na scenári nezmenenej politiky, pretože po nedávnych voľbách majú len dočasné vlády bez plných rozpočtových právomocí. Očakáva sa, že nastupujúce vlády predložia úplné NRP po prevzatí úradu. Aj Španielsko predložilo NRP založený na scenári nezmenenej politiky, keďže v postupe schvaľovania rozpočtu ústrednej štátnej správy a rozpočtu na sociálne zabezpečenie došlo k oneskoreniam oproti zvyčajnému harmonogramu. Španielsko by malo preložiť úplný NRP čo najskôr. Stanoviská Komisie rešpektujú rozpočtové právomoci členských štátov a zároveň poskytujú informované odporúčania týkajúce sa príslušnej politiky vychádzajúce z faktov, predovšetkým vládam jednotlivých štátov a národným parlamentom, s cieľom uľahčiť posudzovanie súladu návrhov rozpočtov s fiškálnymi pravidlami EÚ. Balík dvoch legislatívnych aktov poskytuje komplexný súbor nástrojov na to, aby sa k hospodárskej a rozpočtovej politike pristupovalo z hľadiska spoločného záujmu v eurozóne, ako sa to uvádza v zmluve. Rada okrem toho v júli 2015 vyzvala Euroskupinu, aby v záujme zaistenia diferencovanej fiškálnej politiky podporujúcej rast monitorovala a koordinovala fiškálne politiky členských štátov eurozóny, ako aj celkové zámery fiškálnej politiky v eurozóne. Rada odporučila, aby členské štáty eurozóny bez toho, aby bolo dotknuté splnenie požiadaviek Paktu stability a rastu, „koordinovali fiškálne politiky s cieľom zabezpečiť, aby celkové zámery fiškálnej politiky eurozóny boli v súlade s rizikami udržateľnosti a cyklickými podmienkami“. V novembri 2016 Komisia navrhla aktualizované odporúčanie o hospodárskej politike eurozóny, ktoré vedúci predstavitelia EÚ schválili na zasadnutí Európskej rady 9. a 10. marca 2017 a ktoré Rada prijala 21. marca 2017. Komisia vychádza pri svojom posúdení z tohto odporúčania. Komisia v rámci každoročného cyklu európskeho semestra zároveň s týmto balíkom navrhuje aj nové odporúčanie o hospodárskej politike eurozóny na roky 2018 – 2019. V júli 2017 Rada prijala odporúčania pre jednotlivé krajiny, v ktorých poukázala na zaobchádzanie, ktoré Komisia zamýšľa uplatniť v prípade členských štátov, pri ktorých z matice vyplýva fiškálna úprava vo výške 0,5 % HDP alebo viac. V odôvodneniach sa uvádza, že pri posudzovaní návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následnom posudzovaní výsledkov rozpočtového hospodárenia za rok 2018 sa bude musieť náležite zohľadniť cieľ, ktorým je dosiahnutie zámerov fiškálnej politiky prispievajúcich k posilneniu prebiehajúceho oživenia a zaisteniu udržateľnosti verejných financií členských štátov. Rada v tejto súvislosti poznamenala, že Komisia má najmä vzhľadom na cyklickú situáciu členských štátov v úmysle vykonať celkové posúdenie v súlade s nariadením (ES) č. 1466/97. Týmto oznámením sa sleduje dvojaký cieľ. V prvom rade poskytuje celkový obraz rozpočtovej politiky na úrovni eurozóny, pričom vychádza z horizontálneho posúdenia NRP. Tento postup zodpovedá horizontálnemu posúdeniu programov stability, ktoré sa uskutočňuje na jar. Nezameriava sa však na strednodobé fiškálne plány, ale na plány na nasledujúci rok. V druhom rade poskytuje prehľad NRP na úrovni jednotlivých krajín a vysvetľuje, ako Komisia postupuje pri posudzovaní týchto plánov z hľadiska dodržiavania požiadaviek Paktu stability a rastu. Posúdenie sa líši podľa toho, či sa na členský štát vzťahuje preventívna alebo nápravná časť Paktu stability a rastu, a zároveň sa v ňom zohľadňujú požiadavky týkajúce sa úrovne a dynamiky verejného dlhu.



2. Hlavné zistenia týkajúce sa eurozóny Hospodárska prognóza podľa plánov členských štátov a prognózy Komisie Členské štáty a Komisia od jari výrazne zlepšili prognózy rastu. Podľa makroekonomických predpokladov uvedených v NRP sa momentálne očakáva, že celkový reálny HDP v eurozóne (s výnimkou Grécka) vzrastie v roku 2017 o 2,2 % a v roku 2018 o 2,0 %. Tieto údaje sú oveľa vyššie ako vyhliadky rastu v týchto rokoch, z ktorých sa vychádzalo v najnovších programoch stability (pozri tabuľku 1), keď sa v oboch rokoch predpokladal rast na úrovni 1,7 %. V prognóze Komisie z jesene 2017 sa v súvislosti s eurozónou očakávajú rovnako silné miery rastu, a to 2,2 % v roku 2017 a 2,1 % v roku 2018. Celkovo možno konštatovať, že hospodárske predpoklady uvedené v NRP sa veľmi približujú k prognóze Komisie (pozri tabuľku 1 v prílohe IV). To môže súvisieť aj s tým, že všetky členské štáty s výnimkou Nemecka a Belgicka spĺňajú požiadavku stanovenú v nariadení (EÚ) č. 473/2013, aby bol návrh rozpočtu a implicitne aj NRP založený na nezávisle schválených alebo nezávisle vyhotovených makroekonomických prognózach. Rast hospodárstva presahuje svoj potenciál, produkčná medzera sa v roku 2017 ďalej zmenšuje a v roku 2018 sa zmení na kladnú. Na základe prognózy Komisie, ako aj na základe plánov by sa súhrnná produkčná medzera mala v roku 2018 zmeniť na kladnú. Vo všetkých NRP sa predpokladá, že (prepočítaná) produkčná medzera bude v roku 2018 kladná, alebo, ako je to v prípade Francúzska a Fínska, len nepatrne záporná. Členské štáty aj Komisia očakávajú, že celková inflácia zostane stabilná a neprekročí referenčnú mieru 2 % Podľa plánov by sa mala celková inflácia v eurozóne pohybovať v roku 2017 na úrovni 1,5 % a v roku 2018 na úrovni 1,4 %. Tieto údaje viac-menej zodpovedajú miere inflácie predpokladanej v programoch stability, pričom rovnaká miera inflácie sa očakáva aj v prognóze Komisie pre eurozónu. Iba v Estónsku, Lotyšsku a Litve sa očakáva inflácia vyššia ako 2 %.

Eurozóna naďalej zaznamenáva hospodársku expanziu, tá sa však vyznačuje netypickými znakmi. Hospodárske oživenie v eurozóne je silnejšie a rozširuje sa do čoraz väčšieho počtu krajín. Zamestnanosť a podnikateľská nálada sa neustále zlepšujú. Oživenie sa však napriek tomu vyznačuje určitými netypickými znakmi. Ide konkrétne o to, že jadrová inflácia a rast miezd zostávajú naďalej slabé a nezodpovedajú zlepšeniam na trhu práce, na ktoré poukazujú štandardné ukazovatele trhu práce. Slabý nárast miezd je podľa všetkého spôsobený pretrvávajúcou stagnáciou trhu práce v niektorých ekonomikách, nízkymi inflačnými očakávaniami, ktoré ovplyvňujú mzdové rokovania, a nízkym rastom produktivity. A napokon, k oživeniu podľa všetkého stále prispievajú mimoriadne priaznivé podmienky, ako je napríklad ústretová menová politika ECB. Vzhľadom na uvedené skutočnosti treba politiku na podporu rastu ukončovať iba postupne. Komisia už skutočne oznámila, že v súvislosti s cyklickou situáciou členských štátov má v úmysle využiť svoju možnosť voľnej úvahy (pozri rámček 1). Tabuľka 1: Prehľad hospodárskych a rozpočtových súhrnov (EZ-18) na roky 2017 – 2018 Zdroj: programy stability na rok 2017, návrhy rozpočtových plánov na rok 2018, prognóza Európskej komisie z jesene 2017. Fiškálny výhľad podľa plánov a prognózy Komisie Súhrnný celkový deficit by mal podľa očakávaní v dôsledku cyklických zlepšení ďalej vykazovať klesajúci trend. Podľa prognózy Komisie sa deficit v eurozóne v roku 2017 zníži na 1,1 % HDP (z 1,6 % HDP v roku 2016). Podľa NRP sa v roku 2017 očakáva mierne vyšší výsledný deficit, a to 1,2 %, čo je o 0,15 percentuálneho bodu lepšie ako cieľ uvedený v programoch stability, ktoré členské štáty predložili na jar 2017, keď však boli predpoklady rastu podstatne menej dynamické. K značnej úprave cieľového deficitu na rok 2017 smerom nahor oproti programu stability dochádza iba v prípade Slovenska. V roku 2018 by sa na základe plnenia plánov členských štátov dosiahol v eurozóne celkový deficit vo výške 0,9 % HDP. Tým sa potvrdzuje súhrnný celkový deficit uvedený v programoch stability z jari 2017, a to aj napriek tomu, že výsledný deficit za rok 2017 by mal byť lepší, než sa očakávalo, a napriek značnej úprave vyhliadok rastu v roku 2018 smerom nahor. Z toho vyplýva, že štrukturálna úprava bola v porovnaní s poslednými programami stability mierne upravená smerom nadol (pozri ďalej). Zatiaľ čo v prípade jednotlivých členských štátov sa vyskytujú rozdiely medzi plánmi a prognózou Komisie (pozri tabuľku 2 v prílohe IV), súhrnný deficit v roku 2018, ktorý sa očakáva podľa prognózy Komisie, je v plnom súlade s plánmi. Sedem z 18 členských štátov plánuje v roku 2018 prebytok celkového salda. Z členských štátov, ktoré majú rozpočtový deficit, len Lotyšsko a Fínsko predpokladajú, že sa ich celkový deficit zvýši. Ani jeden členský štát neplánuje dosiahnuť v roku 2018 deficit presahujúci referenčnú hodnotu vo výške 3 % HDP. Francúzsko plánuje napraviť svoj nadmerný deficit v roku 2017, tak ako to odporúčala Rada, zatiaľ čo Španielsko ho plánuje napraviť do konečného termínu, ktorým je rok 2018. Slovensko, Taliansko, Belgicko a Francúzsko predpokladajú podstatne väčšie deficity, než aké uviedli vo svojich programoch stability. Súhrnné primárne saldo eurozóny, ku ktorému sa dospelo odpočítaním úrokových výdavkov od celkového salda, vykazuje prebytok. Podľa plánov by sa malo ďalej zlepšovať, a to z 0,8 % HDP v roku 2017 na 0,9 % HDP v roku 2018. Francúzsko, Lotyšsko a Fínsko sú jedinými členskými štátmi eurozóny, ktoré v roku 2018 plánujú primárny deficit. V rozpočtových plánoch ani v prognóze sa neobjavuje takmer žiadna fiškálna úprava na obdobie 2017 - 2018, ktorá sa meria zmenou súhrnného štrukturálneho salda. Podľa prognózy Komisie sa celkovo očakáva, že štrukturálne saldo eurozóny zostane v roku 2017 stabilné. Podľa (prepočítaných) rozpočtových plánov sa v roku 2017 očakáva nevýznamné štrukturálne zlepšenie, čo je v súlade s programami stability. Pokiaľ ide o rok 2018, z návrhov rozpočtových plánov vyplýva mierne zhoršenie štrukturálneho salda eurozóny (o 0,1 % HDP), hoci v najnovších programoch stability sa ešte predpokladalo zlepšenie súhrnného štrukturálneho salda o 0,2 % HDP (pozri tabuľku 3 v prílohe IV). Komisia takisto predpokladá, že v roku 2018 dôjde v eurozóne k zhoršeniu o 0,1 percentuálneho bodu, podobne ako je to plánoch. Za tým sa však skrývajú výrazné rozdiely v NRP jednotlivých členských štátov. Komisia hlavne predpokladá značne nižšiu štrukturálnu úpravu v Belgicku, Španielsku, Francúzsku, Litve, Portugalsku a v Slovinsku (pozri ďalej). V eurozóne ako celku je to vyvažované stabilným štrukturálnym saldom v Nemecku, ktoré by sa podľa NRP Nemecka malo zvýšiť o 0,5 % HDP. Celkovo možno konštatovať, že v pozíciách členských štátov vo vzťahu k ich strednodobým rozpočtovým cieľom pretrvávajú veľké rozdiely (pozri graf 5 v prílohe IV). Podľa prognózy Komisie šesť členských štátov eurozóny svoj strednodobý rozpočtový cieľ v roku 2017 dosiahne (Litva) alebo prekročí (Cyprus, Nemecko, Luxembursko, Malta a Holandsko). Tak isto by to malo byť aj v roku 2018, pričom pri niektorých z členských štátov, ktoré cieľ prekročia, sa očakáva, že časť svojho fiškálneho priestoru využijú. Aj v prípade Nemecka sa podľa jeho NRP založeného na scenári nezmenenej politiky očakáva, že využije časť svojho fiškálneho priestoru. Z členských štátov, ktoré svoj strednodobý rozpočtový cieľ ešte nedosiahli, by ho Írsko malo podľa očakávaní dosiahnuť v roku 2018 a Slovensko by malo urobiť značný pokrok smerom k jeho dosiahnutiu. Na druhej strane, v prípade niektorých členských štátov, ktoré sú od svojho strednodobého rozpočtového cieľa ešte stále ďaleko, Komisia v súčasnosti nepredpokladá takmer žiadne zlepšenie (Španielsko, Taliansko, Portugalsko, Slovinsko) alebo dokonca očakáva zhoršenie (Belgicko a Francúzsko). Tieto členské štáty (okrem Slovinska) majú zároveň najvyšší pomer dlhu k HDP (pozri ďalej). V (prepočítaných) NRP sa pre tieto členské štáty očakáva väčšia úprava v porovnaní s prognózou, ktorá sa pohybuje v rozmedzí od 0,0 % HDP v prípade Francúzska až po 0,5 % HDP v prípade Slovinska. A napokon, aj Estónsko, Rakúsko, Fínsko a Lotyšsko by sa mali podľa očakávaní o čosi vzdialiť od svojho strednodobého rozpočtového cieľa, pričom však neprekročia úroveň jedného percentuálneho bodu HDP. Diskrečné fiškálne úsilie, vypočítané na základe prognózy Komisie, je v rokoch 2017 a 2018 o niečo expanzívnejšie ako štrukturálne saldo. Diskrečné fiškálne úsilie sa koncepčne blíži k referenčnej hodnote pre výdavky vo fiškálnom rámci EÚ, pričom udáva súhrn plánovaných opatrení na strane príjmov a vývoja primárnych výdavkov vo vzťahu k (strednodobej) potenciálnej miere rastu. Diskrečné fiškálne úsilie vypočítané na základe prognózy poukazuje na expanziu vo výške takmer 0,4 % HDP, ktorá sa dosiahne v roku 2017. Ide predovšetkým o výsledok rastu primárnych výdavkov, ktorý presahuje strednodobý potenciálny rast, zatiaľ čo diskrečné opatrenia na strane príjmov zostávajú v roku 2017 neutrálne. Rozdiel oproti zmene štrukturálneho salda čiastočne vysvetľuje skutočnosť, že príjmy z úrokov nie sú v diskrečnom fiškálnom úsilí zohľadnené. Diskrečné fiškálne úsilie vypočítané na základe plánov na rok 2018 potvrdzuje závery týkajúce sa štrukturálneho salda, čo poukazuje na takmer neutrálne súhrnné zámery fiškálnej politiky predstavené v plánoch týkajúcich sa príslušnej politiky. Rast primárnych výdavkov v eurozóne by mal mierne presiahnuť strednodobý potenciálny rast, zatiaľ čo diskrečné opatrenia na strane príjmov sú iba nepatrne expanzívne (pozri ďalej). Diskrečné fiškálne úsilie vypočítané na základe prognózy Komisie dosahuje výšku 0,25 % HDP, čo poukazuje na o čosi expanzívnejšie zámery fiškálnej politiky v roku 2018 (pozri graf 4 v prílohe IV). Verejný dlh by mal naďalej klesať vďaka cyklickému rozmachu a stále nízkym úrokovým sadzbám. Dlh verejných správ v eurozóne, ktorý v roku 2014 dosiahol svoju najvyššiu hodnotu na úrovni takmer 93 % HDP, by sa mal podľa očakávaní znížiť z 89,6 % HDP v roku 2016 na o čosi menej ako 88 % HDP v roku 2017, a to podľa prognózy Komisie aj na základe plánov členských štátov. Súhrnne by podľa plánov malo v roku 2018 dôjsť k ďalšiemu znižovaniu dlhu na úroveň tesne prekračujúcu 86 % HDP. K znižovaniu dlhu v roku 2018 prispieva efekt snehovej gule vedúci k zníženiu dlhu a primárny prebytok, zatiaľ čo plánované zosúladenie dlhu a deficitu má opačný účinok. Podľa prognózy Komisie by mal byť pokles pomeru dlhu k HDP o čosi väčší. Všetky členské štáty okrem Francúzska vo svojich plánoch predpokladajú, že v rokoch 2017 - 2018 dôjde k zníženiu pomeru dlhu k HDP (pozri tabuľku 6 v prílohe IV). V prípade Francúzska by sa mal dlh podľa očakávaní stabilizovať na úrovni tesne pod 97 % HDP. Všetkým členským štátom pomáha efekt snehovej gule vedúci k zníženiu dlhu a vplyv na zníženie dlhu majú aj plánované primárne prebytky vo väčšine členských štátov (pozri graf 6 v prílohe IV). Rozdiely medzi prognózou Komisie a NRP na rok 2018, pokiaľ ide o vývoj dlhu, sú vo všeobecnosti pomerne malé, s výnimkou Cypru a Slovinska, v prípade ktorých sú plány optimistickejšie, a Nemecka, kde je optimistickejšia prognóza Komisie. Členskými štátmi s najvyššou úrovňou verejného dlhu presahujúcou 120 % naďalej zostávajú Taliansko a Portugalsko, zatiaľ čo Belgicko, Cyprus, Francúzsko a Španielsko sa pohybujú na úrovni okolo 100 % HDP. Na desať členských štátov eurozóny, ktoré predložili NRP, sa momentálne vzťahuje referenčná hodnota pre úpravu pomeru dlhu k HDP. Podľa prognózy Komisie sa v prípade Belgicka a Talianska prima facie nepredpokladá, že v roku 2018 túto hodnotu dodržia. To isté platí aj v prípade Francúzska, na ktoré by sa v prípade včasnej a udržateľnej nápravy nadmerného deficitu verejných financií začalo od roku 2018 vzťahovať prechodné dlhové pravidlo. Štruktúra fiškálnej úpravy Členské štáty predpokladajú mierny pokles v pomere výdavkov k HDP očistenom od cyklických vplyvov, ktorý bude plne vyvážený podobným poklesom pomeru príjmov k HDP. Podľa plánov by sa mal pomer výdavkov k HDP očistený od cyklických vplyvov znížiť o 0,25 percentuálneho bodu, k čomu prispejú klesajúce úrokové výdavky, ako aj rast primárnych výdavkov, ktorý bude o niečo pomalší ako potenciálny rast. Na porovnanie, v prognóze Komisie sa očakáva o niečo dynamickejší vývoj primárnych výdavkov, výsledkom ktorého je stabilný pomer výdavkov k HDP očistený od cyklických vplyvov. Podľa plánov členských štátov by mali výdavky na sociálne dávky a odmeny pre zamestnancov rásť pomalšie ako nominálny HDP, čo prispeje k poklesu pomeru výdavkov k HDP (pozri graf 8 v prílohe IV). Na druhej strane, verejné investície by sa v roku 2018 mali po stálom poklese v rokoch 2010 až 2016 mierne zvýšiť. V prognóze Komisie sa táto jemná zmena rovnováhy v rámci verejných výdavkov potvrdzuje. Úrokové výdavky sa podľa plánov aj prognózy Komisie v roku 2018 znížia o 0,1 percentuálneho bodu na úroveň 1,9 % HDP. V roku 2012, keď vrcholila kríza štátneho dlhu, sa úrokové výdavky pohybovali na úrovni 3,0 % HDP. Všetky členské štáty okrem Cypru predpokladajú ďalší pokles implicitnej úrokovej sadzby vzťahujúcej sa na neuhradený dlh. Implicitná úroková sadzba, z ktorej vychádzajú NRP, sa v priemere zníži z 2,25 % v roku 2017 na 2,15 % v roku 2018, pričom podobne je to aj pri predpokladoch Komisie. Pomer príjmov k HDP by sa mal v dôsledku opatrení, ktoré znižujú príjmy, ako aj výpadkov príjmov, znížiť. Celkový vplyv ohlásených opatrení na strane príjmov na zvýšenie deficitu sa podľa plánov pohybuje na úrovni 0,1 % HDP. Členské štáty okrem toho očakávajú, že ich príjmy budú o 0,2 % HDP nižšie ako príjmy, ktoré by sa dali očakávať na základe vyhliadok nominálneho rastu (pozri tabuľku 8 v prílohe IV). K poklesu pomeru príjmov k HDP dochádza najmä v dôsledku poklesu sociálnych príspevkov a zníženia nedaňových príjmov. Podľa plánov sa výška priamych daní ani nepriamych daní vyjadrená ako percento HDP nemení. V prognóze Komisie sa predpokladá podobný vplyv opatrení na strane príjmov a výpadkov príjmov. Posúdenie orientácie fiškálnej politiky v eurozóne

Celkovo možno konštatovať, že zámery fiškálnej politiky eurozóny by mali v rokoch 2017 – 2018 zostať všeobecne neutrálne. Po významnej fiškálnej konsolidácii v rokoch 2011 až 2013 sa súhrnné zámery fiškálnej politiky stali v nasledujúcich rokoch všeobecne neutrálne. Táto situácia by mala podľa očakávaní pretrvávať aj v roku 2017. Súhrn NRP členských štátov aj prognóza Komisie poukazujú na to, že zámery fiškálnej politiky, merané zmenou štrukturálneho salda, budú aj v roku 2018 všeobecne neutrálne, pričom dôjde iba k nevýznamnému zhoršeniu štrukturálneho salda. Vývoj štrukturálneho primárneho salda poukazuje na mierne expanzívnejšie zámery fiškálnej politiky v roku 2018 (pozri tabuľku 4 v prílohe IV), keďže nezahŕňa neustály pokles úrokových výdavkov. Potvrdzuje to aj diskrečné fiškálne úsilie (pozri vyššie) vypočítané na základe prognózy Komisie (pozri graf 4 v prílohe IV). Všeobecne neutrálne zámery fiškálnej politiky na súhrnnej úrovni eurozóny sa ešte stále javia, vzhľadom na súčasné hospodárske oživenie, ktoré je silnejšie, ale zostáva neúplné, ako primerané. Ešte relevantnejšie je to v kontexte pretrvávajúcich následkov dlhov z čias krízy. Je nevyhnutné nájsť správnu rovnováhu medzi zabezpečením dlhodobej udržateľnosti verejných financií, v závislosti od špecifických podmienok danej krajiny, a podporovaním oživenia hospodárstva. Orientáciu fiškálnej pozície v rokoch 2017 – 2018 treba v skutočnosti posudzovať na základe dvojitého cieľa dlhodobej udržateľnosti a krátkodobej makroekonomickej stabilizácie. V záujme dlhodobej udržateľnosti je potrebné, aby sa verejný dlh vyvíjal udržateľným spôsobom, pričom treba zohľadniť súčasnú úroveň dlhu a predpokladané budúce výdavky spojené so starnutím obyvateľstva. K záveru o makroekonomickej stabilizácii možno dospieť na základe skutočnosti, že v krátkodobom až strednodobom horizonte primeraným tempom dochádza k odstráneniu produkčnej medzery, je však potrebné zohľadniť aj ďalšie hospodárske prvky, ako je úroveň inflácie, stagnácia na trhu práce a potreba prejsť od externých zdrojov rastu k domácim. Graf 1: Reálna dlhodobá úroková sadzba (%) a diskrečné fiškálne úsilie (% potenciálneho HDP) v eurozóne Zdroj: prognóza Európskej komisie z jesene 2017. Poznámka: reálna dlhodobá úroková sadzba vo výške +1,0 sa považuje za vo všeobecnosti v súlade s potenciálnym rastom počas prognózovaného obdobia. V zámeroch fiškálnej politiky by sa mala náležite zohľadniť veľmi ústretová menová politika v kontexte nízkej inflácie. Menová politika v eurozóne bola v posledných rokoch veľmi ústretová. ECB uskutočnila celý rad opatrení na uvoľnenie menovej politiky vrátane znižovania úrokových sadzieb do záporných hodnôt, cielených dlhodobých refinančných operácií, programov nákupu aktív a signalizácie budúceho nastavenia menovej politiky. Tieto opatrenia celkovo zabezpečili značný menový stimul. ECB sa nedávno rozhodla, že vzhľadom na čoraz väčšiu a rozsiahlejšiu hospodársku expanziu v eurozóne od januára 2018 upraví podmienky svojho programu nákupu aktív. Zároveň sa však konštatovalo, že je naďalej potrebné poskytovať značný stupeň menových stimulov, keďže domáce cenové tlaky sú stále celkovo utlmené a hospodárska prognóza a vývoj inflácie naďalej závisia od pokračujúcej podpory zo strany menovej politiky. Napriek predpokladanému pretrvávaniu priaznivých podmienok financovania sa v posledných makroekonomických prognózach pre eurozónu vypracovaných odborníkmi ECB očakáva, že celková inflácia sa bude zvyšovať len postupne a v období 2017 – 2019 zostane výrazne pod úrovňou 2 %. To je tiež viac-menej v súlade s poslednou prognózou vývoja inflácie vypracovanou Európskou komisiou. Spoločné smerovanie menovej a fiškálnej politiky (skladba politík) možno posúdiť na základe vývoja podmienok financovania (napr. reálnej dlhodobej úrokovej sadzby) a na základe fiškálneho úsilia (napr. diskrečného fiškálneho úsilia). Ako vyplýva z grafu 1, podmienky financovania sa v rokoch 2011 až 2012 v dôsledku zásahov ECB v reakcii na krízu značne uvoľnili. Po roku 2013 sa podmienky financovania ďalej uvoľňovali, avšak v menšej miere. Hoci sa ECB podarilo prostredníctvom dodatočných opatrení vyvinúť tlak na zníženie nominálnych dlhodobých úrokových sadzieb, znížili sa aj dlhodobé inflačné očakávania, ktoré sa začali zvyšovať až koncom roka 2016. Podmienky financovania by sa mali o niečo sprísniť v roku 2018, keď by podľa očakávaní malo konečne dôjsť k uzavretiu produkčnej medzery v eurozóne. Priemerné reálne dlhodobé úrokové sadzby by mali podľa očakávaní v roku 2018 vzrásť, keďže očakávaný postupný nárast nominálnych sadzieb by mal byť sprevádzaný pomerne obmedzenejším rastom inflačných očakávaní vo vzdialenejšej budúcnosti. Podmienky financovania by však mali podľa očakávaní zostať celkovo veľmi priaznivé. Za celkovou situáciou eurozóny sa však skrývajú značné rozdiely na vnútroštátnej úrovni, pričom niektoré krajiny čelia potrebe konsolidácie, zatiaľ čo iné majú určitý fiškálny priestor (pozri grafy 2 a 3). Hoci sa vo väčšine členských štátov v roku 2018 očakáva kladná produkčná medzera, vo viacerých členských štátov pretrváva značná hospodárska stagnácia. Niektoré členské štáty na druhej strane čelia veľkým rizikám v oblasti udržateľnosti. Na základe prognózy Komisie z jesene 2017 sa vykonalo posúdenie rizík v oblasti udržateľnosti, pričom sa okrem iného zohľadnili súčasné úrovne dlhu a primárne saldo, ako aj očakávané náklady spojené so starnutím obyvateľstva. Žiadny členský štát podľa všetkého nečelí krátkodobým rizikám v oblasti udržateľnosti. Na základe analýzy udržateľnosti dlhu, ako aj výpočtu ukazovateľa S1 Belgicko, Španielsko, Francúzsko, Taliansko, Portugalsko a Fínsko zrejme čelia veľkým strednodobým rizikám, zatiaľ čo v prípade Cypru, Litvy, Rakúska a Slovinska boli strednodobé riziká posúdené ako stredné. V záujme dosiahnutia rovnováhy medzi cieľom stabilizácie hospodárstva a cieľom zabezpečenia dlhodobej udržateľnosti verejných financií je teda potrebné uplatniť diferencovaný prístup k fiškálnym politikám jednotlivých členských štátov. Na základe prognózy Komisie sa však očakáva pomerne malá alebo, v prípade niektorých vysoko zadĺžených členských štátov ako Taliansko, Portugalsko, Belgicko, Španielsko a Francúzsko, dokonca záporná fiškálna úprava. Plány týchto členských štátov sú o niečo optimistickejšie, na dosiahnutie cieleného úsilia stanoveného v NRP členských štátov však podľa nich bude potrebné vykonať ďalšie opatrenia. V budúcnosti môže byť v členských štátoch s vysokým pomerom dlhu k HDP potrebné vyvinúť ďalšie fiškálne úsilie, a to najmä vtedy, keď budú pretrvávať mierne vyhliadky na rast a úrokové sadzby budú rásť (vzhľadom na ich súčasnú historicky nízku úroveň). Graf 2: Fiškálna mapa eurozóny v roku 2018 Poznámka: na základe prognózy Európskej komisie z jesene 2017. Dobré (zlé) obdobie hospodárstva sa meria produkčnou medzerou v roku 2018, vyjadrenou v % potenciálneho HDP a vypočítanou na základe spoločne dohodnutej metodiky. Potreba konsolidácie alebo fiškálny priestor sa merajú prostredníctvom ukazovateľa S1 stanoveného Komisiou, čo je ukazovateľ rizík ohrozujúcich udržateľnosť, uvádzaný takisto v % HDP, pri ktorom sa vychádza z výpočtov v rámci prognózy z jesene 2017, pričom sa ako východiskový rok používa rok 2017. Graf 3: Zmena štrukturálneho primárneho salda v roku 2018 predpokladaná v návrhoch rozpočtových plánov v porovnaní s potrebou udržateľnosti a stabilizácie (% HDP) Zdroj: Európska komisia na základe prognózy Komisie z jesene 2017 a návrhov rozpočtových plánov. Vysvetlenie ku grafu: Kritérium udržateľnosti je založené na ukazovateli S1 a predpokladá, že 25 % až 50 % uvedených zmien štrukturálneho primárneho salda (SPS) sa zrealizuje v roku 2017, čo pri kladnom ukazovateli S1 zodpovedá väčšiemu alebo menšiemu predsunutiu konsolidačného úsilia. V prípade krajín so záporným ukazovateľom S1 to naznačuje určitý priestor pre expanzívne politiky v reakcii na možnú potrebu stabilizácie.

Kritérium stabilizácie sa meria ako zmena štrukturálneho primárneho salda, pri ktorej sa fiškálnou politikou znižuje produkčná medzera, ktorá by vyplynula zo scenára neutrálnej fiškálnej politiky v roku 2018, o 25 % (krátka modrá čiara) alebo 50 % (dlhá modrá čiara). Inými slovami: toto zmenšenie produkčnej medzery o 25 % alebo 50 % sa dosiahne na dôvažok k spontánnemu odstráneniu produkčnej medzery, ktoré sa predpokladá v prognóze Komisie z jesene 2017 (upravenej o predpoklad neutrálnych zámerov fiškálnej politiky). Pritom sa predpokladá, že fiškálna politika vždy zohráva proticyklickú úlohu, čiže buď podporuje odstránenie produkčnej medzery alebo zmierňuje jej rozšírenie. Ak z predpokladu neutrálnej fiškálnej politiky vyplýva zmena produkčnej medzery zo zápornej na kladnú alebo naopak, potom sa pri zohľadnení cieľa stabilizácie stanoví horná hranica odstránenia produkčnej medzery na 100 %, čím sa zabráni procyklickosti. Červené krížiky znázorňujú plánované zmeny štrukturálneho primárneho salda, ktoré členské štáty uviedli vo svojich návrhoch rozpočtových plánov na rok 2017, prepočítané Komisiou na základe spoločne dohodnutej metodiky pre potenciálny produkt. Zelené bodky znázorňujú zmenu štrukturálneho primárneho salda podľa prognózy Komisie z jari 2017, ktorá vychádza z predpokladu nezmenenej politiky.



3. Prehľad návrhov rozpočtových plánov Komisia sa vo svojich stanoviskách k NRP zameriava na súlad s Paktom stability a rastu a s odporúčaniami vydanými na tomto základe. Pre členské štáty, na ktoré sa vzťahuje postup pri nadmernom deficite, sa v stanoviskách Komisie skúma pokrok dosiahnutý pri náprave nadmerných deficitov so zreteľom na celkový deficit, ako aj na ciele štrukturálneho úsilia. V prípade členských štátov, na ktoré sa vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu, sa v stanoviskách Komisie posudzuje dodržiavanie strednodobých rozpočtových cieľov jednotlivých krajín alebo pokrok k ich dosiahnutiu, ako aj dodržanie dlhového pravidla s cieľom overiť, či sú plány v súlade s Paktom stability a rastu a fiškálnymi odporúčaniami pre jednotlivé krajiny uvedenými v odporúčaniach Rady z 11. júla 2017. Všetky členské štáty eurozóny, na ktoré sa nevzťahuje program makroekonomických úprav, predložili svoje NRP včas, v súlade s článkom 6 nariadenia (EÚ) č. 473/2013. V súlade s ustanoveniami kódexu správania pre balík dvoch legislatívnych aktov dve krajiny, Rakúsko a Nemecko, predložili NRP založené na scenári nezmenenej politiky, pretože mali iba dočasné vlády. Očakáva sa, že nastupujúce vlády predložia úplné NRP po prevzatí úradu. Aj Španielsko predložilo NRP založený na scenári nezmenenej politiky, hoci nemá dočasnú vládu. Komisia vo svojom liste z 27. októbra 2017 vyzvala Španielsko, aby čo najskôr predložilo aktualizovaný návrh rozpočtového plánu. Odchádzajúca vláda Holandska predložila NRP do stanoveného termínu a nastupujúca vláda k nemu predložila dodatok obsahujúci doplnkové informácie o nových opatreniach. Keďže tabuľky v dodatku nespĺňajú požiadavky podľa kódexu správania, holandské orgány by mali bezodkladne predložiť aktualizované tabuľky spĺňajúce dané požiadavky. V prípade žiadneho NRP sa nezistilo „osobitne závažné nedodržiavanie povinností“ stanovených v Pakte stability a rastu, ako sa uvádza v článku 7 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 473/2013. Niektoré z predložených plánov však vyvolávajú obavy. Komisia preto 27. októbra 2017 zaslala Belgicku, Francúzsku, Taliansku a Portugalsku listy, v ktorých si vyžiadala ďalšie informácie a uviedla niekoľko predbežných pripomienok k návrhu rozpočtového plánu. Dotknuté členské štáty odpovedali koncom októbra. Komisia zohľadnila informácie obsiahnuté v listoch vo svojom posúdení vývoja rozpočtu a rizík. V prípade Talianska je dôvodom na znepokojenie pomer dlhu k HDP presahujúci 130 % HDP. Zlepšujúce sa makroekonomické a finančné podmienky poskytujú príležitosť na urýchlenie znižovania verejného dlhu. Je však potrebné, aby vláda poskytla viac informácií o svojej celkovej stratégii a konkrétnych krokoch, ktoré plánuje prijať na to, aby jednoznačne začala znižovať pomer dlhu k HDP, čím by zabezpečila splnenie dlhového kritéria. Keďže v súvislosti s fiškálnym výhľadom Talianska v roku 2017 naďalej panuje značná neistota, Komisia má v úmysle opätovne posúdiť na jar roku 2018 plnenie dlhového kritéria zo strany Talianska, a to na základe údajov o výsledku rozpočtového hospodárenia v roku 2017 a na základe konečného rozpočtu, ktorý parlament prijme v decembri 2017. V tabuľkách 2a a 2b sú zhrnuté posúdenia NRP jednotlivých členských štátov podľa stanovísk Komisie prijatých 22. novembra spolu s posúdením pokroku pri vykonávaní fiškálno-štrukturálnych reforiem. Tieto posúdenia vychádzajú z prognózy Komisie z jesene 2017. S cieľom uľahčiť porovnávanie je posúdenie plánov zhrnuté do troch všeobecných kategórií, ktoré majú rôzny význam v závislosti od toho, či sa na členský štát vzťahuje postup pri nadmernom deficite alebo nie: ·v súlade: podľa prognózy Komisie nie je na zabezpečenie súladu rozpočtu na rok 2018 s pravidlami Paktu stability a rastu potrebné upraviť rozpočtové plány v rámci vnútroštátneho rozpočtového postupu. ·vo všeobecnosti v súlade: podľa prognózy Komisie na rok 2018 sa očakáva, že v rámci NRP sa zabezpečí všeobecný súlad s pravidlami Paktu stability a rastu. Členské štáty, na ktoré sa vzťahuje postup pri nadmernom deficite: aj keď Komisia v prognóze na rok 2018 predpokladá, že sa strednodobý cieľ celkového deficitu dosiahne alebo že sa nadmerný deficit verejných financií napraví včas, fiškálne úsilie výrazne zaostáva za odporúčanou úrovňou, čo ohrozuje súlad s odporúčaniami v rámci postupu pri nadmernom deficite. Členské štáty, na ktoré sa vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu: v prognóze Komisie na rok 2018 sa predpokladá určitá odchýlka od strednodobého rozpočtového cieľa alebo od postupu úprav smerom k jeho dosiahnutiu, nesplnenie požiadavky by však nepredstavovalo značnú odchýlku od odporúčanej úpravy. Tieto členské štáty sa v príslušných prípadoch považujú za také, ktoré dodržiavajú referenčnú hodnotu pre úpravu pomeru dlhu k HDP. ·riziko nesúladu: podľa prognózy Komisie na rok 2018 sa neočakáva, že v rámci NRP sa zabezpečí súlad s pravidlami Paktu stability a rastu. Členské štáty, na ktoré sa vzťahuje postup pri nadmernom deficite: v prognóze Komisie na rok 2018 sa predpokladá, že sa odporúčané fiškálne úsilie nevynaloží, strednodobý cieľ celkového deficitu sa nedosiahne alebo sa nadmerný deficit verejných financií včas nenapraví. Členské štáty, na ktoré sa vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu: v prognóze Komisie na rok 2018 sa predpokladá značná odchýlka od strednodobého rozpočtového cieľa alebo od požadovaného postupu úprav smerom k jeho dosiahnutiu a/alebo prípadne nedodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP. Žiadny členský štát nepožiadal v súvislosti s rokom 2018 o využitie dodatočnej flexibility v súlade so „spoločne dohodnutou pozíciou k flexibilite v rámci Paktu stability a rastu“, ktorú Rada schválila Rada 12. februára 2016. Na pripomenutie, Rada v roku 2017 umožnila Fínsku, Lotyšsku a Litve využiť flexibilitu na základe doložky o štrukturálnej reforme a Fínsku aj na základe doložky o investíciách. Fínsko mohlo využiť flexibilitu vzhľadom na realizáciu významných štrukturálnych reforiem s pozitívnym vplyvom na dlhodobú udržateľnosť verejných financií a vzhľadom na vnútroštátne výdavky na projekty spolufinancované EÚ z európskych štrukturálnych a investičných fondov. Lotyšsko mohlo využiť flexibilitu v súvislosti s reformou zdravotnej starostlivosti. Litva využíva flexibilitu vzhľadom na zásadné štrukturálne reformy trhu práce a dôchodkového systému s pozitívnym vplyvom na dlhodobú udržateľnosť verejných financií. Viaceré členské štáty spomenuli vplyv, ktorý má na rozpočet zvýšený prílev utečencov a dodatočné bezpečnostné opatrenia. Ustanovenia článku 5 ods. 1 a článku 6 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1466/97 umožňujú dočasnú odchýlku od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu, aby bolo možné zohľadniť takéto dodatočné výdavky, pokiaľ sú prílev utečencov, ako aj závažnosť ohrozenia bezpečnosti mimoriadnymi udalosťami, ich vplyv na verejné financie je značný a pokiaľ by nebola ohrozená udržateľnosť. Komisia zohľadnila možnú dočasnú odchýlku v súvislosti s nákladmi spojenými s prílevom utečencov v rokoch 2015 a 2016 (Belgicko, Taliansko, Rakúsko, Slovinsko a Fínsko). Rakúsku, Taliansku a Slovinsku bola na rok 2017 vopred (ex ante) poskytnutá ďalšia možnosť odchýlky vzhľadom na náklady spojené s prílevom utečencov. Hoci sa náklady spojené s prílevom utečencov spomínajú aj v NRP Talianska na rok 2018 a v odpovedi na žiadosť Komisie o objasnenie plánovaného fiškálneho úsilia, Taliansko nepožiadalo o využitie dodatočnej flexibility. V súvislosti s výdavkami týkajúcimi sa bezpečnosti sa využitie flexibility v rokoch 2016 a 2017 umožnilo Belgicku, Taliansku a Rakúsku; žiada ďalšia krajina v NRP na rok 2018 o využitie flexibility nepožiadala. Komisia vykoná konečné posúdenie vrátane posúdenia oprávnených súm na základe zistených údajov, ktoré by orgány mali poskytnúť na jar 2018. Podľa predbežného posúdenia, ktoré Komisia uskutočnila na jar 2017, má Taliansko na základe doložky o mimoriadnych udalostiach nárok na odchýlku v súvislosti s vplyvom, ktorý má na rozpočet preventívny investičný plán na ochranu územia štátu pred seizmickými rizikami. Tento vplyv na rozpočet je potvrdený v NRP na rok 2018. Táto odchýlka sa však na jar 2018 opätovne spätne (ex post) posúdi, a to na základe údajov poskytnutých talianskymi orgánmi, a najmä vzhľadom na neistotu, ktorá panuje v súvislosti s realizáciou investičného plánu. V prípade niektorých členských štátov (Cyprus, Fínsko, Taliansko a Slovinsko) je s produkčnými medzerami na rok 2017, ktoré sa odhadli na základe spoločne dohodnutej metodiky, podľa všetkého spojená mimoriadna neistota, ako vyplynulo z nástroja Komisie na kontrolu hodnovernosti. V takých prípadoch Komisia vo svojom posúdení NRP podrobnejšie analyzovala odhady týkajúce sa produkčnej medzery na základe prístupu založeného na obmedzenom posúdení (constrained approach), pričom uplatnila zlepšenia metodiky požadované na neformálnom zasadnutí Rady ECOFIN, ktoré sa konalo v apríli 2016 v Amsterdame. Komisia pritom zvolila rovnaký prístup ako pri posudzovaní návrhov rozpočtových plánov na rok 2017 a programov stability a konvergenčných programov na rok 2017. V prípade Cypru a Fínska Komisia nevidela dostatočné dôvody na odchýlenie sa od odhadov vypočítaných na základe spoločnej metodiky po zohľadnení všetkých relevantných faktorov, hoci nástroj na kontrolu hodnovernosti poukazoval na mimoriadnu neistotu. Prístup založený na obmedzenom posúdení by v prípade Talianska viedol k záveru, že jeho produkčná medzera bude záporná, pričom na základe spoločnej metodiky sa odhadovalo, že Taliansko dosiahne kladnú produkčnú medzeru. V prípade Slovinska sa konštatovalo, že na základe hodnovernejšieho odhadu by sa Slovinsko dostalo v roku 2018 bližšie k hranici medzi dobrým a normálnym obdobím hospodárstva. Pri ani jednom z týchto dvoch štátov by to nemalo vplyv na požiadavky v rámci preventívnej časti. Nemalo by to teda žiadny vplyv ani na posúdenie ich NRP. A napokon, Komisia predbežne posúdila stupeň pokroku dosiahnutého pri uskutočňovaní fiškálno-štrukturálnych reforiem uvedených v odporúčaniach Rady z 11. júla 2017. Posúdenie NRP je zhrnuté do týchto piatich všeobecných kategórií: žiadny pokrok, obmedzený pokrok, určitý pokrok, značný pokrok a vyriešené v plnej miere. Komplexné posúdenie pokroku dosiahnutého pri vykonávaní odporúčaní pre jednotlivé krajiny bude uvedené v správach o jednotlivých krajinách na rok 2018 a v kontexte odporúčaní pre jednotlivé krajiny na rok 2018, ktoré prijme Rada v roku 2018.

Rámček 1 – Uplatnenie možnosti voľnej úvahy pri realizácii fiškálneho dohľadu na jeseň 2017 V odôvodneniach svojich odporúčaní z 11. júla 2017 Rada poukázala na zaobchádzanie, ktoré Komisia zamýšľala uplatniť v prípade členských štátov, pri ktorých z matice vyplýva fiškálna úprava vo výške 0,5 % HDP alebo viac. V odôvodneniach sa uvádza toto: „[...], pri posudzovaní návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následnom posudzovaní výsledkov rozpočtového hospodárenia za rok 2018 sa bude musieť náležite zohľadniť cieľ, ktorým je dosiahnutie zámerov fiškálnej politiky prispievajúcich k posilneniu prebiehajúceho oživenia, ako aj k zaisteniu udržateľnosti verejných financií [členského štátu]. V tejto súvislosti Rada poznamenáva, že Komisia má v úmysle vykonať celkové posúdenie v súlade s nariadením (ES) č. 1466/97, najmä vzhľadom na cyklickú situáciu [členského štátu].“ Komisia môže pri posudzovaní odchýlok od fiškálnych úprav vyplývajúcich z matice uplatniť určitú mieru voľnej úvahy. Zatiaľ čo súlad sa naďalej posudzuje na základe požiadavky založenej na matici, ako sa uvádza v odporúčaniach, Komisia môže pri posudzovaní súladu s Paktom stability a rastu v prípade členského štátu, ktorý sa na základe kvantitatívnych ukazovateľov značne odchyľuje od požadovanej úpravy (alebo mu takéto odchýlenie sa hrozí), uplatniť určitú mieru voľnej úvahy. Tak by sa pri tzv. celkovom posúdení mohlo nakoniec dospieť k záveru, že uplatnenie postupu pri značnej odchýlke nie je odôvodnené, ani keď sa v súvislosti s požiadavkou založenou na matici prekročí hranica značnej odchýlky vo výške 0,5 % HDP. Právny základ možno nájsť v špecifických podmienkach uvedených v článku 6 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97, pričom toto celkové posúdenie sa vykonáva na základe presných kvantitatívnych kritérií bez toho, aby bolo na tieto kritériá obmedzené, čo umožňuje zohľadniť aj ďalšie prvky. Možnosť voľnej úvahy sa považuje za prostriedok na riešenie špecifickej situácie v čase netypického a neúplného hospodárskeho oživenia. Ako bolo zdôraznené aj v prognóze Komisie z jesene 2017 a v časti 2 tohto oznámenia, súčasné oživenie sa posilňuje, zostáva však netypické a neúplné. Konkrétne, na trhu práce stále pretrváva stagnácia, jadrová inflácia zostáva nezvyčajne slabá a veľký prebytok bežného účtu, ktorý presahuje jeho základnú úroveň, naznačuje pretrvávanie nedostatočného domáceho dopytu. A napokon, k oživeniu prispieva aj ústretová menová politika ECB. Táto skutočnosť sa stáva ešte významnejšou v súvislosti s menovou politikou, ktorá sa postupne bude normalizovať. Na základe štruktúrovaného a holistického posúdenia komplexného súboru hospodárskych ukazovateľov je možné identifikovať prípady, v ktorých by sa mohlo úsilie pod úrovňou požadovanou na základe matice považovať za primerané. V prípade členských štátov, pri ktorých sa na rok 2018 predpokladá značná odchýlka od požiadaviek na základe matice alebo riziko tejto odchýlky, môže byť súčasťou celkového posúdenia metodické preskúmanie potrieb v oblasti stabilizácie a udržateľnosti s konečným cieľom dosiahnuť primerané zámery fiškálnej politiky na úrovni členského štátu. Toto preskúmanie vychádza zo štruktúrovanej a systematickej analýzy komplexného súboru hospodárskych ukazovateľov, ktorou by sa mala zabezpečiť predvídateľnosť a rovnaké zaobchádzanie s členskými štátmi. Analýza zahŕňa posúdenie problémov v oblasti udržateľnosti aj v oblasti stabilizácie. Podrobná analýza úrovne dlhu, ako aj problémov s krátkodobou a strednodobou udržateľnosťou umožňuje zistiť, či má členský štát problémy s udržateľnosťou alebo nie. Paralelne s tým sa posudzujú potreby v oblasti stabilizácie, a to vzhľadom na postavenie hospodárstva v rámci hospodárskeho cyklu a možnú existenciu inflačných tlakov. Ukazovateľ, ktorý vyplýva z produkčnej medzery vypočítanej na základe spoločnej metodiky, je doplnený najmä o alternatívne merania nevyužitých kapacít hospodárstva. Okrem toho možno zohľadniť aj ukazovatele inflačných tlakov. Komisia dospela k záveru, že v prípade Talianska a Slovinska sa fiškálna úprava, ktorá sa odchyľuje od príslušnej požiadavky, môže považovať za primeranú, za predpokladu, že tieto štáty takúto fiškálnu úpravu skutočne zabezpečia v roku 2018. Pri analýze sa zohľadňujú tieto po sebe nasledujúce argumenty. ·V prípadoch, keď sa zistia problémy s krátkodobou udržateľnosťou verejných financií, nie je uplatnenie voľnej úvahy odôvodnené. V takejto situácii sa momentálne nenachádza žiadny členský štát. ·Ani v prípadoch, keď sa oživenie hospodárstva členského štátu považuje za dostatočne stabilné, ako je to v prípade Belgicka, Francúzska a Portugalska, nie je uplatnenie voľnej úvahy odôvodnené. ·V prípade členských štátov, kde sa oživenie zdá stále krehké alebo kde by ho príliš veľké fiškálne sprísnenie by mohlo ohroziť, ako je to v prípade Talianska a Slovinska, sa môže fiškálna úprava, ktorá sa odchyľuje od príslušnej požiadavky, považovať za primeranú. Ak však tieto členské štáty majú zároveň problémy so strednodobou udržateľnosťou verejných financií a/alebo ak ich pomer dlhu k HDP presahuje 60 %, platí dôležité ustanovenie, že skutočne musia zabezpečiť primeranú fiškálnu úpravu. Táto by sa mohla približne rovnať aspoň polovici požiadavky vyplývajúcej z matice. Stanovenie takejto hornej hranice vyplýva z potreby dosiahnuť správnu rovnováhu medzi potrebami členského štátu v oblasti stabilizácie a potrebami v oblasti udržateľnosti. Táto fiškálna úprava sa v každom prípade musí v plnej miere dodržať. Účinné zabezpečenie minimálnej fiškálnej úpravy je nevyhnutné najmä v prípade členských štátov, ktoré prima facie nedodržiavajú referenčnú hodnotu pre úpravu pomeru dlhu k HDP, a preto im hrozí, že sa na základe dlhového kritéria začne na ne uplatňovať postup pri nadmernom deficite.



Tabuľka 2a: Prehľad jednotlivých stanovísk Komisie k návrhom rozpočtových plánov – členské štáty, na ktoré sa vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu Členské štáty Celkový súlad NRP s Paktom stability a rastu Pokrok pri realizácii fiškálno-štrukturálnej časti odporúčaní pre jednotlivé krajiny na rok 2017 Celkový záver o súlade v roku 2018 na základe prognózy Komisie z jesene 2017 Súlad s požiadavkami preventívnej časti v rokoch 2017 a 2018 BE* riziko nesúladu 2017: riziko značnej odchýlky od postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa na základe rokov 2016 – 2017 spolu, prima facie nedodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP; 2018: riziko značnej odchýlky od postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa, prima facie nedodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP; určitý pokrok DE*** v súlade 2017: strednodobý rozpočtový cieľ prekročený; dodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP; 2018: strednodobý rozpočtový cieľ prekročený; dodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP. obmedzený pokrok EE vo všeobecnosti v súlade 2017: žiadna odchýlka od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu; 2018: určitá odchýlka od postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa. neuvádza sa IE vo všeobecnosti v súlade 2017: riziko značnej odchýlky od postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa na základe rokov 2016 – 2017 spolu, dodržanie prechodného dlhového pravidla; 2018: riziko určitej odchýlky od postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa na základe rokov 2017 a 2018 spolu, dodržanie prechodného dlhového pravidla. určitý pokrok IT** riziko nesúladu 2017: riziko značnej odchýlky od postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa, prima facie nedodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP; 2018: riziko značnej odchýlky od postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa, prima facie nedodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP; určitý pokrok CY vo všeobecnosti v súlade 2017: riziko určitej odchýlky od strednodobého rozpočtového cieľa; dodržanie prechodného dlhového pravidla. 2018: riziko určitej odchýlky od strednodobého rozpočtového cieľa, dodržanie prechodného dlhového pravidla. určitý pokrok LT v súlade 2017: strednodobý rozpočtový cieľ prekročený; 2018: strednodobý rozpočtový cieľ prekročený. určitý pokrok LV v súlade 2017: žiadna odchýlka od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu; 2018: žiadna odchýlka od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu; určitý pokrok LU v súlade 2017: strednodobý rozpočtový cieľ prekročený; 2018: strednodobý rozpočtový cieľ prekročený. obmedzený pokrok MT vo všeobecnosti v súlade 2017: strednodobý rozpočtový cieľ prekročený; 2018: riziko určitej odchýlky od strednodobého rozpočtového cieľa. určitý pokrok NL**** v súlade 2017: strednodobý rozpočtový cieľ prekročený; 2018: strednodobý rozpočtový cieľ prekročený. určitý pokrok AT*** riziko nesúladu 2017: riziko značnej odchýlky od postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa na základe rokov 2016 – 2017 spolu, dodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP; 2018: riziko značnej odchýlky od postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa na základe rokov 2017 – 2018 spolu, dodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP. určitý pokrok PT riziko nesúladu 2017: riziko značnej odchýlky od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu, dodržanie prechodného dlhového pravidla v rámci povolenej ročnej odchýlky; 2018: riziko značnej odchýlky od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu, dodržanie prechodného dlhového pravidla v rámci povolenej ročnej odchýlky. obmedzený pokrok SK vo všeobecnosti v súlade 2017: riziko určitej odchýlky od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu; 2018: riziko určitej odchýlky od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu; určitý pokrok SI riziko nesúladu 2017: riziko určitej odchýlky od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu, dodržanie prechodného dlhového pravidla; 2018: riziko značnej odchýlky od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu, dodržanie prechodného dlhového pravidla. určitý pokrok FI* v súlade 2017: žiadna odchýlka od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu, dodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP; 2018: žiadna odchýlka od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu, dodržanie referenčnej hodnoty pre úpravu pomeru dlhu k HDP. určitý pokrok * Komisia 22. mája 2017 vydala v súvislosti s týmto členským štátom správu v súlade s článkom 126 ods. 3 zmluvy. V správe sa konštatovalo, že po posúdení všetkých relevantných faktorov by sa dlhové kritérium malo považovať za splnené. ** Komisia vydala 22. februára 2017 správu v súlade s článkom 126 ods. 3 zmluvy, v ktorej konštatovala, že pokiaľ nebudú dodatočné štrukturálne opatrenia vo výške najmenej 0,2 % HDP, ktoré sa vláda zaviazala prijať najneskôr do apríla 2017, v stanovenom čase hodnoverne zavedené s cieľom viac sa priblížiť k všeobecnému dodržiavaniu preventívnej časti paktu v roku 2017 (a teda v roku 2016), dlhové kritérium by sa malo v danom štádiu považovať za nedodržané. Komisia 22. mája 2017 dospela k záveru, že požadované dodatočné konsolidačné opatrenia na rok 2017 sa zaviedli. *** NRP založený na scenári nezmenenej politiky, ktorý predložila dočasná vláda. **** NRP predložený odchádzajúcou vládou bol aktualizovaný dodatkom novej vlády. Tabuľka 2b: Prehľad jednotlivých stanovísk Komisie k návrhom rozpočtových plánov – členské štáty, na ktoré sa vzťahuje nápravná časť Paktu stability a rastu Členské štáty Celkový súlad NRP s Paktom stability a rastu Pokrok pri realizácii fiškálno-štrukturálnej časti odporúčaní pre jednotlivé krajiny na rok 2017 Celkový záver o súlade v roku 2018 na základe prognózy Komisie z jesene 2017 Súlad s požiadavkami nápravnej časti paktu v rokoch 2017 a 2018 (alebo prípadne preventívnej časti paktu) ES vo všeobecnosti v súlade 2017: strednodobý celkový cieľ splnený, fiškálne úsilie nevynaložené; 2018: celkový deficit sa predpokladá pod úrovňou 3 %, hlavný cieľ nedosiahnutý a fiškálne úsilie nevynaložené. určitý pokrok FR* riziko nesúladu 2017: celkový deficit sa predpokladá tesne pod úrovňou 3 % HDP, hlavný cieľ nedosiahnutý a fiškálne úsilie nevynaložené. 2018: riziko značnej odchýlky od postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa, prima facie nedodržanie prechodného dlhového pravidla. obmedzený pokrok