EÚ v minulosti opakovane preukázala, že je schopná čeliť novým výzvam, ktoré v oblasti migrácie vznikajú. Zatiaľ sa nám však nepodarilo vybudovať udržateľný systém, ktorý by umožňoval predchádzať budúcim problémom a zmierňovať ich následky. Je čas, aby sme náš reaktívny postoj nahradili proaktívnym prístupom. Vždy, keď sme spolupracovali, dosiahli sme výsledky. Na to by sme mali pamätať teraz, keď sa snažíme formovať našu budúcnosť na základe solidarity a súdržnosti EÚ a jej členských štátov, ktoré si Európania zaslúžia.

Toto oznámenie poskytuje prehľad o súčasnej situácii a budúcich krokoch, ktoré treba podniknúť v záujme týchto vzájomne prepojených cieľov. Tieto pracovné línie by mali zodpovedať dlhodobému charakteru výzvy, ktorou je riadenie budúcich migračných tokov. Existujú však aj opatrenia, ktoré môžeme a ktoré by sme aj mali prijať hneď teraz. Rôzne nástroje EÚ, ktoré umožnili dosiahnuť skutočné výsledky v centrálnom Stredozemí, by sa mohli nasadiť aj na iných migračných trasách. Realizácia ďalšej fázy rozvoja európskej pohraničnej a pobrežnej stráže by výrazne zvýšila pripravenosť našich pohraničných zložiek. Urýchlené prijatie opatrení na riešenie najzjavnejších nedostatkov našich systémov v oblasti azylu, prijímania a návratu by okamžite zlepšilo našu schopnosť efektívne konať.

Kríza potvrdila, že všetky činnosti EÚ sú navzájom prepojené – na to, aby systém ako celok fungoval, musia do seba všetky jeho súčasti zapadať. V tomto oznámení sa pozornosť sústredí na tri základné prvky komplexného prístupu k riadeniu migrácie:

Na výzvy súvisiace s utečeneckou a migračnou krízou musela EÚ rozhodne a všestranne reagovať: záchranou životov, znížením počtu neregulárnych príchodov či novými nástrojmi, ktoré umožňujú spoločne riešiť problémy vo vnútri EÚ aj za jej hranicami. To isté bude platiť aj pri budovaní systému pre nadchádzajúce roky, ktorý obstojí v budúcnosti. Kľúčové kroky stanovila Komisia v Európskej migračnej agende. EÚ je vďaka tomu pripravená lepšie než kedykoľvek predtým. To však neznamená, že sa naša práca skončila. Kríza odhalila slabé miesta – na základe aktuálnych azylových pravidiel EÚ sa so žiadateľmi o azyl nezaobchádzalo v rôznych častiach EÚ rovnako, čo viedlo k pohybom žiadateľov z jedného členského štátu do druhého. Príchody do EÚ klesli na úroveň spred krízy, no štrukturálny migračný tlak je naďalej silný. Práve teraz máme šancu odstrániť existujúce nedostatky a vybudovať systém, ktorý môže odolať budúcim krízam. Namiesto riešení ad hoc však musíme hľadať trvalé riešenia. Medzi ne patrí narúšanie obchodných modelov prevádzačov, zabezpečenie vonkajších hraníc, zaistenie bezproblémového fungovania kľúčových procesov, ako sú konania o azyle a návrate, rozšírenie možností legálnej migrácie a riešenie základných príčin migrácie.

Na trase cez východné Stredozemie viedlo vyhlásenie EÚ a Turecka k okamžitému poklesu počtu prichádzajúcich osôb o 97 % na priemernú úroveň menej než 100 denne. Od jari 2017 došlo k obmedzenému, ale značnému nárastu a v roku 2018 došlo v porovnaní s rovnakým obdobím roku 2017 k zvýšeniu príchodov z Turecka o 30 %. Počet prekročení hranice je však naďalej o približne 90 % nižší ako počas vrcholu v roku 2015. Na trase cez centrálne Stredozemie, ktorá bola na začiatku krízy v roku 2014 hlavnou vstupnou bránou do Európy, dochádza od leta 2017 k neustálemu poklesu príchodov, pričom tento rok sa zatiaľ do Talianska dostalo približne 23 000 osôb. Najviac príchodov bolo tento rok zaznamenaných na trase cez západné Stredozemie, po ktorej dosiaľ v roku 2018 do EÚ prišlo viac ako 57 000 neregulárnych migrantov, čo v porovnaní s rokom 2017 predstavuje nárast o 126 %. Tento trend sa začal výrazne prejavovať v druhej polovici roku 2017. Ďalšie významné trendy – ako je výrazný nárast neregulárnych príchodov na grécko-tureckej hranici a zhromažďovanie migrantov v Bosne a Hercegovine – svedčia o tom, že stále potrebujeme prístup, ktorý bude pokrývať všetky migračné trasy.

Po vyvrcholení prílevu migrantov do EÚ v roku 2015 v súčasnosti toky poklesli pod predkrízové úrovne. Počet neoprávnených prekročení hraníc do EÚ cez hlavné migračné trasy bol zatiaľ v roku 2018 o 30 % nižší ako v roku 2017, pričom počas prvých desiatich mesiacov roka prekročilo neoprávnene hranice približne 116 000 osôb.

V máji 2017 sa situácia čiastočne stabilizovala a Komisia v snahe podporiť postupné zrušenie kontrol vnútorných hraníc predložila odporúčanie, v ktorom vyzvala členské štáty, aby kontroly vnútorných hraní používali len ako krajné opatrenie, a odporučila im alternatívne opatrenia, napríklad posilniť primerané policajné kontroly a policajnú spoluprácu v schengenskom priestore. V septembri 2017 prijala ďalšie odporúčanie, v ktorom vyzvala členské štáty, ktoré zaviedli kontroly vnútorných hraníc, aby zintenzívnili spoluprácu so susednými členskými štátmi, a posilnili tak vzájomnú dôveru a minimalizovali prípadné problémy. Komisia zároveň prijala návrh na zmenu príslušných ustanovení Kódexu schengenských hraníc, aby ho prispôsobila aktuálnym výzvam, a to najmä v súvislosti s teroristickými hrozbami. Teraz je dôležité, aby sa Európsky parlament a Rada dohodli na prijatí týchto navrhovaných zmien Kódexu schengenských hraníc.

·Schengen má obrovský hospodársky vplyv – každý rok sa v rámci schengenského priestoru uskutoční najmenej 62 miliónov cezhraničných pohybov tovaru a 24 miliónov pracovných ciest. Náklady na jedinú hodinu čakania navyše by mohli ľahko dosiahnuť až tri miliardy EUR ročne. Jednorazové náklady v prípade neexistencie schengenského priestoru spojené s obnovením kontroly hraníc sa odhadujú na 0,05 až 20 miliárd EUR.Dodatočné ročné prevádzkové náklady by mohli dosiahnuť dve až štyri miliardy EUR.

Po prvé, členské štáty by mali zlepšiť vykonávanie platných pravidiel a riešiť medzery vo svojich vnútroštátnych systémoch, ktoré odďaľujú skutočný návrat. Po druhé by sa mal rýchlo schváliť návrh na revíziu smernice o návrate, pretože by priniesol ďalšie zlepšenia: rýchlejšie konania, lepšie prepojenie s azylovými systémami a opatrenia proti útekom a neoprávneným sekundárnym pohybom by podstatne zvýšili šancu, že výsledkom rozhodnutia o návrate bude skutočný návrat. To isté platí aj o navrhovaných zmenách európskej pohraničnej a pobrežnej stráže, ktoré by boli výraznou pomocou zo strany EÚ.

Zo širšieho hľadiska by EÚ mala naďalej aktívne pôsobiť v rámci fór, ako je napríklad proces z Valletty, podporovať rabatský a chartúmsky proces, ale zároveň ďalej zintenzívňovať dialóg s Africkou úniou, ktorá je v tejto oblasti čoraz aktívnejšia. Na ďalšiu podporu komplexného prístupu k migrácii založeného na vzájomnej zodpovednosti a partnerstve by EÚ mala prostredníctvom globálneho paktu o migrácii využiť aj celosvetovú dynamiku.

Uvedené príklady sú dôkazom toho, že vďaka integrovanému prístupu k trasám v ich celistvosti sa EÚ a členským štátom podarilo dosiahnuť výrazný pokrok. Našou prioritou by malo byť prehĺbenie a rozšírenie takéhoto prístupu. Začať by sa pri tom malo na trase cez západné Stredozemie, kde sa zintenzívnilo úsilie o vytvorenie novej širokej platformy spolupráce s Marokom a kde prebiehajú nové iniciatívy s Mauritániou. Pokiaľ ide o iné oblasti, posilňuje sa dialóg s Egyptom a Tuniskom a rozvíja sa spolupráca s kľúčovými partnermi, ako je napríklad Etiópia. V súvislosti s poskytovaním podpory krajinám, v ktorých sa nachádza veľký počet utečencov, musia byť naďalej významnou prioritou aj potreby Sýrčanov.

Komisia v reakcii na závery Európskej rady z júna 2018 navrhla v septembri 2018 ďalšiu konsolidáciu európskej pohraničnej a pobrežnej stráže s cieľom zaistiť spoľahlivejšiu a trvalejšiu podpornú spôsobilosť agentúry. V návrhu Komisie sa zachováva primárna zodpovednosť členských štátov za ochranu vonkajších hraníc, ale agentúre sa poskytujú nástroje na to, aby mohla členský štátom pri plnení tejto úlohy poskytnúť podporu vďaka stálemu zboru pozostávajúcemu z 10 000 príslušníkov pohraničnej stráže. Tento zbor predstavuje 8,7 % zo 115 000 vnútroštátnych príslušníkov pohraničnej stráže v EÚ. Jeho postupné, ale rýchle zriadenie by okamžite zvýšilo kolektívnu schopnosť EÚ chrániť vonkajšie hranice a účinne vykonávať návraty z EÚ.

Predpokladom priestoru voľného pohybu bez kontrol na vnútorných hraniciach je silná a spoľahlivá ochrana vonkajších hraníc. Vzbudzuje dôveru v spoločnú bezpečnosť a v to, že osoby, ktoré do EÚ vstupujú, majú na vstup právo. Ide o spoločnú úlohu členských štátov, ktoré musia s pomocou európskej pohraničnej a pobrežnej stráže zabezpečiť riadenie svojich vonkajších hraníc, a to ako vo vlastnom, tak aj v spoločnom záujme. Riadenie hraníc má tiež priame dôsledky na účinné fungovanie interných pravidiel, napríklad v oblasti azylu a návratu, a na naše vzťahy s tretími krajinami.

Komisia v návrhoch týkajúcich sa nasledujúceho viacročného finančného rámca výrazne posilňuje financovanie vonkajších aspektov migrácie. Po prvé, z interných programov bude možné vo väčšom rozsahu podporovať opatrenia mimo EÚ. Celkovo sa na obdobie 2021 – 2027 navrhujú nové finančné prostriedky vo výške takmer 35 miliárd EUR. Značná časť sa použije na podporu kontinuity vnútornej a vonkajšej činnosti v oblastiach, ako sú návrat, readmisia a reintegrácia, alebo v rámci operačnej spolupráce s partnermi z tretích krajín. Po druhé, Nástroj susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce, ktorý by mal mať podľa návrhu k dispozícii takmer 90 miliárd EUR, bude zohrávať kľúčovú úlohu pri opatreniach, ktorými EÚ odpovie na výzvy, potreby a príležitosti v oblasti migrácie. Navrhnutý bol bezprecedentný výdavkový cieľ vo výške 10 %, ktorý by sa vzťahoval na základné príčiny neregulárnej migrácie a nútené vysídľovanie, ako aj na podporu správy a riadenia migrácie. Zatiaľ čo v minulosti bola EÚ nútená neustále mobilizovať externé financovanie a riešiť problémy s chýbajúcimi finančnými prostriedkami v rámci prísnych limitov rozpočtu, teraz bude mať k dispozícii jeden veľký nástroj, ktorý je primerané flexibilný a ktorý jej umožní nasmerovať zdroje v správny čas tam, kde sú potrebné.

Prehĺbenie dlhodobých partnerstiev si vyžaduje investície a udržateľné zdroje. To bude znamenať posilnenie trustového fondu EÚ pre Afriku. Zdroje, ktoré sú v súčasnosti k dispozícii, sú asi o 500 miliónov EUR nižšie, než si vyžadujú plány na rok 2019. Keďže finančné prostriedky EÚ doteraz pokrývali 89 % zdrojov trustového fondu, bude dôležité, aby počas zostávajúcej časti obdobia financovania boli členské štáty pripravené zvýšiť svoje príspevky, a to v súlade so závermi Európskej Rady z júna, ktoré obsahovali výzvu na doplnenie trustového fondu. V prípade viacerých programov sa vďaka úzkej spolupráci s členskými štátmi, ktorá prebiehala od fázy návrhu až po fázu implementácie, podarilo dosiahnuť zreteľný synergický efekt medzi príspevkami členských a príspevkami z rozpočtu EÚ. Komisia by privítala ďalšiu spoluprácu s členskými štátmi na programoch, ktoré reagujú na strategické ciele trustového fondu.

Okrem toho sa ďalej pracuje na tom, aby sa mohli začať realizovať pilotné projekty v oblasti legálnej migrácie s plánovanou finančnou podporou vo výške približne 20 miliónov EUR. Niekoľko pilotných projektov je vo fáze príprav a mali by sa čoskoro začať: nedávno boli dokončené dve hodnotenia a ostatné projekty vypracúvajú členské štáty. Blízko dokončenia je projekt v oblasti pracovnej mobility so severoafrickými krajinami, ktorý sa realizuje v rámci trustového fondu, a Komisia vypísala ďalšiu výzvu na predkladanie projektov v rámci Fondu pre azyl, migráciu a integráciu.

Pri budovaní dôveryhodnosti, ktorá je predpokladom práce s partnermi na komplexnej migračnej politike, je zároveň potrebné umožniť legálne cesty do EÚ. Vďaka minuloročnej úspešnej výzve, v rámci ktorej členské štáty prisľúbili 50 000 miest na presídlenie, môžu osoby, ktoré potrebujú ochranu, nájsť útočisko v Európe. Možnosti legálnej migrácie však nie sú len o ochrane. Počet prvých povolení na pobyt udelených štátnym príslušníkom tretích krajín s oprávneným pobytom v EÚ vzrástol z 2,6 milióna v roku 2015 na viac ako 3 milióny v roku 2017, pričom sa zvýšil najmä počet povolení na pobyt súvisiacich s prácou. To však nestačí a treba vytvoriť viac príležitostí pre študentov a odborných pracovníkov, a to najmä tých, ktorí sú vysokokvalifikovaní. V septembri Komisia zdôraznila význam strategickej a proaktívnej politiky EÚ v oblasti legálnej migrácie s cieľom ukázať, že existujú alternatívy k neregulárnej migrácii, a zároveň prispieť k vyššej konkurencieschopnosti hospodárstvu EÚ. Veľmi dôležitou súčasťou tohto úsilia je ambiciózny reformovaný systém modrej karty pre vysokokvalifikovaných štátnych príslušníkov tretích krajín. Komisia vyzýva Radu, aby sa urýchlene dohodla na pozícii, ktorá prinesie v porovnaní so súčasnou modrou kartou skutočnú pridanú hodnotu, a to v súlade s cieľmi stanovenými v návrhu Komisie.

Boj proti zločineckým sieťam je cieľom celého radu iniciatív týkajúcich sa výmeny informácií medzi členskými štátmi, agentúrami EÚ, misiami spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky, medzinárodnými organizáciami a tretími krajinami. Priamo na mieste zabezpečujú operačnú spoluprácu spoločné vyšetrovacie tímy. EÚ napríklad podporuje tím v Nigeri zložený z vyšetrovateľov z Nigeru, Francúzska a Španielska, ktorého práca viedla k zadržaniu 211 osôb. Tento prístup sa onedlho použije aj v iných krajinách pôvodu a tranzitu. V zlepšovaní komunikácie zohrávajú kľúčovú úlohu aj európski styční úradníci pre migráciu, ktorých Komisia vyslala do 13 prioritných partnerských krajín. Okrem toho na základe nedávneho návrhu Komisie by ďalšie nástroje mala získať sieť styčných úradníkov pre prisťahovalectvo z EÚ a členských štátov. V rámci operácie Sophia v Stredozemí sa používa inovatívny prístup. Spočíva v zriadení útvaru zaoberajúceho sa informáciami o trestnej činnosti, ktorý umožňuje výmenu informácií medzi operáciou Sophia, Europolom a Európskou agentúrou pre pohraničnú a pobrežnú stráž. Pri operácii Sophia bolo priamo zadržaných 151 prevádzačov a obchodníkov s ľuďmi a 551 plavidiel zločineckých organizácií bolo neutralizovaných. Pri zasahovaní proti konkrétnym prevádzačom v Líbyi zohrali zásadnú úlohu aj inovatívne sankcie prijaté na úrovni OSN, čo svedčí o tom, že sankcie sú oblasťou, ktorej treba venovať ďalšiu pozornosť s cieľom riešiť problém beztrestnosti a posilniť odrádzajúci efekt.

Ďalším krokom je využitie celého potenciálu týchto nástrojov. V tejto súvislosti je veľmi dôležité, aby účinné konania o návrate v členských štátoch bolo doplnené zjednodušením na úrovni EÚ a spoluprácou s tretími krajinami. V súčasnosti prebiehajú rokovania o ďalších readmisných dohodách s Nigériou, Tuniskom, Marokom a Čínou. Doplniť by ich mali diskusie o ďalších dohodách v oblasti readmisie s partnermi v subsaharskej Afrike, pričom by sa mali hľadať riešenia, ktoré uspokoja všetky existujúce potreby a využijú všetky dostupné páky a nástroje.

Na riešenie týchto výziev by Grécko malo bezodkladne zaviesť národnú stratégiu, ktorá zabezpečí primeranosť azylového a prijímacieho systému, ktorej súčasťou bude plán pre prípad nepredvídaných udalostí s cieľom zvýšiť odolnosť v budúcich núdzových situáciách a zaviesť jasné a účinné mechanizmy koordinácie. Komisia bude naďalej v spolupráci s agentúrami EÚ a medzinárodnými organizáciami poskytovať Grécku plnú podporu, a to aj prostredníctvom stálej prítomnosti na všetkých ostrovoch s hotspotmi a v Aténach. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby agentúry mali k dispozícii dostatok odborníkov.

Situácia v Grécku by sa však mala ešte zlepšiť. Zlepšovanie podmienok nedržalo krok s potrebami na ostrovoch. Grécke orgány musia urobiť viac, aby boli schopné rýchlo reagovať na vznikajúce potreby, ako je to napríklad dnes na ostrove Samos. Malo by sa vyvinúť väčšie úsilie, pričom osobitná pozornosť by sa mala venovať:

V návrhoch Komisie pre budúci viacročný finančný rámec sa predpokladá výrazné zvýšenie podpory poskytovanej na vonkajšie hranice, pričom v porovnaní so súčasným obdobím financovania ide o takmer štvornásobný nárast na 21 miliárd EUR v rokoch 2021 – 2027. Kľúčovou zložkou bude podpora pre agentúry EÚ, a to najmä pre európsku pohraničnú a pobrežnú stráž. Zároveň by sa vyčlenila suma 8 miliárd EUR na nový Nástroj na riadenie hraníc a víza. Podpora poskytovaná členským štátom pri budovaní ich kapacity riadenia hraníc prostredníctvom vnútroštátnych programov sa posilní, a napomôže sa rozvoj spoločnej vízovej politiky a integrovaného riadenia hraníc. Nástroj bude osobitne navrhnutý tak, aby reagoval na meniace sa potreby.

·Prepracovaná databáza systému Eurodac by sa už neobmedzovala len na žiadateľov o azyl, ale ukladali by sa do nej aj údaje o štátnych príslušníkoch tretích krajín, v prípade ktorých sa zistilo, že sa neoprávnene zdržiavajú na území EÚ. Obdobie uchovávania údajov v prípade neregulárnych migrantov zadržaných na vonkajších hraniciach sa predĺži zo súčasných 18 mesiacov na 5 rokov.

·všetci občania tretích krajín, ktorí cestujú do schengenského priestoru na účely krátkodobého pobytu (najviac 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia), budú podliehať systému vstup/výstup. V ňom sa zaznamená meno, údaje o cestovnom doklade a biometrické údaje, ako aj dátum a miesto vstupu a výstupu, čo pomôže cestujúcim bona fide, sťaží akékoľvek pokusy o vstup do schengenského priestoru s falošnými dokladmi a pomôže pri identifikácii osôb, ktoré prekročili povolenú dĺžku pobytu,

·cestujúci oslobodení od vízovej povinnosti aj cestujúci, ktorí vízovej povinnosti podliehajú, sa budú musieť pred tým, ako sa im umožní cestovať do Európy, podrobiť kontrole v nedávno posilnenom Schengenskom informačnom systéme. Toto opatrenie prispeje k zlepšeniu monitorovania cestujúcich, ktorí prekračujú vonkajšie hranice, a k lepšiemu využívaniu nástrojov, ako sú odtlačky prstov, pri identifikácii osôb vstupujúcich do schengenského priestoru,

ona základe posilneného mandátu agentúry v oblasti návratov by bolo možné podporiť približne 50 000 návratov za rok. Na to by sa však počet expertov v oblasti návratu musel zvýšiť 2,5-násobne na 1 400 – 1 500 zamestnancov,

Pokrok v reforme acquis v oblasti azylu

V roku 2016 Komisia predložila sedem návrhov týkajúcich sa reformy spoločného európskeho azylového systému. Dnes sú v prípade piatich z nich na dosah vyvážené politické dohody a v prípade ďalšieho návrhu by k takejto dohode mohlo dôjsť čoskoro. To znamená, že cieľ je veľmi blízko. Ďalšie informácie o týchto návrhoch možno nájsť v prílohe.

Čo by zmenili návrhy, v prípade ktorých sme blízko k dohode

·Kvalifikačné nariadenie povedie k zníženiu rozdielov v mierach uznaných žiadostí o azyl v celej EÚ, zaručí práva uznaným utečencom a bude odrádzať od sekundárnych pohybov.

·Smernicou o podmienkach prijímania sa zabezpečí, že žiadatelia o azyl budú prijímaní v celej EÚ za jednotných a dôstojných podmienok. Smernica pomôže predchádzať sekundárnym pohybom tým, že sa objasnia práva a povinnosti žiadateľov o azyl.

·Nariadenie o Agentúre Európskej únie pre azyl zabezpečí, že posilnená azylová agentúra EÚ bude môcť zintenzívniť svoju pomoc členským štátom spočívajúcu v rýchlej a plnej podpore. Prispeje k zvýšeniu efektívnosti konania o azyle tým, že umožní zrýchliť postupy identifikácie osôb, ktoré potrebujú ochranu, a tých, ktoré ju nepotrebujú, a to aj na hraniciach. Zabezpečí tiež spoločné záruky pre žiadateľov o azyl, ako aj prísnejšie pravidlá na predchádzanie zneužívaniu.

·Nariadením o systéme Eurodac sa rozšíri identifikačná databáza EÚ, ktorá príslušným orgánom pomôže sledovať sekundárne pohyby, potláčať neregulárnu migráciu a identifikovať osoby, ktoré nemajú právo zdržiavať sa na území EÚ.

·Nariadenie o rámci Únie pre presídľovanie prispeje k zníženiu neregulárnej migrácie zabezpečením bezpečných a legálnych alternatív. Nahradí súčasné programy ad hoc a stanoví celoeurópske dvojročné plány presídľovania skutočných utečencov. EÚ tým, že spoločne prispeje k celosvetovému úsiliu v oblasti presídľovania, posilní svoje partnerstvo a solidaritu s tretími krajinami, ktoré sú hostiteľmi veľkého počtu osôb, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu.

Každý z týchto nástrojov by aj sám osebe priniesol výrazný pokrok v oblasti riadenia migrácie. Sú užitočným odrazovým mostíkom k dosiahnutiu dohody o úplnej reforme spoločného európskeho azylového systému a ich prijatie by sa nemalo odkladať. Neexistuje žiadna technická ani právna prekážka, ktorá by bránila prijatiu jedného alebo viacerých z týchto návrhov oddelene od ostatných návrhov, hoci sú súčasťou širšej reformy. Po viac ako dvoch rokoch diskusií je nevyhnutné, aby teraz EÚ svojim občanom pred voľbami do Európskeho parlamentu dokázala, že je schopná dosiahnuť pokrok, aj keby tento pokrok mal byť len postupný. Európsky parlament a Rada by teraz mali urobiť posledné kroky, aby sa všeobecná dohoda, ktorá už bola dosiahnutá v prípade všetkých týchto návrhov, premenila na konečné prijatie.

Pokiaľ ide o nariadenie o konaní o azyle, Komisia víta, že Európsky parlament už schválil svoj mandát na rokovanie. Rada je v prípade tohto návrhu len krôčik od nájdenia spoločného stanoviska. Teraz je veľmi dôležité, aby sa začali rokovania medzi Európskym parlamentom a Radou s cieľom dosiahnuť dohodu čo najskôr. Revidovaným nariadením sa zjednoduší konanie o azyle, zvýši sa jeho efektívnosť a zabezpečia sa spoločné záruky pre žiadateľov o azyl spolu s prísnejšími pravidlami na predchádzanie zneužívaniu. Spoločné konanie o azyle je jedným zo základných kameňov účinného a spravodlivého azylového systému so skutočným vplyvom v praxi.

Nastal čas, aby sa dosiahol pokrok v otázke dublinského nariadenia

Kľúčovým prvkom stabilného azylového systému, ktorý obstojí v budúcnosti, je spravodlivý a udržateľný mechanizmus na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl. So zreteľom na to Komisia v máji 2016 prijala návrh na reformu dublinského nariadenia. Cieľom návrhu bolo, aby bol systém spravodlivejší a účinnejší, čo sa má dosiahnuť začlenením mechanizmu, na základe ktorého by bolo možné prideľovať žiadateľov z nadmerne zaťažených členských štátov podľa úrovne migračného tlaku, do dublinských pravidiel.

Na základe návrhu Komisie Európsky parlament prijal pozíciu v novembri 2017, pričom tento mechanizmus spravodlivosti posunul o krok ďalej tým, že ho transformoval na povinný systém prideľovania, ktorý by sa uplatňoval všeobecne bez ohľadu na migračný tlak. Medzitým jednotlivé predsedníctva Rady vrátane súčasného rakúskeho predsedníctva, ktoré pracuje s koncepciou „povinnej solidarity“, formovali mechanizmus solidarity, ktorý by bol vyvážený zložkou zodpovednosti. V Rade sa už vykonalo množstvo práce na vymedzení základných rysov mechanizmu solidarity, ktorý spočíva vo finančnej a materiálnej podpore pre členské štáty, ktoré sú vystavené tlaku, ako aj pre členské štáty, ktoré sa podieľajú na solidarite, a v ich prioritnom prístupe k podpore príslušných agentúr EÚ. Viac ako dva roky po tom, čo Komisia predložila návrh, však rozdielne pozície členských štátov pretrvávajú a zabránili Rade, aby prijala mandát na začatie rokovaní s Európskym parlamentom, a to napriek tomu, že spoluzákonodarca považuje tento návrh za prioritný. Je preto potrebné, aby sa Rada naďalej snažila o nájdenie východiska, aby sa reforma dublinského nariadenia mohla v duchu kompromisu všetkých strán čo najskôr dokončiť v rámci spolurozhodovacieho postupu s Európskym parlamentom.

V súlade so závermi Európskej rady z júna 2018 by sa ďalšia práca na dublinskom nariadení mala zamerať na nájdenie vyváženého kompromisu založeného na zodpovednosti a solidarite s prihliadnutím na osoby vylodené počas pátracích a záchranných operácií. Komisia je odhodlaná pracovať na dosiahnutí kompromisu, ktorý prinesie skutočnú pridanú hodnotu v porovnaní so súčasným dublinským nariadením a v rámci ktorého sa konkrétne prejaví priamy prísľub pomoci členským štátom pod tlakom v rovnováhe s účinným výkonom zodpovednosti. Tieto dve vzájomne sa dopĺňajúce koncepcie solidarity a zodpovednosti by mali byť nastavené tak, aby fungovali preventívne. Najmä solidarita by mala byť organizovaná tak, aby sa zabezpečilo čo najširšie spektrum príspevkov členských štátov, ktoré bude odrážať komplexný charakter migračnej výzvy. Členské štáty by preto mali prispievať do každej z troch rôznych zložiek komplexného prístupu, ktorými sú vonkajší rozmer, vonkajšie hranice a vnútorný rozmer. Preventívny a komplexný charakter takéhoto prístupu by mal zabezpečiť, že počet neregulárnych príchodov sa udrží na nízkej úrovni.

Od členských štátov by sa očakávalo, že sa dobrovoľne zaviažu prispievať do každej z týchto troch zložiek. Tento prístup by v prvom rade spočíval na ochote členských štátov posilniť existujúci systém tým, že identifikujú, akú pomoc a podporu môžu poskytnúť. Následne by sa príspevky mohli upraviť a prispôsobiť v rámci kooperatívnych koordinačných mechanizmov, aby lepšie zodpovedali potrebám v praxi. Tento rámec by tiež musel byť podporený zárukami, že solidarita povedie k skutočnej rovnováhe medzi rôznymi prvkami systému, najmä pokiaľ ide o vnútorný rozmer, a to v podobe mechanizmu prideľovania, ktorý by sa týkal aj osôb prichádzajúcich na vonkajšie hranice alebo vyloďujúcich sa na vonkajších hraniciach. Vzhľadom na obdobia mimoriadneho tlaku musí byť súčasťou systému bezpečnostná sieť, ktorá v prípade, že dobrovoľné záväzky členských štátov nebudú dostatočné, zabezpečí, aby bolo možné dotknutému členskému štátu poskytnúť skutočnú podporu a aby bola súvisiaca záťaž spravodlivo rozdelená medzi jednotlivé členské štáty.

Mechanizmus solidarity ide ruka v ruke so zodpovednosťou, čo je predpokladom dobre a nepretržite fungujúceho azylového systému vo všetkých členských štátoch a v celej Únii. Výrazným nedostatkom súčasného dublinského systému je to, že zodpovednosť po krátkom čase zaniká, čo motivuje žiadateľov o azyl k úteku. Vyriešenie tejto otázky zostáva kľúčom k predchádzaniu zneužívaniu a sekundárnym pohybom. Členské štáty musia spracúvať žiadosti o azyl rýchlo a zaistiť kvalitu prijímaných rozhodnutí, aby osoby, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu, získali túto ochranu bezodkladne. Členské štáty by zároveň mali riešiť problém neregulárnej migrácie a ďalej pracovať na znefunkčnení obchodného modelu prevádzačov. Preto treba pohotovo vybavovať žiadosti osôb, ktoré nemajú nárok na medzinárodnú ochranu, aby ich bolo možné rýchlo vrátiť. Realizácia týchto cieľov si vyžaduje účinné konania o azyle a návrate vrátane možnosti využiť kontrolované centrá.

Vychádzajúc z uvedených úvah a vzhľadom na skúsenosti s riešeniami ad hoc, ktoré sa použili počas leta, by bolo možné zaviesť dočasné opatrenia založené na skutočnej solidarite a zodpovednosti. Tieto opatrenia, ktoré by boli časovo obmedzené a ktoré by slúžili ako premostenie pred nadobudnutím účinnosti nového dublinského nariadenia, by mohli slúžiť ako predzvesť základných prvkov budúceho systému. Všetky členské štáty by sa mali nabádať k tomu, aby sa do tohto spoločného úsilia zapojili, pretože skúsenosti z leta ukazujú, že na zaistenie účinnosti takýchto opatrení je potrebné určité kritické množstvo členských štátov. Tieto dočasné opatrenia by mohli znamenať, že EÚ bude už teraz lepšie pripravená na to, aby na akúkoľvek kulmináciu počtu príchodov reagovala solidaritou, a to spôsobom, ktorý zaručí účinné predchádzanie sekundárnym pohybom. Nemali by slúžiť na oddialenie prijatia dublinského nariadenia, ktoré sa musí uzavrieť čo najskôr v rámci širšej reformy v oblasti migrácie a azylu. V súvislosti s týmito dočasnými opatreniami by EÚ na požiadanie poskytla členským štátom plnú podporu prostredníctvom agentúr a finančných programov.

Komisia je aj naďalej odhodlaná spolupracovať s Európskym parlamentom a Radou na všetkých prvkoch reformy dublinského nariadenia s cieľom vytvoriť systém, ktorý bude zárukou Európy bez vnútorných hraníc založenej na zásadách solidarity a zodpovednosti.

Ambiciózne financovanie v reakcii na migračné výzvy a ako doplnok reforiem

Aby navrhovaná reforma priniesla očakávané výsledky, členské štáty budú potrebovať značnú finančnú podporu. Návrhy týkajúce sa Fondu pre azyl a migráciu podporia posilnenie spoločného európskeho azylového systému, v rámci ktorého sa zrýchli a zlepší kvalita spracúvania žiadostí o azyl. Prostriedky z fondu sa môžu použiť na včasnú podporu integrácie štátnych príslušníkov tretích krajín vrátane jazykových kurzov a kurzov občianskej orientácie. Možno z neho podporiť systémy návratu a účinnosť návratov, či už dobrovoľných alebo nútených. V rámci týchto cieľov by sa z fondu poskytli doplnkové sumy na podporu presídlenia, premiestnenia a presunov. Dôležité teraz je, aby sa rokovania medzi Európskym parlamentom a Radou začali čo najskôr a aby sa zachovala vysoká úroveň ambicióznosti návrhov Komisie.