V prílohách II, IV a V k smernici o biotopoch sa uvádza 1 389 druhov európskeho záujmu. Druhov z niektorých väčších taxonomických skupín, ako sú mäkkýše, článkonožce a cievnaté rastliny, sa prílohy týkajú len vo veľmi obmedzenej miere. Najviac sú v nich zastúpené stavovce, a to 85 % druhov obojživelníkov, 70 % druhov plazov, 64 % druhov cicavcov a 39 % druhov sladkovodných rýb. Opatrenia smernice, a to aj opatrenia na ochranu typov biotopov z prílohy I, prospievajú aj mnohým neuvedeným druhom vrátane množstva bežnejších.

Z deviatich oznámených skupín biotopov majú najnižší podiel posúdení s „dobrým stavom“ pobrežné biotopy (do ktorých patria aj typy morských biotopov). Zlý stav (vo viac ako 50 % prípadov) bol najčastejšie konštatovaný pri posúdení dún, rašelinísk, bažín a močiarov. K biotopom s najvyšším podielom (49 %) posúdení so „zlým stavom“ patria aj lúky, ktoré obsahujú určité biotopy veľmi bohaté na druhy. Mimoriadne zlý stav vykazujú lúky, ktoré si vyžadujú aktívne riadenie.

Stav ochrany biotopov sa za obdobie podávania správ nezlepšil. Dobrý stav ochrany bol vykázaný iba v 15 % posúdení biotopov v porovnaní so 16 % v roku 2015. v prevažnej väčšine bol vykázaný nepriaznivý stav (45 % nedostatočný a 36 % zlý v porovnaní so 47 % a 30 % v roku 2015). Hoci počet posúdení, v ktorých bol konštatovaný nedostatočný stav, klesol o 2 percentuálne body bol konštatovaný zlý stav, vzrástol o 6 percentuálnych bodov, väčšina zmien neodráža skutočné zhoršenie na mieste, ale zlepšenie metód posudzovania na úrovni EÚ alebo jednotlivých členských štátov.

Na základe informácií, ktoré na účely tohto posúdenia poskytli členské štáty, sme určili rozsah splnenia cieľa 1 stratégie v oblasti biodiverzity do roku 2020. Cieľom bolo zastaviť zhoršovanie stavu všetkých druhov a biotopov, na ktoré sa vzťahujú právne predpisy EÚ o ochrane prírody, a dosiahnuť výrazné a merateľné zlepšenie ich stavu tak, aby sa do roku 2020 (v porovnaní s posúdeniami z roku 2010) dosiahlo:

V prípade vtákov sa zlepšenie na vnútroštátnej úrovni vymedzuje inak, keďže sa nevykonáva žiadne vnútroštátne posúdenie stavu ochrany a trendu v oblasti stavu. Preto sa za zlepšenie považuje priaznivý krátkodobý populačný trend alebo stabilizácia po nepriaznivom dlhodobom trende, ktorý vyplynul z predchádzajúcej národnej správy. Spolu bolo zaznamenaných 2 148 správ členských štátov, v ktorých sa uvádza zlepšenie na základe uvedených kritérií. Celkovo to zodpovedá 397 (pod)druhom vtákov, ktoré vykázali zlepšenie v aspoň jednom členskom štáte počas aspoň jednej sezóny, za ktorú sa oznamovali údaje. Približne 44 % všetkých vtákov s trendom zlepšenia tvorí vodné sťahovavé vtáctvo. Mnohé z týchto druhov sú podľa rámcovej smernice EÚ o morskej stratégii kategorizované aj ako morské druhy, pričom tvoria 33 % všetkých zlepšení. Vtáctvo žijúce na poľnohospodárskej pôde a lesné vtáctvo tvoria po 9 %. Príkladmi druhov vtákov so zlepšujúcim sa stavom sú orliak morský (Haliaeetus albicilla), žeriav popolavý (Grus grus), haja červená (Milvus milvus) a volavka biela (Ardea alba).

Cieľ dosiahnuť do roku 2020 priaznivý alebo zlepšujúci sa stav v prípade 34 % posúdení biotopov nebol splnený (je o 12 percentuálnych bodov nižší). Podiel iných druhov, ako sú vtáky, ktorých stav je posúdený ako priaznivý alebo zlepšujúci sa, je však takmer na úrovni čiastkového cieľa na rok 2020 vo výške 35 % (o 2 percentuálne body nižší). Trendy týkajúce sa populácie vtákov sú rôznorodé. Počet druhov v bezpečnom a zlepšujúcom sa stave v období 2010 až 2015 síce vzrástol, ale v období 2015 až 2020 došlo k určitému zhoršeniu (o tri percentuálne body), čo znamená, že do dosiahnutia 78 % cieľa chýba viac ako 20 percentuálnych bodov. Cieľ 1 stratégie v oblasti biodiverzity do roku 2020 teda splnený nebol.

V prípade typu biotopu znamená „dobrý stav ochrany“ to, že jeho prirodzený rozsah, rozloha, štruktúra a funkcie sú dostatočne veľké a v dobrom stave; takisto sú priaznivé aj jeho vyhliadky do budúcnosti. V tejto súvislosti znamená „obnova“:

Vo všeobecnosti nie je možné na základe oznámených informácií dospieť k pevným záverom týkajúcim sa účinnosti sústavy Natura 2000. Je to tak najmä z dôvodu obmedzeného monitorovania, konkrétne bežnej praxe monitorovania iba vzorky lokalít sústavy Natura 2000. Nato, aby bolo posúdenie účinnosti opatrení súvisiacich so sústavou Natura 2000 uspokojivé, by mal byť súčasťou monitorovania zber viacerých údajov o oblastiach v sústave aj mimo nej, ako aj o kvalite riadenia ochrany.

Napriek tomu, že z určitých náznakov vyplýva priaznivý vplyv sústavy na stav ochrany, možno z dostupných informácií s veľkou istotou odvodiť, že sa zatiaľ jej potenciál nevyužíva naplno a že je potrebné vyriešiť závažné nedostatky v realizácii.

6.Závery a výhľad do budúcnosti

Toto posúdenie stavu ochrany predstavuje najrozsiahlejšie a najúplnejšie preskúmanie stavu prírody, aké bolo doteraz v EÚ vypracované. Poskytuje pevný základ na hodnotenie vykonávania smerníc o ochrane prírody a spoľahlivé východisko na meranie pokroku pri plnení cieľov novej stratégie v oblasti biodiverzity do roku 2030.

Z posúdenia vyplýva, že EÚ zatiaľ nedokázala zastaviť zhoršovanie stavu chránených typov biotopov a chránených druhov, ktorých zachovanie má význam pre celú EÚ. Kľúčové záťaže vyplývajúce z využívania pôdy a vody, ktoré viedli k degradácii prírody, stále pretrvávajú, čo má za následok značnú odchýlku od cieľa na rok 2020, ktorý spočíva v zastavení a merateľnom zvrátení zhoršovania stavu druhov a biotopov.

Inšpirujúce príbehy úspechu z členských štátov poukazujú na to, čo možno dosiahnuť prostredníctvom cielených činností, často podporovaných iniciatívami v rámci programu EÚ LIFE, alebo špecializovanými agroenvironmentálnymi systémami v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky. Tento úspech sa však nedosahuje v dostatočnej miere.

Pokrok pri vykonávaní oboch smerníc nebol za posledných šesť rokov (značné rozšírenie sústavy Natura 2000 a viac lokalít s plánmi riadenia) dostatočný na zlepšenie stavu ochrany. Plne funkčná sústava chránených území stále nie je dokončená, a to najmä v morskom prostredí. Okrem toho je ešte potrebné v mnohých lokalitách zaviesť potrebné ochranné opatrenia vychádzajúce z jednoznačne vymedzených cieľov ochrany. Potrebné investície do prírody, okrem iného do obnovy v rámci sústavy chránených území aj mimo nej, sa neuskutočnili. Požiadavky v oblasti prírody na prekonanie nepriaznivej záťaže, ktorá pochádza z odvetví ako poľnohospodárstvo a lesné hospodárstvo, neboli dostatočne začlenené do kľúčových politík týkajúcich sa využívania pôdy a vody. V mnohých morských lokalitách sústavy Natura 2000 je stále potrebné schváliť a zaviesť opatrenia na riadenia rybárstva. Okrem toho sa stáva čoraz väčšou hrozbou zmena klímy, ktorá môže podľa predpokladov vyvolať výrazné zintenzívnenie záťaže a priamy aj nepriamy vplyv na druhy a biotopy, napríklad v dôsledku zmien vo využívaní pôdy či zmien lokalít alebo kvality biotopov.

V tomto posúdení sa zdôrazňuje, že ak chceme mať reálnu šancu spustiť v Európe do roku 2030 proces obnovy biodiverzity, ako sa to predpokladá v novej stratégii v oblasti biodiverzity, je potrebná výrazná zmena nášho konania. Ak to nedokážeme, bude to znamenať ďalšie zhoršovanie nielen nášho spoločného prírodného dedičstva, ale aj životne dôležitých služieb, ktoré nám poskytuje a ktoré priaznivo vplývajú na naše zdravie aj prosperitu.

V novej stratégii v oblasti biodiverzity do roku 2030 sa pre túto transformačnú zmenu stanovuje potrebný rámec. Spoločne s ďalšími iniciatívami v rámci zelenej dohody sa v nej stanovuje veľmi ambiciózny a praktický akčný program zameraný okrem iného na rozšírenie rozlohy zákonom chránených a účinne riadených oblastí a navrhuje plán obnovy prírody EÚ.

V tomto posúdení týkajúcom sa prírody sa zdôrazňuje významný potenciál obnovy chránených biotopov spočívajúci v zachovaní ich súčasného stavu aj rozšírení ich územia, ktorý je potrebný na dosiahnutie priaznivého stavu ochrany. Patri k tomu aj obnova biotopov bohatých na uhlík, ktoré dokážu prispievať k zmierneniu zmeny klímy. Toto posúdenie sa priamo týka aj merania úspešnosti opatrení stratégie, ktorých cieľom je riešiť kľúčové záťaže vyplývajúce z využívania pôdy a vody, a to najmä vo vzťahu k poľnohospodárstvu, ktoré sa v posúdeniach druhov a biotopov v členských štátoch, z ktorých vyplynul zlý stav, uvádza najčastejšie. V kombinácii so stratégiou „z farmy na stôl“ by sa mala opatreniami zameranými na propagáciu ekologického poľnohospodárstva, znižovanie používania a rizík pesticídov, ochranu a obnovu pôdnych ekosystémov a intenzívnejšie zavádzanie krajinných prvkov na poľnohospodárskej pôde podporiť obnova druhov a biotopov chránených podľa smerníc o ochrane prírody, a to vrátane opeľovačov a ich biotopov.

V novej stratégii v oblasti biodiverzity sa zdôrazňuje, že boj proti strate biodiverzity musí byť založený na spoľahlivých vedeckých poznatkoch. Členské štáty by mali naďalej zlepšovať kvalitu a úplnosť svojich systémov monitorovania, aby ich mohli využiť pri vypracúvaní budúcich správ. Súčasné monitorovanie a podávanie správ môžu doplniť a podporiť pozorovania Zeme/diaľkové prieskumy, rôzne iné technológie a nástroje (napr. modelovanie), výsledky výskumných/inovačných činností, ako aj občianska veda. Tento potenciál je potrebné vyskúšať a využívať na uľahčenie práce orgánov zodpovedných za podávanie správ.

Ďalšie posúdenie stavu prírody v EÚ plánované na rok 2026 by malo významne prispieť k meraniu pokroku pri dosahovaní cieľov v oblasti prírody podľa novej stratégie v oblasti biodiverzity.