SK    SK  KOMISIA EURÓ PSKYCH SPOLO ČENSTIEV 
Brusel, 10.8.2004 
KOM(2004) 547 v kone čnom znení 
  
OZNÁMENIE KOMISIE RADE 
o otvorení konzultácií s Pobrežím Slonoviny o uplat ňovaní článku 96 Dohody z Cotonou 
 
SK 2   SK 1. Dohoda o mieri podpísaná v Marcoussise 24. januára 2003 stanov ila pre podpisujúce 
krajiny prevzatie ur čitých záväzkov zameraných na návrat k mieru a stabilite a na dosiahnutie 
otvorených a transparentných volieb v roku 2005. Záväzky sa  týkajú rôznych oblastí ur čených 
hlavnými princípmi uvedenými v článkoch 9 a 96 Dohody z Cotonou o ľudských právach, 
princípoch demokracie a právnom štáte.  
Predseda Európskej komisie v prejave prednesenom na Konferencii predstavite ľov štátov a 
vlád v Paríži - Kléber 26. januára 2003, v priebehu ktorej medzinárodné spolo čenstvo 
ratifikovalo dohodu z Marcoussisu, čo Rada bezpe čnosti OSN následne formálne za členila do 
rezolúcie č. 1464 zo 4. februára 2003, potvrdil nevyhnutnos ť "mobilizácie zdrojov, ktoré budú 
potrebné pre Pobrežie Slonoviny na obnovenie stability a ekonomického rozvoja", za 
výslovnej podmienky, že záväzky prijaté v Marcoussise a slávnostne pris ľúbené po čas 
Parížskej konferencie "sa skuto čne uvedú do života a trvalo sa obnoví mier, stabilita a 
bezpečnosť a ľudské práva sa budú striktne dodržiava ť." Vo svojom prej ave sa predseda 
Európskej únie rovnako vyjad ril, že je nevyhnut né, aby sily Pobrežia Slonoviny tiež 
rešpektovali záväzky prijaté v Marcoussise.  2. Európska únia sa obávala najmä opakovaného porušovania ľudských práv jednou alebo 
druhou stranou od vypuknutia vážnej politickej a vojenskej krízy 19. septembra 2002 do 
podpísania dohody v Marcoussi se 24 januára 2003.  
 Súčasťou mnohých deklarácií, kt oré EÚ vyhlásila od za čiatku tohto konfliktu, bolo vyjadrenie 
znepokojenia nad situáciou v oblasti ľudských práv na Pobreží Slonoviny. V deklarácii z 21. 
októbra 2002 vyhlásenej pri príležitosti prímeria, ktoré EÚ privítala, zárove ň vyjadrila svoje 
znepokojenie nad porušovaním ľudských práv. V deklarác ii z 15. novembra 2002, ktorou 
žiadala podpísanie mierovej dohody, ti ež odsúdila zistené porušovanie ľudských práv, 
príkladom čoho bola vražda doktora Benoîta Dacoury-Ta bleya. Potom v deklarácii zo 17. 
decembra 2002 znovu odsúdila porušovanie ľudských práv páchanýc h v tejto krajine 
v súvislosti s odhalením krvavých jatiek.   Situácia sa napokon zlepšila až do vraždy novinára Jeana Hélèna, čo EÚ odsúdila vo svojej 
deklarácii z 27. októbra 2003, ktorá zárove ň nabádala predstavite ľov, aby opätovne prevzali 
bezpečnostné sily do svo jich rúk. Po nieko ľkých mesiacoch pokoja EÚ vyjadrila v deklarácii 
z 25. marca 2004 po ľutovanie nad opätovným porušovaním ľudských práv na Pobreží 
Slonoviny a v deklarácii z 8. apríla 2004 vyslovila ľútosť nad udalos ťami z 25. marca a 
vyjadrila znepokojenie nad ďalším vážnym porušovaním ľudských práv a bezpe čnosti 
príslušníkov tohto národa a cudzincov. 
Aj závery správy o udalostiach 25. marca 2004 špeciálnej vyšetrovacej komisie OSN 
uverejnenej 13. mája 2004 uvádzajú: "To, čo sa stalo 25. a 26. marca je masakrou nevinných 
civilistov, čím boli ľudské práva hrubo porušené. Našla sa  zámienka a podrobne pripravený 
plán uskuto čnili bezpe čnostné sily, to znamená polícia, ž andári, armáda a špeciálne jednotky 
pod vedením a zodpovednos ťou najvyšších predstavite ľov štátu."  Podľa tejto správa "bolo 120 
mŕtvych, 274 ranených a 20 osôb je nezvestných."   
Odvtedy sa v oblasti ľudských práv objavili ďalšie znepokojujúce ud alosti. Od piatku 16. 
apríla 2004 je nezvestný kanadský frankofónny novi nár Guy-André Kieffer, 7. júna napadla 
skupina extrémistov "m ladí patrioti" nieko ľko desiatok cudzincov v rámci "prenasledovania 
západoeurópanov" priamo v uliciach Ab idžanu. Potom 25. júna 2004 bol zavraždený 
francúzsky vojak, ú častník operácie Licorne, nekontrolovaným príslušníkom armády Pobrežia 
Slonoviny. A 28. júna 2004 našli m ŕtveho a zaviazaného vo vreci s povrazom na krku na 
 
SK 3   SK okraji cesty v Abidžane Habibi Dodoa, vodcu hnutia mladých Revolu čnej komunistickej 
strany Pobrežia Slonoviny (PCRCI) a študenta práv a, ktorého zbili extrémistickí študenti 23. 
júna, a ktorý podal odvolanie na Feder ácii vysokoškolských študentov – FESCI. 
Napokon za povšimnutie stojí, že zákon o Národnej komisii pre ľudské práva, ktorého 
vytvorenie ustanovila dohoda v Marcoussise, a ktorý schválil parlament na svojom 
mimoriadnom zasadnutí v apríli 2004, nie je v súlade s ustanoveniami dohody z Marcoussisu. 
V uvedenej Komisii nie sú zástupcovia tr och hnutí Nových síl, signatárov dohody z 
Marcoussisu, kde príloha VI, bod 1 predsa ustanovuje, že "Komisia bude zložená zo 
zástupcov všetkých strán."  
3. Ďalším z hlavných princípov obsiahnutých v dohode z Cot onou sú základné princípy 
demokracie. Treba konštatova ť, že ich uplat ňovanie má závažný sklz oproti záväzkom, ktoré 
boli prijaté v Marcoussise. 
Osobitne ve ľké znepokojenie vyvoláva, či voľby v roku 2005 budú organizované v 
zodpovedajúcich podmienkach. Vzh ľadom na sklz pri uplat ňovaní dohody z Marcoussisu, 
nebude možné naplni ť ustanovenia príloh I a II dohod y o identifikácii a o volebných 
zoznamoch. Riešenie chúlostivej otázky volite ľnosti do úradu prezidenta ustanovenej v 
prílohe III dohody má rovnako ve ľký sklz.  
V prvom rade identifikácia, činnosť, ktorú vykonáva spolo čnosť SITEL ako jej výhradný 
dodávateľ, je vo ve ľkom sklze: nebude sa môc ť začať skôr ako v júni 2004 a výhradne v 
oblastiach, ktoré sú pod kontrolou vlády. Národná Komisia pre kontrolu identifikácie (CNSI), 
vytvorená v januári 2004 v sú lade s dohodou z Marcousisu, ur čená na výkon doh ľadu nad 
Národným úradom pre identifikáciu vytvorenom v roku 2001, ako jediný orgán spôsobilý na 
vydávanie identifika čných dokumentov, až dodnes nezískala žiadne finan čné prostriedky. Až 
začiatkom júna sa rozhodlo o príspevku pre CNSI. Bez pochýb pr eto nie je už technicky 
možné prepracova ť volebné zoznamy na základe identifikácie: obe činnosti sa musia 
vykonáva ť oddelene bez toho, aby sa v tomto štádiu ve delo, na akom základe  sa registrácia, 
ktorú súčasná Volebná komisia ur čila na obdobie dvoch mesiacov (od polovice januára do 
polovice marca 2005), bude môc ť bez identifikácie vykonáva ť a či bude právoplatná. 
Navyše návrh novely zákona o národnosti nebol ešte  prijatý: len v júni 2004 bude predložený 
do národného zhromaždenia.  
Napokon, aj zákon z 3. mája 2004 o identifikácii prijatý na mimoria dnom zasadnutí v apríli 
predstavuje závažný problém, a to najmä jeho článok 3 odsek 5, ktorý ustanovuje, že 
občiansky preukaz ur čuje či národnos ť je pôvodná alebo získaná. Toto ustanovenie, ktorého 
účel sa nepreukázal, môže by ť dôvodom odchýliek alebo šikanovania po čas kontrol. Skrýva 
v sebe enormné potenciálne riziko, ako to dokazujú tragické skuto čnosti v nedávnej histórii 
tejto krajiny.  
Po druhé, aj zmena volebného systému je tiež vo významnom časovom sklze. Návrh zákona, 
ktorý mení zloženie Nezávisle j volebnej komisie (C EI) vytvorenej v roku 2001, ktorej úloha 
je rozhodujúca, pretože komisia nesie zodpovednos ť za organizovanie volieb a referend, bol 
zapísaný až do programu riadneho zasadnutia ná rodného zhromaždenia otvoreného 28. apríla 
2004. Počas rokovaní poslanci, ktorí sú proti zm luve z Marcoussisu, znovu otvorili otázku 
zloženia CEI, pretože vládou predlože ný návrh v súlade s ustanoveniami dohody z 
Marcoussisu ustanovil, že zl oženie komisie bude odráža ť celý rozsah politického spektra 
Pobrežia Slonoviny. Preto sa 24. júna minister  pre územnú správu rozhodol radšej stiahnu ť 
 
SK 4   SK text návrhu zákona z rokovania, ako by sa o ňom hlasovalo nekorektným spôsobom tak, ako 
sa v apríli hlasovalo o uvedenom zákone o Národnej komisii pre ľudské práva. Čo sa týka 
zloženia CEI, FPI zamýš ľala podmieni ť vstup Nových síl do sídla centrálneho orgánu po ich 
odzbrojení a okrem iného si aj želá, aby ich prítomnos ť bola časovo obmedzená. 
Okrem toho zloženie Ústavnej rady, ktorá má hlavnú úlohu vo vo ľbách, pretože ona 
rozhoduje v sporných volebných otázkach a vyhl asuje výsledky volieb, je tiež zdrojom 
problémov. Generálny sekretariát OSN vo s vojej správe zo 6. januára 2004 pre Radu 
bezpečnosti sám nastolil otázku o nominácii členov Rady v auguste 20 03. Radu tvorí osem 
členov: bývalý prezid ent republiky, traja členovia vymenovaní predsedom národného 
zhromaždenia a traja členovia vymenovaní prezidentom re publiky, ktorý tiež vymenuje aj 
predsedu Rady. Vymenovania, ku ktorým  došlo v auguste 2003, sa uskuto čnili bez dohovoru 
so stranami v rozpore s myšlienkou dohôd z Marc oussisu, ktoré, pravda, vytvorenie Ústavnej 
rady neuvádzajú. Okolnosti za ktorých sa tieto vymenovania udiali, nasto ľujú obavy, že nie je 
vylúčená možnos ť zaujatého rozhodnutia Rady, o čom svedčia i rozhodnutia, ktoré v roku 
2000 prijal Najvyšší súd, ktorého už odvtedy nahradili viaceré in štitúcie, akou je aj Ústavná 
rada. 
Rovnako OSN ešte nemohla podrobne posúdi ť rozpočet určený na vo ľby, pretože nemohla 
vyslať plánovanú misiu z dôvodov pretrvávajúc ej politickej blokády a problémov s 
bezpečnosťou.  
Po tretie, ako extrémne chúl ostivý problém vytvárajúci ve ľké pochybnosti sa javí, či sa budú 
záväzky prijaté v Marcoussise presne dodržiava ť v prípade zabezpe čenia volite ľnosti do úradu 
prezidenta republiky. Je nevyhnutné konštatova ť, že návrh zmeny článku 35 ústavy, ktorý 
podľa článku 126 ústavy musí by ť odsúhlasený referendom, ešte stále nebol predložený 
národnému zhromaždeniu. Pod ľa článku 125 ústavy musí národné zhromaždenie najskôr 
odhlasova ť znenie jeho textu dvojtretinovou vä čšinou ešte skôr, ako sa o tomto zákone bude 
hlasovať v referende.  
4. Ďalším z hlavných princípov dohody z Cotonou je  právny štát. Problémom je skuto čnosť, 
že štát je zbavený právnych prostriedkov na prekonanie ťažkostí, ktoré sa môžu vyskytnú ť pri 
výkone auditu zameranom na finan čné postupy v oblasti kakaa, ktorého financovanie vláda 
národnej jednoty žiadala v roku 2003 od Európskej únie. 
Prvá časť auditu, ktorá sa uskuto čnila na jese ň minulého roku, umožnila vypracovanie 
predbežnej správy s dátumom 9 okt óbra 2003. Táto správa nemohla pokry ť všetky aspekty 
zadania, získané informácie sú neúplné, pretože chýbala spolupráca a ur čité štruktúry odmietli 
podriadiť sa požiadavkám auditu: správa pod čiarkuje, že dve najdôležitejšie inštitúcie, ktoré 
získali zdroje, odmietli spolupracova ť pri tomto audite. 
 Predbežná správa uviedla ur čité problémy, ako napríklad: 
– nezrovnalosti na inštitucionálnej úrovni v te jto oblasti vyplývajúce z rozmanitosti právnych 
štatútov prenesených na štyri inštitúcie, ktoré nahradili CAISTAB v roku 1999. Tieto štyri 
orgány ARCC (Agentúra pre reguláciu kávy a kakaa), BCC (Burza kávy a kakaa), FDPCC 
(Fond rozvoja a schva ľovania kávových a kakaových družstiev) a FRC (Fond regulácie 
kakaa) a navyše viacero ministerst iev a medzirezortný výbor sú v kone čnom dôsledku 
naďalej zodpovedné za riadenie a reguláciu tohto sektora;  
– nie je možné zlú čiť finančných tokov vzh ľadom na nedostatok a/alebo absenciu údajov o 
dlhoch, ktoré zisitilo FDPCC a kvôli Rezervnému fondu (ktorý pod ľa predbežnej správy 
 
SK 5   SK by mal disponova ť saldom v hodnote viac ako 100 milárd FCFA, a ktorých použitie, ak sa 
realizovalo, je potrebné ur čiť);  
– zhoda medzi získanými zdrojmi a ich využitím: ťažkosti s prístupom k informáciám 
neumožnili auditorom zodpoveda ť túto rozhodnú otázku; 
– vysoká úrove ň povinných poplatkov tohto sektora: po čas rokovaní s tichými spolo čníkmi v 
roku 2001, najmä so Svetovou bankou a s Medz inárodným menovým fondom sa zistilo, že 
čerpanie nesmie prekro čiť 30 %, z čoho 20 % tvoria dane a 10 % povinné poplatky: v 
predbežnej správe sa konštatuje, že cel ková suma výdavkov predstavuje okolo 37 %.  
 
V nadväznosti na predbežnú správu sa v novembri 2003 tichí spolo čníci obrátili so stru čnou 
správou na predsedu vlády a nadväzne sa st retli v januári 2004, aby znovu potvrdili 
nevyhnutnos ť uskutočniť druhú fázu auditu a už odteraz sa ujali opatrení, ktoré boli v 
predbežnej správe zhodnotené ako najlepšie.  Vláda vopred ustanovila pre tieto štyri orgány "súkromný štatút", čo znemožnilo štátu prinúti ť 
ich, aby podrobili auditu svoje finan čné toky. V stru čnej správe tichí spolo čníci zhodnotili, že:  
- všetky príspevky sú ustanovené nariadením ministra a nie sú teda na báze dobrovo ľných 
príspevkov zo strany ro ľníkov;  
- v každej správnej rade alebo v rade pre riad enie je jeden vládny komisár, ktorého úlohou je 
dbať na dodržiavanie ustanovení, radi ť stranám a zabezpe čiť zmier v prípade rôznorodosti 
názorov.   Až dodnes sa však nemohla za čať druhá fáza auditu z dôvodu opätovného odmietnutia 
orgánov, v ktorých sa ešte audit neuskuto čnil, hoci Komisia v Abidžane, ako aj v Bruseli 
neprestala nalieha ť na orgány Pobežia Slonoviny, že audi t je nevyhnutný. Ko misia v Bruseli 
sa k tomuto bodu viackrát vrátila, najmä po čas stretnutí s ministrom po ľnohospodárstva 13. 
februára 2004, s predsedom vlády 25. februá ra 2004 a s ministrom národného zmierenia 29. 
júna 2004.  Zdá sa, že opätovné odmietnutie zo strany orgánov, u ktorých sa ešte audit neuskuto čnil, 
nepodlieha sankciám zo strany justície. Táto absencia ú činných súdnych postihov vytvára 
základ nerešpektovania právneho štátu. 
 
5. Vzhľadom na uvedené Komisia zastáva názor, že tento stav je príležitos ťou otvori ť v 
súlade s článkami 9 a 96 dohody z Cotonou konzultácie s Pobrežím Slonoviny.  
Cieľmi konzultácie sú: 
• pripomenú ť obavy Európskej únie z porušovania ľudských práv a oboznámi ť sa so 
zámermi Pobrežia Slonoviny, ako chce ukon čiť obdobie beztrestnosti, ktoré podporuje 
takéto porušovanie, a ako chce dlhodobo nastoli ť, najmä na úrovni legislatívy a práva, 
nástroje na ozdravenie situácie; 
• zdôrazniť veľký význam, ktorý Európska únia prikla dá organizácii volieb v roku 2005 v 
zodpovedajúcich podmienkach, aby nevznikli situácie, ktoré sa stali v roku 2000 pri 
otvorení predchádzajúcich rokovani o článku 96 stanovených na február 2001, a 
oboznámi ť sa so zámermi Pobrežia Slonoviny , akým spôsobom to chce dosiahnu ť v 
plánovanom termíne; 
 
SK 6   SK • pripomenú ť nevyhnutnos ť, že Európska únia a ďalší tichí spolo čníci na medzinárodnej 
úrovni by ve ľmi ocenili, keby Pobrežie Slonoviny pr ijalo potrebné opatrenia na uplatnenie 
svojej autority tak, aby sa  druhá fáza auditu finan čných postupov v oblasti kakaa, o ktorý 
táto krajina žiadala v roku 2003, mohla uskuto čniť; 
• stanoviť, ak to bude potrebné, pr ijatie vhodných opatrení pod ľa článku 96 dohody z 
Cotonou. 
6. Pre tieto skuto čnosti Komisia navrhuje Rade pozva ť Pobrežie Slonoviny na konzultácie o 
uplatňovaní článkov 9 a 96 Dohody z Cotonou v súlade s návrhom listu, ktorý tvorí prílohu 
tohto dokumentu. 
 
SK 7   SK PRÍLOHA  
Brusel  
 
S.E. Pán Laurent Gbagbo  
Prezident Republiky Pobrežia Slonoviny  
Prezidentský palác 
Abidžan  
Pobrežie Slonoviny  
NÁVRH 
 
Excelencia, 
Pán prezident, 
 
Európska únia, najmä v deklaráci ách predsedníctva, ako aj pri každom stretnutí s najvyššími 
predstavite ľmi Pobrežia Slonoviny v rámci politických rozhovorov viackrát vyjadrila svoje 
znepokojenie nad situáciou na Pobreží Slonoviny. 
Opakovane vyjadrené znepokojen ie Európskej únie sa týka najmä situácie v oblasti ľudských 
práv, dôsledkov sklzu pri uplat ňovaní dohody z Marcoussisu vzh ľadom na organizáciu volieb 
v roku 2005 a zabezpe čenia ich dôveryhodnosti, otvorenosti a transparentnosti a ich konania v 
zodpovedajúcich podmienkach, ako aj nemožnosti pokra čovať vo výkone auditu finan čných 
postupov v oblasti káva - kakao, ktorý fi nancuje Európska únia, a ktorý sa za čal na žiados ť 
vlády národnej jednoty Pobrežia Slonoviny v roku 2003.  
Pri uplatňovaní článku 96 dohody z Cotonou mám tú česť v mene Spolo čenstva a členských 
štátov Európskej únie pozva ť Vašu krajinu na plánované konz ultácie, ktoré sú ustanovené 
dohodou a tak Vám pomôc ť preveriť situáciu, prípadne h ľadať jej riešenie. 
 
Dúfam, že konzultácie sa budú kona ť v najbližšom možnom termíne v budove Rady únie, 
presný dátum ur číme po vzájomnej dohode. 
 
Prijmite, prosím, Excelencia a pán prezident uistenie o mojej hlbokej úcte. 
 
 Za Radu Za Komisiu 
Na vedomie: 
Prezident Výboru ve ľvyslancov ACP 
Generálny tajomník Skupiny štátov ACP