C 468/73

P7_TA(2013)0558

Koordinácia darcov EÚ v oblasti rozvojovej pomoci

Uznesenie Európskeho parlamentu z 11. decembra 2013 s odporúčaniami pre Komisiu o koordinácii darcov EÚ v oblasti rozvojovej pomoci (2013/2057(INL))

(2016/C 468/12)

Európsky parlament,

so zreteľom článok 225 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), a najmä na jej článok 9, článok 151 a článok 153 ods. 1 písm. e),

so zreteľom na články 209 a 210 ZFEÚ,

so zreteľom na Miléniovú deklaráciu Organizácie Spojených národov z 8. septembra 2000,

so zreteľom na Parížsku deklaráciu z roku 2005, akčný program z Akkry z roku 2008 a globálne partnerstvo pre účinný rozvoj z roku 2011,

so zreteľom na spoločné vyhlásenie Rady a zástupcov vlád členských štátov na zasadnutí Rady, Európskeho parlamentu a Komisie o politike rozvoja Európskej únie: Európsky konsenzus (1) ,

so zreteľom na oznámenie Komisie z 13. októbra 2011 s názvom Zvyšovanie vplyvu rozvojovej politiky EÚ: program zmien (COM(2011)0637),

so zreteľom na závery Rady zo 14. mája 2012 s názvom Zvyšovanie vplyvu rozvojovej politiky EÚ: program zmien (2) ,

so zreteľom na závery Rady a zástupcov vlád členských štátov zasadajúcich v Rade z 15. mája 2007 o kódexe správania Európskej únie v oblasti komplementárnosti a deľby práce v rozvojovej politike (3) ,

so zreteľom na svoje uznesenie z 28. septembra 2006 o silnejšej a lepšej spolupráci: balík opatrení pre účinnú pomoc Európskej únie 2006 (4) ,

so zreteľom na svoje uznesenie z 22. mája 2008 o následných opatreniach Parížskeho vyhlásenia z roku 2005 o účinnosti pomoci (5) ,

so zreteľom na svoje uznesenie z 25. októbra 2011 o štvrtom fóre na vysokej úrovni o účinnosti pomoci (6) ,

so zreteľom na závery Rady pre všeobecné záležitosti a vonkajšie vzťahy zo 17. novembra 2009 o operačnom rámci pre účinnosť pomoci (7) ,

so zreteľom na závery Rady pre zahraničné veci (ministrov rozvoja) zo 14. júna 2010 o deľbe práce medzi krajinami (8) , ktoré dopĺňajú a menia niekoľko prvkov operačného rámca pre účinnosť pomoci,

so zreteľom na závery Rady pre zahraničné veci (ministrov rozvoja) z 9. decembra 2010 o vzájomnej zodpovednosti a transparentnosti: štvrtá kapitola operačného rámca EÚ pre účinnosť pomoci (9) ,

so zreteľom na konsolidovaný text Generálneho sekretariátu Rady Európskej únie z 11. januára 2011 o operačnom rámci pre účinnosť pomoci (10) ,

so zreteľom na správu z októbra 2009 s názvom Program účinnosti pomoci: výhody európskeho prístupu, ktorej vypracovanie zadalo Generálne riaditeľstvo Komisie pre rozvoj (11) ,

so zreteľom na záverečnú správu z marca 2011 s názvom Spoločné viacročné programovanie, ktorej vypracovanie zadalo Generálne riaditeľstvo Komisie pre rozvoj (12) ,

so zreteľom na záverečnú hodnotiacu správu Parížskej deklarácie: Druhá fáza, ktorá bola uverejnená v máji 2011,

so zreteľom na správu s názvom Cena za nejednotnú Európu – zvyšovanie koordinácie medzi darcami EÚ, ktorú 10. júla 2013 predložil Výbor pre rozvoj,

so zreteľom na rozhodnutie Rady z 26. júla 2010 o organizácii a fungovaní Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (2010/427/EÚ) (13) , najmä na článok 9 (Nástroje vonkajších činností a programovanie),

so zreteľom na články 42 a 48 rokovacieho poriadku,

so zreteľom na správu Výboru pre rozvoj a stanovisko Výboru pre zahraničné veci (A7-0393/2013),

keďže z nedávnych odhadov z uvedenej správy s názvom Cena za nejednotnú Európu vyplýva, že keby EÚ a jej členské štáty sústredili pomoc na menej krajín a činností, vďaka zníženiu transakčných nákladov by sa dalo ročne ušetriť až 800 miliónov EUR; a keďže ďalšie ročné úspory vo výške 8,4 miliardy EUR by bolo možné dosiahnuť, keby sa prideľovanie prostriedkov krajinám plne koordinovalo a keby jeho jediným cieľom bolo znižovanie chudoby;

keďže v situácii, keď sa pri dosahovaní cieľa OSN, t. j. poskytovať do roku 2015 ako oficiálnu rozvojovú pomoc 0,7 % hrubého národného dôchodku, celkovo dosiahol len obmedzený úspech, je nanajvýš dôležité zabezpečiť efektívnejšiu koordináciu na úrovni EÚ;

C.

keďže EÚ a jej členské štáty by mali byť naďalej príkladom v znižovaní fragmentácie pomoci tak, že budú v plnej miere plniť medzinárodné záväzky v oblasti účinnosti pomoci a rozvoja, ktoré boli prijaté v Paríži, Akkre a Pusane, a stavať na pokroku, ktorý sa podarilo dosiahnuť v súčasnom procese spoločnej tvorby programov;

keďže koordinácia darcov EÚ by mala prispievať k cieľu ukončiť všetku oficiálnu a neoficiálnu viazanú pomoc a k zmene Programu účinnosti pomoci na Program účinnosti rozvoja;

keďže Komisia by mala byť hnacou silou pri komplexnom vykonávaní programu účinnosti pomoci a rozvoja na úrovni EÚ;

požaduje, aby EÚ a jej členské štáty zabezpečovali účinnejšiu koordináciu, a to okrem iného prostredníctvom spoločnej tvorby programov vrátane deľby práce v rámci krajín, aby sa tak predišlo prekrývaniu činností a vysokým transakčným nákladom; rovnako trvá na tom, že v prípade každej prijímajúcej krajiny je potrebné vykonať dôkladnú analýzu jej potrieb vyplývajúcich z jej osobitnej situácie a zároveň zaistiť, aby sa financované projekty začlenili do miestneho hospodárstva a boli na úžitok tým, ktorí to najviac potrebujú;

požaduje, aby EÚ a jej členské štáty zabezpečovali účinnejšiu koordináciu deľby práce medzi jednotlivými krajinami s cieľom vyriešiť problém uprednostňovaných krajín a krajín, ktoré sú v rámci poskytovania pomoci ponechané bez povšimnutia; zdôrazňuje, že politika EÚ v oblasti deľby práce by mala zabezpečiť, aby sa venovala plná pozornosť riešeniu horizontálnych otázok, ako sú ľudské práva, rodová rovnosť a zmena klímy; zároveň zdôrazňuje, že úsilie o zvýšenie vplyvu pomoci a dosiahnutie lepších výsledkov a vyššej nákladovej účinnosti by nemalo viesť k príliš opatrnej rozvojovej politike, ktorá sa sústreďuje iba na „bezproblémové krajiny“;

požaduje prehodnotenie komparatívnych výhod EÚ a jej členských štátov pri rozdeľovaní úloh v oblasti rozvoja prostredníctvom posúdenia silných a slabých stránok, na ktorom by sa mali zúčastniť príslušný členský štát (alebo Komisia), ako aj iní darcovia a partnerské krajiny;

zdôrazňuje, že je dôležité podporovať rozvoj kapacít týchto krajín, aby mohli budovať zručnosti, know-how a inštitúcie potrebné na účinné riadenie vlastného rozvoja; zdôrazňuje dôležitosť voľného obchodu, trhového hospodárstva a podnikateľského ducha v záujme toho, aby boli rozvojové krajiny schopné samy bojovať proti chudobe, a tým vytvoriť udržateľný hospodársky rozvoj a znižovať svoju závislosť od pomoci; rovnako zdôrazňuje, že v krajinách, ktoré sú príjemcami pomoci, je dôležité presadzovať a chrániť dobrú správu vecí verejných a že ich orgány by mali bojovať proti korupcii a budovať svoje fiškálne infraštruktúry, aby boli schopné zaručiť príjmy z daní a bojovať proti daňovým únikom a nezákonným únikom kapitálu;

zdôrazňuje rastúcu úlohu netradičných darcov, investícií zo súkromného sektora a finančných prostriedkov pre rozvojové krajiny z dobročinných zdrojov, ktoré predstavujú ďalšie výzvy z hľadiska koordinácie; zastáva názor, že nový rámec koordinácie darcov EÚ v oblasti rozvojovej pomoci by mal preskúmať aj možnosti zahrnúť tieto aspekty na základe záväzkov, ktoré boli prijaté prostredníctvom Pusanského partnerstva pre účinný rozvoj;

zdôrazňuje význam diferencovaného prístupu k účinnosti pomoci, pričom je potrebné zohľadňovať úroveň rozvoja partnerských krajín (najmenej rozvinuté krajiny, nestabilné krajiny alebo krajiny so stredným príjmom) a ich osobitné potreby; tento diferencovaný prístup by sa mal zakladať na ukazovateľoch viacrozmerného rozvoja mimo HDP, pri ktorých sa berie do úvahy otázka chudoby, nerovnosti a zraniteľnosti;

zdôrazňuje, že vzhľadom na obmedzenia štátnych rozpočtov a rozpočtu EÚ, ktoré vyplývajú z ekonomických ťažkostí, a vzhľadom na rastúci politický záujem o preukázanie väčšej účinnosti výdavkov na rozvoj je nevyhnutné, aby sa zlepšila koordinácia darcov a aby EÚ pri jej podpore zohrávala kľúčovú úlohu, pričom koordinácia by sa mala týkať všetkých hlavných aspektov všetkých projektov v oblasti rozvoja vrátane ich plánovania, monitorovania a hodnotenia;

žiada Komisiu, aby pokiaľ možno do 31. decembra 2015 a najneskôr v prvom polroku 2016 predložila na základe článkov 209 a 210 ZFEÚ návrh aktu o regulačných aspektoch koordinácie darcov EÚ v oblasti rozvojovej pomoci, ktorý bude nadväzovať na prijatie a vykonávanie plánu prípravných opatrení na uľahčenie nadobudnutia účinnosti týchto regulačných aspektov, a to na základe podrobných odporúčaní uvedených v prílohe;

žiada Komisiu a Európsku službu pre vonkajšiu činnosť (ESVČ), aby posúdila tento plán na základe súboru vopred odsúhlasených ukazovateľov; v tomto procese budú účastníkmi na jednej strane delegácie EÚ spolu s diplomatickými zastúpeniami členských štátov v partnerských krajinách a na druhej strane GR DEVCO a ESVČ spolu so zástupcami členských štátov; do tohto procesu by sa zapojili Komisia a ESVČ, pričom by podávali správy Európskemu parlamentu, aby sa dohodli na realizácii plánu;

potvrdzuje, že tieto odporúčania sú v súlade so základnými právami a zásadou subsidiarity;

(1) Ú. v. EÚ C 46, 24.2.2006, s. 1.

(2) Dokument č. 9369/12.

(3) Dokument č. 9558/07.

(4) Ú. v. EÚ C 306 E, 15.12.2006, s. 373.

(5) Ú. v. EÚ C 279 E, 19.11.2009, s. 100.

(6) Ú. v. EÚ C 131 E, 8.5.2013, s. 80.

(7) Dokument č. 15912/09.

(8) Dokument č. 11081/10.

(9) Dokument č. 17769/10.

(10) Dokument č. 18239/10.

(11) Projekt č. 2008/170204 – verzia 1.

(12) Projekt č. 2010/250763 – verzia 1.

(13) Ú. v. EÚ L 201, 20.5.2010, s. 3.

PRÍLOHA K UZNESENIU:

PODROBNÉ ODPORÚČANIA K OBSAHU VYŽIADANÉHO NÁVRHU

Odporúčanie 1 (o cieli a rozsahu pôsobnosti nariadenia, ktoré sa má prijať)

Cieľom nariadenia by malo byť ustanovenie a posilnenie mechanizmov a postupov na zabezpečenie lepšej komplementárnosti a účinnej koordinácie rozvojovej pomoci. V rámci jeho rozsahu pôsobnosti by sa malo ponúknuť primerané riešenie otázky zvyšovania účinnosti a efektívnosti rozvojovej pomoci EÚ.

Nariadenie by sa malo vzťahovať na členské štáty a inštitúcie EÚ.

Odporúčanie 2 (o všeobecných zásadách, ktorými by sa mala riadiť koordinácia medzi darcami EÚ)

Nariadenie by malo ustanoviť tieto zásady:

— Zodpovednosť: EÚ a jej členské štáty by mali rešpektovať vedenie partnerskej krajiny a zosúladiť sa so stratégiami ústrednej vlády. V náležitých prípadoch by mali zahrnúť opatrenia na posilnenie schopnosti partnerskej krajiny viesť operačné rámce na koordináciu darcov.

— Harmonizácia: EÚ a jej členské štáty by mali na úrovni krajín vykonávať spoločné opatrenia v oblasti tvorby programov (spoločná tvorba programov) a spolupracovať na znížení počtu samostatných, často duplicitných misií vysielaných priamo na miesto a rôznych diagnostických prieskumov. Takisto by mali hlavných darcov poveriť právomocou vykonávať činnosti, v rámci ktorých má jeden z týchto darcov prevahu na sektorovej úrovni alebo na úrovni krajiny.

— Zosúladenie: EÚ a jej členské štáty by mali svoju celkovú podporu (stratégie pre jednotlivé krajiny, dialógy o politikách a programy rozvojovej spolupráce) zakladať na vnútroštátnych stratégiách rozvoja partnerských krajín a na pravidelnom skúmaní pokroku pri vykonávaní týchto stratégií. S cieľom znížiť administratívne zaťaženie v oblasti pomoci mali by prednostne používať vnútroštátne systémy. EÚ a jej členské štáty by sa mali vyhnúť vytváraniu jednoúčelových štruktúr na každodenné riadenie a vykonávanie projektov a programov financovaných v rámci pomoci.

— Predvídateľnosť financovania: EÚ a jej členské štáty by mali v záujme účinnej koordinácie svojho rozvojového úsilia poskytnúť rozvojovým krajinám včasné informácie o plánovaných výdavkoch a/alebo plánoch plnenia s orientačným pridelením prostriedkov, aby ich partnerské krajiny mohli začleniť do svojho strednodobého plánovania.

— Transparentnosť a vzájomná zodpovednosť: EÚ a jej členské štáty by mali spolupracovať s partnerskými krajinami na vytvorení vzájomne dohodnutých rámcov, ktoré umožnia spoľahlivé posúdenie výsledkov, transparentnosti a zodpovednosti vnútroštátnych systémov, ako aj na zlepšení dostupnosti a kvality údajov v partnerských krajinách. Mali by sa ďalej podporovať kľúčové iniciatívy, ktoré prispejú k dosiahnutiu týchto cieľov, ako sú záruka EÚ týkajúca sa transparentnosti a Iniciatíva za transparentnosť poskytovania medzinárodnej pomoci.

— Diferencovaný prístup: Pri vykonávaní tohto nariadenia by sa mal uplatňovať diferencovaný prístup podľa okolností a potrieb rozvoja, aby sa partnerským krajinám a regiónom poskytla osobitná, prispôsobená forma spolupráce vychádzajúca z ich potrieb, stratégií, priorít a zdrojov.

— Preskúmanie a hodnotenie výsledkov a diskusia o nich: EÚ by mala monitorovať vykonávanie tohto nariadenia a mala by o ňom podávať správy. Prijaté opatrenia by sa mali každoročne oznamovať národným parlamentom a Európskemu parlamentu.

Odporúčanie 3 (o spoločnej tvorbe programov)

V nariadení by sa mal ustanoviť záväzok EÚ a jej členských štátov zvyšovať ich účasť na spoločnej tvorbe viacročných programov zosúladenej s rozvojovými stratégiami partnerských krajín, a to vrátane čo najširšej synchronizácie s cyklami tvorby programov na úrovni partnerských krajín. Rámec v oblasti spoločnej tvorby programov je pragmatickým nástrojom na zlepšenie deľby práce a mal by dopĺňať a posilňovať existujúce ustanovenia o koordinácii darcov s cieľom predísť zbytočným paralelným postupom.

Nariadenie by malo zabezpečiť, aby EÚ aktívne monitorovala pokrok dosiahnutý na úrovni jednotlivých krajín a na úrovni centrálnej správy, a to s cieľom zaručiť stabilný pokrok pri plnení existujúcich záväzkov a náležité sledovanie plánov vykonávania rámca EÚ v oblasti spoločnej tvorby programov.

Odporúčanie 4 (o deľbe práce)

EÚ a jej členské štáty vypracovali celý rad hlavných zásad týkajúcich sa účinnej deľby práce. Kódex správania EÚ v oblasti komplementárnosti a deľby práce v rozvojovej politike poskytuje EÚ a jej členským štátom usmernenia a mal by sa bezodkladne vykonávať vo všetkých partnerských krajinách.

Odporúčanie 4.1: o deľbe práce v rámci krajín

EÚ a jej členské štáty by mali znížiť transakčné náklady obmedzením počtu darcov EÚ, ktorí sa zúčastňujú na dialógu o sektorovej politike a na činnostiach v oblasti spolupráce. Na tento účel by mali v záujme lepšej sektorovej koncentrácie vypracovať a realizovať plány pre odchod zo sektora, a to na základe dialógu s vládami partnerských krajín a inými darcami, ako aj analýzy vplyvu možných medzier vo financovaní.

Odporúčanie 4.2: o deľbe práce medzi jednotlivými krajinami

S cieľom dosiahnuť medzi krajinami zníženie fragmentácie pomoci a zvýšenie počtu darcov by EÚ a jej členské štáty mali zabezpečiť, aby sa prostriedky krajinám prideľovali na informovanom základe, pričom je potrebné zohľadňovať aj zámery ostatných členských štátov a možnosti vplyvu EÚ. Členské štáty by sa mali usilovať o lepšiu geografickú koncentráciu, pričom koordinačnú úlohu zohráva Komisia, a to najmä v krajinách, ktoré sú v rámci poskytovania pomoci ponechané bez povšimnutia. V tejto súvislosti by spoločné analýzy a stratégie EÚ zamerané tak na uprednostňované, ako aj na nepovšimnuté krajiny mohli slúžiť ako základ pre lepšiu deľbu práce medzi jednotlivými krajinami.

Odporúčanie 5 (o monitorovaní pokroku na úrovni centrálnej správy a jednotlivých krajín)

V nariadení by sa mali ustanoviť mechanizmy na vykazovanie pokroku v oblasti posilnenej koordinácie darcov na úrovni jednotlivých krajín, a to okrem iného zahrnutím: a) rozčlenených informácií o všetkých relevantných tokoch pomoci; b) pokroku v oblasti spoločnej tvorby programov s osobitným zameraním na deľbu práce; c) dôkazov o znížených transakčných nákladoch prostredníctvom deľby práce a d) začlenenia spoločnej tvorby programov a deľby práce do procesov strategického plánovania.

Tieto informácie by sa mali poskytnúť partnerským krajinám, aby ich mohli zahrnúť do svojich dokumentov súvisiacich so štátnym rozpočtom, čím sa umožní transparentnosť vo vzťahu k parlamentom, občianskej spoločnosti a iným príslušným zúčastneným stranám.

Odporúčanie 6 (o zapojení národných parlamentov do monitorovania koordinácie darcov)

Nariadenie by malo obsahovať ustanovenia zamerané na zvýšenie zapojenia národných parlamentov do monitorovania koordinácie darcov. Na tento účel by sa mali medzi Európskym parlamentom a národnými parlamentmi konať výročné stretnutia, na ktorých sa posúdi pokrok a prerokujú sa výsledky.

Odporúčanie 7 (o výročnej správe predkladanej Európskemu parlamentu a Rade)

Nariadenie by malo obsahovať ustanovenia o hodnotení prostredníctvom výročnej správy. Komisia by mala preskúmať pokrok dosiahnutý pri vykonávaní opatrení prijatých podľa nariadenia a predložiť Európskemu parlamentu, Rade a výboru uvedenému v odporúčaní 9 výročnú správu o jeho vykonávaní a výsledkoch v oblasti koordinácie pomoci EÚ.

Táto správa by sa mala predložiť aj Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov.

Výročná správa by mala vychádzať z informácií súvisiacich s predchádzajúcim rokom, ktoré poskytne centrálna správa, a informácií priamo z danej oblasti. Mala by zhodnotiť výsledky úsilia pri posilňovaní koordinácie rozvojových politík EÚ a jej členských štátov, pričom treba v čo najväčšej možnej miere použiť špecifické a merateľné ukazovatele pokroku pri dosahovaní cieľov tohto nariadenia.

Odporúčanie 8 (o revízii)

Komisia by mala Európskemu parlamentu a Rade predložiť správu o hodnotení vykonávania nariadenia za prvé tri roky a podľa potreby i s legislatívnym návrhom na vykonanie potrebných zmien.

Odporúčanie 9 (o zriadení koordinačného výboru)

Nariadenie by malo zahŕňať ustanovenia o zriadení výboru. Výbor by mal prijať svoj rokovací poriadok a skladať by sa mal zo zástupcov Komisie, Rady a Európskeho parlamentu.