Oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru - Nanovedy a nanotechnológie: Akčný plán pre Európu 2005 – 2009. Druhá správa o implementácii 2007 – 2009 {SEK(2009)1468} /* KOM/2009/0607 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 29.10.2009 KOM(2009)607 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE RADE, EURÓPSKEMU PARLAMENTU A EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU Nanovedy a nanotechnológie: Akčný plán pre Európu 2005 – 2009. Druhá správa o implementácii 2007 – 2009 {SEK(2009)1468} OZNÁMENIE KOMISIE RADE, EURÓPSKEMU PARLAMENTU A EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU Nanovedy a nanotechnológie: Akčný plán pre Európu 2005 – 2009. Druhá správa o implementácii 2007 – 2009 Nanotechnológie [1] sú v súčasnosti základom mnohých praktických aplikácií a majú potenciál ďalej zvyšovať kvalitu života a ochranu životného prostredia a posilňovať priemyselnú konkurencieschopnosť Európy. Poznatky v oblasti nanovied a priemyselných aplikácií v oblasti nanotechnológií sa postupne rozšírili, najvýraznejšie za posledných 10 až 20 rokov. „Integrovaný, bezpečný a zodpovedný prístup“ navrhnutý Európskou komisiou v roku 2004[2] zainteresované strany schválili a teraz predstavuje jadro politiky EÚ v oblasti nanotechnológií. Akčný plán pre nanotechnológie 2005 – 2009[3] podnietil rôzne stránky vývoja v oblasti výskumu a inovácií, ako aj pri vytváraní politiky. Po prvých dvoch rokoch realizácie akčného plánu sa v prvej správe o implementácii[4] konštatovalo, že došlo k pokroku v takmer všetkých oblastiach. V tomto oznámení sú načrtnuté kľúčové prvky vývoja počas rokov 2007 – 2009 v každej oblasti politiky v rámci akčného plánu, určujú sa súčasné výzvy a sú obsiahnuté závery vzhľadom na budúcu európsku politiku v oblasti nanotechnológií. V záujme úplnosti a kontinuity sú v ňom podľa potreby zahrnuté prvky vývoja v predchádzajúcich rokoch. Podrobné podkladové informácie možno nájsť v priloženom pracovnom dokumente útvarov Komisie. Vo všeobecnosti došlo v predchádzajúcich dvoch rokoch k podstatnému rozvoju v oblasti nanotechnológií podporenému ďalším zvyšovaním financovania výskumu a aktívnym vytváraním politiky. V oblasti nanotechnológií vznikajú neustále nové aplikácie a produkty. Vzhľadom na to treba pokračovať v úsilí o riešenie problémov spoločnosti a bezpečnosti, aby sa zaistil bezpečný a udržateľný rozvoj v tejto oblasti. VÝSKUM, VÝVOJ A INOVÁCIE: EURÓPA POTREBUJE ZNALOSTI Spájanie verejných a súkromných organizácií v celej Európe s cieľom spolupracovať v oblasti výskumu a vývoja je v rámci interdisciplinárneho prístupu, ktorý je potrebný oblasti nanotechnológií, mimoriadne dôležité. Podpora výskumu v oblasti nanotechnológií prostredníctvom rámcových programov Spoločenstva sa zvyšovala z 1,4 miliardy EUR v štvorročnom období 2003 – 2006 na viac ako 1,1 miliardy EUR v dvojročnom období 2007 – 2008. Ďalší rast sa očakáva v nasledujúcich rokoch až do konca 7. rámcového programu (7. RP) v roku 2013. Tieto investície dopĺňa značné verejné financovanie členských štátov vo výške viac ako 2,5 miliardy EUR v rokoch 2007 – 2008. V Európe však súkromné financovanie stále zaostáva za verejným financovaním. Pritom sa však v ostatných častiach sveta financovanie prudko zvyšovalo a objavili sa noví dynamickí aktéri. Financovanie Spoločenstva sa vzťahovalo na veľmi široké spektrum od základných nanovied po priemyselné aplikácie s čoraz vyšším dôrazom na aplikácie. Veľká časť týchto finančných prostriedkov pochádzala z medzitematických koncepcií vypracovaných v 7. RP, keďže nanotechnológie majú interdisciplinárnu povahu a môžu znamenať prínos pre rôzne priemyselné odvetvia a politické ciele v zdravotníctve, potravinárstve, energetike, životnom prostredí a doprave. Účasť priemyslu na projektoch sa postupne zvyšuje a dosiahla úroveň 40 %[5]. Komisia sa priamo zúčastňuje aj na výskume v oblasti nanotechnológií prostredníctvom svojho Spoločného výskumného centra (SVC), ktorého činnosť je priamo spojená s viacerými súvisiacimi oblasťami politiky. V tomto krátkom oznámení nemožno plne zohľadniť bohaté výsledky, ktoré sa dosiahli prostredníctvom projektov v oblasti nanotechnológií financovaných EÚ. Bližšie informácie sú uvedené v priloženom pracovnom dokumente útvarov Komisie. Napriek tomu však možno krátko uviesť niekoľko príkladov: - V nanoelektronike umožňuje miniaturizácia polovodičových súčiastok výrobu ešte výkonnejších počítačov a iných digitálnych zariadení. Pomocou nových techník „zdola nahor“ bude pravdepodobne možné vyrábať ešte menšie zariadenia. - V nanomedicíne prebieha vývoj zariadení založených na „nanobiologických“ snímačoch na včasné diagnostikovanie bežných chorôb, akými sú kardiovaskulárne ochorenia a rakovina. Zdá sa, že je možné aj selektívne podávanie liekov priamo do napadnutých buniek, čím sa zminimalizujú vedľajšie účinky týchto liekov na iné časti tela, a používanie umelých tkanív v regeneratívnej medicíne. - V projektoch týkajúcich sa pilotných výrobných liniek boli niektoré najperspektívnejšie laboratórne výsledky realizované ako priemyselné aplikácie a to nielen na výrobu nových materiálov, ale aj na posilnenie priemyselnej udržateľnosti. - V oblasti energetiky boli vyvinuté účinnejšie a menej nákladné solárne články. Termoelektrické konvertory by mohli navyše napríklad regenerovať teplo zo spaľovacích motorov, ktoré by v opačnom prípade zostalo nevyužité. - V oblasti úpravy vôd sa nanotechnológie dajú využiť na zefektívnenie a zlacnenie jej metód. Keďže sa nesmú zanedbávať základné nanovedy a podporný výskum, je vhodné, aby sa financovanie z časti rámcového programu venované spolupráci čoraz viac zameriavalo na výskum v oblasti nanotechnológií, ktorý ponúka krátkodobý až strednodobý realistický pohľad na výhody a bezpečné výrobky v oblastiach, akými sú zdravotníctvo, životné prostredie a energetika, a na zlepšovanie priemyselnej konkurencieschopnosti. Na zaistenie toho bola zriadená poradná skupina pre priemyselné nanotechnológie, ktorá má poskytovať ďalšiu pomoc pri stanovovaní priorít v oblasti výskumu. Táto skupina dopĺňa poradné skupiny zložené z odborníkov na základe 7. RP a príspevky príslušných európskych technologických platforiem. Okrem toho boli vytvorené zoskupenia projektov s cieľom skonsolidovať výsledky. Prirodzene je potrebné stanoviť priority pre rôzne oblasti výskumu nanotechnológií. Financovanie Spoločenstvom nemôže pokryť všetky potreby a verejné financovanie členských a pridružených štátov, ktoré je v súčasnosti vo výške približne troch štvrtín celkového verejného financovania v tejto oblasti, je takisto nevyhnutné. Je nevyhnutné takisto doplniť verejné financovanie vyššími súkromnými investíciami. Financovanie výskumu Spoločenstvom týkajúceho sa posudzovania a riadenia rizík (vrátane metód a prístrojového vybavenia) sa neustále zvyšuje, a to z 25 miliónov EUR v štvorročnom období 2003 – 2006 na viac ako 50 miliónov EUR v dvojročnom období 2007 – 2008. Táto suma predstavujúce približne 5 % celkového financovania v oblasti nanotechnológií dopĺňa výskum týkajúci sa bezpečnosti, ktorá je súčasťou projektov bližších k aplikáciám, a podporná činnosť v oblasti etických, právnych a spoločenských otázok. Medzi hlavné oblasti činnosti patrí charakterizácia nanomateriálov, ich vplyv na ľudské zdravie, vystavenie ich vplyvu a vplyvy na životné prostredie. Pokrok sa dosiahol najmä pri charakterizácii a v oblasti toxikológie: - Boli validované viaceré metódy charakterizácie nanočastíc a v súčasnosti sa môžu v laboratóriách používať nové referenčné nanomateriály na zlepšenie a preukázanie svojej odbornosti v oblasti metrológie. - V oblasti toxikológie pomáha ocenený výskum zlepšiť chápanie pôsobenia nanočastíc na ľudské telo. Vedecké výbory EÚ zdôraznili potrebu ďalšieho výskumu v oblasti bezpečnosti pre ľudské zdravie a životné prostredie. Komisia má v úmysle zvýšiť, ako aj skonsolidovať toto úsilie v spolupráci s členskými štátmi, priemyslom a medzinárodnými organizáciami. INFRAŠTRUKTÚRA A EURÓPSKE CENTRÁ EXCELENTNOSTI Inovačné nanotechnológie si vyžadujú výskumné infraštruktúry s potrebnou kapacitou a inderdisciplinárnym charakterom spolu s mechanizmami prenosu technológií, aby sa na základe výskumu mohli zavádzať priemyselné inovácie. Komisia pokračovala v podpore infraštruktúr v oblasti nanotechnológií prostredníctvom financovania prístupu k existujúcim zariadeniam a budovania nových zariadení. Okrem toho viedli viaceré siete excelentnosti v rámci 6. RP v minulých dvoch rokoch k „trvalej integrácii“ formou nových inštitútov a virtuálnych infraštruktúr, akým je Európsky inštitút teoretickej spektroskopie (EITS). Je povzbudzujúce zaznamenať úsilie viacerých členských štátov pri zriaďovaní alebo rozširovaní výskumných infraštruktúr v oblasti nanotechnológií. Najdôležitejšími z nich sú PRINS, distribuované zariadenie pre nanoštruktúry, na ktorom sa podieľajú belgické, nemecké a francúzske centrá blízke odvetviu nanoelektroniky; nové medzinárodné iberské nanotechnologické laboratórium v Brage; francúzska iniciatíva na vytvorenie „nanotechnologických integračných centier“ v Grenobli, Saclay a Toulouse a iniciatíva Gennesys[6] spájajúca európske neutrónové a synchrotrónové zariadenia v rámci výskumu v oblasti nanotechnologických aplikácií. INTERDISCIPLINÁRNE ĽUDSKÉ ZDROJE: EURÓPA POTREBUJE TVORIVOSŤ Pokrok v oblasti nanotechnológií závisí od kvalifikovaných pracovníkov a interdisciplinárnych prístupov, čo si vyžaduje odklon od tradičnejších systémov vzdelávania a odbornej prípravy. V jednej zo správ[7] sa uvádza, že priemyselní aktéri považujú nedostatok vhodných ľudských zdrojov za jednu z hlavných prekážok zavádzania inovácií. Komisia pokračovala vo financovaní odbornej prípravy v oblasti nanotechnológií, hlavne prostredníctvom akcií Marie Curie v rámci programu Ľudia, z ktorého sa vyčlenilo celkovo 125 miliónov EUR na projekty v oblasti nanotechnológií v rokoch 2007 – 2008. Iné projekty, predovšetkým siete excelentnosti 6. RP a niektoré európske technologické platformy, prispeli významnou mierou k tejto odbornej príprave. V rámci všetkých týchto príspevkov sa kládol dôraz na interdisciplinárne prístupy a prenos výsledkov akademickej obce do oblasti priemyslu. Ďalší príspevok pre oblasť nanotechnológií, približne 80 miliónov EUR v rokoch 2007 – 2008, poskytla Európska rada pre výskum (ERC) v rámci realizácie programu Myšlienky. Tento program otvára možnosti jednotlivým tímom prostredníctvom jeho koncepcie založenej na podpore výskumníkov v prekonávaní stanovených hraníc znalostí a vedných disciplín. Okrem toho sa na mnohých európskych univerzitách zriaďujú študijné odbory a magisterské štúdiá týkajúce sa nanotechnológií. V budúcnosti však treba urobiť ešte viac, a to aspoň z kvantitatívneho hľadiska. Európsky inovačný a technologický inštitút (EIT) môže podnietiť nový vývoj v oblasti ľudských zdrojov a inovácií[8]. PRIEMYSELNÉ INOVÁCIE: OD ZNALOSTÍ K TRHU Globalizácia zmenila svetové hospodárstvo otvorením nových možností a vytvorením nových výziev, ktoré si vyžadujú, aby bola Európa kreatívnejšia a inovatívnejšia. Napriek rozsiahlemu verejnému financovaniu európskeho výskumu a vývoja v oblasti nanotechnológií, zodpovedajúce súkromné investície zostávajú v porovnaní s hlavnými konkurentmi Európy aj naďalej na nízkej úrovni. Navyše európsky podiel na patentoch v oblasti nanotechnológií nezodpovedá európskemu podielu na publikáciách v tejto oblasti. Komisia podporuje inovácie v oblasti nanotechnológií prostredníctvom rozličných politík a opatrení. Medzi hlavné iniciatívy súvisiace s nanotechnológiami patrí: kladenie väčšieho dôrazu na aplikácie v rámci výskumu financovaného na základe 7. RP; trvalý záväzok týkajúci sa vykonávania regulačnej a štandardizačnej činnosti a zriadenie strediska pre monitorovanie nanotechnológií ObservatoryNANO[9] na preskúmanie možností a rizík v rôznych technologických odvetviach. V tejto súvislosti sa osobitná pozornosť venuje MSP a začínajúcim firmám. ENIAC, spoločná technologická iniciatíva (JTI) v oblasti nanoelektroniky, je príkladom pokrokového spájania verejného a súkromného úsilia. Spoločenstvo a členské štáty úplne po prvý raz financujú výskum a vývoj spoločne investíciami v celkovej výške 3 miliárd EUR do roku 2013. Okrem toho finančné prostriedky pridelené v rámci programu pre konkurencieschopnosť a inovácie, ako aj štrukturálne fondy v oblasti politiky súdržnosti môžu prispieť k rozvoju nanotechnológií. Prijatie noriem v oblasti výrobkov a výkonu, ako aj ďalší vedecky podložený vývoj nových výrobkov závisia od vypracovania náležitých noriem v oblasti merania a testovania, ktoré podporia bezpečnosť a kvalitu výrobkov. V predchádzajúcich dvoch rokoch prispeli členské štáty k prvému vypracovaniu noriem v oblasti nanotechnológií. Okrem toho Komisia a členské štáty spolupracovali s ISO a CEN. V nasledujúcich rokoch sa očakáva, že v tejto oblasti budú prebiehať ďalšie činnosti[10]. Komisia poverila CEN vypracovaním programu štandardizácie a bol zostavený zoznam navrhovaných projektov v tejto oblasti. V súčasnosti na to nadväzuje konkrétny mandát pre štandardizáciu so zameraním na terminológiu, charakterizáciu nanomateriálov a metódy posudzovania a simulácie vystavenia vplyvu nanočastíc. Obzvlášť v čase hospodárskeho poklesu je potrebné vyvinúť značné úsilie o podporu s cieľom zmaximalizovať účinok rozsiahlych verejných investícií do výskumu a infraštruktúr. Na základe tejto koncepcie „otvorenej inovácie“ by sa zachovala úroveň súčasných súkromných investícií a v budúcnosti by sa zvýšila. INTEGRÁCIA SPOLOČENSKÉHO ROZMERU: REAKCIA NA OČAKÁVANIA A OBAVY Jedným zo základných prvkov integrovaného, bezpečného a zodpovedného prístupu je integrácia otázok týkajúcich sa zdravia, bezpečnosti a životného prostredia do vývoja nanotechnológií a nadviazanie dialógu so všetkými zúčastnenými stranami. V rámci plnenia všeobecného cieľa zohľadniť očakávania a obavy obyvateľstva boli podniknuté viaceré kroky. Vo februári 2008 prijala Komisia odporúčanie o kódexe správania pre zodpovedný výskum v oblasti nanovied a nanotechnológií[11], ktoré obsahuje usmernenia podporujúce zodpovedný a otvorený prístup. Komisia bude pravidelne monitorovať kódex a každé dva roky vykonávať jeho revíziu, aby sa zohľadnil vývoj v oblasti nanotechnológií a ich integrácia do európskej spoločnosti, tak, ako to požadovala Rada v septembri 2008[12]. Všetky návrhy, ktoré sa majú financovať na základe 7. RP a ktoré sú eticky citlivé, budú podrobené dôkladnému preskúmaniu z etického hľadiska. Budú financované iba v prípade, že budú adekvátne zohľadňovať etické otázky a spĺňať potrebné požiadavky Spoločenstva a jednotlivých členských štátov – napríklad Charty základných práv Európskej únie. Úsilie sa venuje zvýšeniu povedomia výskumníkov o kódexe správania Komisie. Osobitná požiadavka v rámci politiky EÚ sa týka podpory alternatív testovania na zvieratách. Komisia financuje výskum v oblasti alternatívnych metód a stratégií testovania spolu s priemyslom a v tejto oblasti spolupracuje v rámci OECD. Aj SVC Komisie sa zúčastňuje na vývoji a posudzovaní alternatívnych metód. Pravdepodobná konvergencia nanotechnológií s biotechnológiami, informačnými technológiami a kognitívnymi vedami zvyšuje šance vytvárania užitočných aplikácií, nastoľuje však aj dôležité otázky súvisiace s etikou, bezpečnosťou, zabezpečením ochrany a rešpektovaním základných práv. Odpovede na ne by mohli byť predmetom nového stanoviska Európskej skupiny pre etiku vo vede a nových technológiách. Viaceré osvetové projekty boli financované na základe 6. a 7. RP. Vyplýva z nich, že je potrebná stála verejná diskusia o nanotechnológiách v ich širšom spoločenskom zmysle. Komisia realizovala aktívnu politiku zapájania zúčastnených strán a konzultácií s nimi, najmä prostredníctvom stálej účasti zúčastnených strán v pracovných skupinách Komisie poverených koordináciou uplatňovania nariadenia, a na výročných seminároch o nanotechnológiách venovaných dialógu o bezpečnosti v záujme dosiahnutia úspechu. Na vnútroštátnej úrovni bol takisto nadviazaný dialóg s verejnosťou a verejnosť bola prizvaná k účasti. Výzva akčného plánu na dialóg a účasť sa zohľadnila aj v rámci rôznych iných iniciatív organizovaných európskymi technologickými platformami a fór s osobitnými záujmami, akými sú priemyselné a spotrebiteľské zoskupenia. Z existencie rozličných fór vyplýva, že je potrebné monitorovať diskusie na vnútroštátnej, celoeurópskej a medzinárodnej úrovni, napríklad s podporou budúcich činností v rámci 7. RP, aby sa tvorcom politiky odovzdávali odkazy z verejných diskusií konzistentným spôsobom. Komisia zorganizovala 10. septembra 2009 vedecké vypočutie týkajúce sa hodnotenia rizík nanotechnológií[13]. Komisia publikovala široké spektrum informačného materiálu v mnohých jazykoch a pre rôzne vekové skupiny. Navyše osobitná položka týkajúca sa nanotechnológií na webovej stránke Európskej komisie pomáha verejnosti sledovať všetky jej činnosti v oblasti nanotechnológií. ZDRAVIE, BEZPEČNOSŤ, OCHRANA ŽIVOTNÉHO PROSTREDIA A SPOTREBITEĽA Výrobky s využitím nanotechnologií musia dosahovať vysokú úroveň ochrany spotrebiteľov, pracovníkov a ochrany životného prostredia ustanovenú v právnych predpisoch Spoločenstva. Tieto výrobky verejnosť prijme iba v prípade, že sa v týchto právnych predpisoch primerane zohľadnia nové výzvy v oblasti nanotechnológií, ak budú môcť výrobcovia preukázať ich bezpečnosť a ak ich budú spotrebitelia vnímať ako bezpečné. Právne predpisy Komisia prijala v júni 2008 oznámenie „Regulačné aspekty nanomateriálov“[14] a tak splnila záväzok v rámci akčného plánu. K tomuto oznámeniu bol priložený pracovný dokument útvarov Komisie obsahujúci zhrnutie právnych predpisov týkajúcich sa otázok zdravia, bezpečnosti a životného prostredia nanomateriálov a stanovujúci potreby výskumu a súvisiace opatrenia[15]. Z tohto prehľadu právnych predpisov vyplýva, že existujúce regulačné rámce Spoločenstva sa vzťahujú v zásade na potenciálne zdravotné, bezpečnostné a environmentálne riziká súvisiace s nanomateriálmi. Bez toho, aby sa vylúčili zmeny v právnych predpisoch v súvislosti s novými informáciami, Komisia zdôraznila, že ochrana zdravia, bezpečnosti a životného prostredia sa musí zvýšiť predovšetkým zlepšením uplatňovania súčasných právnych predpisov. Okrem podpory výskumu v oblasti hodnotenia rizika pracuje Komisia vo viacerých regulačných oblastiach na zlepšovaní uplatňovania právnych predpisov, posudzovaní primeranosti existujúcich právnych predpisov a posudzovaní toho, či je potrebná regulačná zmena v rámci určitých aspektov[16]. Uvedené oznámenie preskúmal Európsky parlament[17], ako aj Európsky hospodársky a sociálny výbor[18]. Predovšetkým Európsky parlament si kládol otázku, či je možné považovať právne predpisy za primerané vzhľadom na riziká súvisiace s nanomateriálmi, ak neexistujú explicitné ustanovenia o nanotechnológiách v právnych predpisoch Spoločenstva. Vzhľadom na to, že chýbajú vhodné údaje a metódy posudzovania, Parlament žiada, aby sa starostlivo preskúmali existujúce právne predpisy. Na žiadosť Európskeho parlamentu boli v rámci právnych predpisov o kozmetike, nových potravinách a prídavných látkach v potravinách prijaté osobitné ustanovenia týkajúce sa nanomateriálov, alebo sa ich prijatie zvažuje. Komisia predloží v roku 2011, tak, ako bolo plánované, aktualizovaný prieskum právnych predpisov, s osobitným dôrazom na témy, ktoré uviedol Európsky parlament a Európsky hospodársky a sociálny výbor. Komisia môže v závislosti od toho, či to bude potrebné, navrhnúť zmeny v právnych predpisoch. Vyplnenie medzier vo vedomostiach Osobitnou prekážkou, ktorú treba prekonať, je potreba lepších znalostí v oblastiach, akými sú charakterizácia nanomateriálov, toxicita, ekotoxicita, bezpečnosť a posudzovanie vystavenia vplyvu nanočastíc. Na základe toho by sa dali upraviť vykonávacie nástroje, akými sú integrované stratégie testovania a usmerňovacie dokumenty, aby plne zohľadňovali nanomateriály. Projekty určené na riešenie otázok týkajúcich sa životného prostredia a zdravia v rámci 7. RP a SVC viedli k lepšiemu chápaniu mechanizmov vzájomného pôsobenia nanomateriálov a biologických systémov, ako aj k vývoju metód testovania napríklad na posudzovanie vystavenia vplyvu nanočastíc Medzinárodná spolupráca v tejto oblasti je intenzívna. Komisia sa intenzívne podieľa na súčasnej práci v rámci pracovnej skupiny OECD pre vyrobené nanomateriály, ktorá vyvíja nové metódy testovania a vypracováva usmernenia týkajúce sa hodnotenia rizika. Okrem toho štandardizačná činnosť ISO uľahčí globálne zblíženie noriem týkajúcich sa uplatňovania právnych predpisov. Nezávislé vedecké výbory EÚ poskytli v predchádzajúcich piatich rokoch šesť stanovísk k posudzovania rizika nanomateriálov. Vzhľadom na zostávajúce medzery vo vedomostiach sa v stanoviskách zdôrazňuje, že potenciálne riziká nanomateriálov sa musia posudzovať jednotlivo, a odporúča vykonať ďalší výskum týkajúci sa bezpečnosti. Z regulačného hľadiska existujú mnohé naliehavé potreby: - Financovanie výskumu by sa malo zvýšiť, ako aj skonsolidovať, aby sa udržal krok s vývojom a uvádzaním nových aplikácií na trh. - Je potrebné prispôsobiť, schváliť a zharmonizovať metódy hodnotenia rizika, ktoré sú v súčasnosti k dispozícii, aby bolo možné získavať relevantné údaje. - Predovšetkým je potrebné zlepšiť, navrhnúť a schváliť metódy v oblastiach charakterizácie, posudzovania vystavenia vplyvu nanočastíc, zisťovania nebezpečenstva, posudzovania životného cyklu a simulácie. Na tento účel bude potrebný výskum základných aspektov vzájomného pôsobenia nanomateriálov a živých organizmov. - Na vývoj a schvaľovanie metód, ako aj na uistenie o kvalite sú potrebné vhodné referenčné nanomateriály - Je potrebné vytvoriť verejné databázy, ktoré by pomáhali pri posudzovaní bezpečnosti nanomateriálov. - Osobitná pozornosť by sa mala venovať výskumu urýchľujúcemu vypracovávanie usmernení a stanovovanie noriem v oblasti testovania v rámci OECD, ISO a CEN. Aj napriek tomu, že znalosti týkajúce sa prítomnosti nanomateriálov na trhu sa zlepšujú, si Komisia uvedomuje, že je potrebné získať lepší a presnejší prehľad. V roku 2011 má Komisia v úmysle predložiť informácie o druhoch a využití nanomateriálov vrátane bezpečnostných aspektov. MEDZINÁRODNÁ SPOLUPRÁCA Komisia nadviazala dialóg o nanotechnológiách v súlade s poverením, ktoré dostala od Rady v septembri 2004[19]. Medzinárodná spolupráca sa odvtedy stala integrálnou súčasťou politiky Komisie prakticky vo všetkých oblastiach akčného plánu. K minulým a prebiehajúcim činnostiam Komisie na medzinárodnej scéne patrí: - Spolupráca na výskumných projektoch vrátane projektov v oblasti hodnotenia rizika. - Podpora účasti výskumníkov z tretích krajín na projektoch financovaných EÚ a vytváraniu sietí výskumníkov v oblasti nanotechnológií. - Organizácia tretieho medzinárodného dialógu v roku 2008 o zodpovednom vývoji nanotechnológií. Išlo v ňom o riadenie, kódexy postupov, bezpečnosť, právne predpisy a spoluprácu. - Účasť na činnosti OECD-WPN[20] týkajúcej sa riadenia nanotechnológií. - Aktívna účasť v OECD-WPMN[21], ktorá je hlavným medzinárodným fórom pre ďalšiu tvorbu usmernení a stratégií potrebných na náležité uplatňovanie právnych predpisov. - V rámci ISO a CEN Komisia prispieva k stanovovaniu globálne dohodnutých noriem v oblasti terminológie a fyzikálno-chemickej charakterizácie nanomateriálov s cieľom vytvoriť základ súdržného prístupu k testovaniu nanomateriálov. - Regulačná konvergencia je stálou témou dialógov s hlavnými obchodnými partnermi EÚ. UPLATŇOVANIE SÚDRŽNEJ A VIDITEĽNEJ STRATÉGIE NA EURÓPSKEJ ÚROVNI Účelom akčného plánu je zaistiť čo najlepšie riadenie vývoja a využitia nanotechnológií. Jeho účinná realizácia si vyžaduje účinnú štruktúru a koordináciu a pravidelné konzultácie s členskými štátmi a všetkými zúčastnenými stranami. Medziútvarová skupina Komisie zaoberajúca sa všetkými aspektmi práce opísanej v tejto správe bola založená v roku 2005 a odvtedy aj vykonáva svoju činnosť. Na jednej z webových stránok Europa sa nachádza realizačná činnosť, ktorú vykonali všetky príslušné útvary Komisie a obsahuje pravidelne aktualizované odpovede na často kladené otázky v piatich jazykoch: ec.europa.eu/nanotechnology Je povzbudzujúce, že viaceré členské a pridružené štáty realizujú politiky v oblasti nanotechnológií, ktoré sú plne v súlade s politikou Komisie, a že realizujú doplnkovú činnosť, napríklad v oblasti financovania a infraštruktúry. Touto činnosťou sa systematicky nezaoberá ani táto správa ani priložený pracovný dokument útvarov Komisie. Uvádzajú sa iba vybrané príklady, z ktorých vyplýva, že pokrok, ktorý dosiahli členské štáty pri realizácii akčného plánu, je značný. Aby sa získal ucelený prehľad o uvedenej činnosti a aby sa podporila koordinácia, medzinárodné koordinačné úsilie Komisie dopĺňala skupina na vysokej úrovni pre nanotechnológie, v ktorej sú združení zástupcovia členských a pridružených štátov a Komisie. Okrem toho Komisia spolupracovala s predsedníctvami EÚ na organizácii konferencií, ktoré boli príležitosťou na verejnú prezentáciu pokroku a stanovenie ďalších priorít činnosti. ZÁVER Vo všetkých bodoch akčného plánu sa dosiahol značný pokrok. Na základe toho sa navrhuje pokračovať a skonsolidovať súčasnú činnosť v nadchádzajúcich rokoch s dôrazom na: - prehĺbenie výskumného úsilia a podrobných plánov týkajúcich sa kľúčových nanotechnologických sektorov, aby sa zlepšila inovačná činnosť a konkurencieschopnosť[22]. Považuje sa to za neodmysliteľnú súčasť zlepšovania základného porozumenia vzájomnému pôsobeniu nanomateriálov v priebehu ich celého životného cyklu a živých organizmov s cieľom zaistiť vysokú úroveň bezpečnosti a ochrany ľudského zdravia a životného prostredia; - ďalšie budovanie infraštruktúr a vzdelávacieho systému v súlade s multidisciplinárnym charakterom nanotechnológií; - posilnenie mechanizmov, ktoré sú k dispozícii na inovačnú činnosť v priemysle, pričom sa kladie dôraz na koncepciu otvorenej inovácie a uľahčovanie prenosu technológií; - vedenie bezprostrednejšieho, cielenejšieho a neustáleho dialógu so spoločnosťou a monitorovanie verejnej mienky a otázok týkajúcich sa ochrany spotrebiteľa, životného prostredia a pracovníkov; - pokračovanie v prieskume primeranosti právnych predpisov, prípadné prispôsobovanie vykonávacích nástrojov, navrhovanie regulačných zmien v prípade potreby a ak to bude možné, zúčastňovanie sa na medzinárodnom dianí v tejto oblasti; - sledovanie trhu s výrobkami v oblasti nanotechnológií vrátane aspektov ich bezpečnosti a pravdepodobného vývoja v tejto oblasti; - zvýšenie výskumného úsilia v oblasti posudzovania bezpečnosti vrátane riadenia rizika v priebehu celého životného cyklu výrobku; podporu ďalšieho vývoja a schvaľovania charakterizácie nanomateriálov a metód testovania v tejto oblasti; - zlepšenie koordinácie a výmeny informácií s členskými štátmi. Na základe doterajších výsledkov a berúc na vedomie uvedené potreby Komisia zvažuje, že predloží návrh nového akčného plánu pre nanotechnológie, ktorý by bol jedným z hnacích síl Európskeho výskumného priestoru a v ktorom by sa riešili dôležité otázky týkajúce sa spoločnosti a životného prostredia. [1] V tejto správe sa pojem „nanotechnológie“ používa ako skrátená forma pre výraz „nanovedy a nanotechnológie“. Aj keď existujú viaceré vymedzenia tohto pojmu, pracovné vymedzenie pojmu nanotechnológie použité v tomto dokumente znamená chápanie a kontrolu vecí a procesov na úrovni nanočastíc, spravidla, nie však výhradne, menších ako 100 nanometrov v jednej alebo vo viacerých dimenziách, kde môže dôjsť k vzniku javov závislých od veľkosti, ktoré môžu umožniť vznik nových aplikácií. [2] Smerom k európskej stratégii pre nanotechnológiu, KOM(2004) 338. [3] Nanovedy a nanotechnológie: Akčný plán pre Európu 2005 – 2009, KOM(2005) 243, ďalej len „akčný plán“. [4] Nanovedy a nanotechnológie: Akčný plán pre Európu 2005 – 2009. Prvá správa o implementácii 2005 – 2007, (KOM(2007) 505). [5] Z hľadiska počtu rôznych účastníkov na projektoch v oblasti nanotechnológií financovaných prostredníctvom témy Nanovedy, nanotechnológie, materiály a nové výrobné technológie (NMP) v rámci 7. RP v rokoch 2007 a 2008. [6] http://gennesys.neutron-eu.net/ [7] V nedávnej štúdii pracovnej skupiny OECD pre nanotechnológie, ktorá bude uverejnená. [8] Prvá výzva na vytvorenie znalostných a inovačných spoločenstiev (ZIS) s tromi prioritnými oblasťami venovanými nanotechnológiám bola ukončená v auguste 2009; http://eit.europa.eu/kics-call.html [9] www.observatorynano.eu [10] T. j. prípravný a sprievodný výskum, ako aj normatívna činnosť. [11] Kódex správania pre zodpovedný výskum v oblasti nanovied a nanotechnológií, K(2008) 424. [12] 12959/1/08 REV 1 (2 891. zasadnutie Rady pre konkurencieschopnosť). [13] http://ec.europa.eu/health/nanohearing_en.htm [14] Regulačné aspekty nanomateriálov, KOM(2008) 366. [15] SEK(2008) 2036. [16] Napríklad pracovná skupina pre nanomateriály v rámci REACH dosiahla pokrok a zverejnila prvé výsledky: http://ec.europa.eu/environment/chemicals/reach/pdf/nanomaterials.pdf [17] Uznesenie z 24. apríla 2009 o regulačných aspektoch nanomateriálov [2008/2208(INI)]. [18] Stanovisko z 25. februára 2009 k oznámeniu o regulačných aspektoch nanomateriálov, INT/456; http://eesc.europa.eu/documents/opinions/avis_en.asp?type=en [19] 12487/04 (2 605. zasadnutie Rady pre konkurencieschopnosť). [20] Pracovná skupina pre nanotechnológie – jej všeobecným cieľom je zmaximalizovať spoločenské a hospodárske výhody nanotechnológií. [21] Pracovná skupina pre vyrobené nanomateriály. [22] V politických usmerneniach predsedu pre budúcu Komisiu sa zdôrazňuje, že je potrebné viac aplikovaného výskumu a vývoja z podnetu priemyslu v oblastiach, medzi ktoré patria aj nanotechnológie, s cieľom priniesť špičkové produkty a čisté technológie na trhy a podporiť konkurencieschopnosť priemyslu EÚ: http://ec.europa.eu/commission_barroso/president/pdf/press_20090903_EN.pdf