[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 16.7.2008 KOM(2008) 402 v konečnom znení 2008/0154 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o dobrovoľnej účasti organizácií v systéme Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (EMAS) (predložený Komisiou){SEK(2008) 2121}{SEK(2008) 2122} DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU 110 1.1. Dôvody a ciele návrhu Systém Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (ďalej len „EMAS“) pôvodne vznikol v roku 1993[1] a v roku 2001 bol zrevidovaný nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 z 19. marca 2001, ktorým sa umožňuje dobrovoľná účasť organizácií v systéme Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (EMAS)[2] a ktoré sa v súčasnosti uplatňuje. Návrh je zameraný na posilnenie tohto systému zvýšením jeho efektivity a príťažlivosti pre organizácie s cieľom: - zvýšiť počet organizácií, ktoré systém uplatňujú[3], - dosiahnuť uznanie EMAS ako štandardu v prípade systému environmentálneho riadenia, - umožniť organizáciám, ktoré uplatňujú iné systémy environmentálneho riadenia, aktualizovať ich systém na úroveň EMAS, - vyvolať účinok mimo okruhu organizácií zapísaných v registri EMAS tým, že sa od týchto organizácií vyžaduje, aby pri výbere dodávateľov a poskytovateľov služieb zohľadňovali otázky týkajúce sa životného prostredia. Navrhované zmeny sú zamerané na podstatu, pričom sa osobitná pozornosť venuje potrebám malých organizácií (MSP a malé verejné orgány), inštitucionálnej štruktúre a väzbám s inými politickými nástrojmi Spoločenstva. 120 1.2. Všeobecný kontext V článku 15 nariadenia o EMAS sa Komisii ukladá povinnosť preskúmavať systém EMAS vzhľadom na skúsenosti získané počas jeho uplatňovania a navrhnúť Európskemu parlamentu a Rade vhodné zmeny a doplnenia. V tejto súvislosti sa v roku 2005 vykonala rozsiahla hodnotiaca štúdia systému EMAS. V tejto štúdii sa spolu so vstupmi rôznych zainteresovaných strán v rámci systému určili silné a slabé stránky systému a navrhli sa možnosti zlepšenia účinnosti nariadenia. 130 1.3. Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 z 19. marca 2001, ktorým sa umožňuje dobrovoľná účasť organizácií v systéme Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (EMAS). 140 1.4. Súlad s ostatnými politikami a cieľmi Únie Revízia EMAS je súčasťou balíka sprievodných opatrení k oznámeniu o akčnom pláne udržateľnej spotreby a výroby, ktoré sa má prijať v júni/júli 2008. Cieľom akčného plánu je dosiahnuť podstatnú zmenu správania spotrebiteľov a výrobcov zameranú na lepšie výrobky, hospodárnejšiu a čistejšiu výrobu a rozumnejšiu spotrebu. Spolu s revíziou EMAS bude zahŕňať revíziu nariadenia o environmentálnej značke a oznámenie o „zelenom“ verejnom obstarávaní. 2. KONZULTÁCIE SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU 2.1. Konzultácie so zainteresovanými stranami 211 Metódy konzultácie, hlavné cieľové odvetvia a všeobecný profil respondentov Útvary Komisie neustále udržiavajú dialóg so zástupcami členských štátov a s rôznymi zainteresovanými stranami v rámci procesu EMAS s cieľom monitorovať praktickú implementáciu systému. Orgány členských štátov, ktoré prevádzkujú systém EMAS (príslušné orgány, akreditačné orgány), usporiadali viacero zasadnutí a seminárov pre zainteresované strany o budúcnosti systému a zostavili odporúčania na jeho revíziu. S členskými štátmi zastúpenými vo výbore, ktorý bol ustanovený na základe článku 14 nariadenia o EMAS, sa viedli konzultácie v každej etape procesu revízie a získali sa vstupy do tohto procesu[4]. Komisia usporiadala štyri zasadnutia pracovných skupín[5] a jeden pracovný seminár zameraný na otázku revízie[6] s vybranými odborníkmi pre systém EMAS (overovatelia, konzultanti pre EMAS, akreditačné orgány a príslušné orgány). Komisia navštívila vybrané členské štáty, aby zhromaždila ich stanoviská k revízii nariadenia, a pri tejto príležitosti členské štáty a iné zainteresované strany vyjadrili svoje predstavy o budúcnosti systému. Združenie konzultantov vykonalo rozsiahlu hodnotiacu štúdiu o EMAS a o environmentálnej značke v mene GR pre životné prostredie (štúdia „EVER“). Skúmalo, ako európske organizácie vnímajú motívy, faktory úspešnosti a prínosy v súvislosti s EMAS, a poskytlo odporúčania na revíziu systému EMAS. Zistenia boli prezentované, diskutovalo sa o nich a boli doplnené počas dvoch seminárov v septembri 2005 za účasti odborníkov, inštitúcií, spoločností, zástupcov z praxe a mimovládnych organizácií. Projekt REMAS, trojročný projekt financovaný z environmentálneho fondu EÚ LIFE, ktorý vykonáva Agentúra Spojeného kráľovstva pre životné prostredie, Škótska agentúra pre ochranu životného prostredia, Inštitút Spojeného kráľovstva pre riadenie a posudzovanie životného prostredia a Agentúra pre ochranu životného prostredia v Írsku, bol ukončený v máji 2006. Prostredníctvom podrobnej štatistickej analýzy sa v tomto projekte vymedzil vplyv rôznych druhov systémov environmentálneho riadenia na aktivity jednotlivých sídiel v oblasti environmentálneho riadenia a ich následný vplyv na dodržiavanie súladu s právnymi predpismi a dosahovanie výsledkov v porovnaní s najlepšími dostupnými metódami. 212 Zhrnutie odpovedí a spôsob ich zohľadnenia Štúdia EVER ukázala, že EMAS sa považuje za prostriedok na začlenenie otázok týkajúcich sa životného prostredia do súhrnného hodnotového systému organizácií a na zlepšenie podnikového imidžu. EMAS sa nepovažuje len za systém zameraný na znižovanie nákladov vzniknutých pri likvidácii odpadu, spotrebe energie atď., ale je vnímaný aj ako signál šetrného prístupu k životnému prostrediu. Pokrok v oblasti životného prostredia, zlepšenie imidžu a zníženie nákladov sa doteraz vnímali ako najvýznamnejšie prínosy plynúce z prijatia EMAS. I keď sa takmer polovica respondentov v štúdii EVER domnievala, že finančné náklady na EMAS prevážili nad prínosmi, viac ako dve tretiny respondentov považovalo EMAS za úspech, keď sa porovnávali finančné, ako aj nefinančné prínosy a náklady. Projektom REMAS sa ukázalo, že prijatím akreditovaného certifikovaného systému environmentálneho riadenia sa zlepšia aktivity jednotlivých sídiel v oblasti environmentálneho riadenia a že existujú dôkazy o tom, že environmentálne riadenie je vo všeobecnosti lepšie v rámci EMAS ako v rámci iných systémov[7]. Na druhej strane štúdie ukázali, že EMAS ešte nedosiahol svoj úplný potenciál, pokiaľ ide o jeho rozšírenie. Náklady na EMAS, nízku mieru odhodlania vedenia a úradnícku prácu/byrokraciu považovali respondenti v štúdii EVER za tri najvýznamnejšie prekážky prijatia EMAS. I keď počet organizácií zapísaných v registri EMAS stále stabilne narastá (v súčasnosti je v Spoločenstve registrovaných viac ako 5 000 organizácií), stále to predstavuje len veľmi malý podiel z počtu organizácií, ktoré by potenciálne mohli systém využívať. Tieto závery podporila väčšina zainteresovaných strán, s ktorými sa viedli konzultácie, a prihliadlo sa na ne i vtedy, keď útvary Komisie analyzovali možnosti určené v súvislosti s revíziou systému a keď rozhodli o návrhu jeho budúceho smerovania a o zmenách, ktoré je potrebné vykonať v súčasnom nariadení o EMAS. 213 Otvorená konzultácia sa uskutočnila prostredníctvom internetu od 22. 12. 2006 do 26. 2. 2007. Komisia dostala 214 odpovedí. 230 2.2. Posúdenie vplyvu Komisia vykonala posúdenie vplyvu uvedené v pláne prác a posúdila tri hlavné možnosti: - pokračovať v súčasnom prístupe, - fungovanie systému postupne ukončiť a - zásadne upraviť nariadenie. Možnosť pokračovať v súčasnom prístupe by poskytla stabilitu. Zamýšľané zmeny by mohli byť iba administratívneho/inštitucionálneho charakteru s cieľom zlepšiť len fungovanie súčasného systému. Táto možnosť by len nepatrne napravila „slabé miesta“ systému a neposkytla by možnosť pre zásadné úpravy. Jej celkový účinok by zostal malý, a tým by sa znížila jeho dôveryhodnosť. Viditeľnosť systému by sa nezvýšila a pravdepodobne by prevládalo nerovnomerné rozloženie medzi členskými štátmi. Pri možnosti postupného ukončenia fungovania systému by sa uvoľnili finančné a ľudské zdroje. Táto možnosť by však mala negatívny vplyv na životné prostredie a hospodárstvo. Spoločenstvo by stratilo dobrovoľný nástroj vo svojej kombinácii politík. Pri priebežnom hodnotení šiesteho environmentálneho akčného programu Spoločenstva[8] sa dobrovoľné nástroje vyhodnotili ako nástroje s veľkými možnosťami, ktoré však nie sú plne rozvinuté, a Komisii sa adresovala požiadavka na revíziu týchto systémov s cieľom podporiť ich využívanie a znížiť administratívnu záťaž pri ich riadení. Možnosť zásadnej úpravy nariadenia by zlepšila viditeľnosť, vplyv a politický profil systému EMAS, čo by viedlo k značnému rozšíreniu jeho využívania. Spoločenstvu by sa umožnilo poskytovať väčšie a lepšie cielené výhody v oblasti životného prostredia, a to priamo i nepriamo. Zlepšila by sa aj hospodárska situácia a znížila by sa administratívna záťaž pri environmentálnom riadení v účastníckych organizáciách. Niektoré navrhované zmeny vyžadujú vysoké počiatočné investície a poskytovanie stimulov organizáciám v rámci EMAS. I keď nie je možné predvídať presné zvýšenie miery využívania systému, nakoľko kvantitatívne údaje o nákladoch a vplyvoch rôznych opatrení nie sú k dispozícii a nakoľko viaceré možnosti spolu navzájom súvisia alebo sú trhovo orientované, cieľ je taký, aby sa desať rokov po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia počet registrovaných organizácií alebo sídiel rovnal počtu organizácií alebo sídiel v súčasnosti certifikovaných na základe normy ISO 14001:2004 týkajúcej sa systémov environmentálneho riadenia (35 000). Za strednodobý cieľ sa považuje to, aby päť rokov po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia dosiahol počet sídiel registrovaných v EMAS počet rovnajúci sa priemeru troch členských štátov, ktoré mali v roku 2007 najvyšší počet registrovaných sídiel na milión obyvateľov, teda sa predpokladá celkove 23 000 sídiel registrovaných v EMAS[9]. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU 305 3.1. Zhrnutie navrhovaného opatrenia Cieľom je revízia systému EMAS, ako sa vyžaduje v článku 15 nariadenia o EMAS, aby sa čo najviac podporilo neustále zlepšovanie výsledkov všetkých organizácií v oblasti životného prostredia. Na dosiahnutie tohto cieľa sa revízia nariadenia o EMAS zameriava na zásadné zdokonalenie politického profilu a teda na zvýšenie počtu organizácií, ktoré systém uplatňujú. Základné navrhované zmeny budú zamerané na podstatu, pričom osobitná pozornosť sa bude venovať potrebám malých organizácií (MSP a malé verejné orgány), inštitucionálnej štruktúre a väzbám s inými politickými nástrojmi, najmä so „zeleným“ verejným obstarávaním. 310 3.2. Právny základ Nariadenie je motivované politickými hľadiskami v oblasti životného prostredia ustanovenými v článku 175 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, ktorá už bola právnym základom nariadenia (ES) č. 761/2001. 320 3.3. Subsidiarita a proporcionalita Prijatie systému na úrovni Spoločenstva je potrebné s cieľom vytvoriť jediný dôveryhodný systém a zabrániť zavádzaniu rôznych vnútroštátnych systémov. Týmto návrhom sa nemení súčasná situácia vzhľadom na vnútorný trh a pokračuje sa v rešpektovaní zásady subsidiarity tým, že technická implementácia nariadenia sa prenecháva na členské štáty prostredníctvom fungovania príslušných orgánov a akreditačných orgánov. Tak sa zabezpečí účinnosť systému pri zlepšovaní výsledkov organizácií v oblasti životného prostredia, zatiaľ čo prijatie opatrení, ktoré sa môžu primeraným spôsobom vykonať na vnútroštátnej úrovni, sa ponecháva na členské štáty. 3.4. Výber nástrojov 341 Navrhovaný nástroj je nariadenie, keďže je to jediný vhodný prostriedok na zaručenie dostatočného stupňa zosúladenia pravidiel a postupov týkajúcich sa zápisu do registra, overovania a akreditácie, ktoré tvoria podstatné prvky systému. 4. VPLYV NA ROZPOčET 401 Finančný príspevok Spoločenstva je vo všeobecnosti obmedzený. Ročné finančné zdroje, ktoré sa požadujú z rozpočtu Spoločenstva, sa odhadujú približne na 1,5 mil. EUR za rok, pričom zahŕňajú najmä vytvorenie referenčných dokumentov pre určité sektory, partnerské hodnotenia akreditačných orgánov a príslušných orgánov a poskytovanie informácií a komunikáciu. Do roku 2013 sa tieto náklady budú hradiť z finančného nástroja LIFE +[10]. 5. ĎALšIE INFORMÁCIE 510 5.1. Zjednodušenie 511 Návrhom sa zjednodušujú právne predpisy prepísaním znenia súčasného nariadenia a začlenením užitočných prvkov rôznych usmernení. Návrhom sa zjednodušujú administratívne postupy využívané organizáciami, a to okrem iného: - podporou ďalšieho znižovania regulačnej a administratívnej záťaže zavádzaním prvkov, ktorými sa vytvára a umožňuje súčinnosť užších prevádzkových väzieb medzi EMAS a ostatnými právnymi predpismi a nástrojmi EÚ, čím sa znižuje administratívna záťaž pre organizácie zapísané v registri EMAS prostredníctvom regulačnej flexibility vrátane úľav z právnych predpisov (nahradenie právnych požiadaviek bez potreby meniť samotné právne predpisy v oblasti životného prostredia) alebo deregulácie (zmeny v samotných právnych predpisoch), - zavádzaním možnosti zápisu zoskupení organizácií do registra a možnosti celopodnikového zápisu do registra okrem súčasnej možnosti zápisu jednotlivých organizácií, čo bude mať priamy účinok v podobe úspor nákladov a vďaka čomu sa účasť na systéme stane atraktívnejšou, - vyzývaním členských štátov, aby objasnili väzby a komplementaritu s ostatnými systémami environmentálneho riadenia s cieľom možného zohľadnenia registrácie alebo účasti vo vnútroštátnom systéme environmentálneho riadenia, keď organizácia podáva žiadosť o zápis do registra EMAS, a opačne. Návrh tak spĺňa ciele iniciatívy zameranej na lepšiu tvorbu práva, ktorá vznikla v súvislosti s obnovenou Lisabonskou stratégiou so zámerom zjednodušiť a zdokonaliť existujúce právne predpisy, lepšie navrhovať nové právne predpisy a posilniť uznávanie a účinnosť pravidiel pri súčasnom znížení administratívnej záťaže. Návrh je začlenený do legislatívneho a pracovného programu Komisie pod číslom 2006/ENV/053 a plní sa ním záväzok, ktorý si Komisia stanovila v priebežnom programe[11]. 520 5.2. Zrušenie existujúcich právnych predpisov Dôsledkom prijatia návrhu bude zrušenie existujúcich právnych predpisov. 5.3. Doložka o preskúmaní/revízii/ukončení platnosti 531 Návrh obsahuje doložku o preskúmaní. 560 5.4. Európsky hospodársky priestor Navrhovaný právny predpis sa týka záležitosti EHP, a preto by sa mal rozšíriť na celý Európsky hospodársky priestor. 570 5.5. Podrobné vysvetlenie návrhu Prevádzková štruktúra EMAS a všeobecné požiadavky na účasť zostávajú v podstate rovnaké ako podľa súčasného nariadenia: organizácie môžu byť účastníkmi EMAS s podmienkou, že si stanovia politiku pre oblasť životného prostredia, vykonajú environmentálne preskúmanie, zavedú systém environmentálneho riadenia, vykonajú vnútorný audit v oblasti životného prostredia a vypracujú environmentálne vyhlásenie. Keď toto environmentálne vyhlásenie overí a validuje nezávislý environmentálny overovateľ, organizácia môže požiadať príslušný orgán o zápis do registra. Na zachovanie organizácie v registri musí táto pravidelne predkladať správy o zlepšovaní svojich výsledkoch v oblasti životného prostredia a poskytovať dôkazy o tom, že dodržiava súlad s príslušnými právnymi požiadavkami týkajúcimi sa životného prostredia. Cieľom hlavných úprav je: - zabezpečiť, aby bol EMAS vysokokvalitný systém environmentálneho riadenia, prostredníctvom ktorého sa bude pre externé zainteresované strany a vnútroštátne orgány na presadzovanie garantovať, že organizácie zapísané v registri EMAS dodržiavajú všetky príslušné právne predpisy v oblasti životného prostredia a neustále zlepšujú svoje výsledky v oblasti životného prostredia a - zvýšiť príťažlivosť systému pre účastnícke organizácie, najmä pre malé organizácie (MSP a malé verejné orgány), znížením administratívnej záťaže pre účastnícke organizácie a zvýšením viditeľnosti účasti v EMAS. Tieto úpravy sú: - systém environmentálneho riadenia. Základom EMAS je stále systém environmentálneho riadenia, ako je vymedzený v norme ISO 14001, doplnený o tieto prvky: - posilnený mechanizmus týkajúci sa dodržiavania súladu. Organizácia zapísaná v registri EMAS musí pred prvým zápisom do registra preukázať, že dodržiava príslušné právne predpisy v oblasti životného prostredia. Podporuje sa vedenie dialógu medzi organizáciou a vnútroštátnymi orgánmi na presadzovanie práva. Posilňuje sa úloha overovateľov pri zabezpečovaní dodržiavania súladu zo strany organizácie. Vysvetľuje sa vymedzenie nedodržiavania súladu a zosúlaďujú sa postupy príslušných orgánov týkajúce sa registrácie a zrušenia registrácie v prípade nedodržiavania súladu, - posilnený systém predkladania správ týkajúcich sa životného prostredia. Predkladanie správ o výsledkoch v oblasti životného prostredia s použitím hlavných ukazovateľov výsledkov je povinné pre organizácie zapísané v registri EMAS. Tieto ukazovatele sa vymedzujú pre tieto oblasti životného prostredia: energetická efektívnosť, efektívnosť využívania materiálov a zdrojov, odpad, emisie a biodiverzita/využívanie pôdy, - usmernenie týkajúce sa najlepšej praxe v oblasti environmentálneho riadenia. S cieľom podporiť väčší súlad pri uplatňovaní najlepšej praxe v oblasti environmentálneho riadenia Komisia začína proces vytvárania referenčných dokumentov. Tieto dokumenty zahŕňajú konkrétne sektory a sú zamerané na priame environmentálne aspekty výrobných prevádzok, ako aj na nepriame aspekty, napr. navrhovanie výrobkov, vplyvy činností pri získavaní a spracovaní surovín na životné prostredie,Používanie referenčných dokumentov je dobrovoľné, ale organizáciám zapísaným v registri EMAS sa odporúča, aby ich používali pri stanovení svojho systému environmentálneho riadenia a pri vymedzovaní svojich environmentálnych cieľov. Od overovateľov sa žiada, aby dokumenty využívali ako štandard pre účinný systém riadenia. - pravidlá a postupy týkajúce sa akreditácie a overovania sú zosúladené a vymedzené s cieľom riešiť nerovnomernú mieru implementácie v jednotlivých členských štátoch, ktorá znižuje dôveryhodnosť systému. Akreditácia na vnútroštátnej a európskej úrovni sa upravuje nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. xxxx/2008 z [……………. dátum], v ktorom sa ustanovujú požiadavky na akreditáciu a vykonávanie trhového dozoru v súvislosti s predajom výrobkov. Vyžaduje sa verejný orgán, ktorý by bol orgánom na poslednej úrovni kontroly verejných orgánov, a ustanovuje sa rámec pre uznávanie existujúcej organizácie pre európsku spoluprácu v oblasti akreditácie (EA), aby sa zabezpečilo správne fungovanie systému dôkladného partnerského hodnotenia. V tomto nariadení sa ustanovuje všeobecný rámec, ktorým sa dopĺňajú existujúce právne predpisy týkajúce sa akreditácie. Návrhom revidovaného nariadenia o EMAS sa tieto pravidlá podľa potreby dopĺňajú, pričom sa zohľadňujú špecifiká dobrovoľného systému EMAS a podľa potreby sa stanovujú aj konkrétnejšie pravidlá, - geografický rozsah pôsobnosti. Účasť organizácií z krajín mimo Spoločenstva je prípustná. Organizácia z krajiny mimo Spoločenstva môže byť zapísaná do registra v jednom z členských štátov a jej systém environmentálneho riadenia musí overiť a validovať overovateľ akreditovaný v tom členskom štáte, v ktorom organizácia podáva žiadosť o zápis do registra, - opatrenia, ktorými sa znižuje administratívna záťaž a poskytujú sa stimuly : - zjednodušenie postupov v prípade zoskupení organizácií, - zníženie registračných poplatkov pre malé organizácie (MSP a malé verejné orgány)[12], - vnútroštátne orgány v členských štátoch sú povinné stanoviť oblasti, v ktorých môžu znížiť administratívnu záťaž organizácií zapísaných v registri EMAS v súvislosti s právnymi predpismi v oblasti životného prostredia, napr. menej časté obnovovanie povolení v oblasti životného prostredia atď. Vytvorí sa postup týkajúci sa pravidelných konzultácií v členských štátoch medzi príslušnými orgánmi zodpovednými za oblasť EMAS a regulačnými orgánmi. V tejto súvislosti Komisia organizuje výmenu informácií, - vnútroštátne orgány musia zvážiť a podľa potreby a bez toho, aby boli dotknuté pravidlá štátnej pomoci uvedené v zmluve, zaviesť stimuly, ktoré by boli prínosom pre organizácie zapísané v registri EMAS, ako je prístup k financovaniu alebo daňové stimuly v rámci programov na zlepšovanie výsledkov priemyslu v oblasti životného prostredia, - zjednodušenie pravidiel používania loga EMAS a odstránenie existujúcich obmedzení, - podpora činností týkajúcich sa EMAS vrátane udeľovania ceny EMAS a informačných kampaní na úrovni Spoločenstva a na vnútroštátnej úrovni. 2008/0154 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o dobrovoľnej účasti organizácií v systéme Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (EMAS) Európsky parlament a Rada Európskej únie, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 175 ods. 1, so zreteľom na návrh Komisie[13], so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[14], so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[15], konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy[16], keďže: (1) V článku 2 zmluvy sa uvádza, že medzi úlohy Spoločenstva má patriť podpora udržateľného rastu v celom Spoločenstve. (2) V rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES z 22. júla 2002, ktorým sa ustanovuje šiesty environmentálny akčný program Spoločenstva[17], sa stanovuje zlepšenie spolupráce a partnerstva s podnikmi ako strategický prístup k plneniu environmentálnych cieľov. Jeho základnou súčasťou sú dobrovoľné záväzky. V tejto súvislosti sa považuje za potrebné podporovať účasť na systéme Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (EMAS) v rozsiahlejšej miere a rozvoj iniciatív na podporu organizácií pri uverejňovaní dôkladných a nezávisle overovaných správ o výsledkoch v oblasti životného prostredia a o udržateľnom rozvoji. (3) V oznámení Komisie Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov o priebežnom hodnotení šiesteho environmentálneho akčného programu[18] sa uvádza, že existuje potreba zdokonaľovať fungovanie dobrovoľných nástrojov, ktoré boli vytvorené pre priemysel, pričom tieto nástroje majú veľký potenciál, ktorý sa ale ešte úplne nevyužil. Komisii sa adresovala požiadavka na revíziu týchto nástrojov s cieľom podporiť ich účasť a znížiť administratívnu záťaž pri ich riadení. (4) Cieľom EMAS je podporovať neustále zlepšovanie výsledkov v oblasti životného prostredia vytvorením a implementáciou systémov environmentálneho riadenia zo strany organizácií, systematickým, objektívnym a pravidelným hodnotením výsledkov dosahovaným vďaka týmto systémom, poskytovaním informácií o výsledkoch v oblasti životného prostredia, otvoreným dialógom s verejnosťou a s inými zainteresovanými stranami, aktívnou účasťou zamestnancov v organizácii a zabezpečovaním vhodnej odbornej prípravy. (5) Na podporu racionálneho prístupu medzi právnymi nástrojmi vytvorenými na úrovni Spoločenstva v oblasti ochrany životného prostredia by Komisia a členské štáty mali posúdiť, ako sa zápis v registri EMAS môže zohľadniť pri tvorbe právnych predpisov alebo použiť ako nástroj pri uplatňovaní právnych predpisov. Na zvýšenie príťažlivosti systému EMAS pre organizácie by takisto mali zohľadniť EMAS vo svojej politike v oblasti obstarávania a podľa potreby uvádzať EMAS alebo rovnocenný systém environmentálneho riadenia ako podmienku plnenia zmluvy v prípade zákaziek na uskutočňovanie prác a poskytovanie služieb. (6) V článku 15 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001, ktorým sa umožňuje dobrovoľná účasť organizácií v systéme Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (EMAS)[19], sa uvádza, že Komisia má preskúmať systém EMAS vzhľadom na skúsenosti získané počas jeho uplatňovania a navrhovať vhodné zmeny a doplnenia Európskemu parlamentu a Rade. (7) Nariadenie (ES) č. 761/2001 preukázalo svoju účinnosť pri podpore zlepšovania výsledkov organizácií v oblasti životného prostredia a skúsenosti získané pri implementácii uvedeného nariadenia by sa mali využiť na zvýšenie schopnosti EMAS dosiahnuť celkové zlepšenie výsledkov organizácií v oblasti životného prostredia. (8) Mala by sa podporovať dobrovoľná účasť organizácií v EMAS, čím môžu získať pridanú hodnotu v zmysle regulačnej kontroly, úspor nákladov a imidžu na verejnosti. (9) Systém EMAS by mal byť prístupný všetkým organizáciám v Európskom spoločenstve i mimo neho, ktorých činnosti majú vplyv na životné prostredie. EMAS by im mal poskytovať prostriedky na zvládanie týchto vplyvov a na zlepšovanie ich celkových výsledkov v oblasti životného prostredia. (10) Mala by sa podporovať účasť organizácií, a to najmä malých organizácií, v systéme EMAS. Ich účasť by sa mala podporiť uľahčením prístupu k informáciám, k existujúcim fondom finančnej podpory a k verejným inštitúciám, ako aj zavedením alebo podporou opatrení technickej pomoci. (11) Organizácie, ktoré implementujú iné systémy environmentálneho riadenia a ktoré chcú uplatňovať systém EMAS, by mali mať možnosť urobiť to čo najľahšie. Mali by sa posúdiť väzby s inými systémami environmentálneho riadenia. (12) Organizácie, ktorých sídla sa nachádzajú v jednom alebo vo viacerých členských štátoch, by mali mať možnosť zapísať do registra všetky alebo viaceré tieto sídla v rámci jediného zápisu do registra. (13) Mal by sa posilniť mechanizmus na zisťovanie dodržiavania všetkých príslušných právnych požiadaviek týkajúcich sa životného prostredia zo strany organizácie, aby sa zvýšila dôveryhodnosť systému EMAS a najmä aby sa umožnilo členským štátom znížiť administratívnu záťaž zaregistrovaných organizácií prostredníctvom deregulácie alebo úľavy z právnych predpisov. (14) Proces implementácie systému EMAS by mal zahŕňať účasť zamestnancov a pracovníkov organizácie, nakoľko sa tým zvyšuje uspokojenie z práce, ako aj znalosť problémov v oblasti životného prostredia, ktoré sa môžu opakovane vyskytovať v pracovnom prostredí a mimo neho. (15) Logo EMAS by malo byť pre organizácie príťažlivým nástrojom na komunikáciu a obchodovanie, ktorým sa zvyšuje informovanosť zákazníkov o EMAS. Pravidlá používania loga EMAS by sa mali zjednodušiť, a to používaním jediného loga, a existujúce obmedzenia by sa mali odstrániť do takej miery, aby nedochádzalo k zámene so značkami ekologických výrobkov. (16) Náklady a poplatky súvisiace so zápisom do registra EMAS by mali byť prijateľné a primerané vzhľadom na veľkosť organizácie a prácu, ktorú majú vykonávať príslušné orgány. Bez toho, aby boli dotknuté pravidlá zmluvy o štátnej pomoci, by sa pre malé organizácie malo zvážiť oslobodenie od poplatkov alebo ich zníženie. (17) Organizácie by mali pravidelne vypracovávať a uverejňovať environmentálne vyhlásenia a správy o výsledkoch v oblasti životného prostredia, v ktorých by poskytovali verejnosti a iným zainteresovaným stranám informácie o dodržiavaní príslušných právnych požiadaviek týkajúcich sa životného prostredia a o svojich výsledkoch v oblasti životného prostredia. (18) V snahe zabezpečiť relevantnosť a porovnateľnosť informácií by základom vypracovávania správ o pokroku, ktorý organizácie dosiahli vo svojich výsledkoch v oblasti životného prostredia, mali byť všeobecné ukazovatele výsledkov zamerané na kľúčové oblasti životného prostredia. To by malo pomôcť organizáciám pri porovnaní ich výsledkov za rôzne vykazované obdobia. (19) Prostredníctvom výmeny informácií a spolupráce medzi členskými štátmi by sa mali vytvoriť referenčné dokumenty, ktoré obsahujú najlepšiu prax environmentálneho riadenia a ukazovatele výsledkov v oblasti životného prostredia pre určité sektory. Tieto dokumenty by mali pomôcť organizáciám lepšie sa zamerať na najdôležitejšie environmentálne aspekty v danom sektore. (20) Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. xxxx/2008 z [……………. dátum], v ktorom sa ustanovujú požiadavky na akreditáciu a vykonávanie trhového dozoru v súvislosti s obchodovaním s výrobkami, sa upravuje akreditácia na vnútroštátnej a európskej úrovni a stanovuje sa všeobecný rámec pre akreditáciu. Toto nariadenie dopĺňa tieto pravidlá do potrebnej miery, pričom sa zohľadňujú špecifiká systému EMAS, a to hlavne potreba zabezpečiť vysokú mieru dôveryhodnosti systému pre zainteresované strany, najmä pre členské štáty, a podľa potreby sa stanovujú aj konkrétnejšie pravidlá.Týmito ustanoveniami by sa mala zaručiť a neustále zlepšovať spôsobilosť environmentálnych overovateľov, a to zabezpečovaním nezávislého a nestranného akreditačného systému, odbornej prípravy a náležitého dozoru nad ich činnosťou, čím sa garantuje transparentnosť a dôveryhodnosť organizácií zúčastnených v EMAS. (21) Činnosti zamerané na propagáciu a podporu by mali vykonávať členské štáty aj Európska komisia. (22) Bez toho, aby boli dotknuté pravidlá zmluvy o štátnej pomoci, by členské štáty mali poskytovať stimuly zaregistrovaným organizáciám, ako je napríklad prístup k financovaniu alebo daňové stimuly v rámci programov na zlepšovanie výsledkov priemyslu v oblasti životného prostredia. (23) Členské štáty a Komisia by mali vytvoriť a implementovať určité opatrenia zamerané na zvýšenie účasti organizácií v systéme EMAS, najmä malých organizácií. (24) V prípade potreby vytvorí Komisia na zabezpečenie zosúladeného uplatňovania tohto nariadenia referenčné dokumenty týkajúce sa jednotlivých sektorov v oblasti pôsobnosti tohto nariadenia. (25) V prípade potreby by sa toto nariadenie malo revidovať po určitej dobe uplatňovania vzhľadom na získané skúsenosti. (26) Toto nariadenie nahrádza nariadenie (ES) č. 761/2001, ktoré by sa preto malo zrušiť. (27) Vzhľadom na to, že užitočné prvky odporúčania 2001/680/ES zo 7. septembra 2001 o usmernení pre implementáciu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001, ktorým sa umožňuje dobrovoľná účasť organizácií v systéme Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (EMAS)[20], a odporúčania 2003/532/ES z 10. júla 2003 o usmernení pre výber a používanie ukazovateľov výsledkov v oblasti životného prostredia v rámci EMAS[21] sú zahrnuté do tohto nariadenia, nemali by sa už používať, nakoľko sa nahradili týmto nariadením. (28) Keďže ciele navrhovaného opatrenia, ktorými sú najmä vytvoriť jediný dôveryhodný systém a zabrániť zavádzaniu rôznych vnútroštátnych systémov, nemôžu v dostatočnej miere plniť členské štáty a môžu sa vzhľadom na rozsah a účinky lepšie plniť na úrovni Spoločenstva, Spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v uvedenom článku toto nariadenie pri plnení týchto cieľov nepresahuje svoj rozsah pôsobnosti. (29) Opatrenia potrebné na implementáciu tohto nariadenia by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu[22]. (30) Komisia by mala mať najmä právomoc zavádzať postupy na partnerské hodnotenie príslušných orgánov, vytvárať referenčné dokumenty týkajúce sa jednotlivých sektorov, uznávať existujúce systémy environmentálneho riadenia alebo ich časti, pričom sa dodržiava súlad s príslušnými požiadavkami tohto nariadenia, ako aj meniť a dopĺňať prílohy I až VIII. Keďže tieto opatrenia majú všeobecný rozsah pôsobnosti a sú navrhnuté na zmenu a doplnenie iných ako podstatných prvkov tohto nariadenia, okrem iného aj jeho doplnením o nové iné ako podstatné prvky, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 5a rozhodnutia Rady 1999/468/ES. (31) Keďže na zabezpečenie uplatňovania rámca pre správne fungovanie tohto nariadenia je potrebný určitý čas, členské štáty by mali mať odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia šesť mesiacov na to, aby upravili postupy využívané akreditačnými orgánmi a príslušnými orgánmi podľa zodpovedajúcich ustanovení tohto nariadenia. Počas týchto šiestich mesiacov by akreditačné orgány a príslušné orgány mali byť oprávnené aj naďalej uplatňovať postupy stanovené podľa nariadenia (ES) č. 761/2001, PRIJALI TOTO NARIADENIE: KAPITOLA I Všeobecné ustanovenia Článok 1 Predmet úpravy Týmto sa ustanovuje systém Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit, ktorý umožňuje dobrovoľnú účasť organizácií so sídlom v Spoločenstve alebo mimo neho. Článok 2 Vymedzenia pojmov Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov: 1) „environmentálna politika“ znamená celkové ciele a zásady činnosti organizácie vzhľadom na životné prostredie vrátane plnenia všetkých príslušných právnych požiadaviek týkajúcich sa životného prostredia, ako aj odhodlanie sústavne zlepšovať výsledky v oblasti životného prostredia; 2) „výsledky v oblasti životného prostredia“ znamenajú výsledky riadenia organizácie týkajúce sa environmentálnych aspektov; 3) „dodržiavanie právnych predpisov“ znamená úplné uplatňovanie príslušných právnych požiadaviek vrátane podmienok na udeľovanie povolení týkajúcich sa životného prostredia; 4) „environmentálny aspekt“ znamená prvok činností, výrobkov alebo služieb organizácie, ktorý má alebo môže mať vplyv na životné prostredie; 5) „významný environmentálny aspekt“ znamená environmentálny aspekt, ktorý má alebo môže mať významný environmentálny vplyv; 6) „priamy environmentálny aspekt“ znamená environmentálny aspekt súvisiaci s činnosťami, výrobkami a službami samotnej organizácie, nad ktorými má v oblasti riadenia priamu kontrolu; 7) „nepriamy environmentálny aspekt“ znamená environmentálny aspekt, ktorý môže vzniknúť pri vzájomnej spolupráci organizácie s tretími stranami, pričom ho do primeranej miery môže ovplyvniť organizácia; 8) „environmentálny vplyv“ znamená akúkoľvek zmenu v životnom prostredí, či už priaznivú alebo nepriaznivú, ktorá je úplne alebo čiastočne spôsobená činnosťami, výrobkami alebo službami organizácie; 9) „environmentálny program“ znamená popis prijatých alebo plánovaných opatrení, zodpovednosti a prostriedkov na dosiahnutie celkových a čiastkových environmentálnych cieľov, ako aj konečných termínov na ich dosiahnutie; 10) „celkový environmentálny cieľ“ vychádza z environmentálnej politiky; organizácia si ho sama stanoví a v prípade potreby je kvantifikovaný; 11) „čiastkový environmentálny cieľ“ znamená podrobnú a kvantifikovanú požiadavku na výsledky, ktorá sa vzťahuje na organizáciu alebo na jej časti a ktorá vychádza z environmentálnej politiky a celkových environmentálnych cieľov, a musí byť stanovená a splnená, aby sa dosiahli tieto ciele; 12) „systém environmentálneho riadenia“ znamená tá súčasť celkového systému riadenia, ktorá zahŕňa organizačnú štruktúru, činnosti plánovania, zodpovednosť, praktiky, postupy, procesy a zdroje na vytváranie, implementáciu, dosahovanie, preskúmavanie a zachovanie environmentálnej politiky; 13) „najlepšia prax v oblasti environmentálneho riadenia“ znamená najúčinnejší systém environmentálneho riadenia, ktorý môžu uplatňovať organizácie v príslušnom sektore a vďaka ktorému tak možno dosahovať najlepšie výsledky v oblasti životného prostredia za daných hospodárskych a technických podmienok; 14) „vnútorný environmentálny audit“ znamená systematické, dokumentované, pravidelné a objektívne hodnotenie výsledkov organizácie, systému riadenia a procesov navrhnutých s cieľom chrániť životné prostredie; 15) „audítor“ znamená jednotlivca alebo skupinu jednotlivcov, ktorí sú súčasťou samotnej organizácie, alebo fyzickú alebo právnickú osobu, ktorá nie je súčasťou organizácie a ktorá koná v mene organizácie, vykonáva hodnotenie, a to najmä uplatňovaného systému riadenia, a kontroluje dodržiavanie súladu s politikou a programom organizácie, súčasťou ktorého je plnenie príslušných právnych požiadaviek, ktoré sa týkajú organizácie; 16) „správa o výsledkoch v oblasti životného prostredia“ znamená komplexný súbor informácií pre verejnosť a iné zainteresované strany týkajúcich sa výsledkov organizácie v oblasti životného prostredia a dodržiavania príslušných právnych požiadaviek v oblasti životného prostredia zo strany organizácie; 17) „environmentálne vyhlásenie“ znamená komplexný súbor informácií pre verejnosť a iné zainteresované strany týkajúcich sa organizačných: a) štruktúry a aktivít; b) environmentálnej politiky a systému environmentálneho riadenia; c) environmentálnych aspektov a vplyvov; d) environmentálneho programu, celkových a čiastkových cieľov; e) správy o výsledkoch v oblasti životného prostredia, v ktorej sa uvádzajú informácie o výsledkoch organizácie v oblasti životného prostredia a o dodržiavaní príslušných právnych záväzkov týkajúcich sa životného prostredia; 18) „environmentálny overovateľ“ znamená každú fyzickú alebo právnickú osobu alebo všetky združenia alebo skupiny takýchto osôb, ktoré spĺňajú kritériá týkajúce sa orgánu na posudzovanie dodržiavania požiadaviek vymedzeného v nariadení (ES) č. xxx/2008 a ktoré získali akreditáciu v súlade s týmto nariadením; 19) „organizácia“ znamená spoločnosť, združenie, firmu, podnik, orgán alebo inštitúciu so sídlom v Spoločenstve alebo mimo neho alebo časť alebo kombináciu týchto subjektov bez ohľadu na to, či je alebo nie je zapísaná do registra, či je verejná alebo súkromná, a má svoje vlastné funkcie a správu; 20) „sídlo“ znamená osobitnú zemepisnú oblasť pod kontrolou vedenia organizácie zahŕňajúcu činnosti, výrobky a služby vrátane celej infraštruktúry, všetkých zariadení a materiálov; 21) „overovanie“ znamená proces posudzovania dodržiavania požiadaviek, ktorý vykonáva environmentálny overovateľ s cieľom preukázať, že environmentálna politika organizácie, ako aj jej systém riadenia a postup v oblasti auditu spĺňa požiadavky uvedené v tomto nariadení; 22) „validácia“ znamená potvrdenie environmentálneho overovateľa, ktorý vykonal overovanie, že informácie a údaje uvedené v environmentálnom vyhlásení organizácie a v jej správe o výsledkoch v oblasti životného prostredia sú spoľahlivé, dôveryhodné a správne a spĺňajú požiadavky uvedené v tomto nariadení; 23) „orgány na presadzovanie práva“ znamenajú príslušné orgány určené členskými štátmi a ich úlohou je zisťovanie, prevencia a vyšetrovanie prípadov porušenia príslušných právnych požiadaviek týkajúcich sa životného prostredia a v prípade potreby prijímanie opatrení na ich presadzovanie; 24) „ukazovateľ výsledkov v oblasti životného prostredia“ znamená osobitný výraz, vďaka ktorému je možné merať výsledky organizácie v oblasti životného prostredia; 25) „malá organizácia“ znamená: a) mikropodnik, malý alebo stredný podnik, ako sú vymedzené v odporúčaní Komisie 2003/361/ES zo 6. mája 2003 o definícii mikropodnikov, malých a stredných podnikov[23]; b) miestne orgány spravujúce menej ako 10 000 obyvateľov alebo ostatné verejné orgány, ktoré zamestnávajú menej ako 250 osôb a ich ročný rozpočet nepresahuje 50 miliónov EUR alebo ich celková ročná bilancia nepresahuje 43 miliónov EUR, vrátane všetkých týchto subjektov: i) vlády alebo inej verejnej správy, verejných poradných orgánov na vnútroštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni; ii) fyzických alebo právnických osôb vykonávajúcich verejné administratívne funkcie podľa vnútroštátneho práva vrátane osobitných povinností, aktivít alebo služieb súvisiacich so životným prostredím a iii) fyzických alebo právnických osôb, ktoré majú verejnú zodpovednosť alebo funkcie alebo vykonávajú verejnú službu vo vzťahu k životnému prostrediu, a to pod kontrolou orgánu alebo osoby uvedených v písm. b). 26) Akreditačný orgán znamená vnútroštátny akreditačný orgán v zmysle nariadenia (ES) č. xxx/2008. KAPITOLA II Zápis organizácií do registra Článok 3 Určenie príslušného orgánu 1. Žiadosti o zápis do registra podané organizáciami so sídlom v členskom štáte sa podávajú príslušnému orgánu v tomto členskom štáte. 2. Žiadosti o zápis do registra podané organizáciami so sídlom mimo Spoločenstva sa môžu predložiť ktorémukoľvek príslušnému orgánu v tom členskom štáte, v ktorom je environmentálny overovateľ, ktorý vykonal overenie a ktorý validoval systém environmentálneho riadenia organizácie, držiteľom akreditácie. 3. Organizácia, ktorá má sídla v jednom členskom štáte alebo vo viacerých členských štátoch, môže podať žiadosť o jediný celopodnikový zápis všetkých alebo niektorých sídiel do registra. Žiadosti o jediný celopodnikový zápis sa podávajú príslušnému orgánu členského štátu, v ktorom má organizácia hlavné sídlo alebo riadiace centrum určené na účel tohto ustanovenia. Článok 4 Príprava na zápis do registra 1. Organizácie, ktoré sa chcú do registra zapísať prvý raz, preskúmajú v súlade s prílohou II všetky environmentálne aspekty organizácie. 2. Organizácie môžu uskutočniť konzultácie s orgánom uvedeným v článku 33 ods. 3 zriadeným v členskom štáte, v ktorom organizácia podáva žiadosť o zápis do registra. 3. Organizácie, ktorých certifikovaný systém environmentálneho riadenia bol uznaný podľa článku 45 ods. 4, nie sú povinné vykonať počiatočné environmentálne preskúmanie v plnej miere vzhľadom na informácie poskytnuté v rámci certifikovaného systému environmentálneho riadenia. 4. Vzhľadom na výsledky preskúmania organizácie vytvárajú a uplatňujú systém environmentálneho riadenia, pričom sa zohľadňujú všetky požiadavky uvedené v prílohe I a v prípade potreby aj najlepšia prax v oblasti environmentálneho riadenia v príslušnom sektore uvedenom v článku 46. 5. Organizácie poskytujú materiálne alebo písomné dôkazy, z ktorých vyplýva, že organizácia dodržiava všetky príslušné stanovené právne požiadavky týkajúce sa životného prostredia. Organizácie môžu v súlade s článkom 33 ods. 5 požadovať od príslušného orgánu alebo orgánov na presadzovanie práva vyhlásenie o dodržiavaní požiadaviek. Organizácie so sídlom mimo Spoločenstva takisto uvádzajú právne požiadavky týkajúce sa životného prostredia, ktoré sa vzťahujú na podobné organizácie v členskom štáte, v ktorom plánujú podať svoju žiadosť. 6. Organizácie vykonávajú vnútorný audit v súlade s požiadavkami uvedenými v prílohe III. 7. Organizácie vypracovávajú environmentálne vyhlásenie v súlade s prílohou IV časťou B. Ak sú pre príslušný sektor k dispozícii referenčné dokumenty týkajúce sa jednotlivých sektorov podľa článku 46, pri hodnotení výsledkov organizácie sa uvedie odkaz na príslušný dokument. 8. Počiatočné environmentálne preskúmanie, systém environmentálneho riadenia, postup v oblasti auditu a environmentálne vyhlásenie overuje akreditovaný environmentálny overovateľ, ktorý environmentálne vyhlásenie zároveň validuje. Článok 5 Žiadosť o zápis do registra 1. O zápis do registra môže požiadať každá organizácia spĺňajúca požiadavky stanovené v článku 4. 2. Žiadosť o zápis do registra sa podáva príslušnému orgánu vymedzenému v súlade s článkom 3 a obsahuje: a) validované environmentálne vyhlásenie v elektronickej podobe; b) vyhlásenie uvedené v článku 24 ods. 9 podpísané environmentálnym overovateľom, ktorý validoval environmentálne vyhlásenie; c) vyplnený formulár, v ktorom sa uvádzajú aspoň základné informácie podľa prílohy VI; d) potvrdenie o úhrade príslušných poplatkov. KAPITOLA III Povinnosti organizácií zapísaných v registri Článok 6 Zachovanie registra EMAS 1. Organizácia zapísaná do registra si musí raz za tri roky: a) dávať overovať celý systém environmentálneho riadenia a program auditov; b) vypracovávať environmentálne vyhlásenie v súlade s požiadavkami stanovenými v prílohe IV častiach B a D; c) dávať validovať environmentálne vyhlásenie; d) predkladať validované environmentálne vyhlásenie príslušnému orgánu; e) predkladať príslušnému orgánu vyplnený formulár, v ktorom sa uvádzajú aspoň základné informácie podľa prílohy VI. 2. Organizácia zapísaná do registra musí raz za rok: a) vykonávať vnútorný audit výsledkov v oblasti životného prostredia a dodržiavania súladu s príslušnými právnymi požiadavkami týkajúcimi sa životného prostredia v súlade s prílohou III; b) vypracovávať správu o výsledkoch v oblasti životného prostredia v súlade s požiadavkami uvedenými v prílohe IV častiach C a D; c) predkladať validovanú správu o výsledkoch v oblasti životného prostredia príslušnému orgánu; d) predkladať príslušnému orgánu vyplnený formulár, v ktorom sa uvádzajú aspoň základné informácie podľa prílohy VI. 3. Zaregistrované organizácie sprístupňujú svoje environmentálne vyhlásenie a správu o výsledkoch v oblasti životného prostredia verejnosti do jedného mesiaca od zápisu do registra a do jedného mesiaca po potvrdení ich zachovania v registri. Túto požiadavku môžu splniť poskytnutím environmentálneho vyhlásenia na základe žiadosti alebo vytvorením odkazov na internetové stránky, na ktorých je environmentálne vyhlásenie k dispozícii. Organizácie informujú príslušný orgán o tom, ako zabezpečia prístup verejnosti. Článok 7 Výnimka pre malé organizácie 1. Príslušné orgány v prípade malej organizácie predlžujú na základe jej žiadosti trojročné obdobie uvedené v článku 6 ods. 1 až na päť rokov a/alebo ročné obdobie uvedené v článku 6 ods. 2 až na dva roky za predpokladu, že sa splnia všetky tieto podmienky: a) neexistujú žiadne environmentálne riziká; b) organizácia neplánuje žiadnym spôsobom zmeniť prevádzku systému environmentálneho riadenia a c) neexistujú žiadne významné miestne environmentálne problémy. 2. V prípade, ak chce organizácia využiť možnosť predĺženia uvedenú v odseku 1, podáva žiadosť príslušnému orgánu, ktorý zapísal organizáciu do registra, a poskytuje dôkaz o splnení podmienok na udelenie výnimky. 3. Organizácie, ktoré využívajú možnosť uvedenú v odseku 1 týkajúcu sa predĺženia ročného obdobia na validáciu na dva roky, predkladajú príslušnému orgánu nevalidovanú správu o výsledkoch v oblasti životného prostredia každý rok, v rámci ktorého sú oslobodené od povinnosti predkladať validovanú správu o výsledkoch v oblasti životného prostredia. Článok 8 Významné zmeny 1. V prípade významných zmien v organizácii zapísanej v registri vykonáva táto organizácia environmentálne preskúmanie týchto zmien vrátane ich environmentálnych aspektov a vplyvov. 2. Organizácia aktualizuje počiatočné environmentálne preskúmanie a zodpovedajúcim spôsobom upravuje environmentálnu politiku. 3. Aktualizované environmentálne preskúmanie a upravená environmentálna politika sa overujú a validujú. 4. Po validácii organizácia oznamuje zmeny príslušnému orgánu, pričom použije formulár uvedený v prílohe VI, a potom ich sprístupňuje verejnosti. Článok 9 Environmentálny audit 1. Organizácia zapísaná do registra vytvorí program auditov, v rámci ktorého sa zabezpečí, aby boli počas obdobia nepresahujúceho tri roky predmetom auditu všetky aktivity organizácie v súlade s požiadavkami stanovenými v prílohe III. 2. Audit vykonávajú audítori, ktorí majú ako jednotlivci alebo spoločne právomoc potrebnú na vykonávanie takýchto úloh, pričom sú v dostatočnej miere nezávislí od aktivít, ktoré sú predmetom ich auditu, aby sa zabezpečila objektívnosť rozhodovania. 3. V programe environmentálnych auditov organizácie sa vymedzujú ciele každého auditu alebo cyklu auditov vrátane pravidelnosti konania auditov týkajúcich sa každej činnosti. 4. Audítori na konci každého auditu a na konci cyklu auditov vypracujú písomnú správu o audite. 5. Zistenia a závery auditu oznamuje audítor organizácii. 6. Po ukončení procesu auditu organizácia vypracuje a realizuje primeraný akčný plán. 7. Organizácia uplatňuje vhodné mechanizmy, ktorými sa zabezpečí následná kontrola plnenia výsledkov auditu. Článok 10 Používanie loga EMAS 1. Logo EMAS uvedené v prílohe V môžu používať iba organizácie zapísané v registri a len v prípade, že ich registrácia je ešte stále platná. Na logu sa vždy uvádza registračné číslo organizácie. 2. Logo EMAS sa môže používať len v súlade s technickými špecifikáciami stanovenými v prílohe V. 3. V prípade, ak sa organizácia v súlade s článkom 3 ods. 3 rozhodne nezahrnúť všetky svoje sídla v rámci Spoločenstva do celopodnikového zápisu do registra, musí pri komunikácii s verejnosťou a pri použití loga EMAS jasne uviesť, na ktoré sídla sa vzťahuje zápis do registra. 4. Logo sa nesmie používať v spojení s porovnateľnými nárokmi týkajúcimi sa iných činností a služieb alebo spôsobom, ktorým by ho bolo možné zameniť so značkami ekologických výrobkov. 5. Všetky environmentálne informácie uverejnené organizáciou zapísanou v registri sa môžu doplniť logom EMAS za predpokladu, že obsahujú odkaz na najnovšie environmentálne vyhlásenie organizácie, v ktorom sa uvádzajú, a že ich environmentálny overovateľ validoval ako: a) presné; b) doložené a overiteľné; c) relevantné a použité vo vhodnom kontexte alebo rámci; d) reprezentatívne pre celkové výsledky organizácie v oblasti životného prostredia; e) informácie, pri ktorých je nepravdepodobné, že by spôsobili chybný výklad; f) významné vzhľadom na celkový environmentálny vplyv. KAPITOLA IV Pravidlá týkajúce sa príslušných orgánov Článok 11 Určenie a úloha príslušných orgánov 1. Členské štáty určujú príslušné orgány, ktoré sú zodpovedné za zápis organizácií do registra v súlade s týmto nariadením. Príslušné orgány kontrolujú zápis organizácií do registra a ich zachovanie v ňom. 2. Príslušné orgány môžu byť vnútroštátne, regionálne alebo miestne. 3. Členovia príslušných orgánov musia zabezpečiť svoju nezávislosť a nestrannosť. 4. Príslušné orgány disponujú primeranými finančnými aj ľudskými zdrojmi na účel riadneho vykonávania svojich úloh. 5. Príslušné orgány uplatňujú toto nariadenie jednotným spôsobom a zúčastňujú sa pravidelného partnerského hodnotenia podľa článku 16. Článok 12 Povinnosti týkajúce sa procesu zápisu do registra 1. Príslušné orgány stanovujú postupy týkajúce sa zápisu organizácií do registra. Pravidlá stanovujú najmä v súvislosti so: a) zohľadňovaním pripomienok zainteresovaných strán vrátane akreditačných orgánov a príslušných orgánov na presadzovanie práva, pokiaľ ide o organizácie, ktoré žiadajú o zápis do registra alebo ktoré sú už v registri zapísané; b) zamietnutím zápisu do registra, vymazaním organizácií z registra alebo pozastavením platnosti registrácie organizácií a c) podávaním odvolaní a sťažností proti ich rozhodnutiam. 2. Príslušné orgány vytvárajú a udržiavajú register organizácií zaregistrovaných v ich členských štátoch vrátane ich environmentálneho vyhlásenia alebo správy o výsledkoch v oblasti životného prostredia v elektronickej podobe a tento register aktualizujú každý mesiac. Register je prístupný verejnosti na internetovej stránke. 3. Príslušné orgány oznamujú každý mesiac Komisii zmeny v registri uvedenom v odseku 2. Článok 13 Zápis organizácií do registra 1. Príslušné orgány zohľadňujú žiadosti organizácií o zápis do registra v súlade s postupmi vytvorenými na tento účel. 2. Ak organizácia podáva žiadosť o zápis do registra, príslušný orgán zapíše túto organizáciu do registra a udeľuje jej registračné číslo v prípade, ak sa splnia tieto podmienky: a) príslušný orgán prijal žiadosť o zápis do registra, ktorá obsahuje všetky dokumenty uvedené v článku 5 ods. 2 písm. a) až d); b) príslušný orgán skontroloval, či sa overovanie a validácia vykonali v súlade s podmienkami stanovenými v článkoch 24 až 27 a c) príslušný orgán má uspokojivé dôkazy vychádzajúce zo získaných materiálnych dôkazov alebo z pozitívnej správy príslušného orgánu na presadzovanie práva o tom, že organizácia dodržiava súlad s príslušnými právnymi požiadavkami. 3. Príslušné orgány informujú organizáciu o tom, že bola zapísaná do registra. 4. Ak príslušný orgán dospeje k záveru, že organizácia žiadajúca o zápis do registra nedodržiava podmienky uvedené v odseku 2, odmietne túto organizáciu zapísať do registra. 5. Ak príslušný orgán prijme od akreditačného orgánu správu o výsledkoch dozoru, ktorá poskytuje dôkaz o tom, že činnosti environmentálneho overovateľa neboli vykonané dostatočne primerane na to, aby sa zabezpečilo, že organizácia žiadajúca o zápis do registra EMAS spĺňa požiadavky uvedené v tomto nariadení, odmietne túto organizáciu zapísať do registra. 6. Príslušný orgán uskutočňuje konzultácie so zainteresovanými stranami vrátane organizácie s cieľom získať dôkazy potrebné na prijatie jeho rozhodnutia v súvislosti s odmietnutím zápisu organizácií do registra. Článok 14 Pozastavenie platnosti registrácie alebo vymazanie organizácií z registra 1. Ak je príslušný orgán toho názoru, že organizácia zapísaná v registri nedodržiava súlad s týmto nariadením, poskytne organizácii možnosť, aby v tejto súvislosti vyjadrila svoje stanovisko. Ak organizácia neposkytne uspokojivú odpoveď, bude z registra vymazaná alebo sa pozastaví platnosť jej registrácie. 2. Ak príslušný orgán prijme od akreditačného orgánu správu o výsledkoch dozoru, ktorá poskytuje dôkaz o tom, že činnosti environmentálneho overovateľa neboli vykonané dostatočne primerane na to, aby sa zabezpečilo, že organizácia zapísaná v registri EMAS spĺňa požiadavky uvedené v tomto nariadení, platnosť jej registrácie sa pozastaví. 3. Organizácia zapísaná v registri bude podľa potreby z tohto registra vymazaná alebo sa pozastaví platnosť jej registrácie, ak do jedného mesiaca od podania žiadosti príslušného orgánu neposkytne tomuto orgánu tieto dokumenty: a) validované aktualizované verzie environmentálnych vyhlásení, správu o výsledkoch v oblasti životného prostredia alebo podpísané vyhlásenie uvedené v článku 24 ods. 9; b) formulár, v ktorom organizácia uvádza aspoň základné informácie stanovené v prílohe VI. 4. Ak príslušný orgán na presadzovanie práva informuje príslušný orgán o tom, že organizácia porušila akékoľvek príslušné právne požiadavky týkajúce sa životného prostredia, príslušný orgán podľa potreby vymaže túto organizáciu z registra alebo pozastaví platnosť jej registrácie. 5. Ak sa príslušný orgán rozhodne pozastaviť platnosť registrácie organizácie alebo vymazať organizáciu z registra, zohľadňuje aspoň: a) environmentálne účinky nedodržiavania záväzkov uvedených v tomto nariadení zo strany organizácie; b) schopnosť predpokladať pravdepodobnosť nedodržiavania záväzkov uvedených v tomto nariadení zo strany organizácie alebo okolnosti, ktoré k nemu viedli; c) predchádzajúce prípady nedodržania záväzkov uvedených v tomto nariadení zo strany organizácie a d) konkrétnu situáciu, v ktorej sa organizácia nachádza. 6. Príslušný orgán uskutočňuje konzultácie so zainteresovanými stranami vrátane organizácie s cieľom získať dôkazy potrebné na prijatie jeho rozhodnutia v súvislosti s pozastavením platnosti registrácie alebo vymazaním organizácií z registra. 7. Ak príslušný orgán získal dôkazy inak ako prostredníctvom správy akreditačného orgánu o výsledkoch dozoru, z ktorých vyplýva, že činnosti environmentálneho overovateľa neboli vykonané dostatočne primerane na to, aby sa zabezpečilo, že organizácia spĺňa požiadavky uvedené v tomto nariadení, príslušný orgán uskutoční konzultácie s akreditačným orgánom vykonávajúcim dozor nad činnosťami environmentálneho overovateľa. 8. Príslušný orgán uvádza dôvody prijatia akéhokoľvek opatrenia. 9. Príslušný orgán poskytuje organizácii potrebné informácie, pokiaľ ide o konzultácie so zainteresovanými stranami. 10. Pozastavenie platnosti registrácie organizácie sa zruší, ak príslušný orgán získa dostatočné informácie o tom, že organizácia dodržiava požiadavky uvedené v tomto nariadení. Článok 15 Fórum príslušných orgánov 1. Príslušné orgány vytvárajú fórum príslušných orgánov zo všetkých členských štátov (ďalej len „fórum“). Fórum sa schádza najmenej raz za rok v prítomnosti predstaviteľa Komisie. 2. Fóra sa zúčastňujú príslušné orgány každého členského štátu. Ak sú v rámci jedného členského štátu zriadené viaceré príslušné orgány, prijímajú sa primerané opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby boli o činnostiach fóra informované všetky z nich. 3. Úlohou fóra je pripravovať usmernenia s cieľom zabezpečovať súdržnosť postupov týkajúcich sa zápisu organizácií do registra v súlade s týmto nariadením vrátane pozastavenia platnosti registrácie a vymazania organizácií z registra. Fórum poskytuje Komisii sprievodné dokumenty a dokumenty týkajúce sa partnerského hodnotenia. Tieto dokumenty sú prístupné verejnosti. 4. Fórum prijme svoj rokovací poriadok. Článok 16 Partnerské hodnotenie príslušných orgánov 1. Fórum zabezpečuje partnerské hodnotenie zamerané na posudzovanie dodržiavania súladu systému zápisu do registra každého príslušného orgánu s týmto nariadením a na rozvíjanie harmonizovaného uplatňovania pravidiel týkajúcich sa zápisu do registra. 2. Partnerské hodnotenie sa vykonáva pravidelne a aspoň raz za štyri roky. Partnerského hodnotenia sa zúčastňujú všetky príslušné orgány. 3. Súčasťou partnerského hodnotenia je aspoň posúdenie pravidiel a postupov týkajúcich sa: a) zápisu do registra; b) odmietnutia zápisu do registra; c) pozastavenia platnosti registrácie organizácií podľa článku 12 ods. 2; d) vymazania organizácií z registra podľa článku 12 ods. 2; e) spravovania registra podľa článku 12 ods. 2. 4. Komisia vytvára postupy na vykonávanie hodnotenia vrátane primeraných odvolacích postupov v prípade rozhodnutí prijímaných na základe hodnotenia. Tieto opatrenia zamerané na zmenu a doplnenie iných ako podstatných prvkov tohto nariadenia jeho doplnením sa prijímajú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. 5. Fórum predkladá Komisii výročnú správu o partnerskom hodnotení. Táto správa sa sprístupní verejnosti. KAPITOLA V Environmentálni overovatelia Článok 17 Úlohy environmentálnych overovateľov 1. Environmentálni overovatelia posudzujú, či sú environmentálne preskúmanie organizácie, jej environmentálna politika, systém riadenia a postupy v oblasti auditu v súlade s požiadavkami uvedenými v tomto nariadení. 2. Environmentálni overovatelia kontrolujú: a) dodržiavanie všetkých požiadaviek uvedených v tomto nariadení zo strany organizácie, pokiaľ ide o počiatočné environmentálne preskúmanie, systém environmentálneho riadenia, environmentálny audit a jeho výsledky a environmentálne vyhlásenie alebo správu o výsledkoch v oblasti životného prostredia; b) dodržiavanie príslušných právnych požiadaviek Spoločenstva, ako aj vnútroštátnych, regionálnych alebo miestnych právnych požiadaviek týkajúcich sa životného prostredia zo strany organizácie; c) neustále zlepšovanie výsledkov organizácie v oblasti životného prostredia a d) spoľahlivosť, dôveryhodnosť a správnosť údajov a informácií uvedených v týchto dokumentoch: i) v environmentálnom vyhlásení; ii) v správe o výsledkoch v oblasti životného prostredia; iii) všetkých environmentálnych informácií, ktoré sa majú validovať. 3. Environmentálni overovatelia preskúmavajú najmä technickú platnosť počiatočného environmentálneho preskúmania alebo auditu alebo iných postupov, ktoré vykonáva organizácia, bez toho, aby sa tieto postupy zbytočne opakovali. 4. Environmentálni overovatelia v prípade potreby využívajú kontroly na mieste s cieľom zistiť, či sú výsledky vnútorného auditu spoľahlivé. 5. Počas prípravy organizácie na zápis do registra environmentálny overovateľ kontroluje v rámci overovania aspoň to, či organizácia plní tieto požiadavky: a) uplatňovanie plne funkčného systému environmentálneho riadenia v súlade s prílohou II; b) uplatňovanie v plnom rozsahu naplánovaného programu auditov, s realizáciou ktorého sa už začalo v súlade s prílohou III, takže už boli skontrolované aspoň oblasti s najvýznamnejším environmentálnym vplyvom; c) dokončenie preskúmania zo strany vedenia organizácie podľa prílohy II a d) vypracovanie environmentálneho vyhlásenia v súlade s prílohou IV časťou B. 6. Na účely overovania v prípade zachovania organizácie v registri uvedeného v článku 6 ods. 1 environmentálny overovateľ kontroluje, či organizácia plní tieto požiadavky: a) plne funkčný systém environmentálneho riadenia v súlade s prílohou II; b) v plnom rozsahu naplánovaný program auditov, pričom sa dokončil aspoň jeden cyklus v súlade s prílohou III; c) dokončenie jedného preskúmania zo strany vedenia organizácie a d) vypracovanie environmentálneho vyhlásenia v súlade s prílohou IV časťou B. 7. Na účely overovania v prípade zachovania organizácie v registri uvedeného v článku 6 ods. 2 environmentálny overovateľ kontroluje, či organizácia plní aspoň tieto požiadavky: a) organizácia vykonala vnútorný audit výsledkov v oblasti životného prostredia a dodržiavania súladu s príslušnými právnymi požiadavkami týkajúcimi sa životného prostredia v súlade s prílohou III; b) organizácia preukazuje sústavné dodržiavanie príslušných právnych požiadaviek týkajúcich sa životného prostredia a priebežné zlepšovanie svojich výsledkov v oblasti životného prostredia a c) organizácia vypracovala správu o výsledkoch v oblasti životného prostredia v súlade s prílohou IV časťou C. Článok 18 Pravidelnosť konania overovania 1. Environmentálny overovateľ vytvára program, ktorým sa zabezpečuje overovanie všetkých prvkov požadovaných na zápis do registra a zachovanie zápisu v registri podľa článkov 4, 5 a 6, pričom uskutočňuje konzultácie s organizáciou. 2. Environmentálny overovateľ v pravidelných intervaloch nepresahujúcich 12 mesiacov validuje všetky aktualizované informácie uvedené v environmentálnom vyhlásení alebo v správe o výsledkoch v oblasti životného prostredia. Článok 19 Požiadavky týkajúce sa environmentálnych overovateľov 1. Uchádzač o funkciu environmentálneho overovateľa, ktorý má záujem získať akreditáciu v súlade s týmto nariadením, podáva žiadosť akreditačnému orgánu, od ktorého chce akreditáciu získať. V tejto žiadosti sa uvádza rozsah pôsobnosti požadovanej akreditácie na základe odkazu na klasifikáciu ekonomických činností vymedzených v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006[24]. 2. Uchádzač o funkciu environmentálneho overovateľa poskytuje akreditačnému orgánu primeraný dôkaz o svojich znalostiach, príslušných skúsenostiach a technických schopnostiach relevantných z hľadiska rozsahu požadovanej akreditácie v týchto oblastiach: a) toto nariadenie; b) všeobecné fungovanie systémov environmentálneho riadenia; c) príslušné dokumenty týkajúce sa jednotlivých sektorov vydávané Komisiou podľa článku 46 na účely uplatňovania tohto nariadenia; d) právne, regulačné a administratívne požiadavky relevantné z hľadiska činnosti, ktorá je predmetom overovania a validácie; e) environmentálne aspekty a vplyvy vrátane environmentálneho rozmeru udržateľného rozvoja; f) technické aspekty súvisiace s environmentálnymi otázkami, pokiaľ ide o činnosť, ktorá je predmetom overovania a validácie; g) všeobecné fungovanie činnosti, ktorá je predmetom overovania a validácie, s cieľom posúdiť primeranosť systému riadenia, pokiaľ ide o vzájomné pôsobenie organizácie, jej výrobkov, služieb a činností a životného prostredia aspoň vrátane: i) technológií, ktoré používa organizácia; ii) terminológie a nástrojov používaných pri aktivitách; iii) prevádzkových aktivít a charakteristiky ich interakcie so životným prostredím; iv) metodík na hodnotenie významných environmentálnych aspektov; v) technológií na kontrolu a zmierňovanie znečisťovania. h) požiadavky týkajúce sa procesu environmentálneho auditu a metodiky vrátane schopnosti vykonávať účinné overovacie audity systému environmentálneho riadenia, určovania primeraných zistení a záverov auditov a vypracovávanie a prezentácia správ o audite v ústnej a písomnej forme s cieľom poskytovať prehľadné záznamy týkajúce sa overovacieho auditu; i) informačný audit, environmentálne vyhlásenie a správa o výsledkoch v oblasti životného prostredia, pokiaľ ide o správu údajov, uchovávanie údajov a manipuláciu s nimi, prezentáciu údajov v písomnom a grafickom formáte na zisťovanie prípadných chybných údajov, schopnosť predpokladať a robiť odhady; j) environmentálny rozmer výrobkov a služieb vrátane environmentálnych aspektov a výsledkov počas využívania a po ňom a celistvosť údajov poskytovaných pri prijímaní rozhodnutí súvisiacich so životným prostredím. 3. Od environmentálneho overovateľa sa požaduje, aby neustále zdokonaľoval svoju odbornosť v oblastiach spôsobilosti uvedených v odseku 2 a aby v tomto vývoji pokračoval pri jeho hodnotení akreditačným orgánom. 4. Environmentálny overovateľ musí byť pri vykonávaní svojich činností nezávislý, a to najmä od audítora alebo konzultanta organizácie, nestranný a objektívny. 5. Environmentálny overovateľ zabezpečuje, aby nebol vystavený žiadnemu komerčnému, finančnému ani inému tlaku, ktorý by mohol ovplyvniť jeho rozhodnutia alebo ohroziť dôveru v nezávislosť rozhodnutí a integritu vo vzťahu k overovacím činnostiam. Environmentálny overovateľ zabezpečuje dodržiavanie súladu so všetkými príslušnými pravidlami platnými v tejto súvislosti. 6. Environmentálny overovateľ musí mať zdokumentované metódy a postupy vrátane mechanizmov kontroly kvality a ustanovení o dôvernom charaktere údajov, aby tak dodržal súlad s požiadavkami na overovanie a validáciu uvedenými v tomto nariadení . 7. Ak je environmentálnym overovateľom organizácia, musí mať k dispozícii organizačnú schému, v ktorej sú podrobne uvedené štruktúry a zodpovednosti v rámci organizácie, a vyhlásenie o právnom statuse, zodpovednosti a zdrojoch financovania. Táto organizačná schéma sa sprístupní na základe žiadosti. Článok 20 Ďalšie požiadavky týkajúce sa environmentálnych overovateľov, ktorí sú fyzickými osobami a ktorí vykonávajú overovanie a validáciu činností ako jednotlivci 1. Ak sú environmentálni overovatelia fyzickými osobami, ktoré vykonávajú overovanie a validáciu ako jednotlivci, musia okrem plnenia požiadaviek uvedených v článku 19 disponovať: a) potrebnou odbornou spôsobilosťou na vykonávanie overovania a validácie činností v oblastiach, pre ktoré sú akreditovaní; b) obmedzeným rozsahom akreditácie v závislosti od svojej osobnej odbornej spôsobilosti. 2. Plnenie týchto požiadaviek sa zabezpečuje prostredníctvom hodnotenia, ktoré sa vykonáva pred akreditáciou, a prostredníctvom dozoru akreditačného orgánu. Článok 21 Ďalšie požiadavky týkajúce sa environmentálnych overovateľov, ktorí pôsobia v tretích krajinách 1. Ak environmentálny overovateľ plánuje vykonať overenie a validáciu činností v tretích krajinách, môže požiadať o akreditáciu pre konkrétne tretie krajiny. 2. S cieľom získať akreditáciu pre tretiu krajinu musí environmentálny overovateľ okrem požiadaviek uvedených v článku 19 a článku 20 splniť tieto požiadavky: a) znalosť a chápanie právnych, regulačných a administratívnych požiadaviek súvisiacich so životným prostredím v tretej krajine, pre ktorú sa žiada o akreditáciu; b) znalosť a schopnosť porozumieť úradnému jazyku tretej krajiny, pre ktorú sa žiada o akreditáciu. 3. Požiadavky uvedené v odseku 2 sa považujú za splnené, ak environmentálny overovateľ preukáže, že je v zmluvnom vzťahu s oprávnenou osobou alebo organizáciou, ktorá spĺňa tieto požiadavky. Táto osoba alebo organizácia musí byť nezávislá od organizácie, ktorá sa má overovať. Článok 22 Dozor nad činnosťou environmentálnych overovateľov 1. Dozor nad overovaním a validáciou, ktoré environmentálni overovatelia vykonávajú v: a) členskom štáte, v ktorom sú akreditovaní, vykonáva akreditačný orgán, ktorý akreditáciu udelil; b) tretej krajine, vykonáva akreditačný orgán, ktorý environmentálnemu overovateľovi udelil akreditáciu pre tieto činnosti; c) členskom štáte inom, ako je štát, v ktorom získal akreditáciu, vykonáva akreditačný orgán členského štátu, ktorý akreditáciu udelil. 2. Aspoň päť pracovných dní pred konaním každého overovania v členskom štáte environmentálny overovateľ oznamuje akreditačnému orgánu zodpovednému za vykonávanie dozoru nad činnosťami príslušného environmentálneho overovateľa podrobné údaje o svojej akreditácii, miesto a časové údaje konania overovania. 3. Environmentálny overovateľ bezodkladne informuje akreditačný orgán o akýchkoľvek zmenách, ktoré majú vplyv na akreditáciu alebo jej rozsah. 4. V pravidelných intervaloch nepresahujúcich 24 mesiacov musí akreditačný orgán realizovať opatrenie, ktorým sa zabezpečuje, že environmentálny overovateľ stále plní akreditačné požiadavky, a na základe ktorého sa sleduje kvalita vykonaných činností súvisiacich s overovaním a validáciou. 5. Dozor môže pozostávať z kancelárskeho auditu, dozoru na mieste v organizáciách, dotazníkov, preskúmania environmentálnych vyhlásení alebo správ o výsledkoch v oblasti životného prostredia validovaných environmentálnym overovateľom a preskúmania správy o overovaní. Rozsah dozoru by mal byť úmerný činnostiam, ktoré vykonáva environmentálny overovateľ. 6. Rozhodnutie o ukončení alebo pozastavení platnosti akreditácie alebo o obmedzení rozsahu akreditácie, ktoré prijíma akreditačný orgán, sa prijíma až potom, ako environmentálny overovateľ dostal príležitosť na vypočutie. 7. Ak je akreditačný orgán zodpovedný za vykonávanie dozoru nad činnosťami overovateľov toho názoru, že kvalita práce vykonanej environmentálnym overovateľom nespĺňa požiadavky uvedené v tomto nariadení, správa o výsledkoch dozoru sa predloží príslušnému environmentálnemu overovateľovi a príslušnému orgánu, ktorému dotknutá organizácia plánuje podať žiadosť o zápis do registra alebo ktorý dotknutú organizáciu zapísal do registra. V prípade akéhokoľvek ďalšieho sporu sa správa o výsledkoch dozoru predloží aj na zasadnutí akreditačných orgánov podľa článku 30. Článok 23 Ďalšie požiadavky týkajúce sa dozoru nad činnosťami environmentálnych overovateľov, ktorí pôsobia v členskom štáte inom ako štát, v ktorom získali akreditáciu 1. Environmentálny overovateľ akreditovaný v jednom členskom štáte musí najmenej päť pracovných dní pred overovaním a validáciou v inom členskom štáte oznámiť akreditačnému orgánu tohto členského štátu tieto informácie: a) podrobnosti o svojej akreditácii a odbornej spôsobilosti a v prípade potreby zloženie skupiny; b) miesto a časové údaje konania overovania a validácie; c) adresu a kontaktné údaje organizácie. Toto oznámenie sa posiela pred každým novým overovaním a validáciou. 2. Akreditačný orgán môže od overovateľa požadovať objasnenie jeho znalostí potrebných príslušných právnych požiadaviek týkajúcich sa životného prostredia. 3. Akreditačný orgán môže vyžadovať podmienky iné ako tie, ktoré sú uvedené v odseku 1 len za predpokladu, že týmito inými podmienkami nie je dotknuté právo environmentálneho overovateľa poskytovať služby v inom členskom štáte ako je štát, v ktorom získal akreditáciu. 4. Akreditačný orgán nesmie využívať postup uvedený v odseku 1 na oneskorenie príchodu environmentálneho overovateľa. Ak akreditačný orgán nie je schopný plniť svoje úlohy podľa odsekov 2 a 3 pred dátumom overovania a validácie, ktoré boli oznámené overovateľom v súlade s ods. 1 písm. b), poskytne overovateľovi odôvodnené stanovisko. 5. Akreditačné orgány nesmú účtovať žiadne diskriminačné poplatky za oznamovanie a vykonávanie dozoru. 6. Ak je akreditačný orgán zodpovedný za vykonávanie dozoru nad činnosťami overovateľov toho názoru, že kvalita práce vykonanej environmentálnym overovateľom nespĺňa požiadavky uvedené v tomto nariadení, správa o výsledkoch dozoru sa predloží príslušnému environmentálnemu overovateľovi, akreditačnému orgánu, ktorý udelil akreditáciu, a príslušnému orgánu, ktorému dotknutá organizácia plánuje podať žiadosť o zápis do registra alebo ktorý dotknutú organizáciu zapísal do registra. V prípade akéhokoľvek ďalšieho sporu sa správa o výsledkoch dozoru predloží aj na zasadnutí akreditačných orgánov podľa článku 30. 7. Organizácie musia akreditačným orgánom umožniť vykonávať dozor nad činnosťami environmentálneho overovateľa v priebehu procesu overovania a validácie. Článok 24 Podmienky týkajúce sa vykonávania overovania a validácie 1. Environmentálny overovateľ koná v rozsahu pôsobnosti svojej akreditácie na základe písomnej dohody s organizáciou. V tejto dohode sa: a) uvádza rozsah činnosti; b) uvádzajú podmienky, pri ktorých sa umožňuje environmentálnemu overovateľovi konať nezávislým odborným spôsobom a c) organizácia zaväzuje spolupracovať v potrebnej miere. 2. Environmentálny overovateľ zabezpečuje jednoznačné vymedzenie častí organizácie, pričom musia zodpovedať skutočnému rozdeleniu činností. V environmentálnom vyhlásení sa jasne uvádzajú rôzne časti organizácie, ktoré sú predmetom overovania alebo validácie. 3. Environmentálny overovateľ vykonáva hodnotenie prvkov uvedených v článku 17. 4. V rámci procesu overovania a validácie environmentálny overovateľ preskúmava dokumentáciu, navštevuje organizáciu, vykonáva kontroly na mieste a zúčastňuje sa rozhovorov so zamestnancami. 5. Pred konaním návštevy environmentálneho overovateľa mu organizácia poskytuje základné informácie o organizácii a svojich činnostiach, environmentálnu politiku a program, popis uplatňovaného systému environmentálneho riadenia v organizácii, podrobnosti o vykonanom environmentálnom preskúmaní alebo auditoch, správu o tomto preskúmaní alebo auditoch a o každom nápravnom opatrení prijatom po preskúmaní alebo auditoch a návrh environmentálneho vyhlásenia alebo správy o výsledkoch v oblasti životného prostredia. 6. Environmentálny overovateľ vypracováva pre organizáciu písomnú správu o výsledkoch overovania, v ktorej uvádza: a) všetky problémy súvisiace s činnosťou, ktorú vykonáva environmentálny overovateľ; b) opis dodržiavania súladu so všetkými požiadavkami uvedenými v tomto nariadení vrátane sprievodných dôkazov, zistení a záverov. 7. V prípade nedodržiavania ustanovení uvedených v tomto nariadení sa v správe uvádzajú: a) zistenia a závery o nedodržaní ustanovení zo strany organizácie, ako aj dôkazy, na ktorých sú tieto zistenia a závery založené; b) technické nedostatky environmentálneho preskúmania, metóda auditu, systém environmentálneho riadenia alebo akýkoľvek iný relevantný proces; c) výhrady voči návrhu environmentálneho vyhlásenia alebo správy o výsledkoch v oblasti životného prostredia a podrobnosti o zmenách a doplneniach alebo dodatkoch, ktoré by sa mali urobiť v súvislosti s environmentálnym vyhlásením alebo správou o výsledkoch v oblasti životného prostredia; d) porovnanie dosiahnutých výsledkov a cieľov s predchádzajúcimi environmentálnymi vyhláseniami a hodnotenie výsledkov a hodnotenie priebežného zlepšovania výsledkov organizácie. 8. Po vykonaní overenia environmentálny overovateľ validuje environmentálne vyhlásenie organizácie alebo správu o výsledkoch v oblasti životného prostredia s cieľom potvrdiť, že organizácia spĺňa požiadavky uvedené v tomto nariadení za predpokladu, že sa na základe výsledkov procesu overovania potvrdí, že: a) informácie a údaje uvedené v environmentálnom vyhlásení organizácie alebo v jej správe o výsledkoch v oblasti životného prostredia sú spoľahlivé a správne a spĺňajú požiadavky uvedené v tomto nariadení; b) organizácia spĺňa všetky príslušné právne požiadavky týkajúce sa životného prostredia. 9. Pri validácii environmentálny overovateľ vydáva podpísané vyhlásenie uvedené v prílohe VII, v ktorom vyhlasuje, že overovanie vykonal v súlade s týmto nariadením. Článok 25 Overovanie a validácia malých organizácii 1. Pri vykonávaní overovania a validácie environmentálny overovateľ zohľadňuje osobitné charakteristiky malých organizácií vrátane: a) obmedzených hierarchických štruktúr; b) zamestnancov s rozsiahlou pracovnou náplňou; c) školení priamo na pracovisku; d) schopnosti rýchlo sa prispôsobovať zmenám a e) dokumentácie postupov v obmedzenom rozsahu. 2. Environmentálni overovatelia vykonávajú overovanie alebo validáciu spôsobom, ktorý pre malé organizácie nevytvorí zbytočnú záťaž. 3. Environmentálny overovateľ zohľadňuje objektívne dôkazy o tom, že systém je účinný vrátane existencie postupov v rámci organizácie, ktoré sú primerané rozsahu a zložitosti vykonávanej činnosti, povahe súvisiacich environmentálnych vplyvov a spôsobilosti prevádzkovateľov činností. Článok 26 Podmienky týkajúce sa overovania a validácie v členskom štáte inom ako štát, v ktorom overovateľ získal akreditáciu 1. Environmentálni overovatelia akreditovaní v jednom členskom štáte môžu vykonávať overovanie a validáciu v ktoromkoľvek inom členskom štáte v súlade s požiadavkami stanovenými v tomto nariadení. 2. Najmenej päť pracovných dní pred konaním každého overovania alebo validácie v členskom štáte inom ako štát, v ktorom environmentálny overovateľ získal akreditáciu, environmentálny overovateľ oznamuje akreditačnému orgánu iného členského štátu podrobnosti týkajúce sa jeho akreditácie, ako aj miesto a časové údaje konania overovania alebo validácie. 3. Akreditačný orgán môže od overovateľa požadovať objasnenie jeho znalostí v súvislosti s potrebnými príslušnými právnymi požiadavkami týkajúcimi sa životného prostredia. 4. Nad procesom overovania alebo validácie vykonáva dozor akreditačný orgán členského štátu, v ktorom sa má vykonávať overovanie. Tomuto členskému štátu sa oznámi začiatok procesu. Článok 27 Podmienky týkajúce sa overovania a validácie v tretích krajinách 1. Environmentálni overovatelia akreditovaní v jednom členskom štáte môžu vykonávať overovanie a validáciu organizácie so sídlom v tretej krajine v súlade s požiadavkami stanovenými v tomto nariadení. 2. Najmenej šesť týždňov pred konaním každého overovania alebo validácie v tretej krajine environmentálny overovateľ oznamuje akreditačnému orgánu členského štátu, v ktorom dotknutá organizácia plánuje podať žiadosť o zápis do registra alebo v ktorom je zapísaná do registra, podrobnosti týkajúce sa jeho akreditácie, ako aj miesto a časové údaje konania overovania alebo validácie. 3. Nad procesom overovania a validácie vykonáva dozor akreditačný orgán členského štátu, v ktorom dotknutá organizácia plánuje podať žiadosť o zápis do registra alebo v ktorom je zapísaná do registra. Tomuto členskému štátu sa oznámi začiatok procesu. KAPITOLA VI Akreditačné orgány Článok 28 Fungovanie akreditácie 1. Akreditačné orgány určené členskými štátmi sú podľa článku 4 nariadenia (ES) č. xxx/2008 zodpovedné za akreditáciu environmentálnych overovateľov a za vykonávanie dozoru nad činnosťami environmentálnych overovateľov v súlade s týmto nariadením. 2. Akreditačné orgány hodnotia spôsobilosť environmentálnych overovateľov, pokiaľ ide o body uvedené v článkoch 19, 20 a 21 týkajúce sa rozsahu pôsobnosti požadovanej akreditácie. 3. Rozsah pôsobnosti akreditácie environmentálnych overovateľov sa vymedzuje na základe klasifikácie ekonomických činností podľa nariadenia (ES) č. 1893/2006. Tento rozsah pôsobnosti je obmedzený spôsobilosťou environmentálneho overovateľa a podľa potreby sa v ňom zohľadňuje rozsah a zložitosť činnosti. 4. Akreditačné orgány vytvárajú primerané postupy týkajúce sa udeľovania akreditácie, odmietnutia udelenia akreditácie, pozastavenia platnosti alebo zrušenia akreditácie environmentálnych overovateľov a vykonávania dozoru nad činnosťami environmentálnych overovateľov. Tieto postupy zahŕňajú mechanizmy na zohľadňovanie pripomienok zainteresovaných strán vrátane príslušných orgánov, pokiaľ ide o uchádzačov o funkciu environmentálneho overovateľa a akreditovaných environmentálnych overovateľov. 5. V prípade odmietnutia udelenia akreditácie akreditačný orgán oznamuje environmentálnemu overovateľovi dôvody svojho rozhodnutia. 6. Akreditačné orgány zostavujú, upravujú a aktualizujú zoznam environmentálnych overovateľov, ako aj rozsah pôsobnosti ich akreditácie vo svojich členských štátoch, a každý mesiac oznamujú zmeny tohto zoznamu Komisii a príslušnému orgánu členského štátu, v ktorom sídli akreditačný orgán. 7. V rámci súboru pravidiel a postupov týkajúcich sa monitorovania činností podľa článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. xxx/2008 akreditačný orgán vypracováva správu o výsledkoch dozoru, ak po konzultácii s príslušným environmentálnym overovateľom dospeje k jednému z týchto záverov: a) činnosti environmentálneho overovateľa neboli vykonané dostatočne primerane na to, aby sa zabezpečilo, že organizácia spĺňa požiadavky uvedené v tomto nariadení; b) environmentálny overovateľ pri vykonávaní overovania a validácie porušil jednu alebo viaceré požiadavky uvedené v tomto nariadení. Táto správa sa predkladá príslušnému orgánu v členskom štáte, v ktorom je organizácia zapísaná do registra alebo ktorému podáva žiadosť o zápis do registra, a v prípade potreby aj akreditačnému orgánu, ktorý akreditáciu udelil. Článok 29 Pozastavenie platnosti a zrušenie akreditácie 1. Pozastavenie platnosti alebo zrušenie akreditácie si vyžaduje konzultácie so zainteresovanými stranami vrátane environmentálnych overovateľov, aby sa akreditačnému orgánu poskytli potrebné dôkazy pri prijímaní jeho rozhodnutia. 2. Akreditačný orgán informuje environmentálneho overovateľa o dôvodoch prijímaných opatrení a v prípade potreby o procese diskusie s príslušným orgánom na presadzovanie práva. 3. Platnosť akreditácie sa pozastaví alebo sa akreditácia zruší dovtedy, kým sa nezabezpečí plnenie podmienok uvedených v tomto nariadení zo strany overovateľov podľa potreby v závislosti od povahy a rozsahu nesúladu alebo porušenia právnych požiadaviek. 4. Pozastavenie platnosti akreditácie sa zruší, ak akreditačný orgán získa dostatočné informácie o tom, že environmentálny overovateľ dodržiava požiadavky uvedené v tomto nariadení. Článok 30 Zasadnutie akreditačných orgánov 1. V rámci orgánu uznaného podľa článku 14 nariadenia (ES) č. xxx/2008 akreditačné orgány zo všetkých členských štátov zasadajú raz do roka v prítomnosti predstaviteľa Komisie (ďalej len „zasadnutie akreditačných orgánov“). 2. Akreditačné orgány majú na svojom zasadnutí za úlohu zabezpečovať súdržnosť postupov týkajúcich sa: a) procesu akreditácie overovateľov podľa tohto nariadenia vrátane odmietnutia udeliť akreditáciu, pozastavenia jej platnosti a jej zrušenia; b) vykonávania dozoru nad činnosťami akreditovaných overovateľov. 3. Akreditačné orgány na svojom zasadnutí vypracovávajú usmernenia, pokiaľ ide o otázky v rozsahu pôsobnosti akreditačných orgánov. 4. Akreditačné orgány na svojom zasadnutí prijímajú rokovací poriadok. 5. Usmerňovacie dokumenty uvedené v odseku 3 a rokovací poriadok uvedený v odseku 4 sa predkladajú Komisii. Článok 31 Partnerské hodnotenie akreditačných orgánov 1. Súčasťou partnerského hodnotenia v súvislosti s procesom akreditácie environmentálnych overovateľov podľa tohto nariadenia, ktoré má zabezpečiť orgán uvedený v článku 30 ods. 1 v súlade s článkom 10 nariadenia (ES) č. xxxx/2008, musí byť aspoň hodnotenie pravidiel a postupov týkajúcich sa: a) spôsobilosti overovateľov; b) nezávislosti, objektivity a nestrannosti overovateľov; c) vymedzenia rozsahu pôsobnosti akreditácie overovateľov; d) požiadaviek na overovateľov; e) procesu vykonávania dozoru nad činnosťami overovateľov súvisiacimi s overovaním a validáciou v členských štátoch; f) procesu vykonávania dozoru nad činnosťami overovateľov súvisiacimi s overovaním a validáciou v tretích krajinách; g) spravovania zoznamu akreditovaných environmentálnych overovateľov. 2. Partnerské hodnotenie akreditačných systémov v súvislosti s uplatňovaním tohto nariadenia sa vykonáva v pravidelných intervaloch nepresahujúcich štvorročné obdobie. 3. Orgán uvedený v článku 30 ods. 1 predkladá Komisii výročnú správu o výsledkoch partnerského hodnotenia. Táto správa sa sprístupní verejnosti. KAPITOLA VII Pravidlá týkajúce sa členských štátov Článok 32 Informácie týkajúce sa príslušných orgánov Členské štáty informujú Komisiu o organizácii a postupoch týkajúcich sa činnosti príslušných orgánov. Tieto informácie pravidelne aktualizujú. Článok 33 Pomoc poskytovaná organizáciám v súvislosti s dodržiavaním súladu s právnymi požiadavkami týkajúcimi sa životného prostredia 1. Členské štáty vytvárajú systém, vďaka ktorému na základe žiadostí organizácií poskytujú v procese ich zápisu do registra informácie a pomoc v súvislosti s právnymi požiadavkami týkajúcimi sa životného prostredia v danom členskom štáte. 2. Pomoc zahŕňa: a) informácie o príslušných právnych požiadavkách týkajúcich sa životného prostredia; b) určenie príslušných orgánov na presadzovanie práva v prípade každej stanovenej a platnej právnej požiadavky týkajúcej sa životného prostredia; c) určenie a objasnenie prostriedkov na poskytovanie dôkazov o tom, že organizácia spĺňa stanovené a platné právne požiadavky týkajúce sa životného prostredia; d) prípadné nadviazanie kontaktov s príslušnými orgánmi na presadzovanie práva. 3. Členské štáty môžu delegovať vykonávanie úlohy uvedenej v ods. 1 a ods. 2 na príslušné orgány alebo na akýkoľvek iný orgán. 4. Členské štáty zabezpečujú, aby orgány alebo organizácie, ktoré samy určili podľa odseku 3, disponovali potrebnými odbornými znalosťami a primeranými finančnými a ľudskými zdrojmi na plnenie svojich úloh. 5. Členské štáty zabezpečujú, aby orgány na presadzovanie práva reagovali na žiadosti organizácií súvisiace s uplatňovanými právnymi požiadavkami týkajúcimi sa životného prostredia, ktoré patria do rozsahu ich pôsobnosti, a aby organizáciám poskytovali informácie o tom, do akej miery dodržiavajú tieto požiadavky. 6. Členské štáty zabezpečujú, aby príslušné orgány na presadzovanie práva oznamovali príslušnému orgánu, ktorý zapísal organizáciu do registra, každý prípad nedodržania súladu s týmto nariadením zo strany organizácie zapísanej v registri, a to čo najskôr a v lehote nepresahujúcej jeden mesiac. Článok 34 Plán podpory Členské štáty prijímajú plán podpory, súčasťou ktorého sú ciele, opatrenia a iniciatívy zamerané na všeobecnú podporu systému EMAS a na povzbudenie organizácií, aby sa zapojili do tohto systému. Článok 35 Informácie 1. Členské štáty prijímajú primerané opatrenia zamerané na informovanie verejnosti o cieľoch a hlavných zložkách systému EMAS. 2. Členské štáty v prípade potreby najmä v spolupráci s priemyselnými združeniami, spotrebiteľskými organizáciami, environmentálnymi organizáciami, odbormi a miestnymi inštitúciami využívajú odborné publikácie, miestne časopisy, propagačné kampane alebo akékoľvek iné funkčné prostriedky na zvýšenie všeobecnej informovanosti o EMAS. 3. Členské štáty prijímajú primerané opatrenia zamerané na poskytovanie informácií organizáciám o obsahu tohto nariadenia. Článok 36 Podporné činnosti Členské štáty vykonávajú podporné činnosti týkajúce sa EMAS vrátane: 1) podpory výmeny znalostí a najlepšej praxe v oblasti EMAS medzi všetkými zainteresovanými stranami; 2) vytvárania účinných nástrojov na podporu EMAS a ich spoločného využívania s organizáciami; 3) poskytovania technickej pomoci organizáciám pri vymedzovaní a realizácií ich obchodných činností; 4) podnecovania vytvárania partnerstva medzi organizáciami na podporu EMAS. Článok 37 Podpora účasti malých organizácií Členské štáty prijímajú primerané opatrenia, aby zabezpečili účasť malých organizácií, a to: 1) uľahčením prístupu k informáciám a prostriedkom finančnej pomoci, ktorá je osobitne prispôsobená ich potrebám; 2) stanovením registračných poplatkov vo výške, ktorá podnieti väčšiu účasť; 3) podporou prijímania opatrení technickej pomoci, a to najmä v spojení s iniciatívami odborných alebo miestnych kontaktných miest, miestnych orgánov, obchodných komôr, obchodných alebo živnostenských združení. Článok 38 Prístup týkajúci sa zoskupení organizácií a prístup založený na plnení jednotlivých krokov 1. Členské štáty zabezpečujú, aby miestne orgány v spolupráci s priemyselnými združeniami, obchodnými komorami a zainteresovanými stranami poskytovali osobitnú pomoc zoskupeniam organizácií, ktoré sa nachádzajú v zemepisnej blízkosti alebo sa venujú príbuzným obchodným aktivitám, aby tak boli schopné plniť požiadavky týkajúce sa zápisu do registra uvedené v článkoch 4, 5 a 6. 2. Členské štáty vytvárajú programy zamerané na podporu organizácií, aby uplatňovali systém environmentálneho riadenia. Podporujú najmä prístup založený na plnení jednotlivých krokov, ktorého výsledkom môže byť napokon zápis do registra EMAS. Tieto systémy a programy sa realizujú s cieľom vyhnúť sa zbytočným nákladom pre účastníkov, najmä pre malé organizácie. Článok 39 EMAS a iné environmentálne politiky a nástroje v Spoločenstve 1. Členské štáty vytvárajú ročnú stratégiu v spojení s príslušnými orgánmi a orgánmi na presadzovanie práva s cieľom určiť, akým spôsobom sa môže zápis do registra v rámci EMAS v súlade s týmto nariadením: a) zohľadňovať pri vytváraní nových právnych predpisov; b) využívať ako nástroj pri uplatňovaní a presadzovaní právnych predpisov. 2. Bez toho, aby boli dotknuté právne predpisy Spoločenstva, a to najmä v oblasti hospodárskej súťaže, štátnej pomoci a v daňovej oblasti, členské štáty v prípade potreby prijímajú opatrenia, cieľom ktorých je uľahčiť organizáciám zápis do EMAS alebo ich zachovanie v EMAS. Tieto opatrenia sa prijímajú najmä v jednej z týchto foriem: a) úľavy z právnych predpisov, takže organizácia zapísaná v registri EMAS sa považuje za organizáciu, ktorá dodržiava určité právne požiadavky týkajúce sa životného prostredia stanovené v iných právnych nástrojoch určených príslušnými orgánmi; b) lepšej tvorby práva, na základe ktorej sa upravujú iné právne nástroje, takže záťaž organizácií zúčastnených na systéme EMAS sa odstraňuje, znižuje alebo zjednodušuje, a podporuje sa tak efektívne fungovanie trhov a zvyšuje sa konkurencieschopnosť. Článok 40 Náklady a poplatky 1. Členské štáty vytvárajú systém poplatkov, v ktorom zohľadňujú: a) náklady vynaložené v súvislosti s poskytovaním informácií a pomoci organizáciám zo strany orgánov určených alebo zriadených na tento účel členskými štátmi podľa článku 33; b) náklady vynaložené v súvislosti s akreditáciou a vykonávaním dozoru nad činnosťami environmentálnych overovateľov a iné súvisiace náklady v rámci EMAS; c) náklady na zápis do registra príslušnými orgánmi, ako aj ďalšie náklady súvisiace so správou procesu zápisu do registra v prípade organizácií so sídlom mimo Spoločenstva. Tieto poplatky nesmú presiahnuť primeranú výšku a musia byť úmerné veľkosti organizácie a rozsahu činnosti, ktorá sa má vykonávať. 2. Členské štáty môžu prijať rozhodnutie o neúčtovaní žiadnych poplatkov, čo predstavuje opatrenie zamerané na podporu účasti. Článok 41 Nedodržiavanie požiadaviek 1. Členské štáty prijímajú primerané právne alebo administratívne opatrenia v prípade nedodržiavania ustanovení uvedených v tomto nariadení. 2. Členské štáty uplatňujú účinné ustanovenia, ktorými sa zabráni využívaniu loga EMAS spôsobom, ktorý je v rozpore s ustanoveniami tohto nariadenia. Článok 42 Informácie a predkladanie správ Komisii Členské štáty každoročne predkladajú Komisii správy o opatreniach prijatých podľa tohto nariadenia. Členské štáty v týchto správach zohľadňujú najnovšiu správu, ktorú Komisia predložila Rade a Európskemu parlamentu podľa článku 47. KAPITOLA VIII Pravidlá týkajúce sa Európskej komisie Článok 43 Informácie 1. Komisia informuje verejnosť o cieľoch a hlavných zložkách systému EMAS. 2. Komisia udržiava a uverejňuje: a) register environmentálnych overovateľov a organizácií zapísaných do registra EMAS; b) databázu environmentálnych vyhlásení a správ o výsledkoch v oblasti životného prostredia v elektronickej podobe. Článok 44 Spolupráca a koordinácia 1. Komisia môže podporovať spoluprácu medzi členskými štátmi najmä s cieľom dosiahnuť jednotné a dôsledné uplatňovanie pravidiel v rámci celého Spoločenstva, pokiaľ ide o: a) zápis organizácií do registra; b) environmentálnych overovateľov; c) poskytovanie informácií a pomoci podľa článku 33. 2. Bez toho, aby boli dotknuté právne predpisy Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania, Komisia a ostatné inštitúcie a orgány Spoločenstva uvádzajú v prípade potreby EMAS alebo rovnocenné systémy environmentálneho riadenia ako podmienky plnenia zmluvy v prípade zákaziek na uskutočnenie prác a poskytovanie služieb. Článok 45 Vzťah k ostatným systémom environmentálneho riadenia 1. Členské štáty môžu Komisii predložiť písomnú žiadosť o uznanie existujúcich systémov environmentálneho riadenia alebo ich častí ako systémov, ktoré spĺňajú zodpovedajúce požiadavky uvedené v tomto nariadení, pričom sú certifikované podľa príslušných certifikačných postupov uznaných na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni. 2. Členské štáty vo svojej žiadosti uvádzajú relevantné časti systémov environmentálneho riadenia a zodpovedajúce požiadavky uvedené v tomto nariadení. 3. Členské štáty poskytujú dôkazy o rovnocennosti všetkých relevantných častí príslušného systému environmentálneho riadenia s týmto nariadením. 4. Komisia po preskúmaní žiadosti uvedenej v odseku 1 a konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 49 ods. 2 uznáva relevantné časti systémov environmentálneho riadenia, ako aj akreditačné požiadavky týkajúce sa certifikačných orgánov v prípade, ak je toho názoru, že členský štát: a) vo svojej žiadosti uviedol dostatočne jasne relevantné časti systémov environmentálneho riadenia a zodpovedajúce požiadavky uvedené v tomto nariadení; b) poskytol dostatočné dôkazy o rovnocennosti všetkých relevantných častí príslušného systému environmentálneho riadenia s týmto nariadením. 5. Komisia uverejňuje odkazy na uznané systémy environmentálneho riadenia vrátane relevantných kapitol v rámci EMAS uvedených v prílohe I, na ktoré sa tieto systémy vzťahujú, ako aj uznané akreditačné požiadavky v Úradnom vestníku Európskej únie . Článok 46 Vytváranie referenčných dokumentov týkajúcich sa jednotlivých sektorov Komisia zabezpečuje výmenu informácií a spoluprácu medzi členskými štátmi a ostatnými zúčastnenými stranami v súvislosti s najlepšou praxou v oblasti environmentálneho riadenia príslušných sektorov s cieľom vytvárať referenčné dokumenty týkajúce sa jednotlivých sektorov, ktoré zahŕňajú najlepšiu prax v oblasti environmentálneho riadenia a ukazovatele výsledkov v oblasti životného prostredia pre konkrétne sektory. Tieto opatrenia zamerané na zmenu a doplnenie iných ako podstatných prvkov tohto nariadenia jeho doplnením sa prijímajú v súlade s regulačným postupom s kontrolou ustanoveným v článku 49 ods. 3. Článok 47 Predkladanie správ Komisia raz za päť rokov predkladá Európskemu parlamentu a Rade správu obsahujúcu informácie o akciách a opatreniach prijímaných podľa tejto kapitoly, ako aj informácie, ktoré prijala od členských štátov podľa článku 32 a článku 42. KAPITOLA IX Záverečné ustanovenia Článok 48 Zmeny a doplnenia príloh 1. Komisia môže v prípade potreby meniť a dopĺňať prílohy vzhľadom na skúsenosti získané počas fungovania systému EMAS, pokiaľ bola zistená potreba v súvislosti s usmernením týkajúcim sa požiadaviek v rámci EMAS a došlo k zmenám medzinárodných noriem alebo vzniku nových noriem, ktoré sú relevantné z hľadiska účinnosti uplatňovania tohto nariadenia. 2. Opatrenia, ktorými sa menia a dopĺňajú iné ako podstatné prvky tohto nariadenia, sa prijímajú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 49 ods. 3. Článok 49 Výbor 1. Komisii pomáha výbor. 2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa poradný postup uvedený v článku 3 rozhodnutia Rady 1999/468/ES v súlade s článkom 7 ods. 3 a článkom 8 uvedeného rozhodnutia. 3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia Rady 1999/468/ES so zreteľom na ustanovenia článku 8 uvedeného rozhodnutia. Článok 50 Preskúmanie Komisia uskutočňuje preskúmanie systému EMAS vzhľadom na skúsenosti získané počas jeho fungovania a vzhľadom na medzinárodný vývoj. Zohľadňuje správy predložené Európskemu parlamentu a Rade v súlade s článkom 47. Článok 51 Ustanovenia o zrušení a prechodné ustanovenia 1. Zrušujú sa tieto právne akty: a) nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 z 19. marca 2001, ktorým sa umožňuje dobrovoľná účasť organizácií v systéme Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (EMAS)[25]; b) rozhodnutie Komisie 2001/681/ES o usmernení na vykonanie nariadenia (ES) č. 761/2001 Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa umožňuje dobrovoľná účasť organizácií v systéme Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (EMAS)[26]; c) rozhodnutie Komisie 2006/193/ES, ktorým sa podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 stanovujú pravidlá používania loga EMAS vo výnimočných prípadoch na prepravných a terciárnych obaloch[27]. 2. Odchylne od odseku 1 sa uplatňujú druhý, tretí a štvrtý pododsek tohto odseku. Vnútroštátne akreditačné orgány a príslušné orgány zriadené podľa nariadenia (ES) č. 761/2001 vykonávajú svoju činnosť aj naďalej. Členské štáty upravujú postupy využívané akreditačnými orgánmi a príslušnými orgánmi v súlade s týmto nariadením. Členské štáty zabezpečujú plnú prevádzku týchto systémov do šiestich mesiacov odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. Organizácie zapísané do registra v súlade s nariadením (ES) č. 761/2001 ostávajú aj naďalej v registri EMAS. V čase konania ďalšieho overovania organizácie environmentálny overovateľ kontroluje dodržiavanie súladu zo strany organizácie s novými požiadavkami tohto nariadenia. Ak sa má ďalšie overovanie konať skôr ako šesť mesiacov po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia, dátum konania ďalšieho overovania sa môže posunúť o šesť mesiacov v rámci dohody s environmentálnym overovateľom a príslušnými orgánmi. Environmentálni overovatelia, ktorí získali akreditáciu v súlade s nariadením (ES) č. 761/2001, môžu aj naďalej vykonávať svoju činnosť v súlade s požiadavkami stanovenými v tomto nariadení. 3. Odkazy na nariadenie (ES) č. 761/2001 sa považujú za odkazy na toto nariadenie a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe VIII. Článok 52 Nadobudnutie účinnosti Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie. Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli […] Za Európsky parlament Za Radu predseda predseda PRÍLOHA I ENVIRONMENTÁLNE PRESKÚMANIE Environmentálne preskúmanie by malo zahŕňať tieto oblasti: 1. Určenie príslušných právnych požiadaviek v oblasti životného prostredia. Okrem zostavenia zoznamu príslušných právnych požiadaviek musí organizácia poskytnúť dôkaz o tom, že dodržiava rozličné požiadavky. 2. Určenie všetkých priamych a nepriamych environmentálnych aspektov s významným environmentálnym vplyvom, kvalitatívne a kvantitatívne určených a vytvorenie registra tých aspektov, ktoré boli určené ako významné; Organizácia by mala pri hodnotení významu environmentálneho vplyvu zvážiť tieto otázky : a) možné poškodenie životného prostredia; b) zraniteľnosť miestneho, regionálneho alebo globálneho životného prostredia; c) veľkosť, počet, frekvencia a zvratnosť aspektu alebo vplyvu; d) existenciu a požiadavky príslušných environmentálnych právnych predpisov; e) dôležitosť pre účastníkov a zamestnancov organizácie. a) Priame environmentálne aspekty Priame environmentálne aspekty súvisia s činnosťami, výrobkami a službami samotnej organizácie, nad ktorými má v oblasti riadenia priamu kontrolu. Všetky organizácie musia brať do úvahy priame aspekty svojich činností. Priame environmentálne aspekty sa okrem iného vzťahujú na: a) právne povolenia a povolené obmedzenia; b) emisie do ovzdušia; c) vypúšťanie odpadových vôd; d) výrobu, recykláciu, opakované používanie, prepravu a likvidáciu pevných a iných odpadov, najmä nebezpečných odpadov; e) využívanie a kontamináciu pôdy; f) využívanie prírodných zdrojov a surovín (vrátane energie); g) miestne problémy (hluk, vibrácie, zápach, prach, vzhľad atď.); h) dopravné problémy (pre tovar aj služby); i) riziká environmentálnych havárií a vplyvov, ktoré vzniknú alebo pravdepodobne vzniknú v dôsledku nehôd, havárií a možných havarijných situácií; j) účinky na biodiverzitu. b) Nepriame environmentálne aspekty Nepriame environmentálne aspekty môžu vzniknúť pri vzájomnej spolupráci organizácie s tretími stranami, pričom ich môže v istej miere ovplyvniť organizácia, ktorá sa snaží o zápis do registra EMAS. Je nevyhnutné, aby iné ako priemyselné organizácie, ako napríklad miestne orgány alebo finančné inštitúcie, zvážili environmentálne aspekty súvisiace s ich hlavnou podnikateľskou činnosťou. Súpis, v ktorom sa uvedú len environmentálne aspekty sídla organizácie a zariadenia nie je dostačujúci. Tieto okrem iného zahŕňajú: a) problémy súvisiace so životnosťou výrobkov (projekt, vývoj, balenie, preprava, využívanie a zhodnotenie/likvidácia odpadov); b) kapitálové investície, udeľovani