Uznesenie Európskeho parlamentu o ženách v medzinárodnej politike (2006/2057(INI))



Úradný vestník 314 E , 21/12/2006 S. 0347 - 0354



P6_TA(2006)0497 Ženy v medzinárodnej politike Uznesenie Európskeho parlamentu o ženách v medzinárodnej politike (2006/2057(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na zásady stanovené v článku 2, článku 3 ods. 2, článku 13, článku 137 ods. 1 písm. i) a článku 141 Zmluvy o ES, - so zreteľom na Chartu základných práv Európskej únie vyhlásenú v roku 2000 [1], a predovšetkým na jej článok 23, v ktorom sa uvádza, že "Rovnosť medzi ženami a mužmi musí byť zabezpečená vo všetkých oblastiach vrátane zamestnania, práce a odmeňovania. Zásada rovnosti nebráni zachovávaniu alebo prijímaniu opatrení, ktoré ustanovujú osobitné výhody v prospech menej zastúpeného pohlavia.", - so zreteľom na Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd z roku 1950, - so zreteľom na odporúčania Rady Európy a predovšetkým na jej uznesenie a akčný plán, ktorý bol prijatý na 6. Európskej ministerskej konferencii o rovnosti medzi ženami a mužmi, ktorá sa konala 8. a 9. júna 2006 v Štokholme, a predovšetkým na časť I, bod F prílohy, ktorá sa týka vyváženej účasti žien a mužov na rozhodovacom procese, - so zreteľom na ministerskú deklaráciu prijatú na Európskej konferencii o ženách pri moci, ktorá sa konala v Aténach v roku 1992, a ktorá vyhlasuje, že "ženy predstavujú polovicu potenciálu talentu a schopností ľudstva a ich nízke zastúpenie v rozhodovacom procese je stratou pre celú spoločnosť", - so zreteľom na ministerskú deklaráciu z Paríža z roku 1999 prijatú na Európskej konferencii o ženách a mužoch pri moci - starostlivá spoločnosť, dynamické hospodárstvo a vízia pre Európu, - so zreteľom na záverečnú deklaráciu výročnej konferencie siete parlamentných výborov pre rovnaké príležitosti pre ženy a mužov (NCEO), ktorá bola prijatá v Ríme 21. novembra 2003, - so zreteľom na Lisabonskú stratégiu pre rast a zamestnanosť prijatú v marci 2000, a predovšetkým na dôraz, ktorý kladie na pozitívny vplyv hospodárskych politík citlivých na rodovú otázku na celkovú stratégiu pre rast a konkurencieschopnosť EÚ, - so zreteľom na uznesenie Rady z 27. marca 1995 [2] a odporúčanie Rady 96/694/ES z 2. decembra 1996 [3] o vyváženej účasti žien a mužov na rozhodovacom procese, - so zreteľom na svoje uznesenia z 18. januára 2001 [4] o správe Komisie o vykonávaní vyššie uvedeného odporúčania 96/694/ES a z 2. marca 2000 o ženách v rozhodovacom procese [5], - so zreteľom na ministerskú deklaráciu konferencie ministrov o rodovej rovnosti, ktorá sa uskutočnila v Luxemburgu 4. februára 2005, - so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Plán uplatňovania rovnosti žien a mužov (2006 - 2010) (KOM(2006)0092) a predovšetkým na jej návrh týkajúci sa podpory siete žien v rozhodovacom procese, - so zreteľom na Všeobecnú deklaráciu ľudských práv OSN z roku 1948, - so zreteľom na Dohovor OSN o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien (CEDAW) z roku 1979, v ktorom sa okrem iného uvádza, že signatárske štáty prijmú všetky opatrenia na odstránenie diskriminácie žien v politickom a verejnom živote krajiny, - so zreteľom na Opčný protokol k CEDAW prijatý v roku 1999, v ktorom sa uvádza, že jednotlivci alebo skupiny môžu v súlade s právnymi predpismi signatárskeho štátu predložiť oznámenie o tom, že sa stali obeťami porušenia niektorého z práv ustanovených v dohovore, - pripomína, že v Dohovore o politických právach žien z roku 1952 sa uvádza, že ženy sú na rovnakej úrovni ako muži a majú bez akejkoľvek diskriminácie právo voliť vo všetkých voľbách, majú právo byť volené do všetkých úradov, ktoré sú volené verejne a ustanovené vnútroštátnym právom, a majú možnosť zastávať verejné úrady a vykonávať všetky verejné funkcie ustanovené vnútroštátnym právom, - pripomína Medzinárodný pakt o občianskych a politických právach z roku 1966, a predovšetkým jeho článok 25, podľa ktorého má mať každý občan právo a možnosť zúčastniť sa na riadení vecí verejných, priamo alebo prostredníctvom slobodne volených zástupcov, a voliť a byť volený v právoplatných pravidelných voľbách, - so zreteľom na Štvrtú svetovú konferenciu o ženách, ktorá sa konala v Pekingu v septembri 1995, na deklaráciu a akčnú platformu prijatú v Pekingu, ako aj nasledujúce výsledné dokumenty prijaté na mimoriadnych zasadaniach OSN Peking + 5 a OSN Peking + 10 o ďalších činnostiach a iniciatívach potrebných na realizáciu Pekinskej deklarácie a akčnej platformy, ktoré boli prijaté 9. júna 2000 a 11. marca 2005, - so zreteľom na rozvojové ciele milénia (RCM), predovšetkým na RCM 3 o podpore rodovej rovnosti a posilnení postavenia žien, ktoré sú predpokladom pre prekonanie hladu, chudoby a chorôb, dosiahnutia rovnosti na všetkých úrovniach vzdelávania a vo všetkých pracovných oblastiach, vyrovnaného riadenia zdrojov a vyrovnaného zastúpenia vo verejnom a politickom živote, - so zreteľom na rezolúciu Bezpečnostnej rady OSN č. 1325, ktorá bola prijatá 31. októbra 2000 (rezolúcia BR OSN č. 1325(2000)), predovšetkým na jej odsek 1, ktorý nalieha na členské štáty, aby zabezpečili zvýšené zastúpenie žien na všetkých rozhodujúcich úrovniach v národných, regionálnych a medzinárodných inštitúciách a mechanizmoch prevencie, riadenia a riešenia konfliktov, ako aj na vyhlásenie predsedníctva prijaté v októbri 2005 pri príležitosti 5. výročia rezolúcie BR OSN č. 1325 (2000), - so zreteľom na svoje uznesenie z 30. novembra 2000 o účasti žien na mierovom riešení konfliktov [6], - so zreteľom na svoje uznesenie z 1. júna 2006 o postavení žien v ozbrojených konfliktoch a ich úlohe pri obnove a demokratickom procese v krajinách po skončení konfliktu [7], - so zreteľom na závery schôdze Rady pre všeobecné záležitosti a vonkajšie vzťahy, ktorá sa uskutočnila 23. a 24. mája 2005 a týkala sa Európskej bezpečnostnej a obrannej politiky (EBOP), a na návrh usmernení o vykonávaní rezolúcie BR OSN č. 1325(2000) v súvislosti s EBOP, ktorý Európska rada schválila 16. decembra 2005, - so zreteľom na rozhodnutie nórskej vlády uzákoniť 40 % podiel zastúpenia žien v riadiacich orgánoch kapitálových spoločností, - so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť (A6-0362/2006), A. keďže na konferencii v Pekingu v roku 1995 sa dosiahol medzník pri presadzovaní programu o rodovej rovnosti pokiaľ ide o zastúpenie žien v politike, B. keďže vyrovnaná účasť žien a mužov na politickom procese a na rozhodovacom procese bude presnejšie odrážať zloženie spoločnosti a je dôležitá pre budúce generácie a riadne fungovanie demokratických spoločností, C. keďže dobrá vláda zahŕňa dodržiavanie základných slobôd a zaobchádzanie s právami žien ako so základnými právami, D. keďže situácia žien v medzinárodnej politike závisí predovšetkým od vnútroštátnej situácie žien a od stratégií na podporu žien zavádzaných na vnútroštátnej úrovni, E. vzhľadom na významnú úlohu, ktorú má generálny tajomník OSN v politike obsadzovania miest v OSN pri poskytovaní príkladu rodovo vyváženejšej svetovej politickej scény, F. keďže zo 191 krajín, ktoré sú v súčasnosti členmi OSN, len 47 podpísalo Dohovor o politických právach žien z 20. decembra 1952 a 115 krajín je jeho účastníkmi, v dôsledku čoho ženy v mnohých krajinách nemôžu plne uplatňovať svoje politické práva a nie je im dovolené zúčastňovať sa na voľbách alebo zastávať verejné úrady, G. keďže, podľa Medziparlamentnej únie, spomedzi 43961 poslancov parlamentov na celom svete (horná aj dolná snemovňa spolu), len 16,4 % sú ženy (t. j. 7915); keďže škandinávske krajiny majú najvyšší počet poslankýň (40 %), nasledujú krajiny Ameriky (19,6 %) a Európy (krajiny OBSE, okrem škandinávskych krajín) s priemerom 16,9 %, čo je mierne nad priemerom subsaharskej Afriky (16,4 %), Ázie (16,3 %), Tichomoria (12 %) a arabských štátov (8,3 %), H. keďže tieto percentuálne údaje poukazujú na základný demokratický nedostatok na európskej úrovni a zároveň v širšom medzinárodnom kontexte, I. keďže, napriek existencii rovnosti de jure vo väčšine európskych krajín a na celom svete, de facto existuje nerovnosť vo vzťahu k rozdeleniu moci, zodpovednosti a prístupu k hospodárskym, sociálnym a kultúrnym zdrojom medzi ženami a mužmi v dôsledku prevládajúcich úloh mužov a žien a ich vplyvu na nerovnomerné rozdelenie zodpovedností v rodine a zosúladenie rodinného a pracovného života pre väčšinu žien, J. keďže napriek právnym predpisom Spoločenstva a vnútroštátnym právnym predpisom, prijatým v priebehu uplynulých 30 rokov, súčasná platová nerovnosť medzi mužmi a ženami v EÚ dosahuje priemerne 15 % pre rovnaké pracovné miesta, K. keďže v súčasnosti má univerzitné vzdelanie viac žien ako mužov, L. keďže požiadavka zaviesť rodovo vyrovnané zoznamy kandidátov by nebola účinná, ak by boli všetky ženy uvádzané v spodnej časti zoznamov, a keďže bezchybne rovnomerný zoznam by nemusel dosiahnuť očakávané výsledky, ak sa v krajine používa volebný systém "otvoreného zoznamu", ktorý umožňuje voličom zmeniť poradie kandidátov na zozname, M. so zreteľom na zásadnú úlohu politických strán pri predchádzaní nárastu alebo pri náraste zastúpenia žien v politike prostredníctvom rôznych spôsobov; poukazuje na to, že kým stále viac strán vyhlasuje, že ich všeobecné členstvo je rodovo vyrovnané, zriedkavo to odzrkadľujú vyššie úrovne politických strán, pretože len 11 % vedúcich straníckych činiteľov na celom svete sú ženy, N. poukazujúc s veľkým záujmom na to, že je dostupných mnoho ďalších nástrojov na zabezpečenie zvýšenej účasti žien v politike, ako napríklad opatrenia pozitívnej diskriminácie zamerané na zabezpečenie prítomnosti a činnosti žien v parlamentoch a na iných volených pozíciách, O. zdôrazňuje, že v krajinách, ktoré zažili konflikt a ktorých volebný systém navrhla a voľby organizovala OSN, je väčšia pravdepodobnosť, že viac žien zastáva volený úrad, pretože zo strany OSN im bola uložená povinnosť vyváženejšieho rodového zastúpenia, P. berúc do úvahy význam zmeny kultúrnej prijateľnosti vyváženého rozhodovania prostredníctvom informačných kampaní, a keďže na dosiahnutie rodovej vyváženosti v politike sú často potrebné zmeny v postoji verejnosti, Q. majúc na zreteli skutočnosť, že rozdelenie zodpovedností v rodine medzi ženy a mužov má vplyv na plnú účasť žien v politike, R. uznávajúc kľúčovú úlohu mimovládnych a dobrovoľných združení v snahe vplývať na spoločnosť ako celok, aby prijala spravodlivejšiu rodovú vyváženosť v politike, S. berúc do úvahy skutočnosť, že prostredníctvom svojej účasti na úrovni radového členstva ženy môžu mať a majú pozitívny prínos k vzniku kultúry zmeny v oblasti rodových otázok a zásadných spoločenských a politických otázok ako celku, T. berúc do úvahy význam včasného vzdelávania a odbornej prípravy, ktoré zabezpečujú, že ženy si rozširujú vedomosti, kvalifikáciu a sebadôveru, aby sa plne zúčastňovali na spoločenskom a politickom dianí, U. vzhľadom na to, že ženy vyniesli na svetlo konkrétne potreby žien čo prispieva k tomu, že budúca politika začlení rodové hľadisko a bude lepšie slúžiť demokracii ako celku, V. zdôrazňujúc, že uznanie od rovnocenných partnerov za pozitívny prínos žien k medzinárodnej politike je základným prínosom k rodovo vyváženejšej politickej kultúre a poukazuje na to, že spomedzi 92 laureátov Nobelovej ceny bolo len 12 žien, 1. pripomína, že na európskej úrovni - vo vyššie uvedenom uznesení Európskeho parlamentu z 2. marca 2000 - sa už uznalo, že vyvážená účasť žien a mužov na rozhodovacom procese je nevyhnutnou podmienkou demokracie; 2. poznamenáva, že posledné voľby uviedli v niektorých členských štátoch a tretích krajinách ženy do najvyšších funkcií ako hlavy štátov a predsedníčky vlád; 3. blahoželá predsedom vlád, ktoré použili objektívne a nediskriminujúce kritériá na výber členov svojich vlád; 4. hlboko ľutuje, že napriek veľkému počtu politických vyhlásení a odporúčaní, akčných programov prijatých na celom svete a osobitnej legislatíve zavedenej na národnej úrovni, ešte stále pretrváva nerovnosť žien a diskriminácia na základe pohlavia a nízke zastúpenie žien v politike v Európe a vo svete; poznamenáva najmä, že percentuálny podiel žien zvolených do Európskeho parlamentu sa pohybuje medzi 58 % až 0% podľa jednotlivých členských štátov (s priemerom tesne nad 30 %), a že percentuálny podiel žien zvolených do národných parlamentov sa v členských štátoch pohybuje medzi 45 % a 9%; 5. upozorňuje na skutočnosť, že slabé zastúpenie žien na miestach, kde sa prijímajú rozhodnutia a spravujú veci verejné, často súvisí s problémami vyplývajúcimi zo zosúladenia súkromného a pracovného života, nerovnakého rozdelenia starostlivosti o rodinu a s diskriminácie v zamestnaní a odbornom vzdelávaní; 6. zdôrazňuje, že je potrebné pozerať sa ďalej za čísla a zamerať sa na to, ako ženy činné v politike ovplyvňujú formovanie vlády a riešenie konfliktov, a ako prispievajú k tomu, aby boli vládne reformy, zodpovednosť a právny štát prvoradými bodmi politických programov na vnútroštátnej a medzinárodnej úrovni; 7. zdôrazňuje, že slabá účasť žien v politike pripravuje Európu o cenný ľudský potenciál; 8. podporuje prácu, ktorú vykonáva Medziparlamentná únia v prospech rodovo vyrovnanejšej politickej scény; 9. víta zaradenie otázky rovnakej účasti žien a mužov na rozhodovacích procesoch na všetkých úrovniach do pracovného programu CEDAW na rok 2006 a očakáva jeho zistenia a odporúčania; požaduje, aby ho Komisia a predsedníctvo Rady informovali o rokovaniach o dohovore CEDAW; 10. vyjadruje poľutovanie nad nízkym zastúpením žien vo funkcii osobitného a osobného splnomocnenca a vyslanca alebo osobného a osobitného poradcu generálneho tajomníka OSN a na vysokých postoch v OSN; 11. povzbudzuje generálneho tajomníka OSN, aby menoval viac žien do funkcie jeho osobitných a osobných splnomocnencov a vyslancov a osobných a osobitných poradcov; zdôrazňuje, že keď generálny tajomník OSN posudzuje obsadenie takých vysokých postov, bolo by vhodné, aby predložil mená kandidátok spolu s menami mužských kandidátov; 12. povzbudzuje delegácie Bezpečnostnej rady OSN, aby medzi svojich členov zaraďovali ženy, aby zabezpečili, že sa všetky mierové misie, misie na riešenie konfliktov alebo nastolenie mieru zameriavajú na rodovú rovnosť, a aby sa pri návštevách konfliktných oblastí tiež stretávali s miestnymi ženskými organizáciami; 13. víta rozhodnutie Rady poslať do členských štátov dotazník s cieľom získať informácie o činnostiach, ktoré podnikli na vykonanie rezolúcie BR OSN č. 1325(2000); a vyzýva Radu, aby mu svoje zistenia oznámila; 14. dôrazne podporuje zaradenie policajných, civilných a vojenských dôstojníčok do mierových misií EÚ a OSN s cieľom zintenzívniť komunikáciu so ženami v miestnych komunitách a s miestnymi komunitami vo všeobecnosti; 15. ľutuje, že v súčasnosti len jedna žena pracuje ako osobná zástupkyňa Vysokého splnomocnenca EÚ pre Spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku (SZBP) z počtu 14 postov Osobitného zástupcu EÚ/Osobného zástupcu/Osobitného vyslanca alebo Osobitného koordinátora na úrovni EÚ [8]; nalieha na Vysokého splnomocnenca EÚ pre SZBP, aby vymenoval viac žien na posty ako sú Osobitný zástupca generálneho tajomníka, zástupca alebo Osobitný vyslanec; vyzýva Vysokého splnomocnenca EÚ pre SZBP, aby požadoval od členských štátov, aby mu popri menách mužských kandidátov predložili i mená ženských kandidátok, keď posudzuje obsadenie uvedených postov na vysokej úrovni; 16. vyzýva Vysokého splnomocnenca EÚ pre SZBP, Komisiu a všetky členské štáty, aby prijímali viac žien na posty civilných, vojenských a policajných dôstojníčok, a tiež aby vo všetkých misiách EBOP určili rodové koordinačné miesto, ako to zaviedla misia EUFOR v Konžskej demokratickej republike; 17. plne podporuje osobitné školenia prihliadajúce na rodové hľadisko pre všetkých pracovníkov, ktorí sú súčasťou misií EBOP; tiež podporuje zverejnenie rodového súboru nástrojov, ktoré sa venujú dôsledkom rodovej otázky v konfliktoch a v situáciách po konflikte pre všetkých pracovníkov, ktorí sa zúčastnili operácií EBOP; 18. víta vyšší počet žien - komisárok v komisii predsedu Barrosa, ale hlboko ľutuje, že ešte nie je dosiahnutá úplná rovnováha na úrovni komisára, ktorá by bola príkladom pre Európu a celý svet; 19. víta nový plán Komisie pre rodovú rovnosť, predovšetkým rozhodnutie podporovať zapojenie žien do rozhodovacieho procesu; 20. víta skutočnosť, že sa má vytvoriť Európsky inštitút pre rodovú rovnosť, ktorý by mal podporovať vyššie zastúpenie žien v medzinárodnej politike; 21. vyzýva Komisiu, aby pravidelne informovala o činnosti skupiny členov Komisie pre základné práva, nediskrimináciu a rovnaké príležitosti; 22. hlboko ľutuje skutočnosť, že zo 107 delegácií Komisie a kancelárií v tretích krajinách je v súčasnosti len 7 žien na poste vedúcej takejto delegácie; nalieha na Komisiu, aby menovala viac žien na vedúce pozície v zahraničných delegáciách; 23. vyzýva Komisiu, aby využila zahraničné styky a nástroje politiky rozvoja a spolupráce EÚ ako vektory na podporu žien v politike, predovšetkým účasť žien ako voličiek a politických kandidátok, zaradenie otázok rodovej rovnosti do programov politických strán počas predvolebnej kampane, ako aj počas rokovania s ostatnými regionálnymi organizáciami, predovšetkým vzhľadom na ľudské zdroje; 24. vyzýva Komisiu, aby viac podporovala projekty zamerané na podporu právomocí žien v politickom živote a mimo EÚ, predovšetkým v rozvojových krajinách; 25. odporúča, aby príslušný výbor vytvoril a podporoval trvalú a pravidelnú spoluprácu medzi poslankyňami parlamentov na celom svete; žiada o poskytnutie zdrojov, aby mohlo fórum žien v rámci Spoločného parlamentného zhromaždenia AKT - EÚ a podobné fóra v ďalších parlamentných zhromaždeniach, na ktorých sa EÚ zúčastňuje, fungovať a uskutočňovať iniciatívy; 26. vyzýva členské štáty a Komisiu, aby podporovala vzdelávacie programy, ktoré zvýšia vnímavosť občanov, a najmä mladých ľudí, voči rovnakým právam žien plne sa zúčastniť politického života už od mladosti; 27. vyzýva budúci Európsky inštitút pre rodovú rovnosť, aby Európskemu parlamentu pravidelne podával správy o zozbieraných údajoch a o vplyve vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa rovnosti a politík rodovej rovnosti v členských štátoch a o osvedčených postupoch európskych a vnútroštátnych politických strán; 28. vyzýva budúci Európsky inštitút pre rodovú rovnosť, aby monitoroval a vyhodnotil pokrok pri dosahovaní vyrovnanej účasti žien a mužov na politickom a verejnom živote v Európe prostredníctvom vytvorenia a uplatnenia ukazovateľov pre monitorovanie a vyhodnocovanie na základe medzinárodne porovnateľných rodovo rozdelených údajov, a potom uverejnil a rozšíril správy o prijatých opatreniach a pokroku, ktoré sa týkajú účasti žien na rozhodovacom procese; 29. vyzýva budúci Európsky inštitút pre rodovú rovnosť, aby sa spojil s nezávislými orgánmi zriadenými na vnútroštátnej úrovni, ako napríklad úrad pre pozorovanie rovnosti alebo osobitný nezávislý zmierovací úrad, s cieľom monitorovať vládne politiky v oblasti vyrovnanej účasti žien a mužov na politickom a verejnom živote; 30. nabáda budúci Európsky inštitút pre rodovú rovnosť k spolupráci s výskumnými inštitúciami s cieľom ďalej študovať prekážky, ktoré bránia ženám v prístupe k vysokým verejným funkciám a k politickému životu vrátane výskumu o stereotypoch žien v politike; 31. nabáda budúci Európsky inštitút pre rodovú rovnosť, aby odhliadnuc od čísel zistil skutočný vplyv žien na politické programy na vnútroštátnej aj medzinárodnej úrovni, predovšetkým pri propagovaní dobrej správy, zodpovednosti a právneho štátu; 32. uznáva, že štáty sú hlavnou hnacou silou účinných zmien v politickom zastúpení; nalieha na všetky štáty, aby dodržiavali svoje záväzky uvedené v deklarácii a v akčnej platforme, ktoré boli prijaté v Pekingu v septembri 1995 a počas zasadaní Peking + 5 a Peking + 10, ako aj svoje záväzky podľa medzinárodného práva, predovšetkým vzhľadom na vykonávanie rezolúcie BR OSN č. 1325(2000) a Lisabonskú stratégiu; 33. vyzýva všetky členské štáty, aby podporovali ženy pri uchádzaní sa o vysoké posty na medzinárodnej scéne a nalieha na členské štáty, aby poskytli mená žien - kandidátok spolu s menami mužov - kandidátov, ktorí sa uchádzajú o vysoké posty pri medzinárodných rokovaniach a tvorbe politiky, predovšetkým v medzinárodných organizáciách; 34. vyzýva Komisiu, aby analyzovala a rozšírila osvedčené postupy týkajúce sa medzinárodných a vnútroštátnych opatrení zameraných na rozšírenie účasti žien na najvyšších pozíciách medzinárodnej politiky; 35. vyzýva členské štáty, aby pritiahli, vyškolili a menovali viac žien do diplomatických služieb a aby podporovali rovnováhu medzi mužmi a ženami vo svojich delegáciách pri OSN a počas iných schôdzí a medzinárodných konferencií; 36. vyzýva členské štáty, aby zvýšili informovanosť verejnosti vo svojich krajinách s cieľom odstrániť negatívne spoločenské prístupy týkajúce sa schopnosti žien rovnocenne sa zúčastňovať politických procesov na vnútroštátnej a medzinárodnej úrovni; povzbudzuje členské štáty, aby podporovali ciele rodovej vyváženosti na všetkých verejných postoch; 37. vyzýva členské štáty, aby zaviedli opatrenia zamerané na zosúladenie sociálneho, rodinného a pracovného života so závermi Európskej rady z Barcelony z 15. a 16. marca 2002 a Lisabonskou stratégiou a tým vytvorili prijateľné prostredie pre plnohodnotnú účasť žien v politike; 38. vyzýva členské štáty, aby prijali primerané legislatívne a/alebo správne opatrenia na podporu zosúladenia rodinných a verejných zodpovedností zvolených zástupcov, a predovšetkým aby podporili parlamenty a miestne a regionálne úrady, aby svojimi časovými plánmi a pracovnými postupmi zabezpečili zvoleným zástupcom oboch pohlaví možnosť zosúladiť svoj pracovný život so súkromným; 39. vyzýva členské štáty, aby ženám ponúkli viac možností vzdelávať sa a získať tak primerané znalosti, ktoré by im uľahčili kariéru v politike a prístup k vysokým funkciám; 40. vyzýva politické strany v celej Európe, aby podporovali vyváženú účasť žien a mužov pri zostavovaní zoznamov kandidátov; 41. podporuje politické strany v Európe, aby odstránili všetky prekážky, ktoré priamo alebo nepriamo diskriminujú účasť žien s cieľom zabezpečiť, aby ženy, rovnako ako muži, mali právo na plnú účasť na všetkých úrovniach rozhodovacieho procesu vo všetkých vnútorných politických štruktúrach a menovacích postupoch a vo vedení politických strán; 42. povzbudzuje príslušné orgány, aby ženám a mužom, ktorí majú v úmysle zapojiť sa do politiky, poskytovali odbornú prípravu v oblasti politiky vrátane odbornej prípravy v oblasti verejných prejavov; 43. nalieha na politické strany, aby do straníckeho zoznamu pre volené úrady zaradili odborne vzdelané ženy a mužov; 44. podporuje politické strany, aby vytvorili stratégie na oslovenie žien, aby ich podnietili k účasti a hlasovaniu vo voľbách a zvýšili povedomie o osobitných potrebách a ambíciách žien vo svojich programoch; 45. povzbudzuje svoje medziparlamentné delegácie a misie a delegácie výborov k tomu, aby v rámci svojich činností vzali do úvahy otázku rodovej rovnosti a dostatočného zastúpenia žien pri inštitucionálnej spolupráci; 46. opätovne potvrdzuje svoj záväzok dodržať rodovo rovný prístup a rodovo vyrovnané zastúpenie vo všetkých delegáciách a misiách vrátane volebných pozorovacích misií; 47. podporuje, aby si volebné pozorovacie misie vedené niektorými z jeho členov všímali predovšetkým účasť žien na politickej kampani, či už ako kandidátok alebo voličiek; 48. nabáda k podpore účasti mladých žien v organizáciách občianskej spoločnosti s cieľom umožniť im nadobudnúť skúsenosti, kvalifikáciu a schopnosti, ktoré uplatnia v oblasti politickej účasti; 49. podporuje zakladanie mimovládnych organizácií, najmä tých, ktorých cieľom je podporiť posilnenie postavenia žien a poskytujúcich zvyšovanie kvalifikácie v oblasti riadenia, rozhodovania, verejných prejavov, využívania informačných a komunikačných technológií, zvyšovania dôvery a vedenia politickej kampane a vyzýva na podporu takýchto mimovládnych organizácií, ak už existujú; 50. podporuje médiá, aby uznali význam účasti žien na politickom procese, poskytli ženám spravodlivé a vyrovnané rozdelenie kandidátov a kandidátok a aby tiež venovali pozornosť vplyvu politických programov na propagáciu potrieb a práv žien a na ich demokratické zastúpenie; 51. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, ostatným inštitúciám a orgánom EÚ a vládam a parlamentom členských štátov a členov OSN, ako aj generálnemu tajomníkovi OSN. [1] Ú. v. ES C 364, 18.12.2000, s. 1. [2] Ú. v. ES C 168, 4.7.1995, s. 3. [3] Ú. v. ES L 319, 10.12.1996, s. 11. [4] Ú. v. ES C 262, 18.9.2001, s. 248. [5] Ú. v. ES C 346, 4.12.2000, s. 82. [6] Ú. v. ES C 228, 13.8.2001, s. 186. [7] Prijaté texty, P6_TA(2006)0245. [8] Annalisa Gianella, osobná zástupkyňa Javiera Solanu pre oblasť nešírenia zbraní hromadného ničenia. --------------------------------------------------