[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 6.11.2009 KOM(2009) 623 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Prvky nového partnerstva medzi EÚ a zámorskými krajinami a územiami (ZKÚ) 1. ÚVOD Zámorské krajiny a územia (ZKÚ)[1] sú pridružené k Európskemu spoločenstvu prostredníctvom režimu, ktorý vychádza z ustanovení časti IV Zmluvy o ES, ako aj podrobných pravidiel a postupov, ktoré sú v súčasnosti ustanovené v rozhodnutí o pridružení zámoria z 27. novembra 2001[2]. Toto rozhodnutie Rady z roku 2001 sa však zakladá na podobnom prístupe, aký sa uplatňuje v prípade spolupráce medzi EÚ a štátmi AKT, a to i napriek významným rozdielom medzi štátmi AKT a dnešnými ZKÚ. S cieľom začať otvorenú diskusiu o nahradení tohto prístupu novým, ktorý bude prispôsobený osobitným potrebám ZKÚ, ich potenciálu a jedinečnému vzťahu s EÚ, Komisia prijala dňa 25. júna 2008 zelenú knihu o budúcich vzťahoch medzi EÚ a ZKÚ[3]. Toto oznámenie ponúka prehľad výsledkov verejnej konzultácie, ktorá sa touto zelenou knihou otvorila, no zároveň sa v ňom uvádza aj stanovisko Komisie ku kľúčovým prvkom nového partnerstva medzi EÚ a ZKÚ, ktoré by mali usmerňovať ďalšie práce v rokoch 2011 – 2012 v snahe o nahradenie súčasného rozhodnutia o pridružení zámoria, ktorého platnosť uplynie 31. decembra 2013. Z pohľadu Komisie by sa mal osobitný vzťah medzi EÚ a ZKÚ posunúť od klasického prístupu rozvojovej spolupráce k vzájomnému partnerstvu s cieľom podporovať udržateľný rozvoj ZKÚ a šíriť hodnoty a normy EÚ vo svete. S prihliadnutím na poznatky verejných konzultácií, predovšetkým od ZKÚ a štyroch členských štátov, s ktorými sú späté (Dánsko, Francúzsko, Holandsko a Spojené kráľovstvo), sa Komisia domnieva, že dôraz by sa mal klásť na posilňovanie hospodárskej súťaže v ZKÚ a odolnosť predmetných hospodárstiev voči jej tlaku, ako aj na spoluprácu s inými partnermi, a to neustálym a riadnym zohľadňovaním rôznorodosti ZKÚ. 2. VEREJNÉ KONZULTÁCIE O BUDÚCICH VZťAHOCH MEDZI EÚ A ZKÚ Zelenou knihou sa otvorili verejné konzultácie, ktoré trvali od 1. júla do 17. októbra 2008[4]. S cieľom prezentovať otázky, ktorými sa kniha zaoberá, Komisia zorganizovala konferenciu so zúčastnenými stranami dňa 3. októbra 2008[5] v Bruseli. Okrem toho, Komisia, ZKÚ a členské štáty, s ktorými sú ZKÚ späté, diskutovali o zelenej knihe na výročnom fóre ZKÚ v dňoch 28. a 29. novembra 2008[6]. Z reakcií v rámci konzultácií o zelenej knihe, ako aj diskusií počas konferencie so zúčastnenými stranami a fóra ZKÚ v roku 2008, vyplynul široký konsenzus priamo zainteresovaných strán o niekoľkých všeobecných otázkach[7]. Jedným zo zdieľaných stanovísk je, že súčasné opatrenia proti chudobe v rámci vzťahov medzi EÚ a ZKÚ už neodzrkadľujú realitu v teréne a mali by sa nahradiť novým prístupom. Jeho základným kameňom by mal byť jedinečný vzťah medzi ZKÚ a EÚ. Mal by riadne zohľadniť osobitosti ZKÚ, predovšetkým ich hospodársky a sociálny vývoj, rôznorodosť, zraniteľnosť, ako aj ich význam z hľadiska životného prostredia. Jeho cieľom by malo byť aj posilnenie hospodárskej súťaže a odolnosti hospodárstiev ZKÚ voči nej, a to najmä v regiónoch, v ktorých sa nachádzajú. Jedným z kľúčových odkazov je, že ZKÚ by sa ako „vysunuté základne Európy“ mali vnímať ako cenný kapitál, a nie ako záťaž EÚ. V mnohých reakciách sa zdôrazňovalo, že základom solidarity medzi EÚ a ZKÚ by mala byť skutočnosť, že obyvatelia ZKÚ sú v zásade[8] občanmi EÚ, a to ako príslušníci členských krajín, s ktorými sú späté, ako aj úzke vzťahy vyplývajúce zo spoločnej histórie a ústavných tradícií. Odzneli argumenty, že namiesto boja proti chudobe by sa nové partnerstvo malo zameriavať na potenciál ZKÚ a riešiť ich zraniteľnosť. Podľa niekoľkých respondentov to implikuje aj zlepšenie pozície ZKÚ v rámci finančnej pomoci Spoločenstva vrátane všeobecného uľahčenia prístupu ZKÚ k finančným prostriedkom. Okrem toho sa verejnými konzultáciami potvrdili výzvy ZKÚ, ich potenciál z hľadiska životného prostredia, ako aj vzájomné záujmy EÚ a ZKÚ v tejto oblasti. Mnohé reakcie poukazujú na dôležitosť ZKÚ a ich bohatú biodiverzitu ako environmentálne dedičstvo v celosvetovom merítku. Niektorí naznačujú, že ZKÚ by sa mohli využiť ako laboratóriá na preskúmanie vplyvu zmien klímy alebo testovacie pracoviská pre pilotné projekty v oblasti životného prostredia. Veľký počet zainteresovaných strán navrhol, aby sa sprístupnili osobitné a dodatočné finančné zdroje na ochranu životného prostredia v ZKÚ, boj proti zmenám klímy a znižovanie rizika katastrof. Respondenti prejavili všeobecný záujem o „hlbšie“ partnerstvo medzi EÚ a ZKÚ, ale len niekoľko z nich ponúklo stanovisko k skutočnej zodpovednosti, ktorá z prehĺbených vzťahov vyplýva pre samotné ZKÚ. Na druhej strane sa v mnohých reakciách opakuje žiadosť o lepšie zohľadnenie a priamejšie začlenenie ZKÚ do vytvárania politík v oblastiach, ktoré ich môžu ovplyvňovať. Niekoľko reakcií poukazuje na potrebu podporovať ZKÚ, aby sa stali konkurencieschopnejšie, napríklad prostredníctvom vytvárania centier excelentnosti, posilňovania regionálnej spolupráce a integrácie, posilňovania úlohy, ktorú by mali ZKÚ zohrávať ako vysunuté základne EÚ v príslušných regiónoch, zjednodušovania pravidiel o pôvode a sanitárnych a fytosanitárnych požiadaviek na dovoz do Spoločenstva, atď. Napriek dôležitosti pripisovanej regionálnej spolupráci sa zdá, že miera účasti ZKÚ na regionálnej integrácii závisí od skutočných výhod, ktoré vyplývajú pre všetkých partnerov. Takmer všetci respondenti žiadajú nový rámec, ktorý bude schopný riadne zohľadniť rôznorodosť ZKÚ. Predovšetkým v súvislosti s otázkami v oblasti obchodu sú zdôraznené rôzne situácie, v ktorých sa ZKÚ nachádzajú. Zároveň bol zaznamenaný silný dopyt po väčšej flexibilite, ktorá by umožnila reagovať na osobitné výzvy ZKÚ. Požadovanie väčšej diverzifikácie však zároveň zdôrazňuje dôležitosť zachovania jednotného celkového rámca pre všetky ZKÚ. 3. NOVÉ PARTNERSTVO MEDZI EÚ A ZKÚ V súlade s účelom pridruženia ZKÚ k Spoločenstvu podľa článku 182 Zmluvy o ES musia byť princípy rozhodnutia o pridružení zámoria z roku 2001 nahradené aktuálnejším prístupom, v ktorom sa predovšetkým riadne zohľadní konsenzus v ZKÚ a členských štátoch, s ktorými sú späté, o otázke solidarity medzi EÚ a ZKÚ založenej na ich jedinečnom vzťahu a príslušnosti k „európskej rodine“. V tomto ohľade sa Komisia domnieva, že celkové zdôvodnenie pridruženia by malo zabezpečiť udržateľný rozvoj ZKÚ, ako aj šírenie hodnôt a noriem EÚ vo svete. Na jednej strane, z potrebnej solidarity EÚ voči obyvateľom ZKÚ, ktorí sú ako príslušníci členských štátov, s ktorými sú spätí, v zásade európskymi občanmi, vyplýva, že EÚ by mala podporovať udržateľný rozvoj ZKÚ z hospodárskeho, sociálneho i environmentálneho hľadiska. Na strane druhej, tento osobitný vzťah, ako aj umiestnenie ZKÚ po celej zemeguli môže byť jedinečnou príležitosťou na šírenie hodnôt a noriem EÚ v čo najširšom geografickom zábere. Komisia sa preto domnieva, že budúce vzťahy by mali byť viac obojstranné, založené na vzájomných záujmoch. So zreteľom na toto nové zdôvodnenie by cieľom budúceho partnerstva malo byť posilnenie konkurencieschopnosti ZKÚ a odolnosti ich hospodárstiev, ako aj podpora spolupráce medzi ZKÚ a inými partnermi v regiónoch, v ktorých sa nachádzajú, v Európe i mimo nej. To si už nevyžaduje vzťah medzi donorom a príjemcom pomoci, ako je tomu dnes, ale nový rámec spolupráce. V tomto zmysle ponúkajú vnútorné politiky Spoločenstva, predovšetkým v oblasti regionálnej spolupráce, zaujímavé príklady. Neznamená to však, že by sa tieto politiky alebo ich časti mali na ZKÚ uplatňovať ako také, ani že by ZKÚ mali byť do rozsahu pôsobnosti týchto politík začlenené. Namiesto toho by sa mali podrobné pravidlá a postupy pridruženia ZKÚ k Spoločenstvu zakladať na článku 187 Zmluvy o ES aj po roku 2013, ale pritom čerpať inšpiráciu z úspešných príkladov spolupráce pri uplatňovaní vnútorných politík Spoločenstva. V tomto ohľade je obzvlášť relevantné spomenúť, že regionálna politika Spoločenstva sa uplatňuje v každom z 271 regiónov EÚ, pričom pozostáva z jednotného politického rámca, ktorý je schopný uspokojiť potreby rôznorodej škály týchto regiónov. Okrem toho by sa malo viac pozornosti venovať stratégii EÚ voči najodľahlejším regiónom, ktorá je výsledkom globálneho a jednotného prístupu vo všetkých oblastiach politiky Spoločenstva. Vývoj súčasného vzťahu medzi donorom a príjemcom pomoci k novému partnerstvu by mal zahŕňať aj zmenu v spôsobe, akým ZKÚ získavajú finančnú pomoc, a to počnúc rokom 2014 bez toho, aby sa to dotklo diskusií o budúcom finančnom rámci. V tomto ohľade by mohli byť zdrojom inšpirácie štrukturálne fondy, najmä strategický prístup kohéznej politiky a vyplývajúce tematické a finančné priority v súčasnom programovom období. Okrem toho, ako je už väčšinou bežnou praxou, finančná pomoc Spoločenstva ZKÚ by mala byť výlučne založená na modeli spolufinancovania programov. Príspevkami od samotných ZKÚ alebo členských štátov, s ktorými sú späté, sa v skutočnosti zabezpečí spoluúčasť na programoch zo strany ZKÚ. Napriek uvedenému Komisia pripúšťa, že zachovanie opatrení boja proti chudobe môže byť v niektorých ZKÚ opodstatnené, keďže sú v súčasnosti oprávnené čerpať oficiálnu rozvojovú pomoc[9]. Súčasné potreby dotknutých ZKÚ v oblasti rozvoja by sa však mali posudzovať vo vzťahu k potrebám iných príjemcov pomoci EÚ a následne by sa mal zostaviť príslušný zoznam. Spoločenstvo by preto malo poskytovať rozvojovú pomoc len veľmi obmedzenému množstvu ZKÚ, ak vôbec. To by však samozrejme nemalo mať vplyv na oprávnenosť ZKÚ v prípade iných foriem finančnej pomoci na podporu cieľov pridruženia ZKÚ k EÚ. 3.1. Tri ústredné ciele prispôsobené osobitostiam ZKÚ 3.1.1. Podpora konkurencieschopnosti Podpora konkurencieschopnosti v ZKÚ by mala byť jedným z ústredných cieľov budúceho partnerstva medzi ZKÚ a EÚ. Zameraním sa na piliere konkurencieschopnosti, akými sú školstvo a odborné vzdelávanie, technologický pokrok a inovácia, informačné a komunikačné technológie, makroekonomická stabilita, právny štát, dobrá správa vecí verejných (vrátane daňovníctva), transparentné a riadne fungujúce inštitúcie a stabilný rámec na podporu politiky malých a stredných podnikov, predovšetkým v oblasti získavania technológií a rozvoja investičných projektov, ako aj udržateľného riadenia a zhodnocovania environmentálnych aktív, ZKÚ by mohli zvýšiť svoj potenciál stať sa regionálnymi centrami excelentnosti. V tomto zmysle zohráva dôležitú úlohu intenzívna spolupráca medzi obchodnými spoločenstvami. 3.1.2. Posilňovanie odolnosti Druhý ústredný cieľ spočíva skôr v znižovaní zraniteľnosti ZKÚ ako v boji proti chudobe, ako je tomu v súčasnosti. Reakcie na zelenú knihu totiž poukázali na neadekvátnosť tradičného prístupu rozvojovej spolupráce riešiť skutočné výzvy ZKÚ. Zvyšovanie odolnosti ZKÚ je dôležité aj z dôvodu, že zraniteľnosť im znemožňuje vyvíjať svoj potenciál. Bez toho, aby sa to dotklo osobitnej situácie najmenej rozvinutých ZKÚ, budúce partnerstvo by sa mohlo zameriavať na zlepšovanie kapacity ZKÚ reagovať na hospodárske otrasy, energetickú závislosť a výzvy v oblasti životného prostredia, ako aj ich extrémnu zraniteľnosť voči dôsledkom prírodných katastrof. 3.1.3. Podpora spolupráce Podpora spolupráce medzi ZKÚ a inými partnermi by mala byť tretím kľúčovým cieľom budúceho partnerstva. Táto spolupráca podchytáva udržateľný rozvoj ZKÚ, ale je dôležitá aj z hľadiska šírenia hodnôt a noriem EÚ vo svete, predovšetkým v susedných krajinách. V kontexte prebiehajúcej regionálnej integrácie štátov AKT a dohôd o hospodárskom partnerstve (EPA) medzi EÚ a štátmi AKT je integrácia ZKÚ na regionálnych a svetových trhoch a ich aktívna spolupráca s inými partnermi rozhodujúca, najmä pokiaľ ide o udržateľný rozvoj príslušných krajín, plné využitie globalizácie a zníženie jej negatívnych dôsledkov. Intenzívnou spoluprácou by sa mohla zvýšiť aj kapacita ZKÚ vo vzťahu k ich zraniteľnosti, napr. prostredníctvom úspor z rozsahu, regionálnych iniciatív v oblasti znižovania rizika katastrof alebo cezhraničnej ochrany životného prostredia. Okrem toho by sa ňou mohli podporiť kultúrne výmeny, čo by viedlo k lepšiemu vzájomnému porozumeniu, rešpektovaniu rôznorodosti a šíreniu základných hodnôt. Zároveň by to umožnilo využiť odborné poznatky a skúsenosti ZKÚ v rámci podpory EÚ rozvojovým krajinám. 3.2. Princípy a osi spolupráce nového prístupu S cieľom dosiahnuť tri uvedené ciele, ktoré sú do veľkej miery prepojené, Komisia identifikovala základné princípy a osi spolupráce. Nie sú bezpodmienečne rovnako relevantné pre všetky ZKÚ, ale je potrebné ich vnímať z hľadiska osobitnej situácie ZKÚ. Bez toho, aby sa to dotklo budúceho finančného rámca, by sa mala preskúmať aj otázka, ako by Spoločenstvo malo čo najlepšie poskytovať technickú a finančnú pomoc s cieľom dosiahnuť ciele partnerstva, a to riadnym zohľadnením koordinácie finančných nástrojov pre susediace najodľahlejšie regióny, štáty AKT alebo príslušné tretie krajiny. Okrem toho by sa malo prehodnotiť, či potreby ZKÚ môžu byť lepšie pokryté v rámci horizontálnych programov Spoločenstva, ku ktorým majú v zásade prístup a ktoré sú v určitých prípadoch podobné cielenému alebo necielenému pokrytiu najodľahlejších regiónov (napr. osobitný program „Kapacity“ 7. rámcového programu pre výskum). Vzhľadom na to, že ZKÚ často zdôrazňujú ťažkosti, ktorým čelia z dôvodu obmedzených inštitucionálnych kapacít vyplývajúcich z ich veľkosti, prekonanie týchto problémov by malo byť pre ZKÚ a členské štáty, s ktorými sú späté, prioritou, v prípade potreby aj za pomoci EÚ. Rovnako by si ZKÚ (a/alebo členské štáty, s ktorými sú späté) mali zabezpečiť potrebné kapacity na sledovanie relevantného vývoja v oblasti politík EÚ a zbieranie štatistických údajov, ktoré sú nevyhnutné z hľadiska jednotného diagnostikovania sociálnej, hospodárskej a environmentálnej situácie ZKÚ na účely následného vývoja primeraných politík a stratégií. 3.2.1. Centrá excelentnosti a odborné znalosti Na základe jasného určenia výziev a možností ZKÚ v príslušnom regióne by malo budúce partnerstvo stimulovať vytvorenie rámca politiky pre stratégiu rastu s dôrazom na vonkajšie vzťahy, a to za účasti verejných orgánov, súkromného sektora a občianskej spoločnosti. Po identifikácii porovnateľných výhod ZKÚ by malo budúce partnerstvo poskytnúť ZKÚ priestor na ich ďalšie zhodnocovanie, prinajmenšom na úroveň EÚ, s cieľom zdieľať osvedčené postupy a odborné znalosti s inými ZKÚ, susediacimi, a najmä rozvojovými krajinami, ako aj inými zainteresovanými partnermi. V náležitých prípadoch by sa potom mohli tieto postupy a poznatky zdieľať s EÚ. 3.2.2. Pravidlá a normy EÚ Popri zviditeľňovaní ZKÚ ako centier excelentnosti by budúce partnerstvo malo ZKÚ nabádať a pomáhať im (finančne alebo inak), aby aktualizovali miestne právne predpisy v príslušných oblastiach politiky, v ktorých sa ešte nedosiahla úroveň acquis Spoločenstva. Takáto aktualizácia by mala byť vždy dobrovoľná. Môže viesť k dodržiavaniu prísnejších environmentálnych noriem, zdravšiemu obchodnému prostrediu, zvýšeným vývozným kapacitám (napr. prostredníctvom aktualizácie sanitárnych a fytosanitárnych noriem), atď. So zreteľom na spoluprácu v oblasti obchodu s tovarom a službami by aktualizácia miestnych právnych predpisov, ako aj pomoc subjektom prispôsobiť sa novému rámcu, mohla znížiť regulačnú rôznorodosť a netarifné prekážky, štandardizovať colné postupy a uľahčiť regionálny a medzinárodný obchod vrátane toho s EÚ. V oblasti daňovníctva sa všetky ZKÚ zaviazali dodržiavať medzinárodné normy transparentnosti a výmeny informácií, pričom ich promptná implementácia je dôležitá z hľadiska dosiahnutia rovnakých podmienok v tejto oblasti, ale aj z dôvodu zabezpečenia bezproblémového fungovania daňových systémov[10]. Prostredníctvom aktualizácie miestnych právnych predpisov by ZKÚ mohli byť príkladmi pre iné krajiny v daných regiónoch a prispieť tak k šíreniu hodnôt a noriem EÚ. Malo by sa však zdôrazniť, že dobrovoľné prijatie zo strany ZKÚ pravidiel a noriem EÚ v príslušných oblastiach politiky neznamená integráciu ZKÚ v rámci príslušnej politiky Spoločenstva ako takej. Zároveň by to nemalo byť prekážkou v ďalšej regionálnej integrácii, ak je tá súčasťou politiky ZKÚ. Napriek tomu, že budúce partnerstvo by nemalo zahŕňať priamu implementáciu danej politiky Spoločenstva v ZKÚ, mohla by sa preskúmať otázka, ako by sa ZKÚ, ktoré dobrovoľne prijalo acquis Spoločenstva v príslušnej oblasti, mohlo lepšie podieľať na dialógu o následnom vývoji v relevantnej oblasti politiky Spoločenstva, bez toho, aby to ovplyvnilo úlohu členských štátov v rámci rozhodovacieho postupu. Budúce partnerstvo by tak mohlo zahŕňať mechanizmy na politický dialóg, ktoré sa budú zakladať na existujúcich princípoch a postupoch trojstranného vzťahu medzi Spoločenstvom, ZKÚ a členskými štátmi, s ktorými sú späté, ako aj na vzťahu medzi ZKÚ a príslušnými členskými štátmi. 3.2.3. Životné prostredie a prírodné katastrofy Jedným z cieľov Spoločenstva v rámci politiky životného prostredia je podpora opatrení na medzinárodnej úrovni na riešenie regionálnych alebo celosvetových problémov. Táto politika už uznáva strategickú dôležitosť ZKÚ v tejto oblasti: sú zahrnuté v akčných plánoch v súvislosti s ochranou biodiverzity alebo zmenami klímy. Okrem toho ZKÚ ponúkajú veľký potenciál, pokiaľ ide o zlepšovanie celosvetových vedeckých poznatkov o biodiverzite a zdrojoch morského životného prostredia. V nadväznosti na reakcie na zelenú knihu a so zreteľom na správu z ostrova Réunion[11] je Komisia ochotná v spolupráci so ZKÚ, členskými štátmi, s ktorými sú späté, ako aj s občianskou spoločnosťou, preskúmať návrhy, ktoré by ZKÚ pomohli vydať sa na cestu udržateľného rozvoja („ekologickejšieho hospodárstva“) a pomôcť im uplatňovať environmentálne opatrenia (napr. prispôsobenie sa zmenám klímy, siete chránených oblastí, environmentálne hodnotenia, odpadové hospodárstvo a obnoviteľné energie). Ďalšou kľúčovou prioritou je znižovanie rizika katastrof, pričom ZKÚ ju nemôžu riešiť samé. Príslušné aktivity môžu mať podstatne väčší dosah, ak sa implementujú na regionálnej alebo ešte vyššej úrovni. Bez toho, aby sa to dotklo činností príslušných členských štátov zahrnúť ZKÚ do regionálnych alebo medzinárodných plánov, by EÚ mala ZKÚ pomôcť, aby ich relevantné regionálne organizácie zohľadňovali alebo zahŕňali v rámci regionálnych alebo celosvetových stratégií v tejto oblasti. Podpora EÚ v oblasti znižovania rizika katastrof v ZKÚ[12] sa nezakladá len na solidarite so ZKÚ, ale zároveň EÚ umožňuje využívať skúsenosti, ktoré ZKÚ získali, s cieľom zlepšiť príslušné postupy v rámci EÚ alebo v rozvojových krajinách. 3.2.4. Prepojenie s vonkajším svetom Nie je možné spochybniť, že relatívna izolácia je kľúčovým problémom pre väčšinu, ak nie všetky ZKÚ. Vzájomné prepojenie je preto významné nielen z hľadiska podpory ďalšieho hospodárskeho vývoja, ale aj zjednotenia konkurencieschopnosti prostredníctvom spolupráce s inými partnermi v príslušných regiónoch ZKÚ alebo v EÚ. Z tohto dôvodu by sa v rámci budúceho partnerstva malo viac pozornosti venovať podpore predovšetkým tých najizolovanejších ZKÚ, aby hľadali riešenia otázok prístupnosti a rozvíjali informačné a komunikačné technológie. Ak sa posilní prístupnosť ZKÚ, budú sa môcť preskúmať spôsoby stimulácie väčšieho využívania vylepšených nástrojov na vzájomné prepojenie. Malo by sa však vyhnúť vytváraniu umelých schém. V tejto súvislosti je Komisia ochotná preskúmať, ako by ZKÚ mohli rozvíjať a/alebo podporovať využívanie prístavov a letísk, ako aj infraštruktúry na prekladanie a uskladnenie tovaru, a to spôsobom iným ako je postup prekládky podľa článku 36 súčasného rozhodnutia o pridružení zámoria, keďže momentálne neexistujú dôkazy potvrdzujúce reálnu hodnotu tohto postupu. Zlepšovanie prístupnosti ZKÚ je zjavne významné aj z hľadiska stimulácie spolupráce medzi ZKÚ, susediacimi krajinami, EÚ (vrátane najodľahlejších regiónov) a inými relevantnými partnermi. Zároveň je rozhodujúce, pokiaľ ide o úlohu ZKÚ ako strategických vysunutých základní EÚ, pričom im umožní formovať riešenia spoločných výziev. V tomto zmysle má spolupráca obchodných spoločenstiev mimoriadny význam z hľadiska presunu technológií, napríklad v oblasti turizmu, obnoviteľných energií a akvakultúry. 3.2.5. Obchodná a hospodárska spolupráca V budúcich ustanoveniach o obchodnej a hospodárskej spolupráci so ZKÚ by sa mali zachovať súčasné nerecipročné colné preferencie, ktoré boli ZKÚ udelené. Nemalo by sa to však dotknúť akýchkoľvek potrebných úprav, napríklad v súvislosti s postupom prekládky, pravidlami o pôvode a kumulácii, zahrnutím ustanovenia o uplatňovaní colných preferencií v prípade podvodu alebo nezrovnalostí[13], alebo dôsledkov žiadosti ZKÚ (ktorú podporuje príslušný členský štát) o začlenenie do osobitných preferenčných režimov medzi Spoločenstvom a inými partnermi v regióne, do ktorého ZKÚ patrí, napríklad dohôd o hospodárskom partnerstve[14]. Týmto začlenením sa obchodný vzťah medzi ZKÚ a Spoločenstvom stane recipročným. Vzhľadom na to, že obchodné prostredie ZKÚ a ich zvýhodnená pozícia v rámci obchodnej politiky EÚ sa v dôsledku multilaterálnej liberalizácie a dohôd o hospodárskom partnerstve s regiónmi krajín AKT mení, Komisia by rada zdôraznila dôležitosť integrácie ZKÚ na regionálnych a svetových trhoch, ktorá by dopĺňala iné prostriedky na znižovanie zraniteľnosti ZKÚ a podporu ich konkurencieschopnosti. ZKÚ, ktoré sa nachádzajú v regióne krajín AKT, boli vyzvané zvážiť svoje začlenenie do dohôd o hospodárskom partnerstve a náležito sa rozhodnúť. Úplná regionálna integrácia krajín AKT by sa mala realizovať len v prípade, že s ňou všetci partneri súhlasia. Budúce partnerstvo by preto malo byť schopné uspokojiť potreby rozličných ZKÚ, čo môže byť dôsledkom rozhodnutí príslušných ZKÚ v súvislosti so začlenením do preferenčných režimov, alebo ich osobitnej situácie v prípade najizolovanejších ZKÚ. Vzhľadom na to, že ZKÚ nie sú súčasťou jednotného trhu, musia naďalej a za všetkých okolností dodržiavať príslušné povinnosti, ktoré boli uložené tretím krajinám v oblasti obchodu. Budúce partnerstvo by však malo dodržiavanie týchto povinností zo strany ZKÚ uľahčiť, a to podporou a pomocou pri aktualizácii ich interných noriem. Okrem toho je Komisia naklonená modernizácii pravidiel o pôvode platných pre ZKÚ. So zreteľom na prebiehajúcu reformu a dôležitosť zjednodušenia, transparentnosti a uplatniteľnosti by takáto modernizácia mohla viesť k vytvoreniu osobitného súboru pravidiel o pôvode, ktorý by sa v zásade uplatňoval na všetky ZKÚ. Niektoré ZKÚ však môžu uprednostniť pravidlá, ktoré sa už uplatňujú medzi EÚ a ich susedmi v regióne AKT, aby si tak udržali možnosť kumulácie pôvodu ZKÚ-AKT vo svojom regióne. 4. ZÁVER Komisia je naklonená významnej zmene v prístupe k pridruženiu ZKÚ k EÚ. Takáto zmena by mala odzrkadľovať skutočnosť, že vzťah medzi nimi je jedinečný, keďže ZKÚ a EÚ sú úzko späté, aj keď ZKÚ nie sú súčasťou EÚ per se . Mala by viesť k vytvoreniu partnerstva založenom na vzájomných záujmoch, reciprocite, právach a povinnostiach. V tomto kontexte by mala solidarita EÚ voči ZKÚ zaručiť ich udržateľný rozvoj, a to posilňovaním konkurencieschopnosti a znižovaním zraniteľnosti príslušných krajín a území, zatiaľčo tie by mali prispieť k šíreniu európskych hodnôt. S cieľom vytvoriť novú stratégiu EÚ voči ZKÚ a predtým, ako predloží návrh nového rozhodnutia o pridružení zámoria, má Komisia v úmysle detailnejšie preskúmať predovšetkým tieto otázky: - Hlavné výzvy a možnosti všetkých ZKÚ v rámci príslušného regionálneho prostredia, ako aj porovnateľné výhody všetkých ZKÚ, strategický potenciál a súčasná konkurencieschopnosť z pohľadu rozvoja, ktorý umožňuje obchodnú spoluprácu a budovanie kapacít; - Úroveň aproximácie miestnych právnych predpisov vo všetkých ZKÚ s acquis Spoločenstva v relevantných oblastiach politiky; - Možné spôsoby zlepšovania prístupnosti ZKÚ vrátane informačných a komunikačných technológií, - Dosah a vyhliadky regionálnej integrácie a globalizácie pre ZKÚ; - Podpora užšej spolupráce v oblasti životného prostredia, medzi iným v súvislosti so zmenami klímy, biodiverzitou a znižovaním rizika katastrof v ZKÚ; - Skutočné potreby, pokiaľ ide o rozvojovú pomoc; - Prípadné osobitné pravidlá o pôvode pre ZKÚ; - Možné mechanizmy financovania. V spolupráci so ZKÚ a členskými štátmi, s ktorými sú späté, je cieľom zamyslieť sa a zintenzívniť tieto úvahy v priebehu rokov 2010 a 2011, ktoré by mali pripraviť pôdu pre konkrétne legislatívne návrhy, ktoré sa predložia najneskôr koncom roka 2013, a ktorými sa pozmení súčasné partnerstvo. [1] Predmetné krajiny a územia sú uvedené v prílohe II k Zmluve o ES. Na žiadosť bermudskej vlády sa však osobitné dojednania pre pridruženie nikdy neuplatňovali na Bermudy. [2] Rozhodnutie Rady 2001/822/ES z 27. novembra 2001 (Ú. v. ES L 314, 30.11.2001, s. 1). Rozhodnutie naspoledy zmenené a doplnené rozhodnutím Rady 2007/249/ES (Ú. v. EÚ L 109, 26.4.2007, s. 33). [3] KOM(2008) 383 v konečnom znení. [4] http://ec.europa.eu/development/how/consultation/index.cfm?action=viewcons&id=3841 [5] http://ec.europa.eu/development/geographical/regionscountries/regionscountriesocts_en.cfm [6] http://ec.europa.eu/development/geographical/regionscountries/regionscountriesoctsforum_en.cfm [7] Bez toho, aby sa tým dotkli osobitosti reakcií, ktoré sa v rámci tohto oznámenia neanalyzujú jednotlivo. [8] Podľa článku 17 Zmluvy o ES je občanom Únie každá osoba, ktorá má štátnu príslušnosť členského štátu. Všetci štátni príslušníci Grónska, francúzskych a holandských ZKÚ sú tak v skutočnosti štátnymi príslušníkmi členských krajín, s ktorými sú späté, a teda automaticky občanmi EÚ. Od 21. mája 2002 sú občania britských ZKÚ zároveň občanmi Spojeného kráľovstva, ale tejto štátnej príslušnosti sa môžu vzdať iba v prospech štátnej príslušnosti britských ZKÚ. [9] Anguilla, Mayotte, Montserrat, Svätá Helena, ostrovy Turks a Caicos, Wallis a Futuna. [10] Pozri oznámenie Komisie z 28. apríla 2009 o podpore dobrej správy v daňových záležitostiach [KOM(2009) 201 v konečnom znení]. [11] Z konferencie „Európska únia a jej zámorské územia: stratégie boja proti zmenám klímy a strate biodiverzity“, ktorá sa v dňoch od 7. do 11. júla 2008 konala na ostrove Réunion pod záštitou francúzskeho predsedníctva EÚ. [12] Pozri aj Stratégiu EÚ na podporu znižovania rizika katastrof v rozvojových krajinách [KOM(2009) 84 v konečnom znení], ktorá zahŕňa aj ZKÚ. [13] Ako vo všeobecnom systéme preferencií (VSP) a dohodách o hospodárskom partnerstve. [14] Dohoda o hospodárskom partnerstve medzi EÚ a štátmi CARIFORUM-u už umožňuje, aby boli ZKÚ začlenené do rozsahu pôsobnosti tejto dohody. Ak by si ZKÚ a členské štáty, s ktorými sú späté, želali začlenenie príslušného ZKÚ do dohody, Komisia by s tým súhlasila.