Inštitúcie EÚ a mnoho zainteresovaných strán volali po silnejšej ochrane oznamovateľov na úrovni EÚ. V januári a októbri 2017 Európsky parlament vyzval Komisiu, aby do konca roku 2017 predložila nadsektorový legislatívny návrh na zaistenie vysokej úrovne ochrany oznamovateľov v EÚ, a to vo verejnom aj súkromnom sektore a vo vnútroštátnych aj európskych inštitúciách. Rada vo svojich záveroch o daňovej transparentnosti z 11. októbra 2016 vyzvala Komisiu, aby preskúmala možnosť budúceho zásahu EÚ. Organizácie občianskej spoločnosti a odbory sa dôsledne dožadovali právnych predpisov na ochranu oznamovateľov konajúcich vo verejnom záujme pre celú EÚ.

Okrem toho potenciálni oznamovatelia, ktorí sú svedkami protiprávnej činnosti a cítia sa bezpečne na to, aby ju oznámili, tak nemôžu urobiť jednoducho preto, že nevedia, kde a ako takéto oznámenie urobiť. 49 % opýtaných v osobitnom prieskume Eurobarometra o korupcii v roku 2017 nevedelo, kde oznámiť korupciu, ak by ju zažili alebo boli jej svedkom. Len 15 % všetkých respondentov v prieskume Komisie vedelo o súčasných pravidlách ochrany oznamovateľov vo svojej krajine.

Účinné kanály na oznamovanie protispoločenskej činnosti, ako aj vedomie potenciálnych oznamovateľov, že ozvať sa je bezpečné a prijateľné, by mali byť pre kultúru na pracovisku vo všeobecnosti prínosné.. Pravidlá ochranu oznamovateľov by sa uplatňovali paralelne so súčasnými pravidlami EÚ: (i) v oblasti rovnakého zaobchádzania, ktoré v prípade sťažnosti alebo konania na účely presadenia rovnakého zaobchádzania chránia proti viktimizácii, a (ii) v oblasti ochrany proti obťažovaniu a bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci, ktoré pracovníkov oprávňujú obrátiť sa na príslušné vnútroštátne orgány, ak prijaté opatrenia nepovažujú za vhodné na zaistenie bezpečnosti a ochrany zdravia, ale nedovoľujú, aby sa títo pracovníci kvôli tomu dostali do nevýhody.

3. Rámec účinnej ochrany oznamovateľov v EÚ

V návrhu Komisie na smernicu sa stanovujú minimálne normy ochrany oznamovateľov v oblastiach s jednoznačným úniovým rozmerom a kde je vplyv na presadzovanie najsilnejší. Účinná ochrana oznamovateľov je potrebná na zlepšenie presadzovania práva Únie v oblastiach, v ktorých:

·môže porušenie práva EÚ vážne poškodiť verejný záujem,

·sa dospelo k záveru, že treba zlepšiť presadzovanie práva, a

·oznamovatelia sú vo výhodnej pozícii oznámiť porušenie pravidiel.

Návrh sa preto zameriava na oznamovanie protizákonnej činnosti alebo porušení práva Únie oznamovateľmi v týchto oblastiach: (i) verejné obstarávanie; (ii) finančné služby, predchádzanie praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu; (iii) bezpečnosť výrobkov; (iv) bezpečnosť dopravy; (v) ochrana životného prostredia; (vi) jadrová bezpečnosť; (vii) bezpečnosť potravín a krmív, zdravie zvierat a dobré životné podmienky zvierat; (viii) verejné zdravie; (ix) ochrana spotrebiteľov; (x) ochrana súkromia a osobných údajov a bezpečnosť sieťových a informačných systémov. Takisto sa vzťahuje na porušenia týkajúce sa pravidiel Únie v oblasti hospodárskej súťaže, porušenia poškodzujúce finančné záujmy EÚ a, vzhľadom na ich negatívny vplyv na riadne fungovanie vnútorného trhu, aj na porušenia predpisov o dani z príjmu právnických osôb alebo postupy, ktorých účelom je získať daňové zvýhodnenie, ktoré je v rozpore s predmetom alebo účelom príslušného právneho predpisu o dani z príjmu právnických osôb.

S cieľom zabezpečiť, aby bol rozsah pôsobnosti smernice stále aktuálny, Komisia bude v každom budúcom akte Únie, pri ktorom je ochrana oznamovateľov relevantná a môže prispieť k účinnejšiemu presadzovaniu práva, venovať osobitnú pozornosť možnému rozšíreniu tohto rozsahu na ďalšie oblasti alebo akty Únie. Túto otázku Komisia zváži aj v správach o vykonávaní smernice.

Minimálne normy v navrhovanej smernici sa zameriavajú na dosiahnutie rovnomerne vysokej ochrany oznamovateľov v celej EÚ. Ich cieľom je zabezpečiť, aby:

·potenciálni oznamovatelia mali k dispozícii zrozumiteľné oznamovacie kanály na interné (v rámci organizácie) aj externé oznamovanie (určené orgánu mimo organizácie),

·v prípade, že takéto kanály nie sú k dispozícii alebo nemožno reálne očakávať, že budú riadne fungovať, potenciálni oznamovatelia môžu pristúpiť k zverejneniu,

·príslušné orgány sú povinné sa prijatými oznámeniami dôkladne zaoberať a poskytnúť oznamovateľom spätnú väzbu,

·odplata v jej rôznych podobách je zakázaná a bude sankcionovaná,

·v prípade, že sú oznamovatelia obeťou odplaty, majú k dispozícii bezplatné poradenstvo a náležité prostriedky nápravy, napríklad predbežné opatrenia na zastavenie trvania odplaty napríklad formou obťažovania na pracovisku, alebo na zabránenie prepusteniu až do rozhodnutia v potenciálne zdĺhavom súdnom konaní, obrátenie dôkazného bremena, v dôsledku čoho bude osoba žalujúca oznamovateľa povinná preukázať, že jej konanie nie je odplatou za oznámenie protispoločenskej činnosti.

Tieto minimálne normy zároveň poskytujú záruky, ktorých cieľom je:

·chrániť zodpovedné oznamovanie protispoločenskej činnosti, ktoré je skutočne zamerané na ochranu verejného záujmu,

·iniciatívne odrádzať od zlomyseľného oznamovania protispoločenskej činnosti a predchádzať poškodzovaniu dobrého mena,

·v plnej miere dodržiavať práva na obhajobu osôb dotknutých oznámeniami.

Konkrétne:

·oznamovateľom sa poskytne ochrana, ak mali rozumný dôvod sa domnievať, že oznamované informácie boli v čase oznámenia pravdivé,