Uznesenie Európskeho parlamentu o strategickej revízii Medzinárodného menového fondu (2005/2121(INI))



Úradný vestník 291 E , 30/11/2006 S. 0118 - 0123



P6_TA(2006)0076 Strategická revízia Medzinárodného menového fondu Uznesenie Európskeho parlamentu o strategickej revízii Medzinárodného menového fondu (2005/2121(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na článok 111 ods. 4 Zmluvy o ES týkajúci sa zastúpenia a pozície Spoločenstva na medzinárodnej úrovni v rámci Hospodárskej a menovej únie, - so zreteľom na návrh Komisie z 9. novembra 1998 o rozhodnutí Rady o zastúpení a pozícii Spoločenstva na medzinárodnej úrovni v rámci Hospodárskej a menovej únie (KOM(1998)0637), - so zreteľom na závery predsedníctva Európskej rady vo Viedni z 11. a 12. decembra 1998, - so zreteľom na svoje uznesenie z 23. októbra 2001 o medzinárodnom menovom systéme – Ako zabezpečiť jeho lepšie fungovanie a vyhnúť sa krízam v budúcnosti [1], - so zreteľom na svoje uznesenie z 3. júla 2003 [2] týkajúce sa eurozóny vo svetovom hospodárstve a predvídateľného vývoja v budúcich rokoch, - so zreteľom na správu generálneho riaditeľa Medzinárodného menového fondu (MMF) z 15. septembra 2005 o strednodobej stratégii fondu [3], - so zreteľom na rozhodnutia prijaté na stretnutí ministrov financií krajín G8 z 11. júna 2005 o zrušení dlhu chudobných krajín, - so zreteľom na článok 178 zmluvy o súdržnosti politík, ktoré vykonáva Európska únia a ktoré môžu ovplyvniť rozvojové krajiny a ciele rozvojovej spolupráce, - so zreteľom na závery predsedníctva Európskej rady v Bruseli zo 16. a 17. júna 2005, - so zreteľom na správu Svetovej banky o vývoji vo svete v roku 2006, - so zreteľom na oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov s názvom "Návrh spoločného vyhlásenia Rady, Európskeho parlamentu a Komisie – Politika rozvoja Európskej únie – "Európsky konsenzus""(KOM(2005)0311), - so zreteľom na Miléniovú deklaráciu OSN z 8. septembra 2000, ktorá stanovuje miléniové rozvojové ciele ako kritériá ustanovené medzinárodným spoločenstvom na odstraňovanie chudoby, - so zreteľom na svoje uznesenie z 12. apríla 2005 o úlohe Európskej únie pri uskutočňovaní rozvojových cieľov milénia [4], - so zreteľom na svoje uznesenie zo 6. júla 2005 o celosvetovej výzve: urobiť chudobu vecou minulosti [5], - so zreteľom na svoje uznesenie zo 17. novembra 2005 o návrhu spoločného vyhlásenia Rady, Európskeho parlamentu a Komisie o rozvojovej politike Európskej únie "Európsky konsenzus" [6], - so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre hospodárske a menové veci a stanoviská Výboru pre rozvoj a Výboru pre medzinárodný obchod (A6-0022/2006), A. so zreteľom na vývoj úlohy Bretton-Woodských inštitúcií od ich založenia a na ich strategické poslanie v rámci podpory rastu, rozvoja a finančnej stability; so zreteľom na potrebu podpory stabilného a solidárneho medzinárodného menového a finančného systému, B. keďže váha jednotlivých členských štátov, tak ako je vyjadrená ich hlasovacími právami alebo ich kvótami v rámci Bretton-Woodských inštitúcií, už presne nezodpovedá ich relatívnej váhe a keďže úloha, ktorú v týchto inštitúciách zohráva Spoločenstvo, neodzrkadľuje presne jeho váhu vo svetovom hospodárstve a v medzinárodnom obchode, nehľadiac na výšku jeho príspevkov do kapitálu týchto inštitúcií, C. keďže uvedené závery predsedníctva Európskej Rady vo Viedni, ktoré potvrdzujú úlohu MMF ako "základného kameňa medzinárodného menového a finančného systému", zdôrazňujú pod názvom "Európa: účastník na medzinárodnej scéne – Vystupovať ako jeden celok", že je nevyhnutné, aby Spoločenstvo zohrávalo v plnej miere svoju úlohu pri medzinárodnej hospodárskej a menovej spolupráci v rámci takých subjektov ako sú krajiny G7 a Medzinárodný menový fond, a aby zabezpečilo, že na jednej strane získa Európska centrálna banka (ECB) ako orgán Spoločenstva zodpovedný za menovú politiku štatút pozorovateľa v Správnej rade MMF a aby na strane druhej boli stanoviská Európskeho spoločenstva/Hospodárskej a menovej únie (HMÚ) k iným otázkam, ktoré sú pre HMÚ osobitne dôležité, v Správnej rade MMF prezentované príslušným zástupcom výkonného orgánu členského štátu predsedajúceho eurozóne, sprevádzaným zástupcom Komisie, keďže v článku 1 uvedeného návrhu Komisie z 9. novembra 1998 Komisia navrhuje, že v rámci HMÚ by mali Spoločenstvo na medzinárodnej úrovni zastupovať Rada s účasťou Komisie a ECB, D. keďže nedostatočná koordinácia Spoločenstva a eurozóny spolu so zastúpením roztriešteným medzi niekoľko zoskupení krajín neumožňuje členským štátom, aby ovplyvňovali rozhodnutia prijaté MMF spôsobom primeraným ich celkovej ekonomickej váhe, E. keďže MMF sa zodpovedá za svoju činnosť svojim členom (menovite vládam štátov) a títo členovia sa následne musia zodpovedať svojim voličom, F. keďže stabilizačné politiky realizované MMF sú nevyhnutné na vytvorenie pevného základu pre rast týchto krajín, hoci nedosiahli vždy plánované ciele; keďže zavádzané programy zmien si vyžadujú zapojenie všetkých účastníkov na vnútroštátnej úrovni a sledovanie ich priebehu musí byť predmetom transparentnej demokratickej kontroly, G. keďže napriek tomu, že je zložité zosúladiť zodpovednosť štátov so stále rastúcim počtom podmienok, ktoré sú spojené s niekedy početnými podmienkami týkajúcimi sa pomoci a znižovania dlhu; sú tieto podmienky, najmä tie, ktoré boli navrhnuté na dosiahnutie lepšej správy, nevyhnutné na účely zabezpečenia transparentnosti, H. keďže MMF nadobudol dôležitú úlohu v rozvojových krajinách a musel sa podľa toho prispôsobiť; keďže na podporu rozvoja najchudobnejších krajín je potrebné zmobilizovať nové nástroje na účinné zníženie dlhu a hľadať nové nástroje na financovanie rozvoja a na boj proti chudobe v rámci miléniových rozvojových cieľov; keďže takáto činnosť si vyžaduje jasné a účinnejšie rozdelenie úloh medzi MMF, Svetovú banku a inštitúcie OSN, ako aj vysokú úroveň koordinácie a spolupráce, I. keďže uvedené závery predsedníctva Európskej Rady v Bruseli poukazujú na dôležitosť zohľadňovania cieľov rozvojovej spolupráce vo všetkých politikách, ktoré Spoločenstvo zavádza a pri ktorých je pravdepodobnosť, že ovplyvnia rozvojové krajiny, ako aj zohľadňovania sociálnej dimenzie globalizácie v rôznych politikách a v medzinárodnej spolupráci, 1. domnieva sa, že MMF ako inštitúcia aj naďalej zohráva dôležitú úlohu pri podpore vyváženého celosvetového hospodárskeho rastu a stability výmenných kurzov, uľahčovaní medzinárodného obchodu a zlepšovaní schopnosti členských krajín prispôsobovať sa globálnemu trhu a pri pomoci členským krajinám, ktoré majú problémy s platobnou bilanciou; 2. víta prebiehajúcu strategickú revíziu MMF; podporuje opätovné nasmerovanie politík MMF k tomu, aby sa zdôraznilo jeho hlavné poslanie, ktorým je stabilizácia globálnych výkyvov výmenných kurzov a úloha posledného veriteľa pre krajiny so závažnými problémami s platobnou bilanciou; 3. berie na vedomie hlboké zmeny v súvislosti s úlohami MMF od jeho vytvorenia, ktoré boli sprevádzané menej významnými reformami jeho riadenia; poznamenáva, že napriek nepretržitým revíziám kvót a jednotného systému prideľovania základných hlasovacích práv, sa rozdelenie kapitálu a hlasovacích práv v priebehu rokov zmenilo veľmi málo; následne vyzýva MMF, aby v záujme vlastnej legitímnosti preskúmal možnosti rozdelenia kvót a hlasovacích práv v rámci rozhodovacích orgánov tak, aby lepšie zodpovedali situácii v medzinárodnom hospodárstve a aby umožnili vhodnejšie zvýšenie vplyvu rozvojových a rozvíjajúcich sa ekonomík; 4. poukazuje na to, že hlavnými činiteľmi, ktoré bránia africkým krajinám dosiahnuť vplyv v MMF, ktorý by bol úmerný ich podielu na svetovej populácii, ktorú zastupujú, sú nedostatok hlasov v Rade guvernérov (africké krajiny, ktoré predstavujú 25 % obyvateľov členských krajín, majú len o niečo viac ako 4 % hlasov) a nedostatok kvalifikovaných ľudských zdrojov, technických a inštitucionálnych kapacít na to, aby sa na rokovaniach a rozhodnutiach mohli zúčastňovať zmysluplným spôsobom; 5. konštatuje, že MMF rozšíril svoje odporúčania tým, že vstúpil do oblasti sociálnych a environmentálnych politík a že tieto politiky sú vnútorne spojené so štrukturálnymi politikami; upozorňuje na skutočnosť, že makroekonomická stabilita je základnou podmienkou riadneho rozvoja takýchto politík; je zástancom lepšej spolupráce medzi rôznymi inštitúciami, ktoré sú zodpovedné za navrhovanie takýchto politík; 6. domnieva sa, že s ohľadom na výnimočné postavenie MMF by mali mať jeho zamestnanci rôzny pôvod, a zároveň by mali aj naďalej vykonávať vynikajúcu prácu, aby MMF mohol rozhodujúcim spôsobom prispieť k plneniu miléniových rozvojových cieľov; 7. konštatuje, že v dôsledku postupného otvárania kapitálových trhov a liberalizácie pohybu kapitálu, je ťažké predísť výskytu finančných kríz; preto zdôrazňuje, že je potrebné, aby MMF systematicky monitoroval všetky členské krajiny; 8. domnieva sa, že pretrvávanie nerovnováhy vo svete v oblasti obchodu a výmenných kurzov si vyžaduje posilnenie monitorovacej úlohy MMF, ktorá je dôležitá pre predpovedanie a pomoc pri globálnom znižovaní finančnej nestability, ako aj pre poskytovanie poradenstva jednotlivým krajinám v oblasti politík súvisiacich s finančnou stabilitou, hospodárskym rastom, výmennými kurzami a vytváraním rezerv; domnieva sa, že MMF môže systematicky monitorovať a poskytovať poradenstvo v oblasti vhodných opatrení na predchádzanie výskytu finančných kríz iba vtedy, ak členské krajiny pravidelne sprístupňujú svoje úplné štatistické údaje, ktoré sa týkajú napríklad menových rezerv a objemu peňazí v obehu; 9. trvá na tom, že európske pozície pri reprezentácii EÚ v rámci MMF musia byť lepšie koordinované; vyzýva členské štáty, aby smerovali k jedinému volebnému obvodu – zo začiatku možno volebnému obvodu eurozóny, a aby sa v dlhodobom horizonte snažili zabezpečiť stálu európsku reprezentáciu, ktorá by zastrešovala predsedníctvo Rady Ecofin a Európsku komisiu pod dohľadom Európskeho parlamentu; 10. berie na vedomie, že politiky prispôsobovania MMF v niektorých prípadoch zlyhali pri bránení šíreniu a opakovanému výskytu kríz; v tejto súvislosti vyjadruje poľutovanie nad neúspešnými snahami o podporu ekonomicky stabilných politík, ktoré predchádzajú krízam; pripomína, že inflácia nie je jediným ekonomickým problémom v rozvojových krajinách a že politiky MMF by sa mali zameriavať na ciele makroekonomickej stability a trvalo udržateľného rastu; navrhuje, aby sa podmienenosť definovala v rámci lepšej spolupráce so špecializovanými inštitúciami OSN a aby sa koordinovala medzi medzinárodnými sponzormi; 11. poznamenáva, že pre udržateľný rast je nevyhnutná existencia primeraných makroekonomických politík; v tejto súvislosti potvrdzuje, že makroekonomická stabilita nie je nezlučiteľná s rovnomerným rozložením rastu; 12. uznáva, že podmienky stanovené MMF boli v niektorých prípadoch príliš prísne a neboli vždy v súlade s osobitnými miestnymi podmienkami; napriek tomu zdôrazňuje, že je potrebné správne využívať úvery a súčasne zvážiť stanovisko demokraticky zvolených inštitúcií prijímajúcej krajiny; 13. uznáva prebiehajúcu revíziu podmienok MMF na pôžičky krajinám s nízkymi príjmami; odporúča, aby revízia prednostne uvádzala zníženie chudoby ako cieľ všetkých pôžičiek MMF pre krajiny s nízkymi príjmami; 14. zdôrazňuje, že v centre rozvojovej spolupráce musí stáť zásada zodpovednosti partnerskej krajiny; žiada preto, aby MMF pri posudzovaní podmienok pôžičiek vzal plne do úvahy prioritu, ktorú má mať odstraňovanie chudoby a aby nijako nesťažoval dosahovanie miléniových rozvojových cieľov; 15. odporúča postupnú, sekvenčnú a stabilnú liberalizáciu finančných systémov v rozvojových krajinách, prispôsobenú kapacitám inštitúcií a umožňujúcu účinnú reguláciu a riadenie pohybu kapitálu; 16. domnieva sa, že MMF by sa mal viac sústrediť na analýzu vývoja na finančných a kapitálových trhoch a na ich dopady na domácu a globálnu finančnú stabilitu; 17. trvá na tom, že od rozvojových krajín by sa nemalo požadovať úplné a neobmedzené otvorenie trhu voči zahraničnému dovozu a že by mali byť schopné vytvoriť časovo obmedzenú ochranu určitého priemyslu, umožňujúcu nepretržitý vývoj; nalieha na európskych členov Správnej rady MMF, aby dohliadli na to, že zostávajúce podmienky nebudú nútiť krajiny s nízkymi príjmami jednostranne otvoriť svoje trhy nad rámec rokovaní vo WTO alebo obmedziť ich právo rokovať v rámci WTO na základe vlastného rozhodnutia a vlastných podmienok o stupni otvorenia trhu, ku ktorému sú ochotné sa zaviazať; vyzýva tiež MMF, aby zabezpečil primeraný stupeň pružnosti v rámci uplatňovania obchodných podmienok, aby prijímajúce krajiny mohli stanoviť vlastný stupeň otvorenia trhu; domnieva sa však, že možnosť plnej integrácie do svetového trhu ponúka rozvojovým, novoindustrializovaným a priemyselným krajinám značné príležitosti pre rast; 18. žiada, aby MMF pokračoval vo svojom úsilí zvyšovať transparentnosť a vytváral inštitucionálnu štruktúru zodpovedajúcu jeho poslaniu a meniacim sa podmienkam medzinárodnej finančnej politiky; vyjadruje poľutovanie nad tým, že mimovládne organizácie a národné parlamenty nie sú dostatočne zapojené do definovania podmienenosti; zdôrazňuje, že je na reprezentácii štátov, aby vymedzili základné ekonomické rozhodnutia a rozhodovali o nich, akými je stratégia rozvoja a boja proti chudobe; 19. zdôrazňuje úlohu MMF pri zosúlaďovaní európskych a národných rozvojových politík zameraných na boj proti chudobe prostriedkami celkového prístupu, ktorý sa zakladá na myšlienke, že obchodná a menová politika nie sú samotnými cieľmi, ale sú nástrojom boja proti chudobe; 20. vyzýva členské štáty EÚ, aby využili existujúci systém zoskupení krajín a zabezpečili, aby zoskupenia, ktorých sú členmi, dôrazne podporovali rozvojový program založený na dosiahnutí miléniových rozvojových cieľov do roku 2015 a aby ich zoskupenia venovali osobitnú pozornosť technickým a inštitucionálnym slabým stránkam rozvojových krajín v zoskupení a poskytli im potrebnú technickú pomoc na ich prekonanie; 21. vyzýva na lepšiu koordináciu a väčšiu súdržnosť medzi politikami MMF, Svetovej banky, WTO, ECB, ďalšími medzinárodnými organizáciami a EÚ, najmä pokiaľ ide o nástroje, ktoré spájajú viaceré trhy, ako integrovaný rámec, mechanizmus obchodnej integrácie, nástroj znižovania chudoby a podpory rastu a zároveň nedávno prijaté nástroje politickej podpory, ktoré majú zabezpečiť, aby politiky otvoreného trhu mali pozitívny vplyv na znižovanie chudoby; požaduje väčšiu súdržnosť medzi programami MMF a miléniovými rozvojovými cieľmi; v tejto súvislosti upriamuje pozornosť na dvojakosť pozície MMF, ktorý, napriek tomu, že je zodpovedný len za úzko špecifické hľadisko verejnej činnosti, zohráva vedúcu, dokonca dominantnú úlohu pri vykonávaní stratégií, o ktoré sa usilujú všetky zúčastnené strany; 22. je pevne presvedčený, že transparentnosť MMF a rozdeľovania jeho prostriedkov by sa malo zvýšiť prostredníctvom posilnenej parlamentnej kontroly zo strany členských krajín MMF; 23. víta dôraz, ktorý kladie MMF na zlepšenie úrovne vzdelania a zdravia v rozvojových krajinách; zdôrazňuje, že zlepšovanie vládnutia, s bojom proti korupcii a účinným využívaním zdrojov je aj naďalej najbezpečnejším prostriedkom na zníženie nerovnosti v prístupe k základným tovarom a právam, akými sú vzdelanie a zdravie; 24. trvá na tom, že medzinárodná finančná stabilita sa môže posilniť iba vtedy, ak bude reforma MMF sprevádzaná udržateľnou rozpočtovou politikou a vyrovnanou platobnou bilanciou v každej členskej krajine; 25. berie na vedomie nápadný kontrast medzi rozsahom nátlakových prostriedkov v súvislosti s rozvojovými krajinami a krajinami v procese transformácie a bezmocnosťou MMF ovplyvniť významným spôsobom politiky priemyselných krajín, ktorých rozpočtové politiky a platobné bilancie nezodpovedajú úplne kritériám stanoveným MMF a preto môžu podlomiť medzinárodnú finančnú stabilitu; 26. víta rozhodnutie MMF a Svetovej banky predĺžiť iniciatívu v prospech veľmi zadlžených chudobných krajín); poukazuje na rušivé dôsledky programov pre veľmi zadlžené chudobné krajiny a skúsenosti z minulosti s reštrukturalizáciou a zrušením dlhov; navrhuje, aby MMF vypracoval politiky na predchádzanie novým dlhovým krízam v budúcnosti; 27. berie na vedomie nový rámec pre udržateľnosť zadĺženia, ktorý prijali v apríli 2005 MMF a Svetová banka v súvislosti s krajinami s nízkymi príjmami; víta skutočnosť, že nový rámec má za cieľ dať dlh do centra rozhodovacieho procesu medzinárodných finančných inštitúcií; ľutuje, že návrh ako celok neponúka riešenia pre dlhodobú skutočnú udržateľnosť v zmysle vytvárania podmienok, ktoré by umožnili krajinám s nízkymi príjmami dosiahnuť miléniové rozvojové ciele; 28. vo všeobecnosti víta program MMF na znižovanie chudoby a zabezpečenie rastu (PRGF); 29. podporuje výzvu generálneho tajomníka OSN z dialógu na najvyššej úrovni o financovaní rozvoja v roku 2005, ktorou požaduje predefinovať udržateľnosť zadĺženia ako úroveň zadĺženia, ktorá umožňuje krajine dosiahnuť miléniové rozvojové ciele do roku 2015 bez zvýšenia miery zadĺženia, čo vyžaduje väčšiu komplementárnosť medzi odpustením dlhov a dodatočnými požiadavkami na financovanie rozvoja; vyjadruje preto poľutovanie nad tým, že v novom rámci pre udržateľnosť zadĺženia krajín s nízkymi príjmami schválenom v apríli 2005 MMF naďalej definuje udržateľnosť zadĺženia prostredníctvom podielu vývozu (ktorý nie je spoľahlivým ukazovateľom udržateľnosti zadĺženia v prípade krajín charakterizovaných vysokou zraniteľnosťou voči šokom a silným výkyvom v príjmoch z vývozu), že mu chýba realistické posúdenie zraniteľnosti a že neexistuje systematická analýza, ktorá by dávala do súvisu prínosy iniciatívy pre veľmi zadĺžené chudobné krajiny a dodatočné finančné zdroje potrebné na dosiahnutie miléniových rozvojových cieľov; 30. víta snahy multilaterálnych inštitúcií o zapojenie sa do financovania zníženia dlhu v kontexte dohody uzavretej krajinami G8, pričom uznáva, že táto potrebná účasť nesmie spôsobiť finančné ťažkosti týchto inštitúcií; 31. podporuje lepšiu spoluprácu medzi MMF a Európskym parlamentom a národnými parlamentmi, predovšetkým v rozvojových krajinách s cieľom zvýšiť transparentnosť, demokratickú zodpovednosť a opodstatnenosť MMF a jeho politík a žiada o uverejnenie rozsiahlejších zápisníc zo zasadaní výkonnej rady MMF; 32. zdôrazňuje význam pravidelných kontaktov medzi výkonnými riaditeľmi MMF a národnými zástupcami z ich krajín pôvodu; 33. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade a Komisii, ako aj MMF, inštitúciám OSN, ECB a guvernérom MMF z členských štátov EÚ. [1] Ú. v. ES C 112 E, 9.5.2002, s. 140. [2] Ú. v. ES C 74 E, 24.3.2004, s. 871. [3] http://www.imf.org/external/np/omd/2005/eng/091505.pdf. [4] Ú. v. EÚ C 33 E, 9.2.2006, s. 311. [5] Prijaté texty, P6_TA(2005)0289. [6] Prijaté texty, P6_TA(2005)0446. --------------------------------------------------