EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli23. 3. 2020 COM(2020) 109 final SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o uplatňovaní smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/30/ES zo 6. júna 2000 o cestnej technickej kontrole spôsobilosti úžitkových automobilov prevádzkovaných v Spoločenstve



Vykazované obdobie 2015 – 2016



Obsah 1.ÚVOD 2.SMERNICA 2000/30/ES 3.ÚDAJE OZNAMOVANÉ ČLENSKÝMI ŠTÁTMI 4.OBSAH KONTROLY 5.ŠTATISTICKÉ ÚDAJE 5.1. Počet kontrol 5.2. Pôvod skontrolovaných vozidiel 5.3.Počet udelených zákazov používania 5.4.Pôvod vozidiel, ktorým bol udelený zákaz používania 5.5.Vozidlá so zákazom používania podľa kategórie vozidla a členského štátu evidencie 5.6.Druhy chýb, ktoré oznámili členské štáty 6.DRUHY SANKCIÍ 7.ZÁVERY A ZHRNUTIA 7.1.Kontroly 7.2.Zákazy používania 7.3.Chyby

1.ÚVOD V záujme bezpečnosti cestnej premávky, ochrany životného prostredia a spravodlivej hospodárskej súťaže stanovuje európska legislatíva súbor opatrení na zaistenie zodpovedajúceho technického stavu úžitkových vozidiel na európskych cestách. Patria k nim: ·pravidlá prístupu k povolaniu dopravcu, v ktorých sa od dopravcov vyžaduje dostatočná finančná spôsobilosť na zabezpečovanie riadnej údržby vozidiel [nariadenie (ES) č. 1072/2009], ·pravidelné kontroly technického stavu vykonávané v členských štátoch na vozidlách, ktoré sú zaevidované na ich území, s minimálnou frekvenciou stanovenou na európskej úrovni (smernica 2009/40/ES), ·cestné technické kontroly, ktoré sú predmetom tejto správy a ktoré zabezpečujú, aby sa úžitkové vozidlá používali, iba ak sú udržiavané tak, aby sa zaručila vysoká úroveň technickej spôsobilosti (smernica 2000/30/ES). Podľa smernice 2000/30/ES sa úžitkové vozidlá vrátane motorových vozidiel a ich prívesov a návesov prevádzkované na území členských štátov podrobujú cestným technickým kontrolám v záujme zvýšenia bezpečnosti cestnej premávky a ochrany životného prostredia. V jej článku 6 sa stanovuje, že každý druhý rok majú členské štáty oznámiť Komisii údaje nazhromaždené za uplynulé dva roky o: ·počtoch kontrolovaných úžitkových vozidiel roztriedené do siedmich kategórií vozidiel a v členení podľa krajín evidencie, ·položkách skontrolovaných podľa danej smernice a ·zistených chybách. Po zozbieraní týchto údajov sa v smernici 2000/30/ES takisto požaduje, aby Komisia na základe údajov od členských štátov predložila Rade správu o uplatňovaní smernice spolu s prehľadom dosiahnutých výsledkov. Toto je predmetom tejto správy. V smernici 2000/30/ES sa tiež vyžaduje, aby informácie získané od členských štátov podľa článku 6 predložila Komisia Európskemu parlamentu. V smernici 2000/30/ES sa v rámci cestnej technickej kontroly stanovuje deväť rôznych oblastí (pozri oddiel 4). Ak sa počas kontroly ukáže, že úžitkové vozidlo predstavuje vážne riziko pre posádku alebo iných účastníkov cestnej premávky, môže sa používanie daného vozidla zakázať až do času, kým nebudú zistené nebezpečné chyby odstránené. Zároveň sa po vykonaní kontroly vozidla musia všetky zistené chyby zdokumentovať v správe o kontrole poskytnutej vodičovi. Európsky parlament a Rada v roku 2014 v rámci balíka opatrení o technickom stave vozidiel zrevidovali pravidlá a postupy pre cestné technické kontroly úžitkových vozidiel. Dňa 3. apríla 2014 bola prijatá smernica 2014/47/EÚ (ďalej len „smernica 2014/47/EÚ“). Uplatňuje sa od 20. mája 2018. Smernicou 2014/47/EÚ sa okrem iného zavádzajú dva druhy inšpekcií, t. j. počiatočné a podrobnejšie kontroly, ako aj požiadavka, že celkový počet počiatočných cestných kontrol v EÚ za kalendárny rok bude musieť zodpovedať aspoň 5 % celkového počtu týchto vozidiel, ktoré sú evidované v členských štátoch. Na dosiahnutie tohto cieľa sa musí každý členský štát usilovať o vykonanie primeraného počtu cestných kontrol, ktorý bude zodpovedať celkovému počtu takýchto vozidiel evidovaných na jeho území. Lehota na podanie prvej správy, keď sa tento cieľ bude skúmať, bude 31. marec 2021, a to za roky 2019 – 2020. 2.SMERNICA 2000/30/ES Podľa smernice 2009/40/ES o kontrole technického stavu motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel sa vozidlá používané na komerčné účely musia kontrolovať každý rok. Keďže sa však každoročná kontrola nepovažuje za dostatočnú na to, aby sa zaručilo, že tieto vozidlá zostanú v dobrom technickom stave aj v období medzi dvoma po sebe nasledujúcimi kontrolami technického stavu, nevyhnutným opatrením na zaistenie bezpečnosti cestnej premávky je aj vykonávanie cestných technických kontrol ako formy presadzovania predpisov. Cestná technická kontrola je neohlásená kontrola úžitkového vozidla prevádzkovaného na území členského štátu. Kontroly vykonávajú hlavne na verejných komunikáciách buď príslušné orgány, alebo iné subjekty konajúce pod ich dohľadom. Všetky cestné technické kontroly sa musia vykonávať bez diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti vodiča alebo štátu, v ktorom je úžitkové vozidlo zaevidované alebo uvedené do prevádzky. Kontrolné činnosti sa musia okrem toho vykonávať tak, aby sa minimalizovali náklady a zdržanie vodičov a prevádzkovateľov. Výber úžitkových vozidiel na cestnú technickú kontrolu by mal byť cielený s osobitným dôrazom na identifikáciu vozidiel, ktoré sú s najväčšou pravdepodobnosťou slabo udržiavané.

Cestné kontroly sa obyčajne vykonávajú vo viacerých krokoch. Najprv sa vykoná vizuálne posúdenie stavu údržby stojaceho vozidla a zároveň sa skontroluje dokumentácia týkajúca sa poslednej cestnej kontroly vozidla (ak existuje) a kontroly jeho technického stavu. Môže sa tiež vykonať podrobná kontrola nezrovnalostí na základe zoznamu položiek smernice 2000/30/ES, a to na mieste alebo v najbližšej stanici technickej kontroly. V prípade podrobnej kontroly sa musí výsledok zaznamenať v správe o cestnej technickej kontrole, ktorá sa riadi vzorom stanoveným v smernici. Tieto informácie sú podkladom pre informácie, ktoré majú členské štáty oznamovať Európskej komisii. Ak úžitkové vozidlo s nebezpečnými chybami predstavuje vážne riziko pre bezpečnosť cestnej premávky, možno zakázať jeho používanie, kým sa tieto chyby neodstránia. Okrem toho, zahraničné vozidlá so závažnými chybami treba v záujme prijatia príslušných krokov nahlásiť členskému štátu evidencie. V smernici 2000/30/ES v znení zmien, ktorá sa uplatňovala do 19. mája 2018, bolo stanovených viacero podmienok cestných technických kontrol úžitkových vozidiel prevádzkovaných v EÚ. Smernicou 2010/47/EÚ sa od 1. januára 2012 zmenili kategórie vozidiel a zoznam kontrolovaných položiek v prílohe I. Pred zmenou boli vozidlá v správe z cestnej technickej kontroly (príloha I) definované pomocou tried, napr. vozidlo prívesového a návesového typu, čo znamenalo akékoľvek motorové vozidlo na prepravu tovaru s maximálnou hmotnosťou presahujúcou 3,5 tony (kategórie N2 a N3) spojené s prípojným vozidlom (kategórie O3 a O4). Zároveň sa museli vozidlá kategórie N2 uviesť ako „ľahké nákladné vozidlo“, vozidlá kategórie N3 ako „nákladný automobil“ a vozidlá kategórie O3 a O4 ako „príves“ a „náves“. Jednou zo zmien zavedených smernicou 2010/47/EÚ však bolo zavedenie odlišného spôsobu zoskupovania vozidiel, a to podľa označenia ich kategórie podľa právnych predpisov pre typové schválenie. V dôsledku toho vozidlo, ktoré mohlo byť uvedené v rôznych triedach, môže byť teraz uvedené len v jednej kategórii vozidiel. Okrem toho sa ťažné vozidlo a prípojné vozidlo musia uvádzať oddelene. Vzhľadom na to, že ťažné vozidlo a prípojné vozidlo môžu byť evidované v rôznych členských štátoch, poskytuje táto revidovaná klasifikácia presnejšie informácie a zároveň zlepšuje situáciu členských štátov v prípadoch, keď je potrebné informovať členský štát evidencie, ak boli na niektorom z vozidiel zistené závažné chyby. 3.ÚDAJE OZNAMOVANÉ ČLENSKÝMI ŠTÁTMI Toto je šiesta správa o uplatňovaní smernice 2000/30/ES v členských štátoch a vzťahuje sa na kalendárne roky 2015 – 2016. Členské štáty mali Komisii poskytnúť zozbierané údaje za toto obdobie najneskôr do 31. marca 2017. S cieľom zjednodušiť túto ohlasovaciu povinnosť a v súlade s doterajšou praxou zaslala Komisia na začiatku januára 2017 členským štátom informačný list. K tomuto listu bol priložený vzor (vypracovali ho spoločne odborníci z Komisie a členských štátov) a členské štáty boli vyzvané, aby ho pri predkladaní správ použili. Na začiatku marca 2017 bolo vydané oznámenie, v ktorom boli členské štáty upozornené, že sa blíži termín na predloženie ich správ. Všetky členské štáty použili vzor a predložili údaje v elektronickej podobe. Bol to vítaný krok, pretože sa tak zjednodušilo zhromažďovanie údajov. Nie všetky členské štáty však dodržali termín na predloženie svojich údajov. Niektoré štáty (Belgicko, Česká republika, Fínsko a Francúzsko) sa mierne oneskorili, iné predložili údaje až v januári (Malta) či marci 2018 (Holandsko). Jedenásť členských štátov, konkrétne Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Estónsko, Holandsko, Chorvátsko, Luxembursko, Nemecko, Poľsko, Rakúsko a Rumunsko, predložilo aj údaje o vozidlách evidovaných mimo EÚ, ktoré rozdelili podľa krajiny evidencie, zatiaľ čo ďalšie dve krajiny, Belgicko a Taliansko, poskytli súhrnné údaje o počte skontrolovaných vozidiel z krajín mimo EÚ. Cyprus poskytol údaje len o domácich vozidlách. Írsko pôvodne robilo to isté, ale následne predložilo revidovaný súbor údajov, do ktorého boli zahrnuté údaje o skontrolovaných vozidlách zaevidovaných v iných členských štátoch. A napokon trinásť členských štátov, konkrétne Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Francúzsko, Grécko, Holandsko, Írsko, Malta, Portugalsko, Rakúsko, Rumunsko, Slovensko a Spojené kráľovstvo, poskytlo aj dodatočné informácie týkajúce sa kódov chýb v rámci kontrolovaných položiek (napr. 1. brzdové zariadenie; 1.1.8. spojkové hlavice pre brzdy prípojného vozidla). Tieto podrobné údaje boli zavedené smernicou 2010/47/EÚ, ktorou sa zmenila príloha I k smernici 2000/30/ES od 1. januára 2012, poskytovať údaje na takejto rozšírenej úrovni podrobností však nie je povinné. Po prvej analýze národných správ sa Komisia obrátila na viaceré členské štáty, aby mohla lepšie pochopiť možné príčiny výrazne nadpriemerných výsledkov alebo zmien v porovnaní s predchádzajúcim obdobím. Podľa vysvetlení poskytnutých členskými štátmi existuje niekoľko okolností, ktoré mali negatívny vplyv na počet a kvalitu cestných technických kontrol. K týmto okolnostiam patrili okrem iného reorganizácia alebo decentralizácia právomocí, následkom čoho boli obdobia, keď sa kontroly nevykonávali, či finančné obmedzenia, ktorých následkom bol nedostatok personálu, obmedzený počet inšpekcií a obmedzený prístup k vybaveniu. Výmena informácií s členskými štátmi odhalila aj významné rozdiely v chápaní a realizácii zhromažďovania údajov a vykazovania, čo môže byť takisto dôvodom rozdielov. Tieto rozdiely by sa mohli od 20. mája 2018 znížiť vzhľadom na to, že smernica 2014/47/EÚ prináša väčšiu harmonizáciu testovacích metód, hodnotenia chýb, používania skúšobného zariadenia a požiadaviek na podávanie správ. Prvá správa vychádzajúca zo smernice 2014/47/EÚ sa bude vzťahovať na obdobie 2019 – 2020 a členské štáty budú musieť predložiť národné správy do 31. marca 2021. 4.OBSAH KONTROLY Komisii sa musia zasielať prinajmenšom údaje týkajúce sa kontrolných oblastí podrobne uvedených v bode 10 vzoru správy v prílohe I k smernici 2000/30/ES. Týmito oblasťami sú: ·identifikácia, ·brzdové zariadenie, ·riadenie, ·výhľad,

·osvetľovacie zariadenie a elektrický systém, ·nápravy, kolesá, pneumatiky, zavesenie náprav, ·podvozok a jeho príslušenstvo, ·ostatné vybavenie vrátane tachografu a zariadenia na obmedzenie rýchlosti, ·zaťaženie životného prostredia vrátane emisií a úniku paliva a/alebo oleja. S cieľom uľahčiť inšpektorom zaznamenávanie zistených chýb v týchto oblastiach by správa z kontroly mala na zadnej strane obsahovať úplný zoznam kontrolovaných položiek. Inšpektori sú povinní vyznačiť (pomocou vopred stanovených kódov) v správe všetky oblasti, v ktorých zistili chyby, a po ukončení kontroly poskytnúť vodičovi vozidla kópiu tejto správy. Ak sa inšpektor domnieva, že niektorá zo zistených chýb môže predstavovať také bezpečnostné riziko, ktoré si najmä v prípade bŕzd vyžaduje ďalšie kontroly, môže nariadiť, aby sa vozidlo podrobilo podrobnejšej obhliadke v najbližšom určenom zariadení technickej kontroly. Okrem toho, ak sa počas kontroly ukáže, že úžitkové vozidlo predstavuje vážne riziko pre posádku alebo iných účastníkov cestnej premávky, môže sa používanie daného vozidla zakázať až do času, kým nebudú zistené nebezpečné chyby odstránené. 5.ŠTATISTICKÉ ÚDAJE 5.1. Počet kontrol V porovnaní s obdobím 2013 – 2014 bolo v období 2015 – 2016 skontrolovaných o 534 473 vozidiel menej, čo predstavuje pokles o 9,6 %. V tabuľke 1 sa uvádza rozdelenie podľa jednotlivých členských štátov. V rokoch 2011 – 2012 bolo skontrolovaných 8 145 984 vozidiel, zatiaľ čo v období 2013 – 2014 ich bolo skontrolovaných o 2 561 820 menej, vykonalo sa teda 5 584 164 kontrol. V období 2015 – 2016 došlo k ďalšiemu zníženiu o približne 10 %, počet kontrol klesol na 5 029 763. Tabuľka 1: Počet kontrol – porovnanie období 2013 – 2014 a 2015 – 2016 Nahlasujúci členský štát (ČŠ) Vozidlá skontrolované v období 2013 – 2014 Vozidlá skontrolované v období 2015 – 2016 Rozdiel medzi obdobiami 2013 – 2014 a 2015 – 2016 Percentuálny rozdiel medzi obdobiami 2013 – 2014 a 2015 – 2016 Rakúsko 48 884 42 438 –6 446 –13,2 % Belgicko 18 073 9 693 –8 380 –46,4 % Bulharsko 321 325 250 516 –70 809 –22,0 % Chorvátsko 39 608 39 204 –404 –1,0 % Cyprus 1 174 6 214 5 040 429,3 % Česká republika 136 981 88 389 –48 592 –35,5 % Dánsko 2 081 3 753 1 672 80,3 % Estónsko 1 689 2 768 1 079 63,9 % Fínsko 11 152 8 390 –2 762 –24,8 % Francúzsko 1 053 692 996 892 –56 800 –5,4 % Nemecko 1 600 728 1 620 465 19 737 1,2 % Grécko 16 816 5 395 –11 421 –67,9 % Maďarsko 216 504 195 905 –20 599 –9,5 % Írsko 12 939 29 840 16 901 130,6 % Taliansko 15 147 5 514 –9 633 –63,6 % Lotyšsko 6 101 8 652 2 551 41,8 % Litva 79 860 70 586 –9 274 –11,6 % Luxembursko 726 398 –328 –45,2 % Malta 4 012 6 943 2 931 73,1 % Holandsko 8 860 6 709 –2 151 –24,3 % Poľsko 888 111 627 384 –260 727 –29,4 % Portugalsko 631 1 522 891 141,2 % Rumunsko 8 135 13 144 5 009 61,6 % Slovensko 16 211 18 760 2 549 15,7 % Slovinsko 5 113 4 945 –168 –3,3 % Španielsko 723 250 654 392 –68 858 –9,5 % Švédsko 53 527 45 417 –8 110 –15,2 % Spojené kráľovstvo 292 838 265 535 –27 303 –9,3 % Spolu 5 584 164 5 029 763 –554 401 –9,9 % Osemnásť členských štátov vykonalo v období 2015 – 2016 menej kontrol než v období 2013 – 2014. Percentuálny pokles sa pohyboval od 1 % v prípade Chorvátska až po 68 % v prípade Grécka. Ďalšími členskými štátmi, ktoré zaznamenali výrazný pokles, boli Taliansko (64 %), Belgicko (46 %), Luxembursko (45 %) a Česká republika (35 %). Príčinami tohto poklesu sú podľa vysvetlení zo strany členských štátov finančné obmedzenia a nedostatok ľudských zdrojov alebo reorganizácia právomocí. Došlo aj k zmenám vnútroštátnych právnych predpisov a vnútorných administratívnych postupov, ktoré mali takisto dosah na činnosti zamerané na presadzovanie predpisov. Na druhej strane zaznamenalo desať členských štátov nárast počtu kontrol vykonaných v období 2015 – 2016. Percentuálny nárast sa pohyboval od 1,2 % v prípade Nemecka až po 122 % v prípade Írska, 141 % v prípade Portugalska a 429 % v prípade Cypru. V prípade Cypru však treba zobrať na vedomie, že z hľadiska počtu kontrol zaznamenaného počas vykazovaného obdobia 2013 – 2014 vychádzali z veľmi nízkej základnej úrovne. Uvedený percentuálny nárast je preto relatívny. V prípade Írska je nárast spôsobený tým, že tamojšie orgány zvýšili počet inšpektorov vykonávajúcich cestné technické kontroly. 5.2. Pôvod skontrolovaných vozidiel

V tabuľke 2 sa uvádza prehľad pôvodu vozidiel skontrolovaných členskými štátmi. Ako už bolo uvedené, Cyprus ako jediný štát nepredložil údaje týkajúce sa kontrol „mimoštátnych“ vozidiel, t. j. vozidiel evidovaných v inom členskom štáte alebo mimo EÚ. Dvadsaťsedem členských štátov uviedlo údaje o kontrolách vykonaných na vozidlách evidovaných v inom členskom štáte a trinásť členských štátov kontrolovalo aj vozidlá evidované mimo EÚ. K najdôležitejším údajom z tabuľky 2 patrí informácia, že 62 % kontrol v období 2015 – 2016 sa vykonalo na domácich vozidlách, 33 % na vozidlách evidovaných v inom členskom štáte a 5 % na vozidlách evidovaných mimo EÚ. Za povšimnutie stojí aj informácia, že v Luxembursku sa na domácich vozidlách vykonalo len 15,8 % inšpekcií, alebo fakt, že zatiaľ čo 51 % vozidiel kontrolovaných poľskými orgánmi bolo evidovaných v Poľsku, poľské orgány vykonali dvakrát viac kontrol na vozidlách evidovaných mimo EÚ než na vozidlách evidovaných vo všetkých ostatných členských štátoch dohromady. Tieto údaje sa dajú pravdepodobne vysvetliť geografickou polohou týchto členských štátov. Tabuľka 2: Pôvod skontrolovaných vozidiel Nahlasujúci členský štát (ČŠ) Evidované v danom členskom štáte Evidované v inom členskom štáte Evidované mimo EÚ Spolu Vozidlá daného členského štátu (%) Rakúsko 18 672 22 188 1 578 42 438 44,0 % Belgicko 2 918 6 509 266 9 693 30,1 % Bulharsko 209 717 40 016 783 250 516 83,7 % Chorvátsko 24 511 4 729 9 964 39 204 62,5 % Cyprus 6 214 0 0 6 214 100,0 % Česká republika 53 949 32 370 2 070 88 389 61,0 % Dánsko 3 175 553 25 3 753 84,6 % Estónsko 2 581 92 95 2 768 93,2 % Fínsko 6 646 1 744 0 8 390 79,2 % Francúzsko 369 857 627 035 0 996 892 37,1 % Nemecko 1 055 997 525 616 38 852 1 620 465 65,2 % Grécko 4 465 930 0 5 395 82,8 % Maďarsko 145 921 49 984 0 195 905 74,5 % Írsko 28 754 1 086 0 29 840 96,4 % Taliansko 4 740 756 18 5 514 86,0 % Lotyšsko 5 739 2 913 0 8 652 66,3 % Litva 56 237 14 349 0 70 586 79,7 % Luxembursko 63 311 24 398 15,8 % Malta 6 924 19 0 6 943 99,7 % Holandsko 2 845 3 612 252 6 709 42,4 % Poľsko 317 270 100 168 209 946 627 384 50,6 % Portugalsko 1 435 87 0 1 522 94,3 % Rumunsko 12 018 768 358 13 144 91,4 % Slovensko 9 761 8 999 0 18 760 52,0 % Slovinsko 4 048 897 0 4 945 81,9 % Španielsko 592 537 61 855 0 654 392 90,5 % Švédsko 38 336 6 986 0 45 322 84,6 % Spojené kráľovstvo 130 661 134 874 0 265 535 49,2 % Spolu 3 115 991 1 649 446 264 231 5 029 667 62,0 % Švajčiarsko 39 813 20 034 4 492 64 339 61,9 % Spolu 3 155 804 1 669 480 268 423 5 094 017 62 % 5.3.Počet udelených zákazov používania V porovnaní s obdobím 2013 – 2014 bol v období 2015 – 2016 počet vozidiel s udeleným zákazom používania vyšší o 60 112, čo predstavuje nárast o 17,5 %. V tabuľke 3 sa uvádza rozdelenie podľa jednotlivých členských štátov. Vzhľadom na to, že počet skontrolovaných vozidiel sa v porovnaní s rokmi 2013 – 2014 znížil o 9,6 %, môže to naznačovať cielenejší prístup pri cestných kontrolách vo väčšine členských štátov alebo v niektorých prípadoch aj zavedenie prísnejšieho režimu kontrol. Tabuľka 3: Zákazy používania – porovnanie období 2013 – 2014 a 2015 – 2016 Nahlasujúci členský štát (ČŠ) Vozidlá s udeleným zákazom používania v období 2013 – 2014 Vozidlá s udeleným zákazom používania v období 2015 – 2016 Rozdiel medzi obdobiami 2013 – 2014 a 2015 – 2016 Percentuálny rozdiel medzi obdobiami 2013 – 2014 a 2015 – 2016 Rakúsko 28 088 24 194 –3 894 –13,9 % Belgicko 997 691 –306 –30,7 % Bulharsko 5 798 1 646 –4 152 –71,6 % Chorvátsko 1 643 2 548 905 55,1 % Cyprus 1 719 1 232 –487 –28,3 % Česká republika 514 375 –139 –27,0 % Dánsko 532 1 192 660 124,1 % Estónsko 1 513 2 636 1 123 74,2 % Fínsko 5 840 163 –5 677 –97,2 % Francúzsko 2 714 103 720 101 006 3 721,7 % Nemecko 34 269 26 768 –7 501 –21,9 % Grécko 252 71 –181 –71,8 % Maďarsko 5 651 8 388 2 737 48,4 % Írsko 779 1 909 1 130 145,1 % Taliansko 6 090 2 923 –3 167 –52,0 % Lotyšsko 45 61 16 35,6 % Litva 931 311 –620 –66,6 % Luxembursko 31 12 –19 –61,3 % Malta 1 937 3 674 1 737 89,7 % Holandsko 111 172 61 55,0 % Poľsko 32 969 38 374 5 405 16,4 % Portugalsko 11 776 765 6 954,5 % Rumunsko 357 3 035 2 678 850 % Slovensko 6 123 5 955 –168 –2,7 % Slovinsko 477 109 –368 –77,1 % Španielsko 83 280 57 239 –26 041 –31,3 % Švédsko 40 871 42 087 1 216 3,0 % Spojené kráľovstvo 80 283 72 886 –7 397 –9,2 % Spolu 343 825 403 937 60 112 17,5 % Dvanásť členských štátov zaznamenalo nárast počtu zákazov počas vykazovaného obdobia 2015 – 16 v porovnaní s obdobím 2013 – 2014. Percentuálny nárast sa pohyboval od 3 % v prípade Švédska až po približne 6 955 % v prípade Portugalska, aj keď Portugalsko vychádzalo z nízkeho základu – len 11 zákazov za vykazované obdobie 2013 – 2014. Ďalšími členskými štátmi, ktoré zaznamenali výrazný nárast, boli Rumunsko (850 %), Dánsko (124 %) a Malta (90 %). K mimoriadnemu nárastu vo Francúzsku o 3 722 % došlo v dôsledku toho, že táto krajina v období 2013 – 2014 neposkytla údaje o prípojných vozidlách (kategórie O3 a O4) a že správa z obdobia 2013 – 2014 nezahŕňala celú škálu orgánov zapojených do činností cestnej kontroly. Niektoré ďalšie výrazne nadpriemerné nárasty možno vysvetliť zmenami vnútroštátnych právnych predpisov a metodiky zberu údajov a podávania správ. Pri porovnaní týchto nárastov s príslušnou zmenou počtu kontrol v dotknutých členských štátoch zistíme, že s výnimkou Francúzska (ktoré zaznamenalo pokles o 3,6 %) zaznamenalo Rumunsko nárast počtu kontrol o 61,6 %, Malta o 73,1 % Dánsko o 80,3 % a Portugalsko o 141 %. Na druhej strane šestnásť členských štátov zaznamenalo pokles počtu udelených zákazov – od poklesu o 2,7 % v prípade Slovenska až po 97,2 % pokles v prípade Fínska. Pokles v prípade Fínska však bol spôsobený chybnou metodikou podávania správ za obdobie 2013 – 2014. Je zaujímavé, že tomu zodpovedal nárast počtu kontrol o 15,7 % v prípade Slovenska a pokles o 24,8 % v prípade Fínska. To by mohlo opäť svedčiť o zmenách politiky vykonávania kontrol, ako aj o tom, že sa technický stav vozidiel pravdepodobne zlepšuje. 5.4.Pôvod vozidiel, ktorým bol udelený zákaz používania V tabuľke 4 sú zhrnuté údaje, ktoré predložili členské štáty, a uvádza sa v nej, že percentuálny podiel domácich vozidiel, ktorým bol udelený zákaz používania, sa pohybuje od menej než 1 % v Bulharsku, Českej republike, Lotyšsku a Litve až po viac než 50 % v Rakúsku, Estónsku, Taliansku, na Malte, v Portugalsku a vo Švédsku. Estónsko má podiel domácich vozidiel so zákazom používania vyšší než 90 %, čo je zapríčinené metodikou zberu údajov. Celkový podiel domácich vozidiel so zákazom používania vo všetkých členských štátoch je 7,9 %. Je dôležité poznamenať, že v prípade Švédska odhalila revízia vykázaných údajov chybnú metodiku zberu údajov a podávania správ, ktorá mala dlhšie trvanie, a to aj v obdobiach 2013 – 2014 a 2015 – 2016.

Ak sa pozrieme na rozdiely v miere udelených zákazov používania pre domáce vozidlá oproti zahraničným vozidlám, zistíme, že v prípade šiestich členských štátov by sa na základe získaných údajov dalo usudzovať, že zahraničné vozidlá spĺňajú prísnejšie normy pre premávku po pozemných komunikáciách, pretože miera udelených zákazov pre domáce vozidlá tam bola vyššia. Týmito členskými štátmi, kde miera udelených zákazov pre domáce vozidlá bola minimálne o 10 percentuálnych bodov vyššia ako pre zahraničné vozidlá, boli Slovensko, Taliansko, Dánsko, Rumunsko, Malta a Portugalsko. Na druhej strane boli dva členské štáty (Spojené kráľovstvo a Írsko), kde miera udelených zákazov pre zahraničné vozidlá bola minimálne o 10 percentuálnych bodov vyššia ako miera udelených zákazov pre domáce vozidlá. Priemerná miera udelených zákazov pre vozidlá z EÚ (s výnimkou domácich vozidiel) v 28 členských štátoch je 9,0 %, čo opäť predstavuje mierny pokles oproti údaju 10,4 % za vykazované obdobie 2013 – 2014. Keďže Cyprus nedodal údaje týkajúce sa kontrol zahraničných vozidiel, nebolo možné ich zahrnúť do analýzy. Podobná situácia vznikla aj vo vykazovanom období 2013 – 2014, pravdepodobne v dôsledku ich zemepisnej polohy. Tabuľka 4: Rozdelenie počtu zákazov používania – domáce vozidlá/vozidlá z EÚ Vozidlá evidované v danom členskom štáte Vozidlá evidované v EÚ (s výnimkou nahlasujúceho členského štátu) Nahlasujúci členský štát Počet skontrolovaných vozidiel Počet zákazov používania Miera zákazov používania (%) Počet skontrolovaných vozidiel Počet zákazov používania Miera zákazov používania (%) Rakúsko 18 672 10 315 55,2 % 22 188 12 882 58,1 % Belgicko 2 918 269 9,2 % 6 509 404 6,2 % Bulharsko 209 717 1 144 0,5 % 40 016 500 1,2 % Chorvátsko 24 511 1 655 6,8 % 4 729 301 6,4 % Cyprus 6 214 1 232 19,8 % 0 0 neaplikovateľné Česká republika 53 949 285 0,5 % 32 370 85 0,3 % Dánsko 3 175 1 091 34,4 % 553 95 17,2 % Estónsko 2 581 2 465 95,5 % 92 79 85,9 % Fínsko* 6 646 130 2,0 % 1 744 33 1,9 % Francúzsko 369 857 44 383 12,0 % 627 035 59 337 9,5 % Nemecko 1 055 997 11 278 1,1 % 525 616 14 497 2,8 % Grécko 4 465 55 1,2 % 930 16 1,7 % Maďarsko 145 921 6 884 4,7 % 49 984 1 504 3,0 % Írsko 28 754 1 716 6,0 % 1 086 193 17,8 % Taliansko 4 740 2 616 55,2 % 756 297 39,3 % Lotyšsko 5 739 32 0,6 % 2 913 29 1,0 % Litva 56 237 211 0,4 % 14 349 100 0,7 % Luxembursko 63 3 4,8 % 311 9 2,9 % Malta 6 924 3 673 53,0 % 19 1 5,3 % Holandsko 2 845 41 1,4 % 3 612 127 3,5 % Poľsko 317 270 30 026 9,5 % 100 168 2 728 2,7 % Portugalsko 1 435 776 54,1 % 87 0 0,0 % Rumunsko 12 018 3 741 31,1 % 768 31 4,0 % Slovensko 9 761 3 667 37,6 % 8 999 2 288 25,4 % Slovinsko 4 048 53 1,3 % 897 56 6,2 % Španielsko 592 537 54 802 9,2 % 61 855 2 437 3,9 % Švédsko* 38 336 1 671 4,36 % 6 986 5 962 85,3 % Spojené kráľovstvo 130 661 28 735 22,0 % 134 874 44 151 32,7 % Spolu 3 116 086 247 403 7,9 % 1 649 446 148 142 9,0 % Švajčiarsko 39 813 1 825 4,6 % 20 034 1 733 8,7 % Spolu 3 155 899 249 228 7,9 % 1 669 480 149 875 9 % Ako už bolo uvedené, trinásť členských štátov predložilo aj údaje týkajúce sa kontrol vozidiel evidovaných mimo EÚ. Ďalšie podrobnosti sú uvedené v tabuľke 5. Skontrolovaných bolo 264 231 vozidiel z krajín mimo EÚ, pričom bolo vydaných 8 392 zákazov používania, t. j. miera udelených zákazov predstavovala 3,2 %. V prípade domácich vozidiel predstavovala táto miera 7,9 % a v prípade vozidiel z EÚ (okrem domácich vozidiel) 9,0 %. S výnimkou Rakúska, Dánska, Estónska, Talianska a Rumunska sa počet zákazov udelených vozidlám evidovaným mimo EÚ vo všeobecnosti zhoduje s počtom zákazov pre vozidlá evidované v EÚ. Tieto členské štáty zaznamenali pokles miery udelených zákazov o 5,1 % (AT), 6,8 % (DK), 11 % (ET), 16,4 % (IT) a 10,8 % (RO) v prospech vozidiel evidovaných v EÚ. Tabuľka 5: Rozdelenie zákazov používania – vozidlá evidované mimo EÚ Zákazy používania (vozidlá evidované mimo EÚ) Nahlasujúci členský štát Počet skontrolovaných vozidiel evidovaných mimo EÚ Počet udelených zákazov používania vozidiel evidovaných mimo EÚ Miera udelených zákazov používania vozidiel evidovaných mimo EÚ (%) Rakúsko 1 578 997 63,2 % Belgicko 266 18 6,8 % Bulharsko 783 2 0,3 % Chorvátsko 9 964 592 5,9 % Cyprus 0 0 neaplikovateľné Česká republika 2 070 5 0,2 % Dánsko 25 6 24,0 % Estónsko 95 92 96,8 % Fínsko 0 0 neaplikovateľné Francúzsko 0 0 neaplikovateľné Nemecko 38 852 993 2,6 % Grécko 0 0 neaplikovateľné Maďarsko 0 0 neaplikovateľné Írsko 0 0 neaplikovateľné Taliansko 18 10 55,6 % Lotyšsko 0 0 neaplikovateľné Litva 0 0 neaplikovateľné Luxembursko 24 0 0,0 % Malta 0 0 neaplikovateľné Holandsko 252 4 1,6 % Poľsko 209 946 5 620 2,7 % Portugalsko 0 0 neaplikovateľné Rumunsko 358 53 14,8 % Slovensko 0 0 neaplikovateľné Slovinsko 0 0 neaplikovateľné Španielsko 0 0 neaplikovateľné Švédsko 0 0 neaplikovateľné Spojené kráľovstvo 0 0 neaplikovateľné Spolu 264 231 8 392 3,2 % Švajčiarsko 44 305 2 095 4,7 % Spolu 308 536 10 488 3,4 % 5.5.Vozidlá so zákazom používania podľa kategórie vozidla a členského štátu evidencie V prílohe 1 sa uvádza prehľad počtu vozidiel s udeleným zákazom používania podľa členského štátu evidencie. Priemerná miera udelených zákazov používania vo všetkých členských štátoch bola 8,3 %, pričom najčastejšie bol zákaz používania udelený v kategórii vozidiel N3 (ťažké nákladné vozidlá) s mierou 9,6 %. Vozidlá z kategórie „Iné“, kam patria nešpecifikované vozidlá, mali mieru udelených zákazov 19,3 %. Do tejto kategórie však zrejme patria mnohé typy vozidiel, t. j. poľnohospodárske vozidlá (kategória T), ľahké prípojné vozidlá (kategórie O1 a O2) a ľahké dodávkové vozidlá (kategória N1) a ich kontrola vychádza z vnútroštátnych legislatívnych opatrení. Od 20. mája 2018 sa však smernicou 2014/47/EÚ stanovila povinná kontrola vysokorýchlostných traktorov (schopných prekročiť rýchlosť 40 km/h), ak sa používajú hlavne na verejných cestách na účely komerčnej nákladnej dopravy. Rozdiely v mierach udelených zákazov možno vysvetliť uplatňovaním rôznych metód výberu, kontroly a zberu údajov a kategorizácie chýb medzi jednotlivými členskými štátmi. V prílohe 2 sa uvádzajú ďalšie podrobnosti podľa kategórie vozidiel a podľa členského štátu evidencie. 5.6.Druhy chýb, ktoré oznámili členské štáty

V prílohe 3 je uvedená chybovosť vozidiel v deviatich kontrolných oblastiach zistená pri kontrolách vykonaných členskými štátmi počas vykazovaného obdobia 2015 – 2016. Počas tohto vykazovaného obdobia sa najčastejšie zistené chyby pri kontrolách týkali technického stavu: – osvetľovacieho zariadenia a elektrických systémov (23,0 %, v predchádzajúcom období 20,9 %), – náprav, kolies, pneumatík, zavesenia náprav (21,8 %; v predchádzajúcom období 20,6 %), – ostatného vybavenia vrátane tachografu a zariadenia na obmedzenie rýchlosti (15,5 %, v predchádzajúcom období 17,4 %) a – brzdového zariadenia (13,9 %; v predchádzajúcom období 18,8 %). V deviatich kontrolných oblastiach nahlásili členské štáty výrazné rozdiely zistenej chybovosti. Napríklad v Španielsku predstavovali chyby v oblasti „ostatné vybavenie vrátane tachografu a zariadenia na obmedzenie rýchlosti“ až 86 % celkového počtu chýb zaznamenaných počas daného vykazovaného obdobia, zatiaľ čo v Spojenom kráľovstve tvorili chyby v tejto oblasti len 0,6 % z celkového počtu zistených chýb. Dôvodom budú s najväčšou pravdepodobnosťou opäť rozdielne metódy kontroly používané v jednotlivých členských štátoch a zrejme aj väčší dôraz, ktorý sa v jednotlivých krajinách kladie na skontrolovanie konkrétnych položiek počas kontroly. Je však potrebné uviesť, že smernica 2014/47/EÚ zavádza od 20. mája 2018 väčšiu harmonizáciu testovacích metód, hodnotenia chýb a používania skúšobného zariadenia. Pri porovnaní týchto údajov s údajmi z predchádzajúceho obdobia sa najvýznamnejší pokles týka kontrolnej oblasti „brzdové zariadenie“, t. j. chýb súvisiacich s brzdením, ktoré súhrnne za všetky členské štáty predstavujú 13,9 % z celkového počtu zaznamenaných chýb. To je pokles oproti predchádzajúcemu vykazovanému obdobiu, keď tento podiel dosiahol 20,7 %. Chyby týkajúce sa oblasti „osvetľovacie zariadenie a elektrický systém“ sú však stále najčastejšie a zaznamenal sa ich nárast na 23 % (v predchádzajúcom vykazovanom období to bolo 20,4 %). Pokiaľ ide o ďalšie kontrolné oblasti, zmeny v porovnaní s predchádzajúcim vykazovaným obdobím nie sú významné, takže nevzbudzujú väčšie znepokojenie, ani nenaznačujú významný posun politík vykonávaných v jednotlivých členských štátoch. V piatich z deviatich kontrolných oblastí, konkrétne „identifikácia“, „brzdové zariadenie“, „riadenie“, „výhľad“ a „zaťaženie životného prostredia vrátane emisií a úniku paliva a/alebo oleja“, sa chybovosť znižuje. V oblastiach, kde došlo k miernemu zvýšeniu v porovnaní s predchádzajúcim vykazovaným obdobím, konkrétne „osvetľovacie zariadenie a elektrický systém“, „nápravy, kolesá, pneumatiky a zavesenie náprav“, „podvozok a jeho príslušenstvo“ a „ostatné vybavenie vrátane tachografu a zariadenia na obmedzenie rýchlosti“, bol tento nárast v skutočnosti vo všetkých prípadoch nižší než 5 %. Takisto sa zdá, že chyby týkajúce sa oblasti „brzdové zariadenie“ sa častejšie vyskytujú pri kontrolách vykonaných orgánmi v Spojenom kráľovstve, Lotyšsku a Luxembursku, kde tvoria 33,6 % (UK), 33,5 % (LV) a 29,6 % (LU) celkového počtu chýb. Na druhej strane Grécko nezaznamenalo v tejto kontrolnej oblasti žiadne chyby. Pokiaľ ide o chyby v oblasti emisií a úniku kvapalín, ktoré môžu mať okrem ohrozenia bezpečnosti cestnej premávky dosah aj na životné prostredie, došlo po náraste o 0,9 % v predchádzajúcom období (z 3,2 % na 4,1 %) k poklesu o 0,4 % (zo 4,1 % na 3,3 %), t. j. chyby v oblasti emisií tvorili 3,3 % z celkového počtu chýb zaznamenaných počas daného obdobia. A ako sa uvádza v tabuľke 2, trinásť členských štátov vykonávalo aj kontroly vozidiel evidovaných mimo EÚ. Keďže však celkový počet týchto kontrol tvorí približne len 5 % celkového počtu kontrol vykonaných počas daného vykazovaného obdobia, nie je možné vyvodiť žiadne jednoznačné závery o ich technickom stave. Pre úplnosť sa však v prílohe 4 k tejto správe uvádzajú ďalšie podrobnosti, takže príloha poskytuje prehľad o počte vozidiel skontrolovaných členskými štátmi podľa krajiny evidencie, ako aj o miere udelených zákazov. 6.DRUHY SANKCIÍ V smernici 2000/30/ES sa nestanovuje systém sankcií za prípadné zistené porušenia. Sankcie musia namiesto toho určiť členské štáty, pričom nesmie dochádzať k diskriminácii z dôvodu štátnej príslušnosti vodiča alebo štátu, v ktorom bolo vozidlo zaevidované alebo uvedené do prevádzky. Ako už bolo uvedené, ak sa ukáže, že úžitkové vozidlo predstavuje vážne riziko pre posádku alebo iných účastníkov cestnej premávky, orgán alebo kontrolný technik, ktorý kontrolu vykonáva, má v zmysle smernice 2000/30/ES právo zakázať používanie vozidla až do času, kým nebudú zistené nebezpečné chyby odstránené. Nebezpečné chyby zistené na úžitkovom vozidle patriacom osobe, ktorá nemá bydlisko v danom členskom štáte, najmä chyby, ktorých dôsledkom je zákaz používania vozidla, sa okrem toho musia oznámiť príslušným orgánom členského štátu, v ktorom je vozidlo evidované. Príslušné orgány členského štátu, v ktorom bola nebezpečná chyba zistená, môžu požiadať príslušné orgány členského štátu evidencie, aby prijali patričné opatrenia – napríklad podrobili vozidlo ďalšej kontrole technického stavu. Je však na rozhodnutí členského štátu evidencie, či vykoná opatrenia, ktoré považuje za vhodné a pri ktorých sa nevyžaduje žiadne podávanie správ. V praxi to znamená, že finančný dosah na prevádzkovateľa súvisiaci so zákazom používania vozidla s nebezpečnými chybami nie je obmedzený len na možnú pokutu, ktorú uložia orgány členského štátu vykonávajúceho kontrolu. Vzniknúť môžu aj ďalšie výdavky, ako napríklad náklady na odtiahnutie vozidla do zariadenia technickej kontroly na „podrobnejšiu“ kontrolu spojené s nákladmi na samotnú kontrolu a nákladmi na prípadné opravy potrebné na odstránenie chýb. Sú tu aj nepriame náklady, ktoré môžu prevádzkovateľovi vzniknúť tým, že nedodrží harmonogram. Napokon, v súlade so smernicou 2014/47/EÚ sa od 20. mája 2019 informácie týkajúce sa počtu a závažnosti chýb musia doplniť do systému hodnotenia rizikovosti zriadeného podľa smernice 2006/22/ES. Vozidlá podnikov s vysokorizikovým profilom môžu byť častejšie podrobované cestným kontrolám.

7.ZÁVERY A ZHRNUTIA Ako sa uvádza v kapitole 3 tejto správy, vzhľadom na zistené rozdiely v metóde kontroly, zhromažďovaní údajov a podávaní správ by sa na základe tejto správy nemali vyvodzovať žiadne jednoznačné závery a k výsledkom by sa malo pristupovať opatrne. Bez ohľadu na uvedenú skutočnosť sa z údajov zozbieraných za vykazované obdobie 2015 – 2016 dajú vyvodiť tieto hlavné zistenia: 7.1.Kontroly Už aj v porovnaní s predchádzajúcim obdobím, v ktorom bol zaznamenaný pokles o 31,5 %, sa počet kontrolovaných vozidiel ešte viac znížil. V období 2015 – 2016 bolo skontrolovaných o 534 473 vozidiel menej, čo predstavuje pokles o 9,6 %. Podľa vysvetlení zo strany členských štátov ide o dôsledok kombinácie viacerých faktorov, napríklad obmedzenia zdrojov, reorganizácie, zmeny vnútroštátnych právnych predpisov a ich uplatňovania a v niektorých prípadoch aj zavedenia cielenejšieho prístupu pri týchto kontrolách. V každom prípade sa v osemnástich členských štátoch vykonalo menej kontrol, pričom percentuálny podiel tohto poklesu sa pohyboval od 1 % v prípade Chorvátska po 68 % v prípade Grécka. Na druhej strane zaznamenalo desať členských štátov nárast počtu vykonaných kontrol, pričom percentuálne sa tento nárast pohyboval od 1,2 % v prípade Dánska až po 429 % v prípade Cypru. V uvedenom vykazovanom období sa 62 % kontrol vykonalo na domácich vozidlách, 33 % na vozidlách evidovaných v inom členskom štáte a 5 % na vozidlách evidovaných mimo EÚ. Percentuálny podiel skontrolovaných domácich vozidiel na celkovom počte skontrolovaných vozidiel v každom členskom štáte sa aj naďalej výrazne líši, čo naznačuje, že na zabezpečenie vyváženejšieho prístupu bude zrejme potrebné ďalšie úsilie. Napríklad v Belgicku, Francúzsku a Luxembursku tvorili kontroly domácich vozidiel menej než 40 % z celkového počtu kontrol, zatiaľ čo v iných „tranzitných“ členských štátoch je tento podiel vyváženejší. 7.2.Zákazy používania V porovnaní s predchádzajúcim obdobím bol počet vozidiel s udeleným zákazom používania vyšší o 60 112, čo predstavuje nárast o 17,5 %. To naznačuje začiatok možného pozitívneho trendu a dalo by sa usudzovať, že sa začalo s uplatňovaním cielenejšieho prístupu. Trinásť členských štátov zaznamenalo nárast počtu vydaných zákazov používania, pričom percentuálne sa tento nárast pohyboval od 3 % v prípade Švédska až po takmer 7 000 % v prípade Portugalska. Na druhej strane pätnásť členských štátov zaznamenalo pokles počtu udelených zákazov, pričom percentuálne sa tento pokles pohyboval od 2,7 % v prípade Slovenska až po 71,8 % v prípade Grécka alebo 71,6 % v prípade Bulharska. Pokiaľ ide o pôvod vozidiel so zákazom používania, celková miera udelených zákazov používania pre domáce vozidlá bola 7,9 %, v prípade vozidiel z iných členských štátov EÚ 9,0 % a v prípade vozidiel evidovaných mimo EÚ 3,2 %. To by naznačovalo, že normy sa uplatňujú jednotne na všetky vozidlá z EÚ bez ohľadu na krajinu ich evidencie. Dôvod nižšej miery udelených zákazov používania pre vozidlá evidované mimo EÚ môže vyplývať zo skutočnosti, že prevádzkovatelia vysielajú na cesty, ktorých súčasťou je aj pohyb v rámci EÚ, svoje najnovšie a najlepšie udržiavané vozidlá. Priemerná miera udelených zákazov používania pre vozidlá evidované v EÚ za všetky členské štáty bola 8,3 %. Najčastejšie bol zákaz používania udelený v kategórii vozidiel N3 (ťažké nákladné vozidlá), a to na úrovni 9,6 %. Najčastejšie bol zákaz používania udelený vozidlám evidovaným na Malte, a to na úrovni 43,9 %. Naopak, najnižšiu mieru zákazov používania mali vozidlá evidované v Nemecku (1,5 %) a Bulharsku (3,7 %). Rozdiely v mierach týchto udelených zákazov používania možno vysvetliť uplatňovaním rôznych metód kontroly a kategorizácie chýb medzi jednotlivými členskými štátmi. 7.3.Chyby