Od fázy 3 (2013 – 2020) sa odvetvia so stacionárnymi zariadeniami, na ktoré sa vzťahuje systém EU ETS, radia medzi energeticky náročné priemyselné odvetvia. Patria sem elektrárne a iné spaľovacie zariadenia s menovitým tepelným príkonom ≥ 20 MW (okrem zariadení na nebezpečný alebo komunálny odpad), rafinérie ropy, koksárenské pece, železiarne a oceliarne, výroba cementových slinkov, skla, vápna, tehál, keramiky, celulózy, papiera a lepenky, hliníka, petrochemických výrobkov, amoniaku, kyseliny dusičnej, kyseliny adipovej, etándiálu a kyseliny glyoxylovej, zachytávania CO2, potrubnej prepravy a geologického ukladania CO2. Rozsah pôsobnosti systému EU ETS v odvetví letectva je do konca roka 2016 obmedzený len na lety v rámci EHP.

Systém EÚ na obchodovanie s emisiami (EU ETS) je od roku 2005 základným kameňom stratégie EÚ na nákladovo efektívne zníženie emisií skleníkových plynov v priemysle a odvetví energetiky. Systém zásadným spôsobom prispieva k dosiahnutiu cieľa zníženia emisií EÚ na rok 2020 – EÚ je na dobrej ceste k splneniu alebo dokonca prekročeniu svojho cieľa. Na dosiahnutie cieľa zníženia emisií aspoň o 40 % do roku 2030, na ktorom sa dohodli lídri EÚ v októbri 2014 v rámci politík EÚ v oblasti klímy a energetiky na obdobie do roku 2030, je potrebné zabezpečiť neustály pokrok. Tento cieľ zníženia emisií v rámci EÚ splní EÚ ako celok nákladovo efektívnym spôsobom, a to prostredníctvom zníženia v odvetviach zaradených a nezaradených do systému ETS. Dobre fungujúci, reformovaný systém EU ETS bude hlavným mechanizmom na dosiahnutie tohto cieľa, ktorým je zníženie emisií o 43 % v porovnaní s rokom 2005 v odvetviach patriacich do systému EU ETS.

V správach podľa článku 21, ktoré boli predložené v roku 2016 za rok nahlasovania 2015, sa uvádza, že v súčasnosti existuje celkovo zhruba 10 950 povolených zariadení v porovnaní s približne 11 200 zariadeniami v predchádzajúcom roku a približne 11 400 zaradeniami rok predtým.

V roku 2015 boli palivá spaľované v rámci činností zahrnutých do systému EU ETS naďalej prevažne fosílne. 27 členských štátov však nahlásilo aj využívanie biomasy takmer v 2 000 zariadeniach (1966, 18 % z celkového počtu zariadení). Iba 4 členské štáty nenahlásili využívanie biomasy (FR, LI, LT, MT). Určenie emisií z biomasy nebolo úplné vo všetkých správach členských štátov podľa článku 21 (DK, IE, LV, PT, RO), ale podľa skutočne poskytnutých údajov predstavovali emisie z biomasy približne 125 miliónov ton CO2 (cca 7 % v porovnaní s emisiami nahlásenými v rámci EU ETS). Iba dva členské štáty (DE a SE) nahlásili používanie biopalív v malom množstve u celkovo štyroch prevádzkovateľov lietadiel.

Údaje za rok 2015 v rámci kategórií zariadení na základe ročných emisií naznačujú, že v roku 2014, 72 % zariadení pretrvávalo v kategórii A, 21 % v kategórii B a len 7 % v kategórii C. V roku 2015 bolo viac ako 5 700 zariadení (s výnimkou IT) nahlásených ako „zariadenia s nízkymi emisiami“ (57 % z celkového počtu s výnimkou IT). Vysoký percentuálny podiel zariadení s nízkymi emisiami a zariadení kategórie A potvrdzuje relevantnosť rozvrstvenej architektúry a ďalších zjednodušení systému monitorovania, nahlasovania a overovania, ktorý bol navrhnutý s prihliadnutím na zásadu proporcionality.

Hoci rozdelenie zariadení medzi kategórie A, B a C a zariadenia s nízkymi emisiami v členských štátoch vo všeobecnosti sleduje rovnaký celkový trend, väčšie rozdiely existujú v priemyselných odvetviach alebo zahrnutých činnostiach. Zariadenia systému EU ETS, v ktorých prebiehajú spaľovacie činnosti, možno nájsť vo všetkých členských štátoch. K ďalším činnostiam nahláseným väčšinou členských štátov patrí rafinácia ropy, výroba ocele, cementu, vápna, skla, keramiky a výroba celulózy a papiera. Iba dve krajiny (FR a NO) hlásia, že vydali povolenia na činnosti zachytávania a ukladania CO2. Pokiaľ ide o činnosti zahrnuté do systému EU ETS dodatočne uvedené na zozname emisií iných skleníkových plynov ako CO2, povolenia sú nahlasované ako vydané pre primárnu výrobu hliníka a PFC v 13 krajinách (DE, EL, ES, FR, IS, IT, NL, NO, RO, SE, SI, SK, UK) a pre výrobu kyseliny dusičnej a emisie N2O v 20 krajinách (s výnimkou CY, DK, EE, IE, IS, LI, LU, LV, MT, PT, SI). Ostatné sektory N2O sú nahlasované len v troch členských štátoch a zahŕňajú výrobu kyseliny adipovej (DE, FR, IT) a výrobu etándiálu a kyseliny glyoxylovej (DE, FR).

Ako bolo oznámené v roku 2015, iba malý počet členských štátov využil možnosť vylúčiť zo systému EU ETS malé zdroje emisií v súlade s článkom 27 smernice o EU ETS. V smernici sa ponúka táto možnosť s cieľom ešte viac znížiť administratívne náklady malých zdrojov emisií, a to v prípadoch, keď sú zavedené rovnocenné opatrenia na znižovanie emisií skleníkových plynov. Podľa správ predložených v roku 2016 túto možnosť využíva osem krajín (DE, ES, FR, HR, IS, IT, SI, UK), a to najmä pre zariadenia používané na spaľovanie a výrobu keramiky. Celkové množstvo vylúčených emisií za rok 2015 predstavuje približne 4 mil. ton emisií CO2 (približne 0,22 % zo všetkých overených emisií) v porovnaní s 3,9 mil. ton CO2 v roku 2014 a 4,7 mil. ton CO2 v roku 2013.

Je pozoruhodné, že podľa predložených hlásení členských štátov podľa článku 21 v roku 2016 len veľmi malý počet členských štátov využil ustanovenie podľa článku 13 nariadenia o monitorovaní a nahlasovaní (MRR) a povolil používanie zjednodušených plánov monitorovania v nízko rizikových prípadoch. Iba BE (Flámsko), FR, HR, HU, LI a LT hlásia toto používanie v prípade zariadení a iba FI, IS a PL v odvetví letectva.

Pokiaľ ide o zahrnutie prevádzkovateľov lietadiel, počet nahlásených prevádzkovateľov lietadiel s plánmi monitorovania EU ETS je menší než 530 za rok 2015 v porovnaní so 610 nahlásenými prevádzkovateľmi za rok 2014.

2.2.Register Únie

Register Únie sleduje vlastníctvo kvót a transakcie týkajúce sa kvót podobne ako v banke a zaznamenáva sumy na účtoch a transakcie medzi účtami. Tento jednotný register vedie a spravuje Komisia, pričom kontaktným bodom pre viac ako 20 000 účtov (spoločnosti alebo fyzické osoby) sú vnútroštátni správcovia registra vo všetkých 31 krajinách zapojených do systému EU ETS. Jednotný register umožňuje európskym zdrojom emisií, obchodníkom a 31 vnútroštátnym orgánom obchodovať v rámci systému EU ETS: napr. prideľovať bezodplatné emisné kvóty prevádzkovateľom stacionárnych zariadení a leteckej dopravy, zaznamenávať emisie zo zdrojov emisií (stacionárnych zariadení a leteckej dopravy), umožňuje zdrojom emisií, profesionálnym obchodníkom, ako aj fyzickým osobám vykonávať ukončené obchody prevodom emisných kvót medzi účtami, umožňuje zdrojom emisií kompenzovať svoje emisie odovzdávaním kvót. Okrem toho sa register používa na vykonávanie rozhodnutia o spoločnom úsilí* a na obchodovanie s kvótami formou aukcie. Zároveň register Únie umožňuje zúčastneným krajinám, aby dodržiavali pravidlá Kjótskeho protokolu Organizácie Spojených národov, ako napr. vyradenie alebo zrušenie jednotiek Kjótskeho protokolu. * Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 406/2009/ES z 23. apríla 2009 o úsilí členských štátov znížiť emisie skleníkových plynov s cieľom splniť záväzky Spoločenstva týkajúce sa zníženia emisií skleníkových plynov do roku 2020, Ú. v. EÚ L 140, 5.6.2009, s. 136.

V roku 2016 register Únie pripojí Maltu a Cyprus k medzinárodnému protokolu transakcií Organizácie Spojených národov (ITL) a v koordinácii s Organizáciou Spojených národov zavedie potrebné funkcie na vykonávanie procesov stanovených v rozhodnutí 3/CMP.11 konferencie zmluvných strán Kjótskeho protokolu.

Komisia ako centrálny správca registra Únie sa snaží neustále zlepšovať funkcie registra, jeho zabezpečenie a ústretovosť pre používateľa v konzultácii s vnútroštátnymi správcami registra.

Ďalšie podrobné informácie o EU ETS nájdete v príručke k systému ETS.

3.FUNGOVANIE TRHU S UHLÍKOM V ROKU 2015



V tejto kapitole sa uvádzajú informácie o strane ponuky a dopytu systému EU ETS, ktoré sa týkajú stropov, bezodplatného prideľovania kvót, programu NER300, obchodovania formou aukcie, výnimky z úplného obchodovania formou aukcie v odvetví energetiky v niektorých členských štátoch a využívania medzinárodných kreditov.

Na strane dopytu sa uvádzajú informácie o overených emisiách a o vyvážení ponuky a dopytu.

3.1.Ponuka: kvóty uvedené do obehu

3.1.1.Strop