[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 4.11.2009

KOM(2009)614 v konečnom znení

ZELENÁ KNIHA

Prepojenie obchodných registrov

{SEK(2009) 1492}

ZELENÁ KNIHA

Prepojenie obchodných registrov

(Text s významom pre EHP)

1. ÚVOD

Prebiehajúca finančná kríza opäť poukázala na dôležitosť transparentnosti na finančných trhoch. V kontexte opatrení na finančné oživenie[1]sa môže zlepšenie prístupu k aktualizovaným a oficiálnym informáciám o obchodných spoločnostiach považovať za prostriedok na obnovenie dôvery k trhom v celej Európe.

V tomto ohľade zohrávajú hlavnú úlohu obchodné registre[2], do ktorých sa zapisujú a v ktorých sa preskúmavajú a uchovávajú informácie o spoločnostiach, napríklad informácie o právnej forme spoločnosti, jej sídle, základnom imaní a právnych zástupcoch, a ktorými sa tieto informácie sprístupňujú verejnosti. Prostredníctvom obchodných registrov sa môžu ponúkať aj ďalšie služby, ktoré sa môžu v jednotlivých krajinách odlišovať. Minimálne normy týkajúce sa hlavných služieb sú stanovené v právnych predpisoch EÚ[3]. Predovšetkým členské štáty musia od 1. januára 2007 viesť elektronické obchodné registre[4]. V Európe však obchodné registre pôsobia na vnútroštátnej alebo na regionálnej báze: uchovávajú sa v nich iba informácie o spoločnostiach zapísaných do registra na území (krajina alebo región), ktoré patrí do ich kompetencie.

Využívajúc príležitosti, ktoré ponúka jednotný trh, začínajú podniky vo zvýšenej miere pôsobiť za hranicami štátu. Cezhraničné skupiny, ako aj vysoký počet reštrukturalizačných operácií, ako sú napríklad fúzie a rozdelenia, zahŕňajú spoločnosti z rôznych členských štátov EÚ. Okrem toho za posledné desaťročie judikatúry poskytol Európsky súdny dvor[5] podnikom možnosť zapísať sa do obchodného registra v jednom členskom štáte a svoju podnikateľskú činnosť sčasti alebo úplne vykonávať v inom členskom štáte.

Zvyšuje sa dopyt po prístupe k informáciám o obchodných spoločnostiach v cezhraničnom kontexte, a to na komerčné účely alebo na uľahčenie prístupu k spravodlivosti. Ale zatiaľ čo oficiálne informácie o obchodných spoločnostiach sú ľahko dostupné v krajine, v ktorej sú zapísané do registra, prístup k rovnakým informáciám z iného členského štátu môže byť sťažený z dôvodu technických alebo jazykových bariér[6]. Za týchto okolností je potrebné, aby sa uľahčením cezhraničného prístupu k oficiálnym a spoľahlivým informáciám o obchodnej spoločnosti pre veriteľov, obchodných partnerov a spotrebiteľov zaistil primeraný stupeň transparentnosti a právnej istoty na trhoch v celej EÚ. Na dosiahnutie tohto cieľa je nevyhnutná cezhraničná spolupráca obchodných registrov.

Navyše z dôvodu takých operácií, ako sú cezhraničné fúzie alebo presuny sídel spoločností a zriaďovanie pobočiek v iných členských štátoch, sa každodenná spolupráca vnútroštátnych, regionálnych alebo miestnych orgánov a/alebo obchodných registrov stala nevyhnutnosťou. Vďaka ich úzkej spolupráci sa zrýchľuje konanie a zvyšuje sa právna istota.

Účinná cezhraničná spolupráca medzi registrami je základom nielen pre hladké fungovanie jednotného trhu. Vďaka nej sa takisto významne znižujú náklady pre obchodné spoločnosti, ktoré pôsobia vo viacerých krajinách. Podľa skupiny nezávislých zainteresovaných strán na vysokej úrovni pre oblasť administratívneho zaťaženia sa uľahčením cezhraničného prístupu k obchodným informáciám elektronickými prostriedkami dosiahne aj uľahčenie cezhraničných hospodárskych aktivít. Poukázaním na možné úspory vo výške 161 mil. EUR týkajúce sa určitých informačných záväzkov vyplývajúcich z jedenástej smernice týkajúcej sa práva obchodných spoločností (89/666/EHS) odborníci v plnej miere podporili úsilie na dosiahnutie interoperability medzi obchodnými registrami v celej Európe[7].

Existujúca dobrovoľná spolupráca medzi obchodnými registrami však nestačí. Spoluprácu medzi nimi je potrebné rozšíriť. Existujú nástroje a iniciatívy, ako napríklad Európsky obchodný register (European Business Register – EBR), projekt elektronickej justície alebo informačný systém vnútorného trhu (Internal Market Information System – IMI), ktorými sa ďalej môže podporovať presadzovanie tohto právneho rámca, uľahčovať komunikácia medzi príslušnými registrami a zvyšovať transparentnosť a dôvera k trhu.

V tejto zelenej knihe sa opisuje existujúci rámec a uvažuje sa o možných prostriedkoch na zlepšenie prístupu k informáciám o podnikoch v rámci EÚ a o účinnejšom uplatňovaní smerníc o obchodnom práve.

2. PREčO JE POTREBNÁ ROZšÍRENÁ SPOLUPRÁCA OBCHODNÝCH REGISTROV?

Prepojenie obchodných registrov slúži na dva rôzne, ale navzájom súvisiace účely:

- prístup k informáciám – sieť obchodných registrov

Uľahčením prístupu k informáciám o obchodných spoločnostiach pôsobiacim za hranicami štátu sa zvyšuje transparentnosť na jednotnom trhu, zlepšuje sa ochrana akcionárov a tretích strán a pomáha sa obnoviť dôvera k trhom. Cezhraničný prístup k informáciám sa významne podporil, keď nadobudla účinnosť zmena a doplnenie prvej smernice o obchodnom práve z roku 2003 (2003/58/ES), ktorou sa od 1. januára 2007 v členských štátoch zaviedli elektronické obchodné registre. Občania a podniky však stále musia hľadať najmenej v 27 registroch, ak chcú zhromaždiť príslušné obchodné informácie o spoločnostiach. Aj ak sú registre k dispozícii na internete, zainteresované strany musia zápasiť s rôznymi jazykmi, podmienkami vyhľadávania a štruktúrami. Jediný prístupový portál k obchodným informáciám o všetkých európskych obchodných spoločnostiach by pre podniky znamenal úsporu času aj nákladov.

Preto je teraz čas uvažovať o ďalších krokoch v tomto procese. V prvom rade by sa všetky členské štáty mali zúčastňovať na spolupráci a na prijímaní rozhodnutí o podmienkach tohto procesu. Mal by sa umožniť prístup k spoľahlivým informáciám o obchodných spoločnostiach vo všetkých členských štátoch, najlepšie vo všetkých oficiálnych jazykoch EÚ. Malo by sa takisto umožniť vyhľadávanie informácií o obchodnej spoločnosti alebo o skupine obchodných spoločností pôsobiacich v rôznych členských štátoch bez toho, aby bolo potrebné postupne vstupovať do príslušných vnútroštátnych alebo regionálnych registrov. Kvalita služieb by mala byť na rovnakej úrovni v celej EÚ.

- spolupráca obchodných registrov pri cezhraničných konaniach

Druhým účelom prepojenia obchodných registrov je posilniť spoluprácu v prípade takých cezhraničných konaní, ako sú fúzie, presuny sídel a konkurzné konania. Takúto cezhraničnú spoluprácu vyžaduje niekoľko právnych nástrojov obchodných spoločností, ako vidieť v orámovanej časti 1.

Časť 1 – právne nástroje obchodných spoločností a spolupráca medzi obchodnými registrami

Cezhraničná spolupráca obchodných registrov sa výslovne požaduje v smernici o cezhraničných zlúčeniach[8] a stanovami európskej obchodnej spoločnosti (SE)[9] a európskeho družstva (SCE)[10]. Týmito ustanoveniami sa zrýchľujú postupy pri zápise do registra a následne sa zvyšuje právna istota, pretože sa zaistí, aby sa príslušné obchodné registre navzájom priamo informovali o niektorých opatreniach, ktoré prijali[11]. Priamym kontaktom medzi registrami sa takisto uľahčuje výmena informácií, a tým sa zaisťuje aj lepšie informovanie zainteresovaných strán v iných členských štátoch.

Navyše z požiadaviek na zverejnenie pre zahraničné pobočky [ustanovených jedenástou smernicou o práve obchodných spoločností (89/666/EHS)] vyplýva, že spolupráca obchodných registrov je v praxi nevyhnutná. Smernicou sa požaduje, aby obchodné spoločnosti po otvorení pobočky v inom členskom štáte zverejnili niektoré údaje a dokumenty. S cieľom zlepšiť informovanosť tretích strán by zverejnenie malo byť v jazyku krajiny, kde je pobočka zapísaná v registri. Priama komunikácia medzi obchodnými registrami je potrebná na účel kontroly, či sú príslušné údaje správne a aktuálne, a teda aj na ochranu záujmov veriteľov a spotrebiteľov, ktorí sú v kontakte s pobočkou.

Nakoniec počet prípadov, v ktorých sa bude požadovať cezhraničná spolupráca, sa môže významne zvýšiť po prijatí stanov európskej súkromnej spoločnosti (SPE)[12]. Týmito stanovami by sa malým a stredným podnikom (MSP) mohol poskytnúť jednoduchý a flexibilný nástroj na rozšírenie ich pôsobenia na jednotnom trhu. Preto treba zaistiť ľahký prístup k oficiálnym informáciám o týchto obchodných spoločnostiach pôsobiacich v niekoľkých členských štátoch.

Vzhľadom na to musia byť príslušné orgány a/alebo podnikové registre jasne identifikovateľné a bezpečné a na komunikáciu medzi nimi musia byť k dispozícii vopred zriadené kanály. Tým by sa zrýchlili cezhraničné konania a zvýšila právna istota. Takisto by sa tým prispelo k zníženiu administratívneho zaťaženia obchodných spoločností.

Okrem toho sa jedenástou smernicou o práve obchodných spoločností (89/666/EHS) ustanovuje zoznam informácií, ktoré obchodné spoločnosti musia uviesť, keď chcú zriadiť pobočku v inom členskom štáte. Obchodné spoločnosti však často tieto informácie neaktualizujú. Takéto opomenutie môže mať vážne dôsledky, najmä ak register pobočky nie je informovaný o zániku obchodnej spoločnosti, a preto poskytuje tretím stranám nesprávne informácie. Obchodný register pobočky by sa preto mal pravidelne a automaticky informovať o významnejších zmenách v stanovách obchodnej spoločnosti. Takáto zmena by takisto mohla viesť k zníženiu povinností pri zapisovaní do registra, a teda aj k zníženiu administratívneho zaťaženia obchodných spoločností.

Zlepšená spolupráca medzi obchodnými registrami by mohla byť prospešná v súvislosti s potenciálnymi synergiami pri zverejňovaní informácií o obchodnej spoločnosti inými orgánmi. Napríklad vzhľadom na zlepšenie transparentnosti finančných trhov smernica o transparentnosti[13] obsahuje niekoľko ustanovení s cieľom zaistiť, aby investori mali prístup k spoľahlivým finančným informáciám o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu. Okrem iného sa v nej požaduje, aby boli takéto informácie k dispozícii verejnosti v takzvaných úradne určených mechanizmoch centrálneho archivovania regulovaných informácií. Prostredníctvom elektronickej siete takýchto úradne určených mechanizmov archivovania sa môže zlepšiť dostupnosť finančných informácií o kótovaných spoločnostiach v celej Európe[14]. Z dlhodobejšieho hľadiska by sa mohol predpokladať jediný prístupový portál ku všetkým právnym informáciám (archivovaným v obchodných registroch) a k finančným informáciám (archivovaným vo vyššie uvedených mechanizmoch archivovania) o kótovaných spoločnostiach. Zlepšenou spoluprácou medzi obchodnými registrami by sa takisto prispelo k účinnému a efektívnemu fungovaniu cezhraničných konkurzných konaní v súlade s cieľom vytýčeným v nariadení o konkurznom konaní (1346/2000/ES) [15].

3. EXISTUJÚCE MECHANIZMY SPOLUPRÁCE

3.1. Existujúce mechanizmy spolupráce medzi obchodnými registrami

Potreba cezhraničnej spolupráce obchodných registrov sa zistila takmer pred dvoma desiatkami rokov, čo viedlo k iniciatíve založiť takzvaný Európsky obchodný register (European Business Register – EBR). Išlo o dobrovoľný projekt obchodných registrov s podporou Európskej komisie (pozri orámovanú časť 2).

Časť 2 – Európsky obchodný register (EBR)

Projekt týkajúci sa EBR[16] sa začal ako iniciatíva medzi obchodnými registrami a dnes je v ňom zapojená väčšina registrov EÚ. V súčasnosti doňho patria registre z 18 členských štátov[17] a zo šiestich iných európskych jurisdikcií[18], [19].

EBR je sieť obchodných registrov, ktorej cieľom je poskytovať spoľahlivé informácie o obchodných spoločnostiach v celej Európe. Umožňuje občanom, podnikom a verejným orgánom, aby si po zadaní jednoduchej požiadavky vo svojom vlastnom jazyku vyhľadali názov obchodnej spoločnosti alebo v niektorých krajinách aj názov fyzickej osoby vo všetkých obchodných registroch, ktoré sú členmi EBR. Po vyhľadaní sa požadované informácie sprístupnia v jazyku, v ktorom bola zadaná požiadavka. Právne aspekty prenosu údajov v rámci siete a predovšetkým ochrana osobných údajov sa riadia vnútroštátnymi právnymi predpismi vrátane ustanovení o vykonávaní pravidiel ochrany údajov v rámci Spoločenstva[20].

Zapojenie do siete EBR je pre registre dobrovoľné a uskutočňuje sa na zmluvnom základe (dohoda o výmene informácií). Európsky obchodný register takisto prijal podobu Európskeho zoskupenia hospodárskych záujmov (European Economic Interest Grouping – EEIG)[21], ale z dôvodu špecifického charakteru niektorých vnútroštátnych právnych predpisov nie všetky registre sú oprávnené stať sa jeho súčasťou.

Podrobnejší opis tohto projektu nájdete v správe o pokroku, ktorá je sprievodným dokumentom k tejto zelenej knihe.

Spolupráca v EBR má však niektoré obmedzenia. Po prvé, zatiaľ čo neformálny charakter spolupráce v rámci EBR prispel k jeho flexibilite, predstavoval významné problémy pre rozširovanie siete, ktoré v dôsledku toho bolo zdĺhavým procesom. Navyše ani EBR ani príslušné obchodné registre, najmä tie, ktoré sú financované z verejných financií, nemajú prístup k dostatočným fondom na zrýchlenie výstavby siete, ktorá by pokrývala všetky členské štáty.

Po druhé, spolupráca EBR sa obmedzuje na uľahčenie cezhraničného prístupu k informáciám o obchodných spoločnostiach (prvý cieľ uvedený v oddiele 2), nerieši však otázku vzájomnej spolupráce medzi jednotlivými registrami pri cezhraničných konaniach (druhý cieľ uvedený v oddiele2). To viedlo niektorých partnerov EBR k tomu, že začali výskumnú iniciatívu financovanú hlavne Európskou komisiou s cieľom podporiť prepojenie medzi registrami ( Interoperabilita obchodných registrov v rámci Európy – BRITE )[22]. K cieľom projektu BRITE, ktorý sa skončil v marci 2009, patrilo vyvinúť a zaviesť moderný a inovačný model interoperability, platformu pre služby v oblasti informačných a komunikačných technológií a nástroj na riadenie pre obchodné registre s cieľom vzájomne pôsobiť v celej EÚ, pričom sa sústreďoval predovšetkým na prípady cezhraničných presunov sídel, na fúzie a na lepšiu kontrolu pobočiek obchodných spoločností zapísaných do registra v iných členských štátoch.

Project BRITE bol však výskumným projektom, a preto sa jeho výsledky zaviedli iba v niekoľkých krajinách s cieľom overiť ich funkčnosť. Po ukončení fázy projektu sa medzi zúčastnenými členskými štátmi diskutovalo o využití výsledkov projektu v budúcnosti. Výhľadový strategický rámec o tom, ako najlepšie zaistiť udržiavanie a regulovanie zodpovednosti v oblasti prevádzkovania služieb, ktoré sa predpokladalo v nadväznosti na projekt BRITE, sa predloží v novembri 2009[23].

3.2. Iné nástroje a iniciatívy: informačný systém vnútorného trhu a projekt elektronickej justície

Vzhľadom na to, že existujúce mechanizmy spolupráce nestačia na riešenie zvýšených potrieb spolupráce, je potrebné preskúmať iné nástroje a iniciatívy, ako napríklad informačný systém vnútorného trhu alebo projekt elektronickej justície, ktoré môžu podporiť ďalšie presadzovanie tohto právneho rámca a zvýšiť transparentnosť na trhu[24].

Informačný systém vnútorného trhu (Internal Market Information System – IMI) je nástrojom na zlepšenie administratívnej spolupráce medzi členskými štátmi s cieľom zlepšiť fungovanie právnych predpisov o vnútornom trhu. V marci 2006 schválili členské štáty návrh na vypracovanie IMI, ktorý sa v tejto etape využíva na presadzovanie smernice o uznávaní odborných kvalifikácií[25]. Takisto sa ním bude podporovať presadzovanie smernice o službách[26] od konca roku 2009[27] (pozri orámovanú časť 3).

Časť 3 – Informačný systém pre vnútorný trh (IMI)

IMI je bezpečná webová aplikácia, ktorú prevádzkuje Komisia. Ide o uzavretú sieť, ktorá poskytuje príslušným orgánom v členských štátoch jednoduchý nástroj na nájdenie príslušných partnerov v iných členských štátoch a na komunikáciu s nimi čo najrýchlejším a najúčinnejším spôsobom. Žiadosti o informácie sa spracúvajú v rámci IMI, pričom sa využíva štruktúrovaný súbor otázok a odpovedí. Tieto otázky sú vopred preložené do všetkých úradných jazykov prekladateľskými službami Európskej komisie, vďaka čomu poskytujú spoľahlivú a právne istú jazykovú podporu. Okrem toho IMI ponúka transparentný súbor postupov týkajúcich sa vybavovania žiadostí, ktorý odsúhlasili všetky členské štáty.

Podrobnejší opis tohto projektu nájdete v správe o pokroku, ktorá je sprievodným dokumentom k tejto zelenej knihe.

Nakoniec cieľom iniciatívy elektronickej justície je pomáhať pri práci súdnym orgánom alebo pracovníkom a uľahčiť občanom prístup k súdnym a právnym informáciám. Rozsah tejto iniciatívy sa od jej začatia v júni 2007 postupne rozširuje a pre členské štáty a Európsku komisiu predstavuje jej vykonávanie najvyššiu prioritu. Jedným zo špecifických projektov, ktoré by mali priniesť hmatateľné výsledky, je európsky portál elektronickej justície, ktorého sprístupnenie v elektronickej podobe sa plánuje do konca roka. Bezprostredne po zavedení sa portál stane kľúčovým miestom prístupu k právnym informáciám, právnym a administratívnym inštitúciám, registrom, databázam a ostatným službám v rámci projektu európskej justície.

V akčnom pláne európskej elektronickej justície na roky 2009 – 2013[28] sa rieši otázka začlenenia Európskeho obchodného registra do portálu a predstavuje sa takzvaný postupný prístup. V prvej fáze, teda už pri spustení portálu elektronickej justície by sa poskytlo prepojenie s EBR. V druhej fáze, ktorá by bola stredno- až dlhodobá, by sa malo uvažovať o možnosti čiastočného začlenenia EBR do samotného portálu. Podrobné údaje druhej fázy vyžadujú ďalšiu analýzu. Členské štáty sa však dohodli, že táto ďalšia fáza by mala vychádzať z výsledkov, ktoré sa doteraz dosiahli v rámci EBR.

4. CESTA VPRED

Z možností uvedených v tejto kapitole vyplývajú niektoré návrhy na to, ako riešiť vyššie vysvetlené otázky. Tieto možnosti vyžadujú od jednotlivých členských štátov rôznu zainteresovanosť a rôzne záväzky. Komisia vyzýva všetky zainteresované strany, aby vyjadrili svoje stanovisko k ďalej uvedeným úvahám.

Možno bude potrebné, aby sa ku každému z možných postupov doplnili legislatívne návrhy s cieľom založiť jasný právny rámec spolupráce. Pridaná hodnota takýchto legislatívnych návrhov by sa však mala posudzovať prostredníctvom posúdení vplyvu v súlade s usmerneniami Komisie o posúdení vplyvu[29].

4.1. Prístup k informáciám – sieť obchodných registrov

Na uľahčenie prístupu k informáciám o obchodných spoločnostiach za hranicami štátu je potrebná sieť obchodných registrov, do ktorej sú zapojené všetky členské štáty. Ak je rozumné stavať na výsledkoch, ktoré sa už dosiahli v rámci EBR, pretože do tejto siete je zapojených už 18 členských štátov, zlepšenie jej účinnosti regulačnými prostriedkami je z dôvodu prevažne súkromnej povahy spolupráce zložité.

Táto sieť obchodných registrov má skutočnú pridanú hodnotu iba vtedy, ak sa skladá z registrov všetkých 27 členských štátov. Možnou cestou na zaistenie rozsiahleho zapojenia do siete by mohlo byť ustanovenie požiadavky zapojiť všetky obchodné registre v EÚ, a to v prvej smernici o obchodnom práve (68/151/EHS). Členské štáty by však mali mať možnosť rozhodnúť, ako sa má táto sieť ustanoviť a aké majú byť podmienky spolupráce. Možno by bolo užitočné, keby sa niektoré charakteristiky siete ustanovili na pevnejšom právnom základe, ale podrobné pravidlá spolupráce by sa mali ustanoviť prostredníctvom dohody o riadení elektronickej siete obchodných registrov („dohoda o riadení“). V rámci dohody by sa mohli riešiť také otázky ako napr. podmienky pripojenia k sieti, ako aj vzťahy s krajinami, ktoré nie sú členmi EÚ, menovanie orgánu zodpovedného za riadenie siete, otázky zodpovednosti, financovania, urovnávania sporov atď. Dohoda by sa takisto mohla zaoberať otázkami udržiavania centrálneho servera a zaisťovania prístupu pre verejnosť vo všetkých úradných jazykoch EÚ. Zmluvným riešením sa takisto zachováva flexibilita spolupráce. Členské štáty by mali mať možnosť rozhodnúť o tom, či sa má vychádzať z už existujúcich výsledkov EBR alebo sa vydať inou cestou. Obchodné registre, ktoré sú zapojené do siete, by mali mať voľnosť pri určovaní svojej vlastnej cenovej politiky. Svojimi cenami by však nemali diskriminovať konečných užívateľov. Takisto by sa malo zaistiť, aby obchodné registre zapojené do siete dodržiavali minimálne normy týkajúce sa bezpečnosti a ochrany údajov vrátane pravidiel ochrany údajov Spoločenstva (95/46/ES) a príslušných vnútroštátnych ustanovení.

Obchodné informácie prístupné prostredníctvom rozšírenej siete registrov by takisto mohli byť cenným prínosom pre portál elektronickej justície, ktorý bude kľúčovým miestom prístupu k právnym informáciám a službám v rámci EÚ. Spoločná stratégia a podrobné technické údaje týkajúce sa vzťahu medzi dvoma subjektmi vyžadujú ďalšiu analýzu, a predovšetkým by sa malo zabrániť tomu, aby sieť registrov alebo portál vykonávali duplicitnú prácu. V každom prípade môže portál ťažiť zo zlepšenia svojho hlavného zdroja obchodných informácií. Bez ohľadu na využívanie siete je tu takisto možnosť požiadať všetky obchodné registre EÚ, aby priamo cez Internet poskytovali štandardizovaný základný súbor informácií, napríklad zabezpečením vyhradenej a štandardizovanej webovej služby.

Nakoniec s cieľom ešte viac uľahčiť prístup k informáciám o obchodných spoločnostiach by sa z dlhodobejšieho hľadiska mohlo uvažovať o prepojení siete obchodných registrov s elektronickou sieťou zriadenou v rámci smernice o transparentnosti (2004/109/ES), v ktorej by sa archivovali regulované informácie o kótovaných spoločnostiach. Toto prepojenie by mohlo viesť k vytvoreniu jediného prístupového miesta ku všetkým finančným a právnym informáciám o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu, a tým aj k zvýšeniu transparentnosti trhu.

Zainteresované strany sa vyzývajú, aby sa vyjadrili k tomu:

– či je potrebná vylepšená sieť obchodných registrov členských štátov,

– či by sa podrobné údaje o takejto spolupráci mohli ustanoviť „dohodou o riadení“ medzi predstaviteľmi členských štátov a obchodnými registrami,

– či z dlhodobého hľadiska vidia nejakú pridanú hodnotu v prepojení siete obchodných registrov s elektronickou sieťou zriadenou v rámci smernice o transparentnosti, v ktorej by sa archivovali regulované informácie o kótovaných spoločnostiach.

Ak sa vyššie uvedené opatrenia nepovažujú za vhodné, zainteresované strany sa vyzývajú, aby vysvetlili výhody alternatívneho riešenia alebo prípadne výhody zachovania súčasnej situácie bez zmien. Okrem toho sa zainteresované strany vyzývajú, aby poskytli dôkaz o možných vplyvoch týchto opatrení alebo iných navrhovaných riešení z hľadiska nákladov a výhod vrátane zjednodušenia a zníženia administratívneho zaťaženia.

4.2. Spolupráca obchodných registrov pri cezhraničných zlúčeniach a presunoch sídel

V podstate existujú dve možnosti, ako uľahčiť komunikáciu medzi obchodnými registrami pri takých postupoch, ako sú cezhraničné fúzie a presuny sídel. Prvou možnosťou je využívať výsledky projektu BRITE a určiť alebo zriadiť subjekt, ktorý by bol zodpovedný za zabezpečovanie potrebných služieb pre všetky členské štáty. Druhou možnosťou je využívať informačný systém pre vnútorný trh (IMI), ktorý je už v prevádzke a v ďalších rokoch sa môže rozšíriť o nové oblasti právnych predpisov Spoločenstva.

- Možnosť 1 – využívanie výsledkov projektu BRITE

S cieľom vytvoriť účinnú podpornú službu pre smernice obchodného práva je potrebné nájsť riešenie, ktoré sa môže uplatňovať vo všetkých členských štátoch. Riešenia vypracované v rámci projektu BRITE sa zameriavajú na spoluprácu obchodných registrov a zaisťujú vysokú úroveň interoperability. Práva na technologické riešenia však patria členom konzorcia BRITE. Preto sa využívanie týchto technológií môže uskutočňovať iba na zmluvnom základe.

V súčasnosti je do spolupráce v kontexte EBR zapojených 18 členských a iba šesť z nich (päť členských štátov[30] a Nórsko) bolo pôvodne zapojených do projektu BRITE a do podprojektov, pričom Lotyšsko, Nemecko (Severné Porýnie – Vestfálsko) a Bývala juhoslovanská republika Macedónsko sa zapojili neskôr. Vyššie uvedeným vytvorením siete obchodných registrov sa pravdepodobne prispeje k uplatňovaniu výsledkov projektu BRITE, čo by inak mohlo trvať veľmi dlho.

Pokiaľ ide o náklady na túto možnosť, pretože využívanie príslušných služieb zostáva aj naďalej dobrovoľné, náklady na zapojenie a účasť na spolupráci by záviseli od dohody medzi stranami.

- Možnosť 2 – informačný systém pre vnútorný trh (IMI)

V súčasnosti IMI využíva viac ako 1 600 príslušných orgánov v 27 členských štátoch a troch krajinách EHS s cieľom vymieňať si informácie v súlade so smernicou o uznávaní odborných kvalifikácií (2005/36/ES) a ako pilotný projekt aj v súlade so smernicou o službách (2006/123/ES).

Výhodou IMI je opakované využívanie rámca pre administratívnu spoluprácu, ktoré poskytuje. IMI so svojou databázou príslušných orgánov, jazykovou podporou a schopnosťou podporovať vytváranie štruktúrovaných súborov otázok a odpovedí môže v prípade potreby podporovať vykonávanie všetkých právnych predpisov o vnútornom trhu. Preto je potrebné, aby orgán využíval iba jeden systém a aby bol v tomto systéme zaregistrovaný iba raz. V závislosti od oblasti jeho pôsobnosti môže mať prístup k jednej alebo viacerým legislatívnym oblastiam podporovaným v IMI.

Systém IMI nebol vyvinutý špeciálne na účely komunikácie medzi obchodnými registrami. Súbor postupov (pracovný tok) týkajúci sa oznámení v kontexte smerníc o obchodnom práve by však bol takým istým postupom, pretože sa v súčasnosti využíva v súvislosti so žiadosťami o informácie vo vzťahu k odborným kvalifikáciám a službám.

Využívanie systému IMI by od členských štátov nevyžadovalo iné významné investície okrem určenia svojich príslušných obchodných registrov a osôb, ktoré by mali práva na prístup do systému IMI.

Otázku sprístupnenia informácií o pobočkách treba preskúmať oddelene od cezhraničných fúzií a presunov sídel. V prípade cezhraničných fúzií a presunov sídel sa potreba spolupráce medzi registrami obmedzuje na niektoré dobre definované kroky v postupoch. V prípade zahraničnej pobočky sa však akékoľvek rozpory medzi údajmi, ktoré obsahuje obchodný register obchodnej spoločnosti a obchodný register zahraničnej pobočky, musia pravidelne a automaticky kontrolovať. To vyžaduje neustále spojenie a automatizovanú kontrolu a porovnávanie obsahu obidvoch registrov.

- Kombinácia možností č. 1 a č. 2

Pokiaľ ide o spoluprácu obchodných registrov v prípade cezhraničných fúzií a presunov sídel, technológie vypracované v kontexte projektu BRITE sa osobitne zameriavajú na spoluprácu obchodných registrov. Ak sieť obchodných registrov dostane pevnejší právny a zmluvný základ, môžu využívanie technológie a podmienky spolupráce na základe projektu BRITE takisto určiť zapojené členské štáty.

Jasnou výhodou systému IMI v porovnaní s inými druhmi spolupráce je však to, že do systému sa už zapojili všetky členské štáty EÚ. Táto spolupráca sa týka každého členského štátu, a preto by mohla byť logickým krokom pri ďalšom rozšírení postupov. O využívaní systému IMI by sa malo uvažovať, aj ak by to bolo len prechodné riešenie, s cieľom uľahčiť cezhraničné fúzie a presuny sídel, ktoré predovšetkým závisia od rýchlosti rozširovania siete a služieb založených na projekte BRITE.

Nedostatočné automatické oznamovanie sa však môže považovať za nevýhodu informačného systému vnútorného trhu pri niektorých cezhraničných postupoch. Zatiaľ čo sa prenos informácií o cezhraničných fúziách a presunoch sídel zdá vhodný a praktický, sotva sa môže použiť ako náhrada automatizovanej kontroly stanov obchodnej spoločnosti a jej zahraničnej pobočky, pri ktorej sa vyžaduje pravidelná kontrola rozsiahleho množstva údajov.

Navyše na rozdiel od smernice o cezhraničných zlúčeniach (2005/56/ES) a nariadení o stanovách európskej obchodnej spoločnosti (2001/2157) a o stanovách európskeho družstva (2003/1435) sa jedenástou smernicou o práve obchodných spoločností (89/666/EHS) neustanovuje právna požiadavka na spoluprácu príslušných obchodných registrov. Preto sa zdá potrebné ustanoviť právny základ pre takúto spoluprácu vzhľadom na zahraničné pobočky.

V konečnom dôsledku sa zdá, že systém IMI poskytuje vhodný prostriedok na dočasné alebo dokonca aj trvalé uľahčenie komunikácie medzi obchodnými registrami v rôznych členských štátoch. Nie je však určený na automatizovaný prenos údajov, ktorý by bol potrebný na presadzovanie jedenástej smernice o práve obchodných spoločností (89/666/EHS).

Zainteresované strany sa vyzývajú, aby sa vyjadrili k tomu:

– ktoré riešenie alebo kombináciu riešení uprednostňujú s cieľom uľahčiť komunikáciu medzi obchodnými registrami v prípade cezhraničných fúzií a presunov sídel,

– či podporujú navrhované riešenie týkajúce sa sprístupnenia informácií o pobočkách.

Ak sa vyššie uvedené opatrenia nepovažujú za vhodné, zainteresované strany sa vyzývajú, aby vysvetlili výhody alternatívneho riešenia alebo prípadne aj výhody zachovania súčasnej situácie bez zmien. Okrem toho sa zainteresované strany vyzývajú aby poskytli dôkaz o možných vplyvoch týchto opatrení alebo iných navrhovaných riešení z hľadiska nákladov a výhod vrátane zjednodušenia a zníženia administratívneho zaťaženia.

5. ĎALšIE KROKY

Členské štáty, Európsky parlament, Európsky hospodársky a sociálny výbor a zainteresované strany sa vyzývajú, aby predložili svoje stanoviská k návrhom uvedeným v tejto zelenej knihe s cieľom dosiahnuť široký konsenzus v oblasti opatrení, ktoré možno predpokladať. Príspevky by sa mali predložiť do 31. januára 2010. V nadväznosti na túto zelenú knihu a na základe doručených odpovedí Komisia rozhodne o ďalších krokoch.

Príspevky budú uverejnené na internete. Je potrebné, aby ste sa oboznámili s vyhlásením o ochrane súkromia v prílohe k tejto zelenej knihe, kde sú uvedené informácie o spôsobe, akým sa bude zaobchádzať s vašimi osobnými údajmi a s vaším príspevkom.[pic][pic][pic]

[1] Oznámenie pre jarné zasadnutie Európskej Rady – Stimuly na oživenie hospodárstva v Európe, KOM(2009) 114.

[2] Pojem „obchodný register“ používaný v tejto zelenej knihe zahŕňa všetky centrálne registre, obchodné registre a registre spoločností v zmysle článku 3 prvej smernice o práve obchodných spoločností (68/151/EHS).

[3] Smernica 68/151/EHS z 9. marca 1968 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 58 zmluvy s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto ochranných opatrení v rámci celého Spoločenstva (Ú. v. ES L 65, 14.3.1968, s. 8), naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/58/ES z 15. júla 2003 (Ú. v. EÚ L 221, 4.9.2003, s. 13).

[4] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/58/ES z 15. júla 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 68/151/EHS v súvislosti s požiadavkami na zverejňovanie s ohľadom na určité druhy spoločností, (Ú. v. L 221, 4.9.2003, s. 13–16) .

[5] Prípady: Centros (C-212/97) , Überseering (C-208/00) , Inspire Art (C-167/01).

[6] Jedenástou smernicou Rady 89/666/EHS z 21. decembra 1989 o požiadavkách na sprístupnenie údajov týkajúcich sa pobočiek zriadených v určitom členskom štáte určitými druhmi obchodných spoločností, ktoré sa spravujú právom iného štátu (Ú. v. ES L 395, 30.12.1989, s. 36) sa poskytuje čiastočné riešenie, pretože sa od obchodných spoločností požaduje, aby poskytli minimálny súbor informácií v jazyku krajiny, v ktorej je ich pobočka zapísaná do registra.

[7] Stanovisko skupiny nezávislých zainteresovaných strán na vysokej úrovni pre oblasť administratívneho zaťaženia („skupina Stoiber“) k oblasti priorít obchodného práva / ročných závierok , 10. júl 2008, § 22,http://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/docs/080710_hlg_op_comp_law_final.pdf

[8] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/56/ES z 26. októbra 2005 o cezhraničných zlúčeniach alebo splynutiach kapitálových spoločností (Ú. v. EÚ L 310, 25.11.2005, s. 1).

[9] Nariadenie (ES) č. 2001/2157 z 8. októbra 2001 o stanovách európskej spoločnosti (SE) (Ú. v. ES L 294, 10.11.2001, s. 1).

[10] Nariadenie (ES) č. 2003/1435 z 18. augusta 2003 o stanovách európskeho družstva (SCE) (Ú. v. EÚ L 207, 18.8.2003, s. 1).

[11] Napríklad pri cezhraničnom presune sídla spoločnosti sa priamou komunikáciou medzi registrami na minimum skracuje prechodné obdobie, počas ktorého je obchodná spoločnosť zapísaná do registra v dvoch členských štátoch.

[12] Návrh nariadenia Rady o stanovách európskej súkromnej spoločnosti, KOM(2008) 396 v konečnom znení.

[13] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES z 15. decembra 2004 o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/34/ES, (Ú. v. EÚ L 390, 31.12.2004, s. 38) .

[14] Odporúčanie Komisie z 11. októbra 2007 o elektronickej sieti úradne určených mechanizmov centrálneho archivovania regulovaných informácií uvedených v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES (2007/657/ES) (Ú. v. EÚ L 267, 12.10.2007) .

[15] Nariadenie Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (Ú. v. ES L 160, 30.6.2000, s. 1).

[16] http://www.ebr.org

[17] Belgicko, Dánsko, Estónsko, Fínsko, Francúzsko, Grécko, Holandsko, Írsko, Lotyšsko, Litva, Luxembursko, Nemecko, Rakúsko, Slovinsko, Spojené kráľovstvo, Španielsko, Švédsko a Taliansko.

[18] Guernsey, Jersey, Bývalá juhoslovanská republika Macedónsko, Nórsko, Srbsko a Ukrajina.

[19] Litva a Guernsey sa síce nedávno pripojili, zatiaľ však technicky nie sú integrované do siete.

[20] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, (Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31).

[21] Nariadenie Rady (EHS) č. 2137/85 z 25. júla 1985 o Európskom zoskupení hospodárskych záujmov (EZHZ) (Ú. v. ES L 199, 31.7.1985, s. 1). Európske zoskupenie hospodárskych záujmov je právnická osoba, ktorej účelom je uľahčiť alebo rozvíjať hospodársku činnosť svojich členov a zlepšovať alebo zvyšovať výsledky tejto činnosti. Jeho účelom nie je dosahovanie vlastného zisku. Jeho činnosť súvisí s hospodárskou činnosťou jeho členov, pričom nesmie predstavovať viac ako doplnok tejto činnosti (článok 3).

[22] http://www.briteproject.eu. Podrobnejší opis tohto projektu nájdete v správe o pokroku, ktorá je sprievodným dokumentom k tejto zelenej knihe.

[23] Švédsky úrad pre registráciu podnikov organizuje v novembri 2009 konferenciu o „cezhraničnom zdieľaní obchodných informácií“. Cieľom konferencie je pokračovať v práci, ktorá sa už začala v Európskom obchodnom registri, ako aj stavať na výsledkoch projektu BRITE. Ďalšie informácie možno nájsť na internetovej stránke http://www.trippus.se/eventus/eventus_cat.asp?EventusCat_ID=10113&Lang=eng&c=.

[24] Pozornosť by sa mala venovať takisto portálu Vaša Európa – podniky (Your Europe – Business), pretože poskytuje jediný prístupový portál na úrovni EÚ k informáciám a službám poskytovaným verejnými správami na podporu podnikov. Tento portál prevádzkuje Európska komisia spolu s vnútroštátnymi orgánmi. http://ec.europa.eu/youreurope/business/index_en.htm

[25] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, 30.9.2005, s. 22).

[26] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 376, 27.12.2006, s. 36).

[27] V súčasnosti je podpora smernice o službách v pilotnej fáze.

[28] Viacročný akčný plán Rady na roky 2009–2013 týkajúci sa európskej elektronickej justície (2009/C 75/01) Podrobnejší opis tohto projektu nájdete v správe o pokroku, ktorá je sprievodným dokumentom k tejto zelenej knihe.

[29] SEK(2009) 92.

[30] Švédsko, Írsko, Španielsko, Taliansko a Dánsko.