-Európska komisia v rámci koordinovanej reakcie EÚ na hospodársky vplyv krízy spôsobenej ochorením COVID-19 plne využila flexibilitu rámcov štátnej pomoci a Paktu stability a rastu, aby umožnila členským štátom ráznu a koordinovanú fiškálnu reakciu. Tým, že členské štáty využili túto flexibilitu, prijali uľahčujúce opatrenia, a to najmä v podobe vládnych úverových záruk alebo schém odkladu platieb („moratórií“), ktoré poskytujú bankám stimuly na to, aby v aktuálnej neistej situácii naďalej poskytovali úvery a zmiernili tak bezprostredný finančný tlak na podniky a domácnosti.

Na rozdiel od svetovej finančnej krízy nemá hospodársky otras spôsobený vypuknutím nákazy COVID-19 pôvod v bankovom sektore ani v širšom finančnom systéme. Banky v EÚ sú dnes oveľa odolnejšie, ako boli v roku 2008. Podiely kapitálu a vankúše likvidity sa výrazne zlepšili a finančné páky bánk a závislosť od krátkodobého financovania sa znížili. Stresové testy koordinované Európskym orgánom pre bankovníctvo (EBA) ukázali, že bankový sektor EÚ je dostatočne odolný na to, aby ustál vážnu recesiu pri širokej škále scenárov. Medzičasom sa aj širší finančný sektor dobre vyrovnáva so stresovými podmienkami spojenými s krízou spôsobenou ochorením COVID-19.

Regulačný rámec pre banky ponúka značný priestor pre verejné a súkromné iniciatívy na podporu pokračovania v poskytovaní úverov klientom postihnutým krízou spôsobenou ochorením COVID-19, pričom sa v ňom zachováva obozretný prístup. Komisia vyzýva banky, aby maximálne využívali flexibilitu zakotvenú v existujúcich účtovných a prudenciálnych pravidlách s cieľom podporiť hospodárstvo EÚ v mimoriadnych podmienkach spôsobených vypuknutím nákazy COVID-19. Samotné uplatňovanie uľahčujúcich opatrení, ktoré sú určené na premostenie krátkodobých potrieb likvidity, by nemalo automaticky viesť k prísnejšiemu spôsobu účtovania alebo prudenciálnemu zaobchádzaniu tam, kde nedôjde k inému zhoršeniu finančnej situácie.

Zároveň je zásadne dôležité, aby banky naďalej presne, jednotne a transparentne oceňovali riziká, keďže je to potrebné pre monitorovanie účinkov krízy spôsobenej ochorením COVID-19 na hospodárstvo EÚ a predstavuje to základ pre odolnejší bankový sektor. Znamená to, že banky musia aj naďalej identifikovať situácie, v ktorých dlžníci môžu čeliť finančným ťažkostiam, ktoré by mohli z dlhodobejšieho hľadiska ovplyvniť ich schopnosť splácať úverové záväzky. Banky musia stále uplatňovať príslušné štandardy pre upisovanie a znalosť svojich klientov tak, ako to vyžadujú právne predpisy EÚ.

1.3.Potreba koordinovanej reakcie

Komisia vo svojom oznámení o koordinovanej hospodárskej reakcii na krízu spôsobenú ochorením COVID-19vyzvala prudenciálne a účtovné orgány, aby bližšie špecifikovali, ako čo najlepšie využiť flexibilitu, ktorá existuje v rámci existujúceho regulačného rámca. EBA , bankový dohľad Európskej centrálnej banky (ECB) , Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA) a Výbor európskych orgánov pre dohľad nad výkonom auditu (CEAOB) objasnili, ako dostatočná flexibilita zakotvená v súčasných účtovných a prudenciálnych rámcoch umožňuje rázne, ale nenásilné riadenie mimoriadnych opatrení prijatých v rámci reakcie na túto bezprecedentnú situáciu. Komisia takisto víta nedávne vyjadrenia BCBS a Rady pre medzinárodné účtovné štandardy (IASB) .

Je nevyhnutné, aby všetky orgány naďalej konali koordinovane a jednotne pri vymedzovaní spôsobu, ako využiť flexibilitu ukotvenú v ich príslušných pravidlách, s cieľom poskytnúť maximálnu jasnosť a zabezpečiť rovnaké podmienky v rámci jednotného trhu. Pre všetky banky v EÚ platí jednotný súbor pravidiel a otras spôsobený pandémiou by nemal viesť k rozličnému uplatňovaniu pravidiel v jednotlivých členských štátoch. K zárukám alebo platobným moratóriám poskytnutým v kontexte COVID-19, ktoré majú rovnaké črty, by orgány dohľadu mali pristupovať rovnako v celej Únii. Zabezpečenie jednotného uplatňovania flexibility pravidiel prispieva k zachovaniu integrity jednotného trhu, ktorá je kľúčová pre smerovanie k rýchlejšiemu oživeniu. Komisia vyzýva EBA, aby zhodnotil, ako by sa malo pristupovať k verejným zárukám poskytnutým v reakcii na krízu spôsobenú nákazou COVID-19 na účely zmiernenia rizika, a aby v prípade potreby poskytol ďalšiu pomoc.

Niekoľko uľahčujúcich opatrení prijatých orgánmi EÚ a vnútroštátnymi orgánmi účinne využilo flexibilitu zakotvenú v pravidlách s cieľom maximalizovať úverovú kapacitu bánk. Orgány dohľadu umožnili bankám dočasne využívať likvidné a kapitálové vankúše, zatiaľ čo určené vnútroštátne orgány znížili niekoľko požiadaviek na makroprudenciálne kapitálové rezervy, čím de facto oslobodili značné množstvo kapitálu od regulačných obmedzení. Ide o vítané uľahčujúce opatrenia, ktoré odrážajú logický základ prudenciálnych vankúšov a dôležitosť umožnenia ich uvoľnenia, aby bola v prípade potreby zabezpečená ich využiteľnosť. Banky by mali využívať kapitálové vankúše na pokračovanie v poskytovaní úverov reálnej ekonomike a trhy by nemali v súčasných podmienkach spájať ich využívanie so stigmou. Komisia vyzýva ESRB, aby koordinoval celoeurópsky prístup k využívaniu makroprudenciálnych vankúšov vo fáze krízy a oživenia.

S cieľom zabezpečiť, aby banky mohli zohrávať svoju úlohu pri podporovaní hospodárstva EÚ počas krízy spôsobenej ochorením COVID-19, potvrdzuje toto oznámenie flexibilitu zdôraznenú EBA, ECB, ESMA a CEAOB, ako aj BCBS a IASB s cieľom poskytnúť v súčasnej situácii maximálnu možnú mieru istoty. V tomto oznámení sa pripomínajú hlavné črty usmernení uverejnených týmito úradmi s cieľom posilniť kolektívny záväzok jednotne a spoločne uplatňovať flexibilitu zakotvenú v regulačnom rámci Únie (oddiely 2 a 3). Zdôrazňuje sa v ňom ďalej kľúčová úloha, ktorej zohrávanie sa očakáva od bankového sektora EÚ spolu s verejným sektorom, pri zmierňovaní hospodárskeho vplyvu krízy spôsobenej ochorením COVID-19, ako aj pri podpore rýchleho oživenia po kríze, a zdôrazňujú sa v ňom oblasti, v ktorých sa banky vyzývajú k zodpovednému konaniu (oddiel 4). Na záver sa v oznámení zdôrazňuje potreba cielených zmien špecifických aspektov prudenciálneho rámca v záujme maximalizácie schopnosti bánk naďalej poskytovať úvery podnikom a domácnostiam a zároveň monitorovať, ako banky využívajú uvoľnené zdroje s cieľom prispievať k ponuke bankových úverov (oddiel 5).

2.Flexibilita ukotvená v IFRS 9 – Finančné nástroje

Na žiadosť Rady pre finančnú stabilitu (FSB) a G20 zaviedla rada IASB prístup k tvorbe rezerv prostredníctvom medzinárodného štandardu finančného výkazníctva (IFRS) 9 viac orientovaný na budúcnosť. IFRS 9 je odpoveďou na jedno z ponaučení z poslednej finančnej krízy, počas ktorej mali mnohé banky príliš nízke rezervy na straty z úverov, aby mohli absorbovať straty, keď dlžníci zlyhali. Objavili sa obavy, že uplatnenie prístupu očakávaných úverových strát (ECL) v rámci IFRS 9 by u bánk automaticky viedlo k náhlemu a značnému nárastu rezerv na krytie úverových strát a že to by zasa oslabilo ich schopnosť poskytovať klientom úvery.

Prístup ECL v rámci IFRS 9 si vyžaduje uplatňovanie úsudku a flexibility. Ako uviedla IASB, od bánk (a iných spoločností) sa neočakáva automatické uplatňovanie ich existujúcich prístupov v súvislosti s ECL s cieľom stanoviť výšku rezerv v mimoriadnej situácii, akou je kríza spôsobená ochorením COVID-19. Komisia očakáva, že banky plne využijú svoj úsudok a flexibilitu v medziach štandardu IFRS 9 na zmiernenie akéhokoľvek neodôvodneného vplyvu krízy spôsobenej ochorením COVID-19 na rezervy bánk na krytie ECL bez toho, aby bola ohrozená dôvera investorov.

Posúdenie výrazného zvýšenia úverového rizika

Posúdenie výrazného zvýšenia úverového rizika (SICR) bánk by malo byť založené na zostávajúcej životnosti dotknutých finančných aktív. Náhle bodové zvýšenia pravdepodobnosti zlyhania (PD) v dôsledku krízy spôsobenej ochorením COVID-19, pri ktorých sa očakáva, že sú dočasné, by nemali viesť k výraznému zvýšeniu PD počas celej životnosti. Preto by logicky nemali viesť k výraznému zvýšeniu úverového rizika v porovnaní s očakávanou PD počas nasledujúcich dvanástich mesiacov.

Pri posudzovaní toho, či sa vyskytlo SICR, by banky mali klásť dostatočnú váhu na scenáre založené na dlhodobých stabilných makroekonomických vyhliadkach. IFRS 9 používa ako referenciu pre hodnotenie toho, či sa vyskytlo SICR, časový okamih (dátum vykazovania). Vzhľadom na jedinečnú povahu krízy spôsobenej ochorenímCOVID-19 je pre banky ťažké získať dostatočne primerané a preukázateľné informácie, aby pripravili spoľahlivé a na budúcnosť orientované scenáre pre stanovenie SICR. Namiesto jednoduchej extrapolácie súčasnej neistoty na nasledujúce roky by banky mali prikladať dostatočnú váhu scenárom založeným na dlhodobých stabilných makroekonomických vyhliadkach, ako to odporúča ECB . V liste významným inštitúciám ECB stanovila, ako by mali používať makroekonomické prognózy odborníkov ECB na svoje hodnotenie SICR v rámci IFRS 9 a vytváranie rezerv na krytie ECL.

Využitie moratórií a stanovovania úprav a SICR

Je nepravdepodobné, že by dočasné uľahčujúce opatrenia súvisiace s krízou spôsobenou ochorením COVID-19, ako sú súkromné alebo zákonné moratóriá, predstavovali zásadné „úpravy“ v rámci IFRS 9. Banky by mali využívať kvantitatívne a kvalitatívne posudzovanie a brať do úvahy špecifickú povahu moratórií na stanovenie toho, či by moratóriá viedli k „úprave“ v rámci IFRS 9, alebo či je úprava „zásadná“, a preto by viedla k zrušeniu uznania úveru. Komisia súhlasí s vyhlásením ESMA, že ak sú podporné opatrenia dočasné a týkajú sa vypuknutia nákazy COVID-19 a ak nie je výrazne ovplyvnená čistá hospodárska hodnota úveru, je nepravdepodobné, že úpravy budú zásadné.

Nemalo by dôjsť k automatickému záveru, že úvery utrpeli SICR len preto, že sa stali predmetom súkromných alebo zákonných moratórií. Moratóriá znovu nastavujú dátum, v porovnaní s ktorým sa majú vypočítať „dni po splatnosti“ dlžníkov. Moratóriá preto ovplyvňujú vyvrátiteľný predpoklad 30 dní pre zváženie SICR, ako aj stav 90 dní po splatnosti pre zváženie zlyhania dlžníka. Úvery, ktoré pred krízou spôsobenou nákazou COVID-19 dosahovali dobré výsledky a ktoré sú predmetom dočasného súkromného alebo zákonného moratória, by však automaticky neviedli k výrazne vyšším očakávaným rezervám na krytie ECL v rámci IFRS 9.

Vyjadrenia zverejnené EBA a ESMA 25. marca objasnili, že podporné opatrenia automaticky nevedú k SICR v rámci IFRS 9. Okrem toho uverejnila IASB 27. marca dokument o uplatňovaní IFRS 9 v kontexte krízy spôsobenej nákazou COVID-19 potvrdzujúci flexibilitu v rámci IFRS 9 a jasne sa odvolávajúci na vyjadrenia ECB, EBA a ESMA. Komisia súhlasí s rôznymi vyjadreniami orgánov, že ak sú podporné opatrenia dočasné a týkajú sa krízy spôsobenej nákazou COVID-19, je nepravdepodobné, že úpravy budú zásadné.

Využívanie úverových záruk a vytváranie rezerv na krytie ECL v rámci IFRS 9

Úverové záruky nezvyšujú ani neznižujú riziko zlyhania dlžníka, ale znižujú výšku úverových strát, ak skutočne dôjde k zlyhaniu dlžníka. Tam, kde vláda alebo iný subjekt poskytne dlžníkom záruky na bankové úvery, musia vziať banky tieto úverové záruky do úvahy pri výpočte výšky očakávaných úverových strát. Výška očakávaných úverových strát bude následne nižšia, pretože časť strát bude kompenzovaná touto zárukou.