Finančný sektor v súčasnosti nezohľadňuje vždy primerane environmentálne a klimatické riziká. Nárast prírodných katastrof súvisiacich s počasím znamená, že poisťovacie spoločnosti sa musia pripraviť na to, že budú znášať vyššie náklady. Banky budú takisto vystavené väčším stratám z dôvodu nižšej ziskovosti spoločností, ktoré boli najviac vystavené zmene klímy alebo ktoré do veľkej miery závisia od ubúdajúcich prírodných zdrojov. V rokoch 2000 až 2016 katastrofy súvisiace s počasím na celom svete vzrástli ročne o 46 % a v rokoch 2007 až 2016 hospodárske straty spôsobené extrémnym počasím na celom svete vzrástli o 86 % (117 miliárd EUR v roku 2016). Je to znepokojivý trend, pretože približne 50 % expozície bánk Eurozóny priamo alebo nepriamo súvisí s rizikami vyplývajúcimi zo zmeny klímy. Stále viac sa potvrdzuje, že súčasné obchodné modely ohrozujú aj ďalšie environmentálne problémy.

Zahrnutie environmentálnych a sociálnych cieľov do rozhodovania o finančných otázkach sa zameriava na obmedzenie finančného vplyvu environmentálnych a sociálnych rizík. Napríklad zvýšenie svetovej teploty o 2 stupne Celzia by mohlo mať destabilizujúce účinky na hospodárstvo a finančný systém Európy.

EÚ sa zaviazala uskutočniť tento prechod a sľúbila, že najmenej 20 % jej rozpočtu sa bude týkať priamo klímy. Už v roku 2017 bola napríklad takmer tretina investícií zmobilizovaných Európskym fondom pre strategické investície (EFSI) nasmerovaná do projektov týkajúcich sa energie, životného prostredia a efektívnosti zdrojov a do sociálnej infraštruktúry. Pôsobnosť fondu sa prostredníctvom EFSI 2.0 predlžuje do roku 2020 a investičné ciele sa zvyšujú na 500 miliárd EUR, pričom najmenej 40 % financovania prostredníctvom EFSI je určených na financovanie infraštruktúry a inovácií na podporu projektov v oblasti klímy. Na nasmerovanie ešte väčších investícií do udržateľných odvetví sú však jednoznačne potrebné ďalšie kroky.

Súčasné úrovne investícií nie sú dostatočné na podporu environmentálne a sociálne udržateľného hospodárskeho systému. Európa musí odstrániť ročný rozdiel v investíciách vo výške takmer 180 miliárd EUR, aby do roku 2030 dosiahla ciele v oblasti klímy a energie. Podľa odhadov Európskej investičnej banky (EIB) celkový rozdiel v investíciách do infraštruktúry v oblasti dopravy, energie a riadenia zdrojov dosiahol zarážajúcu úroveň 270 miliárd EUR ročne. Investori nemajú dostatočne jasnú predstavu o tom, čo sú udržateľné investície, a tento faktor prispieva k uvedenému rozdielu v investíciách a zároveň predstavuje prekážku pre financovanie sociálnej infraštruktúry, ktorá je potrebná na riešenie otázok nerovnosti a inkluzívnosti.

„Udržateľné financovanie“ sa vo všeobecnosti týka postupu riadneho zohľadnenia environmentálnych a sociálnych aspektov pri investičnom rozhodovaní, ktoré vedie k zvýšeným investíciám do dlhodobých a udržateľných činností. Konkrétnejšie sa environmentálne aspekty týkajú zmierňovania zmeny klímy a adaptácie na túto zmenu, ako aj životného prostredia vo všeobecnosti a súvisiacich rizík (napríklad prírodných katastrof). Sociálne aspekty sa môžu týkať otázok nerovnosti, inkluzívnosti, pracovnoprávnych vzťahov, investovania do ľudského kapitálu a komunít. Environmentálne a sociálne aspekty sú často prepojené, keďže existujúce systémy nerovnosti môže zhoršiť najmä zmena klímy. Riadenie verejných a súkromných inštitúcií vrátane riadiacich štruktúr, vzťahov na pracovisku a odmeňovania riadiacich pracovníkov zohráva základnú úlohu pri zabezpečení začlenenia sociálnych a environmentálnych aspektov do rozhodovacieho procesu.

Keďže stále častejšie čelíme katastrofickým a nepredvídateľným dôsledkom zmeny klímy a vyčerpania zdrojov, sú potrebné bezodkladné opatrenia na prispôsobenie verejných politík tejto novej realite. Kľúčovú úlohu tu má zohrávať finančný systém. Finančný systém sa reformuje s cieľom zohľadniť skúsenosti z finančnej krízy a v tomto kontexte sa stať súčasťou riešenia smerom k ekologickejšiemu a udržateľnejšiemu hospodárstvu. Presmerovanie súkromného kapitálu do udržateľnejších investícií si vyžaduje komplexný posun v spôsobe, akým funguje finančný systém. Je to nevyhnutné, ak má EÚ dosiahnuť udržateľnejší hospodársky rast, zabezpečiť stabilitu finančného systému a posilniť väčšiu transparentnosť a dlhodobý výhľad v hospodárstve. Takéto myslenie je aj základom projektu únie kapitálových trhov.

Sociálne faktory, ako sú zlé pracovné podmienky a rastúca nerovnosť, môžu mať na finančné inštitúcie konkrétne dôsledky vrátane právnych rizík. Ak napríklad spoločnosti nebudú dodržiavať medzinárodné pracovné normy, poškodí to ich povesť. Poškodenie v oblasti práva a povesti môže v konečnom dôsledku viesť k finančným stratám. Podobne môže rastúca nerovnosť príjmov zabrzdiť dlhodobý stabilný rast: z výskumu MMF vyplýva, že rastúca nerovnosť a nestabilný rast spolu súvisia.

1.3 Posilnenie transparentnosti a dlhodobého výhľadu

Základom dobre fungujúceho finančného systému je transparentnosť činností účastníkov trhu. Transparentnosť spoločností v otázkach udržateľnosti je predpokladom, ktorý účastníkom finančného trhu umožňuje riadne posúdiť vytváranie dlhodobých hodnôt spoločností a ich riadenie rizík v oblasti udržateľnosti. Podávanie správ spoločnosťami je neúčinné, ak dlhodobé riziká nie sú plne transparentné, a preto sa nemôžu zohľadniť. Transparentnosť spoločností v oblasti udržateľnosti bude spočívať nielen v informovaní účastníkov trhu, ale aj v pomoci pri riadení spoločností udržateľnejším a dlhodobejším spôsobom.

Zvýšená transparentnosť podporená inovačnými technológiami dáva občanom možnosť porovnať výkonnosť spoločností z hľadiska udržateľnosti a umožňuje retailovým investorom prijímať informované investičné rozhodnutia. V tomto kontexte Komisia víta a podporuje súkromné iniciatívy v oblasti zverejňovania informácií, ktoré napomáhajú ľahkej dostupnosti informácií o udržateľnom financovaní.

Udržateľnosť a dlhodobý výhľad sa navzájom dopĺňajú. Dlhodobý výhľad predstavuje postup prijímania rozhodnutí, ktoré majú dlhodobé ciele alebo dôsledky. Investície do environmentálnych a sociálnych cieľov si vyžadujú dlhodobú orientáciu. Súčasné trhové postupy sa však často zameriavajú na vytváranie vysokej návratnosti v krátkom časovom rámci. Ústrednou úlohou programu udržateľnosti je preto znížiť neprimeraný tlak na krátkodobú výkonnosť pri rozhodovaní o finančných a hospodárskych otázkach, najmä prostredníctvom zvýšenej transparentnosti, aby investori z podnikovej alebo retailovej sféry mohli prijímať informovanejšie a zodpovednejšie investičné rozhodnutia.

2Presmerovanie kapitálových tokov do udržateľnejšieho hospodárstva

2.1Jednotný systém klasifikácie udržateľných činností

Presun kapitálových tokov na udržateľnejšie hospodárske činnosti má byť založený na spoločnom chápaní toho, čo znamená pojem „udržateľný“. Jednotný systém klasifikácie EÚ – alebo taxonómia – ozrejmí, ktoré činnosti možno považovať za „udržateľné“. V tejto fáze ide o najdôležitejšie a najnaliehavejšie opatrenie tohto akčného plánu. Jasné usmernenia o činnostiach považovaných za činnosti prispievajúce k zmierňovaniu zmeny klímy a adaptácii na túto zmenu, ako aj o environmentálnych a sociálnych cieľoch pomôžu informovať investorov. Poskytnú podrobné informácie o príslušných odvetviach a činnostiach, a to na základe kritérií preskúmania, prahov a metriky. Je to dôležitý krok pri podpore toku kapitálu do udržateľných odvetví, ktoré potrebujú financovanie. S cieľom zabezpečiť väčšiu právnu istotu bude taxonómia EÚ postupne začlenená do právnych predpisov EÚ.

Vzhľadom na zložitosť a vysoko technickú povahu vypracovania takéhoto systému klasifikácie bude nejaký čas trvať, kým sa dospeje k plne funkčnej taxonómii EÚ v oblasti udržateľnosti, ktorá bude zahŕňať klímu, životné prostredie a sociálne aspekty. Vzhľadom na vývoj politických cieľov EÚ a ďalších aspektov, ako je rozvoj trhu, životného prostredia a technologický rozvoj, bude okrem toho treba vykonávať priebežné monitorovanie. Komisia preto navrhuje postupovať krok po kroku, počnúc taxonómiou činností v oblasti zmierňovania zmeny klímy, adaptácie na túto zmenu a niektorých environmentálnych činností. Ako druhý krok sa taxonómia zameria na zostávajúce environmentálne a sociálne činnosti, pričom uznáva, že žiadny aspekt udržateľnosti nesmie mať negatívny vplyv na ostatné príslušné riziká alebo ciele.

Opatrenie 1: Vytvorenie jednotného systému klasifikácie EÚ pre udržateľné činnosti 1. Na základe výsledku posúdenia vplyvu predloží Komisia v druhom štvrťroku 2018 legislatívny návrh, ktorý zabezpečí postupné vypracovanie taxonómie EÚ pre zmenu klímy, environmentálne a sociálne udržateľné činnosti, podľa potreby nadväzujúc na doterajšiu prácu. Cieľom je začleniť budúcu taxonómiu EÚ v oblasti udržateľnosti do práva EÚ a poskytnúť základ na použitie takéhoto systému klasifikácie v rôznych oblastiach (ako sú napríklad normy, značky, faktor podporujúci ekológiu na účely prudenciálnych požiadaviek, referenčné hodnoty udržateľnosti). Návrh bude obsahovať nástroje umožňujúce vytvorenie takéhoto systému klasifikácie a jeho pravidelnú aktualizáciu. 2. Ako prvý medzikrok okrem toho Komisia zriadi skupinu technických expertov pre udržateľné financovanie. Skupina bude musieť na základe širokej konzultácie so všetkými príslušnými zainteresovanými stranami do 1. štvrťroka 2019 uverejniť správu obsahujúcu prvú taxonómiu s osobitným zameraním na činnosti v oblasti zmierňovania zmeny klímy. Táto správa by sa mala do 2. štvrťroka 2019 rozšíriť o adaptáciu na zmenu klímy a iné environmentálne činnosti. Tieto správy budú predstavovať základ, z ktorého bude Komisia vychádzať pri postupnom vypracovaní taxonómie EÚ v oblasti udržateľnosti a v medziobdobí bude východiskovým referenčným bodom pre investovanie do činností súvisiacich so zmenou klímy a environmentálnych činností.

2.2 Normy a značky pre udržateľné finančné produkty

V nadväznosti na budúcu taxonómiu EÚ v oblasti udržateľnosti by normy a značky EÚ pre udržateľné finančné produkty chránili integritu udržateľného finančného trhu a dôveru k nemu, pričom by takisto umožnili ľahší prístup investorom, ktorí majú záujem o tieto produkty. Zelené dlhopisy napríklad umožnia subjektom (spoločnostiam, bankám, vládnym organizáciám atď.) požičiavať si peniaze od investorov, aby mohli financovať alebo refinancovať ekologické projekty, alebo činnosti týkajúce sa akcií alebo podnikania. Aj keď sa trh so zelenými dlhopismi rýchlo rozvíja, stále predstavuje menej ako 1 % celkových nesplatených dlhopisov na celom svete. Na základe súčasných najlepších postupov by norma EÚ prístupná účastníkom trhu uľahčila nasmerovanie väčšieho objemu investícií do ekologických projektov a tvorila by základ pre vypracovanie spoľahlivého označovania finančných produktov.

Systémy označovania môžu byť zvlášť užitočné pre retailových investorov, ktorí by chceli vyjadriť svoje investičné preferencie vzhľadom na udržateľné činnosti. Mohli by retailovým investorom uľahčiť výber tým, že by boli postupne začleňované do nástrojov, ako sú porovnávacie webové sídla alebo služby finančného plánovania, ktoré sa v súčasnosti vypracúvajú v kontexte akčného plánu Komisie pre spotrebiteľské finančné služby. Prieskumy naznačujú, že retailoví investori sa vo zvýšenej miere snažia o to, aby ich investície zohľadňovali klimatické, environmentálne a sociálne aspekty . Nedostatok označených finančných produktov však môže investorov odradiť od priameho nasmerovania finančných prostriedkov do udržateľných investícií. Pri vytváraní systému dobrovoľného udeľovania značky v rámci EÚ vidí Komisia potenciálny prínos v uplatňovaní nariadenia o environmentálnej značke EÚ. Mali by sa identifikovať kritériá pre špecifické finančné produkty ponúkané retailovým investorom (ako sú štrukturalizované retailové investičné produkty a poistné produkty). Komisia takisto zváži prínosy udeľovania značky sociálne zodpovedným finančným produktom, ako je SRI (spoločensky zodpovedné investovanie), a to v nadväznosti na skúsenosti európskych fondov sociálneho podnikania.

Opatrenie 2: Vytváranie štandardov a značiek pre ekologické finančné produkty 1. Ako prvý krok bude skupina technických expertov Komisie pre udržateľné financovanie na základe výsledkov verejnej konzultácie zodpovedná za vypracovanie správy o štandardoch EÚ pre zelené dlhopisy vychádzajúcej zo súčasných najlepších postupov, a to do 2. štvrťroka 2019. 2. V rámci nariadenia o prospekte Komisia do 2. štvrťroka 2019 špecifikuje obsah prospektu pre vydávanie zelených dlhopisov s cieľom poskytnúť potenciálnym investorom dodatočné informácie. 3. Po prijatí taxonómie v oblasti udržateľnosti preskúma Komisia používanie rámca environmentálnej značky EÚ pre určité finančné produkty.

2.3Posilnenie investovania do udržateľných projektov

Predpokladom prechodu na udržateľnejší hospodársky model je mobilizácia súkromného kapitálu na udržateľné projekty, najmä na infraštruktúru. Podľa vyjadrenia OECD prispieva infraštruktúra približne k 60 % emisií skleníkových plynov. Vzhľadom na potreby udržateľných investícií do infraštruktúry má kľúčový význam postupné vytváranie vhodných rámcov, aby sa popri verejných prostriedkoch využívali aj súkromné investície.

V rámci EÚ a v jednotlivých odvetviach však existujú výrazné rozdiely, pokiaľ ide o kapacitu v oblasti vypracúvania a realizácie projektov. K rozsiahlejšiemu plánovaniu udržateľných projektov by prispelo lepšie poradenstvo a technická pomoc. Okrem rozsiahlych projektov infraštruktúry si prechod na čistú energiu vyžaduje aj dostupnosť primeraného financovania pre menšie, rozdelené projekty.

Okrem toho, že poskytla granty, Komisia v rámci Investičného plánu pre Európu významne posilnila svoju finančnú a technickú podporu pre udržateľné investície do infraštruktúry, a to najmä prostredníctvom EFSI a Európskeho centra investičného poradenstva. Potvrdilo sa, že EFSI je nápomocný pri priťahovaní súkromných investícií do strategických projektov v rámci EÚ, pretože zmobilizoval celkové investície v hodnote takmer 265 miliárd EUR. Po prvých úspešných rokoch svojho pôsobenia bol EFSI nedávno predĺžený do roku 2020 (EFSI 2.0) a jeho investičný cieľ bol zvýšený na pol bilióna EUR. EFSI 2.0 sa okrem toho ešte viac zameria na udržateľné projekty, pričom najmenej 40 % jeho financovania infraštruktúry a inovácií je určených na podporu projektov v oblasti klímy. Európske centrum investičného poradenstva ako portál EÚ pre podporu investícií takisto poskytne väčšiu poradenskú kapacitu na regionálnej a miestnej úrovni s cieľom podporiť projekty s klimatickým, environmentálnym a sociálnym dosahom.

Vykonávanie vonkajšieho investičného plánu EÚ (EIP) bude súčasne stimulovať udržateľné investície v partnerských krajinách počnúc krajinami Afriky a krajinami susediacimi s EÚ. Očakáva sa, že v rámci EIP sa do roku 2020 investuje viac ako 44 miliárd EUR, a to mobilizovaním verejného a súkromného financovania prostredníctvom Európskeho fondu pre udržateľný rozvoj (EFSD), ktorý poskytuje technickú pomoc pre investičné projekty a posilňuje priaznivé investičné prostredie a podnikateľské prostredie. Udržateľný rozvoj sa začleňuje do návrhu nástroja a všetky projekty budú mať jasný rozmer v oblasti udržateľnosti, napríklad prostredníctvom podporovania udržateľného poľnohospodárstva a prepojenia, ako aj vytvárania dôstojných pracovných miest.

Pre viacročný finančný rámec po roku 2020 Komisia predložila lídrom Európskej únie na diskusiu návrh na zriadenie jednotného investičného fondu zahŕňajúceho všetky trhové nástroje EÚ s cieľom ďalej zvyšovať efektívnosť podpory investícií EÚ. Na základe úspešného pôsobenia EFSI by takýto fond mohol poskytovať finančnú podporu a súvisiacu technickú pomoc na pritiahnutie súkromných investícií vrátane investícií do udržateľnej infraštruktúry. Zaistený rozpočtovou zárukou EÚ by jeden investičný fond mohol podporovať investičné priority a zjednodušiť interakciu medzi investormi, príjemcami, Európskou komisiou, realizačnými partnermi, ako je EIB a národné podporné banky, a potenciálnymi novými partnermi, ako sú nadácie a dobročinné organizácie. Ako pokračovanie činnosti Európskeho centra investičného poradenstva by takáto podpora mohla zahŕňať aj prvok pomoci pri vývoji projektu, aby sa pokračovalo v budovaní väčšej kapacity pre vypracovanie udržateľných projektov.