P9_TA(2022)0287

Riešenie potravinovej bezpečnosti v rozvojových krajinách

Uznesenie Európskeho parlamentu zo 6. júla 2022 o riešení potravinovej bezpečnosti v rozvojových krajinách (2021/2208(INI))

(2023/C 47/11)

Európsky parlament,

— so zreteľom na článok 25 Všeobecnej deklarácie ľudských práv a článok 11 Medzinárodného paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach, v ktorých sa uznáva právo na výživu ako súčasť práva na primeranú životnú úroveň,

— so zreteľom na článok 21 Zmluvy o Európskej únii,

— so zreteľom na článok 208 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), v ktorom sa opätovne potvrdzuje, že Únia musí zohľadniť ciele rozvojovej spolupráce v politikách, ktoré uskutočňuje a ktoré môžu mať vplyv na rozvojové krajiny,

— so zreteľom na článok 214 ZFEÚ, v ktorom sa stanovujú zásady a ciele operácií humanitárnej pomoci EÚ,

— so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/947 z 9. júna 2021, ktorým sa zriaďuje Nástroj susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce – Globálna Európa, mení a zrušuje rozhodnutie č. 466/2014/EÚ a zrušuje nariadenie (EÚ) 2017/1601 a nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (1),

— so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1257/96 z 20. júna 1996 o humanitárnej pomoci (2),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 31. marca 2010 o humanitárnej potravinovej pomoci (COM(2010)0126) a o politickom rámci EÚ na pomoc rozvojovým krajinám pri riešení výziev v oblasti potravinovej bezpečnosti (COM(2010)0127),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 3. októbra 2012 s názvom Prístup EÚ k zvyšovaniu odolnosti: poučenie z kríz v oblasti potravinovej bezpečnosti (COM(2012)0586),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 12. marca 2013 s názvom Zlepšenie výživy matiek a detí v rámci vonkajšej pomoci: politický rámec EÚ (COM(2013)0141),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 10. marca 2021 o humanitárnej činnosti EÚ: nové výzvy, rovnaké zásady (COM(2021)0110), v ktorom sa okrem iného počíta s kľúčovými opatreniami na posilnenie prepojenia medzi humanitárnou oblasťou, rozvojom a mierom s cieľom lepšie prepojiť naliehavú pomoc a dlhodobé riešenia, a na uznesenie Európskeho parlamentu z 15. decembra 2021 o novom smerovaní humanitárnej činnosti EÚ (3),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 23. marca 2022 s názvom Zaistenie potravinovej bezpečnosti a posilnenie odolnosti potravinových systémov (COM(2022)0133),

— so zreteľom na akčný plán EÚ pre rodovú rovnosť a posilnenie postavenia žien v rámci vonkajšej činnosti EÚ na roky 2021 – 2025 (GAP III) a na uznesenie Európskeho parlamentu o ňom (4),

— so zreteľom na akčný plán Komisie v oblasti výživy z 3. júla 2014 zameraný na zníženie počtu detí mladších ako päť rokov so spomaleným rastom o 7 miliónov do roku 2025 (SWD(2014)0234) a na súvisiacu šiestu správu o pokroku z 12. augusta 2021 (SWD(2021)0229),

— so zreteľom na svoje uznesenia o potravinovej bezpečnosti a výžive, najmä uznesenie z 27. novembra 2014 o nedostatočnej výžive a podvýžive detí v rozvojových krajinách (5), uznesenie zo 7. júna 2016 o Novej aliancii pre potravinovú bezpečnosť a výživu (6) a uznesenie z 5. októbra 2016 o ďalších krokoch zameraných na splnenie globálnych cieľov a záväzkov EÚ v oblasti výživy a potravinovej bezpečnosti vo svete (7),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 24. marca 2022 o potrebe naliehavého akčného plánu EÚ na zaistenie potravinovej bezpečnosti v EÚ aj mimo nej v súvislosti s ruskou inváziou na Ukrajinu (8),

— so zreteľom na závery Rady z 28. mája 2013 o potravinovej a výživovej bezpečnosti v rámci vonkajšej pomoci,

— so zreteľom na závery Rady z 26. novembra 2018 o posilnení globálnej potravinovej a výživovej bezpečnosti, z 25. novembra 2019 o štvrtej správe o pokroku v súvislosti s akčným plánom pre výživu, z 20. mája 2021 o prioritách EÚ na samit OSN o potravinových systémoch v roku 2021 a zo 14. júna 2021 o posilnení záväzku Tímu Európa v oblasti ľudského rozvoja a z 19. novembra 2021 o problematike vody vo vonkajšej činnosti,

— so zreteľom na spoločné vyhlásenie Rady a zástupcov vlád členských štátov, ktorí sa zišli na zasadnutí Rady, Európskeho parlamentu a Európskej komisie – Európsky konsenzus o humanitárnej pomoci v roku 2008 (9) a so zreteľom na Európsky konsenzus o rozvoji z roku 2017,

— so zreteľom na šesť globálnych cieľov stanovených Svetovým zdravotníckym zhromaždením v roku 2012 a týkajúcich sa výživy matiek, dojčiat a malých detí do roku 2025, a to i) zníženie počtu detí mladších ako päť rokov so spomaleným rastom o 40 %, ii) zníženie výskytu anémie u žien v reprodukčnom veku o 50 %, iii) zníženie výskytu nízkej pôrodnej hmotnosti o 30 %, iv) žiadne zvýšenie výskytu nadváhy detí, v) zvýšenie miery výlučného dojčenia počas prvých šiestich mesiacov aspoň o 50 % a vi) zníženie miery chradnutia detí na menej ako 5 %,

— so zreteľom na správy o stave potravinovej bezpečnosti a výživy vo svete, globálnu správu o potravinových krízach a správu o celosvetovej výžive vrátane vydaní z roku 2021, usmernenia o práve na výživu Organizácie OSN pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO), dobrovoľné usmernenia Výboru FAO pre svetovú potravinovú bezpečnosť o potravinových systémoch a výžive, 10 prvkov agroekológie usmerňujúcich prechod na udržateľné potravinové a poľnohospodárske systémy (FAO) a akčný rámec pre potravinovú bezpečnosť a výživu počas dlhotrvajúcich kríz z roku 2014,

— so zreteľom na správu o stave svetového rybolovu a akvakultúry za rok 2020, ktorú vypracovala Organizácia OSN pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO) (10),

— so zreteľom na dohody o partnerstvách v odvetví udržateľného rybárstva medzi EÚ a príslušnými tretími krajinami,

— so zreteľom na Globálnu sieť proti potravinovým krízam, teda alianciu humanitárnych a rozvojových aktérov, ktorí prostredníctvom spoločnej analýzy a výmeny vedomostí pracujú na posilňovaní koordinácie kombinovaného humanitárneho, rozvojového a mierového úsilia,

— so zreteľom na Deklaráciu OSN o právach pôvodného obyvateľstva (UNDRIP) z 13. septembra 2007 a Deklaráciu OSN o právach roľníkov a iných ľudí pracujúcich vo vidieckych oblastiach z 28. septembra 2018,

— so zreteľom na rezolúciu Valného zhromaždenia OSN z 25. septembra 2015 s názvom Transformujeme náš svet: Agenda 2030 pre udržateľný rozvoj,

— so zreteľom na rezolúciu Valného zhromaždenia OSN z 1. apríla 2016 s názvom Dekáda OSN pre opatrenia v oblasti výživy (2016 – 2025), ktorej cieľom je podnietiť intenzívnejšie opatrenia na odstránenie hladu a podvýživy a zabezpečiť všeobecný prístup k zdravšiemu a udržateľnejšiemu stravovaniu pre všetkých ľudí, bez ohľadu na to, kto sú a kde žijú,

— so zreteľom na ciele udržateľného rozvoja OSN a na ich úzko prepojenú a integrovanú povahu, najmä cieľ č. 1 odstrániť chudobu vo všetkých jej formách všade, cieľ č. 2 odstrániť hlad, dosiahnuť potravinovú bezpečnosť a lepšiu výživu a podporovať udržateľné poľnohospodárstvo, cieľ č. 3 zabezpečiť zdravý život a podporovať blahobyt pre všetkých v každom veku, cieľ č. 5 dosiahnuť rodovú rovnosť a posilniť postavenie všetkých žien a dievčat, cieľ č. 6 zabezpečiť prístup k vode a sanitácii pre všetkých, cieľ č. 10 znížiť nerovnosť v rámci krajín a medzi nimi, cieľ č. 12 zabezpečiť udržateľné modely spotreby a výroby, cieľ č. 13 prijať naliehavé opatrenia na boj proti zmene klímy a jej vplyvom a cieľ č. 17 posilniť prostriedky vykonávania a oživiť globálne partnerstvo pre udržateľný rozvoj,

— so zreteľom na rezolúciu Bezpečnostnej rady OSN č. 2417 z roku 2018, v ktorej sa odsudzuje vyhladovanie civilistov ako spôsob vedenia boja a nezákonné odopieranie prístupu humanitárnej pomoci civilnému obyvateľstvu,

— so zreteľom na správu Medzivládnej platformy pre biodiverzitu a ekosystémové služby (IPBES) a Medzivládneho panelu o zmene klímy (IPCC) (11) z júna 2020, v ktorej sa zdôrazňuje prepojenie medzi bojom proti zmene klímy a zachovaním biodiverzity,

— so zreteľom na dobrovoľné usmernenia CFS pre zodpovednú správu držby pôdy, rybolovných zdrojov a lesov v kontexte národnej potravinovej bezpečnosti (2012) a na zásady zodpovedného investovania do poľnohospodárstva a potravinových systémov (CFS) (2015),

— so zreteľom na hnutie Scaling Up Nutrition a jeho činnosť zameranú na odstránenie podvýživy vo všetkých jej formách prostredníctvom podpory iniciatív pod vedením vlády a priorít zapojených krajín v spolupráci s občianskou spoločnosťou, OSN, darcami, podnikmi a výskumníkmi,

— so zreteľom na prísľub Komisie prijatý na samite Výživa v záujme rastu, ktorý sa konal v decembri 2021 v Tokiu, vyčleniť 2,5 miliardy EUR na boj proti podvýžive počas obdobia 2021 – 2024 a na trvalý záväzok EÚ znížiť do roku 2025 výskyt spomaleného rastu u detí aspoň o 7 miliónov,

— so zreteľom na pakt skupiny G7 o predchádzaní hladomoru a humanitárnych krízach, ktorý bol schválený na samite G7 13. júna 2021 v Cornwalle, kde sa členovia G7 zaviazali bojovať proti hladu a predchádzať hladomoru prostredníctvom spoločných opatrení;

— so zreteľom na článok 54 rokovacieho poriadku,

— so zreteľom na stanovisko Výboru pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka,

— so zreteľom na správu Výboru pre rozvoj (A9-0195/2022),

A. keďže mierna alebo závažná potravinová neistota sa od roku 2014 pomaly zvyšuje, pričom v roku 2020 nemal takmer každý tretí človek (2,37 miliardy) žiadny prístup k primeranej výžive (12);

B. keďže závažnosť a rozsah potravinových kríz od roku 2020 vzrástli v dôsledku konfliktov, hospodárskych otrasov a extrémnych javov počasia alebo kombinácie týchto faktorov, pričom takmer 193 miliónov ľudí v roku 2021 akútne trpí potravinovou neistotou a potrebujú naliehavú potravinovú pomoc, čo je najvyšší počet ľudí s akútnou potravinovou neistotou na celom svete zaznamenaný počas šesťročnej existencie globálnej správy o potravinových krízach; keďže 720 až 811 miliónov ľudí čelí hladu a piatim krajinám hrozí hladomor, vrátane Južného Sudánu, Etiópie, Madagaskaru, Nigérie (16 štátov a federálne územie hlavného mesta) a Jemenu (13);

C. keďže právo na výživu sa vzťahuje na rozmer dostupnosti, prístupnosti a primeranosti (dostatočné množstvo a stabilita prístupu);

D. keďže podľa Organizácie OSN pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO) je potravinová bezpečnosť stav, keď „všetci ľudia majú v súlade so svojimi výživovými potrebami a stravovacími návykmi neustále fyzický a ekonomický prístup k bezpečným a výživným potravinám v dostatočnom množstve pre aktívny a zdravý život (14);

E. keďže nezákonná, nevyprovokovaná a neospravedlniteľná ruská vojna agresie na Ukrajine ešte viac destabilizovala už aj tak krehké poľnohospodárske trhy a zhoršila už aj tak vážnu situáciu spôsobenú ochorením COVID-19 a vyvinula ďalší tlak na prebiehajúce potravinové krízy a celosvetovú potravinovú bezpečnosť, čím sa medzinárodné ceny potravín a krmív zvýšili nad ich už aj tak vysokú úroveň; keďže to pravdepodobne zvýši potravinovú neistotu, chudobu, sociálne nepokoje a nestabilitu v mnohých rozvojových krajinách, ktoré sú vo veľkej miere závislé od dovozu pšenice z Ukrajiny a Ruska, keďže štyridsať percent vývozu pšenice a kukurice z Ukrajiny smeruje na Blízky východ a do Afriky;

F. keďže podľa FAO sa takmer 50 krajín spolieha na Rusko a Ukrajinu pri plnení najmenej 30 % svojich potrieb dovozu pšenice, pričom 26 krajín získava viac ako 50 % dovozu pšenice z oboch krajín; keďže Svetový potravinový program nakupoval takmer polovicu svojich svetových zásob pšenice z Ukrajiny a poukázal na to, že najviac zasiahnuté budú súčasné potravinové krízy v krajinách ako Afganistan, Etiópia, Sýria a Jemen;

G. keďže Ukrajina aj Rusko sú čistými vývozcami poľnohospodárskych výrobkov a obe zohrávajú vedúcu úlohu v dodávkach na svetové trhy s potravinami a hnojivami, kde sa vývozné dodávky často pochádzajú len z niekoľkých krajín; keďže táto koncentrácia by mohla trhy vystaviť zvýšenej zraniteľnosti a nestálosti; keďže Rusko je popredným vývozcom syntetických dusíkatých hnojív a ich zložiek a Bielorusko je významným vývozcom draselných hnojív; keďže ceny dusíkatých hnojív sú do značnej miery závislé od cien zemného plynu, produktu, v prípade ktorého má Rusko významné postavenie na trhu; keďže mnohé rozvojové krajiny už pred konfliktom zápasili s negatívnymi účinkami vysokých medzinárodných cien potravín a hnojív;

H. keďže index cien potravín FAO, ktorý sleduje medzinárodné ceny potravín a krmív, stúpol na nový historický rekord a po ďalších nárastoch cien a inflácii potravín sú pravdepodobne výrazne nad ich už aj tak vysokými úrovňami;

I. keďže podľa FAO dosiahol index cien potravín vo februári 2022 rekordnú výšku; keďže uvádza, že faktory ovplyvňujúce infláciu potravín sa neobmedzujú len na podmienky plodín a dostupnosť vývozu, ale oveľa väčší tlak na infláciu cien potravín má pôvod mimo potravinárskej výroby, najmä v odvetviach energetiky, hnojív a krmív;

J. keďže v Afrike bola v roku 2020 najviac rozšírená potravinová neistota, pričom 60 % afrického obyvateľstva (799 miliónov ľudí) bolo postihnutých miernou alebo závažnou potravinovou neistotou (15);

K. keďže Európska únia by mala venovať osobitnú pozornosť krajinám, ktoré čelia hladomoru zhoršovanému prírodnými katastrofami, ako je Madagaskar, ktorý nedávno zasiahli intenzívne cyklóny a kde sú dvaja z piatich obyvateľov postihnutí akútnou potravinovou neistotou, najmä v regióne Veľkého Juhu, kde viac ako 300 000 detí trpí vážnou podvýživou;

L. keďže mnohí drobní poľnohospodári v rozvojových krajinách nemajú prístup k zdravej, výživnej a udržateľnej strave vzhľadom na odľahlosť, nízke príjmy a nedostatočný prístup k zdrojom rôznych potravín; keďže z dôkazov vyplýva, že investície do sektora drobných poľnohospodárov a regionálnych štruktúr prinášajú najlepšiu návratnosť, pokiaľ ide o znižovanie chudoby a rast, čím sa zdôrazňuje potreba zamerať úsilie na zvýšenie príjmov drobných poľnohospodárov, a najmä žien, a posilniť odolnosť zraniteľných komunít;

M. keďže v roku 2020 si približne 3 miliardy ľudí na svete nemohli dovoliť zdravo sa stravovať a keďže miera obezity sa vo všetkých regiónoch prudko zvyšuje (16);

N. keďže nesprávna výživa je abnormálny fyziologický stav spôsobený podvýživou, ako aj nadváha a obezita; keďže zdravie žien a dievčat úzko súvisí s telesným a duševným zdravím, ako aj s nutričným stavom ich budúcich detí; keďže podvýživa tehotných žien a matiek zvyšuje riziko komplikácií počas tehotenstva, úmrtnosť matiek a podvýživu a úmrtnosti detí; keďže podvýživou stále trpí neprijateľne veľký počet detí: zo všetkých detí mladších ako päť rokov má 22 % spomalený rast v dôsledku chronickej podvýživy, 6,7 % je postihnutých chradnutím – čo je forma akútnej podvýživy – a 5,7 % trpí nadváhou (17) a očakáva sa, že skutočné čísla spomaleného rastu a chradnutia budú v dôsledku účinkov pandémie vyššie;

O. keďže zaistenie bezpečného a zabezpečeného prístupu k vode je úzko spojené so zlepšovaním potravinovej bezpečnosti a výživy; keďže nedostatok vody postihuje viac ako 40 % svetovej populácie, pričom podľa najnovšej svetovej správy OSN o rozvoji vodných zdrojov (2021) viac ako 2 miliardy ľudí nemajú priamy a zabezpečený prístup k bezpečnej pitnej vode na celom svete;

P. keďže prežitie viac ako 10 % svetovej populácie závisí od rybolovu a akvakultúry (18) a keďže podľa OSN viac ako 3 miliardy ľudí závisia od oceánov, pokiaľ ide o ich hlavné zdroje bielkovín predovšetkým z rýb a morských plodov; keďže maloobjemový rybolov predstavuje viac ako 90 % svetových rybárov a pracovníkov v oblasti rybolovu;

Q. keďže systémy zdravotnej starostlivosti, ktoré nie sú veľmi odolné a silné, sú ohrozené pravidelným výskytom epidémií, najmä pokiaľ ide o ich schopnosť zabezpečiť kontinuitu najzákladnejšej starostlivosti; keďže za posledné dva roky boli zdroje systému zdravotnej starostlivosti odklonené od rôznych nutrične dôležitých funkcií a základných zdravotníckych služieb súvisiacich s podvýživou – vrátane predpôrodnej starostlivosti, doplňovania mikroživín a prevencie a liečby detskej hnačky, infekcií a akútnej podvýživy – k boju proti ochoreniu COVID-19 a keďže liečba a preventívne služby súvisiace s podvýživou sú naďalej nedostatočne začlenené do základných balíkov zdravotnej starostlivosti vnútroštátnych systémov zdravotnej starostlivosti a spravodlivý prístup k službám starostlivosti je naďalej nedostatočný;

R. keďže chronická chudoba, vysoká a pretrvávajúca miera nerovnosti a neudržateľné potravinové systémy spolu s častejšími prírodnými katastrofami spojenými najmä so zmenou klímy sú základnými príčinami potravinovej neistoty a podvýživy;

S. keďže podľa šiestej správy IPCC z roku 2022 zmena klímy vrátane zvýšenia frekvencie a intenzity extrémov znižuje potravinovú bezpečnosť a bezpečnosť vody, znižuje výnosy plodín, mení pasienky a sezónne presuny zvierat a znižuje výživovú hodnotu potravín, čím brzdí úsilie o splnenie Agendy 2030 a jej cieľov udržateľného rozvoja;

T. keďže zmena klímy ďalej vystavuje ženy rizikám a zraniteľnostiam; keďže zmena klímy zhoršuje existujúce výzvy, ako je náhla strata výroby potravín a prístupu k potravinám, a základné zraniteľné miesta vrátane zhoršujúcej sa chudoby a potravinovej neistoty, ktoré znamenajú viacnásobné krízy pre obyvateľov; keďže znížená rozmanitosť stravy v dôsledku toho zvýšila podvýživu v mnohých komunitách, najmä v prípade domorodého obyvateľstva, malých poľnohospodárov a domácností s nízkymi príjmami, pričom sa to osobitne týka detí, starších ľudí a tehotných žien;

U. keďže FAO odhaduje, že na celom svete sa stratilo približne 75 % genetickej rozmanitosti rastlín; keďže rozsiahla genetická erózia zvyšuje našu zraniteľnosť voči zmene klímy a výskytu nových škodcov a chorôb;

V. keďže biodiverzita a s ňou súvisiace služby – opeľovanie, predátori škodcov, zvýšená odolnosť agroekosystémov voči erózii, suchám a záplavám, tvorba pôdy a zachytávanie uhlíka – sú nevyhnutné na zabezpečenie udržateľnej výroby potravín;

W. keďže budovanie odolnosti biodiverzity a podpora integrity ekosystémov môžu zachovať prínosy pre ľudí vrátane živobytia, ľudského zdravia a blahobytu a poskytovania potravín;

X. keďže počet ľudí, ktorí naliehavo potrebujú pomoc v oblasti potravín, výživy a živobytia, sa zvyšuje (19); keďže hlavnými príčinami nedostatočnej potravinovej a výživovej neistoty a podvýživy, ktoré sa zhoršujú, sú konflikty, zmena klímy a extrémne výkyvy počasia, zhoršovanie stavu životného prostredia, rastúce ceny energie, obmedzený prístup k vode, hospodárske otrasy, chronická chudoba a vysoká a pretrvávajúca úroveň nerovnosti vrátane rodovej nerovnosti, nedostatočný prístup k základným sociálnym a zdravotníckym službám, celosvetový populačný rast a neúspešná správa vecí verejných, ktoré môžu následne viesť k potrebe migrácie;

Y. keďže konflikty narúšajú prístup k potravinám a základným sociálnym službám, ktoré ovplyvňujú stabilné zdravie vrátane služieb v oblasti výživy, vody, sanitácie a hygieny a poškodzujú prírodné zdroje, infraštruktúru, výrobné prostriedky a hospodárske zvieratá; keďže potravinová neistota môže byť zdrojom konfliktov medzi postihnutými komunitami, čím sa prehlbujú existujúce výzvy a napätia spojené s nedostatkom zdrojov;

Z. keďže pandémia ochorenia COVID-19 viedla k narušeniu hodnotových reťazcov od výroby a prepravy až po skladovanie a predaj potravín a obmedzenia pohybu obmedzili prístup poľnohospodárov a spotrebiteľov na trhy, čím ešte viac bránili spravodlivému prístupu k primeraným potravinám a výžive pre všetkých, a odhalili neodolnosť potravinových systémov založených na dovoze a význam udržateľných agropotravinových systémov;

AA. keďže pandémia ochorenia COVID-19 viedla k zvýšeniu chudoby v prípade neexistencie minima všeobecnej sociálnej ochrany; keďže obmedzenia ovplyvnili každodennú hospodársku činnosť, od ktorej sú závislé mnohé domácnosti, čo viedlo k ťažkostiam pri prístupe k zdravým a výživným potravinám alebo pri pokrytí zdravotných potrieb; keďže prístup ku kvalitnej zdravotnej starostlivosti je v mnohých rozvojových krajinách mimoriadne obmedzený, najmä pokiaľ ide o najzraniteľnejšie a marginalizované osoby;

AB. keďže inkluzívne, efektívne, odolné a udržateľné potravinové systémy majú zásadný význam pre dosiahnutie Agendy 2030 a jej cieľov udržateľného rozvoja; keďže pandémia ochorenia COVID-19 odhalila nedostatky v globálnych potravinových systémoch, prehĺbila nerovnosti a ohrozila životy a živobytia najzraniteľnejších osôb; keďže Desaťročie opatrení OSN vyzýva na urýchlenie revolučných riešení globálnych výziev pre ľudí a planétu, od chudoby a rodovej rovnosti až po zmenu klímy, nerovnosť a odstraňovanie rozdielov vo financovaní;

AC. keďže výživa je dôležitou otázkou, ktorá je základom a hnacou silou dosiahnutia aspoň 12 zo 17 cieľov udržateľného rozvoja, a je neoddeliteľne spätá s inými kľúčovými otázkami udržateľného rozvoja, a to buď preto, že od nich závisí (t. j. voda, sanitácia a hygiena a poľnohospodárstvo), pretože ich umožňuje (t. j. zdravie, zamestnanosť), alebo preto, že robí obe (t. j. rodová rovnosť a vzdelávanie);

AD. keďže Marrákešská dohoda z roku 1994, a najmä Dohoda Svetovej obchodnej organizácie (WTO) o poľnohospodárstve, prispeli k špecializácii poľnohospodárskych regiónov; keďže táto špecializácia viedla k vzniku regiónov s vysokou úrovňou vývozu a iných, ktoré sú takmer úplne závislé od dovozu: keďže táto situácia nie je odolná voči krízam, ako sú vojny, a je jedným z faktorov, ktoré prispievajú k súčasnej celosvetovej potravinovej nestabilite;

AE. keďže vysoká závislosť od dovozu potravín vo veľkej miere vystavuje obyvateľstvo výkyvom na svetovom trhu, najmä osoby, ktoré vynakladajú významný podiel svojich príjmov na každodenné potravinové potreby;

AF. keďže nestabilita medzinárodných trhov vedie k potravinovej neistote v krajinách, v ktorých chýba silná poľnohospodárska politika, keďže obdobia nízkych cien majú negatívny vplyv na výrobné kapacity a vedú k nárastu dovozu, čo spôsobuje zraniteľnosť mestského obyvateľstva v prípade nárastu svetových cien;

AG. keďže poľnohospodárske politiky sú primárnou makroekonomickou politikou a v dôsledku nedostatočnej ochrany pred extrémnou volatilitou svetových cien sú škody spôsobené infláciou pre rozvíjajúce sa ekonomiky ničivé;

AH. keďže potravinová sebestačnosť je právom ľudí a krajín definovať vlastné poľnohospodárske a potravinové politiky; keďže cieľom tejto koncepcie je umožniť každej krajine, aby uživila svoje vlastné obyvateľstvo a bola sebestačná a nezávislá; keďže zámer stratégie Z farmy na stôl, ktorým je znížiť závislosť poľnohospodárov od externých výstupov, je v súlade s týmto vymedzením;

AI. keďže v Európskej zelenej dohode a stratégii Z farmy na stôl sa prijímajú holistické prístupy k poľnohospodárstvu nielen s cieľom zabrániť klimatickej kríze a kríze biodiverzity v Európe, ale aj k zaisteniu potravinovej bezpečnosti, zlepšeniu výživy a verejného zdravia; keďže slúži ako vzor pre investície v oblasti financovania rozvoja s cieľom využiť odolnosť a potravinovú sebestačnosť rozvojových krajín;

AJ. keďže cieľom stratégie Z farmy na stôl je znížiť používanie poľnohospodárskych vstupov, a najmä znížiť do roku 2030 celkové používanie chemických pesticídov o 50 %, najnebezpečnejších pesticídov o 50 % a hnojív aspoň o 20 %;

AK. keďže výživa je dôležitou investíciou, pretože dobrá výživa počas prvých tisíc dní života dieťaťa je nevyhnutná na dosiahnutie plného fyzického, intelektuálneho a ľudského potenciálu; keďže hlad a podvýživa negatívne ovplyvňujú schopnosť detí učiť sa a vedú ich k tomu, aby predčasne ukončili školskú dochádzku, predstavujú celoživotnú záťaž pre jednotlivcov a spoločnosti a majú nepriaznivý vplyv na ľudský a národný hospodársky rozvoj; keďže dobrá výživa je preto základom prosperity spoločností;

AL. keďže na vrchole pandémie ochorenia COVID-19 zostalo po zatvorení škôl 370 miliónov detí bez prístupu k zabezpečenému školskému jedlu, často ich jedinému teplému jedlu dňa, keďže programy školskej stravy sú dôležitým prvkom boja proti hladu detí a viacerým formám podvýživy; keďže na druhej strane potravinová neistota narúša fungovanie spoločnosti vrátane schopnosti rodín vysielať svoje deti do školy a tým, že zvyšuje tlak na rodiny, môže byť hnacou silou domáceho a rodovo motivovaného násilia; keďže za každý dolár investovaný do intervencií v oblasti výživy možno vytvoriť výnos 16 dolárov;

AM. keďže tak ako v iných oblastiach humanitárnej a rozvojovej pomoci, rastúce potreby nie sú sprevádzané primeranými zdrojmi, čo vedie k rýchlo rastúcej medzere vo financovaní, čo si vyžaduje inteligentnejšie a systematickejšie prístupy, systémovú transformáciu smerom k sociálne spravodlivým potravinovým systémom, keďže naše súčasné potravinové systémy prehlbujú sociálno-ekonomické a rodové nerovnosti, ktoré bránia prístupu k zdravej, spravodlivej a udržateľnej výžive;

AN. keďže ženy zohrávajú pri zabezpečovaní výživy pre ľudstvo kľúčovú úlohu ako poľnohospodárky, opatrovateľky a výrobkyne – vyrábajú 60 – 80 % potravín v rozvojových krajinách –, nemajú však rovnaký prístup k potravinám a zdrojom, službám a statkom, ktoré zvyšujú výnosy a príjmy; keďže ženy vykonávajú 75 % neplatenej starostlivosti a práce v domácnosti a ženy vo vidieckych komunitách a krajinách s nízkymi príjmami trávia opatrovateľskou prácou až 14 hodín denne;

AO. keďže rodová nerovnosť ovplyvňuje rozdelenie práce a vedie k neprimeranej a neplatenej záťaži žien a dievčat v oblasti starostlivosti;

AP. keďže je potrebné zabezpečiť ochranu práv žien a dievčat na všetkých úrovniach a poskytnúť im priestor v rozhodovacích procesoch; keďže ženy a dievčatá sú najviac postihnuté zmenou klímy a katastrofami, čo vedie k zvýšenej zraniteľnosti v dôsledku narastajúcich rizík;

AQ. keďže rodové nerovnosti majú priamy vplyv na výživu a formujú dynamiku potravín v domácnosti a v komunite spôsobmi, ktoré ovplyvňujú produkciu žien a dievčat, prístup k nim, ich schopnosť dovoliť si a poskytovať potraviny, starostlivosť a zdravotnícke a sanitačné služby pre seba; a môže ich vystaviť riziku zvýšeného rodovo motivovaného násilia a partnerského násilia;

AR. keďže odstránenie rodových rozdielov medzi poľnohospodármi a poľnohospodárkami by mohlo zvýšiť poľnohospodársku produkciu o 2,5 až 4 % v najchudobnejších regiónoch a znížiť celosvetový hlad o 17 %;

AS. keďže ženy tvoria 43 % pracovnej sily v poľnohospodárstve v partnerských krajinách, pričom tento podiel v niektorých krajinách Ázie a subsaharskej Afriky dosahuje 50 % alebo viac, ale ženy predstavujú len menej ako 20 % držiteľov poľnohospodárskej pôdy;

AT. keďže na celom svete existuje 608 miliónov rodinných poľnohospodárskych podnikov, ktoré zaberajú 70 až 80 % poľnohospodárskej pôdy na svete, predstavujú viac ako 90 % všetkých poľnohospodárskych podnikov na celom svete a produkujú približne 80 % svetových potravín z hľadiska hodnoty;

AU. keďže tretina potravín vyrobených na celom svete je sa stratí alebo vyplytvá; keďže zvýšené úsilie o zníženie potravinových strát a plytvania potravinami zavedením obehového hospodárstva do systémov poľnohospodárskej výroby s cieľom zvýšiť udržateľnosť a efektívnosť využívania zdrojov poľnohospodárskej výroby je kľúčom k riešeniu potravinovej neistoty, podvýživy a ochrany biodiverzity na celom svete;

AV. keďže riešenie potravinovej a výživovej bezpečnosti si vyžaduje nielen viac finančných prostriedkov, ale aj rozhodné politické zameranie a úsilie;

AW. keďže niektoré tretie krajiny vytvorili niekoľko inovačných projektov, ako je napríklad africká iniciatíva Veľký zelený môr, ktorá podporuje agroekologické projekty;

AX. keďže Výbor pre svetovú potravinovú bezpečnosť je najdôležitejšou inkluzívnou medzinárodnou a medzivládnou platformou pre spoluprácu všetkých zainteresovaných strán na spoločnom cieli, ktorým je zabezpečenie potravinovej bezpečnosti a výživy pre všetkých;

AY. keďže 20. decembra 2017 Valné zhromaždenie OSN prijalo projekt, prostredníctvom ktorého vyhlásilo roky 2019 – 2028 za desaťročie rodinného poľnohospodárstva OSN;

AZ. keďže práva poľnohospodárov boli v roku 2004 zakotvené v Medzinárodnej zmluve FAO o genetických zdrojoch rastlín pre výživu a poľnohospodárstvo, ale pravidlá duševného vlastníctva sú s nimi často v rozpore, čo ohrozuje miestne, tradičné a pôvodné systémy osív;

BA. keďže aktívna úloha EÚ v boji proti potravinovej neistote je nevyhnutná, keďže poskytuje takmer polovicu celosvetovej oficiálnej rozvojovej pomoci (ODA);

Potravinová bezpečnosť a výživa ako ústredný prvok obnovy po pandémii ochorenia COVID-19

1. vyjadruje znepokojenie nad tým, že nie sme na dobrej ceste a je veľmi nepravdepodobné, že sa dosiahnu ciele v oblasti výživy do roku 2025 či odstrániť hlad do roku 2030, čo sú ambície cieľa udržateľného rozvoja 2: Nulový hlad; pripomína, že hlad a potravinová neistota na celom svete opäť narastajú; so znepokojením konštatuje, že približne 660 miliónov ľudí môže do roku 2030 naďalej čeliť hladu, a to aj z dôvodu dôsledkov pandémie ochorenia COVID-19; pripomína, že sú potrebné odvážne opatrenia, najmä pokiaľ ide o nerovnosti v prístupe k potravinám, aby sa urýchlil pokrok smerom k splneniu cieľa nulového hladu; pripomína, že ukončenie podvýživy vo všetkých jej formách a cieľ udržateľného rozvoja č. 2 by sa mali vo všetkých politikách považovať za priority, pričom osobitná pozornosť by sa mala venovať ľuďom v najzraniteľnejších situáciách;

2. zdôrazňuje, že potravinové systémy zohrávajú kľúčovú úlohu pri odstraňovaní chudoby a dosahovaní cieľa udržateľného rozvoja č. 1 a zároveň riešia podvýživu a koexistenciu nadmernej výživy a podvýživy, čo bude mať zásadný význam pre splnenie cieľov v oblasti zdravia v rámci cieľa udržateľného rozvoja č. 3; zdôrazňuje, že udržateľné hospodárenie s vodnými zdrojmi na dosiahnutie cieľa udržateľného rozvoja č. 6 nebude možné bez toho, aby poľnohospodárstvo zohrávalo ústrednú úlohu, a že udržateľné riadenie rybárstva má zásadný význam pre ochranu a udržateľné využívanie oceánov a morí a dosiahnutie cieľa udržateľného rozvoja č. 14; pripomína preto, že potravinové systémy musia vo všeobecnosti odrážať aj naše záväzky týkajúce sa udržateľnej spotreby a výroby v rámci cieľa udržateľného rozvoja č. 12, adaptácie na zmenu klímy a zmierňovania zmeny klímy v rámci cieľa udržateľného rozvoja č. 13 a ochrany, obnovy a udržateľného riadenia suchozemských ekosystémov v rámci cieľa udržateľného rozvoja č. 15;

3. pripomína rozhodujúcu úlohu maloobjemového rybolovu v oblasti potravinovej bezpečnosti a výživy; zdôrazňuje, že dohody o partnerstve v odvetví udržateľného rybárstva musia byť v súlade s najlepšími dostupnými vedeckými odporúčaniami a nesmú narúšať miestnu potravinovú bezpečnosť ani ohrozovať maloobjemový rybolov v tretích krajinách tým, že ich vystavia priamej hospodárskej súťaži s plavidlami EÚ; žiada, aby sa dohody zosúladili s Agendou 2030 pre udržateľný rozvoj a s environmentálnymi záväzkami EÚ a cieľmi spoločnej rybárskej politiky zvýšením odvetvovej podpory a ustanoveniami o udržateľnosti týkajúcimi sa prebytkov, odhadzovania úlovkov a prístupu predbežnej opatrnosti;

4. zdôrazňuje, že pandémia ochorenia COVID-19 s následnou hospodárskou krízou a uzavretím hraníc a súčasný konflikt na Ukrajine odhalili zraniteľnosť celosvetového potravinového systému; zdôrazňuje a pripomína Európskej komisii a členským štátom význam vytvorenia silnejších väzieb medzi krátkodobými, strednodobými a dlhodobými politikami s cieľom zabezpečiť inkluzívnosť plánov obnovy po pandémii ochorenia COVID-19 a zároveň venovania osobitnej pozornosti najzraniteľnejším skupinám, ako sú deti, mládež, ženy, starší ľudia a domorodé obyvateľstvo;

5. naliehavo vyzýva EÚ, aby chránila právo rozvojových krajín na výživu a sebestačnosť ako prostriedok na dosiahnutie výživovej bezpečnosti, znižovania chudoby a inkluzívnych, udržateľných a spravodlivých globálnych dodávateľských reťazcov a udržateľnejších potravinových systémov; a aby tiež podporovala miestne a regionálne trhy s osobitným dôrazom na ženy a rodinné poľnohospodárske podniky s cieľom zabezpečiť dodávky cenovo dostupných a prístupných potravín a silnejšie sociálne záchranné siete na zabezpečenie toho, aby najzraniteľnejšie osoby mali naďalej prístup k potravinám aj v núdzových alebo krízových situáciách;

6. pripomína, že Ukrajina a Rusko sú dôležitými aktérmi na svetovom vývoznom trhu s potravinami; v dôsledku toho majú na mnohé krajiny s vysokým hladom Ukrajina a Rusko obrovský vplyv, keďže dovážajú značnú časť svojej pšenice z Ukrajiny alebo Ruska;

7. zdôrazňuje, že vlády by sa v tejto súvislosti mali vyhýbať zákazom vývozu a identifikovať opatrenia na podporu reštrukturalizácie poľnohospodárskych trhov a ich regulácie zvýšením ich transparentnosti a stanovením nových pravidiel na zabránenie nadmerným finančným špekuláciám, ktoré podnecujú nestálosť cien potravín, najmä v kontexte vojny, môžu umelo zvyšovať veľkoobchodné ceny a viesť k nestálosti trhu a postihujú najmä rozvojové krajiny a najzraniteľnejšie skupiny obyvateľstva;

8. vyjadruje hlboké poľutovanie nad finančnými špekuláciami s poľnohospodárskymi a potravinovými komoditami a vyzýva Komisiu, aby urýchlene predložila návrhy na ukončenie týchto špekulácií, najmä v súvislosti s vojnou, aby sa tak zabezpečila stabilita trhu a poľnohospodárskej výroby; v tejto súvislosti pripomína, že štrukturálna nestabilita medzinárodných poľnohospodárskych trhov predstavuje hrozbu pre celosvetovú potravinovú bezpečnosť a politickú stabilitu v mnohých rozvojových krajinách; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby podporovali medzinárodné pravidlá zamerané na zastavenie finančných špekulácií s poľnohospodárskymi a potravinovými komoditami a špekulatívnych praktík;

9. pripomína, že právo na jedlo je ľudské právo; požaduje komplexné a dôrazné opatrenia EÚ, ktoré by sprevádzali úplné a postupné uplatňovanie tohto práva ako prostriedku na dosiahnutie potravinovej bezpečnosti pre všetkých; je veľmi znepokojený prudkým nárastom potravinovej neistoty v posledných rokoch;

10. zdôrazňuje, že energetická kríza a nepriaznivé klimatické udalosti pred vojnou na Ukrajine viedli k prudkému nárastu cien poľnohospodárskych komodít na svetovom trhu, a v tejto súvislosti vyzýva na zvýšenú a účinnejšiu potravinovú pomoc v snahe lepšie prepojiť naliehavú pomoc a dlhodobé riešenia; vyzýva najmä Európsku komisiu a členské štáty EÚ, aby zvýšili svoje príspevky do Svetového potravinového programu a aby prijali opatrenia zamerané na transformáciu našich potravinových systémov prostredníctvom podpory rozmanitosti a kvality poľnohospodárskej výroby a spracovania v partnerských krajinách a opatrení na riešenie štrukturálnej chudoby a pretrvávajúcich nerovností ako základných príčin potravinovej neistoty;

11. so znepokojením konštatuje, že invázia Ruska na Ukrajinu bude mať obrovský vplyv v širšom zmysle, ktorý ešte viac prehĺbi existujúcu potravinovú neistotu a dôsledky pandémie ochorenia COVID-19; s ešte väčším znepokojením konštatuje, že Ukrajina je kľúčovým výrobcom základných potravín, ako sú pšenica, kukurica a rastlinné oleje; vyzýva Komisiu, aby vypracovala ďalekosiahle opatrenia v oblasti potravinovej bezpečnosti a aby ich vykonávala v krátkodobom, strednodobom a dlhodobom horizonte; pripomína, že EÚ musí zabezpečiť, aby právo na potraviny pre všetkých nebolo trhovou komoditou; pripomína, že hladomory sú jedným z možných dôsledkov, ktoré treba brať do úvahy ako výsledok vojny, ak svetoví lídri neprijmú protiopatrenia;

12. zdôrazňuje, že vojna na Ukrajine ukazuje, do akej miery sú krajiny s nízkymi príjmami závislé od svetového trhu, pokiaľ ide o ich základné dodávky potravín, pričom ich potravinová bezpečnosť sa zakladá na niekoľkých krajinách vyvážajúcich obilie, čo spôsobuje, že tieto krajiny sú mimoriadne zraniteľné voči narušeniam trhu a zvyšovaniu cien; pripomína, že 14 krajín s nízkymi alebo nižšími strednými príjmami dováža viac ako 50 % svojej pšenice z Ruska a Ukrajiny, pričom niektoré z nich už čelia podmienkam pripomínajúcim hladomor;

13. zdôrazňuje, že v záujme absorbovania otrasov spôsobených konfliktom a zachovania odolnosti by krajiny, ktoré sú závislé od dovozu potravín z Ukrajiny a Ruskej federácie, mali diverzifikovať zdroje svojich dodávok potravín cez iné vyvážajúce krajiny, existujúce zásoby potravín alebo zvýšením rozmanitosti svojich domácich výrobných základní;

14. vyzýva EÚ a jej členské štáty, aby okamžite vyplnili medzeru vo financovaní v humanitárnych výziev OSN na rok 2022 pre východnú Afriku a Blízky východ, pretože podpora pre tieto dva regióny je v súčasnosti o 99 % podfinancovaná; pripomína, že WFP už musel znížiť prídel utečencom a iným zraniteľným skupinám obyvateľstva v celej východnej Afrike a na Blízkom východe z dôvodu nedostatku finančných prostriedkov, zvýšenia cien a zníženej ponuky komodít na trhoch, a to aj v dôsledku vojny na Ukrajine;

15. zdôrazňuje, že ambiciózne financované programovanie v oblasti potravín a výživy by malo byť ústredným prvkom plánov obnovy po pandémii;

16. naliehavo vyzýva EÚ, aby vo svojich medzinárodných rozvojových programoch uprednostňovala potraviny a udržateľné poľnohospodárstvo a aby miestnym komunitám a organizáciám zabezpečila prístup k financovaniu; vyzýva EÚ, aby investovala do opatrení a intervencií v partnerstvách s rozvojovými krajinami, ktoré poskytujú prístup k rozmanitým, cenovo dostupným, bezpečným, udržateľným a dostatočne výživným potravinám, pretože investície do potravín a výživy sú kľúčovým prvkom budovania ľudského kapitálu, ako aj konkurencieschopnosti a dosahovania cieľov udržateľného rozvoja;

17. zdôrazňuje, že je potrebné, aby sa politiky riadili jednotlivými krajinami, zakladali sa na potrebách a zodpovedali jednotlivým situáciám, keďže potravinové systémy sú veľmi rozmanité; pripomína, že prioritou by mala byť miestna výroba potravín prostredníctvom financovania drobných poľnohospodárov, ochrany ľudských práv, posilnenia systémov rodinného poľnohospodárstva, družstiev a regionálnych dodávateľských reťazcov;

18. poukazuje na to, že drobní poľnohospodári sú hlavnými výrobcami potravín v rozvojových krajinách a zohrávajú kľúčovú úlohu v oblasti potravinovej bezpečnosti a výživy týchto krajín; vyzýva EÚ, aby vo svojej rozvojovej pomoci osobitne podporovala a posilňovala malé poľnohospodárske podniky, rodinné poľnohospodárske podniky a družstvá a zároveň sa zamerala na dôstojnú prácu; zdôrazňuje, že posilnenie poľnohospodárskej výroby drobných poľnohospodárov sa premieta do väčšieho počtu potravín na svetovom trhu, čo vedie k nižším cenám potravín a lepšiemu stravovaniu;

19. pripomína, že miestne poľnohospodárske tradície doplnené modernými technológiami môžu zlepšiť výrobu zdravých a výživných potravín; domnieva sa, že rozvojové krajiny by mali byť dokázať chrániť svoje verejné poľnohospodárske politiky;

20. zdôrazňuje, že miestna výroba potravín a miestna spotreba, ktoré podporujú malé poľnohospodárstvo a zaručujú spravodlivé ceny pre výrobcov a spotrebiteľov, znižujú závislosť krajín od dovozu a ich zraniteľnosť voči medzinárodným cenovým výkyvom;

21. zdôrazňuje, že strategické investície do udržateľných poľnohospodárskych postupov môžu zohrávať kľúčovú úlohu pri zabezpečovaní odolnejších a udržateľnejších agropotravinárskych systémov; trvá na tom, že investície EÚ sú v súlade s Agendou 2030, Parížskou dohodou o zmene klímy a Dohovorom o biologickej diverzite; víta a podporuje investície EÚ do partnerstva s rozvojovými krajinami do agroekológie, agrolesníctva a diverzifikácie plodín a opakuje, že investície podporované EÚ do poľnohospodárstva, lesného hospodárstva alebo rybolovu alebo do podnikov, ktoré majú vplyv na pôdu, trávne porasty, lesy, vodu alebo more, musia byť okrem iného v súlade s dobrovoľnými usmerneniami FAO/CFS o zodpovednom riadení držby pôdy, rybárstva a lesov v kontexte národnej potravinovej bezpečnosti (VGGT) a so zásadami FAO/CFS pre zodpovedné investície do poľnohospodárstva a potravinových systémov; podporuje európske financovanie výrobcov a agropotravinárskych podnikov, aby mohli uskutočniť potrebné investície na dosiahnutie súladu s požiadavkami analýzy nebezpečenstva a kritických kontrolných bodov zavedením opatrení na odstránenie akéhokoľvek potenciálneho rizika pre potravinovú bezpečnosť;

22. zdôrazňuje, že krátke dodávateľské reťazce majú značný potenciál riešiť súčasné zlyhania v potravinovom systéme, a pripomína, že poľnohospodárstvo šetrné ku klíme znamená okrem iného zníženie závislosti od energie z fosílnych palív a od používania chemických pesticídov a hnojív;

23. víta všetky iniciatívy na vykonávanie alebo posilnenie poľnohospodárskych politík na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni, ktorých cieľom je zabezpečiť väčšiu potravinovú sebestačnosť, a podporuje prechod rozvojových krajín k väčšej sebestačnosti, ktorá poľnohospodárom dáva zodpovednosť, vlastníctvo a nezávislosť pri vytváraní udržateľných agropotravinárskych systémov a sebestačnejších výrobných systémov; vyzýva, aby sa sústredilo úsilie v oblasti poľnohospodárstva na ochranu práva afrických krajín na potravinovú sebestačnosť ( 20 ) a na zvýšenie ich schopnosti uspokojovať výživové potreby vlastného obyvateľstva;

24. zdôrazňuje význam ochrany a podpory práva miestnych komunít na prístup k prírodným zdrojom, ako sú pôda a voda, a na kontrolu nad nimi; vyjadruje poľutovanie nad tým, že v mnohých rozvojových krajinách je rozšírené zaberanie pôdy; pripomína, že zaberanie pôdy je brutálnou praktikou, ktorá narúša potravinovú bezpečnosť a sebestačnosť a ohrozuje prežitie vidieckych komunít;

25. poznamenáva, že napríklad práva na pastvu a spoločné pastviny sú tradičné práva na využívanie pôdy založené na obyčajovom práve, a nie na zaručených vlastníckych právach; zdôrazňuje však zásadný význam ochrany týchto spoločných práv pre vidiecke obyvateľstvo;

26. žiada, aby sa riešilo sociálne napätie medzi usídleným obyvateľstvom venujúcim sa poľnohospodárstvu a kočovnými pastierskymi komunitami, najmä v regiónoch s prekrývajúcimi sa etnicko-náboženskými konfliktami;

27. vyjadruje hlboké znepokojenie nad vysokou závislosťou rozvojových krajín od dovozu potravín, najmä z Európskej únie, najmä ak tento dovoz tvoria subvencované produkty, ktorých nízka cena predstavuje škodlivú hospodársku súťaž pre drobné poľnohospodárstvo v Afrike;

28. zdôrazňuje potrebu chrániť práva poľnohospodárov na zachovanie genetických zdrojov na účely potravinovej bezpečnosti a adaptácie na zmenu klímy; vyzýva Komisiu, aby v rámci svojej rozvojovej pomoci a obchodnej a investičnej politiky podporovala poľnohospodárske systémy, ktoré sú v súlade s ustanoveniami Medzinárodnej zmluvy o genetických zdrojoch rastlín pre výživu a poľnohospodárstvo (ITPGRFA), ktorá zaručuje práva roľníkov na zachovanie, kontrolu, ochranu a vývoj vlastných osív a tradičných poznatkov;

29. zdôrazňuje, že je potrebné dôsledne spolupracovať s krajinami, medzinárodnými a regionálnymi organizáciami, súkromným sektorom, poľnohospodármi a drobnými poľnohospodármi, ako aj s miestnou občianskou spoločnosťou a miestnymi komunitami s cieľom podporovať navrhovanie, vykonávanie a monitorovanie vnútroštátnych cieľov v oblasti výživy, ktoré sú špecifické pre daný kontext, realizovateľné a spoľahlivé; uznáva kľúčovú úlohu občianskej spoločnosti najmä pri oslovovaní drobných poľnohospodárov ich prepojením s odbornou prípravou, zdrojmi, trhmi a hodnotovými reťazcami;

30. zastáva názor, že prioritizácia potrieb v oblasti výživy matiek a dojčiat má zásadný význam pre zaručenie pevnej a odolnej potravinovej bezpečnosti, a vyzýva Komisiu a členské štáty, aby podporovali vnútroštátne orgány v rozvojových krajinách pri začleňovaní služieb v oblasti výživy do systémov zdravotnej starostlivosti s cieľom riešiť podvýživu vo všetkých jej formách a zabezpečiť kontinuitu služieb v oblasti výživy, najmä pokiaľ ide o včasné zistenie akútnej podvýživy a stravovanie detí a malých detí na úrovni komunít, ako aj súvisiace programy výživy matiek; v tejto súvislosti víta úspechy a prácu hnutia SUN;

31. vyzýva EÚ, aby chránila prístup malých výrobcov k pôde a iným zdrojom a ich kontrolu nad nimi vrátane osív poľnohospodárov, prístupu k vode, ako aj prístupu k infraštruktúre na prepojenie vidieckych komunít s územnými trhmi vrátane mestských oblastí;

32. vyzýva EÚ, aby zabezpečila primerané financovanie a spoločné vytváranie znalostí a technických inovácií prostredníctvom výskumu vedeného poľnohospodármi vrátane podpory organizácií malých výrobcov a združení žien a ich kolektívnych činností spracovania a uvádzania na trh;

33. vyzýva Komisiu, aby vytvorila úzke väzby s partnerskými krajinami na účely výmeny poznatkov o poľnohospodárstve; zdôrazňuje odborné znalosti európskeho odvetvia poľnohospodárstva a poukazuje na potrebu uprednostniť partnerstvá v oblasti výskumu a inovácií v poľnohospodárstve, a to aj prostredníctvom programu Horizont Európa, a posilniť zodpovedné a etické inovácie s cieľom presadzovať udržateľné poľnohospodárske postupy v záujme zvýšenia výnosov a produkcie poľnohospodárskych podnikov; v tejto súvislosti vyzýva na väčšie spoliehanie sa na prínos tradičných miestnych znalostí pri spravodlivej transformácii, najmä pokiaľ ide o poľnohospodárske postupy, rybárstvo a ochranu lesov, čím sa posilní postavenie miestnych ľudí a komunít;

34. berie na vedomie pozitívne výsledky rozpočtovej podpory, ktoré sa preukázali v 6. správe o pokroku v súvislosti s akčným plánom pre výživu ako mechanizmom pre udržateľné, účinné investície do výživy relevantné pre jednotlivé krajiny;

35. vyzýva EÚ, aby začlenila globálne a národné ciele v oblasti výživy do príslušných rozvojových programov a stratégií pre jednotlivé krajiny; vyzýva EÚ a jej členské štáty, aby mobilizovali dlhodobé finančné investície do potravinovej a výživovej bezpečnosti a udržateľného poľnohospodárstva, rybolovu a akvakultúry a aby nabádali partnerské krajiny, aby viac investovali do týchto odvetví prostredníctvom svojich vnútroštátnych rozpočtov;

36. naliehavo vyzýva EÚ, aby vo svojich medzinárodných rozvojových programoch s partnerskými krajinami uprednostňovala potravinovú bezpečnosť, ochranu biodiverzity a udržateľné poľnohospodárstvo s ohľadom na konkrétne miestne potreby a zároveň zabezpečila prístup k financovaniu miestnych komunít a organizácií, ktoré ich podporujú; vyzýva EÚ a jej členské štáty, aby za účasti občianskej spoločnosti posúdili a monitorovali svoje investície s cieľom zabezpečiť, aby konkrétne bojovali proti chudobe a potravinovej neistote;

37. zdôrazňuje úlohu EÚ ako faktora umožňujúceho transformáciu globálnych potravinových systémov, aby sa mohli stať odolnejšími, udržateľnejšími a spravodlivejšími; zdôrazňuje, že stratégia Z farmy na stôl je ambiciózny politický rámec EÚ, ktorý presadzuje udržateľnejší a odolnejší agropotravinársky systém EÚ a podporuje globálny a spravodlivý prechod na udržateľné agropotravinárske systémy, ktoré predstavujú prínos pre ľudí, prírodu a hospodársky rast a ktoré chránia prírodné zdroje podľa cieľov stratégie biodiverzity; pripomína, že zámer stratégie Z farmy na stôl je znížiť závislosť poľnohospodárov od externých výstupov;

38. naliehavo vyzýva EÚ a jej členské štáty, aby sa naďalej plne angažovali vo svojej medzinárodnej angažovanosti v oblasti klímy a biodiverzity, zelenej dohode a stratégii „z farmy na stôl“ a aby zodpovedajúcim spôsobom vykonávali odporúčania IPCC týkajúce sa adaptácie na zmenu klímy, najmä v situácii, keď kríza spôsobená pandémiou a vojna na Ukrajine poukazujú na zraniteľnosť globálneho potravinového trhu voči narušeniu;

39. naliehavo vyzýva Komisiu, aby urýchlila úsilie podporiť partnerské krajiny pri znižovaní počtu detí vo veku menej ako päť rokov so spomaleným rastom o 7 miliónov do roku 2025, k čomu sa zaviazala v akčnom pláne EÚ pre výživu;

40. vyzýva Európsku úniu, aby naďalej podporovala partnerské krajiny pri obnove dostupnosti rozmanitých a výživných potravín pre školopovinné deti prostredníctvom programov školského stravovania a zároveň podporovala miestne a udržateľne vyrábané potraviny a venovala osobitnú pozornosť najzraniteľnejším deťom; okrem toho zdôrazňuje užitočnosť programov verejného obstarávania pri podpore nákupu od drobných poľnohospodárov a miestnych výrobcov pri zabezpečovaní výživných potravín na distribúciu;

41. víta podporu Európskej komisie a viacerých členských štátov koalícii školského stravovania v nadväznosti na samit o potravinových systémoch; konštatuje, že je dôležité zabezpečiť, aby prístupy zohľadňujúce výživu boli prepojené s intervenciami v oblasti výživy a inými intervenciami v oblasti zdravia v rozvojových krajinách;

42. pripomína, že až 811 miliónov ľudí vo svete hladuje a že približne 2 miliardy ľudí sú chronicky podvyživené, najmä v subsaharskej Afrike a Ázii, pričom im chýbajú dôležité vitamíny a minerály; pripomína, že tieto účinky sú obzvlášť ničivé pre deti počas prvých 1 000 dní života, pretože ak im chýbajú základné mikroživiny, ako sú vitamín A, železo alebo zinok, dôsledky trvajú celý život, čo spôsobuje znížený rast a zhoršenie duševných schopností, ktoré ovplyvňujú nielen jednotlivcov, ale aj celé hospodárstva; zdôrazňuje, že hlad a podvýživa preto patria medzi najväčšie prekážky rozvoja;

43. víta záväzok EÚ prijatý na samite Výživa v záujme rastu investovať 2,5 miliardy EUR v rokoch 2021 – 2024 do boja proti podvýžive; naliehavo vyzýva EÚ, aby pri plnení tohto cieľa zaujala vodcovský postoj;

44. konštatuje, že pandémia ochorenia COVID-19 poukázala na vzájomné prepojenia medzi zdravím ľudí, rastlín a zvierat, zdravím životného prostredia a potravinovou bezpečnosťou; poukazuje na to, že choroby, ktoré postihujú zvieratá a rastliny, takisto naďalej narúšajú potravinovú bezpečnosť tým, že prerušujú dodávky potravín na celom svete; vyzýva Európsku komisiu a členské štáty, aby spojili úsilie s medzinárodným spoločenstvom v súvislosti so zásadou „jedno zdravie“ s cieľom prepracovať potravinové systémy, zlepšiť ich odolnosť a dosiahnuť lepšie zdravie a potravinovú bezpečnosť pre všetkých;

45. pripomína, že z výskumu vyplýva, že transformácia potravinových systémov by mohla navrátiť 12 biliónov USD, ktoré svet vynakladá na skryté náklady na potraviny, a že presmerovaním niektorých z týchto finančných prostriedkov by sa mohlo zabrániť ďalším škodám na životnom prostredí a zdraví ľudí, a namiesto toho by to mohlo pomôcť získať viac prísľubov na financovanie adaptácie, ako to požadovali členské štáty a vedúci predstavitelia na konferencii COP 26 v Glasgowe;

46. pripomína, že zmena klímy bude čoraz viac vyvíjať tlak na produkciu potravín a prístup k nim, najmä v zraniteľných regiónoch, čo ohrozí potravinovú bezpečnosť a výživu; zdôrazňuje závery správy IPCC z roku 2022, podľa ktorej globálne otepľovanie postupne oslabí zdravie pôdy a ekosystémové služby, ako napríklad opeľovanie, zvýši tlak škodcov a chorôb a zníži biomasu moských zvierat, čo zníži produktivitu potravín v mnohých regiónoch na pevnine a v oceánoch; víta svoje odporúčania na prispôsobenie sa zmene klímy prostredníctvom podpory agroekologických zásad a postupov, agrolesníctva, komunitnej adaptácie, ekosystémového riadenia rybolovu a akvakultúry a iných prístupov, ktoré pracujú s prírodnými procesmi na podpore potravinovej bezpečnosti, výživy, zdravia a dobrých životných podmienok;

Budovanie odolnosti voči budúcim otrasom

47. pripomína, že pri budovaní odolnosti sa treba zaoberať zvyšujúcim sa výskytom a intenzitou konfliktov a prírodných katastrof, najmä sucha, cyklónov a záplav, ako aj zdravotných kríz, straty biodiverzity, štrukturálnych nerovností a hospodárskych otrasov, ktoré často majú rôznorodý a kumulatívny vplyv na najzraniteľnejšie osoby; zdôrazňuje, že strategické investície do udržateľných poľnohospodárskych postupov môžu zohrávať kľúčovú úlohu pri zabezpečovaní odolnejších a udržateľnejších agropotravinárskych systémov;

48. naliehavo vyzýva EÚ, aby podporovala predvídateľné, konkrétne a cielené financovanie predvídavých a včasných opatrení s cieľom predchádzať potravinovej neistote; znížiť jej následky a zvýšiť pozornosť a financovanie adaptácie a odolnosti pod miestnym vedením; vyzýva EÚ, aby posilnila programy živobytia s cieľom podporiť potravinovú bezpečnosť a zabezpečiť schopnosť ľudí vytvárať a udržiavať si prostriedky na živobytie, zlepšovať ich vlastné životné podmienky, ako aj životné podmienky budúcich generácií; vyzýva EÚ, aby chránila prístup malých výrobcov k pôde a iným zdrojom a ich kontrolu nad nimi vrátane osív poľnohospodárov, infraštruktúry na prepojenie vidieckych komunít s územnými trhmi vrátane mestských oblastí;

49. poukazuje na to, že potravinová bezpečnosť má pozitívny vplyv na odolnosť celkovej populácie a pomáha ľuďom lepšie zvládať otrasy, extrémne udalosti a dlhotrvajúce krízy;

50. vyzýva Komisiu, aby preskúmala existujúce plány krízového riadenia, najmä pokiaľ ide o výrobu potravín;

51. zdôrazňuje, že stratégie na prispôsobenie sa zmene klímy by mali byť zamerané na zníženie potravinových strát a plytvania potravinami; pripomína, že najmenej rozvinuté krajiny a krajiny s nízkymi príjmami vykazujú veľký potenciál na zníženie plytvania potravinami prostredníctvom väčších investícií do infraštruktúry skladovania, balenia a dopravy; zdôrazňuje význam zavádzania obehového hospodárstva do poľnohospodárskych výrobných systémov s cieľom zvýšiť ich udržateľnosť a efektívnosť využívania zdrojov a čo najviac znížiť potravinové straty a plytvanie potravinami; vyzýva Európsku komisiu a všetky členské štáty, aby vytvorili a vykonávali programy predchádzania plytvaniu potravinami, ktoré zahŕňajú podporu krátkych potravinových dodávateľských reťazcov, ktoré znižujú riziko vzniku potravinového odpadu; zdôrazňuje význam vytvorenia a aktualizácie celosvetovej databázy, ktorá by bola prístupná príslušným orgánom a v ktorej by sa viedli záznamy o zásobách, najmä zásobách obilnín, s cieľom vytvoriť základ systému, ktorý by zabezpečil trvalú potravinovú bezpečnosť na primeranej úrovni a minimalizoval plytvanie potravinami;

52. zdôrazňuje, že potravinová bezpečnosť závisí od dosiahnutia cieľov v oblasti klímy, boja proti strate biodiverzity a zabezpečenia zdravých pôdnych, pobrežných a morských ekosystémov; poukazuje na to, že je preto nevyhnutné bojovať proti plastovému a difúznemu znečisteniu;

53. zdôrazňuje, že výroba biopalív má vplyv na potravinovú bezpečnosť, pretože odkláňa poľnohospodárske komodity, ako sú zrná, sójové bôby, repkový olej, kukurica a cukrová trstina z výroby potravín; domnieva sa, že zabezpečenie pružnejších a lepšie koordinovaných politík v oblasti biopalív na medzinárodnej úrovni má zásadný význam, pokiaľ ide o optimalizáciu využívania potravín, pričom sa využije stabilizačný potenciál tejto alternatívnej príležitosti; vyzýva EÚ, aby uprednostnila výrobu potravín pred výrobou biopalív z plodín, pričom bude rešpektovať hierarchiu odpadového hospodárstva a zohľadní zásadu kaskádového využívania s cieľom zabezpečiť dodatočné dodávky potravín a stabilizovať svetové trhy s potravinovými komoditami;

54. berie na vedomie význam strategických prepojení medzi Afrikou a Európou, ktoré vychádzajú z pokroku dosiahnutého v akčnom programe Africkej únie (AÚ) a EÚ v oblasti transformácie vidieka; pripomína uznesenie Európskeho parlamentu zo 16. septembra 2020 o bezpečnostnej spolupráci EÚ a Afriky v regióne Sahel, v západnej Afrike a v Africkom rohu, v ktorom sa pripomína, že potravinová neistota je často základnou príčinou terorizmu a ozbrojeného konfliktu; vyzýva preto na úplné začlenenie prístupu prepojenia medzi humanitárnou oblasťou, rozvojom a mierom do bezpečnostných stratégií v tretích krajinách, čo si vyžaduje podporu poskytovania základných služieb vrátane potravinovej bezpečnosti so zapojením miestnych komunít;

55. pripomína, že cieľom iniciatívy Veľký zelený múr v africkom regióne Sahel je do roku 2030 obnoviť 100 miliónov hektárov v súčasnosti znehodnotenej pôdy, zachytiť 250 miliónov ton uhlíka a vytvoriť 10 miliónov pracovných miest vo vidieckych oblastiach, čo by spolu malo podporiť 15 zo 17 cieľov udržateľného rozvoja, znížiť chudobu a hlad, vybudovať miestnu odolnosť voči zmene klímy, zlepšiť zdravie a blahobyt, vytvoriť pracovné miesta a podporiť hospodársky rast;

56. vyzýva EÚ, aby rozšírila podporu pre vnútroštátne systémy sociálnej ochrany vrátane hotovostnej sociálnej pomoci schopnej reagovať na otrasy s cieľom riešiť príjmovú nerovnosť citlivým spôsobom, pokiaľ ide o konflikty, a v súlade so zásadou „nespôsobovať škodu“, a chránila prístup k potravinám pre najzraniteľnejších ľudí zvýšením ich kúpnej sily;

57. podporuje vytvorenie finančného nástroja na pomoc africkým krajinám pre preklenutí medzery vo financovaní, aby mohli urýchlene vypracovať plány sociálnej ochrany, či už prostredníctvom nadchádzajúceho globálneho akcelerátora pre pracovné miesta a sociálnu ochranu, alebo prostredníctvom vytvorenia Globálneho fondu pre sociálnu ochranu;

58. zdôrazňuje význam podpory a presadzovania výmeny poznatkov a partnerského učenia, napríklad medzi farmármi a podnikateľmi, v oblasti výroby, spracovania a marketingu; poukazuje na ústredný význam poľnohospodárstva a potravinárstva v hospodárstve krajiny a pri poskytovaní dôstojných a udržateľných pracovných príležitostí vo vidieckych oblastiach; zdôrazňuje, že vo väčšine prípadov ide o malé a rodinné poľnohospodárske podniky; berie na vedomie význam podpory a posilnenia opatrení a nástrojov na podporu zvýšenia kvality a diverzifikácie výrobkov, udržateľnej modernizácie poľnohospodárskych postupov, bezpečných pracovných podmienok a opatrení na posilnenie odolnosti poľnohospodárov;

59. konštatuje, že rodové nerovnosti obmedzujú poľnohospodársku produktivitu a efektívnosť, a preto oslabujú rozvoj; pripomína, že posilnenie postavenia žien a dievčat má zásadný význam pre výživu, zachovanie zdravia, potravinovú bezpečnosť a budovanie odolnosti; poukazuje na to, že posilnenie úlohy žien a dievčat zostáva výzvou pre poľnohospodárstvo a potravinovú a výživovú bezpečnosť; vyzýva Európsku komisiu a členské štáty, aby podporovali podnikanie, zamestnanosť a politické zastúpenie žien, zabezpečili začlenenie rodového hľadiska do riadenia potravinovej bezpečnosti a zabezpečili účasť žien na rozhodovacom procese týkajúcom sa tejto oblasti vrátane žien patriacich k diskriminovaným menšinám;

60. naliehavo vyzýva EÚ a jej členské štáty, aby sa usilovali, najmä prostredníctvom rozvojovej pomoci, o pomoc pri riešení diskriminácie, ktorej čelia ženy, najmä pokiaľ ide o prístup poľnohospodárok k pôde, výrobným zdrojom a finančným službám; pripomína, že napríklad v Afrike takmer polovicu poľnohospodárskej práce vykonávajú ženy, zatiaľ čo poľnohospodárky sú väčšinou malé poľnohospodárky alebo samozásobiteľky, ktoré nemajú potrebný prístup k informáciám, úverom, pôde, zdrojom alebo technológiám; nabáda na presadzovanie dedičských práv žien a dievčat a vyzýva EÚ, aby podporovala partnerské krajiny, najmä pokiaľ ide o uznanie plného nároku žien na pozemkové práva; naliehavo vyzýva Európsku komisiu a členské štáty, aby podporovali rodovo transformačné prístupy k poľnohospodárskym, rybolovným a potravinovým systémom prostredníctvom budovania kapacít pre ženy na vidieku, osobitných politických reforiem s cieľom zaviesť spravodlivejšie zákony o držbe pôdy, ako aj osobitných iniciatív zameraných na posilnenie hospodárskeho postavenia a na prístup k financovaniu, ako sa uvádza v akčnom pláne pre rodovú rovnosť III;

61. konštatuje, že ženy na vidieku produkujú viac ako polovicu svetových potravín napriek štrukturálnym znevýhodneniam; zdôrazňuje naliehavú potrebu zlepšiť prístup žien na vidieku k pôde, výrobným zdrojom, aktívam a trhom a kontrolu nad nimi ako nevyhnutnú podmienku na zlepšenie potravinovej bezpečnosti na celom svete; naliehavo vyzýva Európsku úniu, aby venovala osobitnú pozornosť vidieckym ženám a posilneniu ich hospodárskeho, sociálneho a politického postavenia; pripomína dobrovoľné usmernenia CFS o zodpovednom riadení držby pôdy ako dobrý nástroj na riešenie prekážok v zvykových a tradičných dedičských systémoch a na zabezpečenie lepšej informovanosti žien o ich zákonných právach ( 21 )

62. pripomína strategický význam investovania do poľnohospodárskej biodiverzity na úrovni poľnohospodárskych podnikov pri zabezpečovaní zdravého stravovania, kvality a diverzifikácii stravy, ako aj primeraného príjmu živín; zdôrazňuje najmä, že ženy a dievčatá s väčšou pravdepodobnosťou dosiahnu minimálne rozmanitú a primeranú stravu s mikroživinami prostredníctvom poľnohospodárskej diverzifikácie a samozásobiteľskej výroby rôznych potravinárskych plodín ( 22 )

63. zdôrazňuje význam transformácie vidieka a posilňovania miestnych, regionálnych a transparentných hodnotových reťazcov s cieľom vytvárať udržateľné pracovné miesta, predchádzať porušovaniu ľudských práv a zmierňovať zmenu klímy; zdôrazňuje potrebu podporovať mladých ľudí a ženy, najmä prostredníctvom odbornej prípravy, prístupu k úverom a prístupu na trhy; vyzýva na ich zapojenie do formulovania poľnohospodárskych politík a na podporu kolektívnych opatrení prostredníctvom malých organizácií výrobcov;

64. pripomína, že vzhľadom na podvýživu sú vzdelávanie a zvyšovanie povedomia základným predpokladom udržateľného životného štýlu a úspešnej spoločnosti;

65. víta prebiehajúcu prácu Výboru pre svetovú potravinovú bezpečnosť na jeho dobrovoľných usmerneniach pre rodovú rovnosť a posilnenie postavenia žien a dievčat v kontexte potravinovej bezpečnosti a výživy;

66. pripomína, že zmena klímy a strata biodiverzity okrem iných faktorov ohrozujú našu schopnosť zaistiť celosvetovú potravinovú bezpečnosť a vytvárajú dodatočný tlak na už aj tak krehké potravinové systémy; vyzýva na výrobu potravín šetrnú k životnému prostrediu, ako je agroekológia a adaptácia odolná voči zmene klímy, ako aj na ochranu a obnovu prírodných ekosystémov s cieľom znížiť klimatické riziká, čeliť klimatickej kríze, zastaviť stratu biodiverzity, a tým posilniť odolnosť udržateľných agropotravinárskych systémov; v tejto súvislosti žiada Komisiu a členské štáty, aby podporovali partnerské krajiny pri prijímaní udržateľných poľnohospodárskych postupov a inovačných riešení vrátane využívania príjmov získaných z aukcií ETS a certifikátov CBAM pri posilňovaní ich kapacity v oblasti odolnosti voči zmene klímy, adaptácie na ňu a zmierňovania zmeny klímy s cieľom vytvoriť udržateľnejšie potravinové systémy;

67. žiada Komisiu a členské štáty, aby zabezpečili, že financovanie v rámci nového nástroja NDICI bude zahŕňať prístup založený na ľudských právach, v rámci ktorého sa miestne komunity a pôvodné obyvateľstvo stanú stredobodom úsilia v oblasti klímy, životného prostredia a rozvoja; považuje za dôležité venovať osobitnú pozornosť drobným poľnohospodárom, ktorí majú vo všeobecnosti nižšiu schopnosť prispôsobiť sa účinkom zmeny klímy; v tejto súvislosti víta nadchádzajúci akčný plán OSN na dosiahnutie všeobecného pokrytia služieb včasného varovania pred extrémnym počasím a zmenou klímy v nadchádzajúcich piatich rokoch, ktorý predloží Svetová meteorologická organizácia na konferencii OSN o zmene klímy (COP 27) v Egypte; pripomína, že osobitný vyslanec pre samit OSN o potravinových systémoch zdôraznil podstatný prienik medzi klímou a potravinami;

68. vyzýva Komisiu, aby poskytla rozvojovým krajinám podporu, aby mohli rozvíjať a chrániť svoje citlivé a začínajúce priemyselné odvetvia, podporovať potravinovú bezpečnosť, zmierňovať zmenu klímy v poľnohospodárstve a plniť normy EÚ a medzinárodné normy udržateľnosti pre vývoz poľnohospodárskych výrobkov;

69. domnieva sa, že je dôležité pomôcť rozvojovým krajinám pri zavádzaní verejných politík v oblasti poľnohospodárstva a potravín, ktoré dokážu uspokojiť potreby ich rýchlo rastúceho obyvateľstva; zdôrazňuje, že hlavným cieľom politiky potravinovej bezpečnosti musí byť udržateľné poskytovanie dostatočných, výživných, bezpečných a cenovo dostupných potravín občanom počas celého roka a zároveň zaručenie spravodlivého príjmu a životnej úrovne poľnohospodárov; konštatuje, že v celej histórii spoločnej poľnohospodárskej politiky sa zrušením vývozných subvencií a oddelením priamych platieb výrazne znížilo riziko dumpingových praktík na trhoch tretích krajín; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby viac podporovali rozvoj poľnohospodárstva schopného zabezpečiť potravinovú bezpečnosť v rozvojových krajinách a rozhodne zvýšili svoje investície do územného rozvoja vidieka;

70. zdôrazňuje, že potravinové systémy sú dôležitou hnacou silou emisií skleníkových plynov; konštatuje, že budovanie odolnosti potravinových systémov proti zmene klímy si bude vyžadovať začlenenie adaptácie na zmenu klímy a znižovania a riadenia rizika katastrof do krátkodobých, strednodobých a dlhodobých politík; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby v tomto procese sprevádzali rozvojové krajiny;

71. vyzýva EÚ, aby chránila prístup malých poľnohospodárov k pôde a iným zdrojom vrátane osív, infraštruktúry a vody a ich kontrolu nad nimi;

72. vyzýva EÚ, aby zabezpečila, že verejné obstarávanie bude uprednostňovať miestnu agroekologickú výrobu, pravidlá bezpečnosti potravín, ktoré sú vhodné pre malú výrobu, ochranu domácich trhov pred dovozom za nízke ceny, ako aj vzdelávanie spotrebiteľov a sociálnu ochranu s cieľom zvýšiť spotrebu výživných miestnych potravín;

73. vyzýva EÚ, aby prispôsobila svoje programovanie v rámci Nástroja susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce – Globálna Európa tak, aby aktívne podporoval globálnu transformáciu na udržateľné potravinové systémy, ktoré dokážu poskytnúť cenovo dostupnú zdravú a výživnú stravu, ktoré sú spravodlivé, odolné, založené na právach, environmentálne udržateľné, venujú osobitnú pozornosť potrebám žien a znížia tlak výroby potravín na využívanie pôdy a vody;

74. zdôrazňuje, že účinky zmeny klímy majú kritický negatívny vplyv na potravinovú bezpečnosť v rozvojových krajinách a že adaptácia na zmenu klímy je nevyhnutná na zabezpečenie odolných udržateľných potravinových systémov; vyjadruje poľutovanie nad porušením záväzku rozvinutých krajín z Kodanskej dohody z roku 2009, podľa ktorého mali poskytnúť predvídateľné a primerané finančné prostriedky na opatrenia v oblasti klímy v rozvojových krajinách, najmä na potreby adaptácie, ktoré mali v roku 2020 dosiahnuť 100 miliárd dolárov; vyzýva EÚ, aby zvýšila financovanie opatrení v oblasti klímy nad rámec nástroja NDICI – Globálna Európa, a to aj prostredníctvom ambiciózneho využívania príjmov získaných z aukcií ETS a certifikátov CBAM;

75. naliehavo vyzýva Komisiu, aby podporovala agroekologický prechod v partnerských krajinách s cieľom zabezpečiť výživné, bezpečné, rozmanité a cenovo dostupné potraviny pre všetkých počas celého roka, zachovať biodiverzitu, zvýšiť odolnosť proti zmene klímy a posilniť sociálnu súdržnosť znižovaním sociálnych nerovností; vyzýva Komisiu, aby podporovala rozvoj miestnych potravinových sietí na zabezpečenie miestnej výroby a spotreby, ktoré podporujú vytváranie miestnych pracovných miest, zaručujú sa spravodlivé ceny pre výrobcov a spotrebiteľov, znižujú závislosť krajín od dovozu a ich zraniteľnosť voči medzinárodným cenovým výkyvom;

76. zdôrazňuje, že investície a intervencie EÚ by sa mali zakladať na prísnom predbežnom posúdení, úplnej transparentnosti a začlenení tých zainteresovaných strán, ktorých sa investície a intervencie týkajú, vrátane organizácií občianskej spoločnosti, s cieľom navrhnúť spravodlivé opatrenia a posilniť kapacity na vnútroštátnej a miestnej úrovni vrátane neštátnych orgánov; trvá na uznaní potreby kontextovo špecifických opatrení na dosiahnutie udržateľnejších poľnohospodárskych a potravinových systémov v partnerských krajinách;

77. požaduje revíziu akčného plánu EÚ v oblasti výživy s cieľom riešiť všetky formy podvýživy v humanitárnych a rozvojových kontextoch a zahrnúť nové ambiciózne politické a finančné záväzky;

78. konštatuje, že 45 miliónov detí vo veku do piatich rokov trpí chradnutím, ktoré je definované ako nízky pomer hmotnosti a výšky, v dôsledku akútnej podvýživy v ranom veku; pripomína, že nadváha a obezita dospelých, dospievajúcich a detí rastie na rekordné úrovne, keď postihujú 2 miliardy ľudí na celom svete, z ktorých 70 % žije v krajinách s nízkymi a strednými príjmami; pripomína, že nadváha a obezita sú spojené s rizikom chorôb súvisiacich so stravovaním vrátane neprenosných chorôb, pretože nesprávna výživa je výzvou pre všetky národy bez ohľadu na štádium ich vývoja; v dôsledku toho mnohé krajiny v súčasnosti čelia „dvojitej záťaži“ najmenej dvoch druhov nesprávnej výživy, keď vedľa seba existujú podvýživa, nadváha a obezita; vyzýva Európsku komisiu, aby zrevidovala politický rámec pre potravinovú bezpečnosť z roku 2010 a politický rámec pre výživu z roku 2013, ako to požadovali členské štáty EÚ v záveroch Rady z roku 2018 o posilnení celosvetovej potravinovej a výživovej bezpečnosti;

79. vyzýva Komisiu, aby zabezpečila plné zohľadnenie výživy vždy, keď EÚ investuje do poľnohospodárstva, hospodárskeho rozvoja, ochrany klímy a adaptácie na zmenu klímy, ochrany zdravia, zdravia a iných odvetví; podporuje revíziu globálnej stratégie v oblasti zdravia z roku 2010 a vyzýva na začlenenie boja proti podvýžive do revidovaného dokumentu; vyzýva na väčšiu finančnú podporu na vybudovanie silných a odolných systémov zdravotnej starostlivosti, aby sa prelomil medzigeneračný začarovaný kruh podvýživy a podvýživy;

Doplnkové opatrenia EÚ v rámci humanitárnej a rozvojovej politiky

80. trvá na tom, že humanitárna pomoc by sa mala zintenzívniť pre krajiny, ktoré čelia potravinovým krízam alebo sú postihnuté konfliktom; konštatuje, že medzinárodné spoločenstvo vrátane Európskej únie sa musí zamerať na zmenšovanie rastúcich rozdielov medzi humanitárnymi potrebami a zdrojmi dostupnými na celom svete; odsudzuje všetky kroky, pri ktorých sa prístup k potravinám využíva ako nástroj útlaku alebo vojnovej zbrane, a pripomína štyri humanitárne zásady: ľudskosť, neutralitu, nestrannosť a nezávislosť;

81. zdôrazňuje, že ak nestačia existujúce kapacity, možno na riešenie situácií, v ktorých dochádza k bezprostrednému ohrozeniu života, mobilizovať humanitárnu pomoc, a zároveň je potrebné súčasne predchádzať problému faktorov potravinovej neistoty a podvýživy a hľadať riešenia financované z iných druhov pomoci;

82. víta oslavy prvého Európskeho humanitárneho fóra, ktorého cieľom je ešte viac zvýšiť vplyv humanitárnej reakcie a zabezpečiť účinnosť a efektívnosť pri poskytovaní pomoci, a oceňuje rozhodnutie urobiť z neho každoročné podujatie v humanitárnom kalendári; zdôrazňuje význam spolupráce v rámci Tímu Európa pri riešení celosvetovej humanitárnej krízy v oblasti potravinovej bezpečnosti;

83. vyzýva vlády členských štátov EÚ, aby diplomaticky predchádzali konfliktom, odstránili všetky formy podvýživy a viac investovali do predchádzania konfliktom s osobitným zameraním na ženy a dievčatá pri dôkladnom uplatňovaní rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1325; pripomína, že humanitárna pomoc je oslobodená od medzinárodných sankcií; zdôrazňuje potrebu nájsť udržateľné strednodobé a dlhodobé riešenia v rámci rozvojovej spolupráce s cieľom riešiť základné príčiny potravinovej neistoty;

84. pripomína, že Ukrajina a Rusko predstavujú približne 30 % svetového obchodu s pšenicou, 32 % s jačmeňom, 17 % s kukuricou a viac ako 50 % so slnečnicovým olejom a 20 % so slnečnicovými semenami; zdôrazňuje, že zníženie alebo strata ukrajinského vývozu bude mať vplyv na krajiny, ktoré sú vo veľkej miere závislé od ich výroby, vrátane krajín, ktoré už čelia potravinovej neistote a sú zraniteľné voči otrasom v dodávkach a zvyšovaniu cien, ako je to v prípade Afriky; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby v koordinácii so svojimi medzinárodnými partnermi a príslušnými medzinárodnými inštitúciami urýchlene vyhodnotili všetky dostupné prostriedky na zabránenie akémukoľvek zlyhaniu platobnej bilancie krajín dovozu potravín vrátane priameho financovania a reštrukturalizácie ich dlhu; zdôrazňuje, že je dôležité uprednostniť financovanie založené na grantoch ako štandardnú možnosť, najmä pre najmenej rozvinuté krajiny;

85. podporuje prebiehajúcu realizáciu kombinovaného humanitárneho, rozvojového a mierového úsilia; zdôrazňuje, že táto zásada by sa mala naďalej začleňovať do humanitárnej pomoci, ako aj do programovania potravinovej bezpečnosti a výživy, pričom by sa mala opierať o jasné usmernenia o osvedčených postupoch založených na dôkazoch;

86. víta prácu EÚ a agentúr OSN so sídlom v Ríme, konkrétne FAO, WFP a IFAD, zameraných na vykonávanie anticipačných opatrení v záujme prevencie kríz skôr, ako postihnú najzraniteľnejšie skupiny, a ochranu najzraniteľnejších skupín pred klimatickými katastrofami a katastrofami spôsobenými človekom; vyzýva na posilnenie koordinačných mechanizmov s miestnymi aktérmi v teréne a na hľadanie väčšieho prepojenia medzi krátkodobými anticipačnými opatreniami a dlhodobými vládnymi programami; pripomína, že inkluzívne anticipačné opatrenia by mali byť špecifické pre daný kontext a riadené na miestnej úrovni a mali by zabezpečiť, aby najzraniteľnejšie osoby mali možnosť vyjadriť sa aj na úrovni rozhodovania s cieľom riešiť svoje osobitné potreby;

87. podporuje aktívnu úlohu EÚ v rámci Globálnej siete proti potravinovým krízam a vyzýva na ďalšie sfunkčnenie siete, najmä na regionálnej a vnútroštátnej úrovni; vyzýva členské štáty, aby posilnili Globálnu sieť proti potravinovým krízam v jej práci na riešení potravinových kríz prostredníctvom mnohostranných a viacodvetvových intervencií, budovaním odolnosti a znalostí a zavádzaním prepojenia medzi humanitárnou oblasťou, rozvojom a mierom; v tejto súvislosti vyzýva Európsku komisiu a členské štáty, aby spolupracovali s rozvojovými krajinami pri navrhovaní a vykonávaní inovačných politík a stratégií vedených jednotlivými krajinami na riešenie potravinovej neistoty, podporu hospodárskeho začlenenia a dosiahnutie udržateľnejších potravinových systémov;

88. vyzýva, že je potrebné zlepšiť systémy včasného varovania, protokoly včasných opatrení a mechanizmy dohľadu s cieľom zabezpečiť, aby sa včasné reakcie spustili dostatočne včas na zmiernenie vplyvu nebezpečenstiev na potravinovú bezpečnosť a prechod od reaktívnych k proaktívnym zásahom na záchranu života prostredníctvom anticipačných humanitárnych opatrení; podporuje Výbor pre potravinovú bezpečnosť ako najdôležitejšiu inkluzívnu medzinárodnú a medzivládnu politickú platformu pre potravinovú bezpečnosť a výživu;

89. vyzýva Komisiu, aby zabezpečila viacodvetvový prístup k výžive a uprednostnila začlenenie bezpečnosti potravín a výživy do opatrení v oblasti zdravia, vzdelávania, vody, sanitácie a hygieny s cieľom zabezpečiť, aby aspoň 20 % oficiálnej rozvojovej pomoci prostredníctvom Nástroja susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce – Globálna Európa bolo určených na sociálne začlenenie a ľudský rozvoj;

90. vyzýva na začlenenie výživy do všeobecne dostupnej zdravotnej starostlivosti, pretože je nevyhnutná na odstránenie podvýživy a všeobecne dostupná zdravotná starostlivosť sa nedosiahne, pokiaľ sa základné opatrenia v oblasti výživy účinne nezačlenia ako základné zdravotnícke služby a neuprednostnia sa v systémoch zdravotnej starostlivosti; pripomína, že všeobecne dostupná zdravotná starostlivosť je kritická pre ľudí počas celého života so zameraním na najodkázanejšie a marginalizované osoby a mala by byť prispôsobená zdravotným potrebám obyvateľstva; pripomína, že ju možno podporiť zabezpečením optimálnej a bezpečnej výživy dojčiat a malých detí, a to aj dojčením, úsilím o zabezpečenie vyváženej a zdravej stravy, a to aj prostredníctvom školskej stravy, poskytovaním kvalifikovaného vzdelávania v oblasti výživy a poradenstva pre súvisiacu zmenu správania, zaradením výživy do rozpočtu odvetvia zdravotníctva, budovaním zdravotníckych informačných systémov na prijímanie včasných opatrení a podporou prístupu k účinným a cenovo dostupným výrobkom súvisiacim s výživou a zároveň obmedzením uvádzania nezdravých potravín na trh;

91. uznáva, že výživa by mala byť ústredným prvkom stratégií, plánov a rozpočtov systémov zdravotnej starostlivosti na dosiahnutie všeobecne dostupnej zdravotnej starostlivosti; požaduje väčšiu finančnú podporu pre zdravotníctvo s cieľom vybudovať silné a odolné systémy zdravotnej starostlivosti na prelomenie medzigeneračného začarovaného kruhu podvýživy a na predchádzanie zdravotným krízam a reagovanie na ne; podporuje začlenenie liečby podvýživy a preventívnych služieb, ako aj zdravotníckych intervencií, ako je plánovanie rodiny, duševné zdravie a predpôrodná a popôrodná starostlivosť, do základných balíkov zdravotnej starostlivosti vnútroštátnych systémov zdravotnej starostlivosti s cieľom dosiahnuť všeobecne dostupnú zdravotnú starostlivosť;

92. konštatuje, že potravinová bezpečnosť úzko súvisí s prístupom k vode; vyzýva preto Európsku komisiu, aby do svojich opatrení potravinovej bezpečnosti v rozvojových krajinách začlenila právo na vodu a rozvoj infraštruktúry na vodu a čistenie vôd;

93. konštatuje, že potravinová a poľnohospodárska biodiverzita zvyšuje odolnosť voči otrasom a uľahčuje adaptáciu, zachováva stabilitu a podporuje obnovu; pripomína, že schopnosť agroekológie zosúladiť hospodársky, environmentálny a sociálny rozmer udržateľnosti bola všeobecne uznaná v prelomových správach najmä IPCC a IPBES a v globálnom poľnohospodárskom hodnotení (IAASTD) pod vedením FAO a Svetovej banky; zdôrazňuje význam podpory agroekológie, agrolesníctva, miestnej výroby a udržateľných potravinových systémov, ktoré sa zameriavajú na rozvoj krátkych dodávateľských reťazcov tak vo vnútroštátnych politikách, ako aj na medzinárodných fórach, s cieľom zabezpečiť potravinovú a výživovú bezpečnosť pre všetkých, ako aj zvýšiť udržateľnú produktivitu poľnohospodárskeho odvetvia a jeho odolnosť voči zmene klímy;

94. naliehavo vyzýva Komisiu, aby podporovala partnerské krajiny pri rozvoji udržateľných poľnohospodárskych postupov vrátane agroekológie s cieľom zvýšiť úrodnosť pôdy, maximalizovať biodiverzitu a zlepšiť efektívnosť využívania vody ako kľúčové prvky lepšej potravinovej bezpečnosti; berie na vedomie výzvy, ktoré predstavujú zmena klímy a strata biodiverzity a ich nepriaznivé vplyvy na potravinovú a výživovú bezpečnosť, ako aj potrebu poskytnúť potrebné zdroje na adaptáciu na zmenu klímy a jej zmiernenie;

95. konštatuje, že existuje mnoho agronomických a agroekologických prístupov, ktoré môžu byť prospešné pre iné podnebia a situácie, ako sú miešanie plodín, polykultúry, agrolesníctvo vrátane využívania strukovinových drevín, ktoré sú obzvlášť vhodné na zabezpečenie tienenia a ochranu iných plodín a zvierat, a priťahovanie a/alebo zvyšovanie kolobehu a/alebo zadržiavania vody;

96. upozorňuje na to, že ničenie tropických lesov je nezvratnou stratou v oblasti biodiverzity a kapacity na sekvestráciu uhlíka, ako aj v súvislosti s prostredím a spôsobom života komunít pôvodného obyvateľstva žijúcich v týchto lesoch; pripomína, že lesy významne prispievajú k dosiahnutiu cieľov v oblasti klímy, k ochrane biodiverzity a predchádzaniu dezertifikácii a extrémnej pôdnej erózii; domnieva sa, že úsilie v oblasti ochrany zamerané napríklad na lesy, voľne žijúce živočíchy a morské a pobrežné ekosystémy sa musí zintenzívniť využívaním regulačných rámcov, dostatočných zdrojov a vedeckých údajov a sprevádzaním opatrení na obnovu a riadenie ekosystémov;

97. požaduje, aby sa zohľadnilo prepojenie medzi verejným zdravím a biodiverzitou v súlade s prístupom „jedno zdravie“; naliehavo žiada EÚ a všetky partnerské krajiny, aby uznali a chránili práva pôvodného obyvateľstva na vlastníctvo a kontrolu svojej pôdy a prírodných zdrojov, ako sa stanovuje v Deklarácii OSN o právach pôvodného obyvateľstva a v Dohovore Medzinárodnej organizácie práce č. 169, a aby dodržiavali zásadu slobodného, predchádzajúceho a informovaného súhlasu;

98. pripomína, že neudržateľné postupy intenzifikácie poľnohospodárstva sú hlavnými príčinami degradácie biodiverzity na celom svete vrátane genetickej erózie odrôd plodín a hospodárskych zvierat; pripomína, že cieľom stratégie Z farmy na stôl je do roku 2030 postupne znížiť celkové používanie a riziko chemických a nebezpečných pesticídov v poľnohospodárstve a podporovať alternatívne postupy; zdôrazňuje, že chudobné krajiny sú príjemcami významnej časti nebezpečných látok; víta preto zámer Komisie predložiť návrh na ukončenie tejto praxe v rámci stratégie EÚ Chemikálie – stratégia udržateľnosti; nalieha však na Komisiu, aby podporovala hľadanie udržateľných a cenovo dostupných alternatív k používaniu týchto pesticídov, aby sa predišlo vážnemu narušeniu potravinovej bezpečnosti v rozvojových krajinách, čo by prehĺbilo hlad medzi najzraniteľnejšími skupinami obyvateľstva; požaduje osobitnú podporu vzdelávania a odbornej prípravy v oblasti udržateľných prístupov k ochrane rastlín a alternatív pesticídov, ako aj na minimalizáciu expozície nebezpečným látkam;

99. odsudzuje dvojaký štandard EÚ, pokiaľ ide o pesticídy, ktorý umožňuje vyvážať z EÚ nebezpečné látky, pričom tie isté látky sú v EÚ zakázané; zdôrazňuje, že používanie niektorých pesticídov v intenzívnom poľnohospodárstve v rozvojových krajinách okrem poškodzovania životného prostredia ovplyvňuje aj zdravie pracovníkov; vyzýva na vzdelávanie a odbornú prípravu v oblasti udržateľnej ochrany rastlín, agroekologických a ekologických postupov;

100. pripomína, že v nedávnych správach sa zistilo, že potravinové systémy prispievajú až k tretine emisií skleníkových plynov, čo predstavuje až 80 % straty biodiverzity a využívania až 70 % sladkej vody; zdôrazňuje však, že udržateľné systémy výroby potravín by sa mali považovať za zásadné riešenie týchto existujúcich výziev a že je možné živiť rastúcu svetovú populáciu a zároveň chrániť planétu;

101. vyzýva EÚ, aby aktívne plnila záväzky Akčného roka výživy 2021, najmä tie, ktoré vyplývajú zo samitu OSN o potravinových systémoch a zo samitu Výživa v záujme rastu, a aby zohrávala ústrednú úlohu v spolupráci s domorodými spoločenstvami v tomto úsilí v súlade s vlastnou stratégiou Z farmy na stôl; víta rozhodnutie Európskej komisie stať sa významným partnerom v ôsmich koalíciách samitu OSN o potravinových systémoch;

102. žiada Komisiu a členské štáty, aby spolupracovali s Africkou úniou s cieľom zabezpečiť väčšie odhodlanie a investície s cieľom riešiť pretrvávajúce výzvy v oblasti výživy v regióne a podporiť rok výživy Africkej únie: „Posilnenie odolnosti v oblasti výživy a potravinovej bezpečnosti na africkom kontinente: posilnenie poľnohospodárskych potravinových systémov, systémov zdravotnej starostlivosti a sociálnej ochrany s cieľom urýchliť rozvoj ľudského, sociálneho a hospodárskeho kapitálu“;

103. zdôrazňuje, že digitálne technológie a inteligentné a presné poľnohospodárstvo ponúkajú významné príležitosti na rozvoj udržateľných agropotravinárskych systémov a na podporu spravodlivého a inkluzívneho hospodárskeho rastu vo vidieckych oblastiach rozvojových krajín;

104. poukazuje na potrebu zlepšiť potravinovú bezpečnosť a výživu v rozvojových krajinách prostredníctvom celostného a udržateľného prístupu k potravinovému systému; vyzýva Komisiu, aby prijala inkluzívnu multilaterálnu stratégiu založenú na právach; vyzýva Európsku komisiu, aby zabezpečila, aby investície EÚ do poľnohospodárstva, hospodárskeho rozvoja, zmierňovania zmeny klímy a adaptácie na ňu, vody, sanitácie a hygieny (WASH), zdravotníctva a iných odvetví plne zohľadňovali výživu, a to začlenením merateľných výsledkov v oblasti výživy do fázy plánovania;

105. zdôrazňuje, že EÚ musí presadzovať ľudské práva a právo na primeranú výživu ako hlavnú zásadu a prioritu potravinových systémov, zabezpečiť práva najviac marginalizovaných osôb na prístup k výživným potravinám a uznáva význam Deklarácie OSN o právach roľníkov a ostatných osôb pracujúcich vo vidieckych oblastiach;

106. podporuje rozvoj obchodných príležitostí medzi EÚ a rozvojovými krajinami, ktoré sú schopné posilniť miestne poľnohospodárstvo; pripomína, že rodinní poľnohospodári a drobní poľnohospodári preukázali svoju schopnosť poskytovať diverzifikované výrobky a zvyšovať udržateľnosť výroby potravín;

107. zdôrazňuje, že treba uznať vedúcu úlohu poľnohospodárov, organizácií výrobcov a ich zástupcov v každej stratégii na zvýšenie potravinovej bezpečnosti, a upozorňuje, že treba podporovať zakladanie družstiev a skupín výrobcov v rozvojových krajinách s cieľom posilniť ich kolektívnu kapacitu účinnejšie sa organizovať, mať prospech z lepšieho postavenia v potravinovom reťazci, ako aj spoločne využívať pridanú hodnotu vyvážaných výrobkov;

108. zdôrazňuje, že liberalizácia obchodu môže mať vplyv na odlesňovanie, zmenu klímy a stratu biodiverzity, ako aj na produkciu potravín a prístup k potravinám; domnieva sa, že obchodná a investičná politika EÚ voči rozvojovým krajinám by mala byť založená na obchodnej politike, ktorá podporuje ochranu lesov a biodiverzity, rozvoj miestneho poľnohospodárstva a miestnych výrobcov a poľnohospodárov, na podporu úplnej potravinovej sebestačnosti a na obmedzenie fenoménu zaberania pôdy a odlesňovania na účely vývozu poľnohospodárskych výrobkov;

109. domnieva sa, že Únia a členské štáty by mali podporovať rôzne iniciatívy v oblasti spravodlivého obchodu a komplexne a holisticky integrovať environmentálne a sociálne ciele do ustanovení všetkých obchodných dohôd;

110. pripomína, že rozmanitosť osiva je nevyhnutná na budovanie odolnosti poľnohospodárstva voči zmene klímy; pripomína, že podľa odhadov predstavuje osivo uskladnené v poľnohospodárskych podnikoch viac ako 80 % celkových potrieb osiva poľnohospodárov v niektorých afrických krajinách; vyzýva preto EÚ, aby podporovala režimy práv duševného vlastníctva v obchodných dohodách, ktoré posilňujú rozvoj miestne prispôsobených odrôd osív a osív uskladnených poľnohospodármi, ale aby sa vyhla ovplyvňovania reformy právneho predpisu o osivách, najmä v Afrike, prijatím ustanovení UPOV z roku 1991, pokiaľ je to nezlučiteľné s ustanoveniami Medzinárodnej zmluvy o genetických zdrojoch rastlín pre výživu a poľnohospodárstvo (ITPGRFA);

111. zdôrazňuje, že produkty rybolovu a akvakultúry patria medzi najzdravšie potraviny a majú najmenší vplyv na prírodné prostredie; poukazuje na to, že môžu pomôcť dosiahnuť viaceré ciele trvalo udržateľného rozvoja, najmä cieľ č. 2, ktorým je „odstrániť hlad“; vyzýva preto Komisiu, aby do prijímania stratégií potravinovej bezpečnosti začlenila produkty rybolovu a akvakultúry, a to aj pre rozvojové krajiny;

112. nabáda EÚ, aby pokračovala v práci na uzavretí mnohostranných rokovaní o dotáciách v odvetví rybárstva v rámci Svetovej obchodnej organizácie, ktorými sa vykonáva cieľ udržateľného rozvoja 14.6 – zakázať určité formy dotácií na rybolov, ktoré prispievajú k nadmernej kapacite a nadmernému rybolovu, odstrániť dotácie, ktoré prispievajú k nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému (NNN) rybolovu, a nezavádzať takéto nové dotácie, a to v plnom súlade s cieľmi stanovenými v Európskej zelenej dohode, 8. environmentálnom akčnom programe a Parížskej dohode;

113. požaduje, aby globálny rozmer stratégie biodiverzity podporoval právo na primeranú výživu, vykonávanie Deklarácie OSN o právach roľníkov a ostatných osôb pracujúcich vo vidieckych oblastiach s cieľom riešiť opatrenia na globálne zlepšenie pracovných podmienok poľnohospodárskych pracovníkov a príjmov drobných poľnohospodárov, ktorí sú súčasťou medzinárodných potravinových dodávateľských reťazcov, alebo na zabezpečenie toho, aby sa zásada predbežnej opatrnosti vzťahovala na všetky požiadavky na bezpečnosť potravín; vyzýva tiež EÚ, aby zosúladila svoju obchodnú politiku s cieľmi stratégie Z farmy na stôl a stratégie biodiverzity a s cieľom uhlíkovej neutrality Európskej zelenej dohody;

114. zdôrazňuje, že úspešné plnenie cieľov udržateľnosti si vyžaduje, aby tretie krajiny pôsobiace na globálnej úrovni prispeli svojím dielom;

115. zdôrazňuje hodnotu potravín, ktorú treba chápať aj ako oveľa viac než len komoditu, ale ako právo ľudí, ktoré sa musí realizovať, a hospodársky, sociálny a environmentálny vplyv a externality sa musia lepšie posúdiť a podľa potreby zmierniť alebo využiť;

116. vyzýva na posilnenie opatrení na medzinárodnej úrovni s cieľom zabezpečiť, aby základom politického rozhodovania bola potravinová bezpečnosť, s cieľom zabrániť nedostatku a zaistiť výživovú bezpečnosť v najzraniteľnejších krajinách;

117. žiada, aby sa pokračovalo v úsilí o zabezpečenie konzistentnosti politík EÚ v súlade so zásadou súdržnosti politík v záujme udržateľného rozvoja; naliehavo žiada, aby európsky vývoz nepoškodzoval rozvoj miestnej výroby a miestnych trhov; zdôrazňuje, že dohody EÚ o voľnom obchode by nemali narúšať miestne poľnohospodárstvo, poškodzovať malých výrobcov ani zvyšovať závislosť od dovozu potravín; naliehavo vyzýva na podporu miestnej výroby a spotreby, ktorá môže zabezpečiť tvorbu miestnych pracovných miest, spravodlivé ceny, ochranu zdravia a bezpečnosti pracovníkov a znížiť závislosť krajín od dovozu a ich zraniteľnosť voči medzinárodným výkyvom cien;

118. poukazuje na potrebu jasných usmernení týkajúcich sa spôsobu, ako dosiahnuť súdržnosť politík v záujme rozvoja na úrovni EÚ a zároveň riešiť potenciálne protichodné politické ciele; naliehavo vyzýva EÚ, aby zaručila súdržnosť európskych poľnohospodárskych a obchodných politík s cieľom podpory potravinovej bezpečnosti a suverenity a ochrany miestnych a regionálnych trhov;

o

o o

119. poveruje svoju predsedníčku, aby postúpila toto uznesenie Rade a Komisii.

(1) Ú. v. EÚ L 209, 14.6.2021, s. 1.

(2) Ú. v. ES L 163, 2.7.1996, s. 1.

(3) Prijaté texty, P9_TA(2021)0505.

(4) https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-9-2022-0073_SK.html

(5) Ú. v. EÚ C 289, 9.8.2016, s. 71.

(6) Ú. v. EÚ C 86, 6.3.2018, s. 10.

(7) Ú. v. EÚ C 215, 19.6.2018, s. 10.

(8) Prijaté texty, P9_TA(2022)0099.

(9) Ú. v. EÚ C 25, 30.1.2008, s. 1.

(10) FAO, Stav svetového rybolovu a akvakultúry 2020, https://www.fao.org/3/ca9231en/CA9231EN.pdf

(11) Seminár pod záštitou IPBES-IPCC, Biodiverzita a zmena klímy, správa zo seminára.

(12) The State of Food Security and Nutrition in the World (Stav potravinovej bezpečnosti a výživy vo svete), 2021.

(13) Global Report on Food Crises 2021, aktualizácia zo septembra.

(14) Dobrovoľné usmernenia na podporu postupnej realizácie práva na primeranú výživu v kontexte vnútroštátnej potravinovej bezpečnosti.

(15) The State of Food Security and Nutrition in the World (Stav potravinovej bezpečnosti a výživy vo svete), 2021: https://www.fao.org/3/cb4474en/cb4474en.pdf

(16) The State of Food Security and Nutrition in the World (Stav potravinovej bezpečnosti a výživy vo svete), 2021.

(17) UNICEF, Svetová zdravotnícka organizácia a Svetová banka, spoločné odhady podvýživy detí, Levels and trends in child malnutrition, 2021.

(18) FAO, Stav svetového rybolovu a akvakultúry 2020, https://www.fao.org/3/ca9231en/CA9231EN.pdf

(19) Global Report on Food Crises 2021.

(20) Potravinová sebestačnosť, ktorú Via Campesina definuje ako „právo národov na zdravé a kultúrne vhodné potraviny vyrobené ekologicky vhodnými a udržateľnými metódami a ich právo definovať vlastné potravinové a poľnohospodárske systémy.“ Potravinová bezpečnosť vymedzená Výborom OSN pre svetovú potravinovú bezpečnosť existuje, „keď majú všetci ľudia vždy fyzický a ekonomický prístup k dostatočným, bezpečným a výživným potravinám na uspokojenie svojich stravovacích potrieb a potravinových preferencií pre aktívny a zdravý život“.

(21) https://www.oxfam.org/en/empowering-women-farmers-end-hunger-and-poverty

(22) Jones, Andrew D; Creed-Kanashiro, Hilary; Zimmerer, Karl S.; De Haan, Stef; Carrasco, Miluska; Meza, Krysty; Cruz-Garcia, Gisella S.; Tello, Milka; Amaya, Franklin Plasencia; Marin, R Margot; a Ganoza, Lizette. 2018. Farm-level agricultural biodiversity in the Peruvian Andes is associated with greater odds of women achieving a minimally diverse and micronutrient adequate diet. Journal of Nutrition 148(10): 1625-1637.