Uznesenie Európskeho parlamentu o ustanoveniach o ľudských právach a demokracii v dohodách Európskej únie (2005/2057(INI))



Úradný vestník 290 E , 29/11/2006 S. 0107 - 0113



P6_TA(2006)0056 Ustanovenie o ľudských právach a demokracii v dohodách EÚ Uznesenie Európskeho parlamentu o ustanoveniach o ľudských právach a demokracii v dohodách Európskej únie (2005/2057(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na články 3, 6, 11 a 19 Zmluvy o EÚ a články 177, 300 a 310 Zmluvy o ES, - so zreteľom na svoje uznesenie z 12. februára 2004 o oživení činností EÚ v oblasti ľudských práv a demokratizácie, v spolupráci so stredomorskými partnermi [1], - so zreteľom na svoje uznesenie z 25. apríla 2002 o oznámení Komisie Rade a Európskemu parlamentu o úlohe Európskej únie pri podpore ľudských práv a demokratizácie v tretích krajinách (KOM(2001)0252) [2], - so zreteľom na svoje uznesenie z 20. septembra 1996 o oznámení Komisie o zahrnutí dodržiavania demokratických princípov a ľudských práv do dohôd medzi Spoločenstvom a tretími krajinami (KOM(1995)0216) [3], - so zreteľom na svoje predchádzajúce uznesenia o ľudských právach vo svete z 28. apríla 2005 [4], 22. apríla 2004 [5], 4. septembra 2003 [6], 25. apríla 2002 [7], 5. júla 2001 [8], 16. marca 2000 [9], 17. decembra 1998 [10], 12. decembra 1996 [11], 26. apríla 1995 [12], 12. marca 1993 [13], 12. septembra 1991 [14], 18. januára 1989 [15], 12. marca 1987 [16], 22. októbra 1985 [17], 22. mája 1984 [18] a 17. mája 1983 [19], - so zreteľom na zmluvu o partnerstve (Zmluva z Cotonou) medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov (AKT) a Európskou úniou, podpísanú v Cotonou 23. júna 2000 [20] a zmenenú a doplnenú v Luxemburgu 25. júna 2005 [21], - so zreteľom na Chartu základných práv Európskej únie vyhlásenú v Nice 7. decembra 2000 [22], - so zreteľom na návrh nariadenia Rady o zriadení Agentúry Európskej únie pre základné práva (KOM(2005)0280), - so zreteľom na Všeobecnú deklaráciu ľudských práv (1948) a ostatné nástroje Organizácie spojených národov v oblasti ľudských práv, najmä na Medzinárodné pakty o občianskych a politických právach (1966) a o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach (1966), Dohovor o odstránení všetkých foriem rasovej diskriminácie (1965), Dohovor o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien (1979), Dohovor proti mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu (1984), Dohovor o právach dieťaťa (1989), a Viedenskú deklaráciu a akčný program Svetovej konferencie o ľudských právach (1993) a Deklaráciu OSN o práve a zodpovednosti jednotlivcov, skupín a častí spoločnosti podporovať a chrániť všeobecne uznané ľudské práva a základné slobody (1998), - so zreteľom na dohovory vypracované v rámci Medzinárodnej organizácie práce (ILO), - so zreteľom na normy OSN z roku 2003 o zodpovednosti nadnárodných spoločností a iných podnikov vzhľadom na ľudské práva, ktoré dávajú do súvislosti tieto normy a špecifické zodpovednosti podnikov v otázke ľudských práv, - so zreteľom na všetky dohody medzi Európskou úniou a tretími krajinami, - so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre zahraničné veci a stanoviská Výboru pre medzinárodný obchod a Výboru pre rozvoj (A6-0004/2006), A. keďže všeobecnosť, individuálnosť a nedeliteľnosť ľudských práv, medzi ktoré patria nielen občianske a politické práva, ale tiež hospodárske, sociálne a kultúrne práva, musia byť podporované a presadzované a keďže EÚ musí na tento účel pokračovať v zriaďovaní zmysluplných nástrojov; B. keďže rozvoj a konsolidácia demokracie, právneho štátu a dodržiavania ľudských práv a základných slobôd sú celosvetovým cieľom spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky a musia byť neodlúčiteľnou súčasťou vonkajšej politiky EÚ, C. keďže úsilie o podporu a dodržiavanie ľudských práv a demokraciu ako základné ciele vonkajšej politiky EÚ nebudú úspešné, ak tieto základné zásady nebudú mať dostatočnú prioritu vzhľadom na bezpečnostné, hospodárske a politické záujmy, D. zdôrazňujúc, že EÚ musí byť schopná rýchlo a účinne reagovať v prípade vážneho a trvalého porušovania ľudských práv a demokratických princípov a že pri mnohých príležitostiach sa to neudialo, bez ohľadu na objektívne zhodnotenia stavu ľudských práv a demokracie v tretích krajinách, E. keďže právne záväzný charakter ustanovenia o ľudských právach a demokracii by z neho mal vytvoriť dôležitý nástroj európskej politiky na podporu základných práv a keďže v súčasnosti uplynulo 10 rokov od jeho vytvorenia a je čas vyhodnotiť, ako bol uplatňovaný a ako sa môže vylepšiť, F. keďže toto ustanovenie bolo zatiaľ zavedené do viac ako 50 dohôd a uplatňuje sa na viac ako 120 krajín, keďže navyše nie je iba jediným prostriedkom EÚ na podporu základných práv a keďže celá vonkajšia politika EÚ a jej politická a obchodná dimenzia by mala byť založená na podpore základných demokratických princípov, G. v tejto súvislosti zdôrazňuje význam Dohody z Cotonou, ktorá pozdvihla ustanovenie o ľudských právach a demokracii začlenené Európskym spoločenstvom na mimoriadne dôležitý prvok všetkých jej dohôd s tretími krajinami a ktorá je teraz založené na dodržiavaní ľudských práv, demokratických princípov a právneho štátu, ako aj na dobrej správe a rozumnom riadení verejných záležitostí, H. keďže Spoločné parlamentné zhromaždenie AKT - EÚ je jedinečným fórom pre dialóg medzi poslancami AKT a EÚ, predovšetkým o otázkach ľudských práv a demokracie; I. keďže v mnohých dohodách s rozvinutými krajinami a v sektorových dohodách, ako napríklad dohodách o textile, poľnohospodárstve a rybolove, toto ustanovenie stále chýba, J. keďže ľudské práva by mali byť dôležitou súčasťou mandátu na rokovanie pre vonkajšie dohody zvereného Radou Komisii a keďže postup definovania tohto mandátu by mal byť transparentnejší, K. keďže Európsky parlament musí udeliť svoj súhlas pred tým, ako dohoda nadobudne platnosť, ale nie na začatie konzultácií alebo čiastočné pozastavenie dohody a keďže táto skutočnosť oslabuje jeho politickú a inštitucionálnu úlohu, L. zdôrazňujúc, že občianska spoločnosť a medzinárodný systém mimovládnych organizácií pre ľudské práva môžu viac prispievať k celému postupu navrhovania, vykonávania a hodnotenia ustanovenia o ľudských právach a demokracii v zmluvách medzi EÚ a tretími krajinami, M. presvedčený, že EÚ musí vypracovať nové postupy a nové kritériá pre uplatňovanie ustanovenia o ľudských právach a demokracii, ktoré sa musí uplatňovať bez diskriminácie medzi štátmi alebo ich úrovňami rozvoja, N. keďže sa ustanovenie o ľudských právach a demokracii vzťahuje nielen na EÚ, ale aj na dotknutú tretiu krajinu, ale keďže recipročný rozmer ustanovenia nebol plne využitý, O. znovu opakujúc, že naliehavá humanitárna pomoc musí naďalej v mene základného princípu solidarity medzi ľuďmi zostať vylúčená z akéhokoľvek potenciálne "negatívneho" použitia ustanovenia o ľudských právach a demokracii, 1. víta obvyklý postup Európskeho spoločenstva zahŕňať ustanovenia o ľudských právach a demokracii, takzvané ustanovenie o základných prvkoch a ustanovenie o nevykonávaní, do medzinárodných dohôd od roku 1992; 2. vyzýva na väčšiu transparentnosť pri uplatňovaní ustanovenia o ľudských právach a demokracii, ktoré je základným kameňom vonkajšej politiky EÚ a na väčšiu angažovanosť Európskeho parlamentu; zdôrazňuje, že tresty nemôžu byť uložené vo vzťahu ku krajinám, kde bolo zaznamenané porušovanie ľudských práv, ale vo vzťahu k porušovaniu samému; 3. domnieva sa, že je zodpovednosťou Únie pri podpisovaní dohody s treťou krajinou, ktorá obsahuje ustanovenie o ľudských právach a demokracii, zabezpečiť, že v čase podpisu dohody príslušná krajina rešpektuje medzinárodné normy o ľudských právach; 4. zdôrazňuje, že jedným z faktorov, ktoré ohrozili uplatňovanie ustanovenia je všeobecná povaha jeho znenia, pretože nevysvetľuje podrobné postupy pre "pozitívne" a "negatívne" zásahy podľa spolupráce medzi EÚ a treťou krajinou, nechávajúc Radu a vnútroštátne pravidlá členských štátov prevládnuť nad všeobecnejšími požiadavkami ľudských práv; 5. rovnako schvaľuje dosiaľ vykonaný pokus s ustanovením o ľudských právach a demokracii v článkoch 9 a 96 v Dohode z Cotonou, ktorý dokonca viedol k dočasnému pozastaveniu ekonomickej a obchodnej spolupráce s niektorými krajinami AKT z dôvodu vážneho porušovania ľudských práv a tým k zlepšeniu rozhodnosti a dôveryhodnosti EÚ; obhajuje rozvíjanie tohto pokusu a jeho začlenenie ako štandardného prvku v dohodách medzi EÚ a treťou krajinou; 6. zdôrazňuje, že politický a právny obsah ustanovenia o ľudských právach a demokracii je účinne vysvetlený v Dohode z Cotonou a že mechanizmy pre konzultáciu a výmenu informácií pred dočasným pozastavením dvojstrannej spolupráce sú dôkladne charakterizované; 7. obhajuje vytvorenie nového "modelu ustanovenia", ktoré by opravilo súčasné všeobecné znenie toho, čo je známe ako "článok 2", aby sa zaistil koherentnejší, účinnejší a transparentnejší prístup k európskej politike ľudských práv v dohodách s tretími krajinami; text by mal vziať do úvahy tieto zásady: a) presadzovanie demokracie, ľudských práv, vrátane práv menšín, právneho poriadku a dobrej správy tvoria základný pilier mnohostrannej spolupráce; to sa vzťahuje nielen na dohody s rozvojovými krajinami, ale aj s priemyselnými krajinami; b) pokiaľ ide o právnu formuláciu týchto práv, zmluvné strany by mali najmä uviesť svoje medzinárodné povinnosti a záväzky, ktoré už boli ratifikované a musí byť jasné, že od zmluvných strán sa vyžaduje, aby dodržiavali normy, ktoré tvoria "základný prvok" dohody; zmluvné strany by sa mali najmä ujať presadzovania základných práv stanovených v Deklarácii OSN o ľudských právach z roku 1948, v dvoch medzinárodných paktoch OSN o občianskych a politických právach a o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach, ako aj v medzinárodne uznávaných paktoch OSN a právnych normách jus cogens; zdôrazňuje, že vo svojich vzťahoch s tretími krajinami a v kontexte podpory princípov demokracie a ľudských práv prostredníctvom ustanovenia o ľudských právach a demokracii je EÚ vyzvaná, aby venovala osobitnú pozornosť vykonávaniu politík rodovej rovnosti a práv žien pričom sa presvedčí, že orgány tretej krajiny považujú za prioritu presadzovanie základných práv nebyť svojvoľne zatknutý, mučený alebo popravený, ako aj to, že ich občania majú prístup k nestrannému súdu; zdôrazňuje, že v súlade s európskymi zmluvami sa EÚ vo vzťahoch s tretími krajinami a v kontexte podpory demokratických zásad a ľudských práv prostredníctvom ustanovenia o ľudských právach a demokracii zaväzuje, že bude vystupovať proti akejkoľvek diskriminácii na základe sexuálnej orientácie alebo týkajúcej sa práv osôb so zdravotným postihnutím; c) zmluvné strany by sa mali pri definovaní sektorových práv, ktoré by mala spolupráca podporovať, odvolávať na záväzné dohovory OSN a na dohovory jej špecializovaných agentúr, najmä Medzinárodnej organizácie práce (ILO), ktorá vytvorila medzinárodne uznávaný právny súbor základných práv; d) ustanovenie by malo obsahovať postup konzultácie medzi zmluvnými stranami, ktorý by podrobne opisoval politické a právne mechanizmy, ktoré sa majú použiť v prípade žiadosti o pozastavenie dvojstrannej spolupráce z dôvodov opakovaného a (alebo) systematického porušovania ľudských práv porušujúceho medzinárodné právo; pozastavenie je zjavne mimoriadne opatrenie vo vzťahoch medzi EÚ a treťou krajinou a preto by mal byť vytvorený jasný systém sankcií, ktorý by ponúkol alternatívny postup, ale schválený a z veľkej časti pozitívny prístup k ľudským právam by nemal vylúčiť možnosť dočasného pozastavenia spolupráce, ktorá sa uplatní v prípade porušenia ustanovenia o demokracii a ľudských právach; e) ustanovenie by tiež malo obsahovať detaily mechanizmu, ktorý umožní dočasné pozastavenie spolupráce, ako aj "varovný mechanizmus" ako odozvu na porušovanie ustanovenia o ľudských právach a demokracii; f) ustanovenie by malo byť založené na reciprocite a malo by tak predstavovať právny základ, ktorýumožňuje zapojeným stranám spoločne diskutovať a konať pokiaľ ide o územie EÚ, ako aj tretej krajiny; mal by to byť obojstranný nástroj, ktorý umožní, aby sa EÚ a tretia krajina vzájomne zodpovedali za všetky svoje politiky súvisiace s ľudskými právami a základnými slobodami; 8. žiada, aby bolo ustanovenie o ľudských právach a demokracii rozšírené do všetkých nových dohôd medzi EÚ s tretími krajinami, priemyselnými aj rozvojovými a vrátane sektorových dohôd, napríklad o obchode a technickej a finančnej pomoci v súlade s tým, čo bolo dohodnuté s krajinami AKT; 9. vyzýva na rozšírenie pozitívneho rozmeru ustanovenia o ľudských právach a demokracii, čo by malo za následok potrebu prijať efektívne opatrenia, ktoré prispejú k požívaniu ľudských práv a pre jednotlivé zmluvné strany, zahrnúť prebiehajúce posudzovanie sledovania uplatňovania dopadu dohody ako takej, pokiaľ ide o ľudské práva, ako aj pri uplatňovaní všetkých aspektov dohody zaviesť prístup rešpektujúci ľudské práva; 10. zdôrazňuje, že už nebude viac ochotný udeliť svoj súhlas s novými medzinárodnými dohodami, ktoré nebudú obsahovať ustanovenie o ľudských právach a demokracii; 11. domnieva sa, že musí zohrávať úlohu pri definovaní mandátu na rokovanie o nových dohodách s tretími krajinami a najmä pri navrhovaní ich politických cieľov a presadzovaní ľudských práv; v tejto súvislosti sa domnieva, že Komisia a Rada by mali Európsky parlament zapojiť vo väčšej miere do vypracovania mandátu na rokovanie o dohodách medzi EÚ a treťou krajinou cez jeho príslušné parlamentné výbory; v tomto ohľade zdôrazňuje potrebu zlepšiť medziinštitucionálnu výmenu informácií a prístup k databáze Komisie a Rady; 12. vzhľadom na potrebu zabezpečiť účinný mechanizmus na sledovanie dodržiavania ľudských práv a demokratických princípov zmluvnými stranami: a) vyzýva Radu a Komisiu, aby začali postupy štruktúrovaného dialógu ako súčasť tohto pravidelného hodnotenia dodržiavania záväzkov v oblasti ľudských práv zmluvnými stranami; na systematické začlenenie problematiky ľudských práv do programov asociačnej rady hľadí ako na súčasť tohto dialógu; b) odporúča posilnenie úlohy vedúcich vonkajších delegácií Komisie v tretích krajinách; vyzýva, aby sa predkladali dokumenty viacročnej stratégie ku každej krajine, ktorá je v zodpovednosti vedúcich delegácií a aby strategické dokumenty krajín venovali väčšiu pozornosť ľudským právam, identifikovali priority a ozrejmili prostriedky a nástroje používané EÚ na zaistenie dodržiavania ustanovenia o ľudských právach a demokracii a na zvýšenie úrovne dodržiavania základných práv; tiež vyzýva, aby sa znenie takýchto stratégií pravidelne prehodnocovalo, najmä Európskym parlamentom a bolo predmetom diskusií v jeho príslušných delegáciách a v pléne, najmä s ohľadom na ich uplatňovanie; odporúča, aby strategické dokumenty a akčné plány Komisie o krajinách obsahovali jasné kritériá pre pokrok v oblasti ľudských práv a časový rámec, v rámci ktorého by mali byť zmeny uskutočnené; c) ak sa niektorá z dotknutých vlád, Európsky parlament alebo príslušné národné parlamenty alebo v prípade AKT krajín Spoločné parlamentné zhromaždenie AKT - EÚ požiada, aby sa použila doložka o demokracii a ľudských právach prostredníctvom pozastavenia dvojstrannej dohody alebo uplatnenia dialógu alebo iných primeraných opatrení, asociačná rada by mala túto diskusiu automaticky zaradiť do svojho programu; konštatuje, že Európsky parlament v tomto zmysle vyslovil oficiálne svoj názor v niekoľkých prípadoch, ale že asociačná rada tieto žiadosti jednoducho ignorovala; d) odporúča vytvorenie "štruktúrovaného dialógu" medzi asociačnou radou a/alebo jej podvýborom pre ľudské práva, Európskym parlamentom, Spoločným parlamentným zhromaždením AKT - EÚ, ak je to vhodné, a MVO a/alebo nezávislými a demokratickými neštátnymi aktérmi počas diskusií o prípadoch porušovania ustanovení o ľudských právach a demokracii v dohodách EÚ vrátane návrhov na zlepšenie uplatňovania ustanovenia (bez vylúčenia nikoho); e) ľutuje, že Európsky parlament nie je zapojený do rozhodovacieho procesu o začatí konzultácií alebo pozastavení dohody; preto dôrazne trvá na potrebe toho, aby v tomto ohľade rozhodoval spoločne s Komisiou a Radou, a rovnako pokiaľ ide o rozhodnutie pozastaviť akékoľvek primerané negatívne opatrenia už uvalené na krajinu ("pozastavenie pozastavenia"); f) navrhuje, aby Komisia spolu s podvýbormi pre ľudské práva vypracovala výročnú správu o uplatňovaní ustanovení o ľudských právach a demokracii v platných medzinárodných dohodách, o ktorej by prebehla rozprava v Európskom parlamente a ktorá by obsahovala analýzu každého jednotlivého procesu konzultácie a iné vhodné opatrenia, ktoré Rada iniciovala alebo zamietla v danom roku spolu s podrobnými odporúčaniami a vyhodnotením efektívnosti a koherencie vykonaných opatrení; 13. pripomína, že asociačné rady spravidla riadia vzťahy medzi EÚ a tretími krajinami, vyzýva na všeobecné zriadenie podvýborov pre ľudské práva na základe asociačných dohôd s mandátom na: a) kontrolu súladu, uplatňovania a vykonávania ustanovenia o ľudských právach a demokracii; b) navrhovanie určitých pozitívnych činností na zlepšenie demokracie a ľudských práv; a c) hodnotenie a monitorovanie priameho a nepriameho dopadu uskutočňovania dohody na uplatňovanie ľudských práv v plnom rozsahu v zmluvných štátoch a na vypracovanie osobitných odporúčaní v tejto súvislosti; domnieva sa, že takéto podvýbory by sa mali pravidelne stretávať (a rozhodne vždy, keď sa stretne asociačná rada) a ich súčasťou by mali byť predstavitelia parlamentov a organizácií reprezentujúcich občiansku spoločnosť a mali by sa s nimi radiť; domnieva sa, v tomto ohľade, že individuálna politika nie je najvhodnejším prístupom, ktorý by mal byť s partnerskými krajinami prijatý, s ohľadom na zriadenie podvýborov pre ľudské práva a definovania ich mandátu; opätovne zdôrazňuje potrebu rokovať o individuálnych prípadoch v rámci týchto podvýborov; 14. žiada, aby bol Európsky parlament spojený s asociačnými radami a podvýbormi pre ľudské práva a aby mali medziparlamentné delegácie Európskeho parlamentu v tejto súvislosti posilnenú funkciu a stále umožňovali v programoch ich návštev diskusie o ustanovení; 15. zdôrazňuje, že kritériá na začatie konzultačného postupu alebo uplatňovanie primeraných opatrení musia byť objektívne a transparentné; 16. zdôrazňuje, že žiadne opatrenie nemôže byť zrušené, kým existujú dôvody na jeho uplatňovanie, a požaduje predloženie ďalších opatrení, v prípade že existujúce opatrenia nepriniesli po značnej dobe výsledky; 17. pripúšťa, že potreba jednomyseľnosti v Rade na účel začatia konzultačného postupu skomplikovala uplatňovanie ustanovenia, žiada zrušenie jednomyseľnosti pre začatie konzultačného postupu a revíziu článku 300 ods. 2 Zmluvy o ES, ktorý v takýchto prípadoch obmedzuje úlohu Európskeho parlamentu; 18. poukazuje na dôležitosť zamerania pozornosti širokej verejnosti na skutočnosť, že ustanovenie o ľudských právach a demokracii je v dohodách medzi EÚ a tretími krajinami; 19. domnieva sa, že vo výnimočnom prípade krajín, s ktorými EÚ zdieľa základné hodnoty a dlhodobé spoločné politiky, ako sú krajiny zúčastnené v novej susedskej politike, možno zastávať názor, že podpísanie dohôd, ktoré prevyšujú rámec ustanovenia o ľudských právach a demokracii, je založené na zdieľaní spoločných inštitúcií pre podporu demokratických princípov a ľudských práv, napríklad Rady Európy a/alebo ďalších regionálnych organizácií; 20. so zvláštnym zreteľom na krajiny, ktoré sú súčasťou európskej susedskej politiky, s ktorými EÚ udržuje úzke styky prostredníctvom asociačných dohôd, ustanovenie by malo špecifikovať, že signatári takýchto dohôd by si mali navzájom, na obojstrannom základe, poskytnúť právo pozorovať svoje parlamentné a prezidentské voľby; vyzýva Radu a Komisiu k ďalšiemu povzbudzovaniu príslušných krajín, aby v záujme transparentnosti v čase volieb pripustili medzinárodných pozorovateľov; 21. zdôrazňuje, že sa musia splniť určité podmienky, aby sa mohli voľby pokladať za demokratické, slobodné a spravodlivé, okrem iného, vrátane dodržiavania politických a občianskych práv, rešpektovania slobody prejavu a prístupu k informáciám, rovnoprávneho prístupu k médiám a rešpektovania politického pluralizmu, a aby sa voličom ponúkla skutočná voľba; 22. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade a Komisii. [1] Ú. v. EÚ C 97 E, 22.4.2004, s. 656. [2] Ú. v. EÚ C 131 E, 5.6.2003, s. 147. [3] Ú. v. ES C 320, 28.10.1996, s. 261. [4] Prijaté texty, P6_TA(2005)0150. [5] Ú. v. EÚ C 104 E, 30.4.2004, s. 1048. [6] Ú. v. EÚ C 76 E, 25.3.2004, s. 386. [7] Ú. v. EÚ C 131 E, 5.6.2003, s. 138. [8] Ú. v. ES C 65 E, 14.3.2002, s. 336. [9] Ú. v. ES C 377, 29.12.2000, s. 336. [10] Ú. v. ES C 98, 9.4.1999, s. 267. [11] Ú. v. ES C 20, 20.1.1997, s. 161. [12] Ú. v. ES C 126, 22.5.1995, s. 15. [13] Ú. v. ES C 115, 26.4.1993, s. 214. [14] Ú. v. ES C 267, 14.10.1991, s. 165. [15] Ú. v. ES C 47, 27.2.1989, s. 61. [16] Ú. v. ES C 99, 13.4.1987, s. 157. [17] Ú. v. ES C 343, 31.12.1985, s. 29. [18] Ú. v. ES C 172, 2.7.1984, s. 36. [19] Ú. v. ES C 161, 10.6.1983, s. 58. [20] Ú. v. ES L 317, 15.12.2000, s. 3. [21] Ú. v. EÚ L 287, 28.10.2005, s. 1. [22] Ú. v. ES C 364, 18.12.2000, s. 1. --------------------------------------------------