EURÓPSKA KOMISIA 
V Bruseli, 18.5.2011 
SEK(2011) 581 v kone čnom znení 
  
[…] 
PRACOVNÝ DOKUMENT ZAMESTNANCOV KOMISIE 
Zhrnutie posúdenia vplyvu 
Dokument sprevádzajúci 
Oznámenie komisie európskemu parlamentu, rade, európskemu hospodárskemu a 
sociálnemu výboru a výboru regiónov 
 
Posilnenie práv obetí v EÚ 
{KOM(2011) 274 v kone čnom znení} 
{SEK(2011) 580 v kone čnom znení}  
 
EN 1   EN 1. POLITICKÝ KONTEXT A POSTUP  
Európska rada vyzvala v Štokholmskom programe (2010 – 2014) na prijatie ďalších opatrení 
zabezpečujúcich, aby sa potre by obetí trestných činov dostali do centra našich súdnych 
systémov, čo bolo opätovne potvrdené v ak čnom pláne Komisie na implementáciu 
Štokholmského programu. V prílohe  I k pracovnému programu Ko misie na rok 2011 sú práva 
obetí trestných činov a podpora týmto obetiam uvedené a ko strategická inic iatíva. Európsky 
parlament vyzval aj Radu, aby prijala komplex ný právny rámec poskytujúci obetiam trestných 
činov najširšiu ochranu. Ok rem toho sa „Správa o ob čianstve“ z 27. októbra 2010 
vypracovaná Komisiou snaží odstráni ť prekážky v právach ob čanov tým, že rozširuje 
podstatu individuálnych práv poskytnutých na úrovni EÚ. Tento prístup sa odzrkad ľuje 
v posilnení práv obetí spolu s posilnením procesných práv podozrivých alebo obvinených 
osôb v trestných konaniach. Posudzované problémy, ciele a možnosti polit iky boli založené na výsledkoch konzultácie 
s verejnos ťou, dvoch štúdiách, ktoré uskuto čnili externí dodávatelia, a odborných znalostiach, 
ktoré získala Komisia. Bola zriadená  aj medziútvarová riadiaca skupina. 
2. V
YMEDZENIE PROBLÉMU  
Problém viktimácie v súvislosti s trestnou činnosťou v Európe je zna čný – každý rok je 
v dôsledku trestných činov priamo poškodených približne 15 % obyvate ľov EÚ1. Posúdenie 
vplyvu sa zaoberá otázkou kvality zaobchádzania s obe ťami po trestnom čine a počas 
trestného konania, ktoré nasl eduje, a otázkou ich práva na rovnaký minimálny štandard 
zaobchádzania, vrátane nediskrimina čného prístupu k spravodlivosti, vo všetkých členských 
štátoch EÚ, bez oh ľadu na ich štátnu príslušnos ť alebo krajinu trvalého bydliska.  
S nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy nové  ustanovenia o trestnom súdnictve 
poskytujú jasný právny základ, a by EÚ stanovila minimálne prav idlá týkajúce sa práv obetí 
s cieľom zabezpe čiť vzájomnú dôveru a fungovanie vzáj omného uznávania rozsudkov. To 
znamená, že sudcovia by si mali navzájom dôverova ť, pokiaľ ide o normy nestrannosti 
a spravodlivosti, a ob čania EÚ by mali dôverova ť tomu, že ak vycestujú do zahrani čia alebo 
ak tam budú ži ť, bude sa tam uplat ňovať rovnaká úrove ň minimálnych pravidiel. 
Väčšina členských štátov má v sú časnosti ur čitú úroveň ochrany obetí trestných činov 
a podpory týchto obetí, ale úloha a potr eby obetí v trestných konaniach sú vä čšinou v ich 
justičných systémoch stále nedostato čne riešené. Ľudia, ktorí sa stanú obe ťou trestného činu 
v Európe, nemajú záruku, že sa s nimi bude zaobchádza ť s rešpektom alebo že získajú 
primeranú podporu, ochranu alebo prístup k základným prvkom spravodlivosti. Aby sa 
vyriešil tento problém, je potrebné, aby členské štáty zvýšili normy týkajúce sa práv obetí 
v súlade s normami, ktoré už boli stanove né prostredníctvom me dzinárodných nástrojov 
a judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva (ES ĽP).  
EÚ sa už zaoberala otázkou pr áv obetí v trestných konaniac h v existujúcich právnych 
predpisoch. Hoci ciele a rozsah pôsobnosti takýc hto právnych predpisov sú stále relevantné, 
názory spolo čnosti na obete sa rozvinuli a objavili sa  nové ciele, ktorými sa je potrebné 
zaoberať. Okrem toho vykonávanie právnych predpisov bolo neú činné. Súčasné právne 
predpisy EÚ sú preto neprimeran é, aby splnili potreby obetí.  
                                                 
1 Pod ľa údajov Eurostatu bolo v členských štátoch EÚ zaznamenaných v roku 2007 približne 
30 miliónov trestných činov (okrem menších trestných činov) (Eurostat, Štatistika v kocke, 36/2009). 
Na základe analýzy prieskumu medzinárodnej trestnej činnosti v EÚ v dokumente „Bremeno trestných 
činov v EÚ“ ( www.europeansafetyobservatory.eu ) k tomuto údaju je pripo čítaná predpokladaná miera 
neoznámených trestných činov 60 %, výsledkom čoho je približne 75 miliónov priamych obetí 
trestných činov za rok (približne 15 % obyvate ľov EÚ). 
 
EN 2   EN Stanovené otázky sú obsiahnuté v dvoch pr oblémoch, ktoré sú podrobnejšie opísané ďalej 
v texte: 
Problém A : Existujúce právne predpisy  EÚ sú neprimerané  na zlepšenie postavenia obetí – sú nejasné, 
neobsahujú konkrétne povinnosti a nie sú vynútite ľné, a preto ich členské štáty vykonávali zle. 
Problém B : Potreby obetí  trestných činov nie sú v členských štátoch riešené dostato čne – obete nezískavajú 
(1) uznanie a rešpekt, (2) ochranu, (3) podporu, (4) ú činný prístup k spravodlivosti a (5) ú činný prístup 
k odškodňovaniu a obnove. 
Dôsledky trestných činov a nesplnenie potrieb obetí vytvárajú aj značné skryté náklady,  vrátane dôležitých 
finančných a zdravotných nákladov.  
2.1. Problém A – právne predpisy EÚ sú nepr imerané na zlepšenie postavenia obetí 
EÚ prijala rámcové rozhodnutie 2001/220/S VV o postavení obetí v trestnom konaní ( ďalej 
len „rámcové rozhodnutie“) a smernicu 2004/80/ES o odškod ňovaní obetí trestných činov. 
Úroveň vykonávania týchto dvoch právnych predpisov členskými štátmi je zmiešaná. 
Smernica o odškod ňovaní bola z ve ľkej časti transponovaná členskými štátmi, vyžiada si však 
ďalšie preskúmanie, aby sa stanovilo, do akej miery je skuto čne účinná. Vykonávanie 
rámcového rozhodnutia je naopak neuspokojivé. Hoci sa rozsah pôsobnosti rámcového rozhodnutia vz ťahuje na vä čšinu práv obetí všetkých 
druhov trestných činov a je celkove stále relevantný, akéko ľvek nové opatrenia sa musia 
týkať širšieho spektra práv a povinností členských štátov, vzh ľadom na rastúcu 
informovanos ť a meniacu sa súdnu kultúru s cie ľom riešiť nielen práva a potreby stíhaných 
osôb, ale aj práva a potreby obetí. Rozsah pôsob nosti právnych predpisov EÚ, ktoré sa týkajú 
potrieb obetí, je preto potrebné aktualizova ť z hľadiska nového výskumu a zistení týkajúcich 
sa obetí, najmä pokia ľ ide o vzájomné uznávanie opatr ení v oblasti ochrany a prístup 
k spravodlivosti. Rámcové rozhodnutie nebolo ú činné, pokia ľ ide o dosahovanie želaných výsledkov riešenia 
potrieb obetí alebo posun k nim a dosiahnutie minimálnych noriem pre obete v celej EÚ. Žiadny členský štát nemôže tvrdi ť, že v plnej miere vykonal rámcové rozhodnutie. 
Neúčinnosť týchto právnych predpisov je dôsle dkom nejasného znenia, neexistencie 
konkrétnych povinností a chýba júcich možností zakro čiť proti členským štátom v prípade 
porušenia. Vychádzajúc z existujúcich nástrojov a po ic h doplnení sa pomocou tohto právneho rámca 
stanovia minimálne normy na zabezpe čenie zlepšenia postavenia obetí v právnych predpisoch 
a politike v celej EÚ a toho, že obete trestných 
činov získajú vo všetkých členských štátoch 
EÚ rovnaké základné práva, sl užby a prístup k spravodlivosti. 
2.2. Problém B – Potreby obetí nie sú v EÚ riešené dostato čne  
Potreby obetí možno rozdeli ť do piatich kategórií: potreba uz nania a potreba, aby sa s obe ťou 
zaobchádzalo s rešpektom a dôstojnos ťou; potreba by ť chránený; potreba by ť podporovaný; 
potreba prístupu k spravodlivos ti; a potreba prístupu k odškod ňovaniu a obnove. Skuto čnosť, 
že tieto potreby nie sú v členských štátoch spravidla dostato čne alebo primerane splnené, je 
kľúčovým problémom, ktorým sa navrhnuté opatrenia budú zaobera ť. 
• Otázka 1 – Obete nie sú dostato čne uznávané a nezaobchádza sa s nimi s dôstojnos ťou 
a rešpektom. Je potrebné, aby obete boli uznané ako obe te a aby sa uznalo ich utrpenie. Je 
tiež potrebné, aby sa s obe ťami zaobchádzalo s dôstojnos ťou a rešpektom pri každej 
komunikácii so všetkými osobami zapoje nými do súdneho procesu. Osobitná pozornos ť by 
sa mala venova ť potrebám zranite ľných obetí, napríklad detí,  osôb so zdravotným 
postihnutím, obetí sexuálneho násilia. Uznanie potrebujú aj nepriame  obete (napríklad 
rodinní príslušníci), pretože dôsledky trestného činu majú vplyv aj na nich. 
 
EN 3   EN • Otázka 2 – Obete nie sú dostato čne chránené. Obete musia by ť chránené, aby sa zabránilo 
ďalšiemu trestnému činu alebo zastrašovaniu zo strany páchate ľa. V prípade obetí 
chronického násilia je bezpe čnosť ich hlavnou potrebou pri oznamovaní trestného činu, ale 
aj ich hlavnou staros ťou. Obete musia by ť chránené aj pred sekundárnou viktimáciou 
počas súdneho konania v dôsledku zlého zaobchád zania v súvislosti so súdnym konaním 
a počas neho. 
• Otázka 3 – Obete nie sú dostato čne podporované. Okamžite po trestnom čine obete 
potrebujú podporu, najmä prostredníctvom núdzovej pomoci spolu s psychologickou prvou 
pomocou. Pre obete, a najmä pre zranite ľné obete, je často potrebná a rozhodujúca aj 
podpora po čas následného súdneho konania, či už právna, citová alebo praktická. 
V dôsledku trestného činu môže by ť potrebná krátkodobá aj dlhodobá podpora. 
• Otázka 4 – Obete nemajú ú činný prístup k spravodlivosti. Obetiam sa musí poskytnú ť 
prístup k spravodlivosti , napríklad prístupnos ť súdnych konaní, dostupnos ť primeraného 
právneho zastupovania v trestných konaniach, prístup k neformálnejším súdnym konaniam 
a právo na preskúmanie rozhodnutia o tom, či stíhať alebo nestíha ť páchateľa. Obete musia 
byť schopné aj porozumie ť doručeným informáciám a súdnym konaniam. 
• Otázka 5 – Obete nemajú skuto čný prístup k odškod ňovaniu a obnove. Obete musia ma ť 
možnosť výberu, pokia ľ ide o prístup k službám repara čnej justície, ktoré dop ĺňajú obvyklé 
súdne konanie. Repara čná justícia poskytuje obetiam možnos ť postaviť sa tvárou v tvár 
páchateľom a umož ňuje, aby sa páchatelia zodpovedali sa za to, čo urobili. Tento proces 
pomáha obetiam v ďalšom živote. 
2.3. Skryté náklady spojené s viktimáciou  
Každý trestný čin má nevyhnutne vplyv na osoby, ktor é sú ním priamo alebo nepriamo 
viktimizované, ako aj spolo čnosť všeobecne. Trestný čin má významné hospodárske vplyvy 
a vplyvy súvisiace so zdravím a takéto  „skryté“ náklady sa môžu zníži ť splnením potrieb 
obetí. Celkové náklady spojené s trestným činu sú pre jednotlivca a spolo čnosť značné. 
Zahŕňajú materiálne náklady, najmä v hospodársko m sektore, zdravotnom sektore a systéme 
trestného súdnictva, a nemateriálne  náklady, medzi ktoré patrí boles ť, utrpenie a zníženie 
kvality života.  Splnenie potrieb obetí pr ed trestným konaním, po čas neho a po ňom môže zna čne zmierni ť 
tieto negatívne dôsledky a môže zabráni ť aj tomu, aby sa potenciálne zhoršili v dôsledku 
zlého zaobchádzania s obe ťami počas konania. Ak obe ť dostane primeranú podporu 
a ochranu, rýchlejšie sa psychic ky aj citovo zota ví z trestného činu, a v dôsledku toho sa 
napríklad obmedzí jej strata zárobku a využívanie dávok alebo zníži potreba ďalšieho 
zdravotného lie čenia. Zabezpe čenie, aby boli potreby obetí splnené, tak zna čne prispeje 
k zníženiu celkových nákladov súvisiacich s trestným 
činom.  
2.4. Hlavné prí činy problémov 
Hlavnými prí činami stanovených problémov sú: neuprednost ňovanie obetí a neznalos ť ich 
potrieb, čo má korene v historických a kultúrnyc h postojoch; chýbajúce mechanizmy 
presadzovania práv obetí a chýbajúce odborné znalosti o problémoch obetí. 
2.5. Základný scenár 
V analýze sa tvrdí, že bez ďalších opatrení nie je pravdepodobný dostato čný rozvoj 
vnútroštátnych právnych predpi sov a opatrení, ktoré zabezpe čujú, aby sa s obe ťami 
 
EN 4   EN zaobchádzalo nediskrimina čne, bez oh ľadu na to, kde sa v EÚ ocitnú, najmä ke ď využívajú 
služby a obracajú sa na súdy. Rámcové rozhodnu tie – a to aj po tom, ako Európsky súdny 
dvor získa jurisdikciu v roku 2014 pod ľa Lisabonskej zmluvy – neposkytne uspokojivý 
právny rámec, pretože sa vyzna čuje nejasným znením a slabými povinnos ťami. Bude ťažké 
začať konania vo veci výkonu rozhodnutia a v mnohých prípadoch bude na preukázanie 
splnenia povinností potre bných len málo opatrení. 
2.6. Potreba opatrení na úrovni EÚ 
Lisabonská zmluva je jasným právnym základom na podporu spolupráce a vzájomného 
uznávania v súdnej oblasti s cezhrani čným rozmerom prostredníctvom minimálnych noriem 
týkajúcich sa práv obetí trestných činov.  
Cezhraničný rozmer spolupráce v súdnej oblasti je široký a môže vychádza ť zo spektra 
situácií, najzjavnejšie, ak sa osoba stane obe ťou v cudzom štáte EÚ. Okrem toho existuje aj 
cezhraničný rozmer trestných činov proti osobám v ich krajin e trvalého bydliska (napríklad 
keď sa obeť počas súdneho konania pres ťahuje alebo ak sa svedkovia alebo majetok 
nachádzajú v zahrani čí). Je preto zrejmé, že cezhrani čný rozmer viktimácie je významný. 
Vzhľadom na právo na vo ľný pohyb v EÚ teda okrem pridanej hodnoty vnútroštátnych 
opatrení existuje jasná pr idaná hodnota opatrení EÚ. 
Takáto pridaná hodnota EÚ sa môže posudzova ť z niekoľkých hľadísk. Po prvé, obete 
nemusia vo svojej krajine bydliska  alebo v krajine, do ktorej do časne cestujú alebo ktorú 
dočasne navštevujú, podlieha ť rovnakým právam v porovnaní so svojou domácou krajinou. 
Takto vzniká riziko s ťažovania vo ľného pohybu ľudí a služieb, ktorý je jedným 
zo základných požiadaviek dobrého fungovani a vnútorného trhu. Po druhé, chýbajúce 
minimálne normy na úrovni EÚ týkajúce sa pr áv obetí spôsobujú, že kva lita súdnictva v EÚ 
je na nižšej úrovni ako normy stanovené v medzinárodných nástrojoch a prostredníctvom 
judikatúry ES ĽP. V spolo čnej oblasti slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti je to ťažké 
akceptova ť. Nedostatky v existujúcich prá vnych predpisoch EÚ a nedostato čná 
vykonateľnosť medzinárodných nástrojov spôsobuje,  že takéto normy sa nemôžu uplat ňovať 
jednotne v celej EÚ. Opatrenia EÚ sú preto najpravdepodobnejšími prostriedkami 
na dosiahnutie rovnakých podmienok vo všetkých členských štátoch. Nakoniec, chýbajúce 
spoločné normy znižujú dôveru v súdne systémy členských štátov, čo zase bráni ú činnému 
fungovaniu a uplat ňovaniu nástrojov EÚ na základe zásady vzájomného uznávania súdnych 
rozhodnutí zakotvenej v zmluve a následne  posilneniu európskeho priestoru slobody, 
bezpečnosti a spravodlivosti.  
Okrem toho, hoci stanovenie týchto minimálnych noriem je spojené s obe ťami trestných 
činov, takéto normy podporujú spoluprácu polície a súdov všeobecne a nie iba pokia ľ ide 
o obete. V tom sa odráža skuto čnosť, že zaobchádzanie s obe ťou a zaobchádzanie 
s obvinenou osobou sú spojené mnohými spôsobmi a že na obete môže ma ť vplyv mnoho 
iniciatív zameraných na všeobecnú cezhrani čnú justičnú spoluprácu alebo vzájomné 
uznávanie. Takéto zlepše nie zaobchádzania s obe ťami a ich ochrany môže ako také prispie ť 
k zlepšeniu takejto spolupráce. Opatrenia EÚ teda zabezpe čia, aby všetky členské štáty EÚ dodržiavali spolo čné minimálne 
normy v prípade všetkých osôb, ktoré sa stali obe ťami trestného činu na ich území, 
bez ohľadu na to, či sú alebo nie sú ich štátnymi príslušníkmi.  
3. C
IELE  
Medzi všeobecné ciele patr í podpora vytvorenia európske ho priestoru slobody, bezpe čnosti 
a spravodlivosti a rozvoj v zájomnej dôvery medzi justi čnými orgánmi v trestných veciach 
prostredníctvom zabezpe čenia, aby obete boli plne rešp ektované v celej EÚ, pri sú časnom 
 
EN 5   EN rešpektovaní práv na obhajobu, a aby sa ob čania mohli vo ľne pohybova ť bez toho, aby sa 
s nimi zaobchádzalo odlišne, ak by sa stali obe ťami trestného činu. 
Osobitné a opera čné ciele sú opísané v tabu ľke: 
Osobitné ciele na zabezpe čenie, aby potreby obetí trestných činov boli rešpektované 
a splnené, sú rozsiahle a týkajú sa mnohých ďalších politík EÚ, vrátane obchodovania 
s ľuďmi a sexuálneho zneužívania a vykoris ťovania detí a detskej por nografie, a sú v súlade 
s prístupom prijatým v týchto oblas tiach. Navrhnuté opatrenia budú vychádza ť z existujúcich 
nástrojov a budú ich dop ĺňať a budú v nich stanovené minimálne normy týkajúce sa práv 
obetí, ktorými sa zlepší všeobecné prostred ie na ochranu všetkýc h obetí všetkých druhov 
trestných činov v právnych predpisoch a politike EÚ, vrátane, naprík lad obetí terorizmu 
a trestných činov v cestnej doprave. 
Základné práva všetkých osôb sa musia dodržiava ť vo všetkých opatreniach EÚ a musia by ť 
dodržiavané členskými štátmi, ke ď vykonávajú právo EÚ. Opatrenia EÚ v tejto oblasti teda 
súčasne zvýšia normy týkajúce sa základných práv obetí trestných činov, pričom sa 
zabezpečí, aby akéko ľvek obmedzenie práv na obhajobu alebo ďalších základných práv bolo 
sformulované jasným a predvídate ľným spôsobom a bolo nevyhnut né a primerané s cie ľom 
chrániť práva a slobody obete.  
4. MOŽNOSTI POLITIKY  
Pri všetkých možnostiach preskúmaných v to mto posúdení sa prijal kombinovaný prístup 
s rôznymi úrov ňami podrobnosti alebo stanovenia povi nnosti, vrátane nových právnych 
predpisov EÚ, ako aj praktických opatrení, s cie ľom zabezpe čiť riadne vykonávanie. Teda 
v prípade všetkých opatrení sa stanovia praktické opatrenia, ktoré majú pomôc ť 
pri vykonávaní a ur čení najlepšej praxe.  Osobitný cie ľ Opera čný cieľ 
A.1 Zabezpečiť, aby boli splnené potreby nepriamych obetí. 
A.2 Zabezpečiť, aby všetci pracovníci polície, prokurátori, sudcovia a pracovníci 
súdov, ktorí prichádzajú do kontaktu s obe ťami, absolvovali primeranú odbornú 
prípravu zameranú na obete.  A. Zabezpečiť, aby 
obete boli uznané a aby 
sa s nimi zaobchádzalo s rešpektom 
a dôstojnos ťou A.3 V prípade všetkých obetí zavies ť mechanizmy na ur čenie potrieb obetí s cie ľom 
určiť potreby obetí a zranite ľných obetí.  
B.1 Zabezpe čiť, aby obete nestratili ochranu, ktorá im bola poskytnutá, ke ď cestujú 
alebo keď sa presťahujú do zahrani čia. B. Zabezpe čiť, aby 
boli obete chránené  
B.2 Zabezpe čiť, aby sa po čas konania zabránilo kontaktu medzi páchate ľom a obeťou. 
C Zabezpe čiť, aby 
obete boli podporované . C.1 Zabezpe čiť dostupnos ť účinných služieb v oblasti podpory obetiam. 
D.1 Zabezpe čiť, aby sa všetky obete mohli zú častniť na súdnom konaní. 
D.2 Zabezpe čiť, aby všetkým obetiam bola poskytnutá pomoc, aby porozumeli svojim 
právam, povinnostiam a konaniu. D. Zabezpe čiť, aby 
obete mali ú činný prístup 
k spravodlivosti  
D.3 Zabezpe čiť, aby všetky obete mali právo na pr eskúmanie rozhodnutí o stíhaní.  
E. Zabezpe čiť, aby 
obete mali prístup 
k odškod ňovaniu 
a obnove  E.1 Zabezpe čiť, aby všetky obete mali prístup k ú činným službám repara čnej justície. 
 
EN 6   EN V posúdení vplyvu sa posudzuje pä ť možností: zachovanie status quo  (možnosť 1) a tri 
možnosti politiky (možnosti 2, 3a, 3b a 4). Zachovanie status quo  by zahŕňalo neprijatie 
žiadnych opatrení  na úrovni EÚ, čo nie je dostato čné na dosiahnutie minimálnych spolo čných 
noriem v oblasti ochrany obetí v Európe, zatia ľ čo ostatné štyri alternatívne politické 
možnosti sa stanovili s cie ľom zlepši ť postavenie obetí v celej Európe. Štyri možnosti politiky 
zahŕňajú nízku, strednú až vysokú úrove ň povinností uložených členským štátom a miery 
podrobnosti týchto povinností: 
Možnosť 1 – 
Status Quo Zachovanie status quo. Žiadne opatrenie na úrovni EÚ.  
  
Možnosť 2 – 
Nízka úrove ň 
povinností Najmenej normatívna možnos ť. Stanovuje minimálne povinnosti členských štátov 
týkajúce sa zavedenia systémov alebo služieb s minimálnymi podrobnos ťami o tom, aké 
normy by sa mali dosiahnu ť. V prípade, že je nutné prija ť právne opatrenia, táto 
možnosť si vyžaduje najmenej zmien vo vnútroštátnych procesných právnych 
predpisoch.  
  
Možnosť 3a –
Stredná úrove ň 
povinností Stredne normatívna možnos ť. Stanovuje strednú úrove ň povinností členských štátov 
zaviesť služby a práva a naria ďuje ustanovenia o tom, aké by mali by ť takéto služby, 
pričom súčasne vymedzuje minimálne podrobnosti o tom, ktoré normy sa majú 
uplatňovať. Úroveň povinností členských štátov, aby zaviedli služby repara čnej justície 
(Restorative Justice Services, RJS) (pozri opatrenie 11 ďalej v texte), je však nízka 
a nevyžaduje, aby členské štáty zaviedli RJS, ale aby iba zabezpe čili uplatňovanie 
ochranných opatrení a minimálnych noriem kvality v prípadoch, ke ď sa používajú RJS.  
  
Možnosť 3b –
Stredná/vysoká 
úroveň 
povinností Stredne normatívna možnos ť. Stanovuje strednú úrove ň povinností členských štátov 
v prípade všetkých opatrení s cie ľom zavies ť služby a práva a naria ďuje ustanovenia 
o tom, aké by mali by ť takéto služby, pri čom súčasne vymedzuje minimálne 
podrobnosti o tom, ktoré normy sa majú uplat ňovať. Úroveň povinností uložená 
členským štátom, pokia ľ ide o RJS, je však vyššia ako v prípade možnosti 3a, pretože 
členské štáty musia zavies ť RJS a uplat ňovať minimálne normy.  
  
Možnosť 4 –
Najvyššia úroveň 
povinností Najnormatívnejšia možnos ť. Stanovuje spektrum povinností členských štátov zavies ť 
služby a práva. Stanovuje aj podrobnejšie ustanovenia o tom, aké by mali by ť takéto 
služby a presné normy, ktoré by sa mali uplat ňovať. 
Každá možnos ť politiky sa posudzovala z h ľadiska týchto jedenástic h opatrení, ktoré by mali 
najväčší vplyv pri dosahovaní opera čných cieľov a v prípade ktorých je pravdepodobné, že 
budú mať najvýraznejší vplyv a dosah na náklady:  
1 Pozornos ť venovaná nepriamym obetiam  
2 Zabezpe čenie odbornej prípravy 
3 Posúdenie potrieb obetí 4 Identifikácia zranite ľných obetí a poskytnutie špecifických služieb 
5 Cezhrani čné zabezpe čenie ochranných opatrení 
6 Zabezpe čenie oddelených čakacích priestorov, aby sa  zabránilo kontaktu medzi 
obeťou a páchate ľom 
7 Stanovenie minimálnej úrovne služie b zameraných na podporu obetí, vrátane 
podpory po čas konania 
 
EN 7   EN 8 Prítomnos ť na súdnom konaní 
9 Zabezpe čenie prekladu a tlmo čenia 
10 Preskúmanie rozhodnutí 11 Zavedenie služieb repara čnej justície 
5. A
NALÝZA VPLYVOV  
Uskutočnila sa široká analýza vplyvov každej  možnosti. Najdôležitejšie pravdepodobné 
vplyvy možností politiky sú hos podárske a sociálne vplyvy. O čakáva sa, že najvä čšie vplyvy, 
pokiaľ ide o náklady, budú na verejné orgány. Neo čakávajú sa žiadne vplyvy na životné 
prostredie. Okrem toho sa o čakáva, že všetky možnosti, okrem možnosti status quo , majú 
pozitívny vplyv na základné práva, pri čom tieto možnosti majú najvä čší vplyv aj na zlepšenie 
základných práv. Vplyv rôznych možností na členské štáty sa líši v závislosti od úrovne ic h existujúcich noriem 
týkajúcich sa práv obetí. Vzh ľadom na to, že existujúce vnút roštátne právne predpisy 
a postupy sa v rôznej miere líšia od mini málnych noriem, ktoré predstavujú cie ľ navrhnutých 
opatrení, vplyv navrhnutých opatrení by bol pravdepodobne najvä čší v členských štátoch, 
v ktorých sa právami obetí nezaoberajú alebo zaoberajú nedostato čne spôsobom, ktorý sa 
stanovuje v týchto normách, zatia ľ čo tento vplyv by bol menší v štátoch, ktoré už majú 
vysokú úrove ň ochrany a podpory obetí.  
6. P
OROVNANIE MOŽNOSTÍ  
Hoci je politická možnos ť 1 (status quo ) uskutočniteľná, táto možnos ť nespĺňa stanovené 
ciele, a preto sa neposudzuje. Politická možnos ť 2 je tiež zlá a dostato čne neplní opera čné 
ciele, ktoré chce Európska komisia dosiahnu ť prijatím nových opatrení.  
Politická možnos ť 4 je možnos ť, ktorou sa najpravdepodobnejšie a v najvä čšej miere splnia 
všetky ciele. Je to však najnormatívnejšia možnos ť, pričom členským štátom poskytuje 
najmenšiu flexibilitu. Stanovuje aj ďalšie povinnosti členských štátov. V dôsledku toho je 
pravdepodobné, že náklady na túto možnos ť budú ove ľa vyššie ako v prípade ostatných 
možností a táto možnos ť je najmenej uskuto čniteľná, pokiaľ ide o jej schválenie. Stupe ň 
dodatočného prínosu, ktorý by sa mohol dosiahnu ť, sa nepovažuje za primeraný dodato čným 
nákladom.  Je veľmi pravdepodobné, že ciele sa splnia aj pr ostredníctvom politických možností 3a a 3b, 
hoci nie v rovnakej miere ako v prípade možnosti 4. So zvýšenou flexibilitou pre členské štáty 
je však pravdepodobnejšie, že sa dospeje k dohode o týchto mož nostiach aj že tieto možnosti 
budú znamena ť nižšie finan čné bremeno ako možnos ť 4. Okrem toho sa riziká zníženej 
účinnosti zmiernia praktickými opatreniami . Napriek tomu sa usudzuje, že pokia ľ ide 
o osobitné opatrenie týkajúce sa služieb repara čnej justície, uskuto čniteľnosť a vplyvy 
na náklady sú také, že sa uprednost ň
uje zmiešaná možnos ť 3a. Uskuto čnením možnosti 3a sa 
značne znížia najmä celkové náklady na uskuto čnenie v porovnaní s možnos ťou 3b. Politická 
možnosť 3a je preto uprednost ňovanou možnos ťou. 
Uskutočnenie uprednost ňovanej politickej možnosti 3a  by pomohlo dosiahnu ť tieto 
výsledky: 
Prijatie právnych predpisov Európskym parlamentom a Radou (operačné ciele 
uvedené v zátvorkách) : 
– ľahko dostupné služby zamerané na podporu obetí sú k dispozícii vo všetkých 
 
EN 8   EN členských štátoch a sp ĺňajú stanovené minimálne normy služby (C1),  
– pracovníci polície, prokurátori  a pracovníci súdu vo všetkých členských štátoch sú 
vyškolení vo veciach týkajúcich sa obetí. Sudcom sú k dispozícii štúdie v oblasti 
súdnictva (A2),  
– vo všetkých členských štátoch existujú mechan izmy na posúdenie individuálnych 
potrieb obetí a na stanovenie zranite ľných obetí (A3),  
– v prípade, že osoba je ozna čená za zranite ľnú osobu, má k dispozícii ur čité 
stanovené minimálne služby (A3),  
– vo všetkých členských štátoch majú obete po čas konania k dispozícii tlmo čenie 
a prekladanie v miere primeranej k okolnostiam prípadu (D2),  
– v prípade, že sa poskytujú služby repara čnej justície, vo všetkých členských 
štátoch sa uplat ňujú určité minimálne normy (E1),  
– ak sa to vyžaduje, a na základe vzájom ného uznávania, ochranné opatrenia sa 
poskytujú osobám, ktoré už využívajú ochranné opatrenie, ke ď cestujú alebo sa 
presťahujú do zahrani čia (B1),  
– obeť má právo požiada ť o preskúmanie stíhania vo všetkých členských štátoch. 
Presný mechanizmus na uskuto čnenie takéhoto preskúmania je stanovený 
na vnútroštátnej úrovni (D3),  
– vylúčenie obete zo súdneho konania je založené na individuálnom posúdení 
a obeť je informovaná o dátume súdneho ko nania a sú jej uhradené náklady 
na účasť (D1),  
– kontakt medzi páchate ľom a obe ťou je po čas konania minimalizovaný. 
Akékoľvek nové súdy sa stavajú s oddelenými čakacími priestormi (B2),  
– právne predpisy sa vo všeobecnosti budú týka ť priamych obetí. Všetky práva sa 
však budú vz ťahovať na priamu rodinu obetí vr aždy. Podporné služby a ochrana 
budú k dispozícii priamej ro dine všetkých obetí (A1). 
• Stanovenie praktických opatrení, ktoré sp revádzajú legislatívne opatrenia, s cie ľom 
podporiť vykonávanie a posúdi ť budúce opatrenia EÚ vrátane: 
– štúdie o odškodnení štátom a odškodnení páchate ľom, 
– štúdie o právnom poradenstve a právnej pomoci, ktoré sú k dispozícii obetiam 
trestných činov, 
– podporných projektov na rozvíjanie najlepšej praxe, ktoré umožnia členským 
štátom lepšie porozumie ť tomu, ako najlepšie dosiahnu ť ciele v právnych 
predpisoch,  
– Európska komisia uskuto ční aj svoje vlastné pr ojekty a štúdie s cie ľom ďalej 
rozvíjať znalosti v tejto oblasti. Medzi takéto projekty by mohlo patri ť, napríklad 
vytvorenie interaktívnych webových stránok vo všetkých členských štátoch, aby 
 
EN 9   EN obete mohli lepšie pochopi ť proces trestného súdnictva a svoju úlohu v ňom, 
alebo rozvíjanie prog ramov odbornej prípravy. 
 
7. MONITOROVANIE A HODNOTENIE  
Vytvorenie silného mechanizmu mon itorovania a hodnotenia je rozhodujúce 
pre zabezpe čenie, aby sa v praxi, ako aj v právny ch predpisoch dodržiavali predpokladané 
práva. Komisia predpokladá, že uskuto ční osobitnú empirickú štúdiu vykonávania návrhu 
s dôrazom na zber údajov po čas 3 – 5 rokov s cie ľom vykona ť dôkladnú kvantitatívnu 
a kvalitatívnu analýzu ú činnosti návrhu. Údaje spolu s prieskumami medzi obe ťami by 
umožnili Komisii posúdi ť skutočné dodržiavanie v členských štátoch dôkladnejšie ako 
pomocou prostriedkov, ktoré boli doposia ľ k dispozícii, ako aj vyhodnoti ť, ako obete vnímajú 
splnenie svojich potrieb.