Návrh nariadenie Európskeho parlamentu a Rady týkajúce sa obchodovania s výrobkami z tuleňov {SEK(2008) 2290} {SEK(2008) 2291} /* KOM/2008/0469 v konečnom znení - COD 2008/0160 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 23.7.2008 KOM(2008) 469 v konečnom znení 2008/0160 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY týkajúce sa obchodovania s výrobkami z tuleňov (predložený Komisiou) {SEK( 2008) 2290}{SEK(2008) 2291} DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. SÚVISLOSTI NÁVRHU ( Dôvody a ciele návrhu Cieľom tohto návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady je dosiahnuť zákaz uvádzania výrobkov z tuleňov na trh, ich dovoz do Spoločenstva, tranzit cez Spoločenstvo a vývoz zo Spoločenstva. Obchodovanie s týmito výrobkami však bude možné len na základe splnenia určitých podmienok týkajúcich sa spôsobu a metód zabíjania tuleňov a sťahovania ich z kože. Stanovujú sa v ňom aj požiadavky na informácie s cieľom zabezpečiť, aby boli výrobky z tuleňov, obchodovanie s ktorými bude možné na základe výnimky z platných zákazov, jasne označené ako pochádzajúce z krajiny spĺňajúcej požadované podmienky alebo ako pochádzajúce z tuleňov usmrtených a stiahnutých z kože osobami konajúcimi na základe súdnej právomoci krajín dodržiavajúcich uvedené podmienky. Zákaz má nahradiť rozličné opatrenia, ktoré prijali alebo plánujú prijať určité členské štáty, s cieľom zakázať dovoz, výrobu a prípadne aj distribúciu výrobkov pochádzajúcich z tuleňov, aby pre obchodovanie s týmito výrobkami v rámci Spoločenstva platili zosúladené podmienky. Ustanovenia návrhu nariadenia majú tiež zabezpečiť, aby sa výrobky z tuleňov vyrobené mimo Spoločenstva nemohli dovážať do Spoločenstva, prevážať cez Spoločenstvo, ani vyvážať zo Spoločenstva. Výrobky z tuleňov sa do Spoločenstva dovážajú a obchoduje sa tu s nimi. Dostupné dôkazy naznačujú, že väčšina týchto výrobkov pochádza z tretích krajín, hoci určitá výroba existuje aj v rámci Spoločenstva, napríklad tulene sú usmrcované a sťahované z kože vo Fínsku a Švédsku, pričom výrobky z tuleňov sa vyrábajú v ďalších členských štátoch, napríklad v Spojenom kráľovstve (Škótsko), z tuleních koží pochádzajúcich z iných krajín. Už niekoľko rokov prejavuje verejnosť obavy o životné podmienky zvierat v súvislosti s usmrcovaním tuleňov a sťahovaním ich kože a v súvislosti s obchodovaním s výrobkami, ktoré pravdepodobne pochádzajú z tuleňov usmrtených a stiahnutých z kože za súčasného spôsobovania zbytočnej bolesti, strachu a iných foriem utrpenia, pričom tulene sú ako vnímavé cicavce schopné pociťovať toto utrpenie. Preto verejnosť z etických dôvodov začala vyjadrovať tieto obavy. V priebehu posledných rokov Komisia dostala obrovské množstvo listov a petícii v tejto veci vyjadrujúcich hlboké rozhorčenie a nevôľu občanov v súvislosti s obchodovaním s výrobkami z tuleňov za takýchto podmienok. V dôsledku obáv vyjadrovaných občanmi mnohé členské štáty prijali alebo prijímajú či skúmajú právne predpisy s cieľom obmedziť alebo zakázať ekonomickú činnosť súvisiacu s výrobou výrobkov z tuleňov. Tvorcovia vnútroštátnych právnych predpisov riešia tento problém rozličnými opatreniami zakazujúcimi dovoz, výrobu, komercializáciu alebo prípadne uvádzanie na trh výrobkov pochádzajúcich z tuleňov alebo z určitých druhov tuleňov. Výsledkom zvyšujúcej sa informovanosti verejnosti a jej tlaku na tvorcov vnútroštátnych právnych predpisov budú pravdepodobne ďalšie legislatívne iniciatívy v členských štátoch s cieľom reagovať na všeobecné vyššie spomínané obavy verejnosti. Právne predpisy obmedzujúce obchodovanie s výrobkami z tuleňov sú prijaté v dvoch členských štátoch. Zatiaľ čo obchodovanie s výrobkami z tuleňov podlieha (alebo onedlho bude podliehať) v niektorých členských štátoch reštriktívnym predpisom, v iných členských štátoch neboli prijaté žiadne špecifické požiadavky v tejto súvislosti, takže v rámci Spoločenstva súčasne existujú rozličné obchodné podmienky, ktoré sa v jednotlivých členských štátoch (skupinách členských štátov) líšia. V dôsledku toho je vnútorný trh fragmentovaný, keďže obchodníci musia prispôsobovať svoje komerčné postupy rozličným právnym ustanoveniam platným v jednotlivých členských štátoch. V Zmluva o založení Európskeho spoločenstva sa nestanovuje osobitný právny základ, ktorý by Spoločenstvu umožňoval prijímať právne predpisy v oblasti etiky ako takej. Ale ak Zmluva poveruje Spoločenstvo prijímaním právnych predpisov v určitých oblastiach a ak sú splnené osobitné podmienky tohto právneho základu, samotná skutočnosť, že sa právne predpisy Spoločenstva odvolávajú na etické hľadisko, mu nebráni v prijímaní legislatívnych opatrení. V tejto súvislosti treba poznamenať, že Zmluva umožňuje Spoločenstvu prijímať opatrenia s cieľom zriadiť a udržiavať vnútorný trh, ktorý je trhom bez vnútorných hraníc podľa článku 14 Zmluvy. Z ustálenej judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že ak existujú rozdiely medzi zákonmi, právnymi predpismi alebo správnymi ustanoveniami členských štátov, ktoré sú také, že bránia uplatňovaniu základných slobôd, a preto majú priamy vplav na fungovanie vnútorného trhu, opatrenia Spoločenstva sú odôvodnené, keďže bránia takýmto prekážkam. V závislosti od okolností tieto opatrenia môžu predstavovať dočasný alebo definitívny zákaz obchodovania s výrobkom alebo výrobkami[1]. Medzi zákonmi, právnymi predpismi a správnymi ustanoveniami členských štátov týkajúcimi sa výrobkov z tuleňov existujú rozdiely. Dva členské štáty už zakázali obchodovanie s takýmito výrobkami a tretí štát oznámil svoj úmysel zakázať ho. V ďalších členských štátoch sa vedú intenzívne verejné diskusie o potrebe takýchto právnych predpisov. Cieľom týchto opatrení je podľa ich autorov zastavenie obchodovania s výrobkami z tuleňov hlavne na základe etických dôvodov súvisiacich so životnými podmienkami zvierat. Zákazy obchodovania prispievajú k heterogénnemu vývoju tohto trhu, a preto predstavujú prekážky voľnému pohybu tovaru. Aj vzhľadom na rastúcu informovanosť verejnosti a citlivosť etickej otázky súvisiacej s tým, ako sa výrobky z tuleňov získavajú, je pravdepodobné, že prekážky voľnému pohybu týchto výrobkov by vznikli v dôsledku toho, že členské štáty budú prijímať nové právne predpisy vyjadrujúce tieto skutočnosti. Opatrenie zákonodarného orgánu Spoločenstva na základe článku 95 Zmluvy o ES je preto vzhľadom na výrobky z tuleňov opodstatnené[2]. Zosúladenie rozličných v súčasnosti platných zákazov a/alebo iných reštriktívnych opatrení je najjednoduchším a najľahším spôsobom, ako zabezpečiť, aby sa pri obchodovaní s výrobkami z tuleňov zohľadňovali životné podmienky tuleňov, z ktorých tieto výrobky pochádzajú, za podmienky dodržiavania určitých požiadaviek. Súdny dvor uznal, že ochrana dobrých životných podmienok zvierat je legitímnym cieľom vo verejnom záujme[3]. Súdny dvor ďalej uviedol, že ak sú splnené podmienky pre odvolanie sa na článok 95 Zmluvy o ES ako na právny základ, zákonodarnému orgánu Spoločenstva sa nesmie brániť v odvolávaní sa na tento právny základ z toho dôvodu, že ochrana zdravia verejnosti je rozhodujúcim činiteľom pri voľbe, ktorá sa má uskutočniť[4]. Z kombinovaného výkladu uvedenej judikatúry vyplýva, že zákonodarnému orgánu Spoločenstva sa nesmie brániť v odvolávaní sa na článok 95 Zmluvy o ES z toho dôvodu, že hľadisko dobrých životných podmienok zvierat by mohlo byť rozhodujúcim činiteľom pri voľbe, ktorá sa má uskutočniť. Keďže sa tento návrh nariadenia usiluje o ustanovenie jednotných podmienok, za ktorých sa môže obchodovať s výrobkami z tuleňov na základe výnimky z platných zákazov, v každom prípade prispieva k zabezpečeniu voľného pohybu tohto tovaru na vnútornom trhu. Pretože prevažná väčšina výrobkov z tuleňov vyskytujúcich sa v Spoločenstve pochádza z tretích krajín, zavedenie zákazu obchodovania musí byť doplnené o ekvivalentný zákaz dovozu týchto výrobkov do Spoločenstva. Zákazom tranzitu a vývozu by sa malo ďalej zabezpečiť, že sa výrobky z tuleňov nebudú prepravovať cez Spoločenstvo, ani sa nebudú v Spoločenstve vyrábať na vývoz. Takéto dodatočné zákazy by mali prispieť k väčšej účinnosti zákazu obchodovania v rámci Spoločenstva, keďže existuje riziko, že výrobky z tuleňov prepustené do režimu tranzitu alebo výrobky z tuleňov údajne vyrobené na vývoz sa môžu podvodom dostať na trh Spoločenstva. Keďže ustanovenia tohto nariadenia majú vplyv na komerčné aktivity s tretími krajinami v oblasti výrobkov z tuleňov, okrem toho, že sa dôsledne požaduje dodržiavanie zákazu obchodovania v rámci Spoločenstva, malo by sa toto nariadenie považovať za opatrenie platné pre medzinárodný obchod. Rozličné zákazy stanovené v tomto nariadení by mali zodpovedať obavám o dobré životné podmienky zvierat vyjadrovaným verejnosťou, vzhľadom na to, že na územie Spoločenstva sa môžu dostať aj výrobky z tuleňov získané z tuleňov, ktoré možno boli usmrtené a stiahnuté z kože prežívaním bolesti, strachu či iných foriem utrpenia, ktorým bolo možné sa vyhnúť. Malo by však byť možné obchodovanie s výrobkami z tuleňov, u ktorých metódy usmrcovania a sťahovania kože poskytujú reálnu záruku, že usmrtenie a stiahnutie kože sa uskutočnilo bez spôsobenia zbytočnej bolesti, strachu a iných foriem utrpenia. Preto by sa mal stanoviť regulačný rámec navrhnutý tak, aby zainteresovaným krajinám poskytoval motiváciu revidovať a v prípade potreby zdokonaľovať svoje právne predpisy a postupy týkajúce sa metód usmrcovania tuleňov a sťahovania ich kože. Základné ekonomické a sociálne záujmy komunít Inuitov, ktorí sa tradične zaoberajú lovom tuleňov, by sa nemali nepriaznivo ovplyvniť. Výrobky z tuleňov pochádzajúce z tradičných lovov vykonávaných komunitami Inuitov na účely obživy by teda nemali podliehať zákazom ustanoveným týmto nariadením. - Všeobecné súvislosti S výrobkami pochádzajúcimi z tuleňov sa obchoduje v Spoločenstve aj mimo neho. V Spoločenstve sú tulene usmrcované a sťahované z kože vo Švédsku, Fínsku a Spojenom kráľovstve (Škótsko) s cieľom získať výrobky pochádzajúce z tuleňov alebo na účely hubenia škodcov. Mimo Spoločenstva sú tulene usmrcované a sťahované z kože pre rovnaké účely v Kanade, Grónsku, Namíbii, Nórsku a Rusku. Spoločenstvo už v minulosti prijalo príslušné právne predpisy usilujúce sa o zabezpečenie toho, aby lov tuleňov v rámci Spoločenstva aj mimo neho neviedol k ohrozeniu stavu zachovania viacerých druhov tuleňov (pozri nižšie). Okrem tejto otázky zachovania stavu aj metódy používané pri usmrcovaní tuleňov a tuleních mláďat vyvolávajú už dlhé roky obavy verejnosti, organizácií a niektorých členských štátov vzhľadom na strach, bolesť, úzkosť a iné formy utrpenia, ktoré pociťujú tulene a tulenie mláďatá. Dňa 17. novembra 2006 prijalo Parlamentné zhromaždenie Rady Európy odporúčanie o love tuleňov, ktorým vyzvalo členské a pozorovateľské štáty, ktoré vykonávajú lov tuleňov, aby okrem iného: „ zakázali všetky kruté metódy lovu, ktoré nezaručujú okamžitú smrť zvierat bez utrpenia, a omračovanie zvierat takými nástrojmi, ako sú hakapiky, kyjaky a pušky “. Dňa 26. septembra 2006 prijal Európsky parlament vyhlásenie požadujúce od Európskej komisie, aby regulovala dovoz, vývoz a predaj všetkých výrobkov vyrobených z tuleňov grónskych a tuleňov mechúrnatých a zároveň aby zabezpečila, že táto regulácia nebude mať vplyv na tradičný lov tuleňov, ktorý vykonávajú Inuiti. Belgicko prijalo 16. marca 2007 zákon zakazujúci výrobu výrobkov pochádzajúcich z tuleňov a ich uvádzanie na trh, pričom Holandsko prijalo 4. júla 2007 výnos, ktorým sa mení zákon o flóre a faune, výnos o určovaní druhov živočíchov a rastlín a výnos o vyňatí chránených druhov živočíchov a rastlín, v spojení so zákazom obchodovania s výrobkami pochádzajúcimi z tuleňov grónskych a tuleňov mechúrnatých. Nemecko má v úmysle prijať zákon zakazujúci dovoz a spracovanie výrobkov z tuleňov a ich uvádzanie na trh. Podobné iniciatívy ďalších členských štátov nie sú v budúcnosti vylúčené. - Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu Obchodovanie s výrobkami z tuleňov podlieha do určitej miery existujúcim ustanoveniam Spoločenstva, ktorých rozsah pôsobnosti a princípy sa však výrazne líšia. Smernicou Rady 83/129/EHS z 28. marca 1983 sa do členských štátov zakazuje komerčný dovoz koží určitých tuleních mláďat[5] a výrobkov pochádzajúcich z nich[6]. Smernica bola prijatá po uskutočnení rozličných štúdií, ktoré vyvolali pochybnosti o stave populácie tuleňov grónskych a mechúrnatých, a predovšetkým o účinkoch netradičného lovu na zachovanie a stav populácie tuleňov mechúrnatých. Keďže sa lovom, ktorý tradične vykonávajú Inuiti, neubližuje tulením mláďatám, smernica sa neuplatňuje na výrobky získané touto konkrétnou formou lovu. Smernicou Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín[7] sa chránia všetky druhy tuleňov nachádzajúce sa v Spoločenstve. Tak ako aj pre všetky ostatné druhy (a biotopy) podliehajúce tejto smernici, jej celkovým cieľom je zachovať a obnoviť priaznivý stav ochrany vzhľadom na druhy tuleňov vyskytujúce sa v Spoločenstve. Ako súčasť opatrení určených na dosiahnutie tohto cieľa sa v článku 15 smernice zakazuje používanie všetkých nevyberaných prostriedkov umožňujúcich spôsobiť miestne vyhubenie alebo vážne poškodenie populácií takýchto druhov. Zakázané metódy a spôsoby odchytu a usmrcovania sú uvedené v prílohe VI a) a zakázané formy odchytu a usmrcovania dopravnými prostriedkami sú uvedené v prílohe VI b). Smernicou sa zakazujú všetky formy úmyselného odchytu a usmrcovania exemplárov druhov uvedených v prílohe IV a) k uvedenej smernici, medzi ktoré patria aj tieto druhy tuleňov: Monachus monachus a Phoca hispida saimensis . Okrem toho sa v smernici od členských štátov požaduje, aby na základe prieskumu stavu ochrany príslušných druhov zabezpečili, že odoberanie exemplárov druhov voľne žijúcich živočíchov uvedených v prílohe V – ktorá obsahuje všetky druhy tuleňov vyskytujúce sa v Spoločenstve neuvedené v prílohe IV – z voľnej prírody, ako aj ich využívanie bude zlučiteľné s ich zachovaním v priaznivom stave z hľadiska ochrany. Medzi takéto opatrenia môže patriť regulácia metód odoberania exemplárov, uplatňovania pravidiel lovu pri odoberaní exemplárov, v ktorých sa zohľadňuje ochrana týchto populácií, alebo regulácia nákupu exemplárov, ich predaja, ponuky na predaj, držania na predaj alebo prepravy na predaj. Členské štáty sú povinné raz za šesť rokov podať správu o implementácii opatrení prijatých na základe smernice 92/43. Posledným obdobím podávania správ boli roky 2001 – 2006 a správy prvý raz priniesli informácie o stave ochrany všetkých druhov tuleňov, na ktoré sa smernica uplatňuje. Nariadením Rady (ES) č. 338/97 z 9. decembra 1996 o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi[8] sa implementuje Dohovor o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín (CITES) v Spoločenstve. Cieľom nariadenia (a dohovoru CITES) je zaručiť ochranu druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi. Podľa dohovoru CITES a nariadenia sa obchod uskutoční len vtedy, ak neohrozí prežitie príslušných druhov. V dodatku I alebo II k dohovoru CITES a v zodpovedajúcich prílohách A a B k nariadeniu sú uvedené viaceré druhy plutvonožcov. Návrh nariadenia sa zaoberá len jedným druhom – namíbijským uškatcom ( Arctocephalus pusillius pusillus ) – ktorý je uvedený aj v dohovore CITES (dodatok II). Súhrnne, v existujúcich právnych predpisoch sa stanovujú ciele ochrany a ich skutočná implementácia závisí do určitej miery (minimálne v súvislosti so smernicou 92/43) od vývoja stavu ochrany príslušných druhov. V každom prípade sa v existujúcich právnych predpisoch nezakazujú všetky komerčné aktivity týkajúce sa všetkých druhov tuleňov, čo je cieľom tohto návrhu nariadenia, ani sa v nich špecificky nezaoberá metódami usmrcovania tuleňov a sťahovania ich kože z pohľadu životných podmienok zvierat. - Zhoda s inými politikami a cieľmi Únie Ochrana dobrých životných podmienok zvierat je legitímny cieľ, ktorý môže sledovať Spoločenstvo vo verejnom záujme pri uplatňovaní legislatívnych právomocí priznaných na základe Zmluvy o ES[9]. Životné podmienky zvierat sa zohľadňujú v právnych predpisoch Spoločenstva v rozličných sférach. V určitých oblastiach, napríklad v oblasti vnútorného trhu, sú inštitúcie Spoločenstva dokonca povinné venovať pri tvorbe právnych predpisov maximálnu pozornosť požiadavkám na dobré životné podmienky zvierat[10]. Dobré životné podmienky zvierat sú stredobodom aj Akčného plánu Spoločenstva na ochranu a dobré životné podmienky zvierat na roky 2006 – 2010[11]. Tento akčný plán odzrkadľuje Protokol k Zmluve o ES o ochrane zvierat definovaných ako vnímavé bytosti. Ako bolo dohodnuté v čase prijatia akčného plánu a s cieľom podporiť zosúladenie noriem životných podmienok zvierat prijatých v Spoločenstve tak na verejnom, ako aj na súkromnom základe, Komisia uskutočnila štúdiu realizovateľnosti založenia Európskeho strediska pre ochranu a dobré životné podmienky zvierat. Európske stredisko by sa malo vybudovať tak, aby pomáhalo Spoločenstvu a členským štátom pri riadení činností súvisiacich so životnými podmienkami zvierat tak na úrovni Spoločenstva, ako aj na medzinárodnej úrovni. Až bude toto stredisko založené, mohlo by napríklad pomáhať Komisii pri implementácii požiadaviek na označovanie a značkovanie, ktorého základné črty sa majú stanoviť v tomto nariadení. Neexistuje žiadny rozpor medzi týmto návrhom a inými existujúcimi právnymi predpismi Spoločenstva (pozri vyššie): návrh sa zameriava na otázky životných podmienok zvierat, kým existujúce právne predpisy riešia otázky ochrany, pričom toto nariadenie bude môcť stanoviť prísnejšie ustanovenia vzhľadom na obchodovanie, keďže existujúce právne predpisy Spoločenstva určujú len minimálne požiadavky. Na druhej strane, ak by sa obchodovanie s výrobkami z tuleňov umožnilo v rámci výnimky, je potrebné zabezpečiť, aby sa ďalej uplatňovali osobitné režimy stanovené na základe existujúcich právnych predpisov Spoločenstva. Čo sa týka zákazu dovozu, je v súlade s článkom XX písm. a) Všeobecnej dohody o clách a obchode (GATT), podľa ktorého každá zmluvná strana môže prijímať alebo uplatňovať opatrenia potrebné na ochranu verejnej morálky za predpokladu, že tieto opatrenia sa neuplatňujú spôsobom, ktorý by mohol predstavovať svojvoľnú alebo neodôvodniteľnú diskrimináciu. Navrhované nariadenie je nediskriminačné, keďže rozličné zákazy, ktoré stanovuje, sa budú uplatňovať tak na obchodovanie v rámci Spoločenstva, ako aj na dovoz a vývoz. 2. KONZULTÁCIE ZAINTERESOVANÝCH STRÁN A HODNOTENIE VPLYVU ( Konzultácie zainteresovaných strán Konzultačné metódy, hlavné cieľové oblasti a všeobecný profil respondentov Európska komisia uskutočnila, ako vstup pre proces tvorby politiky, internetové verejné konzultácie, prostredníctvom ktorých poskytla občanom EÚ, ale aj osobám, ktoré nie sú občanmi EÚ, možnosť vyjadriť svoje názory na reguláciu lovu tuleňov. Obyvatelia 160 krajín z celého sveta zaslali 73 153 odpovedí. Tento vysoký počet odpovedí (a okrem toho ešte približne 1350 e-mailov) naznačuje, že lov tuleňov je veľmi citlivou otázkou pre veľký počet občanov. Odpovede vyjadrovali značnú nespokojnosť so súčasnými praktikami lovu tuleňov tak, ako ich vníma široká verejnosť. Prevažná väčšina respondentov v takmer všetkých analyzovaných zemepisných oblastiach dávala prednosť zákazu. Okrem toho, Európska agentúra pre bezpečnosť potravín (EFSA) zorganizovala v rámci svojej práce konzultácie so zainteresovanými subjektmi, aby mohla vyjadriť vedecké stanovisko k aspektom životných podmienok zvierat v súvislosti s usmrcovaním tuleňov a sťahovaním ich kože (pozri nižšie). Vyzvala zainteresované subjekty, aby vyjadrili svoj názor na úplnosť a spoľahlivosť údajov prezentovaných v návrhu správy, ktorú zostavila pracovná skupina EFSA, s cieľom zabrániť možnosti opomenutia niektorých dôležitých vedeckých dôkazov. Okrem toho, Európska komisia zvolala pracovnú poradu s odborníkmi z krajín, v ktorých sa vyskytujú tulene, z mimovládnych organizácií zaoberajúcich sa životnými podmienkami zvierat, ako aj zo združení obchodníkov s kožušinami a združení lovcov, s cieľom získať spätnú väzbu k faktickým informáciám získaným na základe informačnej činnosti krajín (vnútroštátnych systémov riadenia lovu), a to v rámci celkového hodnotenia Komisie. Uskutočnili sa aj dvojstranné stretnutia s mnohými zainteresovanými subjektmi, pričom prebiehali tak na politickej, ako aj na technickej úrovni. Zhrnutie odpovedí a ako sa zohľadňovali Výsledky konzultácií ukázali, že mnohí respondenti sú proti lovu tuleňov zo zásady, čo môže mať korene v určitom vnímaní vzťahov medzi človekom a prírodou. Okrem toho však výsledky ukázali, že v prípade niektorých respondentov je úroveň akceptovateľnosti lovu tuleňov ovplyvnená tým, ako sa lov tuleňov riadi a vykonáva a z akých dôvodov. Návrh zohľadňuje výsledky konzultácií, keďže sa usiluje reagovať na obavy vyjadrené v súvislosti s tým, že sa na trh Spoločenstva uvádzajú a dovážajú z tretích krajín, výrobky z tuleňov pochádzajúce z tuleňov, ktoré mohli byť usmrtené a stiahnuté z kože so súčasným spôsobením zbytočnej bolesti, strachu a iných foriem utrpenia. Navyše celková schéma návrhu je zostavená tak, aby v krajinách, v ktorých sa vyskytujú tulene, stimulovala zdokonaľovanie metód usmrcovania tuleňov a sťahovania ich kože. ( Získavanie a využívanie expertízy Komisia vo svojej odpovedi Európskemu parlamentu zo 16. januára 2007 uznala vysokú úroveň obáv verejnosti v súvislosti s hľadiskom životných podmienok zvierat v prípade lovu tuleňov. V súlade so svojím záväzkom udržiavať vysokú úroveň životných podmienok zvierat sa zaviazala vykonať plne objektívne hodnotenie aspektov životných podmienok zvierat v súvislosti s lovom tuleňov a na základe výsledkov predložiť Európskemu parlamentu potenciálne návrhy právnych predpisov v závislosti od situácie. Komisia uskutočnila svoje hodnotenie na základe rozličných prvkov, medzi ktoré, pokiaľ ide o expertízu, patrí nezávislé vedecké stanovisko Európskej agentúry pre bezpečnosť potravín (EFSA) a štúdia objednaná na podporu procesu hodnotenia vplyvu. Na žiadosť Európskej komisie z mája 2007 EFSA predložila 6. decembra 2007 nezávislé vedecké stanovisko o aspektoch životných podmienok zvierat v súvislosti s metódami usmrcovania tuleňov a sťahovania ich kože[12]. EFSA dospela k záveru, že „ je možné usmrcovať tuleňov rýchlo a účinne bez toho, aby im bola spôsobená zbytočná bolesť alebo strach . Okrem toho však uviedla, že existujú dôkazy, že v praxi sa účinné a humánne usmrcovanie nie vždy dodržiava. “ EFSA výslovne nevyjadruje svoj názor na metódy, ktoré sa v súčasnosti používajú pri usmrcovaní tuleňov a sťahovaní ich kože. Namiesto toho stanovuje niekoľko kritérií hodnotenia prijateľnosti metód uplatňovaných pri love tuleňov. Vzhľadom na nedostatok spoľahlivých, vedecky overených údajov EFSA uskutočnila hodnotenie rizík kvalitatívnym spôsobom. Napriek tomu sa všeobecné závery a odporúčania považujú za dostatočne presné na to, aby sa mohli využiť v procese tvorby politiky. Na základe vedeckého stanoviska EFSA štúdia (vypracovaná Komisiou)[13] preskúmala regulačný rámec a riadiace postupy rozličných spôsobov lovu tuleňov. Posudzovali sa legislatívne a vykonávacie ustanovenia v mnohých krajinách, v ktorých sa vyskytujú tulene, tak v rámci Európskeho spoločenstva, ako aj mimo neho, a určili sa osvedčené postupy. Hodnotenie bolo založené na výskumnej správe a informáciách získaných počas konzultačného procesu; tím pracujúci na štúdii nenavštívil všetky areálové štáty sveta. Štúdia hodnotila aj vplyv možného zákazu výrobkov z tuleňov na obchod a ďalšie sociálno-ekonomické aspekty. ( Hodnotenie vplyvu V rámci hodnotenia vplyvu sa posudzovali tak legislatívne, ako aj nelegislatívne politické opatrenia. Okrem toho sa analyzovali politické opatrenia, ktoré priamo nesúviseli so systémami riadenia lovu tuleňov, napríklad úplný zákaz uvádzania výrobkov z tuleňov na trh Spoločenstva a/alebo ich dovoz/vývoz, ako aj opatrenia, ktoré by mohli súvisieť so správnymi alebo nesprávnymi postupmi systémov riadenia lovu tuleňov. Environmentálny rozmer hodnotenia je obmedzený na vplyv aspektov životných podmienok zvierat v prípade tuleňov, čo sa však ťažko hodnotí, pretože účinnosť metód usmrcovania tuleňov sa líši v závislosti od použitých metód, schopností prevádzkovateľov a environmentálnych podmienok. Hospodársky vplyv je ďalej obmedzený na vplyv na obchod a miestne hospodárstva, tak v krajinách, v ktorých sa vyskytujú tulene, ako aj v krajinách, v ktorých sa prípadne uskutočňuje tranzit a dochádza k transformácii, pričom sociálny rozmer sa týka predovšetkým podmienok populácie Inuitov. Z hodnotenia vyplýva, že úplný zákaz uvádzania výrobkov z tuleňov na trh Spoločenstva by mal na členské štáty Spoločenstva len slabší hospodársky vplyv. Je to však za predpokladu, že by prekládka tuleních koží a iných výrobkov z tuleňov a dovoz tuleních koží na ďalšie spracovanie a vývoz mohli pokračovať. Vplyv sa považuje za mierne významnejší pre areálové štáty, ktoré nie sú členmi Spoločenstva. Je to dôsledkom skutočnosti, že objem lovu tuleňov v týchto krajinách je omnoho väčší ako v areálových štátoch Spoločenstva a že trh Spoločenstva – okrem Ruska – má určitý význam. Táto možnosť by mohla odoprieť zákazníkom voľbu nákupu výrobkov z tuleňov v Spoločenstve. Úplný zákaz dovozu a vývozu by mal priemerný hospodársky vplyv na členské štáty Spoločenstva, hoci vplyv na Fínsko a Nemecko by mohol byť výrazný, ak by sa tento zákaz týkal aj tranzitného obchodu. Tento vplyv by bol o niečo vyšší pre areálové štáty, ktoré nie sú členmi Spoločenstva. Znovu je to dôsledkom skutočnosti, že objem lovu tuleňov v týchto krajinách je omnoho väčší ako v areálových štátoch Spoločenstva a že trh Spoločenstva – okrem Ruska – má určitý význam. Ak by sa však zákaz rozšíril na tranzitný obchod, utrpí tým predovšetkým Kanada, pokiaľ by sa tento obchod nepresunul z Nemecka a Fínska do niektorého štátu mimo Spoločenstva (napríklad do Nórska). Takto si môže Nórsko posilniť svoje postavenie tranzitného obchodníka. Čo sa týka zákazníkov, tí by mali len veľmi obmedzenú možnosť výberu výrobkov z tuleňov pochádzajúcich z druhov tuleňov ulovených v Spoločenstve a ponúkaných na predaj len na miestnych trhoch. Dánsko a Taliansko sú dvomi jednoznačne najväčšími dovozcami surových kožušín tuleňov na ďalšie spracovanie/predaj na trhu Spoločenstva, a tiež by boli ovplyvnené takýmto nariadením. Dánsko dováža surové kožušiny priamo pochádzajúce z Kanady a Grónska (ktoré nie sú kategorizované ako tovar v tranzite), kým Taliansko dováža surové kožušiny z Ruska, Fínska a Spojeného kráľovstva (Škótsko). Aj Grécko má značný obchod so surovými kožušinami pochádzajúcimi z dvoch posledne uvádzaných areálových štátov. Jedným z prínosov systému označovania by mohlo byť zvýšenie cien na spotrebiteľskom trhu a zároveň rozšírenie predstavy o love tuleňov vo všeobecnosti. Pokiaľ by šlo o dobrovoľný systém, mohlo by to podporovať prirodzený proces samostatnej selekcie vzhľadom na dodržiavanie predpisov, a tým zachovať rovnováhu medzi dimenziou životných podmienok zvierat a ekonomickou a sociálnou dimenziou, t. j. subjekty využívajúce označovanie, by mohli mať väčšie výhody v porovnaní s nákladmi, pričom by sa zlepšovali životné podmienky tuleňov. Okrem toho sa predpokladá, že vplyv bude najväčší, ak sa bude používať rozšírený medzinárodný systém označovania namiesto osobitného systému Spoločenstva. Mohli by sa uzavrieť dvojstranné alebo viacstranné dohody medzi Spoločenstvom a jedným alebo viacerými areálovými štátmi, čím by sa rozšírila zemepisná plocha územia, ktoré nemusí podliehať žiadnym legislatívnym opatreniam. Vplyv bude podobný ako v prípade obmedzeného zákazu, čo umožňuje obchodovanie, ak je lov tuleňov v súlade s určitými stanovenými normami uvedenými vyššie. Vzhľadom na obavy o životné podmienky zvierat vyjadrované verejnosťou, Európskym parlamentom a členskými štátmi sa samostatné nelegislatívne opatrenia nepovažujú za postačujúce na riešenie tejto otázky. Vo vedeckom stanovisku Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín, EFSA sa jednoznačne vyjadruje, že existujú nahlásené dôkazy o tom, že v praxi sa nie vždy dodržiava účinné usmrcovanie, čo podporujú aj ďalšie zistenia hodnotenia. Preto existujú rozumné dôvody pre zváženie možnosti prijať preventívne opatrenia na zabezpečenie toho, aby bol odopretý prístup na trh Spoločenstva pre výrobky pochádzajúce z tých tuleňov, ktoré boli usmrtené a stiahnuté z kože spôsobom spôsobujúcim zbytočnú bolesť, strach a utrpenie. Len samotné označovanie výrobkov z tuleňov nie je alternatívou zákazu obchodovania s týmito výrobkami, keďže označovanie by len zmiernilo obavy občanov a spotrebiteľov o etickú otázku životných podmienok zvierat, ak by boli platné metódy usmrcovania a sťahovania kože v krajinách, v ktorých sa vyskytujú tulene, v súlade s kritériami stanovenými týmto nariadením. Preto sa musia krajiny, v ktorých sa vyskytujú tulene, motivovať, aby upravili svoje právne predpisy a postupy s takým výsledným účinkom, aký by sa dal dosiahnuť len prostredníctvom zákazu obchodovania. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU - Zhrnutie navrhovaných opatrení Cieľom tohto návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady je dosiahnuť zákaz uvádzania výrobkov z tuleňov na trh, ich dovoz do Spoločenstva, tranzit cez Spoločenstvo a vývoz zo Spoločenstva. Obchodovanie s týmito výrobkami však bude možné len na základe splnenia určitých podmienok týkajúcich sa spôsobu a metód zabíjania tuleňov a sťahovania ich z kože. Stanovujú sa v ňom aj požiadavky na informácie s cieľom zabezpečiť, aby boli výrobky z tuleňov, obchodovanie s ktorými bude možné na základe výnimky z platných zákazov, jasne označené ako pochádzajúce z krajiny spĺňajúcej požadované podmienky alebo ako pochádzajúce z tuleňov usmrtených a stiahnutých z kože osobami konajúcimi na základe súdnej právomoci krajín dodržiavajúcich uvedené podmienky. - Právny základ Návrh je založený na článkoch 95 a 133 Zmluvy. Pri zostavovaní tohto návrhu Komisia zohľadnila judikatúru Súdneho dvora, v ktorej tento súd určil podmienky pre odvolávanie sa na článok 95[14]. Keďže cieľom návrhu je aj zákaz dovozu a vývozu príslušných výrobkov mimo Spoločenstva, je potrebný odkaz aj na ustanovenia článku 133. Návrh v skutočnosti obsahuje dvojaký prvok, keďže súčasne sleduje dva rozličné ciele (zákaz obchodovania v rámci Spoločenstva a zákaz dovozu a vývozu), ktoré sú neoddeliteľne spojené bez toho, aby jeden z nich bol druhoradý alebo nepriamy vo vzťahu k druhému. Postupy stanovené pre prijímanie právnych predpisov Spoločenstva na základe článkov 95, resp. 133 Zmluvy o ES nie sú vzájomne nekompatibilné. - Zásada subsidiarity Cieľom návrhu je zosúladenie právnych predpisov týkajúcich sa obchodovania s výrobkami z tuleňov. Toto zosúladenie na úrovni Spoločenstva je potrebné na odstránenie súčasnej fragmentácie vnútorného trhu, ktorá je dôsledkom existujúcich rozdielov v ustanoveniach členských štátov platných pre obchodovanie s výrobkami z tuleňov, pre dovoz, výrobu a uvádzanie výrobkov z tuleňov na trh, pričom sa zohľadňujú otázky životných podmienok zvierat. Takýto výsledok sa dá dosiahnuť len opatreniami na úrovni Spoločenstva, keďže vnútroštátne opatrenia, vrátane úplného zákazu, sú podľa definície vykonateľné len v časti vnútorného trhu. Podobne aj možné pokračovanie obchodu s výrobkami z tuleňov na základe výnimky z platných zákazov sa lepšie realizuje na úrovni Spoločenstva, keďže sa tým zabezpečí, aby sa pred udelením výnimky dodržiavali jednotné podmienky a aby pre obchodovanie s týmito výrobkami na základe výnimiek platili zosúladené predpisy na celom vnútornom trhu. Rovnaká argumentácia sa môže použiť v súvislosti s požiadavkami na označovanie a značkovanie uplatňované na výrobky využívajúce výnimky, keďže vnútroštátne právne predpisy o tom istom predmete by podľa definície neboli uplatniteľné v celom Spoločenstve, čo by viedlo k fragmentácii trhu. Návrh teda zodpovedá zásade subsidiarity. - Zásada proporcionality a voľba nástrojov Návrh zodpovedá zásade proporcionality z tohto/týchto dôvodu/dôvodov. Len samotné označovanie výrobkov z tuleňov nie je alternatívou zákazu obchodovania s týmito výrobkami, keďže označovanie by len zmiernilo obavy občanov a spotrebiteľov o etickú otázku životných podmienok zvierat, ak by boli platné metódy usmrcovania a sťahovania kože v krajinách, v ktorých sa vyskytujú tulene, v súlade s kritériami stanovenými týmto nariadením. Preto sa musia krajiny, v ktorých sa vyskytujú tulene, motivovať, aby upravili svoje právne predpisy a postupy s takým výsledným účinkom, aký by sa dal dosiahnuť len prostredníctvom zákazu obchodovania. Za týchto okolností zákazy spojené s možnosťou udeľovať výnimky predstavujú najmenej zaťažujúce opatrenia, ktoré sa môžu prijať a ktoré môžu účinne dosiahnuť stanovené ciele. Mali by sa stanoviť primerané požiadavky na zabezpečenie toho, aby sa výnimky zo zákazov obchodovania mohli správne vykonávať na základe tohto nariadenia. Preto by sa mali vytvoriť ustanovenia súvisiace s certifikačnými systémami, ako aj s označovaním a značkovaním. Certifikačné systémy by mali zabezpečiť, aby boli výrobky z tuleňov certifikované ako pochádzajúce z tuleňov, ktoré boli usmrtené a stiahnuté z kože v súlade s príslušnými požiadavkami, ktoré sa účinne vykonávajú a ktorých cieľom je zabezpečiť, aby sa tulene usmrcovali a sťahovali z kože bez spôsobovania zbytočnej bolesti, strachu a akýchkoľvek iných foriem utrpenia. Všetky opatrenia prijaté Komisiou na implementáciu tohto nariadenia budú v súlade so zásadou proporcionality. - Voľba nástrojov Navrhovaný nástroj: nariadenie. Jeho výhodou je všeobecné a jednotné uplatnenie a fakt, že je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch v ten istý deň bez toho, aby bol na transpozíciu potrebný vnútroštátny právny predpis, čo by predstavovalo dodatočnú administratívnu záťaž. Iné prostriedky by neboli adekvátne. Smernica vyžaduje vnútroštátne opatrenia na implementáciu a zvyšuje riziko rôzneho uplatňovania. Uplatňovanie zákazu závisí od členských štátov a tieto si ponechávajú slobodu pri výbere spôsobu, akým zabezpečia, aby sa výrobky z tuleňov viac neuvádzali na trh, nedovážali a nevyvážali, a pri príprave metód uplatňovania zákazu. Podobne je potrebné zaručiť jednotné uplatňovanie potenciálnych výnimiek z platných zákazov obchodovania. 4. VPLYV NA ROZPOčET Návrh nemá žiaden vplyv na rozpočet Spoločenstva. 5. ĎALšIE INFORMÁCIE - Zjednodušenie Návrh neobsahuje zjednodušujúci prvok, keďže sa netýka existujúcich právnych predpisov. V súvislosti s nariadením č. 338/97 treba poznamenať, že by nebolo vhodné odstrániť z nariadenia druhy tuleňov, ktoré sú v ňom momentálne uvedené, keďže takéto rozhodnutia sú v skutočnosti spojené s rozhodnutiami, ktoré majú prijímať riadiace orgány Dohovoru o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi (CITES). (Hoci Spoločenstvo nie je zmluvnou stranou dohovoru CITES, nariadenie č. 338/97 výslovne požaduje implementáciu tohto dohovoru v Spoločenstve). Informácie súvisiace so smernicou o tuleních mláďatách 83/129/EHS sú uvedené v ďalšom texte. - Zrušenie existujúcich právnych predpisov Prijatie návrhu nepovedie k zrušeniu existujúcich právnych predpisov, keďže tieto buď pokrývajú iné prvky alebo sú založené na inom základe a usilujú sa o zmiernenie iných obáv súvisiacich so stavom ochrany príslušných druhov tuleňov. Pokiaľ ide konkrétne o smernicu o tuleních mláďatách 83/129/EHS (v znení zmien a doplnení), je jasné, že toto nariadenie zahŕňa zákaz komerčného dovozu špecifických výrobkov podliehajúcich tomuto právnemu predpisu. Uvedená smernica však musí zostať nedotknutá, keďže sa v tomto nariadení zvažuje možnosť pokračovania v obchodovaní na základe výnimiek z platných zákazov. Ak by sa takéto výnimky udeľovali, je potrebné zabezpečiť, aby sa stále dodržiavali ciele ochrany stanovené v smernici 83/129, čo na druhej strane znamená, že zostáva v platnosti zákaz dovozu stanovený v uvedenej smernici. Preto nie je vhodné, aby sa smernica 83/129 zrušila. - Preskúmanie/revízia/ doložka o platnosti Návrh neobsahuje žiadnu z týchto doložiek. - Prepracovanie V súvislosti s návrhom nevzniká potreba prepracovať právne predpisy. - Tabuľka zhody Nie je potrebná, keďže tabuľky zhody sa požadujú len v súvislosti so smernicami. - Európsky hospodársky priestor (EHP) Navrhovaný právny akt sa týka záležitostí EHP a mal by sa preto rozšíriť na Európsky hospodársky priestor. 2008/0160 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY týkajúce sa obchodovania s výrobkami z tuleňov EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej články 95 a 133, so zreteľom na návrh Komisie[15], so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[16], konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 Zmluvy[17], keďže: (1) Tulene sú zvieratá, ktoré dokážu pociťovať bolesť, úzkosť, strach a iné formy utrpenia. (2) Tulene sa lovia v krajinách Spoločenstva aj mimo neho a používajú sa na získavanie produktov a výrobkov, napríklad mäsa, oleja, tuku, kožušín a výrobkov z nich, ktoré sa komerčne predávajú na rozličných trhoch, vrátane Spoločenstva. (3) Lov tuleňov vedie verejnosť, vlády, ako aj Európsky parlament k vyjadreniu vážnych obáv o dodržiavanie dobrých životných podmienok zvierat, keďže existujú náznaky, že tulene nie sú vždy usmrcované a sťahované z kože bez toho, aby im bola spôsobená zbytočná bolesť, strach a iné formy utrpenia. Európska agentúra pre bezpečnosť potravín dospela vo svojom vedeckom stanovisku o aspektoch životných podmienok zvierat v súvislosti s usmrcovaním tuleňov a sťahovaním ich kože k záveru, že tulene je možné usmrtiť rýchlo a účinne bez toho, aby im bola spôsobená zbytočná bolesť alebo strach, pričom tiež potvrdila, že v praxi sa účinné a humánne usmrcovanie nie vždy dodržiava[18]. (4) Ako odpoveď na obavy o dodržiavanie dobrých životných podmienok zvierat pri usmrcovaní tuleňov a sťahovaní ich kože niektoré členské štáty prijali alebo majú v úmysle prijať právne predpisy regulujúce obchodovanie s výrobkami z tuleňov prostredníctvom zákazu ich dovozu a výroby, pričom v iných členských štátoch neexistujú žiadne obmedzenia pre obchodovanie s týmito výrobkami. (5) Preto existujú rozdiely v ustanoveniach členských štátov platných pre obchodovanie s výrobkami z tuleňov a pre ich dovoz, výrobu a uvádzanie na trh. Tieto rozdiely vo vnútroštátnych opatreniach vplývajú na fungovanie vnútorného trhu. Opatreniami stanovenými v tomto nariadení by sa preto mali zosúladiť predpisy vo všetkých členských štátoch vzhľadom na komerčné aktivity súvisiace s výrobkami z tuleňov. (6) Aby sa odstránila súčasná fragmentácia vnútorného trhu, je potrebné zabezpečiť zosúladené predpisy a zároveň zohľadniť otázku životných podmienok zvierat. V tejto súvislosti je vhodné zaviesť zákaz uvádzania výrobkov z tuleňov na trh. (7) Prevažná väčšina výrobkov z tuleňov v Spoločenstve pochádza z tretích krajín. Aby bol zákaz obchodovania v rámci Spoločenstva ešte účinnejší, mal by byť spojený so zákazom uvádzania týchto výrobkov do Spoločenstva. (8) Zákazom tranzitu a vývozu by sa malo ďalej zabezpečiť, že sa výrobky z tuleňov nebudú prepravovať cez Spoločenstvo, ani sa nebudú v Spoločenstve vyrábať na vývoz. Takéto zákazy by mali prispieť k zvýšeniu účinnosti zákazu obchodovania v rámci Spoločenstva, keďže existuje riziko, že výrobky z tuleňov prepustené do režimu tranzitu alebo výrobky z tuleňov údajne vyrobené na vývoz sa môžu podvodom dostať na trh Spoločenstva. (9) Keďže ustanovenia tohto nariadenia majú vplyv na komerčné aktivity s tretími krajinami v oblasti výrobkov z tuleňov, okrem toho, že sa dôsledne požaduje dodržiavanie zákazu obchodovania v rámci Spoločenstva, malo by sa toto nariadenie považovať za opatrenie platné pre medzinárodný obchod. (10) Rozličné zákazy, ktoré stanovuje toto nariadenie, by mali zodpovedať obavám o dobré životné podmienky zvierat vyjadrovaným verejnosťou v súvislosti s uvádzaním na trh Spoločenstva, vrátane ďalšieho dovozu z tretích krajín, výrobkov z tuleňov získaných z tuleňov, ktoré neboli usmrtené a stiahnuté z kože bez toho, aby sa im spôsobila zbytočná bolesť, strach a iné formy utrpenia. (11) Je však vhodné zabezpečiť možnosť udeľovania výnimiek zo všeobecného zákazu uvádzania výrobkov z tuleňov na trh a ich dovozu do Spoločenstva a vývozu zo Spoločenstva, pokiaľ budú splnené príslušné podmienky založené na otázkach životných podmienok zvierat. V tejto súvislosti by sa mali stanoviť kritéria dodržiavania predpisov, ktoré by mali zabezpečiť usmrcovanie tuleňov a sťahovanie ich kože bez spôsobovania zbytočnej bolesti, úzkosti a iných foriem utrpenia. Každá takáto výnimka by sa mala udeliť na úrovni Spoločenstva tak, aby sa v celom Spoločenstve uplatňovali jednotné podmienky vzhľadom na obchodovanie špecificky povolené na základe týchto výnimiek a aby sa zachovalo hladké fungovanie vnútorného trhu. (12) Výrobky z tuleňov by sa mali uvádzať na trh, dovážať, byť predmetom tranzitu a vyvážať len vtedy, ak spĺňajú podmienky stanovené v tejto súvislosti týmto nariadením. Ak sa však výrobky z tuleňov uvádzajú na trh, dovážajú alebo vyvážajú v súlade s výnimkou udelenou na základe tohto nariadenia, musia zodpovedať aj príslušným právnym predpisom Spoločenstva, vrátane ustanovení o zdraví zvierat a prípadne aj ustanovení o bezpečnosti potravín a krmiva. Toto nariadenie by nemalo mať vplyv na záväzky vyplývajúce z nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 z 3. októbra 2002, ktorým sa stanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa živočíšnych vedľajších produktov neurčených pre ľudskú spotrebu[19] v súvislosti s likvidáciou výrobkov z tuleňov z dôvodov zdravia verejnosti a zvierat. (13) Nemali by sa nepriaznivo ovplyvniť základné hospodárske a sociálne záujmy komunít Inuitov, ktoré sa tradične zaoberajú lovom tuleňov ako prostriedkom zabezpečenia svojej obživy. Lov je integrálnou súčasťou kultúry a identity členov Inuitskej spoločnosti. Je zdrojom príjmov a obživy lovca. Výrobky z tuleňov pochádzajúce z lovov tradične vykonávaných komunitami Inuitov na účely obživy by teda nemali podliehať zákazom ustanoveným týmto nariadením. (14) Mali by sa stanoviť primerané požiadavky na zabezpečenie toho, aby sa výnimky zo zákazov obchodovania mohli správne vykonávať na základe tohto nariadenia. Preto by sa mali vytvoriť ustanovenia súvisiace s certifikačnými systémami, ako aj s označovaním a značkovaním. Certifikačné systémy by mali zabezpečiť, aby boli výrobky z tuleňov certifikované ako pochádzajúce z tuleňov, ktoré boli usmrtené a stiahnuté z kože v súlade s príslušnými požiadavkami, ktoré sa účinne vykonávajú a ktorých cieľom je zabezpečiť, aby sa tulene usmrcovali a sťahovali z kože bez spôsobovania zbytočnej bolesti, strachu a akýchkoľvek iných foriem utrpenia. (15) Opatrenia potrebné na implementáciu tohto nariadenia by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Komisie 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu[20]. (16) Komisia by mala byť predovšetkým poverená prijatím všetkých opatrení potrebných na zabezpečenie toho, aby boli k dispozícii postupy umožňujúce podávať a efektívnym spôsobom vybavovať žiadosti o výnimky zo zákazov obchodovania stanovených v tomto nariadení, ako aj na zabezpečenie správnej implementácie ustanovení tohto nariadenia v súvislosti s certifikačnými systémami, s označovaním a značkovaním. Keďže tieto opatrenia majú všeobecný rozsah pôsobnosti a sú určené na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tohto nariadenia jeho doplnením, okrem iného aj jeho doplnením o nové nepodstatné prvky, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES. Komisia by mala byť poverená rozhodovaním o výnimkách zo zákazov obchodovania na základe tohto nariadenia, ako aj o ich pozastavení alebo zrušení. Keďže sa tieto opatrenia prijímajú s cieľom zabezpečiť riadenie systému stanoveného v tomto nariadení a jeho uplatňovanie v individuálnych prípadoch, musia sa prijať v súlade s riadiacim postupom stanoveným v článku 4 rozhodnutia 1999/468/ES. (17) Členské štáty by mali stanoviť pravidlá pre sankcie uplatniteľné za porušenia ustanovení tohto nariadenia a zabezpečiť ich vykonávanie. Tieto sankcie by mali byť účinné, primerané a odradzujúce. (18) Členské štáty by mali pravidelne podávať správy o opatreniach prijatých za účelom vykonávania tohto nariadenia. Na základe týchto správ by mala aj samotná Komisia podávať Európskemu parlamentu a Rade správy o uplatňovaní tohto nariadenia. (19) Keďže ciele tohto nariadenia, konkrétne odstránenie prekážok fungovania vnútorného trhu zosúladením vnútroštátnych zákazov týkajúcich sa obchodu s výrobkami z tuleňov na úrovni Spoločenstva, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale je možno dosiahnuť ich lepšie na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy. Spoločenstvo môže regulovať medzinárodný obchod podľa článku 133 Zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov, PRIJALI TOTO NARIADENIE: Článok 1 Predmet úpravy V tomto nariadení sa ustanovujú zosúladené pravidlá týkajúce sa uvádzania výrobkov z tuleňov na trh Európskeho spoločenstva a ich dovozu na tento trh, tranzitu cez tento trh a vývozu z tohto trhu. Článok 2 Vymedzenie pojmov Na účely tohto nariadenia: 1. „tuleň“ znamená exempláre plutvonožcov patriace medzi druhy uvedené v prílohe I; 2. „výrobok z tuleňa“ znamená akékoľvek výrobky, spracované alebo nespracované, pochádzajúce alebo získané z tuleňov, vrátane mäsa, oleja, tuku, surových kožušín a kožušín vyčinených alebo upravených, vrátane kožušín pripevnených na doskách, krížoch a v podobných formách, ako aj predmety vyrobené z tuleních kožušín; 3. „uvedenie na trh“ znamená zavedenie na trh Spoločenstva, a tým sprístupnenie pre tretie strany, či už výmenou za úhradu, alebo bez úhrady; 4. „dovoz“ znamená akýkoľvek vstup tovaru na colné územie Spoločenstva s výnimkou vývozu, ktorý: i) má príležitostný charakter; a ii) pozostáva výhradne z tovaru určeného na osobné účely cestujúceho alebo jeho rodiny; 5. „tranzit“ znamená prepravu tovaru medzi dvoma bodmi ležiacimi mimo Spoločenstva cez územie Spoločenstva s prekládkou alebo bez nej, skladovanie, rozdeľovanie nákladu nebo zmenu druhu dopravy, pričom prípadné sú prerušenia spôsobené len opatreniami, ktoré si tento spôsob prepravy vyžaduje; 6. „vývoz“ znamená situáciu, keď tovar opúšťa colné územie Spoločenstva; 7. „žiadateľ o výnimku“ znamená krajinu, vrátane členského štátu, žiadajúcu o výnimku podľa článku 5 tohto nariadenia, na území ktorej alebo na základe súdnej právomoci ktorej boli tulene, z ktorých pochádzajú výrobky z tuleňov, usmrtené a stiahnuté z kože, ako aj krajinu, do súdnej právomoci ktorej spadajú osoby, ktoré usmrtili tulene alebo stiahli ich kožu, pričom k samotnému usmrteniu a stiahnutiu kože došlo na území inej krajiny. Pri prijímaní implementujúcich opatrení uvedených v článku 5 ods. 5 Komisia rozhodne v súlade s cieľmi tohto nariadenia, či a za akých podmienok by sa mali zahrnúť iné právne subjekty okrem krajín. Článok 3 Zákazy 1. Uvádzanie výrobkov z tuleňov na trh, ich dovoz do Spoločenstva, tranzit cez Spoločenstvo alebo vývoz zo Spoločenstva je zakázaný. 2. Odsek 1 sa neuplatňuje na výrobky z tuleňov pochádzajúcich z lovu tradične vykonávaného komunitami Inuitov na účely obživy. 3. Komisia prijíma všetky opatrenia potrebné na implementáciu odseku 2, vrátane požiadaviek na dôkazy súvisiacich s dokazovaním pôvodu výrobkov z tuleňov uvedených v tomto odseku. Tie opatrenia, ktoré sú určené na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tohto nariadenia jeho doplnením, sa prijímajú v súlade s regulačným postupom s kontrolou stanoveným v článku 9 ods. 3. Článok 4 Podmienky uvádzania na trh, dovozu, tranzitu a vývozu 1. Napriek ustanoveniam článku 3 ods. 1 bude uvádzanie výrobkov z tuleňov na trh, ich dovoz do Spoločenstva, tranzit cez Spoločenstvo alebo vývoz zo Spoločenstva povolený, pokiaľ sa splnia tieto podmienky: 1. výrobky z tuleňov sa získali z tuleňov usmrtených a stiahnutých z kože v krajine, v ktorej sa uplatňujú príslušné ustanovenia právnych predpisov alebo iné požiadavky účinne zabezpečujúce usmrcovanie tuleňov a sťahovanie ich kože bez spôsobenia zbytočnej bolesti, strachu a akejkoľvek inej formy utrpenia; 2. príslušné orgány účinne presadzujú vykonávanie ustanovení právnych predpisov alebo iných požiadaviek stanovených v písmene a); 3. je zavedený primeraný systém, prostredníctvom ktorého sú výrobky z tuleňov, vrátane tuleních koží a iných surovín pochádzajúcich z tuleňov a používaných na výrobu výrobkov z tuleňov, certifikované ako pochádzajúce z tuleňov, na ktoré sa uplatňujú podmienky stanovené v písmenách a) a b); a 4. splnenie podmienok uvedených v písmenách a), b) a c) sa dokazuje: i) osvedčením; a ii) označením alebo značkou, ak osvedčenie nepostačuje na zabezpečenie správneho vykonávania tohto nariadenia, v súlade s článkami 6 a 7. 2. Členské štáty nebránia uvádzaniu na trh, dovozu a vývozu tých výrobkov z tuleňov, ktoré sú v súlade s ustanoveniami tohto nariadenia. Článok 5 Výnimky 1. Žiadateľom o výnimku, ktorí k spokojnosti Komisie dokážu, že sú splnené podmienky stanovené v článku 4 ods. 1, sa výnimka udelí. 2. Komisia posúdi, či sú splnené podmienky stanovené v písmene a) článku 4 ods. 1 na základe kritérií stanovených v prílohe II. 3. Výnimka udelená v súlade s odsekom 1 sa pozastaví alebo zruší, ak sa prestane dodržiavať ktorákoľvek z podmienok uvedených v tomto odseku. 4. Komisia udeľuje výnimky a rozhoduje o ich pozastavení alebo zrušení v súlade s postupom uvedeným v článku 9 ods. 2. 5. Komisia prijme všetky opatrenia potrebné na implementáciu tohto článku, ako sú opatrenia súvisiace s predkladaním žiadostí Komisii, vrátane požiadaviek na dôkazy s cieľom získať výnimku. V rámci tejto činnosti Komisia zohľadní rôzne podmienky, ktoré sa môžu vyskytovať na rôznych územiach jednotlivých krajín. Tie opatrenia, ktoré sú určené na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tohto nariadenia jeho doplnením, sa prijímajú v súlade s regulačným postupom s kontrolou stanoveným v článku 9 ods. 3. Článok 6 Osvedčenia 1. Osvedčenia uvedené v článku 4 ods. 1 písm. d) bode i) spĺňajú tieto minimálne podmienky: 5. uvádzajú všetky dôležité informácie potrebné na osvedčenie toho, že výrobok z tuleňa alebo výrobky z tuleňa, ktorých sa týkajú, sú v súlade s podmienkami stanovenými v článku 4 ods. 1 písm. c); a 6. sú schválené nezávislým orgánom alebo orgánom verejnej moci osvedčujúcim presnosť informácií uvedených v osvedčení. 2. Komisia prijíma všetky opatrenia potrebné na implementáciu tohto článku. Môže predovšetkým špecifikovať informácie, ktoré sa majú uvádzať, a požiadavky na dôkazy, ktoré sa majú predložiť na preukázanie toho, že je splnená podmienka stanovená v písmene b) odseku 1. Tie opatrenia, ktoré sú určené na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tohto nariadenia jeho doplnením, sa prijímajú v súlade s regulačným postupom s kontrolou stanoveným v článku 9 ods. 3. Článok 7 Označenia a značky 1. Označenia a značky uvedené v článku 4 ods. 1 písm. d) bode ii) sa k výrobku pripevnia zrozumiteľným, nezmazateľným a viditeľným spôsobom. 2. Komisia prijme všetky opatrenia potrebné na implementáciu tohto článku, napríklad opatrenia špecifikujúce podmienky, ktoré má spĺňať označenie alebo značka, a spôsob, akým sú pripevnené. Tie opatrenia, ktoré sú určené na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tohto nariadenia jeho doplnením, sa prijímajú v súlade s regulačným postupom s kontrolou stanoveným v článku 9 ods. 3. Článok 8 Zmeny a doplnenia príloh Komisia môže prílohy meniť a dopĺňať. Tie opatrenia, ktoré sú určené na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tohto nariadenia, sa prijímajú v súlade s regulačným postupom s kontrolou stanoveným v článku 9 ods. 3 Článok 9 Postup výboru 1. Komisii pomáha výbor zriadený na základe článku 18 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 338/97[21]. 2. V prípade odkazu na tento odsek sa uplatňuje článok 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES, so zohľadnením ustanovení jeho článku 8. 3. V prípade odkazu na tento odsek sa uplatňuje článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES, so zohľadnením ustanovení jeho článku 8. Článok 10 Sankcie a vymáhanie Členské štáty ustanovujú pravidlá na udeľovanie sankcií za porušenie tohto nariadenia a prijmú všetky potrebné opatrenia, aby zabezpečili ich vykonávanie. Uvedené sankcie musia byť účinné, primerané a odradzujúce. Členské štáty oznamujú tieto pravidlá Komisii najneskôr do 31. decembra 200X a bezodkladne jej oznámia všetky ich ďalšie zmeny a doplnenia. Článok 11 Správy 1. Členské štáty zasielajú Komisii raz za päť rokov správu, v ktorej uvedú, aké opatrenia prijali pre vykonávanie tohto nariadenia. 2. Na základe správ uvedených v odseku 1 Komisia predkladá Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tohto nariadenia v priebehu dvanástich mesiacov od konca príslušného päťročného obdobia určeného na podávanie správ členských štátov. Článok 12 Nadobudnutie účinnosti a uplatniteľnosť Toto nariadenie nadobúda účinnosť na dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie. Články 3 a 4 sa uplatňujú v priebehu 6 mesiacov odo dňa nadobudnutia účinnosti nariadenia, pokiaľ v tento deň nie sú v platnosti vykonávacie opatrenia uvedené v článku 3 ods. 3, článku 5 ods. 5, článku 6 ods. 2 a článku 7 ods. 2, a v takom prípade sa uplatňujú odo dňa nasledujúceho po nadobudnutí účinnosti týchto vykonávacích opatrení. Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli Za Európsky parlament Za Radu predseda predseda PRÍLOHA I Druhy plutvonožcov uvedené v článku 2 1. Arctocephalus pusillus pusillus; 2. Callorhinus ursinus; 3. Cystophora cristata; 4. Erignathus barbatus; 5. Eumetopias jubatus; 6. Halichoerus grypus; 7. Histrophoca fasciata; 8. Odobenus rosmarus rosmarus; 9. Odobenus rosmarus divergens; 10. Pagophilus groenlandicus; 11. Phoca largha; 12. Phoca vitulina; 13. Phoca vitulina richardii; 14. Pusa caspica; 15. Pusa hispida; 16. Pusa sibirica; 17. Zalophus californianus. PRÍLOHA II Kritériá posudzovania primeranosti ustanovení právnych predpisov a iných požiadaviek uvedených v článku 5 ods. 2 Zásady dodržiavania dobrých životných podmienok zvierat: 1. ZÁSADY DODRžIAVANIA DOBRÝCH žIVOTNÝCH PODMIENOK ZVIERAT: Zásady dodržiavania dobrých životných podmienok zvierat sú špecifikované v uplatniteľných právnych predpisoch alebo v iných požiadavkách. 2. LOVECKÉ NÁSTROJE: Sú špecifikované charakteristiky zbraní používaných na usmrcovanie tuleňov. V právnych predpisoch alebo iných požiadavkách je výslovne stanovené, aké zbrane sa môžu používať pri omračovaní a/alebo usmrcovaní mláďat a aké sa môžu používať pri omračovaní a/alebo usmrcovaní dospelých tuleňov. 3. OVEROVANIE STRATY CITLIVOSTI A SMRTI VHODNÝMI MONITOROVACÍMI METÓDAMI: Zvlášť sa stanovujú požiadavky na používanie vhodných monitorovacích metód, podľa ktorých musí lovec overiť, že je tuleň nezvratne v stave bezvedomia, predtým než ho vykrví a pokračuje k ďalšiemu tuleňovi. 4. VYKRVOVANIE OMRÁčENÝCH ZVIERAT: Vykrvovanie sa požaduje u všetkých zvierat bezprostredne po úplnom omráčení, teda pred tým, ako sa pristupuje k omráčeniu ďalšieho tuleňa. 5. PODMIENKY LOVU: Stanovujú sa požiadavky na zabezpečenie toho, aby bol tuleň a/alebo lovec dostatočne stabilný a aby bol cieľ dobre viditeľný. Predmetom regulácie sú aj ďalšie faktory súvisiace s daným lovom. 6. ODBORNÁ PRÍPRAVA LOVCOV: Požaduje sa definovaná úroveň znalostí a schopností lovca v oblasti biológie tuleňov, metód lovu a „trojstupňového“ postupu, pričom sa overuje praktické používanie loveckých nástrojov napríklad skúškami streľby. „Trojstupňový“ postup predstavuje metódu účinného zasahovania/strieľania, účinného overovania (pomocou žmurkacieho reflexu alebo prehmataním lebky, sa overí, že zviera je v úplnom bezvedomí alebo mŕtve), a účinným vypustením krvi, aby sa zabezpečilo usmrtenie tuleňa bez spôsobenia zbytočnej bolesti, strachu a utrpenia. 7. NEZÁVISLÉ MONITOROVANIE: Stanovuje sa systém monitorovania a pozorovania lovu zaisťujúci pravidelný dohľad nad lovom a nezávislosť inšpektorov. 8. MOžNOSť MONITOROVANIA TRETÍMI STRANAMI: Je možné monitorovanie lovu treťou stranou s minimálnymi administratívnymi alebo logistickými prekážkami. 9. POžIADAVKY NA PODÁVANIE SPRÁV: Stanovujú sa jednoznačné požiadavky na podávanie správ lovcov aj inšpektorov, v ktorých sa uvádza, kde a kedy boli zvieratá usmrtené a aké zbrane a strelivo sa použili. V správach sa uvádza aj rad súvisiacich environmentálnych faktorov. 10. SANKCIE A SÚLAD S PRÁVNYMI PREDPISMI: Zhromažďujú a systematicky sa spracovávajú štatistické informácie o love, o prípadoch nesúladu s platnými požiadavkami a súvisiacich opatreniach na vynucovanie práva.[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] Rozsudok zo 14. decembra 2004 vo veci C-434/02 (Arnold André), odseky 34 a 35. [2] Pozri odseky 37, 38, 39 a 41 veci C-434/02. [3] Pozri spojené veci C-37/06 a C-58/06 Viamex Agrar Handels e.a., odsek 22. [4] Pozri odsek 32 veci C-434/02. [5] Bielokožé mláďatá tuleňov grónskych a mláďatá tuleňov mechúrnatých (s modrými chrbtami). [6] Ú. v. ES L 91, 09.04.1983, s. 30. Smernica zmenená a doplnená smernicou 89/370/EHS (Ú. v. ES L 163, 14.6.1989, s. 37). [7] Ú. v. ES L 206, 22.07.1992, s. 7. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2006/105/ES z 20. novembra 2006, ktorou sa z dôvodu pristúpenia Bulharska a Rumunska upravujú smernice 73/239/EHS, 74/557/EHS a 2002/83/ES v oblasti životného prostredia (Ú. v. EÚ L 363, 20.12.2006, s. 368). [8] Ú. v. ES L 61, 3.3.1997, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 318/2008 (Ú. v. EÚ L 95, 8.4.2008, s. 3). [9] Pozri spojené veci C-37/06 a C-58/06 Viamex Agrar Handels e.a., odsek 22. [10] Protokol (č. 33) o ochrane a dobrých životných podmienkach zvierat priložený k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES C 340, 10.11.1997, s. 110). Tento protokol odzrkadľuje vyhlásenie č. 24 o ochrane zvierat priložené k záverečnému aktu Zmluvy o Európskej únii. [11] KOM(2006)13 v konečnom znení, z 23.1.2006. [12] The EFSA Journal (2007) 610, 1 – 122. [13] COWI „Hodnotenie potenciálneho vplyvu zákazu výrobkov pochádzajúcich z druhov tuleňov“, apríl 2008. [14] Rozsudok z 10. decembra 2002 vo veci C-491/01 British American Tobacco a Imperial Tobacco [2002] ECR I-11453, odseky 60 a 61; rozsudok zo 14. decembra 2004 vo veci C-434/02 Arnold André [2004] ECR I-11825, odsek 34 a vo veci C-210/03 Swedish Match [2004] ECR I-11893, odsek 33; rozsudok z 12. júla 2005 v spojených veciach C-154/04 a C-155/04 Alliance for Natural Health [2006] ECR I-6451, odsek 32 a zo 6. decembra 2005 vo veci C-66/04 Spojené kráľovstvo proti Európskemu parlamentu a Rade [2005] ECR I-10553, odsek 41. [15] Ú. v. EÚ C, , s. . [16] Ú. v. EÚ C, , s. . [17] Ú. v. EÚ C, , s. . [18] Vedecké stanovisko Pracovnej skupiny pre zdravotný stav a ochranu dobrých životných podmienok zvierat na základe požiadavky Komisie týkajúcej sa aspektoch životných podmienok zvierat v súvislosti s usmrcovaním tuleňov a sťahovaním ich kože. The EFSA Journal (2007) 610, 1 –122. [19] Ú. v. ES L 273, 10.10.2002, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 523/2008 z 11. júna 2008 (Ú. v. EÚ L 153, 12.6.2008, s. 23). [20] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutie naposledy zmenené a doplnené rozhodnutím 2006/512/ES (Ú. v. EÚ L 200, 22.7.2006, s. 11). [21] Ú. v. ES L 61, 3.3.1997, s. 1.