Pracovný dokument útvarov Komisie - Sprievodný dokument k návrhu nariadenia európskeho parlamentu a Rady o zákaze vývozu a bezpečnom uskladnení kovovej ortuti - Zhrnutie {KOM(2006) 636 final SEK(2006) 1369} /* SEK/2006/1370 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 26.10.2006 KOM(2006) 1370 PRACOVNÝ DOKUMENT ÚTVAROV KOMISIE Sprievodný dokument k NÁVRHU NARIADENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY O ZÁKAZE VÝVOZU A BEZPEČNOM USKLADNENÍ KOVOVEJ ORTUTI ZHRNUTIE {KOM(2006) 636 finalSEK(2006) 1369} PRACOVNÝ DOKUMENT ÚTVAROV KOMISIE Sprievodný dokument k NÁVRHU NARIADENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY O ZÁKAZE VÝVOZU A BEZPEČNOM USKLADNENÍ KOVOVEJ ORTUTI ZHRNUTIE Toto hodnotenie vplyvu pripravili útvary Komisie na účely implementácie dvoch hlavných krokov stratégie o ortuti[1]: zákazu vývozu ortuti (krok 5) a bezpečného uskladnenia prebytkov ortuti (krok 9). Cieľom je zhodnotiť prijatie osobitných opatrení, aby bolo možné prijať účinné právne predpisy. Základný scenár zahŕňa zákaz vývozu kovovej ortuti a povinnosť uskladnenia/zneškodnenia prebytkov ortuti z priemyslu elektrolýzy alkalických chloridov. Medzi otázky určené na podrobnejšie preskúmanie v tomto hodnotení vplyvu patria: - Rozsah zákazu vývozu: Mal by sa týkať aj zlúčenín ortuti a výrobkov, pre ktoré v Európskej únii už platia obmedzenia? - Rozsah povinnosti týkajúcej sa uskladnenia: Je potrebné vzťahovať povinnosť týkajúcu sa uskladnenia/zneškodnenia aj na ortuť ako vedľajší produkt pri výrobe neželezných kovov, pri čistení zemného plynu a na recyklovanú ortuť? - Oznamovanie a výmena informácií: Ako navrhnúť nástroj na efektívnu a bezpečnú implementáciu zákazu vývozu a povinnosti týkajúcej sa uskladnenia/zneškodnenia. - Právne nástroje V hodnotení vplyvu sa dospelo k záveru, že rozšírenie zákazu vývozu ortuti na výrobky, ktorých umiestnenie na trh EÚ je obmedzené a na zlúčeniny ako kalomel by bolo v tejto fáze predčasné. Bude to predmetom ďalšieho hodnotenia, ktoré sa uskutoční v dostatočnom predstihu pred nadobudnutím účinnosti zákazu vývozu v roku 2011. Konkrétne správne náklady takéhoto rozšírenia ako aj vplyv na konkurencieschopnosť podnikov EÚ môžu vyžadovať hlbšiu analýzu, a to v súlade so zásadami lepšej právnej úpravy. Analýzou vývoja na globálnych trhoch sa jasne potvrdzujú závery už dosiahnuté skôr v stratégii o ortuti. Zákaz vývozu ortuti je potrebné vnímať zo širšieho hľadiska. Aby sa dosiahli čo najvyššie výhody pre životné prostredie, musí sa doplniť krokmi podniknutými na globálnej úrovni. Vzhľadom na vysoký objem kovovej ortuti je však dôležité, aby EÚ zaujala proaktívny postoj a naďalej prispievala k zníženiu vystavenia účinkom ortuti bez toho, aby čakala na plne vyvinutý právny nástroj na globálnej úrovni. Hlavné zdroje ortuti v Európskej únii sú: prebytky z priemyslu elektrolýzy alkalických chloridov pri prechode na bezortuťový proces alebo pri zatvorení závodu; ortuť ako vedľajší produkt pri ťažbe neželezných kovov a tavení (napr. výroba zinku); ortuť ako vedľajší produkt pri čistení zemného plynu; recyklovaná ortuť (ortuť získaná z procesov a ortuť z výrobkov, napr. fluorescentné lampy atď.) a zásoby ortuti, ktoré v minulých rokoch akumulovali makléri a obchodníci, ako MAYASA[2]. V roku 2005 predstavovala celková nahlásená ponuka (nezahŕňajúca ortuť zo zásob) Európskej únie 625 ton. Celková spotreba ortuti na trhu (vrátane ortuti vo výrobkoch dovážaných do Európskej únie) je približne 440 ton za rok. Najväčším spotrebiteľom kovovej ortuti (približne 50 %) je priemysel elektrolýzy alkalických chloridov. V roku 2005 predstavoval dopyt priemyslu elektrolýzy alkalických chloridov približne 190 ton. Na druhom mieste v Európskej únii je použitie v zubnom amalgáme. Hlavné faktory ovplyvňujúce pokles využitia ortuti v krajinách EÚ-25 sú významné zníženie alebo nahradenie obsahu ortuti v regulovaných výrobkoch a postupoch (farby, batérie, pesticídy, elektrolýza alkalických chloridov atď.) a všeobecný presun výrobných procesov výrobkov obsahujúcich ortuť (teplomery, batérie atď.) z krajín EÚ-25 do krajín tretieho sveta. Dopyt po ortuti zaznamenaný v období rokov 2005 – 2015 pre spotrebiteľov mimo priemyslu elektrolýzy alkalických chloridov[3] dosahuje výšku približne 190 ton za rok. Zatiaľ čo odhadované dodávky ortuti v Európskej únii (po roku 2011 nezahŕňajúc ortuť z priemyslu elektrolýzy alkalických chloridov a ortuť ako vedľajší produkt pri výrobe neželezných kovov a čistení zemného plynu) budú približne 481 ton ročne. Cena ortuti sa v priebehu posledných 40 rokov znižuje. Počas posledných 10 rokov sa stabilizovala na najnižšej úrovni, a to v rozpätí medzi 4-5 USD za kilogram, od polovice roku 2004 do roku 2005 dosiahla najvyššiu hodnotu nad 20 USD a v roku 2006 mierne poklesla[4]. Je zložité predpokladať, ako sa cena ortuti bude vyvíjať v strednodobom a dlhodobom období. Je možné očakávať, že pri zaplavení trhu ortuťou z priemyslu elektrolýzy alkalických chloridov, až pokiaľ nedôjde k zákazu vývozu, bude v budúcom roku cena naďalej klesať na úroveň 10 USD za kilogram alebo menej. V tomto hodnotení vplyvu sa predpokladá, že cena na domácom trhu Európskej únie sa bude rovnať cene na globálnom trhu, pretože dovoz do Európskej únie sa umožní po roku 2011. V tomto hodnotení vplyvu sa na výpočty používa cena 10 USD za kilogram ortuti[5] . Navrhuje sa zákaz vývozu kovovej ortuti. Európska únia je hlavným vývozcom kovovej ortuti. Po zastavení ťažby v španielskom Almadene v roku 2003 sa najväčším dodávateľom ortuti v Európskej únii stal priemysel elektrolýzy alkalických chloridov. Z priemyslu elektrolýzy alkalických chloridov sa v súčasnosti predávajú prebytky ortuti, ktoré vznikli pri prechode na technológiu, pri ktorej sa ortuť nevyužíva. Zvyšný objem v článkoch v priemysle elektrolýzy alkalických chloridov sa celkovo odhaduje približne na 12 000 ton. Dopyt po ortuti je v Európskej únii nízky. Z toho dôvodu sa väčšina prebytkov ortuti vyváža. Podľa štatistík medzinárodného obchodu sa v roku 2004 vyviezlo 824 ton. Ortuť predstavuje globálny problém a je potrebné podniknúť kroky na medzinárodnej úrovni, aby sa vyriešil. Európska únia by nemohla dôveryhodne obhajovať a podporovať celosvetové aktívne snahy o zníženie dodávok ortuti a dopytu po nej, ak by zostala hlavným globálnym dodávateľom. Povinnosť týkajúca sa uskladnenia sa navrhuje pre kovovú ortuť, ktorá sa už nevyužíva v priemysle elektrolýzy alkalických chloridov, pre ortuť ako vedľajší produkt pri výrobe neželezných kovov a ako vedľajší produkt pri čistení zemného plynu. Medzinárodné dodávky ortuti v EÚ v súčasnosti prevyšujú dopyt. Podľa získaných informácií bude takáto situácia aj v budúcnosti. Tiež sa javí, že na medzinárodnom trhu Európskej únie bude dostatok ortuti bez použitia prebytkov ortuti z priemyslu elektrolýzy alkalických chloridov a ortuti ako vedľajšieho produktu pri výrobe neželezných kovov a čistení zemného plynu. Dopyt po ortuti v Európskej únii postupne klesá a po tom, čo zákaz vývozu a povinnosť týkajúca sa uskladnenia nadobudnú účinnosť, dopyt bude nižší než dodávky recyklovanej ortuti a zostávajúce zásoby v Európskej únii. Povinnosť týkajúca sa uskladnenia sa úmyselne nevzťahuje na ortuť z výrobkov obsahujúcich tento kov. Z environmentálneho hľadiska je tento zdroj uprednostňovaný. Žiaduci zber ortuti sa pravdepodobne skončí, ak sa povinnosť týkajúca sa uskladnenia bude vzťahovať aj na recyklovanú ortuť. Bez zberu by veľké množstvo takejto ortuti mohlo unikať do životného prostredia. Podávanie správ a výmena informácií na sledovanie dovozu a vývozu ortuti a jej zlúčenín v členských štátoch ako aj na územie Spoločenstva a z neho sa navrhuje ako nástroj na efektívnu a bezpečnú implementáciu zákazu vývozu a povinnosti týkajúcej sa uskladnenia. Jeho cieľom by bolo čo najlepšie využitie dostupných údajov, zjednodušenie tokov údajov a obmedzenie administratívneho zaťaženia na striktné minimum. Malo by uľahčiť rýchle reagovanie na meniaci sa spôsob výroby a spotreby. Úmyselne sa pritom vyhýba nepružnému systému založenému napríklad na pravidelných dotazníkoch. Nariadenie sa ukazuje ako jediný vhodný právny nástroj na zavedenie zákazu vývozu a povinnosti týkajúcej sa uskladnenia/zneškodnenia. Osobitné riešenie týkajúce sa uskladnenia/zneškodnenia prebytkov ortuti sa nenavrhuje, v právnom akte sa len identifikujú druhy zariadení určených na uskladnenie/zneškodnenie, ktoré poskytujú dostatočnú záruku bezpečného zaobchádzania s kovovou ortuťou vzhľadom na špecifičnosť tejto látky. Na zaručenie dlhodobej bezpečnosti sa navrhuje hodnotenie rizika na konkrétnom mieste. Rozhodnutie o individuálnej alternatíve uskladnenia/zneškodnenia prijme príslušný sektor a členské štáty. K nariadeniu sa priloží dobrovoľná dohoda z priemyslu elektrolýzy alkalických chloridov, ktorého sa problém najviac dotýka, pokiaľ ide o objem ortuti. Zákaz vývozu a povinnosť týkajúcu sa uskladnenia je potrebné vnímať spolu s medzinárodnými krokmi dohodnutými v stratégii o ortuti. Na globálnej úrovni je potrebné podniknúť opatrenia, ktorých cieľom je skončiť výrobu novej ortuti z rumelky a zabrániť tomu, aby sa prebytky ortuti vracali na trh. Plánuje sa spolupráca s rozvojovými krajinami a Európska únia tiež podporuje medzinárodné iniciatívy napr. ako globálny program pre ortuť UNEP. Komisia systematicky zlepšuje kontakty s krajinami, ktoré nie sú členmi EÚ a sú dôležití ako výrobcovia, spotrebitelia a vývozcovia ortuti a/alebo sa na ne vzťahujú problémy znečistenia ortuťou. Medzinárodnou konferenciou o ortuti, ktorá sa uskutoční 26. – 27. októbra 2006 v Bruseli za významnej účasti krajín, ktoré nie sú členmi EÚ, sa vytvorí dostatočný čas na medzinárodné rokovania vrátane otázok o obchode pred 24. zasadnutím Riadiacej rady UNEP v roku 2007. Predpokladané náklady a prínosy Pri porovnávaní sa očakáva, že konzervatívna dolná hranica prínosov (alebo zamedzené náklady na tonu ortuti) bude vyššia než predpokladaná horná hranica nákladov, analýza uvedená v prílohe III by sa však nemala považovať za kompletnú analýzu nákladov a prínosov, pretože na základe dostupných údajov nie je možné priame porovnanie medzi očakávanými nákladmi a prínosmi. V hodnotení vplyvu sa uplatňuje kombinácia kvalitatívnej a kvantitatívnej analýzy pri hodnotení environmentálnych aspektov. Zostávajúce globálne použitie a prebytky ortuti určené na vývoz z EÚ sú uvedené v množstvách. Predpokladá sa, že významná časť tohto použitia môže viesť k tomu, že kovová ortuť sa dostane do životného prostredia. Očakáva sa, že zákaz vývozu ortuti a zavedenie povinného uskladnenia budú viesť k zníženiu emisií, hoci rozsah týchto emisií je ťažké vyčísliť[6]. Pri zhodnotení prínosov pre zdravie ľudí by sa vyžadovalo vyhotovenie modelu, ktorý by spájal úniky do životného prostredia, tvorbu metylortuti v rybách a idendifikoval jej príjem citlivými skupinami obyvateľstva. Po zvážení rozsahu modelového cvičenia (príslušné environmentálne údaje, územný rozsah, zahrnuté skupiny obyvateľstva atď.) sa dospelo k záveru, že začatie takého cvičenia by bolo proti zásade proporcionálnej analýzy, ako je ustanovené v usmerneniach o hodnotení vplyvu. V novom výskume, ktorý sa uskutočnil v USA[7][8], sa uvádza rozsah s počiatočnou hodnotou 3 milióny eur za rok na jednu tonu zamedzených emisií po hodnotu 70 – 100 miliónov/rok/tona. Tiež sa v ňom informuje o tom, že čím viac dôjde k celkovému zníženiu, tým vyšší bude prínos na tonu, hoci tento bude rásť oveľa pomalšie. Je to možné porovnať s horným rozsahom nákladov na trvalé zneškodnenie (hlboké skalné podložie) vo výške 37 – 70 000 ton/rok (v období 40 rokov) a stratou príjmov (10 000 eur/t). [1] KOM(2005) 20 v konečnom znení. [2] Mińas de Almadén y Arrayanes, S.A. [3] V priemysle elektrolýzy alkalických chloridov sa budú opätovne využívať vlastné prebytky ortuti, a preto tento dopyt nie je zahrnutý do uvedeného ukazovateľa. [4] Medzinárodní obchodníci s neželeznými kovmi zvyčajne uvádzajú ceny v USD. [5] 7,85 EUR/kg alebo 7851,76 EUR/t. [6] Ohrozenie životného prostredia a zdravia, najmä metylortuťou, ktorá vzniká vo vodnom prostredí, sa okrem inéno zhodnotilo v programe UNEP a nie je plne zahrnuté do hodnotenia vplyvu. [7] Hospodárske hodnotenie prínosov kontrolovaných emisií ortuti z amerických elektrární na uhlie na zdravie ľudí www.nescaum.org, február 2005. [8] Public health and economic consequences of methyl mercury toxicity to the developing brain (Dopad toxicity kovovej ortuti na vývoj mozgu pre zdravie ľudí a hospodárstvo), Environmental Health Perspectives 113, máj 2005.