1.ÚVOD

Cieľom smernice Rady 91/676/EHS (smernica o dusičnanoch) je znížiť znečistenie vôd zapríčinené dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov a predchádzať ďalšiemu takémuto znečisťovaniu. Smernica o dusičnanoch tvorí neoddeliteľnú súčasť rámcovej smernice o vode a je jedným z kľúčových nástrojov ochrany vôd pred zaťažením z poľnohospodárstva. Podľa tejto smernice sú členské štáty povinné vykonávať tieto opatrenia:

·monitorovanie vôd v prípade všetkých typov vodných útvarov so zameraním na koncentráciu dusičnanov a trofický stav,

·označenie znečistených vôd alebo vôd ohrozených znečistením na základe kritérií vymedzených v prílohe I k uvedenej smernici,

·určenie pásem, ktorým hrozí znečistenie dusičnanmi, t. j. oblastí, odkiaľ odteká voda do vôd a ktoré prispievajú k znečisteniu,

·stanovenie kódexov osvedčených postupov v poľnohospodárstve, ktoré sa zavádzajú dobrovoľne na celom území členských štátov,

·stanovenie akčných programov, ktoré zahŕňajú súbor opatrení zameraných na predchádzanie znečisteniu vôd dusičnanmi a na zníženie miery takéhoto znečistenia a ktoré sa povinne vykonávajú v označených pásmach, ktorým hrozí znečistenie dusičnanmi, alebo na celom území štátu,

·preskúmanie a revízia označenia pásem, ktorým hrozí znečistenie dusičnanmi, a akčných programov, pokiaľ je to možné, aspoň raz za štyri roky, ako aj

·predkladanie správ Komisii o pokroku pri vykonávaní uvedenej smernice raz za štyri roky, s informáciami týkajúcimi sa kódexov osvedčených postupov v poľnohospodárstve, pásem, ktorým hrozí znečistenie dusičnanmi, výsledkov monitorovania vôd, relevantných aspektov akčných programov.

Táto správa je v poradí treťou správou, ktorú predložilo 27 členských štátov podľa článku 10 smernice o dusičnanoch; v prípade Chorvátska sa prekladá prvýkrát. Porovnanie s predchádzajúcimi vykazovanými obdobiami je možné v prípade 27 členských štátov. Termín predloženia správ a príslušných údajov o kvalite vody zo strany 28 členských štátov bol stanovený na jún 2016. Dodržalo ho však len 12 členských štátov, pričom pri niektorých členských štátoch chýbali príslušné informácie, ktoré boli poskytnuté neskôr. 19 členských štátov predložilo chýbajúce alebo opravené informácie až v roku 2017. Komisia mala k dispozícii úplný súbor informácií až v októbri 2017.

Správu, ktorá vychádza predovšetkým z informácií predložených členskými štátmi za obdobie 2012 – 2015, sprevádza pracovný dokument útvarov Komisie [SWD(2018)246], ktorý obsahuje mapy a tabuľky týkajúce sa ukazovateľov zaťaženia živinami z poľnohospodárskych zdrojov, kvality vody a označených pásem, ktorým hrozí znečistenie dusičnanmi, a to na úrovni EÚ i jednotlivých členských štátov.

Uverejnením tejto správy si Komisia plní povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 11. Informácie zozbierané na účely tejto správy prispeli k nedávno navrhnutej revízii smernice o kvalite vody určenej na ľudskú spotrebu. Poľnohospodárske postupy, ako je napríklad hnojenie, totiž ovplyvňujú kvalitu pitnej vody. Nadbytok dusičnanov v pitnej vode môže ovplyvniť zdravie, napríklad spôsobiť methemoglobinémiu, pri ktorej nedochádza k normálnemu prenosu kyslíka krvou do tkanív, vzniká cyanóza a pri vyšších koncentráciách asfyxia, ktorá môže byť v prípade dojčiat a malých detí smrteľná. Trendy pozorované pri vykonávaní smernice o dusičnanoch môžu mať vplyv na dodávky čistej pitnej vody pre všetkých občanov.

Smernica o dusičnanoch prispieva k riešeniu problému tokov dusíka a fosforu do biosféry a oceánov, ktoré vedecká komunita označila za jednu z deviatich hraníc možností planéty. Toky živín spolu so stratou biodiverzity navyše predstavujú dve hranice možností planéty, ktoré už boli prekročené. Uvedená smernica takisto prispieva k dosiahnutiu cieľov trvalo udržateľného rozvoja (CTUR) v EÚ, a to tým, že pomáha znižovať negatívny vplyv výroby potravín na životné prostredie (CTUR 2), zlepšovať kvalitu vody (CTUR 6) a znižovať znečistenie ovplyvňujúce sladkú vodu a ekosystémy (CTUR 4 a CTUR 15).

2.VÝVOJ ZAŤAŽENIA Z POĽNOHOSPODÁRSTVA

Poľnohospodárstvo, ktoré zaberá takmer polovicu územia EÚ, je v mnohých ohľadoch prínosné pre spoločnosť. Niektoré poľnohospodárske činnosti však spôsobujú zaťaženie vodných útvarov a ohrozujú dobrý stav životne dôležitých vodných ekosystémov.

V tejto časti sú zhrnuté informácie, ktoré poskytli členské štáty o zaťažení z poľnohospodárstva pri zdrojoch znečistenia vôd dusičnanmi a eutrofizáciou. Treba uviesť, že informácie poskytnuté členskými štátmi boli doplnené údajmi pochádzajúcimi z Eurostatu, keďže tieto údaje možno jednoduchšie porovnať na úrovni EÚ.

Stavy hospodárskych zvierat

Veľké množstvo zvierat koncentrované na miestnej úrovni predstavuje vysoký stupeň ohrozenia pre životné prostredie, keďže produkcia hnoja nie je v rovnováhe s dostupnosťou pôdy a potrebami plodín. Táto nerovnováha vytvára nadbytok živín, z ktorých veľké množstvo (pokiaľ sa z regiónu nevyvezie) sa skôr či neskôr uvoľní do vody a vzduchu, čo niekedy vedie k ďalšiemu zaťaženiu v prijímajúcich oblastiach.

V roku 2013 dosahovala priemerná hustota poľnohospodárskych zvierat v EÚ28 0,73 dobytčej jednotky (DJ) na hektár využívanej poľnohospodárskej pôdy (VPP). Vyššiu hustotu zaznamenalo Holandsko (3,57), Malta (2,99) a Belgicko (2,68) a naopak najnižšiu Bulharsko (0,21), Lotyšsko (0,26) a Litva (0,29). V porovnaní s rokom 2010 sa priemerná hustota poľnohospodárskych zvierat v EÚ28 znížila (– 2,9 %). K najväčšiemu pomernému zníženiu hustoty došlo v Grécku (– 18,9 %), na Malte (– 17,9 %) a v Dánsku (– 14,4 %), k najväčšiemu zvýšeniu naopak v Rakúsku (+ 7,2 %), Írsku (+ 4,5 %), Fínsku (+ 3,7 %) a Nemecku (+ 3,5 %).