SK Úradný vestník Európskej únie C 248/55

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Na ceste k dohode o pridružení EÚ – Mercosur: príspevok občianskej spoločnosti“

2011/C 248/09

Spravodajca: José María ZUFIAUR

Európsky hospodársky a sociálny výbor sa 16. septembra 2010 rozhodol podľa článku 29 ods. 2 rokovacieho poriadku vypracovať stanovisko z vlastnej iniciatívy na tému

„Na ceste k dohode o pridružení EÚ – Mercosur: príspevok organizovanej občianskej spoločnosti“.

Odborná sekcia pre vonkajšie veci poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 25. mája 2011.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 472. plenárnom zasadnutí 15. a 16. júna 2011 (schôdza z 15. júna 2011) prijal 89 hlasmi za, pričom 1 člen hlasoval proti a 3 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Zhrnutie a odporúčania

1.1 EHSV sa domnieva, že dohoda o pridružení medzi Mercosurom a EÚ – v prípade, že budú prekonané aktuálne prekážky v oblastiach ako napr. poľnohospodárstvo, duševné vlastníctvo a udržateľný rozvoj – by priniesla obrovské príležitosti a výhody každého druhu pre obe strany v čase, kedy dochádza k obrovským zmenám v úlohách globálnych aktérov a kedy čelíme globálnym výzvam geograficko-strategickej, environmentálnej a sociálnej povahy i výzvam v oblasti energetiky a verejnej správy, ako aj s ohľadom na potrebu urýchlene realizovať dôkladné reformy modelu rozvoja ako nástroja na prekonanie systémovej krízy, akú sme od 30. rokov 20. storočia nezažili.

1.2 EHSV sa domnieva, že dohoda bude možná len vtedy, ak bude vyvážená, ak prospeje obom stranám a ak neobetuje žiadne odvetvie (ako je poľnohospodárstvo či priemysel), región či krajinu. Dohoda o pridružení nemôže v žiadnom prípade vychádzať zo zlej dohody. Výbor preto vyzýva rokujúce strany, aby preukázali politickú vôľu, bez ktorej nie je dohoda o pridružení možná, a aby vynaložili čo najviac úsilia na prekonanie rozdielov, ktoré sa vzťahujú najmä na základný pilier dohody o pridružení, t. j obchodné záležitosti. Žiada preto, aby sa na tento účel využili všetky možné vzorce a mechanizmy: uznanie rozdielov, sprievodných a vyrovnávacích opatrení, stanovenie výnimiek, plánov rozvoja, ktoré by podporovali najviac zasiahnuté odvetvia, podpora investícií, inovačných politík a vyrovnávacích doložiek, prechodných doložiek a doložiek o budúcom vývoji. Okrem toho by sprievodné opatrenia mali zahŕňať všetky politiky EÚ.

1.3 EHSV vyzýva rokujúce strany, a najmä Európsku úniu, aby zvážili vysoké politické a ekonomické náklady spojené s nedosiahnutím tejto dohody a so stratenou príležitosťou, ktorú by predstavovala.

1.4 Podľa EHSV má zásadný význam to, aby bola dohoda o pridružení ambiciózna a týkala sa všetkých aspektov vzťahov medzi EÚ a združením Mercosur. Preto je dôležité zaoberať sa skutočnými prekážkami, ktorým podniky čelia, prostredníctvom zosúladenia právnych predpisov a tiež pôsobením na neobchodné prekážky. Dohoda o pridružení by konkrétne mala mať sociálny, pracovný a environmentálny rozmer, ktorý by bol obsiahnutý v celej dohode. Tento rozmer by mal zaručiť hospodárske vzťahy, ktoré by boli v súlade so sociálnymi a environmentálnymi cieľmi tejto dohody, a to bez toho, aby boli dotknuté pravidlá a záruky pre trvalo udržateľný rozvoj. Mala by tiež obsahovať záväzok strán dodržiavať základné normy týkajúce sa sociálnych a pracovných práv, vrátane medzinárodných deklarácií, ako sú napríklad deklarácie Medzinárodnej organizácie práce (ILO), ktoré ustanovujú, že porušovanie základných princípov a práv pri práci nie je možné použiť ako legitímnu komparatívnu výhodu v medzinárodnom obchode.

1.5 EHSV žiada, aby boli Hospodárske a sociálne konzultačné fórum Mercosuru (FCES) a samotný EHSV – ako subjekty, ktoré v týchto dvoch regiónoch zastupujú občiansku spoločnosť – zapojené do rokovaní, do hodnotenia vplyvu dohody o pridružení a do vypracúvania návrhov z neho vyplývajúcich (EHSV považuje za nevyhnutné predbežné hodnotenie vplyvu prípadnej dohody o pridružení, ako aj stanovenie mechanizmov na následné overenie plnenia dohodnutých otázok a vývoja situácie v tejto oblasti), do vypracovania osobitnej kapitoly v dohode, ktorá by sa zameriavala na sociálny, pracovný a environmentálny rozmer, a aby mohli na prípadnej dohode participovať prostredníctvom vytvorenia zmiešaného poradného výboru, skladajúceho sa z týchto dvoch orgánov zastupujúcich organizované občianske spoločnosti zmluvných strán (1).

2. Úvod

2.1 Rokovania medzi EÚ a Mercosurom o dohode o pridružení boli prerušené v roku 2004 z dôvodu výrazných rozdielov medzi stranami, ktoré sa týkali prístupu na trhy a ich očakávaní ohľadom výsledkov dauhaského kola rokovaní o rozvoji. Neformálne kontakty v roku 2009 ukázali, že postoje strán sa zmenili, čo im umožnilo dospieť k záveru, že existujú nové možnosti dosiahnutia dohody, a preto sa na samite EÚ – Latinská Amerika a Karibik, ktorý sa konal v máji 2010, rozhodlo o obnovení rokovaní. Mala to byť ambiciózna dohoda o pridružení, ktorej obchodný rozmer by zahrňoval nielen obchod s tovarom, ale aj so službami, investície, verejné obstarávanie, duševné vlastníctvo (vrátane určenia pôvodu), zjednodušenie obchodu, zdravotné a fytosanitárne opatrenia, trvalo udržateľný obchod a rozvoj, hospodársku súťaž a nástroje na ochranu obchodu.

3. Potenciál a príležitosti vyplývajúce z dohody o pridružení

3.1 S celkovým počtom obyvateľov viac ako 700 miliónov a s objemom obchodu v hodnote vyššej ako 84 miliárd EUR ročne by uzavretie dohody o pridružení medzi EÚ a združením Mercosur umožnilo vytvoriť rozsiahly priestor ekonomickej integrácie, ktorý by mohol mať pozitívny vplyv pre obe strany a ktorý by mohol priniesť pozitívne vedľajšie účinky, a to najmä pre zvyšok Latinskej Ameriky.

3.2 EÚ je ako celok najväčšou svetovou ekonomikou a združenie Mercosur patrí medzi šesť najväčších svetových ekonomík. Je to tiež mimoriadne dynamický región, ktorý sa za posledné roky teší vysokej ročnej miere hospodárskeho rastu až do výšky 7 % v Brazílii a 9 % v Argentíne, Uruguaji a Paraguaji. Mercosur tiež rozvíja diverzifikovanejšiu hospodársku základňu s veľkou poľnohospodársko-potravinárskou zložkou, ale tiež s rastúcou priemyselnou základňou so značnými technologickými a energetickými zdrojmi.

3.3 Európska únia je najväčším obchodným partnerom Mercosuru, po nej nasledujú Spojené štáty. V roku 2010 mal dovoz EÚ z Mercosuru hodnotu približne 44 miliárd EUR a vývoz presiahol 40 miliárd EUR. Je potrebné zdôrazniť, že vývoz EÚ do krajín združenia Mercosur sa už vyrovnal vývozu do Indie a prevyšuje vývoz do Kanady a Južnej Kórey. Navyše, investície EÚ do Mercosuru sú vyššie ako jej investície v Číne, Indii a Rusku dovedna.

3.4 Hospodárstva EÚ a Mercosuru sa do značnej miery navzájom dopĺňajú, ako sa to jasne odráža v profile obchodu medzi nimi. EÚ v podstate vyváža priemyselný tovar, kapitálový tovar, dopravné zariadenia a chemické výrobky a dováža potraviny a energetické produkty. Obchodné modely na oboch stranách sa však rýchlo menia. Napríklad EÚ výrazne zvýšila vývoz spracovaných poľnohospodárskych produktov a brazílske spoločnosti zasa v rokoch 2007 – 2008 investovali viac v Európe, než európske spoločnosti v Brazílii. Uzavretie dohody o pridružení by preto malo obrovský potenciál pre tvorbu bohatstva.

3.5 Dohoda o pridružení s Mercosurom by EÚ umožnila posilniť svoje ekonomické a geopolitické väzby so strategickým partnerom. Prostredníctvom dohody medzi týmito dvomi regiónmi by EÚ predbehla iných medzinárodných konkurentov, akými sú USA a Čína. Okrem toho by takáto dohoda posilnila strategické partnerstvo s Brazíliou – ktoré sa netýka obchodu – krajinou s osobitným významom v geopolitickom rámci medzinárodných vzťahov, pretože je členom dvoch kľúčových mechanizmov koordinujúcich záujmy rozvojových ekonomík – BRIC a IBSA (2). To všetko by viedlo k väčšej integrácii, najmä Južnej Ameriky a potom Latinskej Ameriky ako celku, kontinentu s kľúčovými zásobami energie, potravín a vody, troch zdrojov, ktoré budú mať v 21. storočí zásadný význam. Z celkového hľadiska by dohoda o pridružení mohla pomôcť zmierniť ekonomický a geopolitický pokles oblasti Atlantiku v porovnaní s oblasťou Pacifiku.

4. Prekážky a slabé stránky dohody o pridružení

4.1 Napriek nespochybniteľným výhodám dohody o pridružení medzi EÚ a Mercosurom existujú aj problémy spojené s dohodou takéhoto druhu, ktoré je možné zhrnúť takto: 1) zložitosť rokovacieho programu, t. j. obchodný obsah dohody; 2) štrukturálne slabé stránky ovplyvňujúce integráciu Mercosuru a voľný obchod; 3) sociálny a environmentálny rozmer dohody; 4) stupeň politickej vôle medzi stranami ohľadom dosiahnutia dohody a ochota diskutovať o všetkých možných spôsoboch využitia kompenzačných mechanizmov v rámci dohody a mimo nej, aby sa dospelo k jej uzavretiu. Posledným dvom uvedeným otázkam sa venujeme v bodoch 5 a 7 tohto stanoviska.

4.1.1 Pokiaľ ide o obchodné otázky, problémy sú dobre známe. Z európskeho hľadiska sa týkajú predovšetkým poľnohospodárstva a potravinárskeho odvetvia v krajinách Mercosuru, ako ukazujú aj hodnotenia vplyvu, ktoré nedávno vypracovala Komisia (3). Vážny negatívny vplyv sa očakáva predovšetkým v komoditách, akými sú cukor, hovädzie, kuracie a bravčové mäso, ovocie a zelenina. Naďalej sa domnievame, že existuje nadmerný protekcionizmus vo vzťahu k priemyselným tovarom (automobily, chemické výrobky) a niektorým spracovaným poľnohospodárskym výrobkom (vrátane vína), riziko nedodržiavania pravidiel o ochrane označenia pôvodu, relatívne nízka úroveň presadzovania potravinovej bezpečnosti a environmentálnych pravidiel a nedostatok plnej transparentnosti vo verejnom obstarávaní. Na základe najnovších kôl rokovaní sú pozície strán priaznivejšie naklonené dohode o otázkach, akými sú obchod a udržateľný rozvoj, a otázkach týkajúcich sa pravidiel pôvodu.

4.1.2 Taktiež z pohľadu Mercosuru je poľnohospodárstvo najdôležitejšou témou. V roku 2004 Európa ponúkla – po uplynutí prechodných období – liberalizáciu 86,25 % z celkového dovozu poľnohospodárskych výrobkov. Horná hranica pre rokovanie bude v danej situácii pravdepodobne na vyššej úrovni. Rokovania uľahčuje možnosť stanovenia kvót. Riziká, na ktoré poukázali európske poľnohospodárske odvetvia, by sa dali zmierniť v prípade, že súčasťou rokovaní o dohode bude požiadavka na primerané dodržiavanie rovnakých noriem – týkajúcich sa životného prostredia, potravinovej bezpečnosti, dobrých životných podmienok zvierat atď. – pre európske výrobky a pre výrobky dovážané z Mercosuru. Okrem toho by dohoda nemala zvýšiť potravinovú závislosť v EÚ a mala by poskytnúť nástroje potrebné na zamedzenie neveľmi udržateľnému modelu intenzívneho poľnohospodárstva. Pokiaľ ide o priemyselné výrobky, v prípade ktorých existujú menej významné prekážky, dohoda sa zdá byť pravdepodobnejšia, rovnako ako napríklad v prípade dohody medzi EÚ a Kóreou o automobilovom priemysle. V neposlednom rade by ďalšie otázky, ako je duševné vlastníctvo, ktoré sú obzvlášť citlivé pre niektoré z krajín Mercosuru, napríklad pre Brazíliu, mohli byť predmetom doložiek o budúcom vývoji alebo prechodných doložiek, na základe dohody v rámci WTO. EHSV sa v tejto súvislosti domnieva, že okrem ďalších iniciatív by sa mohol vypracovať aj program priemyselného vlastníctva s cieľom podporiť transfer technológií a vytvoriť fungujúci systém v oblasti patentov medzi EÚ a združením Mercosur, ktorý by sa mohol rozšíriť na celú Latinskú Ameriku.

4.1.3 EHSV sa domnieva, že napriek ťažkostiam sú podmienky lepšie, ako boli predtým z hľadiska dosiahnutia celkovo vyváženej dohody, z ktorej by ťažili obe strany a ktorá by nešla na úkor niektorého odvetvia, regiónu či krajiny (4).

4.2 Štrukturálne slabé stránky Mercosuru boli v minulosti hlavnou prekážkou uzavretia dohody o pridružení. Medzi ne patria predovšetkým jeho nedostatočné spoločné siete a štruktúry v oblasti, ktorá je trikrát väčšia ako EÚ, nízka úroveň obchodu v rámci regiónu (15 % v Mercosure, 45 % v NAFTA, 66 % v EÚ) a prevaha mimoregionálneho obchodu; neúplná colná únia; obmedzená koordinácia makroekonomických politík a slabé regionálne inštitúcie.

4.2.1 V posledných rokoch, najmä od roku 2003 – v dôsledku toho, že sa uzavretie dohody medzi EÚ a Mercosurom javilo byť na najlepšej ceste – došlo k značnej revitalizácii regionálneho integračného procesu Mercosuru s iniciatívami, akými je zavedenie spoločnej politiky v oblastiach ako napríklad energetika, ťažba ropy a zemného plynu a vytváranie komunikačných infraštruktúr, vypracovanie spoločnej politiky automobilového priemyslu medzi Argentínou a Brazíliou a vytvorenie fondu združenia Mercosur pre štrukturálnu konvergenciu (FOCEM). Tiež bol prijatý strategický plán na prekonávanie asymetrie v rámci vnútorného trhu a pre Paraguaj a Uruguaj boli stanovené preferenčné a diferencované opatrenia zaobchádzania.

4.2.2 Okrem toho v roku 2000 vlády krajín patriacich do združenia Mercosur založili makroekonomickú monitorovaciu skupinu, ktorá má za úlohu sledovať rad parametrov makroekonomickej konvergencie a vypracovať spoločné metodiky pre ich použitie.

4.2.3 Všetko toto pomohlo rozšíriť obchod v rámci regiónu, zlepšiť kvalitu výroby a prilákať nové toky priamych zahraničných investícií.

4.2.4 V posledných rokoch Mercosur tiež nadobúda silnejší politický rozmer. Založil arbitrážne a odvolacie súdy, prešiel cestu od administratívneho sekretariátu po technický sekretariát, podpísal protokol o ľudských právach a vytvoril parlament Mercosuru (Parlasur) a vymenoval svojho prvého vysokého generálneho predstaviteľa. Hospodársky integračný proces je však stále slabý, existuje veľa obchodných sporov a z inštitucionálneho hľadiska ide o veľmi rané štádium.

4.2.5 Za zmienku stojí skutočnosť, že v auguste 2010 Mercosur konečne prijal nový spoločný colný kódex (obsahujúci takmer 200 článkov), ktorý zahŕňa odstránenie dvojitého spoločného vonkajšieho cla (CET), ktoré sa vzťahovalo na výrobky, ktoré prechádzali z jednej krajiny do druhej. To si vyžaduje prijatie spoločnej obchodnej politiky a zosúladenie iných prvkov, akými sú osobitné dovozné opatrenia a nástroje na ochranu obchodu. Systémy IT colnej správy bude potrebné navzájom prepojiť a tiež bude potrebné vytvoriť mechanizmus na zhromažďovanie a distribúciu príjmov CET. Tento pokrok v rámci colnej únie je veľmi dôležitým faktorom, pokiaľ ide o uľahčenie rokovaní medzi EÚ a Mercosurom.

4.2.6 Uzavretie dohody o pridružení by mohlo urýchliť celý proces hospodárskej integrácie Mercosuru, reguláciu vnútorného trhu a inštitucionálnu konsolidáciu.

5. Vplyv dohody o pridružení a vyrovnávacích opatrení

5.1 Štúdia o vplyve liberalizácie obchodu medzi EÚ a združením Mercosur, ktorú si objednala Európska komisia u externej inštitúcie, bola realizovaná tak vo vzťahu k dohode ako celku, ako aj vo vzťahu k trom konkrétnym odvetviam: poľnohospodárstvu, automobilovému priemyslu a lesníctvu. Štúdia analyzuje potenciálne pozitívny a negatívny vplyv dohody a navrhuje opatrenia a odporúčania na zvýšenie pozitívnych efektov a na zabránenie alebo zmiernenie možných negatívnych vplyvov, pokiaľ ide o dohodu ako celok a vo vzťahu k analyzovaným odvetviam.

5.2 EHSV odporúča, aby rokujúce strany vzali tieto sprievodné opatrenia do úvahy, a to ako v komerčnom obsahu dohody, tak aj prostredníctvom spolupráce a spoločných programov medzi EÚ a Mercosurom. Výbor sa tiež domnieva, že by tieto zložky mali byť zahrnuté do požiadaviek Hospodárskeho a sociálneho konzultačného fóra združenia Mercosur (FCES) a EHSV počas rokovaní o dohode o pridružení.

5.3 EHSV sa domnieva, že v záujme uľahčenia situácie by táto dohoda mohla zahŕňať klauzuly o budúcom vývoji, aby bolo možné niektoré aspekty dohody medzi týmito dvoma regiónmi v neskorších fázach rozšíriť.

5.4 EHSV sa domnieva, že hodnotenia vplyvu by mali prikladať väčšiu dôležitosť, po prvé, účasti odborníkov a organizácií z partnerských krajín dohody, a po druhé, identifikácii sociálnych a environmentálnych rizík, ktoré sa v súčasnosti považujú len za doplnok ekonomického hodnotenia (5), vrátane otázky koncentrácie bohatstva vytvoreného na základe dohody a jeho nerovnomerného rozdelenia.

6. Trvalo udržateľný rozvoj v dohode o pridružení

6.1 EHSV sa domnieva, že dohoda o pridružení medzi EÚ a združením Mercosur by ako celok mala mať sociálny, pracovný a environmentálny rozmer ako neoddeliteľnú súčasť dohody zameranej na podporu trvalo udržateľného rozvoja pre oba bloky. Tento rozmer by mal dopĺňať hospodársky a obchodný rozmer dohody o pridružení.

6.1.1 Toto je v súlade s oficiálnym postojom riadiacich orgánov EÚ a združenia Mercosur (6), ktoré podporujú liberalizáciu obchodu sprevádzanú sociálnymi a environmentálnymi záväzkami a opatreniami.

6.1.2 EHSV si preto želá, aby dohoda o pridružení zahŕňala sociálne a environmentálne požiadavky, ktoré musia byť splnené, aby sa zabezpečilo, že obchodné a hospodárske vzťahy budú podporovať hospodársku a sociálnu súdržnosť, budú v súlade so stratégiou trvalo udržateľného rozvoja a posilnia konkurencieschopnosť miestnych výrobných štruktúr (MSP, sociálne hospodárstvo a mikropodniky), a to vzhľadom na ich schopnosť vytvárať pracovné miesta.

6.1.3 EHSV sa domnieva, že sociálny a environmentálny rozmer sa týka celej dohody o pridružení. Výbor sa domnieva, že obchodná zložka dohody by sa mala venovať aspektom súvisiacim s ochranou ľudských, pracovných a sociálnych práv a práv v oblasti životného prostredia a osobitná časť by mala byť venovaná otázkam súvisiacim s „obchodom a udržateľným rozvojom“, pričom by mala zahŕňať:

— vylúčenie ilegálne získaných výrobkov (akými sú ryby a drevo) z obchodných tokov,

— zahrnutie spravodlivého obchodu a iniciatív sociálnej zodpovednosti podnikov do obchodných a investičných programov,

— zaviazanie sa k pravidelnému sledovaniu vplyvu obchodných vzťahov na sociálne a environmentálne otázky,

— nepripustenie odchýlenia sa od sociálnych právnych predpisov alebo predpisov o ochrane životného prostredia, aby sa zabránilo nespravodlivým výhodám v medzinárodnom obchode,

— predchádzanie odlesňovaniu.

7. Strategické komponenty dohody o pridružení medzi EÚ a Mercosurom

7.1 Rozhodujúca politická vôľa je kľúčová, po prvé, pri vypracovaní a posilňovaní dohody o pridružení, ktorá nie je len dohodou o voľnom obchode, ale aj všeobecnou strategickou dohodou, ktorá poskytuje dlhodobý prínos pre obe strany v oblasti rozvoja, bezpečnosti, migrácie a environmentálnych výziev. Po druhé, využiť všetky existujúce mechanizmy s cieľom zohľadniť rozdiely medzi oboma regiónmi, znížiť negatívny vplyv liberalizácie na určité odvetvia, urýchliť integračný proces združenia Mercosur a definovať sociálnu účasť a transparentnosť ako kľúčové faktory rokovaní medzi týmito dvoma regiónmi.

7.2 Dohoda o pridružení ponúka veľkú príležitosť pokročiť smerom k hlavným strategickým cieľom, o ktoré majú oba regióny záujem.

7.3 Po prvé by sa tým zabezpečili prostriedky na zachovanie medzinárodnej hospodárskej a politickej prítomnosti v čase, keď sa ekonomická a politická moc presúva od oblasti Atlantiku k oblasti Pacifiku. Mercosur nemá dohody so Spojenými štátmi ani s veľkými ázijskými mocnosťami, hoci podpísal dohody o voľnom obchode s Čile a s členmi Andského spoločenstva. Okrem toho sa pracuje na tom, aby bola do tohto bloku začlenená aj Venezuela. Mimo regiónu Južnej Ameriky boli podpísané dohody, vrátane dohody o voľnom obchode, s Južnou Afrikou, Indiou, Pakistanom, Tureckom, Egyptom, Marokom a Izraelom. Pokiaľ ide o EÚ, tá podpísala bilaterálne dohody s Mexikom, Čile, Strednou Amerikou, Peru, Kolumbiou, Južnou Afrikou, Karibikom a Južnou Kóreou. Stručne povedané, dohoda o pridružení medzi EÚ a Mercosurom by viedla k vytvoreniu bloku medzi týmito dvoma regiónmi, ktorý by na novej svetovej scéne zohrával významnú úlohu.

7.3.1 Dohoda o pridružení by bola tiež veľmi dôležitá z hľadiska väčšej integrácie celého regiónu Latinskej Ameriky. Je veľmi pravdepodobné, že táto dohoda priláka ďalšie sub-regionálne zoskupenia Latinskej Ameriky a Karibiku, rovnako ako ďalšie krajiny, napríklad Mexiko a Čile. „Strategické spojenectvo“ medzi týmito dvoma regiónmi – medzi 27 členskými štátmi EÚ a 33 krajinami Latinskej Ameriky a Karibiku – by zohrávalo významnú úlohu v rámci multilaterálnych orgánov. Viedlo by k väčšiemu vplyvu v skupine G-20, ktorej členmi sú tri krajiny Latinskej Ameriky (Brazília, Mexiko a Argentína) a päť európskych krajín (Nemecko, Francúzsko, Spojené kráľovstvo, Taliansko a Španielsko), rovnako ako samotná EÚ.

7.3.2 Napokon, dohoda o pridružení s Mercosurom by pre EÚ zabezpečila strategického spojenca pre jej cieľ stať sa globálnym obhajcom ochrany životného prostredia. Životné prostredie je dnes jednou z hlavných otázok záujmu členských štátov, širokej verejnosti a multilaterálneho systému. EÚ je priekopníkom v oblasti environmentálnej politiky a ekologických technológií. Prírodné zdroje sú jednou zo silných stránok Latinskej Ameriky, a obzvlášť Mercosuru, ale je to tiež jeden z regiónov, ktoré sú najviac ohrozené klimatickými zmenami okrem iného v dôsledku niektorých intenzívnych poľnohospodárskych postupov.

7.3.3 Ak má tento cieľ získať dostatočnú podporu, mal by významnú časť venovať „energetike, životnému prostrediu, vede a technológii a inováciám“. Tieto otázky by mali byť prioritou v časti, ktorá sa zaoberá rozvojovou spoluprácou. V rámci šiesteho rámcového programu EÚ pre výskum a technologický rozvoj už bolo realizovaných mnoho projektov s členmi združenia Mercosur. Táto spolupráca by teraz mala tvoriť neoddeliteľnú súčasť dohody o pridružení. Značné finančné prostriedky, ktoré sú k dispozícii v rámci 7. rámcového programu (50 miliárd EUR) by mohli predstavovať významný prínos.

8. Občianska spoločnosť a dohoda o pridružení

8.1 EHSV sa domnieva, že medziregionálny charakter rokovaní a obsah dohody o pridružení sú základným a rozlišovacím prvkom týchto rokovaní a sú referenčným bodom pre hospodárske vzťahy vo svete, ktorý sa obchodu čoraz viac otvára.

8.2 EHSV znovu potvrdzuje svoj záväzok k dodržiavaniu zásad transparentnosti a účasti, a to ako v procese rokovaní, tak aj pri plnení dohody. Preto chce byť výbor plne informovaný o priebehu rokovacieho procesu a chce mať v reálnom čase prístup k vyjednávačom, aby mohol predkladať návrhy FCES a EHSV.

8.3 EHSV tiež žiada, aby bol zapojený do vypracúvania hodnotení vplyvu, aby tak mohol predkladať odporúčania o opatreniach zameraných na predchádzanie alebo znižovanie negatívnych vplyvov procesu liberalizácie obchodu, a vyzýva, aby sa po podpísaní dohody založilo technické monitorovacie stredisko, ktoré by neustále posudzovalo ekonomické, sociálne a environmentálne vplyvy dohody o pridružení a navrhovalo konkrétne opatrenia.

8.4 V súlade so spoločnými postojmi EHSV a FCES – a v súlade s predbežnými dohodami dosiahnutými v priebehu rokovaní pred rokom 2004 – požadujeme vytvorenie zmiešaného poradného výboru občianskej spoločnosti na základe dohody o pridružení, ktorého členstvo by bolo rovnomerne rozdelené medzi EHSV a FCES a ktorý by mal povinné konzultačné úlohy týkajúce sa všetkých oblastí dohody, vrátane obchodnej časti a monitorovania trvalo udržateľného rozvoja.

8.5 EHSV považuje za nevyhnutné, aby dohoda o pridružení zahŕňala aj sociálny rozmer, pretože by malo ísť o dohodu, ktorá prekračuje rámec obchodných aspektov a ktorej skutočným cieľom je zvýšiť sociálnu súdržnosť. Ten by sa mal zaoberať hlavne vplyvom dohody na zamestnanosť, ochranu záujmov miestneho obyvateľstva a najviac znevýhodnených osôb, podporovanie a dodržiavanie ľudských práv, ochranu životného prostredia a vplyvom na práva prisťahovalcov a pracovníkov vo všeobecnosti. V tomto zmysle by sa mali zohľadniť medzinárodné deklarácie, ako napríklad deklarácie Medzinárodnej organizácie práce (ILO), ktoré ustanovujú, že nie je možné dovolávať sa porušovania základných princípov práce a práv alebo takéto porušovanie využívať s cieľom získať legitímnu komparatívnu výhodu v medzinárodnom obchode. Budúca dohoda preto musí vytvárať kvalitné pracovné miesta, zlepšiť sociálne podmienky pracovníkov a výrazne prispieť k lepšiemu prerozdeleniu bohatstva.

V Bruseli 15. júna 2011 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) Pozri vyhlásenie z Asunciónu k rokovaniam o dohode o pridružení EÚ – Mercosur, ktoré podpísali zástupcovia FCES a EHSV 22. marca 2011, http://www.eesc.europa.eu/resources/docs/2011_decl_en.pdf.

(2) BRIC: Brazília, Rusko, India, Čína. IBSA: India, Brazília, Južná Afrika.

(3) Generálne riaditeľstvo EK pre poľnohospodárstvo a Spoločné výskumné centrum, apríl 2011.

(4) Ako bolo uvedené na samite EÚ – Mercosur v máji 2010, na ktorom sa stretli hlavy príslušných štátov a vlád.

(5) Hodnotenia vplyvu udržateľného rozvoja (SIA) a obchodná politika EÚ. E. Pichenot (Ú. v. EÚ C 218, 23.7.2011, s. 14-18).

(6) Vyhlásenie ministrov sociálnych vecí združenia Mercosur v Buenos Aires, júl 2006. Zasadnutia Európskej rady z februára 2005 a 2006.