Návrh smernica Rady o dohľade a kontrole zásielok rádioaktívneho odpadu a vyhoreného jadrového paliva /* KOM/2005/0673 v konečnom znení - CNS 2005/0272 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 21.12.2005 KOM(2005) 673 v konečnom znení 2005/0272 (CNS) Návrh SMERNICA RADY o dohľade a kontrole zásielok rádioaktívneho odpadu a vyhoreného jadrového paliva (predložený Komisiou) DÔVODOVÁ SPRÁVA Opodstatnenie návrhu Proces revízie smernice č. 92/3/Euratom z 3. februára 1992 o dohľade a kontrole zásielok rádioaktívneho odpadu medzi členskými krajinami a do a von zo Spoločenstva sa začal v roku 2001 v súvislosti s piatou fázou iniciatívy SLIM (Jednoduchšia legislatíva pre vnútorný trh; SLIM V), ktorej účelom bolo, aby sa smernica č. 92/3/Euratom stala užívateľsky priaznivejšou a transparentnejšou. Pozri správu Komisie o výsledkoch piatej fázy SLIM[1]. Zmeny v ustanoveniach smernice č. 92/3 sú opodstatnené štyrmi rôznymi dôvodmi: - Zhoda s poslednými smernicami Euratomu: so smernicou č. 96/29/Euratom z 13. mája 1996, ktorá zavádza základne bezpečnostné normy pre ochranu zdravia pracovníkov a širokej verejnosti proti nebezpečenstvám vznikajúcim z ionizujúceho žiarenia[2], a so smernicou Rady č. 2003/122/Euratom z 22. decembra 2003 o kontrole vysokoaktívnych hermeticky uzavretých rádioaktívnych žiaričov a žiaričov neznámeho pôvodu, najmä v znení ustanovení o opätovnom zasielaní rádioaktívnych hermeticky uzavretých žiaričov. - Zhoda s medzinárodnými dohovormi , najmä vzhľadom na prebiehajúce pristúpenie Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (Euratomu) k spoločnému dohovoru IAEA o bezpečnosti nakladania s vyhoreným palivom a o bezpečnosti nakladania s rádioaktívnym odpadom (ďalej len „spoločný dohovor“). - Objasnenie postupu v praxi a zlepšenie štruktúry smernice . - Rozšírenie rozsahu pôsobnosti na vyhorené palivo. Podľa smernice č. 92/3 sa vyhorené palivo, u ktorého sa nepredpokladá žiadne použitie, považuje za „rádioaktívny odpad“ a zásielky takýchto materiálov podliehajú jednotnému kontrolnému postupu ustanovenému v uvedenej smernici. Naopak, zásielky vyhoreného paliva určeného na regeneráciu takémuto postupu nepodliehajú. To má za následok nedôslednosť, keďže ten istý materiál podlieha, alebo nepodlieha tomuto postupu v závislosti od jeho zamýšľaného použitia. V správe o SLIM sa uznáva, „že príklad spoločného dohovoru o bezpečnosti nakladania s vyhoreným palivom a o bezpečnosti nakladania s rádioaktívnym odpadom by naznačoval, že pôsobnosť smernice sa má rozšíriť tak, aby zahŕňala aj vyhorené jadrové palivo určené na regeneráciu.“ Neprijalo sa však žiadne priame odporúčanie, pretože tím SLIM usúdil, „že to presahuje jeho mandát v rámci iniciatívy SLIM V.“ Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru o tomto návrhu, ktoré predložila Komisia, podporilo rozšírenie rozsahu pôsobnosti na zásielky vyhoreného paliva určeného na regeneráciu (pozri bod 5). Vzhľadom na uvedené okolnosti a keďže z rádiologického hľadiska by nejestvoval žiadny dôvod, aby sa postup ustanovený v smernici č. 92/3 neuplatňoval na všetky zásielky vyhoreného paliva, považuje sa za náležité rozšíriť rozsah pôsobnosti uvedenej smernice tak, ako je to vysvetlené. Administratívne bremeno pre tieto zásielky vyhoreného paliva, ktoré by sa týkali len členských štátov, ktoré uzatvorili dohodu, že to bude pre účely regenerácie, sa môže udržať na veľmi nízkej úrovni. Subsidiarita a proporcionálnosť Zatiaľ čo Spoločenstvo zodpovedá za zavedenie jednotných pravidiel v oblasti ochrany pred žiarením, aby sa dosiahla vysoká úroveň ochrany zdravia pracovníkov a širokej verejnosti, na členské štáty pripadá úloha transponovať tieto pravidlá do svojich vnútroštátnych právnych predpisov a uplatňovať ich. Pri posudzovaní súčasných požiadaviek týkajúcich sa prepravy zásielok medzi členskými štátmi nie sú žiadne pochybnosti, pokiaľ ide o úlohy Spoločenstva a členských štátov v rámci existujúceho systému predchádzajúceho povolenia a kontroly zásielok rádioaktívneho odpadu ustanoveného smernicou č. 92/3. Návrh smernice nemení podstatu tohto existujúceho systému predchádzajúceho povolenia. Úloha kontrolovať zásielky pomocou osobitného mechanizmu zostáva v kompetencii členských štátov. Náklady na realizáciu návrhu pre členské štáty a spoločenstvo Náklady členských štátov Navrhované zmeny a doplnenia nemenia existujúci systém podľa smernice č. 92/3. Skutočnosť, že sa platný postup rozširuje aj na zásielky vyhoreného paliva určeného na regeneráciu, nemá spôsobiť členským štátom značné mimoriadne náklady, pretože náklady ľahko absorbujú už existujúce administratívne infraštruktúry. V rámci postupu, ktorý sa teraz objasňuje v niektorých aspektoch (istota, pokiaľ ide o vyhorené palivo, zovšeobecnenie automatického súhlasu, používanie jazykov, užívateľsky priaznivá štruktúra ustanovení smernice atď.), nová smernica umožní zabrániť zdržaniam pri preprave zásielok, čím sa znížia administratívne náklady s nimi spojené. Náklady prevádzkovateľov Rozšírenie procesu povoľovania aj na zásielky vyhoreného paliva určeného na regeneráciu by nemali spôsobiť dodatočné náklady prevádzkovateľom jadrovej elektrárne, pretože zásielky tohto druhu sú v členských štátoch už pokryté určitou formou administratívneho postupu na základe smernice č. 96/29. V rámci postupu, ktorý sa teraz objasňuje v niektorých aspektoch (istota, pokiaľ ide o vyhorené palivo, zovšeobecnenie automatického súhlasu, používanie jazykov, užívateľsky priaznivá štruktúra ustanovení smernice atď.), umožní nová smernica zabrániť zdržaniam pri vykonávaní prepravy zásielok, čo je výhodné pre príslušných prevádzkovateľov. Náklady Spoločenstva Nebude to mať žiadny vplyv na rozpočet Spoločenstva. Rozličné povinnosti, ktoré pre Komisiu vyplývajú z tejto smernice (pokiaľ ide o podávanie správ, zavedenie a aktualizáciu štandardných dokumentov, uverejňovanie zoznamov orgánov) už existujú na základe smernice č. 92/3. Podobne poradný výbor, ktorý sa má zriadiť podľa článku 16, zodpovedá výboru, ktorý už existuje podľa článku 19 smernice č. 92/3. Konzultácie so zainteresovanými stranami S predstaviteľmi príslušných orgánov poverených uplatňovaním smernice č. 92/3/Euratom (výbor uvedený v článku 19 smernice č. 92/3) sa konzultovalo o návrhu revízie smernice na schôdzke, ktorá sa uskutočnila 18. októbra 2002. So skupinou vedeckých expertov uvedenou v článku 31 smernice č. 92/3/Euratom sa konzultovalo o revízii smernice č. 92/3 počas jej zasadnutia v decembri 2002 a bola jej vyjadrená podpora. Počas prvého polroka 2005 Komisia získala aj neformálne ohlasy na predbežný návrh od vnútroštátnych orgánov a od priemyselného odvetvia. Konzultovanie s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom (EESC) 12. novembra 2004 Komisia predložila EESC na vyjadrenie svojho stanoviska návrh smernice Rady o dohľade a kontrole zásielok rádioaktívneho odpadu a vyhoreného paliva, ktorý bol prijatý v ten istý deň (KOM(2004) 716 v konečnom znení). EESC predložil svoje stanovisko 8. júna 2005. Podporil revíziu smernice uskutočnenú Komisiou a uvítal zovšeobecnenie postupu automatického súhlasu. Výbor však upriamil pozornosť Komisie na potrebu opäť definovať pravidlá o tranzite, aby sa zabezpečila ich zlučiteľnosť so zásadami spoločného jadrového trhu, najmä pokiaľ ide o zásielky vyhoreného paliva určeného na regeneráciu. Výbor ďalej požiadal o objasnenie pravidiel pre dovoz a vývoz a o presnejšie opätovné definovanie dôvodov oprávňujúcich štát tranzitu alebo určenia odmietnuť súhlas. Ustanovenia návrhu Predmet a rozsah pôsobnosti (článok 1) Článok 1 ods.1 : Z dôvodov legislatívneho postupu je účel smernice teraz jednoznačne sformulovaný. Táto smernica dopĺňa smernicu č. 96/29/Euratom, podľa ktorej členské štáty zaviedli systém podávania správ a povoľovania činností spojených s rizikom z ionizujúceho žiarenia, a jej účel sa teda zhoduje s účelom smernice č. 96/29: ochrana zdravia. Článok 1ods. 2 : Ustanovenie článku 1 ods. 1 smernice č. 92/3 bolo preformulované tak, že: Zohľadňuje nové podmienky uvedené v článku 3.2 písm. a) a b) smernice č. 96/29/Euratom (množstvá a koncentrácia rádionuklidov). Robí sa aktívny odkaz na túto smernicu. Objasňuje sa, ako zahrnúť zásielky týkajúce sa tej istej krajiny pôvodu a určenia, ak sa takáto zásielka týka inej tranzitnej krajiny. Zásielky vyhoreného paliva, ktoré nie je považované za odpad, tiež podliehajú postupu uvedenému v smernici. Článok 1 ods. 3: To zodpovedá obsahu článku 13 smernice č. 92/3, ktorá sa týka nepoužívaných žiaričov, ale jeho znenie bolo zjednodušené a prispôsobené ustanoveniam smernice č. 2003/122. Táto výnimka sa teraz vzťahuje na všetky zásielky nepoužívaných žiaričov dodávateľovi, výrobcovi alebo uznanému zariadeniu (ako je opísané v článku 3 ods. 2 písm. a) smernice č. 2003/122 ako súčasť bezpečného nakladania so žiaričom, ak sa dlhší čas nepoužíva), a nie iba na prípady, keď „používateľ žiariča vracia žiarič dodávateľovi žiariča v inej krajine“, ako je uvedené v smernici č. 92/3. Správnym miestom pre toto ustanovenie sa zdá byť článok 1, pretože vymedzuje rozsah pôsobnosti smernice. Opätovné zaslania súvisiace s operáciami prepracovania a regenerácie (článok 2) Ustanovenie uvedené v článku 14 smernice č. 92/3 sa teraz presunulo do článku 2. Termín „odpad“ je nahradený termínom „rádioaktívny odpad“. Slovo „vyviezť“ je nahradené slovom „zaslať“, aby zahŕňalo aj opätovné zaslania z jedného členského štátu do iného členského štátu. Usudzuje sa, že podobne ako v prípade opätovného zaslania po regenerácii právo vrátiť rádioaktívny odpad po jeho spracovaní sa vzťahuje aj na „iné produkty operácie prepracovania“. Právo vrátiť rádioaktívny odpad a iné produkty operácií prepracovania a regenerácie do krajiny ich pôvodu neoslobodzuje od procesu povoľovania. Vymedzenie pojmov (článok 3) Vymedzenie pojmov sa zmenilo takto: Vymedzenie pojmov „rádioaktívny odpad“, „vyhorené palivo“, „likvidácia“ a „skladovanie“ sa uviedlo do súladu s vymedzením pojmov v spoločnom dohovore s niektorými úpravami: 1. „rádioaktívny odpad“: odkaz na „zmluvnú stranu“ bol v prvej časti definície nahradený výrazom „krajina pôvodu a určenia“, druhá časť bola upravená tak, aby sa vzťahovala napr. na situácie, keď sa zistí, že prepravovaný kovový šrot je „rádioaktívny kovový šrot“ (v krajine pôvodu, tranzitu alebo určenia) a príslušná krajina ho preto musí posudzovať ako rádioaktívny odpad nezávisle od toho, s akým „jeho použitím sa ráta v krajine pôvodu alebo určenia“. Toto sa zhoduje s vyhlásením, ktoré Komisia urobila, keď bola prijatá smernica č. 2003/122: „Komisia potvrdzuje, že potreba regulovať otázku vývozu a dovozu nedeklarovaného rádioaktívneho kontaminovaného kovového materiálu, ktorý môže obsahovať žiariče neznámeho pôvodu, sa môže riešiť v rámci diskusií o zmenách a doplneniach smernice Rady č. 92/3/EURATOM o dohľade a kontrole zásielok rádioaktívneho odpadu medzi členskými štátmi a do a von zo Spoločenstva.“ 2. „uloženie “: slová „príslušné zariadenie“ sa nahrádzajú slovami „autorizované zariadenie“. Pojem „zásielka“ teraz zahŕňa tak zásielky rádioaktívneho odpadu, ako aj zásielky vyhoreného paliva. To umožňuje používať jeden termín pre odkaz na zásielky všetkých týchto materiálov a opakovanie celého výrazu sa stáva zbytočným. Výraz „vrátane prepravy, naloženia a vyloženia pre likvidáciu a skladovanie“ sa vypúšťa, pretože je už zahrnutý v definícii. „Zásielky vnútri Spoločenstva“ a „zásielky mimo Spoločenstva“ sú definované podľa novej štruktúry smernice. Presnejšie sa sformulovali vymedzenia týchto pojmov: „Držiteľ“ , kde slovo „zamýšľa“ sa nahrádza slovom „plánuje“ (pozri poznámky v článku 4); nové vymedzenia dostali pojmy „krajina pôvodu“ a „krajina určenia“, ktoré nahrádzajú pojmy „miesto pôvodu a miesto určenia“, a pojem „krajina tranzitu“ . Pojem „územie“ je definovaný v súlade s návrhom EESC. Vymedzenie pojmu „ uzavretý žiarič“ bolo prevzaté zo smernice č. 96/29; pojmy „nepoužívaný žiarič“ a „uznané zariadenie“ zodpovedajú smernici č. 2003/122. Žiadosť o povolenie tranzitu (článok 4) Výraz „zamýšľa realizovať zásielku“ v článku 4 ods. 1 sa nahrádza jednoznačnejším textom („plánoval realizovať zásielku“). Tento nový výraz umožní v praxi vyhnúť sa ťažkostiam vyplývajúcim z uvažovania typu „zámerný“ charakter zásielky (pozri bod 3.5 Správy SLIM), a súčasne zabezpečí správne časové plánovanie žiadostí (aby sa nepodávali s príliš veľkým predstihom). Článok 4 ods. 2 zodpovedá článku 5 ods. 1 smernice č. 92/3. Zaslanie žiadosti príslušným orgánom (článok 5) Článok 5 ods. 1 zodpovedá druhej vete článku 4 ods. 1 smernice č. 92/3. Schválenie a zamietnutie (článok 6) Terminológia bola zosúladená a slovo schválenie sa používa pre členské štáty tranzitu a určenia tak, aby bolo možné rozlišovať medzi ním a slovom „povolenie“, ktoré sa má udeliť členskému štátu pôvodu. Na rozdiel od ustanovenia v článku 6 ods. 4 smernice č. 92/3 automatický postup schvaľovania už nie je voliteľný, ale sa má vzťahovať na každú zásielku. Zdá sa, že krajina tranzitu alebo určenia, ktorá nedala žiadnu odpoveď v súvislosti s plánovanou zásielkou, takúto zásielku schválila. Potvrdenie o prevzatí sa teraz vyžaduje do jedného mesiaca a obdobie na oznámenie prijatia/odmietnutia sa predĺžilo na 4 mesiace (3 mesiace na odpoveď + 1 mesiac na základe žiadosti). EESC víta tak potvrdenie o prevzatí, ako aj zovšeobecnenie automatického postupu schvaľovania. V záujme zrozumiteľnosti a ako to odporúča EESC, dôvody, ktoré opodstatňujú zamietnutie schválenia, alebo dôvody pre podmienky pripojené k schváleniu sú jasne definované a rozdielne pre členský štát určenia a členský štát tranzitu, takže posledne menovaný sa môže dovolávať len relevantných vnútroštátnych, medzinárodných právnych predpisov alebo právnych predpisov Spoločenstva uplatniteľných na prepravu rádioaktívneho materiálu. V dôsledku chýbajúcej spoločnej politiky v jadrovej oblasti je toto rozlišovanie nevyhnutné, aby sa zaručili práva tých krajín, ktoré sa rozhodli pre regeneráciu. Toto sa ďalej zhoduje s odporúčaním, ktoré EESC urobil v súvislosti s možnými prekážkami pre spoločný jadrový trh. Článok 6 ods. 4 zodpovedá ustanoveniu článku 16 smernice č. 92/3, pričom jeho znenie bolo prispôsobené štruktúre predkladaného návrhu. Teraz je jasné, že postup schvaľovania sa vzťahuje aj na opätovné zaslania v prípadoch, keď sa pôvodná zásielka neuskutoční z dôvodov podrobne uvedených v článku 9 (pozri bod 3.12 správy SLIM). Povoľovanie zásielok (článok 7) Je logické zaoberať sa etapou povoľovania v samostatnom článku a po ustanoveniach o prevzatí. Článok 7 ods. 3 odzrkadľuje myšlienku, ktorá už bola zahrnutá v článku 5 ods. 1 smernice č. 92/3. Článok 7 ods. 4 zodpovedá článku 5 ods. 2 smernice č. 92/3. Trojročná lehota platnosti je maximálny limit. Úlohou povoľujúcich orgánov je podľa jednotlivých prípadov určiť primeranú dobu platnosti povolenia. Potvrdenie o prevzatí zásielky (článok 8) Toto ustanovenie zodpovedá článku 9 smernice č. 92/3. Neuskutočnenie zásielky (článok 9) Toto ustanovenie zodpovedá článku 15 smernice č. 92/3, boli však objasnené tieto body: a) právo členského štátu pôvodu, tranzitu alebo určenia prerušiť prepravu zásielky za podmienok uvedených v tom istom ustanovení a b) povinnosť členského štátu pôvodu v súvislosti so zodpovednosťou držiteľa za spätné prevzatie zásielky. V súlade s článkom 27 spoločného dohovoru je možnosť urobiť alternatívne bezpečné opatrenie dané pre také prípady, ak spätné prevzatie nie je z rádiologického hľadiska opodstatnené. Ručenie držiteľa za všetky dodatočné náklady - napr. opätovné balenie, prepravu - je opodstatnené, pretože držiteľ je v prvom rade zodpovedný za dodržiavanie podmienok, na ktoré bola zásielka povolená a schválená. Osobitné pravidlá pre dovozy do Spoločenstva (článok 10) Článok 10 smernice č. 92/3 bol ďalej rozvinutý a určuje rozličné kroky postupu. Osobitné pravidlá pre tranzit cez Spoločenstvo (článok 11) Rozpracúva článok 10 ods. 2 smernice č. 92/3 a určuje rozličné kroky postupu. Osobitné pravidlá na vývozy zo Spoločenstva (článok 12) Rozpracúva článok 12 smernice č. 92/3 a určuje rozličné kroky postupu. Schválenie štátu určenia sa vyžaduje ako vyplývajúce z článku 27 spoločného dohovoru. Zakázané vývozy (článok 13) Zodpovedá článku 11 smernice č. 92/3. Bol zmenený a doplnený tak, aby zohľadnil, že štvrtý dohovor AKT-EHS z Lomé sa teraz nahradil Dohodou o partnerstve medzi členmi africkej, karibskej a tichomorskej skupiny štátov (AKT) na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej, ktorá bola podpísaná v Cotonou 23. júna 2000[3] a nadobudla účinnosť 1. apríla 2003. Používanie štandardného dokumentu (článok 14) Článok 14 ods. 2 bol upravený z článku 20 smernice č. 92/3. Zavádza všeobecnú povinnosť používať štandardný dokument, takže individuálne odkazy naň v relevantných ustanoveniach smerníc teraz nie sú potrebné. Povinnosť zaviesť nový štandardný dokument k dátumu zaslania je teraz ustanovená v záujme jednoznačnosti. Článok 14 ods. 3 objasňuje používanie jazykov, aby sa zabránilo pochybnostiam. Potreba jednoznačných pravidiel pre používanie jazykov je obzvlášť relevantná v Spoločenstve 25 členských štátov. Táto otázka sa bude postupne riešiť po zavedení nového štandardného dokumentu s použitím postupu poradného výboru ustanoveného v článku 18, podľa možnosti zahrnutím rozličných položiek/záhlaví vo všetkých jazykoch Európskej únie alebo tým, že sa umožní používať dvojjazyčné alebo viacjazyčné oficiálne verzie spojením jazyka krajiny pôvodu s jedným alebo viac inými jazykmi Európskej únie podľa potreby. Príslušné orgány (článok 15) Zodpovedá článku 17 smernice č. 92/3, ale odkaz na postup automatického schvaľovania bol v dôsledku článku 6 ods. 4 vymazaný. Spolupráca (článok 16) Zabezpečenie riešenia pre malých výrobcov rádioaktívneho odpadu je nevyhnutným dôsledkom uznania práva zakázať dovoz rádioaktívneho odpadu na konečné uloženie. Na základe dôvodov uvedených v článku 14 je nevyhnutné vyhlásiť osobitnú povinnosť spolupráce, aby sa zabránilo situáciám, v ktorých by postup povoľovania / schvaľovania mohol byť zneužitý za účelom zdržiavania a predstavoval by neopodstatnenú prekážku napr. pre voľný pohyb vyhoreného paliva v rámci Spoločenstva. Uplatňuje sa príslušný kontrolný mechanizmus Spoločenstva, okrem iného aj v prípade začatia konania o porušení podľa článku 141 Euratom. Účelom odporúčania uvedeného v článku 16 ods. 3 je vypracovať bezpečný systém výmeny informácií, aby sa umožnilo dodržiavanie postupu uvedeného v tomto článku a súčasne sa zabránilo zdržaniam. Pravidelné správy (článok 17) Vzhľadom na skúsenosť so smernicou č. 92/3 sa podávanie správ predpokladá každé tri roky. Odkazuje sa na postup, ktorý sa má dodržiavať (tento návrh neobsahuje žiadne ustanovenie podobné článku 20 smernice č. 92/3, ale začleňuje takýto odkaz do článkov 3, 12, 13 a 15). Poradný výbor (článok 18) Zodpovedá článku 19 smernice č. 92/3. Transpozícia (článok 19) Pri transpozícii tejto smernice majú členské štáty venovať osobitnú pozornosť tým aspektom, ktoré sú nové, a najmä: článku 1, pokiaľ definuje rozšírenú rozsahu pôsobnosti smernice, ktorá sa teraz uplatňuje aj na zásielky vyhoreného paliva určeného na regeneráciu a na zásielku z jedného miesta na druhé v tom istom členskom štáte, ktoré však prechádzajú cez inú krajinu, a odkazuje na množstvá a úrovne koncentrácie ustanovené v smernici č. 96/29. článku 2, rozšírenému ustanoveniu o opätovných zaslaniach na účely prepracovania a regenerácie. článku 6 týkajúceho sa zmeneného postupu schvaľovania. článku 9 ods. 1 o nerealizovaní zásielky a ekvivalentným ustanoveniam v článkoch 10, 11 a 12. článku 12 o vývozoch zo Spoločenstva, čo teraz vyžaduje schválenie príslušnými orgánmi krajiny určenia. článku 13 vrátane nového odkazu na Dohodu AKT-EHS z Cotonou. článku 14 o používaní štandardného dokumentu, a najmä odseku 3 o používaní jazykov. Záverečné ustanovenia (články 20, 22 a 23) Štandardné texty. Prechodné ustanovenia (článok 21) Z dôvodov právnej istoty sa osobitné požiadavky zavedené touto smernicou nebudú uplatňovať, ak žiadosť o povolenie bola riadne predložená pred dátumom transponovania. Pokiaľ však ide o žiadosti predložené počas prechodného obdobia, členské štáty majú odmietnuť udeliť povolenie pre niekoľko zásielok, ak nejestvujú žiadne objektívne dôvody na ich preskupenie v jednej žiadosti a existuje podozrenie, že prevádzkovateľ sa snaží vyhnúť sa uplatňovaniu relevantných ustanovení tejto smernice, a najmä nutnosti získať schválenie tretej krajiny určenia. 2005/0272 (CNS) Návrh SMERNICA RADY o dohľade a kontrole zásielok rádioaktívneho odpadu a vyhoreného jadrového paliva RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej článok 31 ods. 2 a článok 32, so zreteľom na návrh Komisie[4] vypracovaný po doručení stanoviska skupiny osôb, ktoré vymenoval Vedecký a technický výbor spomedzi vedeckých expertov v členských štátoch, v súlade s článkom 31 zmluvy a po konzultovaní s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom[5], so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[6], keďže: 3. Operácie spojené s prepravou zásielok rádioaktívneho odpadu a vyhoreného paliva podliehajú celému radu požiadaviek v rámci právnych nástrojov Spoločenstva a medzinárodných právnych nástrojov týkajúcich sa najmä bezpečnej prepravy rádioaktívneho materiálu a podmienok, za ktorých sa rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo likviduje alebo skladuje v krajine určenia. 4. Popri týchto požiadavkách ochrana zdravia pracovníkov a širokej verejnosti vyžaduje, aby preprava zásielok rádioaktívneho odpadu alebo vyhoreného paliva medzi členskými štátmi a do a zo Spoločenstva podliehala povinnému a spoločnému systému predbežného povoľovania. 5. Smernica Rady č. 92/3/Euratom z 3. februára 1992 o dohľade a kontrole zásielok rádioaktívneho odpadu medzi členskými štátmi a do a von zo Spoločenstva[7] ustanovila pre Spoločenstvo prísny systém kontroly a predchádzajúceho povolenia pre zásielky rádioaktívneho odpadu, ktorý sa osvedčil ako vyhovujúci. Tento systém sa však musí zmeniť a doplniť na základe skúseností, aby sa objasnili a pridali pojmy a definície, riešili sa situácie, ktoré sa v minulosti zanedbali, zjednodušil sa existujúci postup zasielania rádioaktívneho odpadu medzi členskými štátmi a zaručila sa zhoda s ďalšími ustanoveniami Spoločenstva a medzinárodnými ustanoveniami, a najmä so spoločným dohovorom o bezpečnom nakladaní s vyhoreným palivom a rádioaktívnym odpadom, ku ktorému sa Spoločenstvo pripojilo 2. januára 2006. 6. V rámci piatej fázy iniciatívy SLIM (Jednoduchšie právne predpisy pre vnútorný trh) Komisia zriadila pracovnú skupinu z predstaviteľov členských štátov a používateľov s cieľom odstrániť viaceré obavy, ktoré vyjadrili používatelia smernice č. 92/3/Euratom, a súčasne ju uviesť do súladu so súčasnými medzinárodnými pravidlami a nástrojmi. 7. Postup ustanovený v smernici č. 92/3 sa v praxi uplatňoval len na zásielky vyhoreného paliva, pre ktoré sa neplánovalo žiadne použitie a ktoré sa teda na účely smernice posudzovalo ako „rádioaktívny odpad“. Vylúčenie vyhoreného paliva z takéhoto postupu dohľadu a kontroly, ak je toto palivo určené na regeneráciu, nie je z rádiologického hľadiska opodstatnené. Preto je náležité rozšíriť rozsah pôsobnosti tejto smernice na všetky zásielky vyhoreného paliva bez ohľadu na to, či je určené na likvidáciu alebo na regeneráciu. 8. Keďže nejestvuje spoločná politika Spoločenstva pre palivový cyklus, zostáva každý členský štát zodpovedným za voľbu svojej vlastnej politiky pre nakladanie s jadrovým odpadom a vyhoreným palivom, ktoré spadajú do jeho jurisdikcie; preto ustanovenia tejto smernice sa nemajú dotýkať práva členských štátov vyvážať svoje vyhorené palivo určené na regeneráciu a ich práva odmietnuť vstup na svoje územie pre rádioaktívny odpad určený na konečnú úpravu alebo uloženie, s výnimkou prípadu opätovného zaslania. 9. Prijatie smernice Rady č. 2003/122/Euratom z 22. decembra 2003 o kontrole vysoko aktívnych uzavretých rádioaktívnych žiaričov a žiaričov neznámeho pôvodu[8] vedie k nevyhnutnosti upraviť text ustanovení o opätovnom zasielaní uzavretých rádioaktívnych žiaričov. 10. Zjednodušenie existujúceho postupu nemá brániť uplatňovaniu jestvujúcich práv členských štátov namietať proti podmienkam alebo určovať podmienky pre zásielky rádioaktívneho odpadu, ktoré vyžadujú ich súhlas. Námietky nemajú byť samovoľné a majú sa opierať o relevantné vnútroštátne alebo medzinárodné ustanovenia, ktoré možno ľahko identifikovať. Príslušná legislatíva nie je obmedzená na legislatívu sektora dopravy. Táto smernica sa nemá dotýkať práv a povinností členských štátov v rámci medzinárodného práva a najmä uplatňovania práv a slobôd námornej a riečnej plavby lodí a lietadiel vzduchoplavby, ako sú zakotvené v medzinárodnom práve. 11. Možnosť členských štátov určenia alebo tranzitu odmietnuť automatický postup pre udelenie schválenia pre zásielky uvaľuje neopodstatnené administratívne bremeno a vytvára neurčitosť. Povinné potvrdzovanie prevzatia žiadosti orgánmi krajín určenia a tranzitu spolu s predĺžením doby na udelenie schválenia má umožniť predpokladaný tichý súhlas s vysokým stupňom istoty. 12. V záujme ochrany zdravia ľudí a životného prostredia pred nebezpečenstvami súvisiacimi s rádioaktívnym odpadom je potrebné zohľadniť riziká vyskytujúce sa mimo Spoločenstva. V prípade rádioaktívneho odpadu a vyhoreného paliva opúšťajúceho Spoločenstvo má byť tretia krajina určenia nielen informovaná o zásielke, ale má na to dať aj svoj súhlas. 13. Pre potreby ustanovení tejto smernice a na základe doterajších skúseností je vhodné uskutočniť úpravu existujúceho štandardného dokumentu. V záujme jednoznačnosti je potrebné ustanoviť povinnosť zaviesť k dátumu transpozície tejto smernice nový štandardný dokument. Keby však tento konečný termín nemal byť dodržaný, majú prechodné ustanovenia umožniť používanie existujúceho štandardného dokumentu. Okrem toho, jasné pravidlá pre používanie jazykov majú zabezpečiť právnu istotu a zabrániť neopodstatneným zdržaniam. 14. Pravidelné správy podávané členskými štátmi Komisii a Komisiou Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru majú poskytnúť praktický prehľad o povoleniach vydaných v celom Spoločenstve a identifikovať prípadné ťažkosti, s ktorými sa členské štáty stretávajú v praxi, ako aj uplatnené riešenia. 15. Smernica Rady č. 96/29/Euratom z 13. mája 1996, ktorá zavádza základné bezpečnostné normy pre ochranu zdravia pracovníkov a širokej verejnosti pred nebezpečenstvami vznikajúcimi z ionizujúceho žiarenia[9], sa vzťahuje okrem iného na dopravu, dovoz a vývoz rádioaktívnych látok do a zo Spoločenstva a ustanovuje systém postupov podávania správ a povoľovania v súvislosti s ionizujúcim žiarením. Tieto predpisy sú preto relevantné pre oblasť, na ktorú sa vzťahuje táto smernica. 16. Na základe uvedeného je v záujme jednoznačnosti nevyhnutné zrušiť a nahradiť smernicu č. 92/3/Euratom. Táto smernica sa nesmie dotýkať povinností členských štátov súvisiacich s konečnými termínmi na transpozíciu zrušenej smernice do svojho vnútroštátneho práva a na jej uplatňovanie, PRIJALA TÚTO SMERNICU: Kapitola 1 Predbežné ustanovenia Článok 1 Predmet a rozsah pôsobnosti 1. Táto smernica ustanovuje systém Spoločenstva pre dohľad a kontrolu cezhraničných zásielok rádioaktívneho odpadu a vyhoreného paliva s cieľom zaručiť primeranú ochranu obyvateľstva. 2. Táto smernica sa vzťahuje na cezhraničné zásielky rádioaktívneho odpadu alebo vyhoreného paliva vždy, keď: (a) sa krajina pôvodu alebo krajina určenia, alebo krajina tranzitu nachádza na území Spoločenstva, a (b) množstvá a koncentrácia zásielky presahujú úrovne uvedené v bodoch (a) a (b) druhého odseku článku 3 smernice Rady č. 96/29/Euratom, ktorého znenie sa môže zmeniť a doplniť alebo nahradiť. 3. Táto smernica sa nevzťahuje na zásielky nepoužívaných žiaričov dodávateľom alebo výrobcom rádioaktívnych žiaričov alebo uznanému zariadeniu. Článok 2 Opätovné zaslania súvisiace s operáciami prepracovania a regenerácie Táto smernica nemá vplyv na p rávo členského štátu alebo podniku v členskom štáte, do ktorého má byť rádioaktívny odpad prepravený na prepracovanie, vrátiť rádioaktívny odpad a iné produkty operácie prepracovania po úprave do krajiny jeho pôvodu. Nemá vplyv ani na právo členského štátu alebo podniku v tomto členskom štáte, do ktorého sa má prepraviť vyhorené palivo na regeneráciu, vrátiť rádioaktívny odpad a iné produkty operácie regenerácie do krajiny jeho pôvodu. Článok 3 Vymedzenie pojmov Na účely tejto smernice sa používajú tieto definície: (1) „ rádioaktívny odpad “ znamená rádioaktívny materiál v plynnej, kvapalnej alebo pevnej forme, pre ktorý sa neráta so žiadnym ďalším použitím v krajinách pôvodu alebo určenia, alebo fyzickými či právnickými osobami, ktorých rozhodnutie je týmito krajinami akceptované, a/alebo ktorý je kontrolovaný regulačným orgánom ako rádioaktívny odpad na základe legislatívneho a regulačného rámca krajín pôvodu, tranzitu a určenia; (2) „vyhorené palivo“ znamená jadrové palivo, ktoré bolo ožiarené v aktívnej zóne reaktora a bolo odtiaľ natrvalo vyvezené; (3) „zásielka“ znamená všetky operácie spojené s prepravou rádioaktívneho odpadu alebo vyhoreného paliva z krajiny alebo členského štátu pôvodu do krajiny alebo členského štátu určenia; (4) „zásielka vnútri Spoločenstva“ znamená realizovanú zásielku, ak krajina pôvodu a krajina určenia sú členské štáty; (5) „zásielka mimo Spoločenstva“ znamená realizovanú zásielku, ak krajina pôvodu a/alebo krajina určenia sú tretie krajiny; (6) „uloženie“ znamená umiestnenie rádioaktívneho odpadu alebo vyhoreného paliva do autorizovaného zariadenia bez úmyslu jeho opätovného vybratia; (7) „skladovanie“ znamená držanie rádioaktívneho odpadu v zariadení, ktoré zabezpečuje jeho hermetickú izoláciu, s úmyslom jeho opätovného vybratia; (8) „držiteľ“ znamená akúkoľvek fyzickú alebo právnickú osobu, ktorá má pred vykonaním zásielky rádioaktívneho odpadu alebo vyhoreného paliva právnu zodpovednosť za tieto materiály a zamýšľa realizovať zásielku príjemcovi, (9) „príjemca“ znamená akúkoľvek fyzickú alebo právnickú osobu, ktorej sa zasiela rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo; (10) „krajina alebo členský štát pôvodu“ a „krajina alebo členský štát určenia“ znamená príslušne akúkoľvek krajinu alebo členský štát , z ktorej/z ktorého sa plánuje začať alebo sa začína preprava zásielky, a akúkoľvek krajinu alebo členský štát , do ktorej/do ktorého sa preprava zásielky plánuje alebo uskutočňuje; (11) „krajina alebo členský štát tranzitu“ znamená akúkoľvek krajinu alebo členský štát inú/iný ako krajina alebo členský štát pôvodu alebo krajina alebo členský štát určenia, cez územie ktorej/ktorého sa preprava zásielky plánuje alebo uskutočňuje; (12) „územie“ znamená pôdne územie, vzdušný priestor a teritoriálne vody štátu, s výnimkou jeho výlučnej hospodárskej zóny; (13) „príslušné orgány“ znamenajú akýkoľvek orgán, ktorý podľa práva alebo predpisov krajín pôvodu, tranzitu alebo určenia je splnomocnený realizovať systém dohľadu a kontroly zásielok rádioaktívneho odpadu alebo vyhoreného paliva; (14) „hermeticky uzavretý žiarič“ znamená žiarič, ktorého konštrukcia je taká, aby za bežných podmienok používania zabránila rozptýleniu rádioaktívnych látok do životného prostredia; (15) „nepoužívaný žiarič“ znamená hermeticky uzavretý žiarič, ktorý sa už viac nepoužíva alebo sa jeho používanie neplánuje pre postup, na ktorý bolo udelené povolenie; (16) „uznané zariadenie“ znamená zariadenie nachádzajúce sa na území krajiny a schválené príslušným orgánom tejto krajiny v súlade s vnútroštátnym právom na dlhodobé skladovanie alebo uloženie hermeticky uzavretých žiaričov alebo zariadenie riadne splnomocnené podľa vnútroštátneho práva na dočasné skladovanie hermeticky uzavretých žiaričov. Kapitola 2 Zásielky vnútri Spoločenstva Článok 4 Žiadosť o povolenie zásielky 1. Držiteľ, ktorý plánuje realizovať zásielku rádioaktívneho odpadu alebo vyhoreného paliva vnútri Spoločenstva alebo zariadiť realizáciu takejto zásielky, predloží príslušným orgánom členského štátu pôvodu žiadosť o povolenie. 2. Žiadosť možno poslať na viac ako jednu zásielku za predpokladu, že: (a) rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo, ktorého sa žiadosť týka, má v podstate rovnakú fyzikálnu, chemickú a rádioaktívnu charakteristiku; (b) zásielky sa majú uskutočniť od toho istého držiteľa tomu istému príjemcovi a súvisia s tými istými príslušnými orgánmi, a (c) ak sú zásielky spojené s tranzitom cez tretie krajiny, takýto tranzit sa uskutočňuje cez tú istú hraničnú stanicu vstupu do Spoločenstva a/alebo výstupu zo Spoločenstva a cez tú istú hraničnú stanicu príslušnej tretej krajiny alebo príslušných tretích krajín, pokiaľ sa príslušné orgány nedohodli inak. Článok 5 Odoslanie žiadosti príslušným orgánom Príslušné orgány členského štátu pôvodu zasielajú žiadosti uvedené v článku 4 na schválenie príslušným orgánom členského štátu určenia a prípadne členského štátu tranzitu. Článok 6 Schválenie a odmietnutie 1. Najneskôr do jedného mesiaca od dátumu prevzatia riadne vyplnenej žiadosti príslušnými orgánmi členského štátu určenia a ktoréhokoľvek členského štátu tranzitu tieto orgány vydávajú potvrdenie o prevzatí. Najneskôr do troch mesiacov od dátumu prevzatia riadne vyplnenej žiadosti príslušnými orgánmi členského štátu určenia a ktoréhokoľvek členského štátu tranzitu tieto orgány vyrozumejú príslušné orgány krajiny pôvodu o schválení alebo o podmienkach, ktoré považujú za nevyhnutné, alebo o svojom odmietnutí udeliť schválenie. Príslušné orgány členského štátu určenia alebo ktoréhokoľvek členského štátu tranzitu však môžu požiadať o predĺženie lehoty uvedenej v druhom pododseku o ďalšiu lehotu v dĺžke najviac jedného mesiaca, aby oznámili svoje stanovisko. 2. Ak po uplynutí lehôt uvedených v druhom a treťom pododseku prvého odseku nepríde žiadna odpoveď od príslušných orgánov členského štátu určenia a/alebo od predpokladaného členského štátu tranzitu, zdá sa, že tieto krajiny udelili schválenie pre požadované zásielky za predpokladu, že príslušné orgány členského štátu pôvodu získali od týchto krajín potvrdenie o prevzatí uvedené v odseku 1. 3. Členské štáty uvedú dôvody každého odmietnutia udeliť schválenie alebo podmienky pripojené k schváleniu, ktoré sa majú zakladať: a) pre členské štáty tranzitu - na relevantnej vnútroštátnej alebo medzinárodnej legislatíve alebo legislatíve Spoločenstva uplatňovanej na prepravu rádioaktívneho materiálu; b) pre členský štát určenia - na relevantnej legislatíve uplatňovanej na nakladanie s rádioaktívnym odpadom alebo vyhoreným palivom a na relevantnej vnútroštátnej alebo medzinárodnej legislatíve alebo legislatíve Spoločenstva uplatňovanej na prepravu rádioaktívneho materiálu. Žiadne podmienky, ktoré vyžadujú príslušné orgány členských štátov, bez ohľadu na to, či ide o krajinu pôvodu alebo určenia, nemôžu byť prísnejšie ako podmienky ustanovené pre podobné zásielky vnútri týchto členských štátov. 4. Členské štáty alebo štáty, ktoré schválili tranzit pre danú zásielku, nemôžu odmietnuť schválenie pre opätovné zaslanie v týchto prípadoch: (a) keď sa pôvodné schválenie týkalo materiálu zasielaného na účely úpravy alebo regenerácie, ak sa opätovné zaslanie týka rádioaktívneho odpadu alebo iných produktov rovnocenných pôvodnému materiálu po úprave alebo regenerácii, a dodržiava sa všetka relevantná legislatíva, (b) za okolností opísaných v článku 9, ak sa opätovné zaslanie uskutočňuje za tých istých podmienok a s rovnakými špecifikáciami. Článok 7 Povoľovanie zásielok 1. Ak boli udelené všetky schválenia nevyhnutné pre zásielku, príslušné orgány členského štátu pôvodu sú oprávnené povoliť držiteľovi realizovať zásielku a informujú o tom príslušné orgány členského štátu určenia a každého členského štátu alebo tretej krajiny tranzitu. 2. Povolenie uvedené v odseku 1 žiadnym spôsobom neovplyvňuje zodpovednosť držiteľa, dopravcu, vlastníka, príjemcu alebo akejkoľvek inej fyzickej alebo právnickej osoby zúčastnenej na preprave zásielky. 3. Jedno povolenie sa môže vzťahovať na viac ako jednu zásielku, ak sú splnené podmienky uvedené v článku 4 ods. 2. 4. Každé povolenie je platné na dobu najviac troch rokov. Pri určovaní doby platnosti členské štáty zohľadňujú všetky podmienky, ktoré v schválení určili členské štáty určenia alebo tranzitu. Článok 8 Potvrdenie o prevzatí zásielky 1. Do 15 dní od prevzatia zásielky pošle príjemca príslušným orgánom svojho členského štátu potvrdenie o prevzatí zásielky. 2. Príslušné orgány členského štátu určenia pošlú kópie potvrdenia členskému štátu pôvodu a každému členskému štátu alebo tretej krajine tranzitu. 3. Príslušné orgány členského štátu pôvodu pošlú kópie potvrdenia pôvodnému držiteľovi. Článok 9 Neuskutočnenie zásielky 1. Členský štát určenia, pôvodu alebo tranzitu sa môže rozhodnúť, že zásielka sa nesmie dokončiť, ak podmienky pre zásielku už viac nie sú splnené v súlade s ustanoveniami tejto smernice, alebo nie sú v súlade s povoleniami alebo schváleniami vydanými na základe tejto smernice. Taký členský štát bezodkladne informuje o svojom rozhodnutí príslušné orgány ostatných členských štátov zúčastnených na zásielke. 2. Keď zásielka nemôže byť dokončená alebo ak podmienky pre zásielku nie sú splnené v súlade s ustanoveniami tejto smernice, príslušné orgány členského štátu pôvodu zabezpečia, aby sa rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo vrátili späť držiteľovi, pokiaľ nemožno urobiť nejaké alternatívne bezpečné opatrenie. Zabezpečia, aby osoba zodpovedná za zásielku prijala v prípade potreby nápravné bezpečnostné opatrenia. 3. Držiteľ je zodpovedný za náklady vznikajúce v prípadoch, keď sa zásielka nemôže alebo nesmie dokončiť. Kapitola 3 Zásielky mimo Spoločenstva Článok 10 Dovozy do Spoločenstva 1. Ak rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo, ktoré spadajú do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, má vstúpiť na územie Spoločenstva z tretej krajiny a krajinou určenia je členský štát, príjemca predloží príslušným orgánom daného členského štátu žiadosť o povolenie. Žiadosť sa posiela na viac ako jednu zásielku za podmienok uvedených v článku 4 ods. 2. Obsahuje dôkaz o tom, že príjemca uzatvoril s držiteľom etablovaným v tretej krajine a akceptovaným príslušnými orgánmi tejto tretej krajiny dohodu, ktorá tohto držiteľa zaväzuje vziať späť rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo, ak zásielku nemožno dokončiť v súlade s touto smernicou, ako je ustanovené v odseku 5 tohto článku. Príjemca je zodpovedný za náklady vznikajúce v prípadoch, keď sa zásielka nemôže alebo nesmie dokončiť. 2. Príslušné orgány členského štátu určenia pošlú žiadosť uvedenú v odseku 1 na schválenie príslušným orgánom členských štátov tranzitu, ak nejaké existujú. Uplatňuje sa článok 6. 3. Ak boli pre zásielku udelené všetky nevyhnutné schválenia, príslušné orgány členského štátu určenia sú oprávnené povoliť príjemcovi realizovať zásielku a informujú o tom príslušné orgány členského štátu alebo tretej krajiny tranzitu. Uplatňuje sa článok 7 odseky 2 až 4. 4. Príjemca zásielky do 15 dní od jej prevzatia pošle príslušným orgánom členského štátu určenia potvrdenie o prevzatí každej zásielky. Príslušné orgány členského štátu určenia pošlú kópie potvrdenia krajine pôvodu a každému členskému štátu alebo tretej krajine tranzitu. 5. Členský štát určenia alebo ktorýkoľvek členský štát tranzitu sa môže rozhodnúť, že zásielka sa nesmie dokončiť, ak podmienky pre zásielku už nie sú splnené v súlade s ustanoveniami tejto smernice, alebo nie sú v súlade s povoleniami alebo schváleniami vydanými na základe tejto smernice. Taký členský štát bezodkladne informuje o svojom rozhodnutí príslušné orgány členského štátu pôvodu. Príjemca je zodpovedný za náklady vznikajúce v prípadoch, keď sa zásielka nemôže alebo nesmie dokončiť. Článok 11 Tranzit cez územie Spoločenstva 1. Ak má rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo vstúpiť na územie Spoločenstva z tretej krajiny a krajinou určenia nie je členský štát, osoba, ktorá je zodpovedná za riadenie zásielky v rámci členského štátu, cez colnice ktorého má rádioaktívny odpad najprv vstúpiť na územie Spoločenstva („prvý členský štát tranzitu“), predloží príslušným orgánom tohto členského štátu žiadosť o povolenie. Túto žiadosť možno poslať na viac ako jednu zásielku za podmienok uvedených v článku 4 ods. 2. Žiadosť obsahuje dôkaz o tom, že príjemca so sídlom v tretej krajine uzatvoril s držiteľom so sídlom v tretej krajine a akceptovaným jej príslušnými orgánmi dohodu, ktorá tohto držiteľa zaväzuje vziať späť rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo, ak zásielku nemožno dokončiť v súlade s touto smernicou, ako je ustanovené v odseku 5 tohto článku. 2. Príslušné orgány prvého členského štátu tranzitu pošlú žiadosť uvedenú v odseku 1 na schválenie príslušným orgánom ostatných členských štátov tranzitu, ak nejaké existujú. Uplatňuje sa článok 6. 3. Ak boli pre zásielku udelené všetky nevyhnutné schválenia, príslušné orgány prvého členského štátu tranzitu sú oprávnené povoliť zodpovednej osobe uvedenej v odseku 1 realizovať zásielku a informujú o tom príslušné orgány každého iného členského štátu alebo tretej krajiny tranzitu. Uplatňuje sa článok 7 odseky 2 až 4. 4. Zodpovedná osoba uvedená v odseku 1 vyrozumie príslušné orgány prvého členského štátu tranzitu o tom, že rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo dosiahli svoje miesto určenia v tretej krajine, a to do 15 dní od dátumu ich príchodu, a označí poslednú colnicu v Spoločenstve, cez ktorú zásielka prešla. Toto vyrozumenie je doložené vyhlásením alebo osvedčením príjemcu, v ktorom sa konštatuje, že rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo dosiahli svoje náležité miesto určenia, a označí sa vstupná colnica v tretej krajine. 5. Členský štát tranzitu sa môže rozhodnúť, že zásielka sa nesmie dokončiť, ak podmienky pre zásielku už nie sú splnené v súlade s ustanoveniami tejto smernice, alebo nie sú v súlade s povoleniami alebo schváleniami vydanými na základe tejto smernice. Taký členský štát bezodkladne informuje o tomto rozhodnutí príslušné orgány členského štátu pôvodu. Zodpovedná osoba uvedená v odseku 1 je zodpovedná za náklady vznikajúce v prípadoch, keď sa zásielka nemôže alebo nesmie dokončiť. Článok 12 Vývozy zo Spoločenstva 1. Ak sa má rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo vyviezť zo Spoločenstva do tretej krajiny, držiteľ predloží príslušným orgánom členského štátu pôvodu žiadosť o povolenie. Žiadosť sa môže poslať na viac ako jednu zásielku za podmienok uvedených v článku 4 ods. 2. 2. Príslušné orgány členského štátu pôvodu: (a) pred odoslaním takejto zásielky vyrozumejú orgány krajiny určenia a požiadajú ich o schválenie; (b) pošlú žiadosť uvedenú v odseku 1 na schválenie príslušným orgánom členského štátu tranzitu, ak nejaký existuje. Uplatňuje sa článok 6. 3. Ak boli pre zásielku udelené všetky nevyhnutné schválenia, príslušné orgány prvého členského štátu pôvodu sú oprávnené povoliť držiteľovi realizovať zásielku a informujú o tom príslušné orgány tretej krajiny určenia a každého členského štátu alebo tretej krajiny tranzitu. Uplatňuje sa článok 7 odseky 2 až 4. 4. Držiteľ vyrozumie príslušné orgány členského štátu pôvodu o tom, že rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo dosiahli svoje miesto určenia v tretej krajine, a to do 15 dní od dátumu ich príchodu, a označí poslednú colnicu v Spoločenstve, cez ktorú zásielka prešla. Toto vyrozumenie je doložené vyhlásením alebo osvedčením príjemcu, v ktorom sa konštatuje, že rádioaktívny odpad alebo vyhorené palivo dosiahli svoje náležité miesto určenia, a označí sa vstupná colnica v tretej krajine. 5. Členský štát pôvodu alebo ktorýkoľvek členský štát tranzitu sa môže rozhodnúť, že zásielka sa nesmie dokončiť, ak podmienky pre zásielku už nie sú splnené v súlade s ustanoveniami tejto smernice, alebo nie sú v súlade s povoleniami alebo schváleniami vydanými na základe tejto smernice. Takýto členský štát tranzitu bezodkladne informuje o svojom rozhodnutí príslušné orgány členského štátu pôvodu. Uplatňuje sa článok 9 ods. 2. Držiteľ je zodpovedný za náklady vznikajúce v prípadoch, keď sa zásielka nemôže alebo nesmie dokončiť. Článok 13 Zakázané vývozy 1. Príslušné orgány členských štátov nepovolia zásielky: (a) do miesta určenia ležiace južne od 60° južnej zemepisnej šírky alebo (b) do štátu, ktorý je účastníkom Dohody o partnerstve medzi členmi africkej, karibskej a tichomorskej skupiny štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho štátov na strane druhej (Dohoda AKT-ES z Cotonou) a ktorý nie je členským štátom, bez toho, aby bol dotknutý článok 2, alebo (c) do tretej krajiny, ktorá podľa názoru príslušných orgánov členského štátu pôvodu a v súlade s kritériami uvedenými v odseku 2 nemá administratívne a technické kapacity a regulačnú štruktúru na bezpečné nakladanie s rádioaktívnym odpadom alebo vyhoreným palivom. Členské štáty majú pritom náležite zohľadňovať všetky s tým súvisiace relevantné informácie od ostatných členských štátov. 2. Komisia, v súlade s postupom uvedeným v článku 18, určí kritériá umožňujúce členským štátom posúdiť, či sú požiadavky na vývozy splnené. Kapitola 4 Všeobecné ustanovenia Článok 14 Používanie štandardného dokumentu 1. Štandardný dokument sa používa pre všetky zásielky spadajúce do rozsahu pôsobnosti tejto smernice. 2. Komisia zavedie v súlade s postupom uvedeným v článku 18 štandardný dokument, ktorý sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie najneskôr ( uvedie sa rovnaký dátum ako dátum transpozície podľa článku 19 ods. 1). V prípade potreby sa aktualizuje podľa toho istého postupu. 3. Žiadosť o povolenie sa vyplňuje a všetky ďalšie dokumenty a informácie uvedené v článkoch 7, 10, 11 a 12 sa predkladajú v jazyku, ktorý je akceptovateľný pre príslušný orgán členského štátu, ktorému sa žiadosť o povolenie predkladá v súlade s touto smernicou. Na žiadosť príslušných orgánov krajiny určenia alebo tranzitu im držiteľ predloží overený preklad do jazyka, ktorý je pre ne akceptovateľný. 4. K štandardnému dokumentu sa prikladajú všetky dodatočné požiadavky, ktoré sa kladú na proces povoľovania. 5. Bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek ďalšie sprievodné dokumenty požadované na základe iných relevantných právnych ustanovení, vyplnený štandardný dokument osvedčujúci, že proces povoľovania bol riadne dodržaný, sprevádza každú zásielku spadajúcu do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, a to aj v prípadoch, keď sa povolenie týka viac ako jednej zásielky v jednom dokumente. 6. Tieto dokumenty sú dostupné pre príslušné orgány krajiny pôvodu a určenia a každej krajiny tranzitu. Článok 15 Príslušné orgány Členské štáty najneskôr do (uvedie sa ten istý dátum ako podľa článku 19 ods. 1) pošlú Komisii názov (názvy) a adresu (adresy) príslušných orgánov a všetky informácie nevyhnutné na rýchle nadviazanie spojenia s týmito orgánmi. Členské štáty pravidelne informujú Komisiu o všetkých zmenách v týchto údajoch. Komisia oznámi tieto informácie a všetky zmeny v nich všetkým príslušným orgánom v Spoločenstve. Článok 16 Spolupráca 1. Členské štáty podporujú dohody, ktorých cieľom je zjednodušiť bezpečné nakladanie s rádioaktívnym odpadom, vrátane jeho konečného uloženia, pochádzajúcim z krajín, ktoré ho produkujú v malých množstvách, a v prípadoch, keď by vytvorenie príslušných zariadení nebolo z rádiologického hľadiska opodstatnené. 2. Každý členský štát zabezpečí, aby jeho príslušné orgány spolupracovali a komunikovali s príslušnými orgánmi ostatných relevantných členských štátov alebo tretích krajín s cieľom zabrániť nenáležitým zdržaniam v postupoch ustanovených touto smernicou. 3. Komisia, v súlade s postupom uvedeným v článku 18, ustanoví odporúčania pre bezpečný a efektívny systém odosielania dokumentov a informácií súvisiacich s ustanoveniami tejto smernice. 4. Všetky neopodstatnené zdržania a/alebo absencia spolupráce zo strany príslušných orgánov iného členského štátu sa okamžite oznámia Komisii. Článok 17 Pravidelné správy Do (troch rokov po dátume uvedenom v článku 19 ods. 1) a potom každé tri roky členské štáty posielajú Komisii správy o realizácii tejto smernice. Tieto správy dopĺňajú informáciami o situácii týkajúcej sa zásielok v rámci svojich príslušných území. Na základe týchto správ Komisia, v súlade s postupom ustanoveným v článku 18, vypracuje súhrnnú správu pre Európsky parlament, Radu a Európsky hospodársky a sociálny výbor. Článok 18 Poradný výbor Pri plnení úloh ustanovených v článkoch 13 ods. 2, 14 ods. 2, 16 ods. 3 a v článku 17 tretí odsek Komisii pomáha výbor poradného charakteru, ktorý pozostáva z predstaviteľov členských štátov a ktorému predsedá predstaviteľ Komisie. Predstaviteľ Komisie predkladá výboru návrh opatrení, ktoré treba prijať. V lehote, ktorú môže predseda výboru určiť podľa naliehavosti danej veci, výbor vypracuje svoje stanovisko k návrhu, v prípade potreby hlasovaním. Toto stanovisko sa zaznamená do protokolu. Každý členský štát má právo požiadať o zaznamenanie svojho názoru do protokolu. Komisia zohľadní stanovisko, ktoré vypracoval výbor. Informuje výbor o spôsobe, akým bolo jeho stanovisko zohľadnené. Článok 19 Transpozícia 1. Členské štáty uvedú do platnosti zákony, predpisy a administratívne ustanovenia nevyhnutné na plnenie tejto smernice do (dvoch rokov po dátume, ku ktorému nadobudne účinnosť) . Bezodkladne o tom informujú Komisiu. Uvedené opatrenia po ich prijatí členskými štátmi obsahujú odkaz na túto smernicu, alebo sú sprevádzané takýmto odkazom, pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Spôsoby vykonávania takéto odkazu určia členské štáty. 2. Členské štáty oznámia Komisii text hlavných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti, na ktorú sa vzťahuje táto smernica, spolu s tabuľkou uvádzajúcou, ako zodpovedajú ustanovenia tejto smernice prijatým vnútroštátnym ustanoveniam. Článok 20 Zrušenie Týmto sa smernica č. 92/3/Euratom zrušuje s účinnosťou od (toho istého dátumu, aký je uvedený v článku 19 ods. 1), bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehoty pre transpozíciu tejto smernice do vnútroštátneho práva a pre jej uplatňovanie. Odkazy na zrušenú smernicu sa chápu ako odkazy na túto smernicu a vykladajú sa v súlade s korelačnou tabuľkou uvedenou v prílohe. Článok 21 Prechodné ustanovenia 1. Ak bola žiadosť o povolenie riadne schválená príslušnými orgánmi krajiny pôvodu, alebo im bola predložená, pred (tým istým dátumom, aký je uvedený v článku 19 ods. 1) , smernica č. 92/3/Euratom platí pre všetky operácie prepravy zásielok, na ktoré sa vzťahuje to isté povolenie. 2. Pri rozhodovaní o žiadosti o povolenie predloženej pred (tým istým dátumom, aký je uvedený v článku 19 ods. 1) na viac ako jednu zásielku rádioaktívneho odpadu do tretej krajiny členský štát pôvodu zohľadní všetky relevantné okolnosti, a najmä: (a) plánovaný časový harmonogram pre realizáciu všetkých zásielok, na ktoré sa vzťahuje tá istá žiadosť; (b) odôvodnenie pre zahrnutie všetkých zásielok do tej istej žiadosti; (c) či je vhodné udeliť povolenie pre počet zásielok nižší ako počet, na ktorý sa vzťahuje žiadosť. 3. Pokiaľ nebude k dispozícii štandardný dokument ustanovený v článku 14 tejto smernice, používa sa na účely tejto smernice, s príslušnými zmenami, štandardný dokument zavedený rozhodnutím Komisie č. 93/552/Euratom[10]. Článok 22 Nadobudnutie účinnosti Táto smernica nadobúda účinnosť dvanástym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie . Článok 23 Táto smernica je určená členským štátom. V Bruseli Za Radu predseda PRÍLOHA Tabuľka zhody Smernica č. 92/3/Euratom | Táto smernica | Druh zmeny[11] | Článok 1 ods. 1 | Nové ustanovenie | Článok 1 ods. 1 | Článok 1 ods. 2 | Zmenený a doplnený | Článok 2 | Článok 3 | Upravený | Článok 3 | Prvý bod | Upravený | Článok 4 ods. 1 prvá veta | Článok 4 ods. 1 | Upravený | Článok 4 ods. 1 druhá veta | Článok 5 ods. 1 | Upravený | Článok 4 ods. 2 | Článok 14 ods. 1 | Upravený | Článok 4 ods. 3 | Článok 5 ods. 2 | Článok 5 ods. 1 | Článok 4 ods. 2 | Upravený | Článok 5 ods. 2 | Článok 7 ods.4 | Upravený | Článok 6 ods. 1 prvý pododsek | Článok 6 ods. 1 druhý pododsek | Zmenený a doplnený | Článok 6 ods. 1 druhý pododsek | Článok 14 ods. 1 | Upravený | Článok 6 ods. 2 prvý pododsek | Článok 6 ods. 3 druhý pododsek | Zmenený a doplnený | Článok 6 ods. 2 druhý pododsek | Článok 6 ods. 3 prvý pododsek | Zmenený a doplnený | Článok 6 ods. 3 | Článok 6 ods. 1 tretí pododsek | Upravený | Článok 6 ods. 4 | Článok 6 ods. 2 | Zmenený a doplnený | Článok 7 ods. 1 | Článok 7 ods. 1 | Upravený | Článok 7 ods. 2, prvá veta | Článok 14 ods. 1 | Upravený | Článok 7 ods. 2 druhá veta | Článok 14 ods. 4 | Upravený | Článok 7 ods. 3 | Článok 7 ods. 2 | Článok 8 ods. 1 | Článok 14 ods. 5 | Upravený | Článok 8 ods. 2 | Článok 14 ods. 6 | Článok 9 ods. 1 prvá časť vety | Článok 8 ods. 1 | Upravený | Článok 9 ods. 1 záverečná časť vety | Článok 14 ods. 1 | Upravený | Článok 9 ods. 2 | Článok 8 ods. 2 | Článok 10 ods. 1 | Článok 10 ods. 1 | Upravený | Článok 10 ods. 1 koniec prvej vety | Článok 14 ods. 1 | Upravený | Článok 10 ods. 2 | Článok 11 | Upravený | Článok 10 ods. 3 odkaz na odsek 1 | Článok 10 ods. 1 | Upravený | Článok 10 ods. 3 odkaz na odsek 2 | Článok 10 ods. 2 | Upravený | Článok 11 | Článok 13 ods. 1 | Upravený | Článok 12 ods. 1 | Článok 12 ods. 2 | Zmenený a doplnený | Článok 12 ods. 2 | Článok 12 ods. 3 | Upravený | Článok 12 ods. 3 | Článok 12 ods.3 | Článok 12 ods. 4 | Článok 14 ods. 1 | Upravený | Článok 12 ods. 5 | Článok 12 ods. 4 | Upravený | Článok 12 ods. 6 | Článok 12 ods. 4 | Upravený | Článok 13 ods. 1 | Článok 1 ods. 3 prvá veta | Zmenený a doplnený | Článok 13 ods. 2 | Článok 1 ods. 3 druhá veta | Článok 14 | Článok 2 | Zmenený a doplnený | Článok 15 ods. 1 | Článok 9 ods. 2 | Upravený | Článok 15 ods. 2 | Článok 10 ods. 1 | Upravený | Článok 16 prvá zarážka | Článok 6 ods. 4 písm. a) | Upravený | Článok 16 druhá zarážka | Článok 6 ods. 4 písm. b) | Upravený | Článok 17 ods. 1 | Článok 15 ods. 1 | Upravený | Článok 17 ods. 2 | Článok 15 ods. 2 | Článok 17 ods. 3 | Článok 15 ods. 3 | Článok 18 ods. 1 | Článok 17 ods. 1 | Upravený | Článok 18 ods. 2 | Článok 17 ods. 2 | Článok 18 ods. 3 | Článok 17 ods. 3 | Článok 19 ods. 1 | Článok 18 ods. 1 | Upravený | Článok 19 ods. 2 | Článok 18 ods. 2 | Článok 19 ods. 3 | Článok 18 ods. 3 | Článok 19 ods. 4 | Článok 18 ods. 4 | Článok 20 prvá zarážka | Článok 14 ods. 2 | Upravený | Článok 20 druhá zarážka | Článok 14 ods. 2 | Upravený | Článok 20 tretia zarážka | Článok 14 ods. 2 | Upravený | Článok 20 štvrtá zarážka | Článok 13 ods. 2 | Upravený | Článok 20 piata zarážka | Článok 17 ods. 3 | Upravený | Článok 21 | Článok 19 | Upravený | Článok 22 | Článok 23 | Článok 9 ods. 1 | Nové ustanovenie | Článok 12 ods. 1 | Nové ustanovenie | Článok 12 ods. 5 | Nové ustanovenie | Článok 16 | Nové ustanovenie | Článok 14 ods. 3 | Nové ustanovenie | Článok 20 | Nové ustanovenie | Článok 21 | Nové ustanovenie | Článok 22 | Nové ustanovenie | [1] Administratívny pracovný dokument Komisie, Jednoduchšia legislatíva pre vnútorný trh (SEC(2001)1977), zaslaná Rade a Európskemu parlamentu 5. decembra 2001. [2] Ú. v. ES L 159, 29.6.1996, s. 1. [3] 2000/483/ES, Ú. v. ES L 317, 15.12.2000, s. 3. [4] Ú. v. EÚ C , , s. . [5] Ú. v. EÚ C , , s. . [6] Ú. v. EÚ C , , s. . [7] Ú. v. ES L 35, 12.2.1992, s. 24. [8] Ú. v. EÚ L 346 , 31.12.2003, s. 57. [9] Ú. v. ES L 159, 29.6.1996, s. 1. [10] Ú. v. ES L 268, 29.10.1993, s. 83. [11] Slovo „upravený“ znamená, že znenie bolo preformulované bez zmeny rozsahu pôsobnosti testu zrušenej smernice. Zmeny rozsahu pôsobnosti ustanovení zrušenej smernice sú označené slovami „zmenený a doplnený“.