Jedným z hlavných dôvodov, prečo je smernica účinná, je jednoduchosť požiadaviek, ktoré sú v nej stanovené, čo umožňuje jednoduché presadzovanie. V súčasnosti sa 98 % odpadových vôd EÚ primerane zbiera a 92 % sa primerane čistí, hoci určitý počet členských štátov má stále ťažkosti s dosiahnutím úplného súladu. Členským štátom poskytujú základnú podporu pri dosiahnutí požadovaných investícií európske fondy. V priemere sa každý rok na investície do zásobovania vodou a do sanitácie v EÚ vyčlenia 2 miliardy EUR. Podľa uvedeného hodnotenia sa tento prístup, v rámci ktorého sa kombinuje presadzovanie a finančná podpora, vyplatil a pomohlo sa ním postupne zabezpečiť vysokú úroveň súladu so smernicou.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU6

Všetkým obyvateľom EÚ by mal byť zaručený lepší prístup k sanitácii, ako aj rovnaký prístup ku kľúčovým informáciám (o hospodárskych a environmentálnych výsledkoch prevádzkovateľov čističiek odpadových vôd). Dôsledkom zmeny klímy čelia všetky členské štáty, a to najmä dôsledkom na ich hydrologické režimy. Zmenili sa režimy zrážok, čo – okrem povodní – zvyšuje riziko znečistenia, ktorého zdrojom sú neočistené dažďové vody (výpusty dažďovej vody a povrchový odtok z urbanizovaných území). Podobne sú vo všetkých členských štátoch prítomné znečisťujúce látky vzbudzujúce obavy, ako sú mikropolutanty alebo mikroplasty. Rovnaká situácia existuje aj v prípade pretrvávajúcich záťaží z komunálnych zdrojov, ktoré majú vplyv na kvalitu vody vo všetkých členských štátoch. Hlavné príčiny zistených problémov sú veľmi podobné naprieč jednotlivými členskými štátmi.

Súčasná smernica o čistení komunálnych odpadových vôd vychádza z článku 192 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), v ktorom sa uvádza, že politika Únie v oblasti životného prostredia sa zameriava na vysokú úroveň ochrany, pričom prihliada na rozmanité situácie v jednotlivých regiónoch Únie. Vychádza zo zásad predchádzania škodám a prevencie, zo zásady nápravy škôd na životnom prostredí prioritne pri zdroji a zo zásady, že náhradu škody hradí znečisťovateľ. Opatrenia v oblasti nakladania s odpadovými vodami sa preto musia prijať v súlade s týmito kľúčovými ustanoveniami a so zreteľom na spoločnú právomoc zdieľanú s členskými štátmi. To znamená, že EÚ môže prijímať právne predpisy len s náležitým ohľadom na zásady nevyhnutnosti, subsidiarity a proporcionality.

Tento cieľ je v úplnom súlade s cieľom dosiahnuť klimatickú neutralitu EÚ zahrnutým do európskeho právneho predpisu v oblasti klímy v kombinácii s nariadením o spoločnom úsilí, v ktorom sa vyžaduje, aby členské štáty v súlade s vnútroštátnymi cieľmi znížili svoje emisie skleníkových plynov v sektoroch mimo ETS [emission trading system (ETS) – systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov]. Je tiež v súlade s nedávnym prepracovaným znením návrhu smernice o energetickej efektívnosti, ktorý zahŕňa cieľ ročného zníženia spotreby energie o 1,7 % pre všetky verejné orgány, s návrhom revízie smernice o obnoviteľných zdrojoch energie z roku 2021 a s plánom REPowerEU, ktorý zahŕňa zvýšenú cieľovú hodnotu na úrovni 45 % v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov do roku 2030. Iniciatíva by mohla prispieť aj k cieľu plánu REPowerEU, ktorým je zvýšiť výrobu biometánu v EÚ na 35 miliárd kubických metrov v roku 2030, a k návrhu nariadenia Komisie COM(2021) 805 z roku 2021 o znižovaní emisií metánu .

Nová geopolitická realita si vyžaduje, aby EÚ výrazne urýchlila prechod na čistú energiu, a tak ukončila svoju závislosť od nespoľahlivých dodávateľov a fosílnych palív s nestabilnou cenou. V súlade s cieľmi plánu REPowerEU a v súlade s právnym návrhom COM(2022) 222 z roku 2022, ktorým sa mení smernica o obnoviteľných zdrojoch energie a v ktorom sa čističky odpadových vôd už označujú ako „oblasti vhodné na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov“, sa očakáva, že revízia smernice priamo prispeje k týmto cieľom stanovením jasného a merateľného cieľa, ktorým je do roku 2040 dosiahnuť energetickú neutralitu v odvetví čistenia odpadových vôd. Skúsenosti z najpokročilejších členských štátov ukazujú, že to možno dosiahnuť kombináciou opatrení na zlepšenie energetickej efektívnosti v súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti a výrobou obnoviteľných zdrojov energie, najmä bioplynu z kalu, ktorý môže nahradiť dovážaný zemný plyn.

V akčnom pláne pre obehové hospodárstvo sa jasne uvádza, že je potrebná lepšia integrácia odvetvia čistenia komunálnych odpadových vôd do obehového hospodárstva. Týka sa to najmä smernice o splaškových kaloch, ktorá upravuje používanie splaškových kalov v poľnohospodárstve a ktorá má vplyv na návrh zameraný na zdravie pôdy oznámený v stratégii EÚ v oblasti pôdy do roku 2030.

Očakáva sa, že revíziou smernice o čistení komunálnych odpadových vôd sa ďalej obmedzí vypúšťanie znečisťujúcich látok z komunálnych zdrojov. V tomto zmysle je smernica priamo prepojená s revíziou zoznamov znečisťujúcich látok podľa smernice o environmentálnych normách kvality a smernice o podzemných vodách – dvoch „dcérskych“ smerníc rámcovej smernice o vode, ktorými sa regulujú prijateľné limitné hodnoty znečisťujúcich látok v útvaroch povrchových a podzemných vôd. Revízia smernice o čistení komunálnych odpadových vôd bude mať pozitívny vplyv na budúce preskúmania rámcovej smernice o morskej stratégii a na preskúmanie smernice o vode určenej na kúpanie. Je prepojená aj s revíziou smernice o priemyselných emisiách a so súvisiacim preskúmaním nariadenia o zriadení Európskeho registra uvoľňovania a prenosov znečisťujúcich látok, keďže niektoré priemyselné emisie sa zbierajú vo verejných zberných sieťach. Dodatočné opatrenia, ktoré sú zahrnuté v revízii smernice o čistení komunálnych odpadových vôd a ktorými sa má ďalej znížiť obsah mikropolutantov, a to najmä tých, ktoré pochádzajú z používania liekov a výrobkov osobnej hygieny, prispejú k riadnemu vykonávaniu stratégie udržateľnosti chemikálií a farmaceutickej stratégie pre Európu.

Medzi zainteresovanými stranami sa napríklad dosiahol široký konsenzus, pokiaľ ide o potrebu riešiť otázku mikropolutantov pochádzajúcich z odpadových vôd. Okrem niektorých zainteresovaných strán z podnikateľskej sféry (ktoré pôsobia v odvetví chemického a farmaceutického priemyslu) všetky zainteresované strany vrátane podnikov pôsobiacich v odvetví vody podporili požiadavku odstrániť mikropolutanty. Väčšina zainteresovaných strán trvala aj na dôležitosti opatrení, ktoré sa majú prijať pri zdroji, ale aj na potrebe lepšie uplatňovať zásadu „znečisťovateľ platí“ tým, že výrobcovia budú finančne zodpovední za náklady spojené s dodatočným čistením potrebnými na očistenie vôd od mikropolutantov. Systém rozšírenej zodpovednosti výrobcu získal širokú podporu väčšiny zainteresovaných strán s výnimkou tých, ktoré pôsobia vo farmaceutickom a chemickom priemysle a ktoré takýto systém vo všeobecnosti nepodporujú, najmä preto, že podľa nich by finančnú zodpovednosť mali spoločne niesť všetky subjekty zapojené do reťazca (od priemyslu po spotrebiteľov), alebo by ju mali prevziať verejné orgány.

Rozsiahla online verejná konzultácia trvala 12 týždňov, od 28. apríla do 21. júla 2021. Celkovo bolo doručených 285 odpovedí a predložených bolo 57 pozičných dokumentov. V rámci rozsiahlej online verejnej konzultácie sa zhromaždili názory respondentov na problémy súvisiace so znečistením odpadových vôd a na to, ako tieto problémy čo najlepšie riešiť. V otázkach sa vyžadovalo, aby účastníci ohodnotili vyhlásenia alebo navrhované opatrenia na stupnici od jeden (najnižší súhlas/najmenej účinné) do piatich (najvyšší súhlas/najviac účinné).

Hodnotenie a následne posúdenie vplyvu prešli dôkladným konzultačným procesom, ktorý zahŕňal rôzne konzultačné činnosti, ako sa uvádza v konzultačnej stratégii. Metódy vybrané na účely konzultácie so zainteresovanými stranami pozostávali z pološtruktúrovaných rozhovorov, interaktívnych seminárov a rozsiahlej online verejnej konzultácie na rôzne témy s cieľom osloviť širokú škálu zainteresovaných strán, ako aj z písomnej konzultácie o faktických informáciách a predpokladoch pre modelovanie. Uskutočnila sa záverečná konferencia so zainteresovanými stranami s cieľom získať názory na rôzne možnosti politiky, ktoré Komisia navrhla.

Posúdenie pridanej hodnoty EÚ, ktoré zahŕňalo posúdenie toho, či je smernica o čistení komunálnych odpadových vôd v súlade so zásadou subsidiarity, ukázalo, že zainteresované strany vo veľkej miere uznali, že smernica je stále potrebná a že jej zrušenie by malo negatívny vplyv. Smernica prispieva k ochrane približne 60 % cezhraničných povodí EÚ pred nepriaznivými účinkami vypúšťania odpadových vôd. Napokon sa v hodnotení identifikovali rôzne možnosti zjednodušenia a lepšieho využívania digitalizácie, ktoré boli zahrnuté do preskúmania smernice.

Z posúdenia súdržnosti vyplynulo, že smernica je celkovo vnútorne súdržná. Smernica o čistení komunálnych odpadových vôd funguje celkovo v súčinnosti s ostatnými právnymi predpismi EÚ a výrazne prispieva k dosiahnutiu cieľov rámcovej smernice o vode, smernice o vode určenej na kúpanie a smernice o vode určenej na ľudskú spotrebu. Existujú určité obmedzené prekrývania, pokiaľ ide o to, na ktoré činnosti sa vzťahuje smernica o čistení komunálnych odpadových vôd v porovnaní so smernicou o priemyselných emisiách. Vo všeobecnosti nie je nijakým spôsobom dotknutá ani súdržnosť s novšími politikami EÚ; môže však existovať určitý priestor na zlepšenie súladu medzi smernicou o čistení komunálnych odpadových vôd a politikami v oblasti klímy a energetiky.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Vnútroštátnym alebo miestnym orgánom sa ponechala flexibilita v prípadoch, keď to je potrebné na dosiahnutie optimálnych riešení na miestnej úrovni. Ide napríklad o dosiahnutie cieľa energetickej neutrality alebo zníženia emisií, ktorých zdrojom je dažďová voda, a to vďaka integrovaným plánom nakladania s vodami.

V prípade niektorých otázok z konzultácií vyplynulo, že možnosti sú obmedzené – napríklad v súvislosti s necentralizovanými zariadeniami (t. j. individuálne primerané systémy), transparentnosťou alebo monitorovaním zdravotných parametrov. V prípade iných problémov (lejaky či spotreba energie) sa v súlade so zásadou subsidiarity zachovala dostatočná flexibilita na to, aby bolo možné na miestnej úrovni navrhovať nákladovo najefektívnejšie riešenia.

Pre každý problém, ktorý sa v hodnotení identifikoval, sa na základe najlepších postupov zavedených v členských štátoch a na základe hĺbkovej konzultácie so zainteresovanými stranami určili politické možnosti. Možnosti, ktoré zainteresované strany nepodporili alebo ktoré boli píliš komplexné na to, aby sa dali implementovať, sa zamietli už v počiatočnej fáze. Vypracovali sa rôzne úrovne ambícií počnúc nízkou úrovňou ambícií (opatrenia uplatňované len na väčšie zariadenia) až po vysokú úroveň ambícií (rovnaké opatrenia, ale uplatňujú sa aj na menšie zariadenia), pričom stredná úroveň ambícií vychádza z prístupu založeného na riziku (opatrenia, ktoré sa prijmú len vtedy, ak existuje riziko pre životné prostredie alebo verejné zdravie).

V súlade so závermi hodnotenia v rámci programu REFIT sa do revidovanej smernice zavedú určité objasnenia a zjednodušenia. Týka sa to napríklad dažďových vôd a individuálne primeraných systémov, v prípade ktorých nové požiadavky objasnia, čo sa od členských štátov očakáva. Z textu sa vypustia niektoré zastarané články, ako napríklad možnosť určiť „menej citlivé“ oblasti alebo možnosť znížiť požiadavky v pobrežných oblastiach – ide o dve požiadavky, ktoré sa uplatňujú len v jednom regióne jedného členského štátu. Úsilie sa vynaložilo aj na to, aby sa podávanie správ obmedzilo na základné prvky, ktoré by sa následne použili na posúdenie súladu s právnymi predpismi alebo na sledovanie pokroku v oblasti znižovania emisií. Očakáva sa, že toto úsilie v kombinácii s využívaním digitálnych nástrojov zníži administratívnu záťaž a zároveň zlepší kvalitu údajov a rýchlosť ich zberu.

Dotknuté je aj obyvateľstvo, pretože poplatky za vodu a dane za vodu, ktorými sa podporuje odvetvie čistenia odpadových vôd, platia práve obyvatelia. Do roku 2040 by očakávané priemerné zvýšenie poplatkov za vodu na úrovni EÚ predstavovalo 2,3 %, pričom určité rozdiely medzi členskými štátmi by záviseli od stratégií financovania, ktoré by tieto členské štáty prijali. Ako sa podrobne uvádza v posúdení vplyvu, uvedené očakávané zvýšenie neovplyvní celkovú cenovú dostupnosť vodohospodárskych služieb v žiadnom členskom štáte. Je nevyhnutné zabezpečiť transparentný prístup k informáciám o činnostiach uskutočňovaných v oblasti čistenia odpadových vôd vrátane informácií o prepojení oblastí vody, energie a klímy. Verejnosť bude mať prospech z čistej pitnej vody a čistej vody určenej na kúpanie, lepšieho ekologického stavu vôd, zachovania biodiverzity a zo zlepšenia reakcie verejného zdravotníctva na možné vypuknutie nákazy.

·Od roku 2040 by celkové náklady predstavovali 3,848 miliardy EUR ročne, čo je menej než očakávané monetizované prínosy (6,643 miliardy EUR ročne do roku 2040). Tento záver platí na úrovni EÚ, ale rovnako aj pre každý členský štát. Očakáva sa, že tieto dodatočné náklady budú pokryté kombináciou poplatkov za vodu (51 %), verejného rozpočtu (22 %) a nového systému zodpovednosti výrobcu (27 %) za očistenie vôd od mikropolutantov.

·Vďaka plánovaným opatreniam na dosiahnutie energetickej neutrality a dodatočnému očisteniu vôd od dusíka by sa emisie skleníkových plynov znížili o 4,86 milióna ton (37,32 % emisií z odvetvia, ktorým možno predísť), čo je v súlade s cieľmi právneho predpisu EÚ v oblasti klímy a balíka opatrení v oblasti klímy „Fit for 55“.

·Pokiaľ ide o znečistenie vody, v porovnaní so základným scenárom by sa celkové znečistenie v prípade biochemickej spotreby kyslíka (BSK) znížilo o 4,8 milióna p. k. (alebo 105 014 ton), v prípade dusíka o 56,4 milióna p. k. (alebo 229 999 ton), v prípade fosforu o 49,6 milióna p. k. (alebo 29 678 ton), v prípade toxického zaťaženia mikropolutantmi o 77,4 milióna p. k. a v prípade E. Coli o 24,8 milióna p. k. Emisie mikroplastov by sa znížili o 9 %, a to najmä prostredníctvom opatrení na zlepšenie nakladania s dažďovými vodami.

Časový horizont do roku 2040 bol zvolený so zámerom poskytnúť členským štátom dostatok času na uskutočnenie požadovaných investícií. Zahrnú sa predbežné ciele, ktorými sa zabezpečí postupné vykonávanie smernice a ktorými sa zaistí, aby sa v prípade oneskorení v niektorých členských štátoch prijali opatrenia už v počiatočnej fáze.

Do roku 2040 sa na vnútroštátnej úrovni stanoví cieľ energetickej neutrality, a to pre všetky čističky odpadových vôd s p. k nad 10 000, v súlade s najlepšími postupmi, ktoré už boli zavedené v niektorých členských štátoch; konkrétne to znamená, že energia využívaná v tomto odvetví bude musieť zodpovedať energii z obnoviteľných zdrojov vyrobenej týmto odvetvím; s cieľom prispieť k dosiahnutiu tohto cieľa sa v prípade všetkých zariadení s p. k. nad 10 000 budú vyžadovať energetické audity.

Prvé hĺbkové hodnotenie revidovanej smernice možno očakávať do roku 2030, keď by väčšina investícií do väčších zariadení mala byť uskutočnená. Toto prvé hodnotenie by umožnilo posúdiť úspech revidovanej smernice, ako aj pretrvávajúce výzvy spojené s jej vykonávaním. V prípade potreby by sa mohli zvážiť nápravné opatrenia na zabezpečenie úplného vykonávania revidovanej smernice. Do roku 2040 by sa mohlo zvážiť ďalšie hodnotenie s cieľom pripraviť možné preskúmanie smernice.

Plán vykonávania hlavných opatrení zahrnutých v uprednostňovanej možnosti je zhrnutý v tabuľke 2. Do roku 2025 sa zavedú dodatočné monitorovacie činnosti: tieto sa týkajú vypúšťania iného ako z domácností, parametrov súvisiacich so zdravím, hlavných ukazovateľov výkonnosti prevádzkovateľov, a to v spojení s činnosťami, ktorých cieľom je zlepšiť transparentnosť. Zriadia sa vnútroštátne databázy a databázy EÚ, ktoré budú zahŕňať všetky prvky potrebné na kontrolu súladu s právnymi prepismi, a určia sa „zraniteľné a marginalizované osoby“, ako aj opatrenia na zlepšenie prístupu k sanitácii.

Týmto novým článkom sa zavádza povinnosť uskutočniť dodatočné čistenie komunálnych odpadových vôd s cieľom odstrániť čo najširšie spektrum mikropolutantov. Táto povinnosť kvartárneho čistenia sa bude uplatňovať na všetky čističky komunálnych odpadových vôd, ktoré čistia záťaž rovnajúcu sa 100 000 p. k alebo vyššiu, a to najneskôr od 31. decembra 2035. Od 31. decembra 2040 sa bude uplatňovať aj na všetky aglomerácie s p. k. od 10 000 do 100 000 v oblastiach, v ktorých koncentrácia alebo akumulácia mikropolutantov predstavuje riziko pre zdravie ľudí alebo životné prostredie. Členské štáty budú musieť identifikovať tieto oblasti na svojom území podľa kritérií uvedených v tomto článku.

Tento nový článok je v súlade s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie a vykonáva sa ním Aarhuský dohovor so zreteľom na prístup k spravodlivosti. Verejnosť a mimovládne organizácie by mali mať možnosť právne preskúmať rozhodnutia prijaté členskými štátmi podľa tejto smernice.

keďže by sa mala podporovať recyklácia kalu vznikajúceho z čistenia odpadovej vody; keďže likvidácia kalu do povrchových vôd musí byť postupne zastavená;

keďže vypúšťanie biologicky odbúrateľnej priemyselnej odpadovej vody z určitých priemyselných odvetví, ktorá neprechádza čističkami komunálnych odpadových vôd pred vypustením do zberných vôd, by malo podliehať primeraným požiadavkám;

keďže priemyselné odpadové vody vstupujúce do zberných systémov a tiež vypúšťanie odpadovej vody a likvidácia kalu z čističiek komunálnych odpadových vôd by mali podliehať všeobecným nariadeniam a/alebo osobitným povoleniam;

🡻 91/271/EHS odôvodnenie 11

keďže sa má zriadiť výbor, ktorý bude pomáhať Komisii v záležitostiach týkajúcich sa zavádzania tejto smernice a jej prispôsobeniu technickému pokroku,

⇩ nový

(2)Smernicou 91/271/EHS sa stanovuje právny rámec pre zber, čistenie a vypúšťanie komunálnych odpadových vôd a vypúšťanie biologicky odbúrateľných odpadových vôd z určitých priemyselných odvetví. Jej cieľom je chrániť životné prostredie pred nepriaznivým vplyvom vypúšťaných komunálnych odpadových vôd, ktoré sú nedostatočne očistené. Táto smernica by mala naďalej sledovať ten istý cieľ a zároveň prispievať k ochrane verejného zdravia, napríklad keď sa komunálne odpadové vody vypúšťajú do vody určenej na kúpanie alebo do vodných útvarov používaných na odber pitnej vody, alebo keď sa komunálna odpadová voda používa ako ukazovateľ parametrov relevantných pre verejné zdravie. Okrem toho by sa vďaka nej mal zlepšiť prístup k sanitácii a ku kľúčovým informáciám súvisiacim s riadením činností týkajúcich sa zberu a čistenia komunálnych odpadových vôd. Táto smernica by okrem toho mala prispieť k postupnému odstraňovaniu emisií skleníkových plynov z činností spojených so zberom a s čistením komunálnych odpadových vôd, najmä vďaka ďalšiemu znižovaniu emisií dusíka, ale aj podpore energetickej efektívnosti a výroby energie z obnoviteľných zdrojov, a tým by mala prispieť k cieľu dosiahnuť do roku 2050 klimatickú neutralitu stanovenému v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1119.

(3)V roku 2019 Komisia vykonala v rámci Programu regulačnej vhodnosti a efektívnosti hodnotenie smernice Rady 91/271/EHS (ďalej len „hodnotenie“). Z uvedeného preskúmania vyplynulo, že niektoré ustanovenia smernice treba aktualizovať. Identifikovali sa tri dôležité zdroje pretrvávajúcej záťaže znečisťujúcimi látkami v komunálnych odpadových vodách, ktorým by sa dalo zabrániť, a to výpusty dažďovej vody a povrchový odtok z urbanizovaných území, potenciálne nesprávne fungujúce individuálne systémy (t. j. systémy čistenia odpadových vôd z domácností, ktoré nevstupujú do zberných systémov) a malé aglomerácie, ktoré v súčasnosti smernica 91/271/EHS úplne nepokrýva. Uvedené tri zdroje znečistenia predstavujú významný nápor na útvary povrchovej vody v Únii. V správe o hodnotení sa okrem toho zdôraznila aj potreba zlepšiť transparentnosť a riadenie činností v oblasti komunálnych odpadových vôd, zužitkovať príležitosť, ktorú ponúka odvetvie čistenia komunálnych odpadových vôd, a to využiť jeho potenciál na rozvoj energie z obnoviteľných zdrojov, a podniknúť konkrétne kroky smerom k energetickej neutralite v rámci príspevku ku klimatickej neutralite a harmonizovať dohľad nad komunálnymi odpadovými vodami, pokiaľ ide o zdravotné parametre, ako je vírus ochorenia COVID-19 a jeho varianty, v rámci podpory opatrení v oblasti verejného zdravia.

(4)Malé aglomerácie predstavujú významný nápor na 11 % útvarov povrchovej vody v Únii. S cieľom lepšie riešiť znečistenie z takýchto aglomerácií a zabrániť vypúšťaniu neočistených komunálnych odpadových vôd do životného prostredia by rozsah pôsobnosti tejto smernice mal zahŕňať všetky aglomerácie s populačným koeficientom 1 000 (p. k.) a viac.

(5)S cieľom zabezpečiť účinné čistenie komunálnych odpadových vôd pred vypustením do životného prostredia by sa všetky komunálne odpadové vody z aglomerácií s p. k. 1 000 a viac mali zbierať v centralizovaných zberných systémoch. Ak sú takéto systémy už zavedené, členské štáty by mali zabezpečiť, aby boli k nim pripojené všetky zdroje komunálnych odpadových vôd.

(6)Vo výnimočných prípadoch, ak možno preukázať, že zriadenie centralizovaného systému zberu komunálnych odpadových vôd by neprinieslo žiadny prínos pre životné prostredie alebo by s ním boli spojené nadmerné náklady, členské štáty by mali mať možnosť používať na čistenie komunálnych odpadových vôd individuálne systémy, pokiaľ zabezpečia rovnakú úroveň čistenia ako sekundárne a terciárne čistenie. Na tento účel by členské štáty mali zriadiť vnútroštátne registre na identifikáciu individuálnych systémov používaných na ich území a prijať všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby bol návrh takýchto systémov primeraný, aby boli systémy riadne udržiavané a aby boli predmetom pravidelnej kontroly súladu. Členské štáty by mali predovšetkým zabezpečiť, aby individuálne systémy používané na zber a skladovanie komunálnych odpadových vôd boli vodotesné a nepriepustné a aby sa v pravidelných a pevne stanovených intervaloch vykonávalo monitorovanie a kontrola systémov.

(7)Počas dažďov predstavujú výpusty dažďovej vody a povrchový odtok z urbanizovaných území značný zostávajúci zdroj znečisťujúcich látok vypúšťaných do životného prostredia. Očakáva sa, že tieto emisie sa zvýšia v dôsledku kombinovaného vplyvu urbanizácie a postupnej zmeny režimu zrážok súvisiaceho so zmenou klímy. Riešenia na zníženie tohto zdroja znečistenia by sa mali definovať na miestnej úrovni pri zohľadnení osobitných miestnych podmienok. Základom pre ne by malo byť integrované kvantitatívne a kvalitatívne nakladanie s vodami v urbanizovaných územiach. Členské štáty by preto mali zabezpečiť, aby sa na miestnej úrovni vypracovali integrované plány nakladania s komunálnymi odpadovými vodami v prípade všetkých aglomerácií s p. k. 100 000 a viac, keďže na tieto aglomerácie pripadá významný podiel emitovaného znečistenia. Okrem toho by sa mali zaviesť integrované plány nakladania s komunálnymi odpadovými vodami aj v prípade aglomerácií s p. k. od 10 000 do 100 000, kde výpusty dažďovej vody alebo povrchový odtok z urbanizovaných území predstavujú riziko pre životné prostredie alebo verejné zdravie.

(8)S cieľom zabezpečiť, aby integrované plány nakladania s komunálnymi odpadovými vodami boli nákladovo efektívne, je dôležité, aby boli založené na najlepších postupoch používaných vo vyspelých urbanizovaných územiach. Opatrenia, ktoré sa majú zvážiť, by preto mali vychádzať z dôkladnej analýzy miestnych podmienok a mal by sa v rámci nich uprednostňovať preventívny prístup zameraný na obmedzenie zberu neznečistenej dažďovej vody a optimalizáciu využívania existujúcich infraštruktúr. Keďže sa uprednostňuje „zelený“ rozvoj, nové šedé infraštruktúry by sa mali naplánovať len vtedy, keď je to absolútne nevyhnutné. S cieľom chrániť životné prostredie, najmä pobrežné a morské prostredie, a verejné zdravie pred nepriaznivým vplyvom vypúšťaných komunálnych odpadových vôd, ktoré sú nedostatočne očistené, by mali všetky vypúšťané komunálne odpadové vody z aglomerácií s p. k. 1 000 a viac prejsť sekundárnym čistením.

(9)Z hodnotenia vyplynulo, že vďaka vykonávaniu smernice 91/271/EHS sa dosiahlo výrazné zníženie emisií dusíka a fosforu. Podľa hodnotenia sú však čističky komunálnych odpadových vôd stále dôležitým zdrojom, z ktorého sa uvedené znečisťujúce látky dostávajú do životného prostredia, čo priamo vedie k eutrofizácii vodných útvarov a morí v Únii. Časti tohto znečistenia možno zabrániť, keďže technologický pokrok a zavedené najlepšie postupy ukazujú, že limitné hodnoty emisií dusíka a fosforu stanovené v smernici 91/271/EHS sú zastarané a mali by sa sprísniť. Všetkým čističkám komunálnych odpadových vôd s p. k. 100 000 a viac by sa mala systematicky ukladať povinnosť terciárneho čistenia, keďže takéto čističky predstavujú dôležitý zostávajúci zdroj vypúšťania dusíka a fosforu.

(10)Terciárne čistenie by malo byť povinné aj v prípade aglomerácií s p. k. 10 000 a viac, ktorých komunálne odpadové vody sa vypúšťajú v oblastiach, ktoré podliehajú eutrofizácii alebo sú ohrozené eutrofizáciou. S cieľom zabezpečiť koordináciu snahy obmedziť eutrofizáciu na úrovni príslušných povodí v prípade celej plochy povodia by sa v tejto smernici mali uviesť oblasti, v ktorých sa eutrofizácia podľa údajov, ktoré sú v súčasnosti dostupné, považuje za problém. Okrem toho, aby sa zabezpečila koherentnosť medzi príslušnými právnymi predpismi Únie, členské štáty by mali na svojom území identifikovať ďalšie oblasti podliehajúce eutrofizácii alebo ohrozené eutrofizáciou, najmä na základe údajov zozbieraných podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES, smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES a smernice Rady 91/676/EHS. Sprísnenie limitných hodnôt, koherentnejšia a inkluzívnejšia identifikácia oblastí citlivých na eutrofizáciu a povinnosť zabezpečiť terciárne čistenie v prípade všetkých veľkých zariadení spoločne prispejú k obmedzeniu eutrofizácie. Keďže na to budú potrebné dodatočné investície na vnútroštátnej úrovni, členským štátom by sa mal poskytnúť dostatočný čas na zriadenie požadovanej infraštruktúry.

(11)Z najnovších vedeckých poznatkov, z ktorých vychádza niekoľko stratégií Komisie, vyplýva potreba prijať opatrenia na riešenie problému mikropolutantov, ktorých prítomnosť sa v súčasnosti zistila vo všetkých vodách Únie. Niektoré z týchto mikropolutantov sú nebezpečné pre verejné zdravie a životné prostredie aj v malých množstvách. Preto by sa malo zaviesť dodatočné čistenie, t. j. kvartárne čistenie, aby sa zabezpečilo odstránenie veľkého spektra mikropolutantov z komunálnych odpadových vôd. Kvartárne čistenie malo byť v prvom rade zamerané na organické mikropolutanty, ktoré predstavujú významnú časť znečistenia a v prípade ktorých už sú navrhnuté technológie odstraňovania. Čistenie by sa malo uložiť na základe prístupu predbežnej opatrnosti v kombinácii s prístupom založeným na riziku. Kvartárne čistenie by preto mali zabezpečovať všetky čističky komunálnych odpadových vôd s p. k. 100 000 a viac, keďže na tieto zariadenia pripadá významný podiel vypúšťaných mikropolutantov do životného prostredia a odstraňovanie mikropolutantov čističkami komunálnych odpadových vôd v takom rozsahu je nákladovo efektívne. V prípade aglomerácií s p. k. od 10 000 do 100 000 by sa od členských štátov malo vyžadovať, aby uplatňovali kvartárne čistenie v oblastiach identifikovaných ako citlivé na znečistenie mikropolutantmi na základe jasných kritérií, ktoré by sa mali špecifikovať. Takéto oblasti by mali zahŕňať lokality, kde vypúšťanie očistených komunálnych odpadových vôd do vodných útvarov vedie k nízkym zmiešavacím pomerom, alebo kde sa útvary zbernej vody používajú na výrobu pitnej vody alebo ako vody určené na kúpanie. Aby sa nemusela plniť požiadavka na kvartárne čistenie v prípade aglomerácií s p. k. od 10 000 do 100 000, od členských štátov by sa malo vyžadovať, aby na základe štandardizovaného posúdenia rizika preukázali, že neexistujú riziká pre životné prostredie ani verejné zdravie. S cieľom poskytnúť členským štátom dostatok času na plánovanie a realizáciu potrebných infraštruktúr by sa požiadavka na kvartárne čistenie mala postupne zavádzať až do roku 2040 s jasnými priebežnými cieľmi.

(12)Aby sa zabezpečil trvalý súlad s požiadavkami na sekundárne, terciárne a kvartárne čistenie, pokiaľ ide o vypúšťanie vôd z čističiek odpadových vôd, v súlade s požiadavkami tejto smernice by sa mali odoberať vzorky a uvedené vzorky by mali byť v súlade s parametrickými hodnotami, ktoré sa v nej stanovujú. S cieľom zohľadniť možné technické odchýlky vo výsledkoch získaných na základe uvedených vzoriek by sa mal stanoviť maximálny počet vzoriek, ktoré nespĺňajú uvedené parametrické hodnoty.

(13)Kvartárne čistenie potrebné na odstránenie mikropolutantov z komunálnych odpadových vôd bude znamenať dodatočné náklady, ako sú náklady súvisiace s monitorovaním a novým moderným vybavením, ktoré sa má nainštalovať v určitých čističkách komunálnych odpadových vôd. S cieľom pokryť tieto dodatočné náklady a v súlade so zásadou „znečisťovateľ platí“ vyjadrenou v článku 191 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) je nevyhnutné, aby výrobcovia, ktorí uvádzajú na trh Únie výrobky obsahujúce látky, ktoré sa na konci svojej životnosti nachádzajú ako mikropolutanty v komunálnych odpadových vodách (ďalej len „mikropolutanty“), prevzali zodpovednosť za dodatočné čistenie potrebné na odstránenie týchto látok, ktoré vznikli v rámci ich profesionálnej činnosti. Najvhodnejším prostriedkom na dosiahnutie tohto cieľa je systém rozšírenej zodpovednosti výrobcu, pretože by sa vďaka nemu obmedzil finančný vplyv na daňovníkov a poplatky za vodu a zároveň by sa poskytol stimul na vývoj ekologickejších výrobkov. Hlavné zdroje mikropolutantov v súčasnosti predstavujú rezíduá liekov a kozmetických výrobkov, ktoré sa nachádzajú v komunálnych odpadových vodách a ktoré si vyžadujú dodatočné čistenie (kvartárne čistenie). Rozšírená zodpovednosť výrobcu by sa preto mala vzťahovať na tieto dve skupiny výrobkov.

(14)Mala by však existovať možnosť oslobodenia od povinností súvisiacich s rozšírenou zodpovednosťou výrobcu, ak sa výrobky uvádzajú na trh v malých množstvách, t. j. menej ako 2 tony výrobkov, keďže dodatočná administratívna záťaž pre výrobcu by bola v takýchto prípadoch v porovnaní s environmentálnymi prínosmi neúmerná. Oslobodenie by malo byť možné aj vtedy, keď výrobca vie preukázať, že na konci životnosti výrobku nevznikajú žiadne mikropolutanty. Môže ísť napríklad o prípad, keď možno dokázať, že rezíduá výrobku sú v odpadových vodách a životnom prostredí rýchlo biologicky odbúrateľné alebo sa nedostanú do čističiek komunálnych odpadových vôd. Komisia by mala byť splnomocnená prijímať vykonávacie akty s cieľom stanoviť podrobné kritériá identifikácie výrobkov uvádzaných na trh, ktoré na konci svojej životnosti nezanechávajú mikropolutanty v odpadových vodách. Pri vypracúvaní týchto kritérií by Komisia mala zohľadniť vedecké alebo iné dostupné technické informácie vrátane príslušných medzinárodných noriem.

(15)S cieľom zabrániť možným narušeniam vnútorného trhu by sa v tejto smernici mali stanoviť minimálne požiadavky na vykonávanie rozšírenej zodpovednosti výrobcu, zatiaľ čo o praktickej organizácii systému by sa malo rozhodovať na vnútroštátnej úrovni. Príspevky výrobcov by mali byť úmerné množstvám výrobkov, ktoré uvádzajú na trh, a nebezpečnosti ich rezíduí. Príspevky by mali pokrývať, nie však prekračovať náklady na monitorovacie činnosti týkajúce sa mikropolutantov, náklady na zber, podávanie správ a nestranné overovanie štatistických údajov o množstvách a nebezpečnosti výrobkov uvedených na trh a na uplatňovanie kvartárneho čistenia komunálnych odpadových vôd účinným spôsobom a v súlade s touto smernicou. Keďže komunálne odpadové vody sa čistia kolektívne, je vhodné zaviesť požiadavku, aby výrobcovia vstúpili do centralizovanej organizácie, ktorá môže v ich mene plniť ich povinnosti týkajúce sa rozšírenej zodpovednosti výrobcu.

(16)Z hodnotenia takisto vyplynulo, že odvetvie čistenia odpadových vôd ponúka príležitosť výrazne znížiť vlastnú spotrebu energie a vyrábať energiu z obnoviteľných zdrojov, napríklad tým, že sa v čističkách komunálnych odpadových vôd lepšie využijú dostupné plochy na výrobu slnečnej energie alebo že sa z kalu bude vyrábať bioplyn. Hodnotenie takisto poukazuje na to, že bez jasných právnych záväzkov možno v tomto odvetví očakávať len čiastočný pokrok. V tejto súvislosti by sa od členských štátov malo vyžadovať, aby zabezpečili, že množstvo celkovej ročnej energie spotrebované všetkými čističkami komunálnych odpadových vôd na ich území, ktoré čistia záťaž 10 000 p. k. a viac, nie je vyššie ako množstvo energie z obnoviteľných zdrojov v zmysle vymedzenia v článku 2 bode 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/2001, ktoré tieto čističky komunálnych odpadových vôd vyrobia. Tento cieľ by sa mal postupne s priebežnými cieľmi dosiahnuť do 31. decembra 2040. Dosiahnutie tohto cieľa energetickej neutrality prispeje k 46 % zníženiu emisií skleníkových plynov (GHG) z tohto odvetvia, ktorým možno predísť, a zároveň podporí dosiahnutie cieľov klimatickej neutrality do roku 2050 a súvisiacich vnútroštátnych cieľov, ako aj cieľov Únie [ako sú ciele stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/842]. Znížiť energetickú závislosť Únie, čo je jeden z cieľov vyjadrených v pláne Komisie „Repower EU“, pomôže aj podpora výroby bioplynu alebo slnečnej energie v rámci EÚ a zároveň zlepšovanie opatrení v oblasti energetickej efektívnosti v súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti, čo znamená, že pri formovaní energetickej politiky a prijímaní príslušných investičných rozhodnutí sa čo najdôslednejšie zohľadňujú opatrenia efektívne z hľadiska nákladov a úspory energie. Je to aj v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/844 a so smernicou (EÚ) 2018/2001, v ktorých sa miesta čistenia komunálnych odpadových vôd považujú za oblasti vhodné na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov, čo znamená miesto označené ako osobitne vhodné na inštaláciu zariadení na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov. V záujme dosiahnutia cieľa energetickej neutrality prostredníctvom optimálnych opatrení v prípade každej čističky komunálnych odpadových vôd a zberného systému by členské štáty mali zabezpečiť, aby sa v súlade s článkom 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/27/EÚ vykonávali každé štyri roky energetické audity. Uvedené audity by mali zahŕňať identifikáciu potenciálu nákladovo efektívneho využívania alebo nákladovo efektívnej výroby energie z obnoviteľných zdrojov podľa kritérií stanovených v prílohe VI k smernici 2012/27/EÚ.