Návrh rozhodnutie Rady o uzavretí protokolu o vykonávaní alpského dohovoru v oblasti dopravy v mene Spoločenstva (Protokol o doprave) /* KOM/2008/0895 v konečnom znení - CNS 2008/0262 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 23.12.2008 KOM(2008) 895 v konečnom znení 2008/0262 (CNS) Návrh ROZHODNUTIE RADY o uzavretí protokolu o vykonávaní alpského dohovoru v oblasti dopravy v mene Spoločenstva (Protokol o doprave) (predložená Komisiou) DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT Mnohé problémy v oblasti životného prostredia sú takej povahy, že prekračujú hranice štátov a môžu sa účinne vyriešiť iba prostredníctvom medzinárodnej spolupráce. Z tohto dôvodu sa v Zmluve o ES ustanovuje, že jedným z kľúčových cieľov politiky Európskeho spoločenstva (ES) v oblasti životného prostredia je podporovať opatrenia na medzinárodnej úrovni, ktoré sa zaoberajú regionálnymi problémami v oblasti životného prostredia. Jedným z cieľov politiky Spoločenstva v oblasti dopravy je podpora opatrení na medzinárodnej úrovni na riešenie regionálnych a európskych problémov, ktoré bránia trvalo udržateľnej mobilite v oblasti dopravy a predstavujú riziká pre životné prostredie. Opatrenia dopravnej politiky majú rozhodujúci vplyv na hospodársky rast, sociálny blahobyt obyvateľstva a životné prostredie. Európske spoločenstvo 7. novembra 1991 podpísalo v Salzburgu Dohovor o ochrane Álp, Alpský dohovor. Spoločenstvo ratifikovalo tento dohovor rozhodnutím Rady 96/191/ES z 26. februára 1996[1]. Dohovor nadobudol platnosť 4. apríla 1998. Ďalšími zmluvnými stranami sú Rakúsko, Francúzsko, Nemecko, Taliansko, Lichtenštajnsko, Monako, Slovinsko a Švajčiarsko. Podľa článku 2 ods. 2 a 3 Alpského dohovoru sú konkrétne opatrenia na dosiahnutie týchto cieľov stanovené v rôznych protokoloch. Ratifikovaním Alpského dohovoru sa ES zaviazalo plniť záväzky vyplývajúce z tohto dohovoru. Protokol o doprave bol prijatý 24.-26. mája 2000 pri príležitosti 16. zasadnutia Stáleho výboru Alpského dohovoru. 2. SPOLOčENSTVO A PROTOKOL O DOPRAVE Protokol o doprave predstavuje rámec založený na zásadách opatrnosti a prevencie a zásade „znečisťovateľ platí“ na zabezpečenie trvalo udržateľnej mobility a ochrany životného prostredia pre všetky druhy dopravy v alpskej oblasti podľa článku 2 Alpského dohovoru. Keďže alpský región je ekologicky veľmi citlivou oblasťou, ES musí tejto oblasti venovať viac pozornosti a musí riešiť jej problémy primeraným spôsobom. Všeobecnými cieľmi Protokolu o doprave je: znížiť objem a nebezpečenstvo alpskej a transalpskej dopravy predovšetkým presunutím väčšej časti dopravy, najmä nákladnej, na železničnú dopravu najmä prostredníctvom vytvorenia vhodných infraštruktúr a stimulov v súlade s trhovými zásadami; zabezpečiť alpskú a transalpskú dopravu pri ekonomicky únosných nákladoch zvyšovaním účinnosti dopravných systémov a podporou tých druhov dopravy, ktoré sú najohľaduplnejšie k životnému prostrediu a najhospodárnejšie z hľadiska prírodných zdrojov; a zabezpečiť spravodlivú hospodársku súťaž medzi jednotlivými druhmi dopravy. Ustanovenia Protokolu o doprave sú v súlade so spoločnou dopravnou politikou Spoločenstva a plne podporujú nedávno prijatý prístup Komisie „Doprava šetrnejšia k životnému prostrediu“[2]. Protokol bol podpísaný všetkými členskými krajinami Alpského dohovoru; Spoločenstvo rozhodlo o podpísaní Protokolu o doprave 12. októbra 2006[3]. Rakúsko, Nemecko, Francúzsko, Slovinsko a Lichtenštajnsko protokol ratifikovali a tento protokol pre ne nadobudol platnosť. Taliansko, Monako a Švajčiarsko sa v súčasnosti usilujú o ratifikáciu Protokolu o doprave. Vzhľadom na výnimočné okolnosti tohto prípadu a na dlhú lehotu, ktorá uplynula od podpísania, by teraz malo aj Európske spoločenstvo čo najskôr ratifikovať protokol. Komisia sa domnieva, že ratifikáciou Protokolu o vykonávaní alpského dohovoru v oblasti dopravy si Európske spoločenstvo nielen splní svoje povinnosti podľa medzinárodného práva, ale okrem toho vyšle dôležitý politický signál všetkým zmluvným stranám, že ratifikácia protokolu by sa mala stať prioritou. Hlavnú právomoc má Spoločenstvo. Vzhľadom na dopravné otázky je právnym základom Protokolu o doprave článok 71 Zmluvy o ES. 3. ZÁVER Alpský dohovor a najmä Protokol o doprave sú nástrojmi, ktoré pomôžu Európskemu spoločenstvu dosiahnuť jeho ciele trvalo udržateľnej politiky v rozsiahlej a veľmi citlivej cezhraničnej zóne. Európske spoločenstvo sa zaviazalo plniť ciele dohovoru a jeho protokolov. Podpísanie Protokolu o doprave bolo jasným potvrdením tohto záväzku. Ratifikácia tohto protokolu Európskym spoločenstvom by zdôraznila jeho úsilie podporiť trvalo udržateľný rozvoj v tomto dôležitom horskom regióne. 2008/0262 (CNS) Návrh ROZHODNUTIE RADY o uzavretí protokolu o vykonávaní alpského dohovoru v oblasti dopravy v mene Spoločenstva (Protokol o doprave) RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 71 v spojení s prvou vetou prvého pododseku článku 300 ods. 2, so zreteľom na návrh Komisie[4], so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[5], keďže: (1) Dohovor o ochrane Álp (Alpský dohovor) bol uzavretý v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 96/191/ES z 26. februára 1996[6]. (2) Rada vo svojom rozhodnutí 2007/799/ES z 12. októbra 2006 rozhodla v mene Európskeho spoločenstva o podpísaní Protokolu o vykonávaní alpského dohovoru v oblasti dopravy (Protokolu o doprave)[7]. (3) Protokol je dôležitým krokom pri vykonávaní Alpského dohovoru a Európske spoločenstvo sa zaviazalo plniť ciele tohto dohovoru. (4) Hospodárske, sociálne a ekologické problémy alpskej oblasti, ktoré sa neobmedzujú na územie jedného štátu, zostávajú hlavnou úlohou, ktorú je v tejto veľmi citlivej oblasti potrebné riešiť. (5) Protokol o doprave predstavuje rámec založený na zásadách opatrnosti a prevencie a zásade „znečisťovateľ platí“ na zabezpečenie trvalo udržateľnej mobility a ochrany životného prostredia pre všetky druhy dopravy v alpskej oblasti podľa článku 2 Alpského dohovoru. (6) Ustanovenia Protokolu o doprave sú v súlade so spoločnou dopravnou politikou Spoločenstva a plne podporujú nedávno prijatý prístup Komisie „Doprava šetrnejšia k životnému prostrediu“[8]. (7) Ratifikácia Protokolu o doprave by posilnila cezhraničnú spoluprácu s krajinami nepatriacimi do EÚ - Švajčiarskom, Lichtenštajnskom a Monakom. To by pomohlo zabezpečiť, aby sa na cieľoch Európskeho spoločenstva podieľali regionálni partneri a aby sa takéto iniciatívy vzťahovali na celú alpskú oblasť. (8) Je preto vhodné, aby Európske spoločenstvo tento protokol schválilo. ROZHODLA TAKTO: Článok 1 Protokol o vykonávaní Alpského dohovoru v oblasti dopravy podpísaný 31. októbra 2000 v Luzerne sa týmto schvaľuje v mene Európskeho spoločenstva. Znenie protokolu je pripojené k tomuto rozhodnutiu. Článok 2 Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é), aby uložila(-i) v mene Spoločenstva listinu o schválení u Rakúskej republiky v súlade s článkom 24 protokolu. Článok 3 Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie . V Bruseli Za Radu predseda PRÍLOHA PROTOKOL O VYKONÁVANÍ ALPSKÉHO DOHOVORU Z ROKU 1991 V OBLASTI DOPRAVY (PROTOKOL O DOPRAVE) Preambula Spolková republika Nemecko, Francúzska republika, Talianska republika, Lichtenštajnské kniežatstvo, Monacké kniežatstvo, Rakúska republika, Švajčiarska konfederácia Slovinská republika a Európske spoločenstvo – v súlade so svojou úlohou vykonávať komplexnú politiku ochrany a trvalo udržateľného rozvoja alpského regiónu vyplývajúcou z Dohovoru o ochrane Álp (Alpský dohovor) zo 7. novembra 1991, v súlade so svojimi povinnosťami vyplývajúcimi z článku 2 ods. 2 a 3 Alpského dohovoru, uvedomujúc si, že ekosystémy a krajina alpského regiónu sú obzvlášť citlivé, že jeho geografické podmienky a topografia môžu pravdepodobne viesť k zvýšeniu znečistenia a hluku a že obsahuje jedinečné prírodne zdroje a jedinečné kultúrne dedičstvo, uvedomujúc si, že ak sa neprijmú vhodné opatrenia, doprava a environmentálne škody, ktoré spôsobuje, budú ďalej narastať v dôsledku ďalšej integrácie trhov, socio-ekonomického rozvoja a rekreačných aktivít, súc presvedčené, že miestne obyvateľstvo musí byť schopné určiť svoj vlastný plán sociálneho, kultúrneho a hospodárskeho rozvoja a zúčastniť sa na jeho realizácii v existujúcom inštitucionálnom rámci, uvedomujúc si, že doprava vplýva na životné prostredie a že environmentálne škody, ktoré spôsobuje, majú stále väčší negatívny dosah na ekológiu, zdravie a bezpečnosť a predstavujú pre ne stále väčšie riziká, ktorými je potrebné zaoberať sa spoločne, uvedomujúc si, že je potrebné zaviesť prísnejšie bezpečnostné opatrenia pre prepravu nebezpečného materiálu, uvedomujúc si, že je potrebné vytvoriť komplexné podmienky na pozorovanie, výskum, poskytovanie informácií a poradenstva s cieľom stanoviť prepojenie medzi dopravou, zdravím, životným prostredím a hospodárskym rozvojom a jasne poukázať na potrebu znížiť environmentálne škody, uvedomujúc si, že na dopravnej politike v alpskom regióne, ktorá by bola založená na zásade trvalej udržateľnosti, majú záujem tak miestni obyvatelia, ako aj obyvatelia iných regiónov a tiež že je potrebné zachovať alpské oblasti ako obývané územie a zároveň ako prírodný a hospodársky región, uvedomujúc si, že na jednej strane sa nedostatočne využíva potenciál, ktorý predstavujú jednotlivé druhy dopravy, a na druhej strane sa nedostatočne zohľadňuje dôležitosť infraštruktúr pre dopravné systémy, ktoré sú ohľaduplnejšie voči životnému prostrediu (ako napríklad železničná doprava, vnútrozemská vodná a námorná doprava a kombinovaná doprava), ani nadnárodná kompatibilita a použiteľnosti rôznych dopravných prostriedkov, a že je preto potrebné optimalizovať tieto dopravné systémy výrazným posilnením sietí v alpskom regióne a mimo neho, uvedomujúc si, že rozhodnutia v oblasti regionálneho plánovania a hospodárskej politiky, ktoré sa prijímajú v alpskom regióne a mimo neho, majú veľký vplyv na rozvoj dopravy v Alpách, želajúc si rozhodujúcim spôsobom prispieť k trvalo udržateľnému rozvoju a k zvýšeniu kvality života znížením objemu dopravy, riadením dopravy spôsobom, ktorý je ohľaduplnejší voči životnému prostrediu, a zvýšením účinnosti a efektívnosti existujúcich dopravných systémov, súc presvedčené, že je potrebné zosúladiť hospodárske záujmy, sociálne potreby a environmentálne požiadavky, patrične zohľadňujúc dvojstranné a mnohostranné dohovory, ktoré uzavreli zmluvné strany s Európskym spoločenstvom, najmä v oblasti dopravy, súc presvedčené, že isté problémy sa dajú vyriešiť len na cezhraničnej úrovni a vyžadujú spoločné opatrenia alpských štátov – sa dohodli takto: Kapitola I Všeobecné ustanovenia Článok 1 Ciele 1. Zmluvné strany sa zaväzujú k vykonávaniu trvalo udržateľnej dopravnej politiky, ktorá: a) prispeje k zmenšeniu negatívnych vplyvov alpskej a transalpskej dopravy a rizík, ktoré spôsobuje, na úroveň, ktorá nie je škodlivá pre ľudí, flóru a faunu a ich prostredie a obydlia, okrem iného tak, že prenesie rastúci objem dopravy, najmä nákladnej, na železničnú dopravu najmä prostredníctvom vytvorenia vhodných infraštruktúr a stimulov v súlade s trhovými zásadami; b) prispeje k trvalo udržateľnému rozvoju obydlí a hospodárskych oblastí, v ktorých prebývajú a pracujú ľudia žijúci v alpskom regióne, vykonávaním dopravnej politiky, ktorá zahŕňa všetky druhy dopravy a je harmonizovaná medzi rôznymi zmluvnými stranami; c) pomôže znížiť každý vplyv, ktorý by mohol ohroziť úlohu a prírodné zdroje alpského regiónu, ktorého význam prekračuje hranice alpskej oblasti, a jeho prírodné a kultúrne dedičstvo, a pokiaľ to bude možné zabrániť týmto vplyvom; d) zabezpečí alpskú a transalpskú premávku za ekonomicky únosné náklady zvyšovaním účinnosti dopravných systémov a podporou tých druhov dopravy, ktoré sú najohľaduplnejšie k životnému prostrediu a najhospodárnejšie z hľadiska prírodných zdrojov; e) zabezpečí spravodlivú hospodársku súťaž medzi jednotlivými druhmi dopravy. 2. Zmluvné strany sa zaväzujú rozvíjať dopravný sektor na základe zásady opatrnosti, zásady prevencie a zásady „znečisťovateľ platí“. Článok 2 Vymedzenie pojmov Na účely tohto protokolu: „Transalpská doprava“ je doprava po trasách, ktorých počiatočný a konečný bod sa nachádza mimo alpského regiónu. „Alpská doprava“ je doprava po trasách, ktorých počiatočný a konečný bod sa nachádza v alpskom regióne (vnútrozemská doprava), ako aj doprava po trasách, ktorých počiatočný alebo konečný bod sa nachádza v alpskom regióne. „Znesiteľné negatívne vplyvy a riziká“ sú negatívne vplyvy a riziká, ktoré sa určia v posúdení vplyvu na životné prostredie a analýze rizík uskutočnených s cieľom zastaviť ďalší nárast negatívnych vplyvov a rizík a v prípade potreby znížiť ich prostredníctvom vhodných opatrení, ktoré by sa týkali nových stavebných prác, ako aj súčasných infraštruktúr, ktoré výrazným spôsobom ovplyvňujú krajinu. „Vonkajšie náklady“ sú náklady, ktoré neznáša príjemca tovaru alebo služieb. Zahrňujú náklady na infraštruktúru, ak je jej využívanie bezplatné, náklady týkajúce sa znečistenia životného prostredia a hluku a náklady za škody, ktoré doprava spôsobila ľuďom a na majetku. „Nové stavebné práce veľkého rozsahu, prestavby alebo závažné rozšírenie existujúcich dopravných infraštruktúr“ sú projekty v oblasti infraštruktúry s vplyvom, ktorý v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi o posúdení vplyvu alebo platnými medzinárodnými dohovormi podlieha posúdeniu vplyvu na životné prostredie. „Veľkokapacitné cesty“ sú všetky diaľnice a cesty s dvoma alebo viacerými jazdnými pruhmi bez križovatiek alebo všetky cesty s podobným dopravným vplyvom ako diaľnice. „Ciele v oblasti kvality životného prostredia“ sú ciele, ktoré popisujú kvalitatívnu úroveň životného prostredia, ktorá sa má dosiahnuť, pričom sa patrične zohľadňujú vplyvy na ekosystémy. Definujú z materiálneho, geografického a časového hľadiska (aktualizovateľné) kvalitatívne kritéria pre ochranu prírodného a kultúrneho dedičstva. „Normy pre oblasť kvality životného prostredia“ sú špecifické normy, pomocou ktorých sa dajú dosiahnuť ciele v oblasti kvality životného prostredia. Určujú ciele uplatniteľné na určité parametre, meracie postupy alebo všeobecné požiadavky. „Ukazovatele kvality životného prostredia“ sú ukazovatele, ktoré umožňujú merať alebo hodnotiť súčasný stav environmentálnych škôd a predpovedať každú zmenu. „Zásada opatrnosti“ je zásada, na základe ktorej by sa opatrenia zamerané na zabránenie vážnym alebo nezvrátiteľným vplyvom na zdravie a životné prostredie, ich kontrolu alebo zníženie nemali odkladať na neskoršie obdobie na základe argumentu, že vedecký výskum ešte jasne nepotvrdil vzťah príčiny a vplyvu medzi dotknutými látkami a ich potenciálnou škodlivosťou pre zdravie a životné prostredie. „Zásada ‚znečisťovateľ platí‘“ vrátane prijatia zodpovednosti za spôsobené vplyvy je zásada, na základe ktorej má znečisťovateľ znášať náklady na predchádzanie environmentálnym škodám, ich kontrolu a znižovanie a na vrátenie životného prostredia do prijateľného stavu. Znečisťovateľ by mal v rámci možnosti znášať celkovú výšku nákladov spojených s vplyvom dopravy na zdravie a životné prostredie. „Štúdia vhodnosti“ je zisťovanie, v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, vhodnosti projektov z hľadiska dopravnej politiky, ako aj ekonomického, environmentálneho a socio-kultúrneho vplyvu, počas plánovania nových stavebných prác veľkého rozsahu, prestavieb alebo závažných rozšírení existujúcich dopravných infraštruktúr. Článok 3 Trvalo udržateľná doprava a mobilita 1. S cieľom umožniť trvalo udržateľný rozvoj dopravy sa zmluvné strany zaväzujú potlačiť prostredníctvom spoločnej dopravnej a environmentálnej politiky negatívne vplyvy a riziká súvisiace s dopravou, pričom zohľadnia: a) dôležitosť životného prostredia, aby sa: aa) využívanie prírodných zdrojov znížilo na úroveň, ktorá, pokiaľ je to možné, nepresahuje ich prirodzenú schopnosť regenerácie; bb) škodlivé emisie znížili na úroveň, ktorá nepoškodzuje absorpčnú kapacitu dotknutého prostredia; cc) obmedzilo vypúšťanie látok do životného prostredia s cieľom zabrániť poškodeniu environmentálnych štruktúr a cyklov prírodných materiálov; b) požiadavky obyvateľov s cieľom: aa) umožniť dostupnosť, pokiaľ ide o osoby, prácu, tovar a služby, pričom by sa účinne chránilo životné prostredie, šetrila energia a priestor a spĺňali základné potreby obyvateľstva; bb) zabrániť ohrozovaniu zdravia ľudí a znížiť riziko environmentálnych katastrof a počet a závažnosť havárií; c) dôležitosť ekonomických kritérií s cieľom: aa) zvýšiť ziskovosť dopravného sektoru a internalizovať vonkajšie náklady; bb) podporiť optimálne využívanie existujúcich infraštruktúr; cc) posilniť zamestnanosť v prosperujúcich podnikoch v rôznych hospodárskych odvetviach; d) potrebu prijať prísnejšie opatrenia proti hluku vzhľadom na osobitnú topografiu Álp. 2. Zmluvné strany sa v súlade s vnútroštátnymi a medzinárodnými platnými právnymi predpismi v oblasti dopravy zaväzujú, že vypracujú národné, regionálne a miestne stratégie, ciele a opatrenia, ktoré a) zohľadnia rôzne environmentálne, ekonomické a socio-kultúrne údaje a rôzne potreby; b) umožnia znížiť environmentálne škody, ktoré spôsobuje doprava, zavedením ekonomických nástrojov spolu s opatreniami pre regionálne plánovanie a plánovanie v oblasti dopravy. Článok 4 Zohľadnenie cieľov v iných politikách 1. Zmluvné strany sa zaväzujú zohľadniť ciele tohto protokolu vo svojich ďalších politikách. 2. Zmluvné strany sa zaväzujú predvídať a vyhodnocovať vplyvy iných politík, stratégií a koncepcií vykonávaných mimo oblasti dopravy. Článok 5 Účasť regionálnych a miestnych orgánov 1. Zmluvné strany podporujú medzinárodnú spoluprácu medzi príslušnými inštitúciami s cieľom nájsť najlepšie cezhraničné riešenia a dosiahnuť dohodu o harmonizovaných riešeniach. 2. Každá zmluvná strana stanoví v rámci svojho inštitucionálneho rámca najlepšiu úroveň koordinácie a spolupráce medzi priamo dotknutými inštitúciami a regionálnymi orgánmi s cieľom podporiť solidaritu v zodpovednosti, najmä v záujme využívania a rozvoja synergií pri vykonávaní dopravných politík opatrení, ktoré z nich vyplývajú. 3. Priamo dotknuté regionálne a miestne orgány sú v rámci rozsahu svojich právomocí a existujúceho inštitucionálneho rámca zapojené do prípravy a vykonávania týchto politík a opatrení v ich rôznych štádiách. Článok 6 Posilnené vnútroštátne predpisy Zmluvné strany môžu na účely ochrany ekologicky citlivého alpského regiónu a bez toho, aby boli dotknuté platné medzinárodné dohovory, prijímať opatrenia, ktoré idú nad rámec opatrení ustanovených v tomto protokole, vzhľadom na osobitné situácie, ktoré súvisia s ich prírodnými oblasťami, alebo z dôvodu verejného zdravia, bezpečnosti alebo ochrany životného prostredia. Kapitola II Špecifické opatrenia A) Stratégie, koncepcie, projekty Článok 7 Všeobecná stratégia dopravnej politiky 1. Zmluvné strany sa s cieľom zabezpečiť trvalú udržateľnosť zaväzujú podporovať racionálne a bezpečné riadenie dopravy, najmä v rámci harmonizovaných cezhraničných sietí s cieľom: a) zabezpečiť dobrú koordináciu medzi rôznymi druhmi dopravy a dopravnými prostriedkami a podporiť intermodalitu; b) optimalizovať využívanie existujúcich dopravných systémov a infraštruktúr v Alpách vrátane využívania elektronického prenosu údajov a ukladať na znečisťovateľov vonkajšie náklady a náklady na infraštruktúru, pokiaľ je to možné podľa spôsobených škôd. c) podporiť prostredníctvom štrukturálnych opatrení a opatrení regionálneho plánovania prechod k dopravným prostriedkom pre osobnú dopravu a prepravu tovaru, ktoré sú ohľaduplnejšie voči životnému prostrediu, a k intermodálnym dopravným systémom; d) prispieť k zníženiu objemu dopravy. 2. Zmluvné strany sa zaväzujú prijať opatrenia potrebné na zabezpečenie, pokiaľ to bude možné: a) ochrany komunikačných trás pred prírodnými nebezpečenstvami; b) ochrany osôb a životného prostredia v oblastiach obzvlášť poškodených dopravou; c) postupného znižovania emisií škodlivých látok a hluku u všetkých druhov dopravy, a to aj prostredníctvom využitia najlepších dostupných technológií; d) väčšej bezpečnosti v doprave. Článok 8 Hodnotenie a medzivládny konzultačný postup 1. Zmluvné strany sa zaväzujú, že v prípade nových stavebných prác veľkého rozsahu, prestavieb alebo závažných rozšírení existujúcich dopravných infraštruktúr vypracujú štúdie vhodnosti, posúdenia vplyvu na životné prostredie a analýzy rizík a zhodnotia tieto výsledky s ohľadom na ciele stanovené v tomto protokole. 2. Dopravná infraštruktúra v Alpách sa musí plánovať koordinovaným a jednotným spôsobom. Každá zmluvná strana sa zaväzuje, že v prípade projektov s významným cezhraničným vplyvom sa bude spoločne radiť s ostatnými dotknutými zmluvnými stranami, a to najneskôr po predložení štúdií. Tieto ustanovenia sa nevzťahujú na právo každej zmluvnej strany budovať dopravnú infraštruktúru, ktorú schválila v súlade so svojím vnútroštátnym právnym poriadkom v čase prijatia tohto protokolu alebo ktorej výstavba je potrebná v súlade s právom. 3. Zmluvné strany vyzývajú podniky vo svojich krajinách, aby vo zvýšenej miere zohľadňovali dopravnú politiku vo svojom environmentálnom manažmente. B) Technické opatrenia Článok 9 Verejná doprava Zmluvné strany sa na účely trvalo udržateľného zachovania a zlepšenia obytnej štruktúry, hospodárskej organizácie Álp, a ich príťažlivosti z hľadiska rekreácie a trávenia voľného času zaväzujú, že budú podporovať vytváranie a rozvoj užívateľsky jednoduchých systémov verejnej dopravy prispôsobených životnému prostrediu. Článok 10 Železničná doprava a vnútrozemská vodná a námorná doprava 1. Na účely lepšieho využitia osobitnej schopnosti železníc spĺňať požiadavky na dopravu na dlhé vzdialenosti a na účely využitia železničnej siete na hospodársku činnosť a turizmus v Alpách zmluvné strany v rámci svojich právomocí podporujú: a) zlepšenie železničnej infraštruktúry prostredníctvom výstavby a rozvoja dôležitých transalpských železničných trás vrátane spojovacích trás a vhodných terminálov; b) ďalšiu optimalizáciu železničných podnikov a ich modernizáciu, najmä na účely cezhraničnej dopravy; c) prijatie opatrení na presun nákladnej dopravy na dlhé vzdialenosti na železnicu a ďalšiu harmonizáciu poplatkov za používanie dopravnej infraštruktúry; d) intermodálne dopravné systémy a ďalší rozvoj železničnej dopravy; e) zvýšené využívanie železníc a vytváranie užívateľsky jednoduchých synergií medzi osobnou dopravou na dlhé vzdialenosti, regionálnou dopravou a miestnou dopravou. 2. Zmluvné strany podporujú úsilie o zvýšenie využívania vnútrozemskej vodnej a námornej dopravy s cieľom znížiť objem cestnej a železničnej nákladnej dopravy. Článok 11 Cestná doprava 1. Zmluvné strany nezačnú výstavbu žiadnych nových, veľkokapacitných ciest pre transalpskú dopravu. 2. Môžu sa budovať veľkokapacitné cestné projekty pre alpskú dopravu za predpokladu, že: a) ciele stanovené v článku 2 ods. 2 písm. j) Alpského dohovoru sa dajú dosiahnuť vhodnými opatreniami opatrnosti a kompenzačnými opatreniami stanovenými v posúdení vplyvu na životné prostredie; b) požiadavky na dopravu sa nedajú splniť lepším využívaním existujúcich cestných a železničných kapacít, rozšírením alebo vybudovaním nových infraštruktúr železničnej dopravy a vnútrozemskej vodnej a námornej dopravy, zlepšením kombinovanej dopravy, ani žiadnou inou organizáciou dopravy; c) výsledky štúdie vhodnosti preukážu, že projekt je ekonomicky životaschopný, riziká sú vyhodnotené a výsledok posúdenia vplyvu na životné prostredie je kladný; d) sa zohľadnilo regionálne plánovanie a/alebo programy a hľadisko trvalo udržateľného rozvoja. 3. Vzhľadom na geografickú štruktúru a osobitnú organizáciu alpského regiónu, v ktorom prepravnú funkciu nemôže vždy dostatočne zabezpečiť výlučne verejná doprava, však zmluvné strany uznávajú potrebu vytvárať a zachovávať vo vzdialených oblastiach dostatočné dopravné infraštruktúry pre fungovanie súkromnej dopravy. Článok 12 Letecká doprava 1. Zmluvné strany sa zaväzujú znížiť v maximálnej miere environmentálne škody spôsobované leteckou dopravou vrátane hluku z lietadiel bez toho, aby ju presunuli do iných regiónov. Vzhľadom na ciele stanovené v tomto protokole sa usilujú o obmedzenie alebo prípadne zákaz zhadzovania nákladu z lietadiel mimo letísk. Na účely ochrany divej fauny príjmu zmluvné strany opatrenia s cieľom stanoviť časové a priestorové obmedzenia pre bezmotorovú leteckú rekreačnú dopravu. 2. Zmluvné strany sa zaväzujú, že zlepšia systémy verejnej dopravy s cieľom prepojiť letiská na okraji Álp s rôznymi alpskými regiónmi, aby bolo možné uspokojiť požiadavky na dopravu bez ďalšieho poškodzovania životného prostredia. V tejto súvislosti zmluvné strany v maximálnej miere obmedzia výstavbu nových letísk a rozširovanie veľkého rozsahu existujúcich letísk v Alpách. Článok 13 Turistické zariadenia 1. Vzhľadom na ciele tohto protokolu sa zmluvné strany zaväzujú, že zhodnotia vplyv dopravy, ktorá súvisí s novými turistickými zariadeniami, a že v prípade potreby príjmu opatrenia opatrnosti alebo kompenzačné opatrenia s cieľom splniť ciele stanovené v tomto alebo iných protokoloch. V tomto prípade sa uprednostní verejná doprava. 2. Zmluvné strany podporujú vytváranie a zachovávanie oblastí so slabou alebo žiadnou premávkou, zákaz vjazdu automobilom do určitých turistických stredísk a opatrenia, ktoré budú viesť turistov k tomu, aby nepricestovali automobilom ani ich nepoužívali. Článok 14 Skutočné náklady V snahe ovplyvniť rozdelenie dopravy medzi jej jednotlivé druhy dôkladnejším zohľadnením skutočných nákladov na jednotlivé druhy dopravy sa zmluvné strany dohodli, že budú uplatňovať zásadu „znečisťovateľ platí“ a podporovať vytvorenie a používanie systému na výpočet nákladov na infraštruktúru a vonkajších nákladov. Cieľom je postupné zavedenie systémov spoplatnenia špecifických pre dopravu, aby sa tieto skutočné náklady pokryli spravodlivo a aby: a) sa podporilo používanie druhov dopravy a dopravných prostriedkov, ktoré sú najohľaduplnejšie k životnému prostrediu; b) sa dosiahlo vyváženejšie využívanie dopravnej infraštruktúry; c) sa poskytli stimuly pre väčšie využitie príležitostí na zníženie environmentálnych a socio-ekonomických nákladov prostredníctvom štrukturálnych opatrení a opatrení regionálneho plánovania, ktoré majú vplyv na dopravu. C) Monitorovanie a kontrola Článok 15 Ponuka a využívanie dopravnej infraštruktúry 1. Zmluvné strany sa zaväzujú, že budú v referenčnom dokumente zaznamenávať a pravidelne aktualizovať stav, vývoj a využívanie alebo zlepšenie veľkokapacitnej dopravnej infraštruktúry a dopravných systémov a pokles environmentálnych škôd. Na tento účel použijú jednotnú výstupnú formu. 2. Zmluvné strany na základe uvedeného referenčného dokumentu posúdia, v akom rozsahu prispeli vykonávacie opatrenia k dosiahnutiu a ďalšiemu rozvoju cieľov stanovených v Alpskom dohovore, a najmä v tomto protokole. Článok 16 Ciele, normy a ukazovatele v oblasti kvality životného prostredia 1. Zmluvné strany ustanovia a zavedú ciele v oblasti kvality životného prostredia na účely zavedenia udržateľných dopravných prostriedkov. 2. Zhodujú sa, že je potrebné stanoviť vhodné normy a ukazovatele týkajúce sa špecifických požiadaviek alpského regiónu. 3. Účelom uplatňovania týchto noriem a ukazovateľov je meranie zmien, ktoré vyplynuli zo škôd spôsobených dopravou a ktoré ovplyvňujú životné prostredie a zdravie. Kapitola III Koordinácia, výskum, odborná príprava a informovanie Článok 17 Koordinácia a informovanie Zmluvné strany súhlasia, že v prípade potreby sa stretnú, aby: a) zhodnotili vplyv opatrení prijatých na základe tohto protokolu; b) sa vzájomne radili pred prijatím každého závažného rozhodnutia, ktoré sa týka dopravnej politiky a ktoré by mohlo mať vplyv na iné zmluvné štáty; c) podporili výmenu informácií o vykonávaní tohto protokolu, pričom sa prednostne využijú existujúce informačné systémy; d) dosiahli dohodu pred prijatím každého závažného rozhodnutia, ktoré sa týka dopravnej politiky, a to najmä s cieľom začleniť ho do politiky harmonizovaného cezhraničného regionálneho plánovania. Článok 18 Výskum a pozorovanie 1. Zmluvné strany úzko spolupracujú pri podpore a harmonizácii výskumu a systematického pozorovania interakcie medzi dopravou a životným prostredím v Alpách a špecifického technologického vývoja, ktorým sa dosiahne zvýšenie ekonomickej účinnosti dopravných systémov, ktoré sú ohľaduplné voči životnému prostrediu. 2. Výsledky spoločného výskumu a pozorovania sa patrične zohľadnia pri posudzovaní vykonávania protokolu, najmä s cieľom vypracovať metódy a kritéria, ktoré umožnia definovať trvalo udržateľný rozvoj dopravy. 3. Zmluvné strany zabezpečia, aby jednotlivé výsledky výskumu a systematického pozorovania na vnútroštátnej úrovni boli integrované do spoločného systému stáleho pozorovania a poskytovania informácií a sprístupnené verejnosti v existujúcom inštitucionálnom rámci. 4. Zmluvné strany podporujú pilotné projekty pre zavedenie trvalo udržateľných dopravných koncepcií a technológií. 5. Zmluvné strany podporujú výskum v oblasti uplatniteľnosti metód posúdenia strategického vplyvu intermodálnej dopravy v Alpách. Článok 19 Odborná príprava a informovanie verejnosti Zmluvné strany podporujú základnú a rozširujúcu odbornú prípravu a informovanie verejnosti o cieľoch a opatreniach stanovených v tomto protokole a jeho vykonávaní. Kapitola IV Monitorovanie a hodnotenie Článok 20 Vykonávanie Zmluvné strany sa zaväzujú dohliadať na vykonávanie tohto protokolu, pričom prijmú všetky vhodné opatrenia v existujúcom inštitucionálnom rámci. Článok 21 Kontrola plnenia záväzkov vyplývajúcich z protokolu 1. Zmluvné strany predkladajú stálemu výboru pravidelné správy o opatreniach prijatých v zmysle tohto protokolu. Správy sa zaoberajú aj otázkou účinnosti prijatých opatrení. Alpská konferencia stanovuje periodicitu správ. 2. Stály výbor preskúma tieto správy s cieľom overiť, či zmluvné strany splnili svoje záväzky vyplývajúce z tohto protokolu. Od príslušných zmluvných strán si môže takisto vyžiadať doplňujúce informácie alebo použiť iné zdroje informácií. 3. Stály výbor vypracuje pre Alpskú konferenciu správu o plnení záväzkov vyplývajúcich z tohto protokolu zmluvnými stranami. 4. Alpská konferencia sa s touto správou oboznámi. Ak dospeje k záveru, že záväzky neboli splnené, môže prijať odporúčania. Článok 22 Hodnotenie účinnosti ustanovení 1. Zmluvné strany pravidelne preskúmajú a vyhodnotia účinnosť ustanovení tohto protokolu. V prípade potreby zvážia prijatie vhodných zmien a doplnení k tomuto protokolu s cieľom podporiť dosiahnutie stanovených cieľov. 2. Regionálne a miestne orgány sa na tomto hodnotení podieľajú v existujúcom inštitucionálnom rámci. Je možné radiť sa s mimovládnymi organizáciami, ktoré vyvíjajú činnosť v tejto oblasti. Kapitola V Záverečné ustanovenia Článok 23 Vzťah medzi Alpským dohovorom a protokolom 1. Tento protokol je protokolom k Alpskému dohovoru v zmysle článku 2 a ďalších príslušných článkov dohovoru. 2. Zmluvnou stranou tohto protokolu sa môžu stať len zmluvné strany Alpského dohovoru. Odstúpenie od Alpského dohovoru znamená zároveň odstúpenie od tohto protokolu. 3. Ak Alpská konferencia rokuje o otázkach týkajúcich sa tohto protokolu, hlasovacie právo majú len zmluvné strany tohto protokolu. Článok 24 Podpísanie a ratifikácia 1. Tento protokol je otvorený na podpísanie signatárskymi štátmi Alpského dohovoru a Európskym spoločenstvom 31. októbra 2000 a Rakúskou republikou, ktorá je depozitárom, od 6. novembra 2000. 2. Tento protokol nadobúda platnosť pre zmluvné strany, ktoré vyjadrili súhlas byť viazané týmto protokolom, tri mesiace odo dňa, kedy tri štáty uložia ratifikačnú listinu, listinu o prijatí alebo listinu o schválení. 3. Pokiaľ ide o zmluvné strany, ktoré vyjadria súhlas byť viazané týmto protokolom neskôr, protokol nadobúda platnosť tri mesiace odo dňa uloženia ratifikačnej listiny, listiny o prijatí alebo listiny o schválení. Po nadobudnutí platnosti zmeny a doplnenia protokolu sa každá nová zmluvná strana daného protokolu stáva zmluvnou stranou zmeneného a doplneného protokolu. Článok 25 Oznámenie V súvislosti s týmto protokolom depozitár oznámi každému štátu uvedenému v preambule a Európskemu spoločenstvu: a) každé podpísanie tohto protokolu; b) uloženie každej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí alebo listiny o schválení; c) každý dátum nadobudnutia platnosti; d) každé vyhlásenie zmluvnej strany alebo signatára; e) každé odstúpenie, ktoré oznámi zmluvná strana, vrátane dátumu, kedy nadobúda účinnosť. Na dôkaz toho dolupodpísaní zástupcovia, náležite oprávnení na tento účel, podpísali tento protokol. V Lucerne tridsiateho prvého októbra dvetisíc vo francúzskom, nemeckom, talianskom a slovinskom jazyku, pričom všetky štyri znenia sú rovnako autentické, v jedinom pôvodnom vyhotovení, ktorý bude uložený v rakúskom štátnom archíve. Depozitár zašle overenú kópiu všetkým signatárskym štátom. za Spolkovú republiku Nemecko, za Francúzsku republiku, za Taliansku republiku, za Lichtenštajnské kniežatstvo, za Monacké kniežatstvo, za Rakúsku republiku, za Švajčiarsku konfederáciu, za Slovinskú republiku, za Európske spoločenstvo. [1] Ú. v. ES L 61, 12.3.1996, s. 31. [2] KOM(2008) 433 v konečnom znení [3] Rozhodnutie Rady 2007/799/ES, Ú. v. EÚ L 323, 8.12.2007, s. 13. [4] Ú. v. EÚ [5] Ú. v. EÚ [6] Ú. v. ES L 61, 12.3.1996, s. 31. [7] Ú. v. EÚ L 323, 8.12.2007, s. 13. [8] KOM(2008) 433 v konečnom znení