Jedným z hlavných motívov trestnej činnosti je finančný prospech. Zabavením príjmov z trestnej činnosti a zabezpečením, že „zločin sa nevypláca“ preto možno získať veľmi účinný mechanizmus na boj proti trestnej činnosti. Konfiškácia majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti sa zameriava na prevenciu a boj proti trestnej činnosti vrátane organizovanej trestnej činnosti a na kompenzáciu pre obete, pričom poskytuje ďalšie finančné prostriedky, ktoré možno investovať späť do činností v oblasti presadzovania práva alebo iných iniciatív na predchádzanie trestným činom a použiť na kompenzáciu pre obete. Zaistenie a konfiškácia majetku sú takisto dôležitými nástrojmi na boj proti financovaniu terorizmu. Teroristické útoky v Európskej únii a za jej hranicami v rokoch 2015 a 2016 zdôraznili naliehavú potrebu predchádzania terorizmu a boja proti nemu. Výzva, ktorú predstavuje narúšanie financovania terorizmu a jeho úzkeho prepojenia so sieťami organizovanej trestnej činnosti, si vyžaduje rozhodné, rýchle a súdržné opatrenia zamerané na modernizáciu príslušných právnych predpisov, zaistenie ich vykonávania a lepšiu spoluprácu medzi členskými a inými štátmi.

Navrhované nariadenie bude po prijatí priamo uplatniteľné v členských štátoch. To zabezpečí prehľadnosť a odstráni problémy s transpozíciou do národných systémov. Zo skúseností vyplýva, že rámcové rozhodnutia o vzájomnom uznávaní príkazov na zaistenie a konfiškáciu zatiaľ netransponovali všetky členské štáty.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Konzultácie sa uskutočnili so všetkými zainteresovanými stranami. Keďže touto oblasťou sa zaoberá pomerne obmedzený počet expertov, namiesto verejných konzultácií sa uskutočnili cielené konzultácie, pretože pridaná hodnota verejných konzultácií by bola vzhľadom na zložitosť danej témy veľmi nízka. Na účely diskusie k tejto téme sa uskutočnili odborné stretnutia a konferencie. Z celkového hľadiska existuje široký konsenzus o potrebe zlepšiť vzájomné uznávanie príkazov na zaistenie a konfiškáciu treba pomocou nového legislatívneho nástroja. Opakovane sa zdôraznilo, že konfiškácia predstavuje veľmi účinný nástroj v boji proti organizovanej trestnej činnosti a terorizmu, a uznala sa zvýšená potreba účinnejšej cezhraničnej spolupráce v rámci EÚ a na medzinárodnej úrovni. Odborníci sa opakovanie sťažovali na nedostatočné využívanie konfiškácie v cezhraničných prípadoch. Zdôraznili, že súčasný systém nefunguje a rámcové rozhodnutia o vzájomnom uznávaní sa nevyužívajú. Ako príklad bola spomenutá skutočnosť, že príjmy z obchodovania s drogami, ktoré díleri investujú v niekoľkých členských štátoch, nemožno skonfiškovať vzhľadom na nedostatočnú cezhraničnú spoluprácu na úrovni súdov.

Členské štáty takisto uznávajú potrebu zlepšiť vzájomné uznávanie príkazov na zaistenie a konfiškáciu pomocou nového legislatívneho nástroja.

•Posúdenie vplyvu

Na podporu tohto návrhu sa vykonalo posúdenie vplyvu, pričom výbor pre kontrolu regulácie vydal kladné stanovisko s výhradami. Na základe tohto stanoviska sa v posúdení vplyvu uskutočnili zmeny v záujme lepšieho objasnenia politického kontextu tejto iniciatívy a politického imperatívu, v zmysle ktorého treba konať už teraz. Zaviedli sa systematickejšie odkazy na príslušné politické stratégie. Štruktúra oddielu s opisom problémov sa upravila s cieľom objasniť dôležitosť rôznych problémov a lepšie prezentovať skutočnosť, že nedostatky súčasného právneho rámca vyplývajú najmä z jeho obmedzení. Objasnila sa súvislosť medzi problematikou reštitúcie a kompenzácie pre obete a ostatnými problémami. Základný scenár bol ďalej rozpracovaný a realistickejšie odzrkadľuje súčasné trendy vo využívaní príkazov na zaistenie a konfiškáciu. Správa vysvetľuje, v čom sa jednotlivé možnosti líšia (napr. rozsah pôsobnosti) alebo kde sa prekrývajú (napr. zefektívnenie postupov a zjednodušenie osvedčení). Doplnili sa odstránené možnosti. Okrem toho správa bola upravená tak, aby lepšie špecifikovala vplyvy rôznych možností. Do správy sa zapracovali diskusie a závery zo stretnutia expertov zo 17. novembra 2016, pričom názory zainteresovaných strán sú celkovo prezentované v celej správe systematickejším spôsobom. Nakoniec bola pridaná uprednostňovaná možnosť na základe porovnávacieho vyhodnotenia možností, ich vplyvov, záverov zo stretnutia expertov zo 17. novembra 2016, a politickej realizovateľnosti jednotlivých možností.

Uvažovalo sa o štyroch hlavných možnostiach politiky: zachovanie súčasného stavu (možnosť 1), možnosť právne nezáväzných „soft law“ nástrojov (možnosť 2) a dve možnosti regulačnej politiky (možnosti 3 a 4). V prípade zachovania súčasného stavu by sa na úrovni EÚ nevykonali žiadne opatrenia, pričom ďalšie tri alternatívy by v rôznom rozsahu zlepšili možnosti v oblasti zhabania a skonfiškovania príjmov z trestnej činnosti na cezhraničnej báze. Možnosťou 2 (nelegislatívne opatrenia /soft-law) by sa podporilo vzájomné uznávanie príkazov na zaistenie a konfiškáciu napr. prostredníctvom školení a šírením najlepších postupov, ako aj presadzovaním využívania medzinárodných nástrojov na podporu cezhraničného zhabania a konfiškácie. Jej očakávaný dosah by však bol pomerne nízky a niektoré členské štáty EÚ by aj tak nemohli konať na základe určitých žiadostí z iných členských štátov. Možnosti 3 a 4 (minimálne a maximálne legislatívne opatrenie) by obsahovali povinnosti z hľadiska uznania a vykonania radu príkazov na zaistenie a konfiškáciu majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti. V rámci možnosti 3 by sa vyžadovalo uznávanie len tých príkazov na zaistenie a konfiškáciu, ktoré sú stanovené v smernici 2014/42/EÚ. Možnosť 4 sa delí na dve ďalšie podmožnosti: Možnosť 4a by sa vzťahovala na všetky typy príkazov na zaistenie a konfiškáciu v kontexte trestného konania, vrátane konfiškácie v trestných veciach, ktorá nie je založená na predchádzajúcom odsúdení. V rámci možnosti 4b by sa vyžadovalo uznávanie všetkých príkazov na konfiškáciu vrátane príkazov vydaných v občianskom a správnom konaní, ak sa preukázalo, že majetok predstavuje príjem z trestnej činnosti.

Členské štáty podporujú takú možnosť politiky, ktorej súčasťou je nová legislatíva (možnosti 3, 4a alebo 4b). Medzi stanoviskami členských štátov existujú rozdiely, pokiaľ ide druh opatrení, ktoré by mal nástroj zahŕňať. V prípade možnosti 3 by členské štáty nevyjadrili osobitné obavy, avšak niektoré z členských štátov, ktoré uplatňujú rozsiahlejšie formy konfiškácie, by ju nemuseli považovať za dostatočnú.

Európsky parlament podporuje legislatívny návrh na posilnenie vzájomného uznávania príkazov na zaistenie a konfiškáciu.

Uprednostňovanou možnosťou Komisie je nástroj vzájomného uznávania s rozšíreným rozsahom pôsobnosti a zlepšenými ustanoveniami, ktoré zabezpečia širšie využívanie príkazov na zaistenie a konfiškáciu vydaných v rámci trestných konaní v Európskej únii (možnosť 4a). Táto možnosť rieši väčšinu zistených problémov a je tiež právne podložená. Takisto sa zdá, že by ju členské štáty ľahšie akceptovali než nástroj, ktorý by zahŕňal aj konfiškáciu na základe správnych a občianskych konaní. Okrem toho vyhovuje zásade proporcionality vzhľadom skutočnosť, že jej rozsah pôsobnosti je obmedzený a nepresahuje minimálny rámec potrebný na dosiahnutie cieľov stanovených na európskej úrovni.

Očakáva sa celkovo pozitívny ekonomický a sociálny vplyv uprednostňovanej možnosti. Požiadavka uznávania väčšieho rozsahu príkazov na zaistenie a konfiškáciu by mala zvýšiť objem zaisteného a skonfiškovaného majetku z trestnej činnosti cez hranice členských štátov. Preto by v konečnom dôsledku mala viesť k zníženiu ziskov páchateľov organizovanej trestnej činnosti a odoprieť im možnosť reinvestovať zisky na účely financovania ich ďalšej trestnej činnosti. Zvýšenie pravdepodobnosti konfiškácie takisto zvyšuje odstrašujúci účinok v súvislosti s páchaním trestnej činnosti. Mala by viesť aj k zníženiu strát v príjmoch členských štátov. Sociálny vplyv by bol celkovo veľmi pozitívny, pretože skonfiškovaný majetok z trestnej činnosti možno vrátiť obetiam, ktorým bol ukradnutý, resp. opätovne ho použiť na verejné alebo sociálne účely.

Požiadavka uznávania a vykonávania väčšieho rozsahu príkazov na zaistenie a konfiškáciu bude viesť k malému zvýšeniu nákladov orgánov presadzovania práva a justičných orgánov. Tieto náklady by však mali byť viac než dostatočne kompenzované zvýšenou schopnosťou vymôcť – a v prípade potreby opätovne využiť – príjmy z trestnej činnosti.

Tento návrh nebude mať priamy dosah na podniky, MSP a mikropodniky. Avšak zhabanie majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti skomplikuje fungovanie firiem, ktoré páchajú trestnú činnosť, a preto by z dlhodobého hľadiska malo pomôcť legálnym podnikom znížením konkurencie zo strany nelegálnych účastníkov.

•Základné práva

Opatrenia v oblasti zaistenia a konfiškácie môžu zasahovať do základných práv chránených Chartou základných práv EÚ (ďalej len „charta”) a Európskym dohovorom o ľudských právach (ďalej len „EDĽP“).

Najmä v súvislosťou s konfiškáciou majetku, ktorá nie je založená na predchádzajúcom odsúdení, Európsky súd pre ľudské práva opakovane konštatoval, že konfiškácia majetku, ktorá nie je založená na predchádzajúcom odsúdení, vrátane foriem súvisiacich s občianskym a správnym konaním, ako aj rozšírená konfiškácia sú v súlade článkom 6 EDĽP a článkom 1 protokolu 1 v prípade dodržania účinných procesných záruk.

ESĽP nepovažuje prenesenie dôkazného bremena v súvislosti s legitimitou majetku za nesúladné zo základnými právami, ak sa v konkrétnom prípade uplatnilo spravodlivo, s poskytnutými primeranými zárukami, aby dotknutá osoba mohla spochybniť tieto vyvrátiteľné domnienky.

Navrhované nariadenie obsahuje niektoré dôležité záruky: musí sa dodržať zásada proporcionality, dôvody na odmietnutie existujú pri nedodržaní zásady „ne bis in idem“ a pravidiel súvisiacich s konaním v neprítomnosti „in absentia“. Takisto sa musia dodržať práva tretích osôb konajúcich v dobrej viere, pričom sa uplatňuje povinnosť informovať zainteresované strany o výkone príkazu na zaistenie, vrátane jeho odôvodnenia a opravných prostriedkov, ktoré sú k dispozícii, ako aj povinnosť členských štátov zabezpečiť opravné prostriedky vo vykonávajúcom štáte.

Okrem toho článok 8 smernice 2014/42/EÚ obsahuje zoznam ochranných opatrení, ktoré musia členské štáty zabezpečiť v prípade príkazov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice.

A nakoniec sa uplatňujú všetky procesné záruky trestného práva. Ide najmä o právo na spravodlivý proces zakotvené v článku 6 EDĽP a článkoch 47 a 48 charty. Okrem toho sem patria aj príslušné právne predpisy na úrovni EÚ, ktoré sa týkajú procesných práv v trestnom konaní: smernica 2010/64/EÚ o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní, smernica 2012/13/EÚ o práve na poučenie o právach a informovanie o obvinení a o prístupe k spisu, smernica 2013/48/EÚ o práve na prístup k obhajcovi a na komunikáciu s príbuznými pri zadržaní a vzatí do väzby, smernica 2016/343 o posilnení určitých aspektov prezumpcie neviny a práva byť prítomný na konaní pred súdom, smernica 2016/800 o procesných zárukách pre deti a smernica 2016/1919 o právnej pomoci pre podozrivé a obvinené osoby v trestnom konaní a pre vyžiadané osoby v konaní o európskom zatykači.