Potrebné zmeny rámcového rozhodnutia 2009/315, prostredníctvom ktorých sa majú tieto výmeny informácií o TCN v rámci ECRIS umožniť, sú už súčasťou návrhu Komisie z januára 2016. To znamená, že oba návrhy sa navzájom dopĺňajú: zatiaľ čo cieľom tohto návrhu je zaviesť nový centralizovaný systém, návrh z roku 2016 na zmenu rámcového rozhodnutia z roku 2009 sa zameriava na zabezpečenie výmeny úplných informácií z registrov trestov nielen o TCN, ale aj o štátnych príslušníkoch EÚ. Na technickej úrovni bude softvér rozhrania, ktorý sa má využívať v centrálnom systéme ECRIS-TCN, plne začlenený do existujúceho referenčného vykonávania systému ECRIS, aby používatelia systému používali iba jeden softvérový program na spojenie s centrálnym systémom ECRIS-TCN aj s registrami trestov v iných členských štátoch. Softvér na referenčné vykonávanie systému ECRIS vyvinula Komisia pri vykonávaní rozhodnutia Rady 2009/316. V súčasnosti ho využíva 24 členských štátov na výmenu informácií z registrov trestov v súlade s rámcovým rozhodnutím 2009/315.

Po prvé, v dôsledku hrozivých teroristických útokov pribúdajúcich v európskych mestách sa do popredia ešte viac dostali bezpečnostné otázky. Zmenil sa politický postoj k systematickému používaniu odtlačkov prstov na bezpečnú identifikáciu a všeobecný postoj k spoločne využívaným údajom a bezpečnosti, ktorý sa zameriava na účinnosť a efektívnosť, ako aj na potrebu preskúmať synergie medzi európskymi systémami výmeny informácií. Vytvorením centralizovaného systému ECRIS-TCN, ktorého súčasťou sú odtlačky prstov aj ďalšie informácie o totožnosti, možno tento prístup podporiť, keďže by umožnil vytvorenie spoločnej služby porovnávania biometrických údajov a spoločného úložiska údajov o totožnosti na účely interoperability informačných systémov, ak sa pre ne zákonodarcovia v budúcnosti rozhodnú. Decentralizovaným riešením sa nevytvoria rovnaké možnosti pre budúce synergie.

Hoci je v súčasnosti možné vymieňať si cez ECRIS informácie o odsúdeniach týkajúcich sa štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti (ďalej len „TCN“), neexistuje postup alebo mechanizmus na výmenu informácií efektívnym spôsobom. Ako vyplýva zo štatistickej správy Komisie o používaní ECRIS, ktorá bola prijatá v rovnaký deň ako tento návrh, členské štáty využívajú súčasný systém pre TCN len zdráhavo. Jedným z dôvodov tohto nízkeho využívania systému pre TCN je skutočnosť, že členské štáty, ktoré chcú informácie získať, musia zasielať plošné žiadosti všetkým členským štátom vrátane (väčšiny) členských štátov, ktoré požadované informácie nemajú k dispozícii. Ak by členské štáty mali systematicky takéto žiadosti zasielať, administratívne zaťaženie súvisiace s odpovedaním na plošné žiadosti by bolo najnákladnejším prvkom (v odhadovanej výške 78 miliónov EUR) pracovného procesu ECRIS. ECRIS je v rámci TCN neefektívny a v praxi členské štáty často radšej vychádzajú iba z informácií uložených vo vlastných vnútroštátnych registroch trestov. Súdy, orgány presadzovania práva a ďalšie oprávnené orgány tak často nemajú k dispozícii úplné informácie o trestnej minulosti odsúdených TCN.

Navrhovaným právnym nástrojom je nariadenie, a to na základe článku 82 ods. 1 písm. d) Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Článok 82 ods. 1 písm. d) je právnym základom pre právo Únie konať v oblasti justičnej spolupráce v trestných veciach, aby sa uľahčila spolupráca medzi justičnými alebo rovnocennými orgánmi členských štátov v rámci trestného stíhania a výkonu rozhodnutí. Navrhované opatrenie patrí výhradne do tejto oblasti a dopĺňa existujúce príslušné právne predpisy EÚ.

Ako je uvedené v oznámení o účinnejšej politike návratu v Európskej únii [C(2017) 200 final], príslušné orgány členských štátov by mali pri rozhodnutiach o ukončení oprávneného pobytu, návrate a odopretí vstupu v súvislosti so štátnymi príslušníkmi tretích krajín, ktorí predstavujú hrozbu pre verejný poriadok, verejnú alebo národnú bezpečnosť, zohľadňovať aj predchádzajúce odsúdenia. V prípade potreby by sa mali zápisy na základe takýchto rozhodnutí vkladať do SIS v súlade s článkom 24 nariadenia č. 1987/2006 [návrh Komisie COM(2016) 882 final] [a článkom 3 návrhu Komisie COM(2016) 881 final].

Výmenou informácií z registrov trestov sa navyše podporuje uplatňovanie rámcového rozhodnutia Rady 2008/675/SVV, v ktorom sa stanovuje, že justičné orgány členských štátov by počas trestných konaní mali zohľadňovať predchádzajúce odsúdenia vynesené proti tej istej osobe za iné skutky v iných členských štátoch, a to bez ohľadu na štátnu príslušnosť dotknutej osoby.

V prípade rozpočtu EÚ a štátnych rozpočtov by došlo k tomuto vplyvu: jednorazové náklady pre EÚ vo výške približne 13 002 000 EUR, pre členské štáty vo výške približne 13 344 000 EUR (celkovo pribl. 26 346 000 EUR); priebežné náklady pre EÚ vo výške približne 2 133 000 EUR; pri členských štátoch sa očakáva, že priebežné náklady sa rokmi budú postupne zvyšovať, počínajúc 6 087 000 EUR s nárastom až na maximálne 15 387 000 EUR. Znamená to, že celkové priebežné náklady podľa očakávaní postupne v priebehu rokov narastú z počiatočných 8 220 000 EUR až na maximálne 17 520 000 EUR.

Vo svojom stanovisku č. 3/2016 k návrhu Komisie z 19. januára 2016 EDPS ocenil pseudonymizáciu ako vhodnú záruku na obmedzenie zásahov do práva na súkromný život a práva na ochranu osobných údajov dotknutých osôb. Ocenil aj decentralizovaný prístup zvolený Komisiou v jej návrhu z 19. januára 2016, ale nevylúčil ani centralizovanú možnosť. Na zasadnutí expertov z 10. až 11. januára 2017 členské štáty podporili centrálny systém obsahujúci údaje o totožnosti odsúdených TCN, ale odmietli ďalšiu centralizáciu údajov, ako sú údaje o totožnosti štátnych príslušníkov EÚ, a začlenenie údajov o odsúdeniach do centralizovanej databázy.

Tieto zainteresované strany upozornili aj na to, že zriadenie osobitného systému pre TCN, v rámci ktorého by sa s TCN zaobchádzalo inak ako so štátnymi príslušníkmi EÚ, je možné z perspektívy zásady rovnosti, pokiaľ je podstata tejto zásady rešpektovaná a pokiaľ je takéto odlišné zaobchádzanie objektívne opodstatnené a primerané. Pritom je potrebné zohľadniť osobitné faktory súvisiace s TCN, pretože vytvorenie centralizovaného systému prináša určité riziko nepriaznivých vplyvov na základné práva TCN, ktoré by sa malo zmierniť. Zainteresované strany poukázali na záruky, ktoré sú potrebné na riešenie špecifickej situácie TCN v kontexte migrácie, používania odtlačkov prstov, práv dieťaťa a práv dotknutých osôb, ako aj na účinné opravné prostriedky.

Názory zainteresovaných strán v oblasti základných práv, s ktorými sa konzultovalo pred vypracovaním návrhu Komisie z januára 2016, sú stále platné. Tieto strany vo všeobecnosti uznali pozitívne účinky budúceho mechanizmu ECRIS-TCN z perspektívy všeobecnej justície, pretože sa ním prispeje k primeranému potrestaniu vinných osôb a ochrane detí pred zneužívaním, a zároveň uznali pozitívne účinky na právnu istotu pre osoby s čistým registrom trestov. V zásade sa zasadzovali o decentralizovaný systém, ktorý by podľa ich názoru predstavoval v porovnaní s centrálnym systémom na úrovni EÚ menší zásah do práva na ochranu osobných údajov.

Bola vypracovaná rozsiahla konzultačná stratégia s cieľom zabezpečiť širokú účasť počas celého cyklu tvorby politiky návrhu Komisie z roku 2016. Súčasťou konzultácií boli bilaterálne kontakty, stretnutia so zainteresovanými stranami a expertmi a písomné konzultácie, ktoré Komisii poskytli informované a reprezentatívne názory. Komisia sa snažila získať rozsiahly a vyvážený súbor názorov na túto problematiku, a preto príležitosť vyjadriť názor poskytla všetkým relevantným stranám (členským štátom, vnútroštátnym orgánom, právnikom a akademickej obci, zainteresovaným stranám v oblasti základných práv, zainteresovaným stranám v oblasti ochrany údajov), najmä Agentúre Európskej únie pre základné práva (FRA), európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov (EDPS) a pracovnej skupine podľa článku 29 zloženej z dozorných orgánov členských štátov pre ochranu údajov. Počas prípravy súčasného návrhu sa uskutočnili aj ďalšie konzultácie s EDPS a členskými štátmi. O tejto problematike sa okrem toho 23. marca 2017 diskutovalo aj so skupinou expertov Komisie na trestné právo, ktorá pozostávala z členov akademickej obce a odborníkov na trestné právo.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

V článku 2 sa vymedzuje rozsah pôsobnosti nariadenia. Nariadenie sa vzťahuje na spracúvanie informácií o totožnosti štátnych príslušníkov tretích krajín, nie na informácie o odsúdeniach, ktoré upravuje rámcové rozhodnutie 2009/315/SVV v znení zmien smernice navrhnutej Komisiou v roku 2016. V systéme ECRIS-TCN by sa mali spracúvať iba informácie o totožnosti štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa vzťahujú konečné rozhodnutia trestných súdov v rámci Európskej únie, a to s cieľom získavať informácie o predchádzajúcich odsúdeniach prostredníctvom Európskeho informačného systému registrov trestov zriadeného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/315/SVV.

Týmto návrhom nie sú dotknuté povinnosti členských štátov vyplývajúce z vnútroštátneho práva vrátane pravidiel na zaznamenávanie informácií o odsúdeniach maloletých a detí do vnútroštátneho registra trestov. Podobne sa ním členským štátom nebráni ani v uplatňovaní ústavných zákonov alebo medzinárodných dohôd, ktorými sú viazané, a to najmä tých, ktoré sú založené na Európskom dohovore o ľudských právach a základných slobodách, ktorého zmluvnou stranou sú všetky členské štáty.

Členské štáty sú povinné zabezpečiť, aby sa tieto ustanovenia vykonávali pri plnom rešpektovaní základných práv a zásad zakotvených v charte, a to aj pokiaľ ide o ich povinnosti v oblasti zberu a využívania údajov. Členské štáty musia zabezpečiť aj to, aby dotknuté osoby mali právo na prístup k údajom v záujme ich opravy a aby boli zavedené účinné prostriedky nápravy, ktoré by dotknutým osobám umožňovali napadnúť nesprávne záznamy z registrov trestov, v plnom súlade s normami vyplývajúcimi z práva na účinný prostriedok nápravy, a to aj pokiaľ ide o dostupnosť služieb právnej pomoci, tlmočníckych a prekladateľských služieb.

Článok 3 obsahuje vymedzenie pojmov, s ktorými sa pracuje v nariadení. Niektoré z týchto pojmov už tvoria obsah príslušného acquis, iné koncepcie sa v tomto nariadení vymedzujú prvýkrát.

Doplnené je vymedzenie pojmu „štátny príslušník tretej krajiny“ s cieľom objasniť, že na účely tohto nariadenia táto skupina osôb zahŕňa aj osoby bez štátnej príslušnosti a osoby, ktorých štátna príslušnosť nie je odsudzujúcemu členskému štátu známa. Toto vymedzenie by malo byť rovnaké ako vymedzenie použité v rámcovom rozhodnutí v znení zmien smernice navrhnutej Komisiou v roku 2016.

V kontexte uplatňovania tohto nariadenia znamená pojem „príslušné orgány“ ústredné orgány členských štátov, ako aj Eurojust, Europol [a Európsku prokuratúru].

V článku 4 sa opisuje technická architektúra systému ECRIS-TCN. Použitou komunikačnou infraštruktúrou by mali byť bezpečné transeurópske služby pre telematiku medzi správnymi orgánmi (sTESTA) alebo akýkoľvek ich ďalší vývojový stupeň. V článku sa objasňuje aj to, že softvér rozhrania pre nový systém bude začlenený do existujúceho referenčného vykonávania systému ECRIS, aby sa zabezpečilo jeho bezproblémové a pohodlné používanie.

V článku 5 sa odsudzujúcemu členskému štátu stanovuje povinnosť vytvoriť údajový záznam o každom odsúdenom TCN v centrálnom systéme ECRIS-TCN čo najskôr po vložení informácie o odsúdení do vnútroštátneho registra trestov.

Systém ECRIS-TCN by mal obsahovať iba informácie o totožnosti štátnych príslušníkov tretích krajín odsúdených trestným súdom v Európskej únii. Takéto informácie o totožnosti by mali obsahovať alfanumerické údaje, údaje o odtlačkoch prstov v súlade s rámcovým rozhodnutím 2009/315/SVV v znení zmien smernice navrhnutej Komisiou v roku 2016 a podoby tváre zaznamenané vo vnútroštátnych databázach registrov trestov členských štátov.

S cieľom zabezpečiť maximálnu účinnosť systému tento článok obsahuje aj povinnosť členských štátov vytvárať záznamy v systéme ECRIS-TCN o histórii odsúdení štátnych príslušníkov tretích krajín, t. j. o odsúdeniach vynesených pred nadobudnutím účinnosti nariadenia. Podľa článku 25 by mali členské štáty tento proces dokončiť do 24 mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. Členské štáty by však nemali povinne na tento účel zbierať informácie, ktoré pred nadobudnutím účinnosti nariadenia ešte neboli vložené do ich registrov trestov.

Článok 6 sa týka využívania podôb tváre. Podoby tváre v systéme ECRIS-TCN sa zatiaľ môžu využívať iba na účely overovania identifikácie. V budúcnosti nie je vylúčené, že po vývoji softvéru na rozpoznávanie tvárí sa budú môcť podoby tváre využívať na automatizované porovnávanie biometrických údajov, ak sa splnia technické požiadavky, ktorými sa to umožní.

V článku 7 sa stanovujú pravidlá využívania systému ECRIS-TCN na identifikáciu členských štátov, ktoré majú k dispozícii informácie z registrov trestov, s cieľom získavať informácie o takýchto predchádzajúcich odsúdeniach prostredníctvom Európskeho informačného systému registrov trestov zriadeného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/315/SVV. Obmedzenia účelu zavedené v rámcovom rozhodnutí v znení zmien smernice navrhnutej v roku 2016 sa budú uplatňovať na všetky nasledujúce výmeny informácií z registrov trestov.

Stanovuje sa v ňom povinnosť členských štátov využívať systém ECRIS-TCN vo všetkých prípadoch, v ktorých dostanú žiadosť o informácie o predchádzajúcich odsúdeniach štátnych príslušníkov tretích krajín v súlade s vnútroštátnym právom, a vykonať činnosti nadväzujúce na akékoľvek pozitívne lustrácie v súvislosti s členskými štátmi identifikovanými prostredníctvom systému ECRIS. Táto povinnosť by sa mala týkať žiadostí o informácie na účely trestného konania, ako aj na iné príslušné účely.

Členské štáty, ktoré chcú identifikovať členské štáty s informáciami z registrov trestov o konkrétnom TCN, môžu využiť vyhľadávanie na základe pozitívnej/negatívnej lustrácie v centrálnom systéme TCN pomocou alfanumerických údajov alebo odtlačkov prstov, a to v závislosti od daných údajov. V prípade pozitívnej lustrácie sa oznámi členský štát, ktorý poskytol údaje, ako aj referenčné údaje a všetky súvisiace údaje o totožnosti. Členské štáty tak budú môcť vyžiť existujúci ECRIS na overenie identifikácie dotknutých osôb pred výmenou informácií z registra trestov.

Pozitívna lustrácia zo systému ECRIS-TCN nemusí automaticky znamenať, že dotknutý štátny príslušník tretej krajiny bol v uvedených členských štátoch odsúdený, ani že uvedené členské štáty majú o danom štátnom príslušníkovi tretej krajiny informácie z registra trestov. Existencia predchádzajúcich odsúdení by sa mala potvrdiť iba na základe informácií získaných z registrov trestov dotknutých členských štátov.

Článok 8 sa týka obdobia uchovávania údajov.

Vnútroštátne ustanovenia o uchovávaní údajov v registroch trestov a systémoch odtlačkov prstov sa v jednotlivých členských štátoch do veľkej miery líšia a cieľom tohto návrhu nie je ich harmonizácia. Na údaje prenesené do centrálneho systému sa uplatňuje aj ustálená zásada dodržiavania období uchovávania údajov platných v odsudzujúcom členskom štáte. Koniec koncov, pokiaľ sa údaje o odsúdení nachádzajú v registroch trestov členských štátov, mali by byť k dispozícii aj orgánom ostatných členských štátov, ktoré ich môžu zohľadniť. To znamená aj to, že všetky údaje týkajúce sa odsúdenej osoby by sa mali počas daného obdobia uchovávať, a to aj vtedy, ak boli odtlačky prstov pochádzajúce z inej databázy, než je register trestov, z vnútroštátnej databázy odtlačkov prstov už vymazané. A naopak, ak sa odtlačky prstov naďalej na vnútroštátnej úrovni uchovávajú, musia sa vymazať z centrálneho systému, keď sa všetky informácie o odsúdení vymažú z vnútroštátneho registra trestov. Prístup je v tomto prípade rovnaký bez ohľadu na to, či ide o odsúdenia TCN alebo štátnych príslušníkov EÚ oznamované členským štátom štátnej príslušnosti podľa rámcového rozhodnutia.

Článok 9 obsahuje povinnosti členských štátov v oblasti overenia správnosti údajov odosielaných do centrálneho systému a ich opravy, ako aj zmeny údajov odosielaných do centrálneho systému v prípade každej následnej zmeny vo vnútroštátnom registri trestov. V takomto prípade sa opäť uplatňuje logika rámcového rozhodnutia pre štátnych príslušníkov EÚ.

Článkom 10 sa prenášajú vykonávacie právomoci na Komisiu s cieľom zabezpečiť jednotné podmienky fungovania systému ECRIS-TCN. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením (EÚ) č. 182/2011. Komitologickým postupom je postup preskúmania. Článok 34 dopĺňa článok 10, pokiaľ ide o zavedenie tohto postupu.

Článkom 11 sa agentúre eu-LISA zveruje úloha vývoja a prevádzkového riadenia systému ECRIS-TCN, keďže má skúsenosti s riadením iných rozsiahlych centralizovaných systémov v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí. Agentúre eu-LISA sa zveruje aj úloha ďalšieho vývoja a údržby referenčného vykonávania systému ECRIS, aby sa zabezpečilo bezproblémové fungovanie systému ECRIS-TCN a systému ECRS ako takého. Referenčný vykonávací systém poskytuje prepojovací softvér, ktorý sa v súčasnosti uvádza v článku 3 ods. 1 písm. a) rozhodnutia Rady o ECRIS.

V článku 12 sa uvádzajú povinnosti členských štátov vo vzťahu k systému ECRIS-TCN. Za vnútroštátne databázy registrov trestov sú naďalej výlučne zodpovedné členské štáty.

Článok 13 sa zaoberá zodpovednosťou za využívanie údajov.

V článku 14 sa nominuje Eurojust ako kontaktné miesto pre organizácie z tretích krajín a medzinárodné organizácie, ktoré chcú požiadať o informácie o odsúdeniach TCN. Cieľom je vyhnúť sa tomu, aby museli organizácie tretích krajín a medzinárodné organizácie zasielať žiadosti viacerým členským štátom. Eurojust by nemal poskytovať žiadne informácie dožadujúcemu tretiemu štátu alebo medzinárodnej organizácii, a to ani informácie o členskom štáte, ktorý má údaje o odsúdeniach, mal by iba informovať dotknuté členské štáty v prípade pozitívnej lustrácie. O tom, či kontaktujú tretí štát alebo medzinárodnú organizáciu a uvedú informácie o predchádzajúcich odsúdeniach TCN, rozhodne dotknutý členský štát v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi.