Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 827/2004, ktorým sa zakazuje dovoz tuniaka zavalitého (Thunnus obesus) s pôvodom v Bolívii, v Kambodži, v Rovníkovej Guinei a v Sierre Leone a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1036/2001 /* COM/2013/0185 final - 2013/0097 (COD) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Únia je od 14. novembra 1997 na základe prijatia rozhodnutia Rady 86/238/EHS[1] zmluvnou stranou Medzinárodného dohovoru o zachovaní atlantických tuniakov (Dohovor ICCAT). Vytvorením Medzinárodnej komisie pre zachovanie atlantických tuniakov (ďalej len: „ICCAT“) a opatreniami prijatými týmto orgánom na zachovanie a riadenie zdrojov tuniakov, ktoré sa pre zmluvné strany stávajú záväzné, Dohovor ICCAT poskytuje rámec pre regionálnu spoluprácu pri zachovávaní a riadení zdrojov tuniakov a tuniakom príbuzných druhov v Atlantickom oceáne a v priľahlých moriach. ICCAT v roku 1998 prijala rezolúciu 98-18 o neoznamovaných a neregulovaných výlovoch tuniakov veľkými plavidlami s dlhými lovnými šnúrami v oblasti dohovoru. Táto rezolúcia stanovila postupy na označenie krajín, ktorých plavidlá lovili tuniaka a tuniakom príbuzné druhy spôsobom znižujúcim účinnosť opatrení ICCAT na zachovanie a riadenie zdrojov. Rezolúcia takisto presne stanovila opatrenia, ktoré treba prijať, vrátane, v prípade potreby, nediskriminačných opatrení na obmedzenie obchodu s cieľom zabrániť lodiam týchto krajín, aby pokračovali v takýchto rybolovných praktikách. ICCAT po prijatí rezolúcie 98-18 označila Bolíviu, Kambodžu, Rovníkovú Guineu, Gruzínsko a Sierru Leone za krajiny, ktorých plavidlá lovia tuniaka zavalitého (Thunnus obesus) spôsobom znižujúcim účinnosť jej opatrení na zachovanie a riadenie zdrojov, a svoje zistenia podložila údajmi o výlovoch, obchodovaní a o aktivitách plavidiel. V dôsledku toho ICCAT odporučila zmluvným stranám, aby v súlade s ustanoveniami rezolúcie z roku 1998 prijali potrebné opatrenia, ktorými sa zakáže dovoz tuniaka zavalitého a produktov z neho v akejkoľvek forme z vyššie uvedených krajín. Nariadením (ES) č. 827/2004[2] je teda zakázaný dovoz tuniaka zavalitého s pôvodom v Bolívii, Kambodži, Rovníkovej Guinei, Gruzínsku a v Sierre Leone do Európskej únie. Na svojom 14. osobitnom zasadnutí v roku 2004 ICCAT ocenila úsilie, ktoré Kambodža, Rovníková Guinea a Sierra Leone vyvinuli na rozptýlenie jej obáv a prijala odporúčania týkajúce sa zrušenia opatrení na obmedzenie obchodu vo vzťahu k týmto trom krajinám. V dôsledku toho sa nariadenie (ES) č. 827/2004 zmenilo nariadením (ES) č. 919/2005[3], na základe ktorého je naďalej zakázaný takýto dovoz iba z Bolívie a Gruzínska, keďže dovoz z Kambodže, Rovníkovej Guiney a Sierry Leone je opäť povolený. ICCAT ďalej na svojom 22. pravidelnom výročnom zasadnutí uznala úsilie a opatrenia, ktoré prijali Bolívia a Gruzínsko, a prijala odporúčanie 11-19, ktorým sa zrušuje obmedzenie dovozu tuniaka zavalitého a produktov z neho, ktoré bolo na tieto dve krajiny uvalené. Nariadenie (ES) č. 827/2004 zmenené nariadením (ES) č. 919/2005 by sa preto malo zrušiť. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU Neuvádza sa. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU ICCAT ako medzinárodný orgán, ktorého zmluvnou stranou je Európska únia, schválil zrušenie obmedzení dovozu tuniaka zavalitého a produktov z neho, ktoré boli uvalené na Bolíviu a Gruzínsko. S cieľom rešpektovať svoje medzinárodné záväzky by Európska únia mala toto rozhodnutie uviesť do právnych predpisov Únie, a preto by sa malo nariadenie (ES) č. 827/20004 zrušiť. Keďže tento návrh sa zaoberá spoločnou obchodnou politikou, jeho právnym základom by mal byť článok 207 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. 4. VPLYV NA ROZPOČET Neuvádza sa. 5. NEPOVINNÉ PRVKY Neuvádza sa. 2013/0097 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 827/2004, ktorým sa zakazuje dovoz tuniaka zavalitého (Thunnus obesus) s pôvodom v Bolívii, v Kambodži, v Rovníkovej Guinei a v Sierre Leone a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1036/2001 EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 2, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) Únia je od 14. novembra 1997 na základe prijatia rozhodnutia Rady 86/238/EHS[4] zmluvnou stranou Medzinárodného dohovoru o zachovaní atlantických tuniakov (Dohovor ICCAT). (2) Vytvorením Medzinárodnej komisie pre zachovanie atlantických tuniakov (ďalej len: „ICCAT“) a opatreniami prijatými týmto orgánom na zachovanie a riadenie zdrojov tuniakov, ktoré sa pre zmluvné strany stávajú záväzné, Dohovor ICCAT poskytuje rámec pre regionálnu spoluprácu pri zachovávaní a riadení zdrojov tuniakov a tuniakom príbuzných druhov v Atlantickom oceáne a v priľahlých moriach. (3) ICCAT v roku 1998 prijala rezolúciu 98-18 o neoznamovaných a neregulovaných výlovoch tuniakov veľkými plavidlami s dlhými lovnými šnúrami v oblasti dohovoru. Táto rezolúcia stanovila postupy na označenie krajín, ktorých plavidlá lovili tuniaka a tuniakom príbuzné druhy spôsobom znižujúcim účinnosť opatrení ICCAT na zachovanie a riadenie zdrojov. Rezolúcia takisto presne stanovila opatrenia, ktoré treba prijať, vrátane, v prípade potreby, nediskriminačných opatrení na obmedzenie obchodu s cieľom zabrániť lodiam týchto krajín, aby pokračovali v takýchto rybolovných praktikách. (4) ICCAT po prijatí rezolúcie 98-18 označila Bolíviu, Kambodžu, Rovníkovú Guineu, Gruzínsko a Sierru Leone za krajiny, ktorých plavidlá lovia tuniaka zavalitého (Thunnus obesus) spôsobom znižujúcim účinnosť jej opatrení na zachovanie a riadenie zdrojov, a svoje zistenia podložila údajmi o výlovoch, obchodovaní a o aktivitách plavidiel. (5) V dôsledku toho ICCAT odporučila zmluvným stranám, aby v súlade s ustanoveniami rezolúcie z roku 1998 prijali potrebné opatrenia, ktorými sa zakáže dovoz tuniaka zavalitého a produktov z neho v akejkoľvek forme z vyššie uvedených krajín. (6) Nariadením (ES) č. 827/2004[5] je zakázaný dovoz tuniaka zavalitého s pôvodom v Bolívii, Kambodži, Rovníkovej Guinei, Gruzínsku a v Sierre Leone do Európskej únie. (7) Na svojom 14. osobitnom zasadnutí v roku 2004 ICCAT ocenila úsilie, ktoré Kambodža, Rovníková Guinea a Sierra Leone vyvinuli na rozptýlenie jej obáv a prijala odporúčania týkajúce sa zrušenia opatrení na obmedzenie obchodu vo vzťahu k týmto trom krajinám. (8) V dôsledku toho sa nariadenie (ES) č. 827/2004 zmenilo nariadením (ES) č. 919/2005[6], na základe ktorého je naďalej zakázaný takýto dovoz iba z Bolívie a Gruzínska, keďže dovoz z Kambodže, Rovníkovej Guiney a Sierry Leone je opäť povolený. (9) ICCAT na svojom 22. pravidelnom výročnom zasadnutí uznala opatrenia, ktoré prijali Bolívia a Gruzínsko, a prijala odporúčanie 11-19, ktorým sa zrušuje obmedzenie dovozu tuniaka zavalitého a produktov z neho, ktoré bolo na tieto zvyšné dve krajiny uvalené. (10) Nariadenie (ES) č. 827/2004 by sa preto malo zrušiť. PRIJALI TOTO NARIADENIE: Článok 1 Nariadenie (ES) č. 827/2004 sa zrušuje. Článok 2 Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmym dňom odo dňa jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie. Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli Za Európsky parlament Za Radu predseda predseda [1] Ú. v. ES L 162, 18.6.1986, s. 33. [2] Ú. v. EÚ L 127, 29.4.2004, s. 21. [3] Ú. v. EÚ L 156, 18.6.2005, s. 1. [4] Ú. v. ES L 162, 18.6.1986, s. 33. [5] Ú. v. EÚ L 127, 29.4.2004, s. 21. [6] Ú. v. EÚ L 156, 18.6.2005, s. 1.