SK Úradný vestník Európskej únie C 198/26

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Politika EÚ pre Arktídu zameraná na nové celosvetové záujmy v tejto oblasti – postoj občianskej spoločnosti“ (stanovisko z vlastnej iniciatívy)

2013/C 198/04

Spravodajca: Filip HAMRO-DROTZ

Európsky hospodársky a sociálny výbor sa na svojom plenárnom zasadnutí 11. a 12. júla 2012 rozhodol podľa článku 29 ods. 2 rokovacieho poriadku vypracovať stanovisko z vlastnej iniciatívy na tému

„Politika EÚ pre Arktídu zameraná na nové celosvetové záujmy v tejto oblasti – postoj občianskej spoločnosti“.

Odborná sekcia pre vonkajšie vzťahy poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 27. marca 2013.

Európsky hospodársky a sociálny výbor prijal na svojom 489. plenárnom zasadnutí 17. a 18. apríla 2013 (schôdza zo 17. apríla 2013) 163 hlasmi za, 1 hlasom proti, pričom 6 členovia sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Zhrnutie

1.1 Arktická oblasť prechádza obdobím zásadných zmien. Zmena klímy má výrazný dosah na globálne otepľovanie a stenčovanie ľadovej vrstvy v Arktíde, čo zase ovplyvňuje poveternostné podmienky a zmeny životného prostredia na celom svete. Tieto zmeny majú zároveň dosah na celosvetové hospodárstvo, pretože otvárajú nové príležitosti pre hospodársku činnosť v tejto oblasti bohatej na prírodné zdroje. Pozornosť sveta sa upriamila na Arktídu, ktorej krehký ekosystém a obyvateľstvo si vyžadujú náležitú ochranu a pozornosť. Tieto zmeny môžu mať geopolitické dôsledky.

1.2 EHSV vyzýva EÚ, aby vypracovala jasnú stratégiu pre Arktídu a aby sa presvedčivo zaviazala spolupracovať s arktickými štátmi. Arktická oblasť má pre EÚ obrovský význam a Únia môže byť z hľadiska arktickej spolupráce veľkým prínosom. Výbor požaduje, aby sa investovalo do zodpovednej hospodárskej činnosti na základe odborných poznatkov týkajúcich sa chladného podnebia a aby sa rozvíjala infraštruktúra. Požaduje tiež pokračujúcu spoluprácu vo výskume zameranom na klimatické zmeny a odhodlané úsilie na ochranu krehkého životného prostredia tejto oblasti.

1.3 Malo by sa posilniť postavenie Arktickej rady, ako aj postavenie EÚ v rámci tejto rady. Do arktickej spolupráce by sa mala v širokom rozsahu zapojiť občianska spoločnosť. Je potrebná väčšia otvorenosť a jasná snaha zlepšiť komunikáciu v rámci arktickej spolupráce.

1.4 Verejná konzultácia, ktorú EHSV zorganizoval v severnom Fínsku (Rovaniemi) v spolupráci s Arktickým strediskom Laponskej univerzity (1), bola pre výbor veľkým prínosom. Cieľom výboru je prispieť k arktickej spolupráci a politike EÚ pre Arktídu a posilniť svoje väzby s občianskou spoločnosťou tejto oblasti.

2. Hlavné postoje a odporúčania občianskej spoločnosti

Toto stanovisko vyjadruje postoje a odporúčania organizácií občianskej spoločnosti EÚ v súvislosti s politikou EÚ pre Arktídu, a to najmä vzhľadom na spoločné oznámenie Komisie a vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci z júna 2012 a súvisiaci spoločný pracovný dokument útvarov Komisie (2).

2.1 Strategický význam Arktídy značne stúpol a záujem o túto oblasť sa na celom svete zvyšuje. Z tohto dôvodu je nesmierne dôležité, aby EÚ čo najskôr sformulovala svoju politiku pre arktickú oblasť, aby sa mohla ako dôveryhodný a konštruktívny aktér a iniciátor podieľať na spolupráci v Arktíde. EÚ musí preukázať svoj záväzok, pokiaľ ide o arktickú oblasť a spoluprácu v nej. V prvom rade by sa pozornosť mala venovať severným častiam arktických členských štátov EÚ a upevneniu spolupráce s arktickými štátmi, predovšetkým so susednými európskymi krajinami (vrátane Grónska). Situácia si vyžaduje, aby EÚ disponovala komplexnou stratégiou pre Arktídu. Na zabezpečenie spoľahlivej realizácie politiky, resp. stratégie EÚ pre Arktídu je potrebné, aby sa zdroje EÚ vyhradené pre arktickú oblasť sústredili do jedného miesta alebo sa účinne koordinovali a aby sa rozpočtový okruh pre Arktídu začlenil do rozpočtu EÚ.

2.2 Politika, resp. stratégia EÚ pre Arktídu, ako aj stratégie štátov arktickej oblasti by mali byť vo vzájomnom súlade. Riadenie arktickej oblasti by sa malo rozvíjať a uplatňovať na základe konštruktívnej spolupráce medzi týmito krajinami a kľúčovými partnermi. Spolupráca a spolužitie v arktickej oblasti by sa mali v čo najväčšej miere opierať o medzinárodné dohody a spoluprácu v rámci medzinárodných organizácií [vrátane Organizácie spojených národov (OSN) a Medzinárodnej námornej organizácie (IMO), Organizácie OSN pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO) a Medzinárodnej organizácie práce (MOP)]. Spoluprácu uľahčuje skutočnosť, že zúčastnené krajiny ratifikovali najdôležitejšie z týchto dohôd, ktoré sa týkajú Arktídy.

2.3 Súťaž o Arktídu, ktorá v súčasnosti prebieha, nesmie vyústiť do konfliktu. EÚ by mala presadzovať dialóg o medzinárodnom právnom mechanizme riešenia konfliktov, ktorý by bol pre všetky zúčastnené strany záväzný. To je jedným z dôvodov, prečo by mal byť pod záštitou Arktickej rady čo najskôr zorganizovaný summit o arktickej oblasti, ako v roku 2010 navrhol a neskôr schválil Európsky parlament (3). Vďaka nemu by všetci kľúčoví aktéri so záujmom o región a spoluprácu mali možnosť prediskutovať budúcnosť tejto oblasti a pokúsiť sa o jednotné ponímanie zásad spolupráce v Arktíde. Bolo by vhodné, keby sa takéto summity konali v budúcnosti pravidelne. Úspešná spolupráca medzi aktérmi pôsobiacimi v Arktíde si bude vyžadovať účinné nástroje, ako je napríklad spoločná sieť na komunikáciu a monitorovanie, ktorá by využívala moderné technológie.

2.4 EHSV súhlasí s názorom, že by sa malo posilniť postavenie Arktickej rady a že táto rada by mala mať mandát na to, aby fungovala ako medzinárodné fórum na rokovanie o kľúčových otázkach týkajúcich sa Arktídy. Podmienkou úspešnej spolupráce v rámci Arktickej rady je rovnaké zaobchádzanie so všetkými arktickými štátmi. EÚ by mala mať v Arktickej rade významnejšie postavenie, pretože by tak mohla lepšie prispievať k jej činnosti a prostredníctvom svojho angažovania zvyšovať jej vplyv. EÚ môže byť z hľadiska spolupráce veľkým prínosom. Jedným z možných spôsobov na posilnenie postavenia EÚ je získanie štatútu pozorovateľa. Arktické členské štáty EÚ by tiež mali zohľadňovať postoje EÚ vyjadrované v Rade. EÚ by sa mala snažiť posilniť spoluprácu v rámci Barentsovej euro-arktickej rady (a Regionálnej rady Barentsovho mora), pretože tieto rady zohrávajú kľúčovú úlohu v cezhraničných vzťahoch medzi 13 členskými regiónmi (v Nórsku, Švédsku, Fínsku a Rusku) ležiacimi v oblasti Barentsovho mora, ktorá je bohatá na prírodné zdroje. EÚ by mala presadzovať spoluprácu medzi rôznymi fórami regionálnej spolupráce a vzájomné využívanie ich odborných poznatkov a skúseností, a to vrátane fór spomenutých v časti 4, ako je napríklad Severská rada ministrov, Rada pobaltských štátov či Seversko-pobaltská osmička.

2.5 EHSV súhlasí s tým, že je potrebné väčšie množstvo podrobných a spoľahlivých údajov o klimatických zmenách prebiehajúcich na celom svete, ako aj v Arktíde, ktorej environmentálne podmienky sú jedinečné a ekosystém veľmi krehký. Aj naďalej sa treba jednoznačne zameriavať na vedecký výskum a monitorovanie v oblasti zmeny klímy a ekologických, environmentálnych a meteorologických otázok. K podnieteniu výskumnej spolupráce v Arktíde môže prispieť posudzovanie vplyvu zmeny klímy na Arktídu, hodnotenie následkov zmeny klímy na sneh, vodu, ľad a permafrost v Arktíde, program Ice2sea, projekt hodnotenia ekologickej stopy EÚ v arktickej oblasti a súvisiacich politík a účasť na medzinárodných sieťach pre udržateľné pozorovanie Arktídy (SAON). V záujme prehĺbenia poznatkov a zvýšenia kapacity by sa mala zvýšiť účinnosť zavedených a fungujúcich sietí na spoluprácu v oblasti výskumu a monitorovania, ktoré pôsobia v rámci EÚ.

2.5.1 Doteraz sa výskum výrazne zameriaval na riešenie problematiky klimatických zmien a ich zmierňovanie v rôznych častiach sveta, je však zjavné, že klimatické zmeny a ich dôsledky dosiahli kritický bod a už sa dajú len ťažko zastaviť (4). Väčší dôraz by sa mal preto klásť na výskum v oblasti ochrany životného prostredia Arktídy a udržateľného hospodárenia s prírodnými zdrojmi, ako aj prispôsobovania sa sociálnym a hospodárskym dôsledkom klimatických zmien. Mali by sa zverejňovať informácie o výskumnej činnosti a jej výsledkoch. Výskum sa musí týkať všetkých aspektov tejto problematiky a musí byť otvorený a inkluzívny z hľadiska občianskej spoločnosti a výskumných pracovníkov zo všetkých krajín EÚ (pozri tiež bod 2.9).

2.5.2 Výskumu arktickej oblasti by sa mala venovať väčšia pozornosť v rámci výskumných programov EÚ a mali by sa naň vyčleniť osobitné prostriedky vo finančnom rámci EÚ na roky 2014 – 2020.

2.6 Arktická oblasť má značný hospodársky význam pre miestne obyvateľstvo, Európu ako celok a aj v širšom kontexte. Podnikanie v Arktíde, vrátane spracovateľského priemyslu a podnikania na vidieku, by sa malo podporovať rôznymi spôsobmi, ako napríklad iniciatívami typu ArcticStartup a odbornou prípravou. Mali by sa podporovať investície. Pokiaľ ide o ťažbu surovín a ďalšie hospodárske činnosti, EÚ by mala investovať do technológií prispôsobených arktickým podmienkam, ako aj do získavania a využívania príslušných odborných poznatkov týkajúcich sa chladného podnebia. To sa vzťahuje aj na hlbinné morské vrty mimo pobrežia, ťažobné a námorné odvetvie, navrhovanie a konštrukciu lodí a strojov a technológie pre prístavy, doky a dopravu.

2.6.1 Rozvoj infraštruktúry, najmä železničnej, cestnej, leteckej a námornej dopravy, ako aj prenosových energetických sústav by sa mal tiež opierať o technológie a odborné poznatky, ktoré vyhovujú drsným arktickým environmentálnym podmienkam. Zásadný význam pre rozvoj Arktídy má vytvorenie fungujúcej infraštruktúry a logistiky (na osi sever – juh aj západ – východ).

2.6.2 Ďalšími dôležitými oblasťami rozvoja v Arktíde, ktoré si vyžadujú financovanie, sú napríklad: výstavba obytných centier, využívanie informačných technológií v riedko osídlených oblastiach (diaľkové štúdium, elektronické zdravotníctvo) či cestovný ruch.

2.6.3 Pri rozvoji dopravnej trasy cez Severné more ako nákladovo výhodnej a v niektorých aspektoch aj bezpečnejšej alternatívy južnej trasy cez Suezský prieplav by EÚ mala náležite zohľadniť environmentálne hľadisko. EÚ by mala svoju činnosť zamerať aj na sprístupnenie nových námorných trás v Arktíde na „nerušenú plavbu“ v súlade s medzinárodnými dohodami (Dohovor OSN o morskom práve), vrátane plavby cez výhradné hospodárske zóny rôznych krajín. Tento krok má kľúčový význam pre rozvoj nákladnej aj osobnej dopravy v arktickej oblasti.

2.6.4 EÚ by mala urobiť viac pre to, aby boli tieto priority začlenené do stratégie Európa 2020 pre rast a jej ďalších programov, ako je napríklad Únia inovácií či Horizont 2020. Regionálna politika a politika súdržnosti EÚ, ako aj programy Interreg a nástroj európskeho susedstva a partnerstva majú pre najvzdialenejšie severské regióny EÚ nesmierny význam. Preto je mimoriadne dôležité, aby sa na tieto regióny a ich priľahlé oblasti účinne vzťahovali aj naďalej a podporovali tak ich ekonomiku a spoločenské dianie a presadzovali cezhraničnú spoluprácu.

2.6.5 EÚ tiež musí investovať do programov spolupráce dohodnutých s jej partnermi v tejto oblasti. Osobitnú pozornosť a dostatočný objem prostriedkov si vyžaduje projekt partnerstva v oblasti dopravy v rámci Severnej dimenzie, pretože môže podnietiť rozvoj dopravných trás z oblasti Barentsovho mora, ktorá je bohatá na prírodné zdroje, aj smerom k európskym trhom. Napríklad je nevyhnutné bezodkladne vybudovať pozemné spojenia medzi EÚ a hlavnými arktickými prístavmi, ako je Murmansk či Narvik. Takéto projekty by sa mali považovať za veľmi naliehavé (pozri aj body 2.6.1 a 2.6.3). Využívanie zdrojov na podporu hospodárskej činnosti môže mať pozitívny dosah na zamestnanosť, hospodársky rast a blahobyt miestnych obyvateľov.

2.7 Je nevyhnutné zabezpečiť, aby sa v Arktíde dosiahla udržateľná rovnováha medzi ochranou životného prostredia a hospodárskou činnosťou. EÚ sa musí dôrazne angažovať, aby pomohla arktickým štátom dosiahnuť túto rovnováhu, pretože ekosystém arktickej oblasti je mimoriadne krehký. Činnosť v Arktíde by mala byť v súlade s najprísnejšími medzinárodnými normami udržateľného rozvoja, ktoré si podmienky v tejto oblasti vyžadujú. Rozhodujúcu úlohu tu zohráva sociálna zodpovednosť podnikov, ako aj usmernenia OECD pre nadnárodné podniky. Predovšetkým v mimoriadne vzácnych prírodných zónach alebo miestach, ktoré sú pre pôvodných obyvateľov posvätné, by mali spoločnosti vykonávať svoju činnosť zodpovedne a obozretne. Zodpovedne a obozretne treba postupovať aj pri rybolove, ktorý sa musí v prípade populácií hlbokomorských rýb vykonávať udržateľným spôsobom podľa predpisov EÚ o rybolove na otvorenom mori, príslušných usmernení FAO, spoločného oznámenia JOIN(2012) 19 final, sprievodného pracovného dokumentu útvarov Komisie SWD(2012) 182 final a prípadne aj dohody uzavretej v rámci Komisie pre rybolov v severovýchodnom Atlantiku (NEAFC) (5). To je nevyhnutné na udržanie životaschopnosti a blahobytu v arktickej oblasti.

2.7.1 Pre spoluprácu v Arktíde by mali byť aktívne poskytnuté usmernenia EÚ na posudzovanie vplyvov na životné prostredie a námornej politiky a skúsenosti s ním. Okrem hodnotenia vplyvu hospodárskej činnosti na životné prostredie v Arktíde by sa mal vždy hodnotiť aj jej hospodársky dosah.

2.7.2 EÚ by sa mala snažiť zabezpečiť, aby sa v plnom rozsahu uplatňovala nová dohoda Arktickej rady o predchádzaní únikom ropy a aby sa začali rokovania o zásadách ťažby.

2.7.3 Takisto je veľmi dôležité, aby sa úspešne zakončili rokovania o kódexe IMO pre námornú plavbu v polárnych oblastiach (Polárny kódex). V súvislosti s arktickými námornými trasami by mala EÚ poskytnúť k dispozícii aj služby monitorovania pomocou svojho satelitného systému Galileo, aby sa zlepšila navigácia a bezpečnosť, a pokiaľ možno kombinovať tento systém s ďalšími podobnými systémami.

2.8 EHSV dôrazne podporuje dialóg, ktorý EÚ nadviazala s Laponcami (Sámovia) a inými pôvodnými obyvateľmi a záujmovými skupinami pôsobiacimi v arktickej oblasti. Malo by sa vyvinúť výrazné úsilie, aby sa tento dialóg udržal a posilnil. Je potrebné rešpektovať kultúrne dedičstvo a tradičný spôsob živobytia pôvodných obyvateľov (vrátane chovu sobov). Obyvatelia tejto oblasti síce väčšinou patria k nepôvodným skupinám obyvateľstva (približne 90 %), avšak práve preto by sa mal dialóg rozšíriť na celú populáciu. EHSV súhlasí tiež s poznámkou uvedenou v oznámení z júna 2012, že „Arktída je zdrojom výziev aj príležitostí, ktoré budú mať výrazný dosah na život budúcich generácií európskych občanov“. Zmeny, ktoré prebiehajú v Arktíde, budú mať dosah nielen na životné podmienky ľudí v arktickej oblasti a priľahlých regiónoch, ale aj v ďalších častiach sveta (ide napríklad o hospodársky potenciál, čoraz častejší výskyt extrémnych poveternostných podmienok v dôsledku klimatických zmien, zmeny morských prúdov, vzostup hladiny morí, obdobia sucha, silné dažďové a snehové zrážky).

2.8.1 Občianska spoločnosť sa musí spolu s pôvodnými obyvateľmi v širokom rozsahu a pravidelne zapájať do diania v Arktíde. Rôzne zainteresované strany, vrátane podnikov, zamestnancov a ochrancov prírody, by sa mali zapájať do mnohostranných aktivít aj do činnosti EÚ týkajúcej sa arktickej oblasti. Mal by sa nastoliť dialóg, diskusie za okrúhlym stolom a verejné diskusie s rôznymi skupinami občianskej spoločnosti.

2.8.2 EHSV odporúča, aby sa EÚ snažila zlepšiť účasť občianskej spoločnosti na viacerých úrovniach: — každá krajina arktickej oblasti by mala do svojej činnosti týkajúcej sa Arktídy zapojiť kľúčových partnerov z radov občianskej spoločnosti, — kľúčovým partnerom z radov občianskej spoločnosti by mala byť zverená väčšia poradná úloh v Arktickej rade a Barentsovej euro-arktickej rade v otázkach týkajúcich sa občianskej spoločnosti, — EÚ by mala do svojej vlastnej budúcej politiky a stratégie pre Arktídu zahrnúť dialóg s kľúčovými partnermi z radov občianskej spoločnosti EÚ.

2.8.3 Zámerom EHSV je zapojiť sa do tejto činnosti a informovať o názoroch a návrhoch organizovanej občianskej spoločnosti v EÚ. Výbor tiež plánuje posilniť svoje väzby s občianskou spoločnosťou v arktickej oblasti, a to v rámci EÚ aj mimo nej. Cieľom je podporiť postavenie a organizované zastúpenie občianskej spoločnosti v arktických krajinách. Je potrebné prijať kroky na to, aby sa zabezpečilo vytvorenie platformy, v rámci ktorej by mohli subregionálni a miestni aktéri vyjadrovať svoje názory na úrovni EÚ.

2.9 EHSV súhlasí s názorom, že je potrebná väčšia transparentnosť a lepšie informovanie verejnosti o Arktíde a spolupráci v tejto oblasti. EÚ by preto mala požadovať účinnú komunikačnú stratégiu týkajúcu sa spolupráce v Arktíde. Výbor preto plne podporuje návrh na zriadenie informačného centra EÚ o Arktíde, ktorý predložila Komisia v roku 2008 (6) a ktorý vzala na vedomie Rada ministrov v roku 2009 (7) a neskôr aj Európsky parlament (8). Úlohou centra by v prvom rade bolo informovať o výsledkoch výskumu a ďalších aktivitách týkajúcich sa spolupráce v Arktíde. Táto iniciatíva je dôležitá najmä z hľadiska zvyšovania transparentnosti. Za pozitívnu považujeme skutočnosť, že Európska komisia poverila Arktické stredisko Laponskej univerzity vykonaním prípravných prác týkajúcich sa spomínaného informačného centra. Informačné centrum by mohlo fungovať ako sieť so zapojením európskych aj mimoeurópskych inštitúcií zameraných na arktický výskum a komunikáciu. V tejto súvislosti by mala svoju úlohu zohrávať aj občianska spoločnosť.

3. Súvislosti

3.1 Hlavné črty arktickej oblasti

Za Arktídu sa všeobecne považuje oblasť medzi severným pólom a severným polárnym kruhom (66° 33′ 44″ severnej zemepisnej šírky), čo považujeme za dobrú definíciu.

3.1.1 Väčšinu jej územia tvorí Severný ľadový oceán, ktorý je z väčšej časti pokrytý ľadom – severný pól sa nachádza uprostred oceánu. Súčasťou Severného ľadového oceánu je Barentsovo more, Karské more, Grónske more, Nórske more, Beaufortovo more, more Laptevovcov a niektoré ďalšie morské oblasti, ktoré majú svoje vlastné pomenovanie. Severný ľadový oceán obklopujú kontinentálne šelfy. Osem štátov arktickej oblasti – Dánsko (vrátane Grónska), Fínsko, Kanada, Nórsko, Rusko, Spojené štáty (vrátane Aljašky) a Švédsko – sa čiastočne nachádza na území severne od severného polárneho kruhu a rozsiahle plochy ich územia ležia v arktickej oblasti. Island sa iba dotýka severného polárneho kruhu. Minimálne päť z týchto krajín – Nórsko, Rusko, Kanada, Dánsko/Grónsko a Spojené štáty (tzv. arktická päťka) – leží na brehu Severného ľadového oceánu. Medzi arktické štáty patria tri členské štáty EÚ: Fínsko, Švédsko a Dánsko. Nečlenské štáty EÚ Nórsko a Island patria do Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP), pričom Island už požiadal o členstvo v EÚ. Spojené štáty, Rusko a Kanada sú strategickými partnermi EÚ. Grónsko je súčasťou Dánska, avšak od roku 2009 disponuje rozsiahlou autonómiou. Nie je súčasťou EÚ, no podpísal s ňou dohodu o partnerstve.

3.1.2 Arktída pokrýva plochu 14,5 milióna km2 a počet jej obyvateľov sa pohybuje na úrovni približne 4 miliónov (väčšina z nich žije v Rusku), pričom asi 10 % populácie patrí k skupinám pôvodných obyvateľov, ako sú napríklad Sámovia (Laponci) a Inuiti (Eskimáci) Nenci, Aleuti, Atabaskovia, Gwich'in. Sámovia (Laponci) žijúci vo Fínsku a Švédsku sú jedinými pôvodnými obyvateľmi na území EÚ. Murmansk ležiaci na severozápade Ruska je najväčším prístavom arktickej oblasti (9). V Arktíde funguje komunitný život a plánovanie na úrovni spoločenstva. Jedným z príkladov je program rozvoja vidieka Regionálnej rady Laponska na roky 2014 – 2020 (10). V oblasti sa tiež praktizuje poľnohospodárstvo, lesné hospodárstvo, chov kožušinových zvierat a rôzne formy podnikania, ktoré sa dajú realizovať v drsných arktických klimatických podmienkach (11).

3.2 Hlavné výzvy v arktickej oblasti

3.2.1 Arktída je tradične stabilnou oblasťou a spolužitie medzi arktickými štátmi je založené na konštruktívnej spolupráci a dôvere. Geopolitický význam tohto regiónu je značný a v uplynulých desaťročiach výrazne stúpol záujem o Arktídu nielen v krajinách arktickej oblasti, ale aj v Európe a inde vo svete. V súčasnosti táto oblasť prechádza z viacerých dôvodov obdobím zásadných zmien.

3.2.2 Celosvetové klimatické zmeny spôsobené ľudskou činnosťou, najmä globálne otepľovanie, sú v Arktíde mimoriadne výrazné a rýchle postupujú. Spôsobujú roztápanie ľadovej vrstvy a trvalo zamrznutej pôdy, v dôsledku čoho sa urýchľuje skleníkový efekt na celom svete (čiastočne pre uvoľňovanie metánu). Skleníkový efekt spôsobuje čoraz častejší výskyt extrémnych poveternostných podmienok, zmeny smeru veterných a morských prúdov, stúpanie hladiny morí, zvýšený výskyt dlhodobých období sucha, silné dažďové a snehové zrážky v rôznych častiach sveta. Roztápanie ľadu, najmä v Antarktíde a Grónsku, môže viesť k zvýšeniu hladiny morí o 1 až 2 metre. Do septembra 2012 bol zaznamenaný rekordný úbytok arktickej ľadovej vrstvy (na 3,41 miliónov km2). Veľmi rýchlo sa roztápa najmä pôdny ľad (od roku 1980 sa roztopilo približne 70 % jeho objemu). Nahrádza ho tenký ľad, ktorý vydrží jeden rok. V lete 2008 bolo 65 % Severného ľadového oceánu bez ľadu a rozsiahle časti zachovanej ľadovej pokrývky sa môžu roztopiť v priebehu najbližších desaťročí (12).

3.2.3 V arktickej oblasti sa nachádza obrovské množstvo nevyužitých prírodných zdrojov, a to tak v oceáne, ako aj na pevnine. Ľadová vrstva, ktorá sa v dôsledku otepľovania atmosféry stenčuje a ubúda, spolu s rozvojom a zavádzaním nových technológií zvyšuje možnosti na hľadanie nových zásob uhľovodíkov (ropa, zemný plyn) a ďalších hlbokomorských ložísk nerastných surovín, ako aj na ich ťažbu. Napríklad štvrtina zistených svetových zásob zemného plynu a 80 % objavených zásob zemného plynu Ruska sa nachádza v Arktíde. Odhaduje sa, že v tejto oblasti sa nachádza 13 % neobjavených svetových zásob ropy, 30 % neobjavených zásob zemného plynu a 20 % zásob kvapalného plynu.

3.2.4 V Arktíde pôsobí väčšina najväčších svetových ropných a plynárenských spoločností. Nachádza sa tam už nespočetné množstvo pobrežných vrtných ropných plošín, pričom sa hľadajú a preskúmavajú možnosti výstavby nových zariadení ešte viac na severe (napríklad Nórsko má 89 plošín v Barentsovom mori a čoskoro začne ťažiť na deviatich nových miestach). Na atraktívnosti týchto zdrojov neuberá ani zvyšujúci sa význam energie z bridlice.

3.2.5 Už niekoľko desaťročí sa intenzívne ťažia kovy a iné nerastné suroviny v rôznych častiach Arktídy, v ktorých sa nachádzajú významné nevyužité ložiská. Z Arktídy (najmä z oblasti Barentsovho mora) pochádza napríklad 90 % produkcie železnej rudy EÚ a približne 20 % svetovej produkcie niklu. Arktída disponuje aj značnými zalesnenými plochami, ktoré predstavujú dôležitý zdroj obnoviteľnej energie.

3.2.6 Približne štvrtina celosvetových populácií rýb sa nachádza v Arktíde. Čoraz vyššia teplota vody má dosah aj na sťahovanie rýb, čo zase ovplyvňuje rybolov. Ten sa už presúva čoraz severnejšie do vôd, v ktorých sa predtým nelovilo.

3.2.7 Vzhľadom na postupné stenčovanie ľadovej vrstvy a zvyšujúcu sa atmosférickú teplotu sa zvyšujú príležitosti na otvorenie, resp. vytvorenie nových námorných trás (severozápadnej a námornej trasy cez Severné more) cez Severný ľadový oceán do východnej Ázie a späť. Tieto trasy sú približne o 40 % kratšie ako súčasné námorné cesty do krajín na brehu Atlantického oceánu a do ázijských prímorských krajín. Ich využívanie výrazne obmedzí náklady na tranzitnú dopravu a zníži súvisiace emisie CO2. Veľká časť svetového námorného nákladu sa prepravuje na plavidlách EÚ a približne 90 % sa prepravuje po tradičnej južnej námornej trase. V roku 2012 využilo tzv. severomorskú trasu z Barentsovho mora do Beringovej úžiny 46 lodí. Objem nákladnej dopravy sa zvyšuje, a to aj napriek pretrvávajúcim zásadným nejasnostiam v súvislosti s využívaním tejto trasy, najmä pokiaľ ide o pravidlá, náklady a bezpečnosť navigácie a extrémne poveternostné podmienky v tejto oblasti.

3.2.8 Hospodársky potenciál je obrovský a Arktída by sa mohla vďaka svojim energetickým zdrojom, zdrojom nerastných surovín a novým námorným dopravným trasám stať pre svetovú ekonomiku kľúčovou oblasťou.

3.2.9 Environmentálne podmienky v Arktíde sú jedinečné a jej ekosystém je krehký a zraniteľný. Jednou z najdôležitejších priorít v rámci regionálnej spolupráce je snaha o lepšie riešenie problematiky zmien životného prostredia a predchádzanie prírodným katastrofám vyvolaným ľudskou činnosťou v dôsledku hospodárskej aktivity (únik ropy a pod.).

3.2.10 Tieto zmeny majú dosah na životné podmienky pôvodných obyvateľov a ďalších ľudí žijúcich v Arktíde a priľahlých oblastiach. Meniace sa poveternostné a environmentálne podmienky, jednoznačné ekonomické príležitosti a čoraz hlbšie geopolitické a bezpečnostné záujmy taktiež ovplyvňujú život ľudí v ostatných častiach Európy aj sveta.

3.2.11 Nájdenie strategickej rovnováhy medzi hrozbami a príležitosťami v Arktíde možno považovať za zásadné pre budúcnosť celého sveta.

4. Hlavní politickí aktéri v Arktíde

4.1 Všetkých osem arktických štátov má svoju vlastnú stratégiu pre Arktídu (13). Vo veľkej miere sa zameriavajú na podobné priority: politický a hospodársky význam, ktorý pre ne Arktída predstavuje; špecifické postavenie danej krajiny v tejto oblasti; prírodné podmienky a ekosystém a tiež potreba spolupráce zameraná na udržateľný rozvoj riadenia tejto oblasti. Hlavným východiskovým bodom všetkých týchto stratégií je potenciál arktickej oblasti z hľadiska energetiky, zásob nerastných surovín a rozvoja dopravných trás. Arktické štáty už navzájom nadviazali dvojstranné vzťahy s cieľom chrániť a podporovať svoje spoločné záujmy v arktickej oblasti. Parlamentné zhromaždenie NATO vydalo v októbri 2012 uznesenie o Arktíde (14).

4.2 V severskej oblasti pôsobia štyri fóra regionálnej spolupráce: Najvýznamnejším nástrojom regionálnej spolupráce je Arktická rada (15), ktorú tvorí 8 členov (arktické štáty, vrátane Faerských ostrovov a Grónska ako závislých území Dánska), 6 stálych účastníkov (fóra pre spoluprácu medzi pôvodnými obyvateľmi arktických štátov) (16) a veľký počet pozorovateľov (Holandsko, Španielsko, Spojené kráľovstvo, Poľsko, Francúzsko, Nemecko a 18 medzivládnych a mimovládnych organizácií). EÚ, Taliansko, Čína, India, Južná Kórea a Singapur požiadali o udelenie štatútu stálych pozorovateľov. Čína v uplynulých rokoch výrazne zvýšila svoju aktivitu, pokiaľ ide o Arktídu a krajiny tejto oblasti. Členské štáty Arktickej rady medzi sebou uzavreli dohody, ako je napríklad dohoda o pátracích a záchranných operáciách. Existujú snahy o posilnenie postavenia rady, rozšírenie oblasti jej pôsobnosti a zvýšenie vplyvu ako nástroja medzinárodnej spolupráce.

4.3 Barentsova euro-arktická rada (17) pokrýva európske arktické a subarktické regióny. Rada presadzuje spoluprácu v oblasti Barentsovho mora, ktorá je bohatá na prírodné zdroje a potrebuje lepšie dopravné spojenie s európskymi trhmi a ďalšími časťami sveta. Rada má 7 členov: Fínsko, Nórsko, Švédsko, Dánsko, Island, Rusko a Európsku komisiu. V rámci tejto rady pôsobí aj Regionálna rada Barentsovho mora (BRC) (18), ktorá zahŕňa 13 subregiónov v oblasti Barentsovho mora a jej zámerom je uľahčovať pragmatickú spoluprácu.

4.4 Severská rada ministrov (19) (a Severská rada) má svoju vlastnú stratégiu pre Arktídu. Päť severských krajín medzi sebou tradične blízko spolupracuje v mnohých oblastiach a disponuje aj schopnosťami a odbornými znalosťami týkajúcimi sa severských podmienok. Grónsko sa na tejto spolupráci podieľa ako plnohodnotný člen.

4.5 Rada pobaltských štátov (CBSS) (20) udržiava spoluprácu medzi ôsmimi pobaltskými krajinami. EÚ má svoju vlastnú makroregionálnu stratégiu pre Pobaltie (EUSBSR).

4.6 Severná dimenzia (21), ktorá je spoločnou politikou EÚ, Islandu, Nórska a Ruska, sa vzťahuje na rozsiahle územie, vrátane arktických a subarktických regiónov Európy, od severozápadu Ruska na východe až po Island a Grónsko na západe. Spolupráca je založená na štyroch tematických partnerstvách (NDEP, NDPHS, NDPTL a NDPC) a samostatnej „arktickej vetve“. Z hľadiska spolupráce v arktickej oblasti je dôležité Partnerstvo pre dopravu a logistiku (NDPTL), ktoré v súčasnosti vypracováva regionálnu dopravnú sieť. Partnerstvo Severnej dimenzie v oblasti životného prostredia (NDEP) tiež zohráva v Arktíde jednu z hlavných úloh, v neposlednom rade preto, lebo poskytlo rámec na úspešné odstraňovanie rádioaktívneho odpadu na polostrove Kola. Tretia schôdza Severnej dimenzie na úrovni ministrov zahraničných vecí sa konala vo februári 2013 v Bruseli (22). Obchodná rada Severnej dimenzie (23) sa v prvom rade zameriava na zlepšenie podmienok na investovanie v arktickej oblasti a zvýšenie jej konkurencieschopnosti. Spojené štáty a Kanada sa zúčastňujú na zasadnutiach Severnej dimenzie ako pozorovatelia.

4.7 Poslanci z krajín arktickej oblasti sa zapájajú do všetkých uvedených fór spolupráce a pravidelne spolupracujú aj prostredníctvom Konferencie poslancov parlamentov z arktickej oblasti (CPAR).

4.8 Šesť fór spolupráce pre pôvodných obyvateľov arktickej oblasti udržiava pravidelnú spoluprácu.

4.9 Medzinárodná polárna nadácia (IPF) udržiava medzinárodnú spoluprácu medzi stranami so záujmom o otázky arktickej oblasti. V septembri 2012 zorganizovala v sídle Výboru regiónov sympózium o budúcnosti Arktídy 2012.

5. Usmernenia pre regionálnu spoluprácu

5.1 Spolupráca vo veciach týkajúcich sa arktickej oblasti sa v čo najväčšej miere opiera o medzinárodné dohody a prebieha v rámci medzinárodných fór.

5.2 Najvýznamnejšou medzinárodnou dohodou, ktorá sa týka arktickej oblasti, je Dohovor OSN o morskom práve (UNCLOS) (24) z roku 1982. Dohovor sa zaoberá morskými a oceánskymi oblasťami medzi samostatnými krajinami a v rámci neho bola zriadená Komisia OSN pre hranice kontinentálneho šelfu.

5.3 Krajiny na brehu Severného ľadového oceánu sa prostredníctvom týchto dohovorov snažia spoločne zhodnúť na stanovení hraníc svojich regionálnych územných vôd a výhradných hospodárskych zón (vrátane území 200 námorných míľ za hranicami kontinentálneho šelfu). Existuje snaha o predchádzanie územným sporom, avšak niekoľko sporných zemepisných bodov zostáva nevyriešených a hrozí, že by sa spory mohli ešte viac vyhrotiť. Pobrežné štáty sa v roku 2008 v grónskom Ilulissate dohodli na spoločnom vyhlásení, ktoré kladie dôraz na zvrchované právo všetkých zmluvných krajín regulovať činnosť v rámci ich vlastnej výhradnej hospodárskej zóny.

5.4 V súčasnosti sa v rámci rôznych fór spolupráce dôkladne skúmajú a prerokúvajú možnosti vytvorenia potenciálnych námorných trás – severozápadnej trasy (prechádzajúcej cez výhradnú hospodársku zónu Kanady) a trasy cez Severné more (prechádzajúcej cez výhradnú hospodársku zónu Ruska), ako aj otázky zariadení, podmienok a bezpečnosti ich využívania. Cieľom je dosiahnuť čo najlepšie vzájomné porozumenie medzi zúčastnenými stranami, pokiaľ ide o zásady využívania a riadenia týchto trás. Táto problematika je predmetom medzinárodných dohôd, ako je napríklad Dohovor OSN o morskom práve či dohoda Medzinárodnej námornej organizácie (IMO) (25) o práve na nerušenú plavbu, a momentálne sa vypracováva Polárny kódex IMO.

5.5 Otázky spojené so zmenou klímy a udržateľným rozvojom majú pre arktickú oblasť osobitný význam. Jedným z hlavných východiskových bodov v oblasti medzinárodných vzťahov je Rámcový dohovor OSN o klimatických zmenách (UNFCCC) (26). Ten by mal veľmi závažný dosah aj na arktickú oblasť. Program OSN pre životné prostredie (UNEP) (27) začal realizovať svoj vlastný program monitorovania arktickej oblasti.

5.6 Do tejto činnosti sa aktívne zapájajú zoskupenia na ochranu životného prostredia. Organizácia Greenpeace navrhuje, aby bez predchádzajúcej dohody o zásadách ochrany oblasti nebola v Arktíde bezpodmienečne povolená hospodárska aktivita.

6. Činnosť EÚ a formujúca sa politika pre Arktídu

6.1 EÚ má v arktickej oblasti zásadné geopolitické, environmentálne a hospodárske záujmy, ktoré čoraz viac naberajú na význame. EÚ je jedným z partnerov spolupráce v Arktíde, v neposlednom rade vzhľadom na svoje arktické členské štáty.

6.2 Politika EÚ pre Arktídu je stále v procese formovania. Vypracovávať sa začala v roku 2008, najmä na základe iniciatívy Európskeho parlamentu (28). Komisia v rokoch 2008 a 2012 vypracovala na túto tému dve oznámenia (pozri poznámky pod čiarou 2 a 7). Rada ministrov vydala v rokoch 2008 a 2009 dve uznesenia (29). Rada na svojom zasadnutí 31. januára 2013 prerokovala aktuálnu situáciu.

6.3 V roku 2008 a júni 2012 EÚ informovala o svojom zámere uplatňovať v rámci politiky pre Arktídu komplexný prístup a stanovila si tri hlavné ciele: — chrániť životné prostredie Arktídy v spolupráci s jej obyvateľmi, — podporovať udržateľné využívanie prírodných zdrojov, — podporovať medzinárodnú spoluprácu s dôrazom na význam medzinárodných dohôd. Politika v súčasnosti vychádza z troch základných oblastí: znalosti, zodpovednosť, angažovanosť.

6.4 Súčasťou dvojstrannej spolupráce EÚ s arktickými krajinami je aj spolupráca v arktickej oblasti. EÚ uzavrela samostatnú dohodu s Grónskom. Dôležitú úlohu v Arktíde zohráva aj mnohostranná Severná dimenzia.

6.5 Mnohé existujúce programy EÚ sa môžu vzťahovať aj na arktickú oblasť. EÚ investovala v rokoch 2007 až 2013 približne 1,4 miliardy EUR na podporu udržateľného rozvoja v Arktíde a susedných oblastiach. Prioritou sa stala spolupráca vo vedeckom výskume: súčasťou šiestej rámcovej dohody v oblasti výskumu, ktorá sa začala uplatňovať v roku 2002, boli aj projekty týkajúce sa Arktídy. V uplynulých rokoch EÚ investovala vyše 200 miliónov EUR do výskumu týkajúceho sa Arktídy a podieľa sa na mnohých spoločných projektoch, predovšetkým v rámci svojho siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu (30). Medzi rôznymi výskumnými ústavmi (v EÚ aj mimo nej) existuje dobre fungujúca sieť, ktorá im uľahčuje vzájomnú spoluprácu. Bol vytvorený zoznam hlavných výskumných projektov na roky 2008 – 2012 a programov financovania regionálnej spolupráce na roky 2007 – 2013 (31). Mnohé projekty sa uskutočnili v rámci regionálnej politiky EÚ, jej programov Interreg a európskej územnej spolupráce (ETC), usmernení pre regionálnu pomoc a nástroja európskeho susedstva a partnerstva. Nástroj na prepojenie Európy a TEN-T sa na Arktídu nevzťahujú. Európska komisia sa nedávno rozhodla preskúmať, akým spôsobom by mali byť na úrovni EÚ usporiadané informácie o výskume v Arktíde. Uvažuje sa o zriadení informačného centra EÚ o Arktíde.

6.6 EÚ je jednou zo strán Severnej dimenzie a členom Barentsovej euro-arktickej rady. V Arktickej rade pôsobí ako pozorovateľ ad hoc, no požiadala o udelenie štatútu stáleho pozorovateľa. EÚ sa už niekoľko rokov v plnej miere zapája do činností rôznych pracovných skupín rady.

6.7 Poslanci Európskeho parlamentu sa zúčastňujú na Konferencii poslancov parlamentov z arktickej oblasti (CPAR) (pozri bod 3.3.7) a zapájajú sa do parlamentnej spolupráce štyroch regionálnych rád severskej oblasti a Severnej dimenzie. Európsky parlament vydal v rokoch 2008 a 2011 dve uznesenia o Arktíde (pozri poznámku pod čiarou 9 a P6_TA(2008)0474).

6.8 EÚ nadviazala pravidelný dialóg s organizáciami v Arktíde, ktoré zastupujú pôvodných obyvateľov, a so skupinami občianskej spoločnosti a zapája sa aj do činnosti Medzinárodnej polárnej nadácie (IPF).

6.9 EHSV vypracoval stanoviská týkajúce sa spolupráce v arktickej oblasti, vrátane stanovísk na tému Severnej dimenzie, regionálnej a námornej politiky, udržateľného rozvoja a vzťahov so susednými krajinami. Výbor udržiava inštitucionálne vzťahy s občianskou spoločnosťou v Nórsku, na Islande a v Rusku (prostredníctvom poradného výboru pre EHP, zmiešaného poradného výboru EÚ – Island a Občianskej komory Ruskej federácie) a zorganizoval dve fóra občianskej spoločnosti v rámci Severnej dimenzie (v rokoch 2002 a 2006) a schôdzu zainteresovaných strán v spojitosti so zasadnutím iniciatívy Severná dimenzia na úrovni ministrov vo februári 2013.

V Bruseli 17. apríla 2013 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Henri MALOSSE

(1) Laponská univerzita je najsevernejšie položená univerzita v EÚ, www.ulapland.fi; www.arcticcentre.org

(2) Spoločné oznámenie Európskej komisie a vysokej predstaviteľky Európskej únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku „Pokrok pri vytváraní politiky Európskej únie pre Arktídu: pokrok od roku 2008 a ďalšie kroky“, Brusel, JOIN(2012) 19 final, 26.6.2012.

(3) Uznesenie Európskeho parlamentu z 20. januára 2011 o udržateľnej politike EÚ na ďalekom severe, P7_TA(2011)0024, s. 52.

(4) Norsk Polarinstitutt, www.npolar.no a Matthews,J.A.:The Encyclopedia of Environmental Change, Sage, London 2013.

(5) Stanovisko EHSV, Ú. v. EÚ C 133, 09.05.2013, s. 41.

(6) Oznámenie Európskej komisie „Európska únia a arktický región“, COM(2008) 763 final, 20.11.2008.

(7) Závery Rady o arktických otázkach, 2985. zasadnutie Rady pre zahraničné veci, 8. decembra 2009.

(8) Uznesenie Európskeho parlamentu o udržateľnej politike EÚ na ďalekom severe, 20.1.2011.

(9) Aktuálny prehľad o arktickej oblasti a jej riadení je uvedený v dokumente Arctic Governance: balancing challenges and development, regionálna správa, Európsky parlament, GR pre vonkajšie politiky Únie, oddelenie politík. Fernando Garcés de los Fayos, DG EXPO/B/polDep/Note/2012_136, jún 2012.

(10) www.lapinliitto.fi.

(11) Napríklad: http://www.arcticbusinessforum.org.

(12) Hodnotenie vplyvu klimatických zmien v Arktíde (ACIA).

(13) Nórsko: The High North: visions and strategies, 2011; Rusko: The Russian Federation’s main state policy in the Arctic until 2020 and beyond, 2008; Kanada: Canada’s Northern Strategy: Our North, Our Heritage, Our Future, 2009; Švédsko: The Arctic: Sweden's strategy for the region, 2012; USA: US: Arctic Region Policy, 2009; Fínsko: Finland’s Strategy for the Arctic Region, 2011, aktualizácia naplánovaná na apríl 2013; Dánsko, Grónsko a Faerské ostrovy: Kingdom of Denmark Strategy for the Arctic 2011-2020, 2011; Island: http://www.utanrikisraduneyti.is.

(14) Parlamentné zhromaždenie NATO, uznesenie 396.

(15) www.arctic-council.org.

(16) The Arctic Council Indigenous Peoples Secretariat (IPS), www.arcticpeoples.org.

(17) www.beac.st.

(18) www.beac.st.

(19) www.norden.org.

(20) www.cbss.org.

(21) http://eeas.europa.eu/north_dim/index_en.htm.

(22) www.consilium.europa.eu 6597/13

(23) http://www.northerndimension.info/component/content/article/10-innerpage/9-ndbc

(24) www.UN.org.

(25) www.imo.org.

(26) www.UN.org

(27) www.unep.org

(28) Uznesenie P6_TA(2008)0474, 9.10.2008.

(29) Závery Rady o arktických otázkach, 2985. zasadnutie Rady pre zahraničné veci, 8. decembra 2009. Pozri tiež poznámku pod čiarou 9.

(30) Siedmy rámcový program v oblasti výskumu.

(31) SWD(2012) 182, príloha I, a Európska územná spolupráca, príloha II.