DÔVODOVÁ SPRÁVA

V správe Komisie o systémoch udeľovania občianstva a povolení na pobyt investorom v Európskej únii z januára 2019 sú vyjadrené obavy týkajúce sa takýchto systémov, najmä pokiaľ ide o bezpečnosť, infiltráciu organizovanej trestnej činnosti, pranie špinavých peňazí, financovanie terorizmu, daňové úniky a korupciu. Správa tiež varuje, že v prípade krajín, ktoré sa tešia bezvízovému vstupu do EÚ, by sa systémy udeľovania občianstva investorom mohli využívať na obchádzanie bežného schengenského vízového postupu a hĺbkového hodnotenia rizík, ktoré tento postup zahŕňa.

Dohoda o zrušení vízovej povinnosti medzi EÚ a Vanuatu sa uplatňuje od roku 2015. Vanuatu pred rokom 2015 uplatňovalo len jeden systém udeľovania občianstva investorom, v rámci ktorého bol vydaný len obmedzený počet pasov. Od roku 2015 však Vanuatu zaviedlo ďalšie systémy udeľovania občianstva investorom a počet úspešných žiadateľov sa výrazne zvýšil. Podľa orgánov Vanuatu sa v súčasnosti uplatňujú dva systémy: program príspevkov pre Vanuatu a program na podporu rozvoja. Do marca 2021 Vanuatu vydalo v rámci systémov udeľovania občianstva investorom viac ako 10 500 pasov. V apríli 2021 parlament Vanuatu schválil nový systém udeľovania občianstva, ktorý ešte nie je funkčný.

Komisia začala v roku 2017 vyšetrovať vanuatské systémy, pretože vzbudili vážne pochybnosti, najmä z dôvodu zlyhaní v oblasti bezpečnosti. Komisia zároveň upozornila orgány Vanuatu aj na možnosti pozastavenia vykonávania dohody, ktoré dohoda poskytuje. Ešte v roku 2017 Komisia požiadala orgány Vanuatu o informácie o riadení týchto systémov, najmä pokiaľ ide o bezpečnostné vyšetrovanie žiadateľov. V roku 2018 dostala Komisia ubezpečenia od vlády Vanuatu týkajúce sa postupov bezpečnostného vyšetrovania, v ktorých sa uvádza, že tieto postupy zahŕňajú kontroly podľa databáz Interpolu.

EÚ počas piateho posilneného politického dialógu medzi EÚ a Vanuatu 15. apríla 2019 zopakovala svoje obavy týkajúce sa vanuatských systémov udeľovania občianstva za investície, pričom poznamenala, že by to mohlo mať vplyv na dohodu o zrušení vízovej povinnosti. EÚ objasnila, že hoci procesy naturalizácie sú zvrchovaným rozhodnutím Vanuatu, je nevyhnutné vykonávať veľmi prísne bezpečnostné previerky osôb, aby sa zabránilo akémukoľvek zneužitiu.

V júli 2019 sa Komisia dozvedela, že v rámci systémov udeľovania občianstva investorom vo Vanuatu sa žiadateľom udelilo občianstvo aj napriek tomu, že figurovali v databázach Interpolu a niektorí žiadatelia predložili pozmenené doklady (najmä falšované záznamy z registra trestov), čo orgány Vanuatu neodhalili.

Komisia zaslala orgánom Vanuatu listy so žiadosťou o ďalšie informácie o týchto systémoch, bezpečnostnom vyšetrovaní a udeľovaní štátnej príslušnosti žiadateľom uvedeným v operatívnych spisoch Interpolu, pričom opätovne upozornila na možnosť pozastavenia oslobodenia od vízovej povinnosti.

Počas šiesteho posilneného politického dialógu medzi EÚ a Vanuatu 21. apríla 2021 EÚ opätovne poukázala na potenciálny vplyv, ktorý môžu mať vanuatské systémy udeľovania občianstva investorom na dohodu o zrušení vízovej povinnosti, a dôrazne odporúčala, aby Vanuatu okamžite riešilo možné riziká infiltrácie organizovanej trestnej činnosti, prania špinavých peňazí, daňových únikov a korupcie spájané s takýmito systémami. V rámci tohto politického dialógu Vanuatu vyjadrilo záväzok vykonať reformy s cieľom riešiť dané obavy, napríklad úzkou spoluprácou s rôznymi zainteresovanými stranami – najmä so svojou finančnou spravodajskou jednotkou – alebo zmenou zákona o cestovných pasoch. V apríli 2021 však vláda Vanuatu podnikla ďalšie kroky na vytvorenie nového programu udeľovania občianstva.

Na základe informácií získaných od Vanuatu Komisia dospela k záveru, že vanuatské systémy pre investorov vykazujú závažné nedostatky a zlyhania v oblasti bezpečnosti, ktoré môžu predstavovať riziko pre vnútornú bezpečnosť EÚ a jej členských štátov. Konkrétne ide o to, že priemerný čas potrebný na spracovanie žiadostí je príliš krátky na to, aby umožnil dôkladné preverenie, a pred udelením občianstva neprebieha systematická výmena informácií s krajinou pôvodu žiadateľa alebo krajinou jeho hlavného predchádzajúceho pobytu. Nevyžaduje sa ani fyzický pobyt alebo prítomnosť vo Vanuatu. Chýbajúca požiadavka na fyzický pohovor vyvoláva ďalšie pochybnosti, pokiaľ ide o spoľahlivosť bezpečnostného vyšetrovania, keďže sa znižujú možnosti orgánov overiť informácie poskytnuté v žiadosti vrátane ich pravdivosti a dôveryhodnosti.

Obavy vzbudzujú aj dostupné údaje o rozsahu týchto systémov, miere zamietnutia a štátnej príslušnosti pôvodu:

Po prvé, počet úspešných žiadateľov je veľmi vysoký (podľa Pasového úradu Vanuatu vyše 10 500 občianstiev udelených výmenou za investície v rokoch 2013 až 2021).

Po druhé, miera zamietnutých žiadostí je mimoriadne nízka. Na základe dostupných informácií bola do roku 2020 zamietnutá len jedna žiadosť. To vyvoláva ďalšie pochybnosti, pokiaľ ide o spoľahlivosť bezpečnostného vyšetrovania a hĺbkového preverovania.

Po tretie, krajiny pôvodu úspešných žiadateľov zahŕňajú aj také krajiny, ktoré sú zvyčajne vylúčené z iných systémov udeľovania občianstva, ako napríklad Irán a Afganistan, a iné krajiny, ktorých štátni príslušníci potrebujú vízum na krátkodobý pobyt v EÚ, ako sú napríklad Nigéria, Jemen, Sýria, Pakistan a Líbya.

Systémy, ktoré Vanuatu zaviedlo v roku 2015, tak umožňujú štátnym príslušníkom, ktorí potrebujú víza, obísť bežný schengenský vízový postup a hĺbkové hodnotenie jednotlivých migračných a bezpečnostných rizík, ktoré tento postup zahŕňa. Vanuatské systémy udeľovania občianstva investorom nezabezpečujú vysokú úroveň bezpečnosti, ako sa uvádza v správe Komisie z roku 2019 o systémoch udeľovania občianstva a povolení na pobyt investorom.

Napokon, systémy zavedené v roku 2015 sa komerčne propagujú ako systémy poskytujúce bezvízový vstup do EÚ, hoci cieľom dohody o zrušení vízovej povinnosti nie je umožniť štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí na cestu do EÚ musia mať vízum, obchádzať túto požiadavku získaním občianstva Vanuatu. Hoci EÚ rešpektuje právo zvrchovaných krajín rozhodovať o svojich vlastných procesoch naturalizácie, bezvízový vstup do Únie by sa nemal používať ako nástroj na získavanie individuálnych investícií výmenou za občianstvo.

Vykonávanie dohody môže byť úplne alebo čiastočne pozastavené z dôvodov verejného poriadku alebo ochrany národnej bezpečnosti.

Za daných okolností sa Komisia domnieva, že systémy pre investorov zavedené vo Vanuatu sú v rozpore s cieľmi vízovej politiky EÚ a rozlišovaním zakotveným v nariadení 2018/1806 medzi tretími krajinami, ktorých štátni príslušníci podliehajú vízovej povinnosti, a tretími krajinami, ktorých štátni príslušníci nepodliehajú takejto povinnosti, čo určuje EÚ na základe individuálneho posúdenia rôznych kritérií týkajúcich sa okrem iného bezpečnosti. Štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí by potrebovali víza, keby nezískali štátne občianstvo Vanuatu, poskytujú tieto systémy možnosť cestovať do EÚ bezvízovo bez toho, aby pred príchodom na vonkajšie hranice prešli bezpečnostným vyšetrovaním, ktoré sa vyžaduje v rámci schengenského vízového postupu.

Vzhľadom na uvedené skutočnosti je odôvodnené čiastočne a primerane pozastaviť vykonávanie dohody o zrušení vízovej povinnosti s cieľom zmierniť vplyv systémov udeľovania občianstva investorom na bezvízový režim medzi EÚ a Vanuatu. Keďže v praxi nebude možné, aby príslušníci pohraničnej stráže členských štátov určili, či bežný pas bol vydaný v rámci systému pre investorov, pozastavenie vykonávania dohody by sa malo vzťahovať na všetky bežné pasy vydané od 25. mája 2015, keď Vanuatu začalo vydávať značný počet pasov výmenou za investície.

2022/0001 (NLE)