Okrem posilnenia existujúcich pravidiel je v EÚ potrebné aj rozširovanie administratívnej spolupráce do nových oblastí, aby bolo možné riešiť výzvy, ktoré predstavuje digitalizácia hospodárstva, a aby daňové správy mohli lepšie a efektívnejšie vyberať dane a držať krok s novým vývojom. Pre daňové orgány je v dôsledku vlastností digitálneho platformového hospodárstva mimoriadne náročné vysledovať a zaznamenať zdaniteľné udalosti. Tento problém sa ešte zvýši najmä v prípade, keď sa transakcie vykonávajú cez prevádzkovateľov digitálnych platforiem so sídlom v inej jurisdikcii. Nedostatočné oznamovanie príjmov dosiahnutých predávajúcimi poskytujúcimi služby alebo predávajúcimi tovar prostredníctvom digitálnej platformy vedie k výpadku daňových príjmov členských štátov. Takisto sa tým títo predávajúci zvýhodňujú v porovnaní s tými, ktorí nie sú aktívni na digitálnych platformách. Ak sa táto regulačná medzera nevyrieši, nebude možné zabezpečiť cieľ spravodlivého zdaňovania.

Na základe hodnotenia sa takisto ukázalo, že v niektorých vnútroštátnych systémoch neexistuje právny základ pre pravidlá vykonávania simultánnych kontrol a povolenie prítomnosti úradníkov členského štátu počas zisťovania v inom členskom štáte, čo v súčasnosti bráni efektívnemu uplatňovaniu uvedených ustanovení. Tento bod je podrobnejšie popísaný v správe Spoločného fóra EÚ pre transferové oceňovanie o kontrolách transferového oceňovania v EÚ z roku 2018. V správe sa na základe existujúcej praxe v členských štátoch upozornilo na súčasné nedostatky a navrhli sa možnosti zlepšenia pri vykonávaní transferového oceňovania v dvoch alebo vo viacerých členských štátoch. V správe sa odporúčalo prijať „koordinovaný prístup ku kontrolám transferového oceňovania, [ktorý] by prispel k lepšiemu fungovaniu vnútorného trhu na dvoch frontoch: poskytol by daňovým správam transparentný a účinný nástroj na uľahčenie prideľovania práva zdaňovať a takisto by zabránil výskytu dvojitého zdanenia a dvojitého nezdanenia“.

Spravodlivé zdaňovanie je jedným z hlavných základov európskeho sociálneho trhového hospodárstva a patrí medzi kľúčové piliere záväzku Komisie týkajúceho sa „hospodárstva, ktoré pracuje v prospech ľudí“. Spravodlivé zdaňovanie podporuje sociálnu spravodlivosť a rovnaké podmienky v EÚ. Spravodlivý daňový systém by sa mal zakladať na daňových pravidlách, ktoré zabezpečia, aby každý odvádzal spravodlivo vymeraný diel, a zároveň uľahčia daňovníkom dodržiavanie týchto pravidiel, či už ide o podniky alebo o občanov. Spravodlivé a účinné zdaňovanie je mimoriadne dôležité z hľadiska zabezpečenia dostatočných príjmov na verejné investície do ľudí a infraštruktúry pri súčasnom vytváraní podnikateľského prostredia v rámci jednotného trhu, na ktorom môžu inovatívne firmy prosperovať.

Právnu istotu a právnu zrozumiteľnosť je možné zabezpečiť len riešením tejto neefektívnosti prostredníctvom jednotného systému pravidiel, ktoré sa budú uplatňovať vo všetkých členských štátoch. Vnútorný trh potrebuje spoľahlivý mechanizmus na jednotné riešenie týchto medzier a nápravu existujúcich narušení, ktorým sa zabezpečí, že daňové orgány budú včas dostávať vhodné informácie. Zdá sa, že je nevyhnutné zaviesť harmonizovaný rámec pre oznamovanie pre celú EÚ, a to najmä vzhľadom na bežný cezhraničný rozmer služieb poskytovaných prevádzkovateľmi platforiem. Keďže hlavným cieľom oznamovacej povinnosti v súvislosti s príjmom dosiahnutým prostredníctvom používania digitálnych platforiem je informovať daňové orgány o činnosti s rozmerom presahujúcim jednu jurisdikciu, je potrebné pustiť sa do akejkoľvek takejto iniciatívy konaním na úrovni EÚ s cieľom zabezpečiť jednotný prístup k zistenému problému.

Článok 115 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) je právnym základom pre legislatívne iniciatívy v oblasti priameho zdaňovania. Hoci sa neuvádza žiadny výslovný odkaz na priame zdaňovanie, článok 115 odkazuje na smernice pre aproximáciu vnútroštátnych právnych predpisov, lebo tie priamo ovplyvňujú zriadenie alebo fungovanie vnútorného trhu. Na to, aby bola táto podmienka splnená, je potrebné, aby sa navrhované právne predpisy EÚ v oblasti priameho zdaňovania zameriavali na nápravu existujúcich nezrovnalostí fungovania vnútorného trhu. Vzhľadom na to, že informácie vymenené podľa tejto smernice sa môžu použiť aj v oblasti DPH a iných nepriamych daní, sa ako právny základ uvádza aj článok 113 ZFEÚ.

Rozsah pôsobnosti navrhovaných pravidiel zahŕňa aj služby kolektívneho financovania, a to kolektívneho financovania založeného na investovaní, ako aj kolektívneho financovania založeného na požičiavaní. Vzhľadom na uvedené skutočnosti a so zreteľom na zaistenie konzistentnosti s politikami Únie v oblasti regulácie finančného trhu vymedzenie služieb kolektívneho financovania a poskytovateľov služieb odkazuje na príslušné právne predpisy v tejto oblasti.

Existujúce ustanovenia smernice sú v niekoľkých prípadoch, kde sú osobné údaje dôležité, v súlade so všeobecným nariadením o ochrane údajov (GDPR) a zároveň obsahujú osobitné ustanovenia a záruky týkajúce sa ochrany údajov. Navrhované zmeny sa budú naďalej riadiť týmito zárukami a budú ich naďalej rešpektovať. Akýkoľvek negatívny vplyv na osobné údaje sa bude minimalizovať opatreniami v oblasti IT a procedurálnymi opatreniami. Výmena údajov prebehne prostredníctvom zabezpečeného elektronického systému, ktorý údaje šifruje a dešifruje, pričom v rámci každej daňovej správy by prístup k týmto informáciám mali mať len oprávnení úradníci. Tí budú ako spoloční prevádzkovatelia musieť zaistiť bezpečné a špecifické ukladanie dát.

Posúdenie vplyvu naznačuje, že regulačná možnosť na úrovni EÚ je najvhodnejšia na riešenie identifikovanej politiky týkajúcej sa prevádzkovateľov digitálnych platforiem. Súčasný stav, alebo základný scenár, sa ukázal ako najmenej efektívna, účinná či súdržná možnosť. Na rozdiel od základného scenára by spoločná povinná norma EÚ zaistila, že všetky daňové správy v EÚ by mali prístup k rovnakému typu údajov. Inými slovami, regulačné opatrenie EÚ by postavilo všetky daňové orgány na rovnakú úroveň z hľadiska prístupu k informáciám získavaným na určený daňový účel. Zároveň by to umožnilo automatickú výmenu informácií na úrovni EÚ založenú na spoločných normách a špecifikáciách. Po zavedení to predstavuje jediný scenár, v rámci ktorého môžu daňové orgány členského štátu, v ktorom je predávajúci rezidentom, overiť, či predávajúci oznámil svoj presný príjem dosiahnutý prostredníctvom digitálnych platforiem, bez toho, aby boli potrebné časovo náročné žiadosti a zisťovanie ad hoc. Povinný spoločný štandard oznamovania pre EÚ by ďalej zabezpečil, že prevádzkovatelia digitálnych platforiem by nemuseli čeliť roztriešteným vnútroštátnym riešeniam, pokiaľ ide o oznamovacie povinnosti v oblasti daní.

Komisia vykonala posúdenie vplyvu príslušných možností politiky, ku ktorým zaujal výbor pre kontrolu regulácie 5. mája 2020 pozitívne stanovisko [SEC(2020) 271]. Výbor pre kontrolu regulácie navrhol niekoľko odporúčaní na zlepšenie, ktoré sa zohľadnili v záverečnej správe o posúdení vplyvu [SWD(2020) 131]. Posudzovali sa rôzne možnosti politiky na základe kritérií efektívnosti, účinnosti a súdržnosti v porovnaní so základným scenárom. Na najvyššej úrovni analýzy je potrebné rozhodnúť sa medzi súčasným stavom, alebo základným scenárom, a scenárom, kde by Komisia konala regulačným alebo neregulačným spôsobom. Neregulačné opatrenie by sa zakladalo na vydaní odporúčania. Súčasťou regulačnej možnosti by bola legislatívna iniciatíva týkajúca sa zmeny určitých špecifických prvkov existujúceho rámca administratívnej spolupráce.

Komisia začala 10. februára 2020 verejnú konzultáciu na získanie spätnej väzby o tom, ako má EÚ postupovať pri posilňovaní rámca na výmenu informácií v oblasti daní. Boli predložené viaceré možnosti a zainteresované strany poskytli spätnú väzbu celkovo v 37 odpovediach. Komisia ďalej usporiadala cielené konzultácie na stretnutí s rozličnými zástupcami prevádzkovateľov digitálnych platforiem, ktoré sa konalo 27. februára 2020. Medzi zástupcami prevádzkovateľov digitálnych platforiem prevládala zhoda v súvislosti s prínosmi, ktoré by mal štandardizovaný právny rámec EÚ na zhromažďovanie informácií z platforiem v porovnaní s niekoľkými nesúrodými vnútroštátnymi pravidlami oznamovania. Zástupcovia prevádzkovateľov digitálnych platforiem ďalej presadzovali riešenie podobné jednotnému kontaktnému miestu, ktoré je možné nájsť v smernici o DPH, čo by umožnilo oznamovať informácie len daňovej správe členského štátu, v ktorom je platforma rezidentom.

Komisia v roku 2019 hodnotila účinnosť, efektívnosť, relevantnosť a koherentnosť existujúcich pravidiel týkajúcich sa administratívnej spolupráce v oblasti priameho zdaňovania, ako aj pridanú hodnotu, ktorú majú pre EÚ. Záver hodnotenia bol, že spolupráca má významný prínos, ale stále existuje priestor na zlepšenie. Ukázalo sa, že pretrvávajú rozdiely v spôsobe, akým členské štáty využívajú dostupné nástroje administratívnej spolupráce. Vymenené informácie by sa dali použiť efektívnejšie a prínosy spolupráce by sa dali analyzovať komplexnejšie. Vychádzajúc z hodnotenia, tento legislatívny návrh predstavuje súbor špecifických intervencií na zlepšenie fungovania administratívnej spolupráce.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Článok 17 ods. 1 sa mení s cieľom objasniť význam pojmu vyčerpania zvyčajných zdrojov informácií. Dožadujúci orgán je pred požiadaním o informácie povinný vyčerpať všetky zvyčajné zdroje informácií, ktoré mohol za daných okolností využiť na získanie požadovaných informácií, pričom vyčerpal všetky dostupné prostriedky. Táto povinnosť sa však neuplatňuje, ak by dožadujúci orgán pri tomto úsilí čelil neprimeraným ťažkostiam a ohrozil by tým dosiahnutie svojich cieľov. Dožiadaný orgán môže odmietnuť poskytnúť informácie v prípade, že dožadujúci orgán nerešpektuje túto povinnosť.

Jednotný povinný nástroj pre EÚ by takisto mohol mať pozitívny sociálny vplyv a mohol by prispieť k pozitívnemu vnímaniu daňovej spravodlivosti a spravodlivému rozdeleniu zaťaženia medzi daňovníkmi. Predpokladá sa, že čím širší bude rozsah pôsobnosti pravidiel, tým silnejšie bude vnímanie daňovej spravodlivosti, vzhľadom na to, že problémy s nedostatočným oznamovaním sa vyskytujú pri všetkých druhoch činností. Rovnaká argumentácia sa dá použiť aj v súvislosti so spravodlivým rozdelením zaťaženia, t. j. čím širší rozsah pôsobnosti bude intervencia mať, tým lepšie budú môcť členské štáty zabezpečiť efektívny výber splatných daní. Fiškálny prínos opatrenia EÚ je omnoho väčší pri širokom rozsahu pôsobnosti oznamovacej povinnosti, t. j. uplatňuje sa na všetky služby a predaj tovaru. Obmedzenie rozsahu pôsobnosti len na digitálne platformy so sídlom v EÚ by mohlo významne znížiť daňové príjmy pri každej z možností.

V súlade s článkom 12a ods. 9 by sa mal výsledok spoločného auditu a záverečná správa oznámiť auditovanej osobe (auditovaným osobám) do 30 dní odo dňa vydania záverečnej správy.

V článku 12a ods. 5 sa vysvetľuje, že v kontexte spoločného auditu by sa nemala odmietnuť výmena informácií súvisiacich s obchodnými, priemyselnými alebo profesijnými tajomstvami alebo s obchodným postupom, ani informácií, ktorých zverejnenie by odporovalo verejnému poriadku. Takáto výmena informácií však musí zostať dôverná medzi zainteresovanými príslušnými orgánmi a nesmie sa sprístupňovať tretím stranám.

(8)Vzhľadom na to, že prevažná časť príjmu alebo základu dane predávajúcich na digitálnych platformách plynie cez hranice, oznamovanie informácií týkajúcich sa príslušnej činnosti by prinieslo ďalšie pozitívne výsledky, keby sa tieto informácie oznámili aj členským štátom, ktoré sú oprávnené dosiahnutý príjem zdaniť. Automatická výmena informácií medzi daňovými orgánmi je kľúčová najmä preto, aby tieto orgány dostávali potrebné informácie, ktoré im umožnia primeraným spôsobom vymerať splatné dane z príjmu a DPH.

(6)Digitalizácia hospodárstva v posledných rokoch rýchlo narastá, čo vedie k vzniku narastajúceho počtu zložitých situácií súvisiacich s daňovými únikmi. Cezhraničný rozmer služieb ponúkaných prostredníctvom využívania prevádzkovateľov digitálnych platforiem vytvoril zložité prostredie, v ktorom môže byť problematické presadzovať daňové predpisy a zabezpečiť ich dodržiavanie. Dodržiavanie daňových predpisov je nedostatočné a hodnota neoznámených príjmov je významná. Daňové správy členských štátov majú nedostatočné informácie na to, aby mohli správne posúdiť a kontrolovať hrubý príjem, ktorý sa v ich krajine dosahuje z obchodnej činnosti vykonávanej prostredníctvom digitálnych platforiem. Je to problematické najmä v prípade, keď príjem alebo základ dane prechádza cez platformy zriadené v inej jurisdikcii.

(5)Je dôležité, aby si členské štáty vymieňali informácie týkajúce sa príjmov pochádzajúcich z duševného vlastníctva, keďže tu vzhľadom na vysoko mobilné podkladové aktíva často dochádza k presunu ziskov. Do kategórií príjmov, ktoré podliehajú povinnej automatickej výmene informácií, by sa preto mali zahrnúť aj licenčné poplatky, aby sa zlepšil boj proti daňovým podvodom, daňovým únikom a vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam.

(3)Podľa článku 5 smernice 2011/16/EÚ na žiadosť dožadujúceho orgánu dožiadaný orgán oznamuje dožadujúcemu orgánu všetky informácie, ktoré má k dispozícii alebo ktoré získa na základe administratívnych zisťovaní a ktoré sú predvídateľne relevantné pre správu a presadzovanie vnútroštátnych právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní v rozsahu uvedenej smernice. Je potrebné jasne určiť normu predvídateľnej relevantnosti, aby sa zabezpečila účinná výmena informácií a zabránilo sa neodôvodneným odmietnutiam žiadostí a aby sa zabezpečila právna zrozumiteľnosť a právna istota pre daňové správy aj pre daňovníkov. V tomto kontexte je takisto potrebné objasniť, že norma predvídateľnej relevantnosti by sa nemala uplatňovať v súvislosti so žiadosťami o dodatočné informácie v nadväznosti na výmenu informácií v súlade s článkom 8a smernice 2011/16/EÚ, ktorá sa týka cezhraničných záväzných stanovísk alebo záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia.

(9)Návrh pravidiel oznamovania by mal byť efektívny, ale zároveň jednoduchý, aby sa zabezpečilo riadne fungovanie vnútorného trhu. Vzhľadom na ťažkosti pri zaznamenávaní zdaniteľných plnení, ktoré nastávajú pri vykonávaní obchodnej činnosti sprostredkovanej digitálnymi platformami, ako aj vzhľadom na ďalšiu administratívnu záťaž, ktorej by museli daňové správy v takom prípade čeliť, je nevyhnutné uložiť prevádzkovateľom platforiem oznamovaciu povinnosť. Prevádzkovatelia platforiem sú v lepšej pozícii na to, aby získavali a overovali potrebné informácie o všetkých predávajúcich, ktorí vykonávajú svoju činnosť na osobitnej platforme a využívajú takúto platformu.

(10)Vzhľadom na rozšírené používanie digitálnych platforiem na vykonávanie obchodnej činnosti fyzickými osobami, ako aj subjektmi je dôležité zabezpečiť, aby informácie podliehali oznamovaniu bez ohľadu na právnu povahu predávajúceho. Mala by sa však udeliť výnimka vládnym subjektom, na ktoré by sa oznamovacia povinnosť nemala vzťahovať.

(11)Oznamovanie príjmu dosiahnutého prostredníctvom takejto činnosti by malo daňovým správam poskytnúť komplexné informácie, ktoré sú potrebné na správne vymeranie splatnej dane z príjmu.

(12)V záujme zjednodušenia a zníženia nákladov na dodržiavanie predpisov by bolo rozumné vyžadovať od prevádzkovateľov platforiem, aby oznamovali príjmy, ktoré predávajúci dosiahnu prostredníctvom používania platformy v jedinom členskom štáte.

(13)Vzhľadom na digitálnu povahu a flexibilitu digitálnych platforiem by sa mala oznamovacia povinnosť rozšíriť aj na prevádzkovateľov platforiem, ktorí vykonávajú obchodnú činnosť v Únii, ale nie sú rezidentmi na daňové účely, nie sú zaregistrovaní a nemajú vedenie ani stálu prevádzkareň v členskom štáte. Zabezpečili by sa tak rovnaké podmienky pre platformy a zabránilo by sa nekalej súťaži. Na uľahčenie uvedeného zámeru by sa malo od zahraničných platforiem vyžadovať, aby sa na účely vykonávania činnosti na vnútornom trhu registrovali a vykonávali oznamovanie v jedinom členskom štáte.

(14)Súčasťou oznamovania obchodnej činnosti by vzhľadom na vývoj v digitalizovanom hospodárstve mal byť aj prenájom nehnuteľností, osobné služby, predaj tovaru, prenájom všetkých spôsobov dopravy a investovanie a požičiavanie v kontexte kolektívneho financovania. Rozsah pôsobnosti oznamovania by sa nemal vzťahovať na činnosť, ktorú vykonáva predávajúci ako zamestnanec prevádzkovateľa platformy.

(15)Cieľ zabrániť daňovým únikom a vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam by sa dal zabezpečiť tak, že sa od prevádzkovateľov digitálnych platforiem bude vyžadovať, aby oznamovali informácie o príjmoch dosiahnutých prostredníctvom platforiem v počiatočnej fáze, predtým ako vnútroštátne daňové orgány vykonajú ročné vymeranie dane. Aby sa uľahčila práca daňových orgánov členských štátov, oznamované informácie by sa mali vymeniť do jedného mesiaca odo dňa oznámenia. Aby sa uľahčila automatická výmena informácií a aby sa zdroje využívali účinnejšie, výmeny informácií by sa mali uskutočňovať elektronicky prostredníctvom spoločnej komunikačnej siete (ďalej len „sieť CCN“), ktorú vytvorila Únia.

(16)Z hodnotenia smernice 2011/16/EÚ vykonaného Komisiou vyplynulo, že je potrebné konzistentne monitorovať účinnosť uplatňovania uvedenej smernice a vnútroštátnych transpozičných ustanovení, ktoré umožňujú toto uplatňovanie. Aby mohla Komisia naďalej riadne monitorovať a hodnotiť účinnosť automatickej výmeny informácií podľa smernice 2011/16/EÚ, členské štáty by mali mať povinnosť každoročne oznamovať Komisii štatistické údaje týkajúce sa týchto výmen.

(17)Je nevyhnutné posilniť mechanizmy smernice 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o prítomnosť úradníkov daňovej správy jedného členského štátu na území iného členského štátu a vykonávanie simultánnych kontrol dvoma alebo viacerými členskými štátmi, aby sa zabezpečilo ich účinné uplatňovanie. Z toho vyplýva, že odpovede na žiadosti o prítomnosť úradníkov iného členského štátu a o simultánne kontroly by sa mali poskytovať v stanovenom časovom rámci. Ak sú zahraniční úradníci prítomní na území iného členského štátu počas administratívnych zisťovaní alebo sa na nich zúčastňujú pomocou elektronických komunikačných prostriedkov, malo by sa im umožniť, aby mohli klásť otázky priamo jednotlivcom a preskúmavať záznamy.

(18)Členský štát, ktorý plánuje vykonať simultánnu kontrolu, je povinný oznámiť svoj zámer ostatným dotknutým členským štátom. Hoci je príslušný orgán každého dotknutého členského štátu povinný na návrh odpovedať, je dôležité zabezpečiť, aby sa odpoveď poskytla v primeranej lehote. Príslušný orgán každého dotknutého členského štátu by preto mal na návrh odpovedať do 30 dní odo dňa prijatia návrhu.

(19)Mnohostranné kontroly, ktoré sa vykonávajú s podporou programu Fiscalis 2020 ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1286/2013, preukázali prínos koordinovaných kontrol jedného alebo viacerých daňovníkov, o ktorých majú dve alebo viaceré daňové správy v Únii spoločný alebo dopĺňajúci sa záujem. Keďže pre vykonávanie spoločných auditov neexistuje žiadny výslovný právny základ, takéto jednotné akcie sa v súčasnosti vykonávajú na základe kombinovaných ustanovení smernice 2011/16/EÚ, ktoré sa týkajú prítomnosti zahraničných úradníkov na území iných členských štátov a simultánnych kontrol. V mnohých prípadoch sa však ukázalo, že táto prax je nedostatočná a chýba jej právna zrozumiteľnosť a právna istota.

(20)Členské štáty by mali prijať jasný a účinný právny rámec, aby umožnili svojim daňovým orgánom vykonávať spoločné audity osôb vykonávajúcich cezhraničnú činnosť. Spoločné audity sú administratívne zisťovania, ktoré spoločne vykonávajú príslušné orgány dvoch alebo viacerých členských štátov, aby preskúmali prípad spojený s jednou alebo viacerými osobami, o ktoré majú tieto členské štáty spoločný alebo dopĺňajúci sa záujem. Spoločné audity môžu zohrávať významnú úlohu v prispievaní k lepšiemu fungovaniu vnútorného trhu. Spoločné audity by mali byť štruktúrované tak, aby daňovníkom poskytli právnu istotu na základe jasných procedurálnych pravidiel vrátane pravidiel na zmiernenie rizika dvojitého zdaňovania.

(21)Aby sa zabezpečila účinnosť tohto procesu, odpovede na žiadosti o spoločné audity by sa mali poskytovať v stanovenom časovom rámci. Odmietnutie žiadosti by malo byť náležite odôvodnené. Na spoločný audit by sa mali vzťahovať procedurálne opatrenia členského štátu, v ktorom sa príslušný audit vykonáva. Zúčastnené členské štáty by si preto mali vzájomne uznať dôkazy, ktoré sa získajú počas spoločného auditu. Rovnako dôležité je aj to, aby sa príslušné orgány dohodli na faktoch a okolnostiach prípadu a snažili sa dosiahnuť dohodu v súvislosti s tým, ako majú interpretovať daňovú situáciu auditovanej osoby (auditovaných osôb). Aby sa zabezpečilo, že výsledok spoločného auditu bude možné v zúčastnených členských štátoch vykonať, záverečná správa by mala mať rovnakú právnu silu ako príslušné vnútroštátne nástroje, ktoré sa na základe auditu vydávajú v zúčastnených členských štátoch. Členské štáty by mali v prípade potreby zabezpečiť právny rámec pre vykonanie zodpovedajúcej úpravy.

(22)Keďže sa uznáva, že spoločné audity sa zakladajú na vzájomnej dôvere medzi príslušnými orgánmi zúčastnených členských štátov, v kontexte spoločného auditu by sa nemala odmietnuť výmena informácií súvisiacich s obchodnými, priemyselnými alebo profesijnými tajomstvami alebo s obchodným postupom ani informácií, ktorých zverejnenie by bolo v rozpore s verejným poriadkom. Taká výmena informácií by však mala zostať dôverná a nemala sa sprístupňovať tretím stranám.

(23)Zároveň je dôležité zabezpečiť účinnú výmenu informácií na požiadanie a spoluprácu medzi príslušnými orgánmi. Z toho dôvodu by príslušné orgány, ktoré dostávajú informácie v súlade s článkom 5 alebo 9 smernice 2011/16/EÚ, mali byť povinné poskytnúť spätnú väzbu príslušnému orgánu, ktorý tieto informácie poskytol, pokiaľ ide o všetky výmeny na požiadanie, a to do 30 dní, odkedy je známy výsledok použitia požadovaných informácií.

(24)Je dôležité, aby sa informácie oznamované podľa smernice 2011/16/EÚ v zásade používali na vymeranie, správu a vymáhanie daní, na ktoré sa vzťahuje vecná pôsobnosť tejto smernice. Vychádzajúc z tohto predpokladu a vzhľadom na význam, aký má DPH pre fungovanie vnútorného trhu, je vhodné objasniť, že informácie oznamované medzi členskými štátmi sa môžu používať aj na vymeranie, správu a vymáhanie DPH a iných nepriamych daní.

(25)Je nevyhnutné účinne chrániť osobné údaje, ktoré sa vymieňajú medzi členskými štátmi podľa smernice 2011/16/EÚ. V prípade porušenia ochrany osobných údajov v zmysle článku 4 bodu 12 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 v jednom alebo vo viacerých členských štátoch, členské štáty ako spoloční prevádzkovatelia rozhodnú, či si porušenie vyžaduje pozastavenie výmen informácií s členským štátom, v ktorom došlo k porušeniu, a či požiadajú Komisiu ako sprostredkovateľa, aby takéto výmeny pozastavila. Pozastavenie by malo trvať dovtedy, kým členské štáty nepožiadajú Komisiu, aby opätovne umožnila výmeny informácií podľa smernice 2011/16/EÚ s členským štátom, v ktorom došlo k porušeniu.

(26)S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania smernice 2011/16/EÚ, a najmä automatickej výmeny informácií medzi daňovými orgánmi, by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci prijať štandardný formulár s obmedzeným počtom prvkov vrátane jazykového režimu. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011.

(27)V súlade s článkom 42 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725 sa vykonala konzultácia s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov.

(28)Každé spracúvanie osobných údajov vykonávané v rámci tejto smernice musí byť v súlade s nariadením (EÚ) 2016/679 a nariadením (EÚ) 2018/1725.