Návrh VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa Dánskemu kráľovstvo a Švédskemu kráľovstvu povoľuje predĺžiť uplatňovanie osobitného opatrenia odchyľujúceho sa od článkov 168, 169, 170 a 171 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty /* COM/2013/0584 final - 2013/0283 (NLE) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Dôvody a ciele návrhu Podľa článku 395 ods. 1 smernice 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty[1] (ďalej len „smernica o DPH“) môže Rada jednomyseľne na návrh Komisie oprávniť ktorýkoľvek členský štát, aby zaviedol osobitné opatrenia odchyľujúce sa od tejto smernice na zjednodušenie výberu dane alebo na zamedzenie určitým daňovým únikom alebo vyhýbaniu sa dani. Dánsko a Švédsko požiadali listami, ktoré Generálny sekretariát Komisie zaevidoval 3. a 4. apríla 2013, o predĺženie platnosti existujúcej výnimky, ktorá im bola prvýkrát udelená rozhodnutím 2000/91/ES[2] a predĺžená rozhodnutiami 2003/65/ES[3] a 2007/132/ES[4]. V súlade s článkom 395 ods. 2 smernice o DPH Komisia listom z 12. júna 2013 informovala ostatné členské štáty o žiadosti predloženej Dánskom a Švédskom. Listom zo 14. júna 2013 Komisia oznámila Dánsku a Švédsku, že má všetky informácie, ktoré pokladá za potrebné na posúdenie žiadosti. Všeobecný kontext Dánsko a Švédsko spoločne zaviedli zjednodušené pravidlá na vrátenie DPH v súvislosti s mýtom za použitie mosta Öresund medzi Dánskom a Švédskom. To sa pokladalo za potrebné, keďže bežné pravidlá DPH by pre daňovníkov, ako aj pre správne orgány vytvorili nadmernú administratívnu záťaž. Podľa bežných pravidiel DPH uvedených v článkoch 168, 169, 170 a 171 smernice o DPH musí byť DPH odpočítaná alebo vrátená členským štátom, v ktorom bola splatná alebo zaplatená. Keďže sa most Öresund nachádza čiastočne na území Dánska a čiastočne na území Švédska, nárok na vrátenie DPH zaplatenej pri mýtnom poplatku za použitie mosta by sa mohol uplatňovať od každej z týchto krajín úmerne tomu, ako sa mýtny poplatok vzťahuje na ich územie. Konkrétne by bolo možné uplatniť 50 % nároku v Dánsku a 50 % nároku vo Švédsku. V praxi by to znamenalo, že zdaniteľné osoby usadené v Dánsku alebo vo Švédsku by si vo svojich pravidelných daňových priznaniach k DPH v členskom štáte, v ktorom sú registrované, mohli uplatniť nárok len vo výške 50 % DPH. Vrátenie zostávajúcich 50 % by sa muselo nárokovať od druhého členského štátu prostredníctvom smernice 2008/9/ES[5]. Zdaniteľné osoby usadené v iných členských štátoch ako Dánsko a Švédsko by si takisto museli uplatňovať nárok na vrátenie DPH prostredníctvom dvoch osobitných žiadostí o vrátenie dane podľa smernice 2008/9/ES, pričom jednu by predložili Dánsku a druhú Švédsku. Podobne by aj zdaniteľné osoby usadené mimo územia Únie museli podľa smernice 86/560/EHS[6] zasielať žiadosti o vrátenie dane Dánsku aj Švédsku. Existujúcou výnimkou pre Dánsko a Švédsko sa zjednodušujú pravidlá DPH týkajúce sa vrátenia DPH. Uvedená výnimka umožňuje uplatňovať si vrátenie DPH v súvislosti s týmto mýtom prostredníctvom jediného nároku. Používajú sa tieto zjednodušené pravidlá: – Zdaniteľné osoby usadené v Dánsku a vo Švédsku sú oprávnené odpočítať si vo svojom vnútroštátnom daňovom priznaní k DPH plnú sumu odpočítateľnej DPH z mýta vrátane časti za použitie mosta na území členského štátu, v ktorom nie sú usadené. – Na účely vrátenia odpočítateľnej DPH podľa postupu stanoveného v smernici 2008/9/ES týkajúcej sa zdaniteľných osôb usadených v členskom štáte inom ako je Dánsko alebo Švédsko, alebo podľa postupu stanoveného v smernici 86/560/EHS pre zdaniteľné osoby usadené mimo členských štátov, by sa žiadosť mala predkladať iba švédskym orgánom. Dánsko a Švédsko žiadajú o predĺženie platnosti súčasných zjednodušujúcich pravidiel na ďalšie obdobie. Podľa štatistických údajov poskytnutých Švédskom v prílohe I jeho žiadosti je výnimka vytvorená pre zdaniteľné osoby výrazným zjednodušením procesu vrátenia DPH v súvislosti s mýtom na moste Öresund, a osvedčila sa. Aj Komisia zastáva názor, že tento druh cezhraničného odpočtu je vzorovým zjednodušením povinností pre podniky, ktoré by sa mohlo v dlhodobom horizonte rozšíriť prostredníctvom všeobecného jednotného kontaktného miesta („One Stop Shop“). Komisia preto považuje ďalšie predĺženie platnosti za vhodné. V súlade s obdobím uplatňovania rozhodnutia 2007/132/ES navrhuje predĺženie platnosti o ďalších 7 rokov. Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu Existujúca výnimka udelená Dánsku a Švédsku 24. januára 2000 a predĺžená 21. januára 2003 a 30. januára 2007. Súlad s ostatnými politikami a cieľmi Únie Neuplatňuje sa. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU Konzultácie so zainteresovanými stranami Neuplatňuje sa. Získavanie a využívanie expertízy Externá expertíza nebola potrebná. Posúdenie vplyvu Cieľom navrhovaného rozhodnutia je zjednodušenie postupu vrátenia DPH z mýta pre zdaniteľné osoby, ktoré použijú most Öresund medzi Dánskom a Švédskom, a preto má navrhované rozhodnutie potenciálne priaznivý hospodársky vplyv. Vzhľadom na úzky rozsah pôsobnosti uvedenej výnimky bude tento vplyv v každom prípade obmedzený. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Zhrnutie navrhovaného opatrenia Povolenie pre Dánsko a Švédsko uplatňovať opatrenie odchyľujúce sa od článkov 168, 169, 170 a 171 smernice o DPH, pokiaľ ide o právo na odpočet pre zdaniteľné osoby. Právny základ Článok 395 smernice 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty. Zásada subsidiarity Návrh patrí do výlučnej právomoci Únie. Zásada subsidiarity sa preto neuplatňuje. Zásada proporcionality Návrh je v súlade so zásadou proporcionality z týchto dôvodov: Rozhodnutie sa týka povolenia udeleného dvom členským štátom na základe ich vlastnej žiadosti a nestanovuje žiadnu povinnosť. Vzhľadom na obmedzený rozsah pôsobnosti výnimky je osobitné opatrenie úmerné sledovanému cieľu. Výber nástrojov Navrhované nástroje: iné. Iné prostriedky by neboli primerané z tohto dôvodu: Podľa článku 395 smernice 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty je odchýlka od spoločných pravidiel o DPH možná iba na základe povolenia Rady konajúcej jednomyseľne na návrh Komisie. Vykonávacie rozhodnutie Rady je jediný primeraný nástroj, keďže môže byť určené jednému členskému štátu. 4. VPLYV NA ROZPOČET Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Únie. 5. NEPOVINNÉ PRVKY Doložka o preskúmaní/revízii/ukončení platnosti Návrh obsahuje doložku o ukončení platnosti. 2013/0283 (NLE) Návrh VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa Dánskemu kráľovstvo a Švédskemu kráľovstvu povoľuje predĺžiť uplatňovanie osobitného opatrenia odchyľujúceho sa od článkov 168, 169, 170 a 171 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, so zreteľom na smernicu Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty[7], a najmä na jej článok 395 ods. 1, so zreteľom na návrh Európskej komisie, keďže: (1) Dánsko a Švédsko požiadali listami, ktoré Generálny sekretariát Komisie zaevidoval 3. a 4. apríla 2013, o povolenie predĺžiť uplatňovanie osobitného opatrenia odchyľujúceho sa od článkov 168, 169, 170 a 171 smernice 2006/112/ES, ktoré vyžadujú, aby zdaniteľné osoby vykonávali svoje právo na odpočet alebo vrátenie dane z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“) v členskom štáte, v ktorom bola zaplatená. (2) Komisia listom z 12. júna 2013 informovala ostatné členské štáty o žiadostiach predložených Dánskom a Švédskom. Listom zo 14. júna 2013 Komisia oznámila Dánsku a Švédsku, že má všetky informácie, ktoré pokladá za potrebné na posúdenie žiadostí. (3) Tieto žiadosti o výnimku súvisia s vrátením DPH zaplatenej pri mýtnych poplatkoch za použitie mosta Öresund medzi Dánskom a Švédskom. Podľa pravidiel DPH o mieste poskytnutia služieb spojených s nehnuteľným majetkom je časť DPH z mýtnych poplatkov za použitie mosta Öresund splatná Dánsku a časť Švédsku. (4) Odchylne od požiadavky, aby zdaniteľné osoby vykonávali svoje právo na odpočet DPH alebo na jej vrátenie v členskom štáte, kde bola zaplatená, sa Dánsku a Švédsku povolilo zaviesť osobitné opatrenie umožňujúce daňovníkom uplatňovať si nárok na vrátenie DPH u jedného správneho orgánu. Toto povolenie bolo prvýkrát udelené rozhodnutím Rady 2000/91/ES z 24. januára 2000, ktorým sa Dánskemu kráľovstvu a Švédskemu kráľovstvu povoľuje uplatňovať osobitné opatrenie odchyľujúce sa od článku 17 šiestej smernice Rady (77/338/EHS) o zosúladení právnych predpisov členských štátov o dani z obratu[8], a jeho platnosť bola predĺžená rozhodnutiami 2003/65/ES[9] a 2007/132/ES[10]. (5) Právna a skutková situácia, na ktorej sa výnimka zakladala, sa nezmenila a naďalej pretrváva. Dánsku a Švédsku by sa preto malo povoliť uplatňovanie osobitného opatrenia počas ďalšieho obmedzeného obdobia. (6) Výnimka nemá žiadny nepriaznivý vplyv na vlastné zdroje Únie pochádzajúce z DPH, PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 Odchylne od ustanovení článkov 168, 169, 170 a 171 smernice 2006/112/ES sa Švédsku a Dánsku týmto povoľuje uplatňovať tento postup na vrátenie DPH z mýtnych poplatkov zaplatených za použitie mosta Öresund medzi uvedenými dvoma krajinami: a) Zdaniteľné osoby usadené v Dánsku si môžu uplatniť svoj nárok na odpočet DPH zaplatenej pri použití časti mosta, ktorá sa nachádza na švédskom území tým, že ho uvedú v pravidelných daňových priznaniach podávaných v Dánsku. b) Zdaniteľné osoby usadené vo Švédsku si môžu uplatniť svoj nárok na odpočet DPH zaplatenej pri použití časti mosta, ktorá sa nachádza na dánskom území tým, že ho uvedú v pravidelných daňových priznaniach podávaných vo Švédsku. c) Zdaniteľné osoby, ktoré nie sú usadené v žiadnom z vyššie uvedených členských štátov, musia podať žiadosť o vrátenie DPH z mýtnych poplatkov švédskym orgánom, vrátane poplatkov zaplatených pri použití časti mosta nachádzajúcej sa na dánskom území, podľa postupu stanoveného v smernici 2008/9/ES alebo v smernici 86/560/EHS. Článok 2 Toto rozhodnutie sa uplatňuje od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020. Článok 3 Toto rozhodnutie je určené Dánskemu kráľovstvu a Švédskemu kráľovstvu. V Bruseli Za Radu predseda [1] Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1. [2] Ú. v. ES L 28, 3.2.2000, s. 38. [3] Ú. v. ES L 25, 30.1.2003, s. 40. [4] Ú. v. EÚ L 57, 24.2.2007, s. 10. [5] Ú. v. EÚ L 44, 20.2.2008, s. 23. [6] Ú. v. ES L 326, 21.11.1986, s. 40. [7] Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1. [8] Ú. v. ES L 28, 3.2.2000, s. 38. [9] Ú. v. ES L 25, 30.1.2003, s. 40. [10] Ú. v. EÚ L 57, 24.2.2007, s. 10.