[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 21.12.2005

KOM(2005) 675 v konečnom znení

SPRÁVA KOMISIE RADE, EURÓPSKEMU PARLAMENTU A EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU

druhá správa o uplatňovaní smernice Rady 93/7/EHS o navrátení predmetov kultúrnej hodnoty nezákonne vyvezených z územia členského štátu

OBSAH

1. Úvod 3

2. Všeobecný rámec 3

3. Prvá hodnotiaca správa o uplatňovaní smernice 93/7/EHS (1993-1998) 4

3.1. Závery prvej správy 4

3.2. Odpoveď inštitúcií 4

4. Vývoj po prvej správe 5

4.1. Zmena legislatívy: smernica 2001/38/ES 5

4.2. Príprava 10 nových členských štátov na vstup 5

4.3. Príspevok k zlepšeniu ochrany európskeho kultúrneho dedičstva: štúdia vysledovateľnosti predmetov kultúrnej hodnoty 5

4.4. Zlepšenie administratívnej spolupráce: prijatie usmernení 6

5. Uplatňovanie smernice v období rokov 1999-2003 6

5.1. Obsah správ členských štátov o uplatňovaní 6

5.2. Hodnotenie uplatňovania smernice 7

5.2.1. Spolupráca a výmena informácií medzi orgánmi 7

5.2.2. Činnosť s cieľom navrátenia 8

5.2.3. Ochrana predmetov kultúrnej hodnoty 8

6. Závery 9

6.1. Zlepšenie spolupráce a výmeny informácií medzi členskými štátmi 9

6.2. Predĺženie lehoty na činnosť s cieľom navrátenia 9

6.3. Zachovanie finančných limitov 9

6.4. Periodicita hodnotiacej správy 10

6.5. Konzultácia poradného výboru pre predmety kultúrnej hodnoty 10

1. ÚVOD

Smernicou Rady 93/7/EHS schválenou 15. marca 1993[1] sa zavádzajú mechanizmy spolupráce medzi vnútroštátnymi orgánmi a súdne konanie na navrátenie predmetov kultúrnej hodnoty nezákonne vyvezených z územia členského štátu.

Podľa článku 16 ods. 2 smernice, Komisia zasiela Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru každé tri roky správu o posúdení uplatňovania tejto smernice.

Tento dokument je druhou hodnotiacou správou a pokrýva obdobie rokov 1999 až 2003. Posudzuje uplatňovanie smernice v 15 členských štátoch. Prvá správa sa týkala obdobia rokov 1993 až 1998[2].

2. VšEOBECNÝ RÁMEC

Na úrovni Spoločenstva podliehajú predmety kultúrnej hodnoty ustanoveniam Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (ďalej „zmluva o ES“), a najmä ustanoveniam týkajúcim sa voľného pohybu tovaru. Konkrétne sa v článkoch 28 a 29 zmluvy o ES zakazujú opatrenia rovnakého účinku ako množstevné obmedzenia dovozu alebo vývozu.

Avšak podľa článku 30 ustanovenia článkov 28 a 29 zmluvy o ES nevylučujú zákazy alebo obmedzenia dovozu, vývozu alebo tranzitu tovaru odôvodnené najmä „ochranou národného kultúrneho bohatstva, ktoré má umeleckú, historickú alebo archeologickú hodnotu“. Aby mohli byť prijaté, musia byť tieto zákazy alebo obmedzenia v každom prípade nevyhnutné a primerané k cieľu, ktorý sa má dosiahnuť a nemôžu preto predstavovať svojvoľnú diskrimináciu alebo skryté obmedzovanie obchodu medzi členskými štátmi.

V tomto rámci je smernica 93/7/EHS sprievodným opatrením vnútorného trhu, ktorého cieľom je zladiť fungovanie vnútorného trhu so zárukami členských štátov v oblasti ochrany predmetov kultúrnej hodnoty so štatútom národného kultúrneho bohatstva, ktoré má umeleckú, historickú alebo archeologickú hodnotu.

Cieľom smernice nie je boj proti nelegálnemu obchodu s predmetmi kultúrnej hodnoty. Neupravuje ani uplatňovanie článku 30 zmluvy ES členskými štátmi. Na základe tohto článku si členské štáty zachovávajú právo určiť svoje národné bohatstvo a tiež možnosť prijať vnútroštátne opatrenia potrebné na zaručenie jeho ochrany.

3. PRVÁ HODNOTIACA SPRÁVA O UPLATňOVANÍ SMERNICE 93/7/EHS (1993-1998)

3.1. Závery prvej správy

V tejto prvej správe[3] sa konštatovala pomalá transpozícia smernice do vnútroštátneho práva a následkom toho aj oneskorenie v jej uplatňovaní. Obdobie skutočného uplatňovania smernice sa nepovažovalo za dostatočné pre hodnotenie jej účinnosti.

Správa zdôraznila, že členské štáty považovali smernicu za potrebnú a užitočnú pri ochrane kultúrneho dedičstva. Väčšina týchto štátov považovala právny rámec Spoločenstva vytvorený smernicou za dostatočný, aj keď niektoré z nich by privítali jeho zlepšenie. Podľa Talianska by sa tak premlčacia lehota mala predĺžiť z jedného na tri roky, Holandsko zase navrhlo rozšíriť právo výkonu s cieľom zabezpečiť navrátenie aj na fyzické osoby.

Avšak táto správa odhalila, že administratívna spolupráca medzi orgánmi na vnútroštátnej úrovni a na úrovni Spoločenstva sa v praxi nekonkretizovala. Väčšina členských štátov sa zasadzuje za prehĺbenie tejto spolupráce. V správe sa okrem iného poznamenalo, že vzhľadom na nedostatok informácií o predmetoch kultúrnej hodnoty, ktoré nelegálne opúšťajú územie členských štátov, by bolo vhodné zlepšiť vysledovateľnosť predmetov kultúrnej hodnoty.

3.2. Odpoveď inštitúcií

Odpovede Európskeho parlamentu a Rady navrhli vylepšenia smernice.

Vo svojej rezolúcii[4] sa Európsky parlament nazdáva, že Európska únia by mala v rámci svojich právomocí klásť väčší dôraz na boj proti nelegálnemu obchodu s predmetmi kultúrnej hodnoty a že Komisia by mala mať v tomto rámci centrálnu úlohu. Parlament požadoval najmä:

- zmenu premlčacej lehoty stanovenej v smernici 93/7/EHS na 1 rok,

- usporiadanie informačnej kampane o negatívnych následkoch nelegálneho obchodu s predmetmi kultúrnej hodnoty v 15 členských štátoch ako aj v 10 kandidátskych krajinách,

- vytvorenie úplného a verejného zoznamu predmetov vo vlastníctve inštitúcií, nadácií, verejných a súkromných subjektov, a

- príprava Zelenej knihy o nelegálnom obchode s predmetmi kultúrnej hodnoty a konkrétnych návrhov na úrovni Spoločenstva na boj proti takémuto obchodu.

Pokračovanie posledných troch požiadaviek nie je predmetom tejto správy, ktorá sa venuje výlučne uplatňovaniu smernice.

Rada vo svojej rezolúcii[5] vyzvala členské štáty na maximálne využívanie možností ochrany ponúkané smernicou, najmä prostredníctvom intenzívnejšej administratívnej spolupráce. Vyzvala Komisiu, aby:

- pokračovala v navrhnutých iniciatívach a podľa potreby vyvinula nové s cieľom lepšie prispievať k ochrane kultúrneho dedičstva členských štátov a k uplatňovaniu smernice, a

- venovala osobitnú pozornosť vytváraniu administratívnych štruktúr a kapacít v nových členských štátoch, ktoré sú zodpovedné za ochranu nových vonkajších hraníc Európskej únie.

4. VÝVOJ PO PRVEJ SPRÁVE

4.1. Zmena legislatívy: smernica 2001/38/ES

Ako sa to predpokladalo v prvej správe, smernicou 2001/38/ES[6] sa zmenila a doplnila príloha k smernici 93/7/ES, aby tak od 1. januára 2002 prispôsobila sumy v národných menách euru a nahradila odkazy na hodnotu 0 (nula) finančných limitov slovami „Nezávisle na hodnote“. Túto smernicu transponovali všetky členské štáty.

4.2. Príprava 10 nových členských štátov na vstup

Komisia preskúmala návrhy vnútroštátnych opatrení 10 nových členských štátov na transpozíciu smernice. Komisia tak poskytla technickú pomoc potrebnú na uľahčenie správnej transpozície v primeranej lehote. Napriek tomu Komisia v roku 2004 začala konanie o porušení proti niektorým členským štátom za neoznámenie vnútroštátnych opatrení na transpozíciu.

4.3. Príspevok k zlepšeniu ochrany európskeho kultúrneho dedičstva: štúdia vysledovateľnosti predmetov kultúrnej hodnoty

Hlavným účelom tejto štúdie dokončenej koncom roku 2004 bolo preskúmať štruktúry a mechanizmy šírenia informácií existujúce v členských štátoch s cieľom zhromažďovania, odovzdávania a výmeny informácií o predmetoch kultúrnej hodnoty uvedených v prílohe k smernici[7].

Na základe tejto štúdie sa zdá, že systém ochrany kultúrneho dedičstva každého členského štátu sa skladá z centrálneho jadra tvoreného národným bohatstvom, ktoré nemôže natrvalo opustiť územie štátu, druhá zóna predstavuje predmety kultúrnej hodnoty, ktoré sa môžu vyviesť iba s povolením a tretia zóna predstavuje predmety, ktoré sa môžu pohybovať voľne a bez kontrol z dôvodu ich minimálneho kultúrneho významu. Štúdia dospela k záveru, že vysledovateľnosť je zabezpečená iba pre predmety patriace do centrálneho jadra a v menšej miere predmety kultúrnej hodnoty z druhej zóny, ktorých pohyb podlieha vývoznému povoleniu.

Aby sa zlepšila vysledovateľnosť predmetov kultúrnej hodnoty v Európe pri presunoch z jedného členského štátu do druhého, odporúča štúdia tieto opatrenia:

- schválenie jednotného modelu povolenia na prevoz predmetov kultúrnej hodnoty v priestore Spoločenstva,

- vytvorenie databázy povolení na prevoz a povolení na vývoz do tretích krajín na európskej úrovni,

- realizácia výkonných systémov označovania predmetov kultúrnej hodnoty a vytvorenie siete založenej na pravidelných stretnutiach a na používaní spoločných technických nástrojov s cieľom posilnenia spolupráce príslušných orgánov členských štátov[8].

4.4. Zlepšenie administratívnej spolupráce: prijatie usmernení

Poradný výbor pre predmety kultúrnej hodnoty uvedený v článku 17 smernice prijal usmernenia na zlepšenie a posilnenie administratívnej spolupráce medzi príslušnými orgánmi prostredníctvom vytvorenia siete kontaktov a výmeny informácií[9]. Príslušným inštitúciám a každému subjektu, ktorý prejaví záujem, poskytne užitočné informácie týkajúce sa existencie nástrojov Spoločenstva spravujúcich vývoz predmetov kultúrnej hodnoty do tretích krajín ako aj navrátenie predmetov, ktoré nezákonne opustili územie členského štátu.

5. UPLATňOVANIE SMERNICE V OBDOBÍ ROKOV 1999-2003

5.1. Obsah správ členských štátov o uplatňovaní

Komisia vo februári 2004 odoslala členským štátom, ktoré neodovzdali správu o uplatňovaní, ktorú musia zaslať na základe článku 16 smernice, dotazník s cieľom uľahčiť porovnateľnosť údajov poskytnutých členskými štátmi. Prispeli všetky členské štáty, napriek tomu, že do získania posledného príspevku v marci 2005 bolo potrebných viacero upomienok. V marci 2005 bol následne ústredným orgánom povereným uplatňovaním smernice odoslaný doplňujúci dotazník: do konca septembra 2005 naň neodpovedali štyri členské štáty (Francúzsko, Luxembursko, Holandsko a Rakúsko).

Členské štáty považujú smernicu za užitočný nástroj pre navrátenie národného bohatstva, ktoré boli nezákonne vyvezené z územie členského štátu po roku 1993. Avšak tieto príspevky svedčia o:

- zriedkavom uplatňovaní smernice,

- nedostatočnej spolupráci medzi príslušnými orgánmi na úrovni Spoločenstva,

- chýbajúcich údajoch ústredných orgánov o konkrétnom uplatňovaní smernice.

Štatistické údaje o uplatňovaní článkov 4 a 5 smernice 93/7/EHS oznámené Komisii členskými štátmi sú v prílohe. Spolu sa uskutočnilo päť navrátení predmetov kultúrnej hodnoty na základe spolupráce medzi vnútroštátnymi orgánmi bez použitia súdneho konania stanoveného v smernici 93/7/EHS. Dve navrátenia, ktoré začali v predmetnom období, stále prebiehajú.

Okrem toho bolo oznámených dvanásť žiadostí o pátranie po predmetoch kultúrnej hodnoty a deväť oznámení o objavení premetov kultúrnej hodnoty na území členských štátov. Pokiaľ ide o žiadosti o preverenie, Holandsko vykázalo osem prípadov pochádzajúcich zo šiestich členských štátov. Rakúsko uviedlo iba jeden prípad.

Nemecko a Portugalsko oznámili, že prijali opatrenia potrebné na skutočné zadržanie predmetov kultúrnej hodnoty. Taliansko spomenulo, že Francúzsko a Nemecko prijali dočasné opatrenia v jeho prospech na zabránenie úniku predmetov kultúrnej hodnoty z konania o navrátení. Informáciu tieto členské štáty nepotvrdili.

Členské štáty uviedli tri činnosti s cieľom navrátenia podľa článku 5 smernice: dve predložilo Grécko a jednu Francúzsko.

Niektoré členské štáty, ako napríklad Nemecko a Holandsko, odôvodnili nízke uplatňovanie smernice neznalosťou vnútroštátnych právnych predpisov transponujúcich smernicu zo strany ministerstiev a policajných orgánov; iné štáty, ako napríklad Španielsko, sa nazdávajú, že lehota na vykonanie činnosti s cieľom navrátenia je príliš krátka a preto sa uprednostňuje uplatňovanie súdneho konania podľa civilného práva.

Podľa niektorých členských štátov by sa mala zmeniť periodicita správy; Írsko sa prikláňa k vypracúvaniu ročnej správy zatiaľ čo Dánsko a Belgicko navrhli predĺžiť periodicitu na 5 až 10 rokov.

5.2. Hodnotenie uplatňovania smernice

Komisia vzhľadom na informácie obsiahnuté v národných správach konštatuje veľmi zriedkavé uplatňovanie článkov 4 a 5. Je však ťažké poznať, či toto číslo zodpovedá skutočnému počtu prípadov uplatnenia týchto článkov, pretože Komisia musela čeliť problémom porovnateľnosti údajov poskytnutých členskými štátmi[10]. Stáva sa, že jeden členský štát oznámi, že nikdy nedostal žiadosť o pátranie alebo oznámenie o objavení predmetu zatiaľ čo iný členský štát tvrdí, že mu takúto žiadosť predložil. Zriedkavé uplatňovanie sa navyše môže vysvetľovať aj faktom, že:

- premety kultúrnej hodnoty, ktoré boli nezákonne vyvezené z jedného štátu sa v priemere opätovne objavia za 20 až 30 rokov,

- do rozsahu pôsobnosti smernice patrí iba národné bohatstvo uvedené v jej prílohe.

5.2.1. Spolupráca a výmena informácií medzi orgánmi

Z národných príspevkov vyplýva, že vzhľadom na nízky počet známych prípadov uplatňovania sa administratívna spolupráca a konzultácie medzi ústrednými orgánmi často nedostala do praxe.

Niektoré členské štáty, ako napríklad Belgicko a Nemecko konštatovali nedostatky v zbere a odovzdávaní informácií, ako medzi členskými štátmi, tak aj na vnútroštátnej úrovni.

V každom prípade sa zdá, že informácie o postupe podľa článku 4 smernice sa nedostatočným spôsobom odovzdávajú príslušným inštitúciám na úrovni ústredných orgánov poverených uplatňovaním smernice. Ústredné orgány preto požadujú zlepšenie výmeny informácií na vnútroštátnej úrovni aj medzi členskými štátmi, aby sa odstránili prekážky účinného uplatňovania smernice.

Dánsko, Francúzsko, Španielsko, Taliansko, Portugalsko a Spojené kráľovstvo zdôraznili výsledky dosiahnuté vďaka dobrej spolupráci medzi príslušnými orgánmi zodpovednými za smernicu v týchto členských štátoch a zároveň poukázali na malú ochotu k spolupráci u iných ústredných orgánov.

Pokiaľ ide o spoluprácu medzi príslušnými orgánmi v oblasti predmetov kultúrnej hodnoty na vnútroštátnej úrovni (kultúra, colnice, polícia a súdnictvo), informácie poskytnuté členskými štátmi poukazujú na rozmanitosť stavu v jednotlivých štátoch. Podľa skúseností Portugalska, Írska, Francúzska, Belgicka, Talianska a Spojeného kráľovstva vedie vytvorenie pracovnej skupiny združujúcej príslušné útvary s cieľom výmeny informácií a osvedčených postupov k dobrým výsledkom.

5.2.2. Činnosť s cieľom navrátenia

V období rokov 1999-2003 vykonali členské štáty na základe článku 5 tri činnosti s cieľom navrátenia. Ide o dve činnosti Grécka vo vzťahu k Nemecku a o jednu činnosť Francúzska vo vzťahu k Belgicku.

Nízky počet takýchto činností sa môže vysvetliť faktom, že už len existencia súdneho konania má pozitívny vplyv na hľadanie dobrovoľného riešenia mimosúdnou cestou. Z príspevkov členských štátov však nevyplýva presný počet dobrovoľného riešenia po implementácii smernice. Niektoré členské štáty (Grécko, Španielsko, Francúzsko, Holandsko) vo všeobecnosti uprednostňujú iné právne prostriedky na navrátenie predmetov kultúrnej hodnoty z dôvodu podmienok platných pre činnosti s cieľom navrátenia považovaných za veľmi obmedzujúce (nezákonný vývoz po roku 1993 a/alebo jednoročná premlčacia lehota).

Okrem toho treba na základe odovzdaných informácií konštatovať, že ustanovenia článku 6, ktorým sa stanovuje výmena informácií medzi členskými štátmi pri výkone činnosti s cieľom navrátenia, sa neuplatňovali.

5.2.3. Ochrana predmetov kultúrnej hodnoty

Cieľom režimu navrátenia predmetov kultúrnej hodnoty stanoveného v smernici bolo zabezpečiť ochranu kultúrneho dedičstva členských štátov.

Členské štáty sa zhodli na skutočnosti, že aj keď má smernica preventívny charakter na ochranu dedičstva, nie je sama osebe nástrojom určeným na boj proti nezákonnému obchodu s predmetmi kultúrnej hodnoty. Cieľom smernice okrem toho nie je regulácia voľného pohybu predmetov kultúrnej hodnoty. Jej účinnosť by sa preto nemala hodnotiť z hľadiska príspevku k boju proti nezákonnému obchodu s predmetmi kultúrnej hodnoty.

Vzhľadom na záujem členských štátov a inštitúcii Spoločenstva aktívne pokračovať v boji proti nezákonnému obchodu s predmetmi kultúrnej hodnoty by bolo podľa Komisie vhodné podrobne preskúmať odporúčania štúdie vysledovateľnosti predmetov kultúrnej hodnoty. Aj keď závery tejto štúdie prekračujú rozsah pôsobnosti smernice, podľa Komisie má Poradný výbor pre predmety kultúrnej hodnoty potrebné skúsenosti na podnecovanie takejto diskusie.

Na základe žiadosti Európskeho parlamentu v jeho rezolúcii[11] Komisia uvažovala o možnosti predložiť oznámenie o pohybe predmetov kultúrnej hodnoty v rámci Únie, ktoré by obsahovala najmä popis situácie v členských štátoch.

6. ZÁVERY

6.1. Zlepšenie spolupráce a výmeny informácií medzi členskými štátmi

Hodnotenie uplatňovania smernice 93/7/EHS v období rokov 1999-2003 zdôrazňuje existenciu nedostatkov v administratívnej spolupráci a konzultáciách medzi členskými štátmi, základnými predpokladmi ochrany a obrany kultúrneho dedičstva členských štátov.

S cieľom odstránenia tohto nedostatku Komisia plánuje preskúmať odozvu na odporúčané usmernenia na zlepšenie administratívnej spolupráce. Toto preskúmanie by umožnilo zhodnotiť implementáciu usmernení a vyhodnotiť ich primeranosť vzhľadom na skutočné potreby. Komisia považuje za potrebné cielene podporovať, na vnútroštátnej úrovni aj na úrovni Spoločenstva, činnosti zamerané na odstránenie nedostatkov v spolupráci, aby sa zaručilo správne fungovanie systému Spoločenstva na ochranu predmetov kultúrnej hodnoty a podporovalo sa uplatňovanie smernice 93/7/EHS. Niektoré členské štáty ako Španielsko a Nemecko by boli za vytvorenie postupu na uplatňovanie článku 4 smernice ak by takýto postup mohol prispieť k zlepšeniu administratívnej spolupráce medzi členskými štátmi bez toho, aby tak vznikli byrokratické komplikácie. Dánsko napríklad považuje za dôležité stanoviť lehotu na odpoveď na žiadosti o spoluprácu. Naopak zdá sa, že iné členské štáty nie sú za spoločný postup. Komisia považuje za predčasné robiť v tomto štádiu uzávery.

6.2. Predĺženie lehoty na činnosť s cieľom navrátenia

Členské štáty považujú jednoročnú lehotu na výkon činnosti s cieľom navrátenia za nedostatočnú. Sú za predĺženie tejto lehoty na tri roky. Táto požiadavka bola predložená už v prvej hodnotiacej správe.

S výhradou konzultácií, ktoré sa budú viesť v rámci Poradného výboru pre predmety kultúrnej hodnoty by sa mohla pripraviť zmena článku 7 ods. 1 smernice s cieľom predĺžiť premlčaciu lehotu na tri roky od dátumu, keď sa žiadajúci štát dozvedel o mieste, na ktorom sa nachádza predmet, alebo o identite jeho vlastníka alebo držiteľa.

6.3. Zachovanie finančných limitov

V smernici sa stanovuje, že Rada na návrh Komisie každé tri roky preskúma a v prípade potreby aktualizuje výšku finančných limitov uvedených v prílohe k smernici v závislosti od hospodárskych a menových indexov Spoločenstva.

Odpovede členských štátov v rámci prípravy tejto správy nie sú jednomyseľné. Niektoré členské štáty, ako je Španielsko, Rakúsko a Švédsko, považujú limity za veľmi vysoké a nezaručujúce dostatočnú ochranu. Iné členské štáty, ako Spojené kráľovstvo, uprednostňujú zvýšenie finančných limitov, aby sa zúžil zoznam predmetov kultúrnej hodnoty uvedených v smernici 93/7/EHS. Vzhľadom na rozdielny prístup, ktorý bol zjavný už v prvej správe a stále pretrváva, Komisia v tomto štádiu neplánuje navrhnúť aktualizáciu týchto limitov.

6.4. Periodicita hodnotiacej správy

Vzhľadom na ťažkosti so získavaním informácií o uplatňovaní smernice a na nízky počet prípadov uplatnenia článkov 4 a 5 zo strany členských štátov sa Komisia nazdáva, že nie je potrebné zachovať povinnosť vypracovania správy každé tri roky stanovenú v článku 16.

6.5. Konzultácia poradného výboru pre predmety kultúrnej hodnoty

Komisia plánuje preložiť výboru uvedené otázky.

***

- Komisia vyzýva Európsky parlament, Radu a Európsky hospodársky a sociálny výbor, aby vzali túto správu na vedomie.

- Na základe tejto správy bude Komisia konzultovať poradný výbor pre predmety kultúrnej hodnoty vo veci zmien a doplnení smernice 93/7/EHS, pokiaľ ide o lehotu činností s cieľom navrátenia a o periodicitu správ.

ANNEXE

Tableaux des restitutions, des actions en restitution et des actions de coopération administrative entre les Etats membres de 1999 à 2003[12]

- Récapitulatif des restitutions (toutes à l’amiable en dehors de la procédure de restitution juridictionnelle)

Année | Etat restituant | Etat requérant | Objet |

2003 | Royaume uni | Portugal | Manuscrits d’archives du XVIII siècle |

? | Royaume uni | Suède | Livres |

2001 | Portugal | Espagne | Peinture « Romany» de Frederico Madrazo Kuntz |

2000 | Pays-Bas | Autriche | Tableau |

2003 | Pays-Bas | Royaume uni | Manuscrits |

- Récapitulatif des négociations en vue de la restitution à l’amiable

Année | Etat restituant | Etat requérant | Résultat |

? | Allemagne | Italie | En cours |

2002 | Pays-Bas | Italie | En cours (cuirasse) |

- Récapitulatif des demandes de restitution introduites (article 5 de la directive 93/7/CEE)

Année | Requérant | Requis | Objet |

2002 | Grèce | Allemagne | 438 antiquités d’origine grecque |

2003 | Grèce | Allemagne | 13 antiquités d’origine grecque |

2003 | France | Belgique | Archives publiques (33.000 documents) |

- Demande de recherche d’objet (article 4, 1 de la directive 93/7/CEE)

Année | Requérant | Requis | Résultat |

2003 | Pays-Bas | Royaume Uni | Suite un accord entre les parties, les objets ont été renvoyés aux Pays-Bas sans besoin d’appliquer la directive |

2003 | Allemagne | Royaume uni | La sortie d’Allemagne n’était pas illicite |

2003 | Allemagne (Peinture de Degas) | Autriche | Aucun résultat. Le tableau n’est pas connu en Autriche |

2001 | Autriche (Diplôme militaire romain) | Allemagne | Aucun résultat, faute d’intervention des autorités |

1999 2000 | Italie (2) | Pays-Bas | Réglé en dehors du cadre de la directive |

? | Italie | Allemagne | En cours |

? | Portugal | Espagne | En cours |

? | Espagne | Allemagne | Sans succès (Tableau de Bernardo Belotto) |

? | Grèce (2) | Allemagne | Saisie des objets |

? | Italie | Pays-Bas | ? |

- Notifications de découverte d’objet (article 4, 2 de la directive 93/7/CEE)

Année | Etat notifiant | Etat notifié | Résultat |

2003 | Royaume uni | France | Les autorités françaises ont accordé une autorisation avec effet rétroactif et les autorités britanniques ont pu accorder la licence d’exportation |

2001 (1) 2003 (2) | Royaume-Uni (3) | Portugal | Dans deux cas, les autorités portugaises ont accordé une autorisation avec effet rétroactif et les autorités britanniques ont pu accorder la licence d’exportation. Dans l’autre cas, le bien culturel a été renvoyé au Portugal sur une base volontaire, suite à l’intermédiation des autorités britanniques entre le possesseur et les autorités portugaises. |

2003 | Allemagne (objets grecs) | Autriche | Sans résultat : Renonciation à la restitution faute des conditions |

1999 | Italie (Reliefs gotiques) | Autriche | Sans résultat : l’origine n’a pas pu être déterminé |

1999 | Autriche | Italie | ? |

? | Espagne | Italie | En cours |

2002 | France | Grèce | Interdiction de la vente |

ANNEX

Tables showing returns and instances of administrative cooperation

between Member States 1999-2003 [13]

- List of returns (all amicable settlements outside the legal return procedure)

Year | Returning State | Requesting State | Object |

2003 | UK | Portugal | Archive of Manuscripts from the 18th century |

? | UK | Sweden | Books |

2001 | Portugal | Spain | Painting “Romany” of Frederico Madrazo Kuntz |

2000 | Netherlands | Austria | Painting |

2003 | UK | Netherlands | Manuscripts |

- Summary of ongoing requests for return

Year | Returning State | Requesting State | Result |

? | Germany | Italy | ongoing |

2002 | Netherlands | Italy | ongoing (armour) |

- List of legal return procedures (article 5 of directive 93/7/EEC)

Year | Requesting State | Requested State | Object |

2002 | Greece | Germany | 438 antiquities of Greek origin |

2003 | Greece | Germany | 13 antiquities of Greek origin |

2003 | France | Belgium | Public archives (33.000 documents) |

- List of requests for search (article 4, 1 of Directive 93/7/EEC)

Year | Requesting State | Requested State | Result |

2003 | Netherlands | UK | Due to an agreement between the parties, the objects were returned to the Netherlands without the need to apply the Directive. |

2003 | Germany | UK | Removal from Germany was not unlawful. |

2003 | Germany (painting of Degas) | Austria | No result. The painting is not known in Austria. |

2001 | Austria (Latin military diploma) | Germany | No result for lack of intervention by the authorities. |

1999 2000 | Italy (2) | Netherlands | Resolved outside the ambit of the Directive. |

? | Italy | Germany | Ongoing |

? | Portugal | Spain | ongoing |

? | Spain | Germany | Without success (Painting of Bernardo Belotto) |

? | Greece (2) | Germany | Securing of the objects |

? | Italy | Netherlands | ? |

- Notifications of discoveries (Article 4, 2 of Directive 93/7/EEC)

Year | Notifying State | Notified State | Result |

2003 | UK | France | The French authorities have granted retroactive authorisation and the British authorities have issued an export licence. |

2001 (1) 2003 (2) | UK (3) | Portugal | In two cases the Portuguese authorities granted retroactive authorisation and the British authorities issued export licences. In the other case, the article has been sent back to Portugal on a voluntary basis following mediation by the British authorities between the holder and the Portuguese authorities. |

2003 | Germany (objects of Greek origin) | Austria | No result. Restitution abandoned for lack of conditions. |

1999 | Italy (gothic reliefs) | Austria | No result. Origin could not be determined. Item returned to owner. |

1999 | Austria | Italy | ? |

? | Spain | Italy | ongoing |

2002 | France | Greece | Prohibition of the sale |

ANHANG

Tabellarische Übersicht über Rückgaben, Rückgabemaßnahmen und Zusammenarbeit im Verwaltungsbereich zwischen Mitgliedsstaaten 1999-2003[14]

- Rückgaben (Einigung außerhalb des Rückgabeverfahrens )

Jahr | Ersuchter Mitgliedstaat | Ersuchender Mitgliedstaat | Objekt |

2003 | Vereinigtes Königreich | Portugal | Archiv von Manuskripten aus dem 18. Jahrhundert. |

? | Vereinigtes Königreich | Schweden | Bücher |

2001 | Portugal | Spanien | Gemälde mit dem Titel “Romany” von Frederico Madrazo Kuntz |

2000 | Niederlande | Österreich | Gemälde |

2003 | Vereinigtes Königreich | Niederlande | Manuskripte |

- Liste der laufenden Verhandlungen, die auf eine Einigung außerhalb des Rückgabeverfahrens gerichtet sind

Jahr | Ersuchter Mitgliedstaat | Ersuchender Mitgliedstaat | Ergebnis |

? | Deutschland | Italien | laufend |

2002 | Niederlande | Italien | laufend (Harnisch) |

- Liste der eingeleiteten Rückgabeverfahren (Artikel 5 der Richtlinie 93/7/EWG)

Jahr | Ersuchender Mitgliedstaat | Ersuchter Mitgliedstaat | Objekt |

2002 | Griechenland | Deutschland | 438 Antiquitäten griechischer Herkunft |

2003 | Griechenland | Deutschland | 13 Antiquitäten griechischer Herkunft |

2003 | Frankreich | Belgien | Öffentliches Archiv (33.000 Dokumente) |

- Anträge auf Nachforschung nach Kulturgütern (Artikel 4 Absatz 1 der Richtlinie 93/7/EWG)

Jahr | Ersuchender Mitgliedstaat | Ersuchter Mitgliedstaat | Ergebnis |

2003 | Niederlande | Vereinigtes Königreich | Dank eines Abkommens zwischen den Parteien wurden die Kulturgüter in die Niederlande zurückgebracht, ohne die Richtlinie anwenden zu müssen. |

2003 | Deutschland | Vereinigtes Königreich | Verbringung aus Deutschland war nicht unrechtmäßig. |

2003 | Deutschland (Degas-Gemälde) | Österreich | Kein Ergebnis. Das Gemälde ist in Österreich unbekannt. |

2001 | Österreich (Römisches Militärzeugnis) | Deutschland | Kein Ergebnis, weil die Behörden nicht eingegriffen haben. |

1999 2000 | Italien (2) | Niederlande | Der Fall wurde außerhalb der Richtlinie gelöst. |

? | Italien | Deutschland | laufend |

? | Portugal | Spanien | laufend |

? | Spanien | Deutschland | Ohne Erfolg (Gemälde von Bernardo Belotto) |

? | Griechenland (2) | Deutschland | Sicherstellung der Kulturgüter |

? | Italien | Niederlande | ? |

- Notifizierung über das Auffinden von Kulturgütern (Artikel 4 Absatz 2 der Richtlinie 93/7/EWG)

Jahr | Notifizierender Mitgliedstaat | Notifizierter Mitgliedstaat | Ergebnis |

2003 | Vereinigtes Königreich | Frankreich | Die französischen Behörden haben eine rückwirkende Genehmigung erteilt und die britischen Behörden haben eine Ausfuhrgenehmigung ausgestellt. |

2001 (1) 2003 (2) | Vereinigtes Königreich (3) | Portugal | In zwei Fällen haben die portugiesischen Behörden eine rückwirkende Genehmigung erteilt und die britischen Behörden haben Ausfuhrgenehmigungen ausgestellt. Im dritten Fall wurde das Kulturgut auf freiwilliger Basis nach Portugal zurückgeschickt, nachdem die britischen Behörden zwischen dem Besitzer und den portugiesischen Behörden vermittelt haben. |

2003 | Deutschland (Kulturgüter griechischer Herkunft) | Österreich | Kein Ergebnis. Rückgabeverfahren wurde abgebrochen wegen mangelnder Bedingungen. |

1999 | Italien (gotische Reliefs) | Österreich | Kein Ergebnis. Die Herkunft der Gegenstände konnte nicht bestimmt werden. |

1999 | Österreich | Italien | ? |

? | Spanien | Italien | laufend |

2002 | Frankreich | Griechenland | Verkauf des Gegenstandes wurde verboten. |

[1] Smernica Rady 93/7/EHS z 15. marca 1993 o navrátení predmetov kultúrnej hodnoty nezákonne vyvezených z územia členského štátu, Ú. v. ES L 74, 27.3.1993, s. 74, zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 96/100/EHS zo 17. februára 1997, Ú. v. ES L 60, 1.3.1997, s. 59 a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/38/ES z 5. júna 2001, Ú. v. ES L 187, 10.7.2001, s. 43.

[2] Správa Komisie Rade, Európskemu parlamentu a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru o uplatňovaní nariadenia Rady (EHS) č. 3911/92 o vývoze tovaru kultúrneho charakteru a smernice Rady 93/7/EHS o navrátení predmetov kultúrnej hodnoty nezákonne vyvezených z územia členského štátu, KOM(2000) 325 v konečnom znení z 25. mája 2000.

[3] Porovnaj bod 2.

[4] Rezolúcia Európskeho parlamentu z 12. júna 2001 o správe Komisie Rade, Európskemu parlamentu a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru o uplatňovaní nariadenia Rady (EHS) č. 3911/92 o vývoze tovaru kultúrneho charakteru a smernice Rady 93/7/EHS o navrátení predmetov kultúrnej hodnoty nezákonne vyvezených z územia členského štátu, Ú. v. ES C 53 E, 28.2.2002, s. 125, bod 7.

[5] Rezolúcia Rady z 21. januára 2002 o správe Komisie Rade, Európskemu parlamentu a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru o uplatňovaní nariadenia Rady (EHS) č. 3911/92 o vývoze tovaru kultúrneho charakteru a smernice Rady 93/7/EHS o navrátení predmetov kultúrnej hodnoty nezákonne vyvezených z územia členského štátu, Ú. v. ES C 32, 5.2.2002, s. 3.

[6] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/38/ES z 5. júna 2001, Ú. v. ES L 187, 10.7.2001, s. 43.

[7] http://europa.eu.int/comm/enterprise/regulation/inst_sp/dir937_en.htm

[8] Na základe tohto odporúčania už bol v rámci 6. rámcového výskumného programu (2002-2006) schválený prvý výskumný projekt. V období prípravy tejto správy sa pripravovala nová výzva na predkladanie výskumných projektov, ktorá obsahuje úlohy s cieľom predovšetkým uľahčiť overovanie a zlepšiť vysledovateľnosť a označovanie predmetov kultúrnej hodnoty.

[9] http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/customs/customs_controls/cultural_goods/index_en.htm. V období prípravy tejto správy sa usmernenia aktualizujú.

[10] Vzhľadom na tieto problémy Komisia predložila tabuľky v prílohe na schválenie ústredným orgánom 15 členských štátov.

[11] Porovnaj bod 4.

[12] Source / Mesures communiquées par les autorités centrales chargées de l’application de la Directive 93/7/CEE à la Commission européenne

[13] Source / Mesures notified by the central authorities charged with the application of Directive 93/7/EEC to the European Commission.

[14] Quelle: Maßnahmen, über die die für die Anwendung der Richtlinie 93/7/EWG zuständigen Behörden die Europäische Kommission benachrichtigt haben.