Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o vízovom kódexe Únie (vízový kódex) /* COM/2014/0164 final - 2014/0094 (COD) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Dôvody a ciele návrhu Týmto návrhom sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex). Tento návrh zohľadňuje zvýšený politický dôraz na ekonomický vplyv vízovej politiky na širšie hospodárstvo Európskej únie, a to najmä v oblasti cestovného ruchu, s cieľom zaistiť väčšiu konzistentnosť s cieľmi stratégie Európa 2020 v oblasti rastu v súlade s oznámením Komisie Implementácia a rozvoj spoločnej vízovej politiky v záujme podnietenia rastu v EÚ[1]. Návrh vychádza aj zo záverov uvedených v správe Komisie Európskemu parlamentu a Rade o hodnotení vykonávania vízového kódexu[2]. K správe je pripojený pracovný dokument útvarov Komisie[3], ktorý obsahuje podrobné hodnotenie. Tento návrh tiež obsahuje dve opatrenia na uľahčenie rodinných kontaktov: zavádzajú sa ním určité procedurálne zjednodušenia pre blízkych príbuzných, ktorí prichádzajú navštíviť občanov Únie s pobytom na území členského štátu, ktorého sú štátnymi príslušníkmi, a pre blízkych príbuzných občanov Únie žijúcich v tretej krajine, ktorí si želajú spoločne s občanom Únie navštíviť členský štát, ktorého je občan Únie štátnym príslušníkom. Okrem toho sa v ňom objasňuje, že tie isté procedurálne zjednodušenia by sa mali ako minimum priznať rodinným príslušníkom občanov EÚ, na ktorých sa vzťahuje článok 5 ods. 2 druhý pododsek smernice 2004/38/ES o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov. Všeobecný kontext Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex), sa uplatňuje od 5. apríla 2010. Ustanovenia týkajúce sa oznamovania a požiadaviek na poskytovanie dôvodov zamietnutia, zrušenia a odvolania víz a právo odvolať sa proti takýmto rozhodnutiam sa uplatňuje od 5. apríla 2011. V článku 57 ods. 1 vízového kódexu sa stanovuje povinnosť Komisie zaslať Európskemu parlamentu a Rade hodnotenie jeho vykonávania dva roky po tom, ako sa začnú uplatňovať všetky jeho ustanovenia (t. j. 5. apríla 2013). Hodnotenie a sprievodný pracovný dokument útvarov Komisie boli predložené. V článku 57 ods. 2 sa stanovuje, že hodnotenie môže sprevádzať návrh na zmenu nariadenia. Na základe záverov hodnotiacej správy sa Komisia rozhodla predložiť spolu s uvedenou správou tento návrh na zmenu právneho predpisu. Navrhované zmeny uľahčujú cestovanie legitímnym cestujúcim a zjednodušujú právny rámec v záujme členských štátov, napr. tým, že umožnia pružnejšie pravidlá konzulárnej spolupráce, pričom zároveň umožňujú zachovať bezpečnosť na vonkajších hraniciach a zaisťujú riadne fungovanie schengenského priestoru. Spoločná vízová politika by mala prispievať k rastu a byť v súlade s ostatnými politikami EÚ v oblasti vonkajších vzťahov, obchodu, vzdelávania, kultúry a cestovného ruchu. Existujúce ustanovenia Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex). 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU Konzultácie so zainteresovanými stranami Konzultácie so zainteresovanými stranami sú zahrnuté v posúdení vplyvu[4], ktorý je pripojený k tomuto návrhu. Posúdenie vplyvu (IA) Na základe hodnotiacej správy uvedenej v oddiele 1 boli identifikované dve hlavné problémové oblasti: (1) Celková dĺžka a náklady (priame a nepriame) a ťažkopádnosť postupov; Komplexný charakter tejto problémovej oblasti je podrobne opísaný v posúdení vplyvu. Pokiaľ ide o regulačné možnosti, udeľovanie víz na viac vstupov s dlhodobou platnosťou spojené s určitými procedurálnymi zjednodušeniami sa považovalo za jediné riešenie výhodné pre obe strany. Má potenciál znížiť administratívnu záťaž na konzulátoch a zároveň sa považuje za veľmi dôležité zjednodušenie pre určité skupiny cestujúcich. V praxi by to zodpovedalo zrušeniu vízovej povinnosti počas doby platnosti víza na viac vstupov, čo by znamenalo významné úspory a zvýšenie efektívnosti tak pre žiadateľov o udelenie víza (z hľadiska času a nákladov), ako aj pre konzuláty (čas). Možnosti politiky, o ktorých sa uvažuje v rámci tejto problémovej oblasti, sú preto dosť podobné. Líšia sa len pokiaľ ide o osoby, na ktoré sa vzťahujú, a dĺžku platnosti víz na viac vstupov, ktoré sa majú vydávať, a to takto: Minimálna regulačná možnosť: zavedenie povinných procedurálnych zjednodušení a povinného udeľovania víz na viac vstupov platných aspoň jeden rok a následne platných tri roky častým cestujúcim [ktorí sú vymedzení ako žiadatelia, ktorí pred podaním žiadosti zákonne použili aspoň tri víza (počas obdobia 12 mesiacov pred podaním žiadosti) a ktorí sú zaregistrovaní vo vízovom informačnom systéme (VIS)]. Stredná regulačná možnosť: zavedenie povinných procedurálnych zjednodušení a povinného udeľovania víz na viac vstupov platných aspoň tri roky a následne platných päť rokov častým cestujúcim (ktorí sú vymedzení ako žiadatelia, ktorí pred podaním žiadosti zákonne použili aspoň dve víza a ktorí sú zaregistrovaní vo VIS). Identifikovaná maximálna regulačná možnosť by rozšírila povinné procedurálne zjednodušenia a povinné vydávanie víz na viac vstupov ihneď na päť rokov pre väčšinu žiadateľov („žiadatelia zaregistrovaní vo VIS“), keďže by sa v jej rámci vyžadovalo len jedno zákonne použité vízum (počas obdobia 12 mesiacov pred podaním žiadosti), ktoré je zaregistrované vo VIS. Posúdenie vplyvu ukázalo, že všetky uvedené možnosti by ďalej harmonizovali súčasný právny rámec a viedli k skutočnej spoločnej vízovej politike. Potenciálny hospodársky vplyv týchto možností na členské štáty vyplýva zo skutočnosti, že cestujúci s vízami na viac vstupov s dlhou (dlhšou) dobou platnosti pravdepodobne uskutočnia viac ciest do schengenského priestoru, než by uskutočnili v opačnom prípade. V posúdení vplyvu sa počet dodatočných ciest odhaduje v prípade minimálnej možnosti na 500 000, v prípade strednej možnosti na 2 milióny a v prípade maximálnej možnosti na približne 3 milióny. Dodatočné cesty do schengenského priestoru prirodzene vytvárajú dodatočné príjmy: približne 300 miliónov EUR (asi 7 600 podporených pracovných miest vyjadrených v ekvivalente plného pracovného času) v prípade minimálnej možnosti; viac než 1 miliarda EUR (zhruba 30 000 podporených pracovných miest vyjadrených v ekvivalente plného pracovného času) v prípade strednej možnosti a približne 2 miliardy EUR (50 000 podporených pracovných miest vyjadrených v ekvivalente plného pracovného času) v prípade maximálnej možnosti. Z posúdenia vplyvu taktiež vyplynulo, že veľmi vysoký potenciálny hospodársky vplyv maximálnej možnosti je spojený s vyšším bezpečnostným rizikom. Žiadna z uvedených možností by neviedla k významným dodatočným nákladom. Jedným z dôvodov vypracovania možností politiky je v skutočnosti snaha o dosiahnutie úspor na strane členských štátov/konzulárnych úradov, ako aj na strane žiadateľov. Uvedené možnosti postupne povedú k úsporám na strane žiadateľov, ktoré vyplynú predovšetkým zo zvýšeného počtu udelených víz na viac vstupov s dlhou dobou platnosti. Z pohľadu žiadateľa je prirodzene najefektívnejšou možnosťou maximálna možnosť a najmenej efektívnou minimálna možnosť. Očakáva sa, že klesajúci počet žiadostí o udelenie víza v rámci systému víz na viac vstupov spôsobí zníženie vízových príjmov členských štátov. Udeľovanie víz na viac vstupov však zároveň vedie k zníženiu nákladov, pretože je potrebné spracovať menší počet žiadostí o udelenie víza: hospodárske výhody tak v prípade všetkých možností značne prevyšujú odhadované náklady. Hoci bolo jasné, že maximálna možnosť má veľmi vysoký potenciálny hospodársky vplyv, je zároveň spojená s potenciálne vysokým bezpečnostným rizikom. Na zmiernenie tohto rizika sa navrhuje prístup spočívajúci v udeľovaní víz na viac vstupov s dlhšou dobou platnosti postupne „pravidelným cestujúcim zaregistrovaným vo VIS“ (najprv na tri roky a následne na základe zákonného použitia týchto víz na päť rokov). Vplyv tohto prístupu sa nachádza medzi vplyvom strednej a maximálnej možnosti, ktoré sú uvedené v posúdení vplyvu, pričom jeho hospodársky vplyv je pravdepodobne bližší vplyvu maximálnej možnosti. (2) nedostatočné geografické pokrytie, pokiaľ ide o spracúvanie žiadostí o udelenie víza. Minimálna možnosť, ktorá sa v súvislosti s touto problémovou oblasťou posudzovala, spočívala v zrušení článku 41 vízového kódexu (spoločné užívanie priestorov, spoločné centrá pre podávanie žiadostí) a v zavedení všeobecného pojmu/konceptu „schengenské vízové centrum“, ktoré by poskytovalo realistickejšiu a flexibilnejšiu definíciu, pokiaľ ide o niektoré formy konzulárnej spolupráce. V rámci prostrednej možnosti sa okrem „schengenských vízových centier“ zavádzal koncept „povinného zastúpenia“, podľa ktorého by v prípade, že členský štát, ktorý je príslušný na spracovanie žiadosti o udelenie víza, nebol prítomný ani zastúpený (na základe takejto dohody) v dotknutej tretej krajine, povinnosť spracovať žiadosti o udelenie víza v jeho mene by mal ktorýkoľvek iný členský štát, ktorý je v danej krajine prítomný. Nakoniec ako maximálna možnosť by sa s cieľom zaistiť primerané pokrytie z hľadiska zhromažďovania/spracúvania žiadostí o udelenie víza mohla prostredníctvom vykonávacích rozhodnutí Komisie stanoviť podoba siete na zhromažďovanie žiadostí o udelenie schengenského víza v tretích krajinách, pokiaľ ide o dohody o zastúpení, spoluprácu s externým poskytovateľmi služieb a združovanie zdrojov inými prostriedkami. V posúdení vplyvu sa uvádza, že maximálna možnosť by mohla mať najpozitívnejší vplyv, pokiaľ ide o racionalizáciu zastúpenia z hľadiska zhromažďovania/spracúvania žiadostí o udelenie víza a mohla by priniesť významné výhody žiadateľom o udelenie víza a značné zvýšenie efektívnosti práce konzulárnych úradov. Zdá sa však, že jej uskutočniteľnosť je nízka. Na základe posúdenia vplyvu sa uprednostnila stredná možnosť. V posúdení vplyvu sa poukazuje na to, že „povinné zastúpenie“ by zaistilo konzulárne pokrytie vo všetkých tretích krajinách, v ktorých existuje aspoň jeden konzulárny úrad, ktorý spracúva žiadosti o udelenie víza. To by mohlo mať pozitívny vplyv na približne 100 000 žiadateľov, ktorí by mohli podať žiadosť vo svojej krajine pobytu a nemuseli by tak cestovať do krajiny, v ktorej je príslušný členský štát prítomný alebo zastúpený. Hospodárske vplyvy všetkých možností politiky sa považovali za pomerne mierne. Vzhľadom na samotnú povahu problému nebolo prvoradým cieľom možností politiky vytváranie hospodárskeho rastu, ale poskytovanie lepších služieb žiadateľom o udelenie víza a vytvorenie primeraného právneho rámca pre členské štáty, ktorý by im umožnil racionalizáciu využívania ich zdrojov. Finančný vplyv „povinného zastúpenia“ sa nepovažoval za významný, pretože v prípade, že je určitému členskému štátu v niektorej tretej krajine adresovaný vysoký počet žiadostí o udelenie víza, v zásade platí, že tento štát už bude mať v danej krajine zaistené konzulárne pokrytie prostredníctvom prítomnosti alebo zastúpenia. Okrem toho vízový poplatok v zásade pokrýva priemerné náklady na spracovanie žiadosti. Dospelo sa k záveru, že neregulačné možnosti politiky by mali veľmi malý pozitívny vplyv na riešenie problémov alebo dosahovanie cieľov politiky, takže sa nepovažovali za veľmi účinné. V hodnotiacej správe sa uvádzajú niektoré ďalšie (najmä technické) záležitosti, ktorými sa tento návrh zaoberá. Posúdenie vplyvu sa na tieto záležitosti nevzťahovalo, pretože sa usúdilo, že plánované zmeny nemajú podstatný a/alebo merateľný rozpočtový, sociálny alebo hospodársky vplyv; väčšina navrhnutých zmien má objasniť alebo upraviť/doplniť niektoré ustanovenia vízového kódexu bez toho, aby sa menila ich podstata. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Zhrnutie Navrhované zmeny sa týkajú týchto záležitostí: Ustanovenia týkajúce sa zavedenia povinnosti mať letiskové tranzitné vízum pre štátnych príslušníkov konkrétnych tretích krajín zo strany jednotlivých členských štátov sa revidovali, aby sa zaistila transparentnosť a proporcionalita (článok 3). S cieľom jasne rozlíšiť rôzne kategórie žiadateľov o udelenie víza a vzhľadom na uvedenie VIS do plnej prevádzky sa doplnilo vymedzenie pojmu „žiadateľ zaregistrovaný vo VIS“ a pojmu „pravidelný cestujúci zaregistrovaný vo VIS“ (článok 2). Tento rozdiel sa zohľadňuje vo všetkých fázach konania (články 5, 10, 12, 13, 18 a 21). Prehľad rôznych procedurálnych zjednodušení sa uvádza nižšie: || Osobné podanie || Odobratie odtlačkov prstov || Sprievodné doklady || Vízum, ktoré sa udelí Žiadateľ, ktorý o udelenie víza žiada prvýkrát – nezaregistrovaný vo VIS || ÁNO || ÁNO || Úplný zoznam zodpovedajúci všetkým podmienkam vstupu || Vízum na jeden vstup zodpovedajúci účelu cesty. Môže sa však vydať aj vízum na viac vstupov, ak konzulárny úrad považuje žiadateľa za spoľahlivého. Žiadateľ zaregistrovaný vo VIS (nie však pravidelný cestujúci) || NIE || NIE, okrem prípadu, keď odtlačky neboli odobraté počas posledných 59 mesiacov || Úplný zoznam zodpovedajúci všetkým podmienkam vstupu || Vízum na jeden vstup alebo vízum na viac vstupov Pravidelný cestujúci zaregistrovaný vo VIS || NIE || NIE || Len doklad o účele cesty. Predpoklad (na základe „vízovej histórie“) splnenia podmienok vstupu, pokiaľ ide o migračné a bezpečnostné riziká a dostatočné prostriedky na pokrytie nákladov spojených s pobytom. || Prvá žiadosť: vízum na viac vstupov s platnosťou tri roky. Ďalšie žiadosti: vízum na viac vstupov s platnosťou päť rokov. Ustanovenia týkajúce sa „oprávneného členského štátu“ (článok 5) boli zjednodušené, aby žiadatelia mohli ľahšie zistiť, kde majú podať žiadosť, a aby mohli v zásade vždy podať žiadosť vo svojej krajine pobytu. To znamená, že v prípade, že príslušný členský štát nie je prítomný ani zastúpený na danom mieste, žiadateľ je oprávnený podať žiadosť na jednom z prítomných konzulárnych úradov podľa kritérií stanovených v uvedenom článku. Ustanovenia zavádzajú určité procedurálne zjednodušenia pre blízkych príbuzných občanov Únie v snahe prispieť k zlepšeniu ich mobility, a to najmä uľahčením rodinných návštev (články 8, 13, 14 a 20). Po prvé, ustanovenia zavádzajú procedurálne zjednodušenia pre rodinných príslušníkov, ktorí majú v úmysle navštíviť občanov Únie s pobytom na území členského štátu, ktorého sú štátnymi príslušníkmi, a pre rodinných príslušníkov občanov Únie žijúcich v tretej krajine, ktorí si želajú spoločne navštíviť členský štát Únie, ktorého sú občania Únie štátnymi príslušníkmi. Ani jedna z týchto dvoch kategórií situácií nepatrí do rozsahu pôsobnosti smernice 2004/38/ES. Význam uľahčenia takýchto návštev preukazujú dohody o zjednodušení udeľovania víz, ktoré EÚ uzavrela s niektorými tretími krajinami a ktoré sa vykonávajú: zmenené dohody o zjednodušení udeľovania víz s Ukrajinou a Moldavskom, ako aj nedávne dohody o zjednodušení udeľovania víz s Arménskom a Azerbajdžanom obsahujú zjednodušenia (napr. oslobodenie od vízového poplatku a vydávanie víz na viac vstupov s dlhou dobou platnosti) pre občanov dotknutej tretej krajiny, ktorí navštevujú blízkych príbuzných, ktorí sú štátnymi príslušníkmi členského štátu svojho pobytu. Tento prístup Únie by sa mal generalizovať vo vízovom kódexe. Po druhé, podľa ustanovení sa tie isté zjednodušenia priznávajú ako minimum v situáciách, na ktoré sa vzťahuje smernica 2004/38/ES. Ako sa stanovuje v článku 5 ods. 2 uvedenej smernice, členské štáty môžu v prípade, keď občan Únie vykonáva svoje právo voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci ich územia, požadovať, aby rodinný príslušník, ktorý nie je štátnym príslušníkom EÚ, mal vstupné vízum. Ako potvrdil Súdny dvor[5], takíto rodinní príslušníci majú nielen právo vstúpiť na územie členského štátu, ale aj právo získať na tento účel vstupné vízum. Podľa článku 5 ods. 2 druhého pododseku uvedenej smernice musia členské štáty takýmto osobám umožniť[6], aby získali potrebné víza, ktoré sa musia vydať bezplatne a čo najskôr na základe zrýchleného postupu. Je potrebné uviesť, že vyššie citovaný článok 5 ods. 2 obsahuje v podstate tie isté ustanovenia ako článok 3 ods. 2 smernice 68/360/EHS[7], ktorá bola zrušená smernicou 2004/38/ES. Ustanovenia článku 3 ods. 2 smernice 68/360/EHS boli prijaté v čase, keď Spoločenstvo nemalo žiadnu právomoc prijímať právne predpisy v oblasti víz. Od nadobudnutia platnosti Amsterdamskej zmluvy 1. mája 1999 má Spoločenstvo právomoc prijímať právne predpisy v oblasti víz. Táto právomoc, ktorá je v súčasnosti zakotvená v článku 77 ZFEÚ, sa využila pri prijímaní vízového kódexu. Je žiaduce presnejšie upraviť zjednodušenia, na ktoré odkazuje smernica 2004/38/ES, pričom vhodným prostriedkom na tento účel je vízový kódex, v ktorom sa stanovujú podrobné pravidlá týkajúce sa podmienok a postupov udeľovania víz. Rešpektujúc voľnosť členských štátov pri stanovovaní ďalších zjednodušení, zjednodušenia navrhnuté pre niektorých blízkych príbuzných občanov Únie, ktorí nevykonávajú svoje právo slobodne sa pohybovať a zdržiavať na území Únie, by sa mali ako minimum uplatňovať v situáciách, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 2004/38/ES. Tieto zjednodušenia teda predstavujú zavedenie povinnosti obsiahnutej v článku 5 ods. 2 druhom pododseku smernice 2004/38/ES do vízového kódexu a jej spoločné vykonávanie členskými štátmi, ktoré sú ním viazané. Ustanovenia o oslobodení od vízového poplatku sa z nepovinných stávajú povinnými s cieľom zaistiť rovnaké zaobchádzanie so žiadateľmi (článok 14). Niektoré kategórie osôb, ktoré majú nárok na oslobodenie od vízového poplatku sa rozšírili, napr. maloleté osoby do 18 rokov, alebo doplnili (blízki príbuzní občanov Únie, ktorí nevykonávajú svoje právo na voľný pohyb). Všeobecné procedurálne zjednodušenia: – Zrušila sa zásada, podľa ktorej musia všetci žiadatelia podať žiadosť osobne [pozri bod 2.1.1.1 (odsek 7) pracovného dokumentu útvarov Komisie]. Vo všeobecnosti sa žiadatelia budú musieť osobne dostaviť na konzulárny úrad alebo k externému poskytovateľovi služieb len na účely odobratia odtlačkov prstov, ktoré sa majú uložiť do vízového informačného systému (článok 9). – Maximálna lehota na podanie žiadosti sa predĺžila, aby sa cestujúcim umožnilo plánovať vopred a vyhnúť sa obdobiam zvýšeného záujmu; podobne sa tiež stanovila minimálna lehota na podanie žiadosti, aby mali členské štáty dostatok času na riadne posúdenie žiadostí a organizáciu práce (článok 8). – Všeobecný formulár žiadosti o udelenie víza (príloha I) sa zjednodušil a vložil sa odkaz na používanie elektronického vypĺňania formulára žiadosti (článok 10). – Zoznam sprievodných dokladov v prílohe II už nie je „demonštratívny“ a rozlišuje sa medzi neznámymi žiadateľmi a pravidelnými cestujúcimi zaregistrovanými vo VIS, pokiaľ ide o sprievodné doklady, ktoré sa majú predložiť (článok 13). Posilnili sa ustanovenia týkajúce sa prípravných prác v súvislosti s vypracovaním zoznamov prispôsobených miestnym pomerom v rámci miestnej schengenskej spolupráce v článku 13. – Neznámy žiadateľ o udelenie víza (t. j. osoba, ktorá predtým o vízum nežiadala) by mal preukázať, že spĺňa podmienky na udelenie víza. – V tejto súvislosti je potrebné poukázať na nedávny „rozsudok vo veci Koushkaki[8], podľa ktorého článok 23 ods. 4, článok 32 ods. 1 a článok 35 ods. 6 (článok 20 ods. 4, článok 29 ods. 1 a článok 32 ods. 5 prepracovaného vízového kódexu) „sa majú vykladať v tom zmysle, že príslušné orgány členského štátu môžu pri skúmaní žiadosti o jednotné vízum zamietnuť udelenie takéhoto víza žiadateľovi len v prípade, ak na tohto žiadateľa možno uplatniť jeden z dôvodov zamietnutia uvedených v týchto ustanoveniach. Tieto orgány majú pri skúmaní tejto žiadosti širokú mieru voľnej úvahy, pokiaľ ide o podmienky uplatňovania týchto ustanovení a hodnotenia relevantných okolností, aby sa určilo, či na žiadateľa možno uplatniť niektorý z týchto dôvodov zamietnutia.“ – Európsky súdny dvor tiež rozhodol, že ustanovenia článku 32 ods. 1 (teraz článku 29 ods. 1) vízového kódexu v spojení s jeho článkom 21 ods. 1 (teraz článkom 18 ods. 1) sa majú „vykladať v tom zmysle, že povinnosť príslušných orgánov členského štátu udeliť jednotné vízum je podmienená okolnosťou, že neexistuje odôvodnená pochybnosť o úmysle žiadateľa opustiť územie členských štátov pred uplynutím platnosti víza, o ktoré žiada, vzhľadom na všeobecnú situáciu krajiny pobytu žiadateľa a charakteristické okolnosti, ktoré sú mu vlastné, zistené na základe informácií, ktoré poskytol.“ – Malo by sa predpokladať, že „pravidelní cestujúci zaregistrovaní vo VIS“ spĺňajú podmienky vstupu, pokiaľ ide o riziko neregulárneho prisťahovalectva a potrebu mať dostatočné prostriedky na pokrytie nákladov spojených s pobytom. Túto domnienku by však malo byť možné v jednotlivých prípadoch vyvrátiť. – V návrhu sa stanovuje, že orgány členských štátov môžu uvedenú domnienku splnenia podmienok vstupu v individuálnych prípadoch vyvrátiť, a takisto sa stanovuje, na akom základe k tomu môže dôjsť (článok 18 ods. 9). – Všeobecné skrátenie lehôt na prijatie rozhodnutia o žiadosti o udelenie víza (článok 20) vzhľadom na skrátenie lehoty na odpoveď v rámci postupu predchádzajúcich konzultácií (článok 19). Zavádzajú sa krátke lehoty na preskúmanie žiadostí rodinných príslušníkov občanov Únie, ktorí vykonávajú svoje právo na voľný pohyb, a žiadostí blízkych príbuzných občanov Únie, ktorí nevykonávajú svoje právo na voľný pohyb. – Umožňuje sa vydanie víza na viac vstupov, ktorého doba platnosti prekračuje dobu platnosti cestovného dokladu [článok 11 písm. a)]. – Ustanovenia týkajúce sa cestovného zdravotného poistenia by sa mali vypustiť, pretože skutočná pridaná hodnota tohto opatrenia nebola nikdy zistená (pozri bod 2.1.1.2 ods. 14 pracovného dokumentu útvarov Komisie). – Štandardný formulár pre oznámenie a odôvodnenie zamietnutia, zrušenia alebo odvolania víza bol zrevidovaný s cieľom zahrnúť doň osobitné odôvodnenie zamietnutia žiadosti o udelenie letiskového tranzitného víza a zaistiť, aby bola dotknutá osoba náležite informovaná o odvolacích konaniach. – Zaviedli sa ustanovenia odchyľujúce sa od všeobecných ustanovení, ktoré sa týkajú výnimočného udeľovania víz na vonkajšej hranici: na účely podpory cestovného ruchu v oblasti krátkodobých pobytov sa členským štátom umožní udeľovať víza na vonkajšej hranici na základe dočasného režimu, a to po oznámení a uverejnení informácií o organizačných modalitách tohto režimu (článok 33). – Doplnili sa pružné pravidlá, ktoré členským štátom umožňujú optimalizovať využívanie zdrojov, zvýšiť konzulárne pokrytie a rozvíjať vzájomnú spoluprácu (článok 38). – Používanie externých poskytovateľov služieb členskými štátmi sa už nepovažuje za posledné riešenie. – Členské štáty nie sú povinné zachovať možnosť „priameho prístupu“ na účely podávania žiadostí na konzulárnom úrade na miestach, kde bol externý poskytovateľ služieb poverený zhromažďovaním žiadostí o udelenie víza (vypustenie pôvodného článku 17 ods. 5). Rodinným príslušníkom občanov Únie, ktorí vykonávajú svoje právo na voľný pohyb, a blízkym príbuzným občanov Únie, ktorí nevykonávajú svoje právo na voľný pohyb, ako aj žiadateľom, ktorí vedia preukázať, že ide o núdzový prípad, by sa však malo poskytnúť bezodkladné stretnutie. – Členské štáty by mali každoročne predložiť Komisii správu o spolupráci s externými poskytovateľmi služieb vrátane monitorovania poskytovateľov služieb. – Zjednodušenie ustanovení týkajúcich sa dohôd o zastúpení (článok 39) [pozri bod 2.1.1.5 (odsek 20) a bod 2.1.4 (odsek 41) pracovného dokumentu útvarov Komisie]. – Ako sa uvádza v hodnotiacej správe (bod 3.2), neexistencia dostatočne podrobných štatistických údajov znemožňuje posúdenie vykonávania niektorých ustanovení. Príloha VII sa preto mení s cieľom zaistiť zber všetkých relevantných údajov v dostatočne neagregovanej podobe, aby bolo možné vykonať náležité posúdenie. Všetky dotknuté údaje je možné získať (môžu ich získať členské štáty) z VIS okrem informácií o počte víz, ktoré boli udelené bezplatne, avšak keďže v tomto prípade existuje prepojenie so štátnou pokladnicou, tieto údaje by mali byť ľahko dostupné. – Posilnenie právneho rámca, pokiaľ ide o informovanie verejnosti (článok 45): - Komisia má zriadiť spoločné webové sídlo venované schengenským vízam, - Komisia má vypracovať spoločný vzor pre informácie, ktoré sa majú poskytovať žiadateľom o udelenie víza. Technické zmeny: – Vypustenie odkazu na osobitný účel cesty „tranzit“ (najmä článok 1 ods. 1) vzhľadom na to, že krátkodobé víza nie sú viazané na účel. Odkaz sa zachoval len tam, kde sa vzťahoval na osobitný účel cesty, napr. v prílohe II k vízovému kódexu, v ktorej sa uvádza zoznam sprievodných dokladov, ktoré sa majú predložiť podľa účelu cesty. – Stanovenie harmonizovaných pravidiel týkajúcich sa riešenia situácií straty dokladu totožnosti a platného víza (článok 7). – Presné lehoty pre rôzne oznámenia členských štátov (15 dní): v súvislosti s dohodami o zastúpení, zavedením predchádzajúcich konzultácií a informáciami ex-post. – V súlade s článkom 290 ZFEÚ sa na Komisiu deleguje právomoc meniť nepodstatné prvky nariadenia, pokiaľ ide o spoločný zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať letiskové tranzitné vízum pri prechode medzinárodným tranzitným priestorom letísk nachádzajúcich sa na území členských štátov (príloha III) a zoznam povolení na pobyt, ktoré oprávňujú držiteľa na tranzit cez letiská členských štátov bez toho, aby museli mať letiskové tranzitné vízum (príloha IV). – V súlade s článkom 291 ZFEÚ by Komisia mala byť splnomocnená prijímať vykonávacie akty, ktorými sa stanoví zoznam sprievodných dokladov, ktoré sa majú na konkrétnom mieste používať s cieľom zohľadniť miestne pomery, podrobné údaje týkajúce sa vyplňovania a vlepovania vízových nálepiek a pravidlá udeľovania víz námorníkom na vonkajších hraniciach. Pôvodné prílohy VII, VIII a IX by sa preto mali vypustiť. Právny základ Článok 77 ods. 2 písm. a) Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Týmto návrhom sa prepracúva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex), ktorého základom boli zodpovedajúce ustanovenia Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, t. j. článok 62 ods. 2 písm. a) a článok 62 ods. 2 písm. b) bod ii). Zásada subsidiarity Podľa článku 77 ods. 2 písm. a) ZFEÚ má Únia právomoc rozvíjať opatrenia týkajúce sa „spoločnej politiky v oblasti víz a iných povolení na krátkodobý pobyt“. Tento návrh neprekračuje rámec uvedených ustanovení. Cieľom tohto návrhu je ďalší rozvoj a zlepšenie opatrení stanovených vo vízovom kódexe, ktoré sa týkajú podmienok a postupov udeľovania víz na plánovaný pobyt na území členských štátov, ktorého dĺžka počas ľubovoľného obdobia 180 dní nepresahuje 90 dní. Tento cieľ nemôžu členské štáty uspokojivo dosiahnuť samostatne, pretože zmenu existujúceho aktu Únie (vízového kódexu) možno dosiahnuť len na úrovni Únie. Zásada proporcionality V článku 5 ods. 4 ZEÚ sa ustanovuje, že obsah a forma činnosti Únie nesmie prekračovať rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov zmlúv. Forma zvolená pre túto činnosť musí umožniť, aby návrh dosiahol svoj cieľ a vykonal sa čo najúčinnejšie. Vytvorenie vízového kódexu v roku 2009 malo formu nariadenia, aby sa zabezpečilo, že sa bude uplatňovať rovnakým spôsobom vo všetkých členských štátoch, ktoré vykonávajú schengenské acquis. Navrhovaná iniciatíva je zmenou existujúceho nariadenia, a preto musí mať formu nariadenia. Pokiaľ ide o obsah, táto iniciatíva sa obmedzuje na zlepšenie existujúceho nariadenia a je založená na cieľoch politiky, medzi ktoré bol doplnený jeden nový cieľ: hospodársky rast. Tento návrh je preto v súlade so zásadou proporcionality. Výber nástrojov Týmto návrhom sa prepracúva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex). Ako právny nástroj preto možno zvoliť len nariadenie. 4. VPLYV NA ROZPOČET Navrhovaná zmena nemá žiadny vplyv na rozpočet EÚ. 5. ĎALŠIE PRVKY Vplyv rôznych protokolov pripojených k zmluvám a dohôd o pridružení uzatvorených s tretími krajinami Právny základ tohto návrhu sa nachádza v tretej časti hlave V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, takže sa uplatňuje systém „variabilnej geometrie“ stanovený v protokoloch o postavení Spojeného kráľovstva, Írska a Dánska a v schengenskom protokole. Návrh je založený na schengenskom acquis. Je preto potrebné zohľadniť vplyv na jednotlivé protokoly, pokiaľ ide o Dánsko, Írsko a Spojené kráľovstvo; Island a Nórsko; a Švajčiarsko a Lichtenštajnsko. Podobne sa musí zohľadniť aj vplyv na rôzne akty o pristúpení. Situácia každého z uvedených dotknutých štátov je podrobne opísaná v odôvodneniach 49 až 57 tohto návrhu. Systém „variabilnej geometrie“ tohto návrhu je rovnaký ako v prípade pôvodného vízového kódexu, pričom sa doplnil odkaz na Akt o pristúpení z roku 2011 týkajúci sa Chorvátska. Súvislosť s paralelným návrhom nariadenia, ktorým sa zavádza okružné vízum[9] Prípadné zmeny tohto návrhu počas legislatívneho procesu budú mať vplyv na návrh nariadenia, ktorým sa zavádza okružné vízum, a preto by sa v priebehu rokovaní mala venovať osobitná pozornosť zaisteniu potrebných synergií medzi týmito dvomi návrhmi. Ak sa v priebehu týchto rokovaní ukáže, že by ich bolo možné prijať v podobnom časovom rámci, Komisia má v úmysle zlúčiť oba návrhy do jedného návrhu prepracovaného znenia. V prípade, že zákonodarcovia dosiahnu dohodu o tomto návrhu skôr, než bude existovať vyhliadka na skoré dosiahnutie dohody o návrhu nariadenia, ktorým sa zavádza okružné vízum, ustanovenia tohto návrhu, ktoré sa týkajú plánovaných okružných víz (článok 3 ods. 7, článok 12 ods. 3, článok 18 ods. 6), by sa nemali ponechať v tomto návrhu na účely prijatia, ale mali by sa vložiť neskôr prostredníctvom zmeny vízového kódexu, keď sa dosiahne dohoda o návrhu týkajúcom sa okružných víz. Stručný prehľad navrhovaných zmien a doplnení Článok 1 – Zmeny vízového kódexu Článok 1 – Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti – Horizontálna zmena: v celom texte sa vypúšťa odkaz na „tranzit“ ako účel cesty. Článok 2 – Vymedzenie pojmov – Dopĺňa sa odsek 6, v ktorom sa odkazuje na vymedzenie pojmu „okružné vízum“ v príslušnom nariadení. – Dopĺňa sa odsek 7, v ktorom sa stanovuje vymedzenie pojmu „blízki príbuzní“ (občanov Únie). – Dopĺňa sa odsek 8, v ktorom sa stanovuje vymedzenie pojmu „žiadateľ zaregistrovaný vo VIS“ s cieľom zaistiť, aby sa naplno využili výhody vízového informačného systému. – Dopĺňa sa odsek 9, v ktorom sa stanovuje vymedzenie pojmu „pravidelný cestujúci zaregistrovaný vo VIS“ s cieľom zaistiť, aby sa naplno využili výhody vízového informačného systému a aby sa zohľadňovala „vízová história“ žiadateľa. – Dopĺňa sa odsek 12, v ktorom sa stanovuje vymedzenie pojmu „platný“ v zmysle „ktorého doba platnosti neskončila“ v protiklade k významu „falošný alebo pozmenený“. – Odsek 16: dopĺňa sa vymedzenie pojmu „námorník“ s cieľom zaistiť, aby sa rôzne procedurálne zjednodušenia vzťahovali na všetky osoby pracujúce na lodiach. Článok 3 – Štátni príslušníci tretích krajín, ktorí musia mať letiskové tranzitné vízum – Odsek 4: ustanovenia o zavedení povinnosti mať letiskové tranzitné vízum zo strany jednotlivých členských štátov pre štátnych príslušníkov konkrétnych tretích krajín boli zrevidované tak, aby sa na ne vzťahoval náležitý inštitucionálny rámec. Článok 5 – Členský štát, ktorý je oprávnený skúmať žiadosť a rozhodovať o nej – Mení sa odsek 1 písm. b) s cieľom zachovať len jedno objektívne kritérium, t. j. dĺžku pobytu, na účely určenia členského štátu, ktorý je oprávnený skúmať žiadosť v prípade, že plánovaná cesta zahŕňa viac ako jednu destináciu. Okrem toho sa tiež doplnili ustanovenia, ktorými sa zahŕňajú situácie, keď má cestujúci uskutočniť viacero ciest do rôznych členských štátov v krátkom čase, t. j. počas obdobia dvoch mesiacov. – Odsek 2 sa mení s cieľom riešiť situácie, keď „oprávnený“ členský štát nie je v tretej krajine, v ktorej má žiadateľ riadny pobyt, prítomný ani zastúpený. Ustanovenia zahŕňajú všetky možné situácie a ponúkajú riešenia, ktoré sú vyjadrením ducha spolupráce a dôvery, na ktorých je schengenská spolupráca založená. Článok 7 – Právomoc udeľovať víza štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí sa legálne zdržiavajú na území členského štátu – Odsek 1 sa mení v dôsledku zmeny článku 5. – Vkladajú sa odseky 2 a 3 s cieľom vytvoriť harmonizovaný právny rámec pre situácie, keď štátny príslušník tretej krajiny počas svojho pobytu na území členských štátov stratí svoj cestovný doklad alebo keď mu je tento doklad odcudzený. Článok 8 – Praktické aspekty podávania žiadosti – V odseku 1 sa stanovuje všeobecná maximálna a minimálna lehota na podanie žiadosti. – Dopĺňa sa odsek 3 s cieľom zaistiť zjednodušenie v určitých situáciách týkajúcich sa príbuzných občanov Únie, v ktorých by sa malo poskytnúť bezodkladné stretnutie. – Odsek 4 sa mení tak, aby sa z nezáväzného ustanovenia („môže umožniť“) stalo záväzné ustanovenie („umožní“), čo znamená, že naliehavé prípady sa budú vždy riešiť bezodkladne. – Odsek 5 sa mení s cieľom objasniť pravidlá týkajúce sa toho, kto môže podať žiadosť v mene žiadateľa, a uvádza sa odkaz na profesijné, kultúrne, športové alebo vzdelávacie združenia alebo inštitúcie, ktoré sú tak odlíšené od komerčných sprostredkovateľov. – Odsek 6 bol presunutý z pôvodného článku 40 ods. 4 a bol zmenený tak, aby zahŕňal len ustanovenie, podľa ktorého sa žiadateľ na účely podania žiadosti musí osobne dostaviť len na jedno miesto. Článok 9 – Všeobecné pravidlá podávania žiadosti – Odsek 1 bol nahradený novým znením s cieľom zohľadniť zrušenie všeobecnej zásady, podľa ktorej všetci žiadatelia musia podať žiadosť osobne [pozri bod 2.1.1.1 (odsek 7) pracovného dokumentu útvarov Komisie]. – Odsek 2 sa mení v dôsledku zmeny odseku 1. Článok 10 – Formulár žiadosti – Odsek 1 sa mení s cieľom doplniť odkaz na možnosť vyplniť formulár žiadosti elektronicky. – Vkladá sa odsek 2, ktorého cieľom je zaistiť, aby elektronická verzia formulára žiadosti presne zodpovedala formuláru žiadosti stanovenému v prílohe I. – Odsek 4 bol zjednodušený, aby sa zaistilo, že žiadosť je vždy k dispozícii minimálne v úradnom jazyku členského štátu, pre ktorý sa vízum žiada, a v úradnom jazyku hostiteľského štátu. Článok 11 – Cestovný doklad – Písmeno a) sa mení vložením krížového odkazu na nové ustanovenie článku 21 ods. 2, pozri ďalej. – Písmeno b) sa mení s cieľom zaistiť, aby bola v cestovnom doklade žiadateľa aspoň jedna prázdna dvojstrana, aby bolo možné vízovú nálepku a následné odtlačky vstupnej a výstupnej pečiatky umiestniť vedľa seba. To uľahčí hraničné kontroly; pozri bod 2.1.1.2 (odsek 11) pracovného dokumentu útvarov Komisie. Článok 12 – Biometrické identifikátory – Menia sa odseky 2 a 4 v dôsledku zmeny článku 9 ods. 1. – Odsek 3 sa mení s cieľom zohľadniť návrh týkajúci sa „okružného víza“. Článok 13 – Sprievodné doklady – Vkladá sa odsek 2 s cieľom zohľadniť procedurálne zjednodušenia, ktoré sa majú poskytnúť pravidelným cestujúcim zaregistrovaným vo VIS, čo znamená, že táto kategória žiadateľov musí predložiť len doklad preukazujúci účel cesty. – Vkladá sa odsek 3, ktorého cieľom je stanoviť alebo objasniť zjednodušenia pre príbuzných občanov Únie v určitých situáciách. – Odsek 4 sa mení s cieľom stanoviť, že harmonizovaný zoznam sprievodných dokladov uvedený v prílohe II je taxatívny. – Vkladá sa odsek 6, aby sa zaistilo, že žiadatelia môžu predkladať faxy alebo kópie originálnych sprievodných dokladov. Žiadatelia by mali následne predložiť originálne doklady, s výnimkou osobitných prípadov, keď sa originálne doklady môžu požadovať len v špecifických situáciách v prípade pochybností o pravosti dokladov. – V odseku 7 písm. a) sa doplnil odkaz na „súkromné“ ubytovanie. – Doplnil sa odsek 10 s cieľom zohľadniť ustanovenia o vykonávacích opatreniach. Článok 14 – Vízový poplatok – V odseku 3 písm. a) sa oslobodenie od vízového poplatku rozširuje na maloleté osoby mladšie ako 18 rokov (predtým mladšie ako 6 rokov), v dôsledku čoho sa ruší zníženie vízového poplatku pre osoby vo veku 6 – 12 rokov a nepovinné oslobodenie od vízového poplatku pre tú istú vekovú skupinu. – Odsek 3 písm. c) sa mení s cieľom spresniť odkaz na kategóriu osôb, na ktoré sa má ustanovenie vzťahovať. – V odseku 3 písm. d) sa zavádza povinné oslobodenie od vízového poplatku pre držiteľov diplomatických a služobných pasov. – V odseku 3 písm. e) sa zavádza povinné oslobodenie od vízového poplatku pre osoby vo veku 25 rokov a menej, ktoré sa zúčastňujú na seminároch, konferenciách, športových, kultúrnych, alebo vzdelávacích podujatiach, ktoré organizujú neziskové organizácie, v dôsledku čoho sa ruší nepovinné oslobodenie od vízového poplatku pre túto skupinu a povinné oslobodenie od vízového poplatku pre zástupcov neziskových organizácií zúčastňujúcich sa na seminároch, konferenciách, športových, kultúrnych, alebo vzdelávacích podujatiach, ktoré organizujú neziskové organizácie. – Vkladajú sa písmená f) a g) s cieľom stanoviť alebo objasniť oslobodenie od vízového poplatku v určitých situáciách, ktoré sa týkajú príbuzných občanov Únie. Pozri tiež bod 2.1.1.3 (odsek 15) pracovného dokumentu útvarov Komisie. Článok 15 – Poplatok za služby – V odseku 1 sa vypustil odkaz na „dodatočný“ poplatok za služby. – Odsek 3 sa mení v dôsledku zmeny článku 14. Článok 18 – Overenie podmienok vstupu a posúdenie rizika – Vkladá sa odsek 2 s cieľom zohľadniť vloženie článku 2 ods. 9 a vloženie článku 13 ods. 1 písm. e). – Vkladá sa odsek 3 s cieľom objasniť, že príslušné orgány členského štátu sú zodpovedné za odôvodnenie vyvrátenia domnienky splnenia podmienok vstupu v jednotlivých prípadoch, a dôvody, na ktorých sa môže toto vyvrátenie zakladať. – Odsek 6 sa mení s cieľom zohľadniť návrh týkajúci sa okružného víza a vypúšťa sa z neho výraz „ktoré vydal iný členský štát“, ktorý bol zavádzajúci. – Odsek 10 sa mení s cieľom umožniť členským štátom použiť na uskutočnenie pohovoru so žiadateľom moderné komunikačné prostriedky namiesto požiadavky, aby sa žiadateľ osobne dostavil na konzulárny úrad. Článok 19 – Predchádzajúce konzultácie – Odsek 2 sa mení s cieľom stanoviť, že členské štáty musia na žiadosti o konzultácie odpovedať v lehote piatich kalendárnych dní namiesto pôvodných siedmich dní. – V odseku 3 sa stanovuje, že členské štáty oznamujú žiadosti o predbežné konzultácie najneskôr 15 kalendárnych dní pred zavedením opatrenia, aby bolo možné včas informovať žiadateľov a aby sa ostatné členské štáty mohli pripraviť na technickej úrovni. – Odsek 5 sa vypúšťa, pretože sa stal bezpredmetným. Článok 20 – Rozhodnutie o žiadosti – V odseku 1 sa ustanovuje, že lehota na rozhodnutie sa skracuje na najviac 10 kalendárnych dní. Je to dôsledok zmeny článku 19 ods. 2, ako aj záverov hodnotenia vykonávania vízového kódexu, pozri bod 2.1.1.6 (odsek 22) pracovného dokumentu útvarov Komisie. – Odsek 2 sa mení s cieľom skrátiť maximálnu lehotu na rozhodnutie na 20 dní a posledná veta sa vypúšťa v dôsledku zrušenia ustanovenia, podľa ktorého mohol zastúpený členský štát vyžadovať, aby sa s ním konzultovali prípady riešené v zastúpení. – Vkladá sa odsek 3, ktorého cieľom je stanoviť alebo objasniť zjednodušenia, ktoré sa v určitých situáciách vzťahujú na blízkych príbuzných občanov Únie. – Pôvodný odsek 3 sa zrušuje, pretože by nemalo byť prípustné, aby preskúmanie žiadosti o krátkodobé vízum trvalo 60 kalendárnych dní. – Odsek 4 písm. d) sa vypúšťa v dôsledku zrušenia ustanovenia, ktoré umožňovalo konzultovanie zastúpeného členského štátu; ruší sa tak požiadavka, aby sa niektoré prípady postupovali na vybavenie takémuto zastúpenému členskému štátu namiesto zastupujúceho členského štátu. Článok 21 – Udeľovanie jednotného víza – Odsek 2 nahrádza pôvodný článok 24 ods. 1 štvrtý a piaty pododsek. – Odsek 2 prvý pododsek sa mení s cieľom odstrániť odkaz na víza na „dva vstupy“, ktorý sa zdá byť zbytočný, a dopĺňa sa v ňom odkaz na možnosť udeliť vízum na viac vstupov, ktorého doba platnosti prekračuje dobu platnosti cestovného dokladu. – Doplnili sa odseky 3 a 4 s cieľom zohľadniť zmenu článku 2 ods. 10 a zaviesť objektívne stanovené kritériá na účely priznania osobitných zjednodušení. – Odsek 5 sa mení s cieľom zahrnúť ostatné prípady žiadateľov o udelenie víza, ktorí majú nárok na udelenie víza na viac vstupov. Článok 24 – Vyplnenie vízovej nálepky – Vkladá sa odsek 2 s cieľom zohľadniť článok 51 ods. 2. – Odsek 3 sa mení s cieľom posilniť ustanovenia týkajúce sa poznámok na vízovej nálepke doplnených členskými štátmi, pozri bod 2.1.1.6 (odsek 27) pracovného dokumentu útvarov Komisie. – Odsek 5 sa mení s cieľom stanoviť, že ručne sa môžu vyplniť len víza na jeden vstup. Článok 25 – Zrušenie platnosti vyplnenej vízovej nálepky – Odsek 2 sa mení s cieľom zohľadniť potrebu vytvorenia náležitého právneho základu pre najlepší postup odporúčaný v príručke k vízovému kódexu. Článok 26 – Vlepenie vízovej nálepky – Vkladá sa odsek 2 s cieľom zohľadniť ustanovenia článku 51 ods. 2. Článok 28 – Informovanie ústredných orgánov iných členských štátov – Odsek 2 sa mení s cieľom zaistiť včasné informovanie iných členských štátov, pozri poznámky týkajúce sa článku 19. Článok 29 – Zamietnutie udelenia víza – Odsek 1 písm. a) bod vii) sa vypúšťa v dôsledku zrušenia požiadaviek týkajúcich sa cestovného zdravotného poistenia. – Odsek 3 sa mení s cieľom doplniť odkaz na nutnosť, aby členské štáty poskytovali podrobné informácie o odvolacích konaniach. – Odsek 4 sa vypúšťa v dôsledku vypustenia ustanovenia, ktoré vyžadovalo, aby sa niektoré prípady postupovali na vybavenie zastúpenému členskému štátu namiesto zastupujúceho členského štátu. Článok 31 – Zrušenie a odvolanie víza – Odsek 4 sa mení s cieľom zohľadniť zmenu článku 13. Článok 32 – Víza, o udelenie ktorých sa výnimočne žiada na vonkajšej hranici – Názov článku sa mení v dôsledku vloženia článku 33. – Odsek 2 sa vypúšťa v dôsledku zrušenia požiadaviek týkajúcich sa cestovného zdravotného poistenia. Článok 33 – Víza, o udelenie ktorých sa žiada na vonkajšej hranici v rámci dočasného režimu – Tieto ustanovenia boli vložené s cieľom umožniť členským štátom podporovať cestovný ruch v oblasti krátkodobých pobytov. Členským štátom by sa malo umožniť udeľovať víza na vonkajšej hranici nielen v jednotlivých prípadoch na základe posúdenia individuálnej situácie žiadateľa, ale aj v rámci dočasného režimu. V tomto článku sa stanovujú pravidlá týkajúce sa oznamovania a uverejňovania informácií o organizačných modalitách dočasného režimu a uvádza sa v ňom, že platnosť udeleného víza by mala byť obmedzená len na územie vydávajúceho členského štátu. – V odseku 6 sa stanovujú povinnosti dotknutého členského štátu, pokiaľ ide o podávanie správ. Článok 34 – Víza udeľované na vonkajšej hranici námorníkom – Vkladá sa odsek 3 s cieľom zohľadniť ustanovenia článku 51 ods. 2. Článok 38 – Konzulárna organizácia a spolupráca – V odseku 1 sa druhá veta stala bezpredmetnou. – Odsek 2 písm. b) bol preformulovaný v dôsledku zrušenia pôvodného článku 41 a skutočnosti, že využívanie externých zdrojov sa už nepovažuje za „posledné riešenie“. – Odsek 4 je nahradený vložením článku 8 ods. 6. Článok 39 – Dohody o zastúpení – Odsek 1 zodpovedá pôvodnému článku 8 ods. 1. – V odseku 2 sa opisuje zhromažďovanie a prenos spisov a údajov medzi členskými štátmi v situáciách, keď jeden členský štát zastupuje iný členský štát výlučne na účely zhromažďovania žiadostí a zberu biometrických identifikátorov. – Mení sa odsek 3 s cieľom zohľadniť, že došlo k vypusteniu ustanovenia umožňujúceho zastupovanému členskému štátu požadovať, aby bol zapojený do prípadov riešených v rámci zastúpenia. – Odsek 4 zodpovedá pôvodnému článku 8 ods. 5 a odsek 5 zodpovedá pôvodnému článku 8 ods. 6. – V odseku 6 sa stanovuje minimálna lehota, v rámci ktorej musí zastúpený členský štát informovať Komisiu o uzavretí alebo ukončení dohôd o zastúpení. – V odseku 7 sa stanovuje, že zastupujúce členské štáty v tej istej lehote informujú ostatné členské štáty a delegáciu Európskej únie v dotknutej jurisdikcii o uzavretí alebo ukončení dohôd o zastúpení. – Odsek 8 zodpovedá pôvodnému článku 8 ods. 9. Článok 40 – Využitie honorárnych konzulov – V odseku 1 sa vypúšťa slovo „aj“. Článok 41 – Spolupráca s externými poskytovateľmi služieb – Pôvodný odsek 3 sa vypúšťa, pretože takáto harmonizácia nie je v praxi možná, keďže členské štáty zvyčajne uzatvárajú s externými poskytovateľmi služieb všeobecné zmluvy. – Odsek 5 písm. e) sa mení v dôsledku zmeny článku 9. – Odsek 12 sa mení s cieľom uložiť členským štátom povinnosť každoročne podávať správy o ich spolupráci s externými poskytovateľmi služieb a ich monitorovaní, ako sa stanovuje v prílohe VI. Článok 42 – Šifrovanie a bezpečný prenos údajov – Odseky 1, 2 a 4 sa menia s cieľom zohľadniť zrušenie pôvodného článku 8. Článok 43 – Spolupráca členských štátov so sprostredkovateľskými subjektmi – Odsek 1 sa mení v dôsledku vypustenia pôvodného článku 2 ods. 11, t. j. vymedzenia sprostredkovateľského subjektu. – Odsek 5 druhý pododsek sa mení s cieľom zabezpečiť informovanie verejnosti o akreditovaných sprostredkovateľských subjektoch. Článok 45 – Informácie, ktoré sa majú poskytnúť verejnosti – Odsek 1 písm. c) sa mení s cieľom zohľadniť zrušenie pôvodného článku 41. – Pôvodný odsek 1 písm. e) sa vypúšťa s cieľom zohľadniť zrušenie pôvodného článku 20. – Vkladá sa odsek 3 s cieľom stanoviť, že Komisia vypracuje harmonizovaný vzor pre informácie, ktoré sa majú poskytovať podľa článku 45 ods. 1. – Vkladá sa odsek 4 s cieľom stanoviť, že Komisia zriadi schengenské webové sídlo, ktoré bude obsahovať všetky relevantné informácie týkajúce sa žiadosti o udelenie víza. Článok 46 – Miestna schengenská spolupráca – Odsek 1 prvá veta a odsek 1 písm. a) sa menia s cieľom stanoviť, že v rámci miestnej schengenskej spolupráce sa vypracujú harmonizované zoznamy sprievodných dokladov. – Odsek 1 písm. b) a odsek 1 posledný pododsek sa menia v dôsledku zmeny článku 14. – Odsek 2 sa mení v dôsledku vloženia článku 45 ods. 3. – Odsek 3 písm. a) sa mení s cieľom stanoviť štvrťročné zostavovanie štatistík o vízach na miestnej úrovni a doplnil sa odkaz na okružné vízum. – Odsek 3 písm. b) sa mení v dôsledku zmeny formulácie prvej vety. – Odsek 7 sa mení s cieľom stanoviť, že na základe výročných správ vypracovaných v rámci miestnej schengenskej spolupráce v jednotlivých jurisdikciách Komisia vypracuje jednu výročnú správu, ktorá sa predloží Európskemu parlamentu a Rade. Články 48 – 49 Vykonávanie delegovania právomoci – Tieto články sa vkladajú s cieľom zohľadniť ustanovenia článku 290 ZFEÚ o delegovaných aktoch. Článok 50 – Pokyny na praktické uplatňovanie vízového kódexu – Tento článok sa mení s cieľom zohľadniť ustanovenia článku 51 ods. 2. Článok 51 – Postup výboru – Tento článok sa mení s cieľom zohľadniť ustanovenia, ktorými sa riadi vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie v súlade s nariadením (EÚ) č. 182/2011. Článok 52 – Oznamovanie – Odsek 1 písm. g) sa mení v dôsledku zmeny článku 38. – Odsek 2 sa mení v dôsledku vloženia článku 45 ods. 4. Článok 54 – Monitorovanie a hodnotenie – Ide o štandardné ustanovenia týkajúce sa monitorovania a hodnotenia právnych nástrojov. Článok 55 – Nadobudnutie účinnosti – Ide o štandardné ustanovenie o nadobudnutí účinnosti a priamom uplatňovaní. Uplatňovanie nariadenia je odložené o šesť mesiacov odo dňa nadobudnutia jeho platnosti s výnimkou článku 51 ods. 2, ktorý sa začne uplatňovať tri mesiace po nadobudnutí účinnosti, aby bolo možné prijať vykonávacie akty uvedené v článkoch 24, 26, 32 a 50. Prílohy – Príloha I sa nahrádza. – Príloha V: – pôvodný bod 7, ktorý sa týka cestovného zdravotného poistenia, sa vypúšťa, – dopĺňa sa nový bod 10, ktorý sa vzťahuje na prípady, keď je zamietnutá žiadosť o letiskové tranzitné vízum. ê 810/2009 (prispôsobené) 2014/0094 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o vízovom kódexe Únie (vízový kódex) (prepracované znenie) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva Ö o fungovaní Európskej únie (ďalej len ZFEÚ“) Õ, a najmä na jej článok 62 Ö 77 Õ ods. 2 písm. a) a písm. b) bod ii), so zreteľom na návrh Európskej Komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[10], konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: ò nový (1) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009[11] bolo opakovane podstatným spôsobom zmenené a doplnené. Vzhľadom na nové zmeny je v záujme prehľadnosti vhodné toto nariadenie prepracovať. ê 810/2009 odôvodnenie 1 (prispôsobené) V súlade s článkom 61 zmluvy by malo byť vytvorenie priestoru voľného pohybu osôb spojené s prijatím opatrení týkajúcich sa kontroly vonkajších hraníc, azylu a prisťahovalectva. ê 810/2009 odôvodnenie 2 (prispôsobené) Podľa článku 62 ods. 2 zmluvy sa opatreniami o prekročení vonkajších hraníc členských štátov ustanovia vízové predpisy pre predpokladané pobyty s dĺžkou najviac tri mesiace vrátane postupov a podmienok udeľovania víz členskými štátmi. ò nový (2) Politika Únie vo vízovej oblasti, v rámci ktorej sa umožňujú pobyty v trvaní až 90 dní v priebehu akéhokoľvek obdobia 180 dní, je základným prvkom budovania spoločného priestoru bez vnútorných hraníc. Spoločné pravidlá upravujúce podmienky a postupy vydávania víz by sa mali riadiť zásadou solidarity a vzájomnej dôvery medzi členskými štátmi. ê 810/2009 odôvodnenie 3 (prispôsobené) (3) Pokiaľ ide o vízovú politiku, vytvorenie „spoločného súboru“ právnych predpisov, najmä prostredníctvom konsolidácie a rozvoja acquis (príslušné ustanovenia Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985[12] a Spoločných konzulárnych pokynov[13], je jednou zo základných zložiek Ö Cieľom nariadenia (ES) č. 810/2009 je okrem iného Õ ďalšieho rozvoja spoločnej vízovej politiky Ö ďalej rozvíjať spoločnú vízovú politiku Õ ako súčasti Ö súčasť Õ „viacvrstvového systému, ktorého cieľom je uľahčovanie legitímneho cestovania a riešenie nelegálneho Ö v snahe uľahčiť legitímne cestovanie a riešiť problematiku neregulárneho Õ prisťahovalectva prostredníctvom ďalšej harmonizácie vnútroštátnych právnych predpisov a postupov pri vybavovaniach na miestnych konzulárnych úradoch“, ako sa uvádza v Haagskom programe: posilňovanie slobody, bezpečnosti a spravodlivosti v Európskej únii[14]. ê 810/2009 odôvodnenie 8 (prispôsobené) (4) Pri splnení Ö Malo by tiež zaručiť, že za Õ určitých podmienok by sa mali udeľovať Ö sa udeľujú Õ víza na viac vstupov s cieľom znižovať administratívne zaťaženie konzulárnych úradov členských štátov a umožňovať jednoduché cestovanie častým alebo pravidelným cestujúcim. Zjednodušený postup by mal byť v maximálnej možnej miere prístupný žiadateľom, ktorých bezúhonnosť a spoľahlivosť je konzulárnemu úradu známa. ò nový (5) Nariadením (ES) č. 810/2009 sa vyjasnil a zjednodušil právny rámec a výrazne sa ním zmodernizovali a štandardizovali konania o udelení víz. Osobitné ustanovenia, ktoré mali uľahčiť konania v individuálnych prípadoch na základe subjektívnych kritérií, sa však nevykonávajú dostatočne. (6) Inteligentná vízová politika by mala zahŕňať trvalú ochranu na vonkajších hraniciach a zároveň zaisťovať účinné fungovanie schengenského priestoru a uľahčovať príležitosti na legitímne cestovanie. Spoločná vízová politika by mala prispievať k rastu a byť v súlade s ostatnými politikami Únie, a to napríklad v oblastiach, ako sú vonkajšie vzťahy, obchod, vzdelávanie, kultúra a cestovný ruch. (7) S cieľom zjednodušiť mobilitu a uľahčiť rodinné návštevy pre štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí navštevujú blízkych príbuzných, ktorí sú občanmi Únie s pobytom na území členského štátu, ktorého sú štátnymi príslušníkmi, a pre blízkych príbuzných občanov Únie s pobytom v tretej krajine, ktorí si želajú spoločne navštíviť členský štát, ktorého je dotknutý občan Únie štátnym príslušníkom, by sa v tomto nariadení mali stanoviť určité procesné zjednodušenia. (8) Tie isté zjednodušenia by sa mali ako minimum priznať rodinným príslušníkom v situáciách, na ktoré sa vzťahuje smernica 2004/38/ES[15], v súlade s článkom 5 ods. 2 uvedenej smernice. (9) Malo by sa rozlišovať medzi novými žiadateľmi, ktorí o udelenie víza žiadajú prvýkrát, a osobami, ktorým už boli víza udelené v minulosti a ktoré sú zaregistrované vo vízovom informačnom systéme (VIS), s cieľom zjednodušiť konanie pre zaregistrovaných cestujúcich a zároveň riešiť riziko neregulárneho prisťahovalectva a bezpečnostné hrozby, ktoré niektorí cestujúci predstavujú. Tento rozdiel by sa mal zohľadňovať vo všetkých fázach konania. (10) Malo by sa predpokladať, že žiadatelia, ktorí sú zaregistrovaní vo VIS a ktorí získali a zákonne použili dve víza počas obdobia 12 mesiacov pred podaním žiadosti, spĺňajú podmienky vstupu, pokiaľ ide o riziko neregulárneho prisťahovalectva a potrebu mať dostatočné prostriedky na pokrytie nákladov spojených s pobytom. Táto domnienka by však mala byť vyvrátiteľná, ak príslušné orgány zistia, že jedno alebo viaceré z uvedených kritérií nie sú v konkrétnych prípadoch splnené. (11) Posúdenie skutočnosti, či sa udelené vízum použilo zákonným spôsobom, by malo byť založené na kritériách, ako sú dodržanie dĺžky povoleného pobytu, územnej platnosti víza a pravidiel upravujúcich prístup na pracovný trh a vykonávanie hospodárskej činnosti. ê 810/2009 odôvodnenie 5 (prispôsobené) ð nový (12) V rámci boja proti nelegálnemu Ö neregulárnemu Õ prisťahovalectvu je preto potrebné stanoviť normy pre tranzit v medzinárodných priestoroch letísk. Ö Na tento účel Õ Preto by sa ð mal zostaviť spoločný zoznam ï od štátnych príslušníkov tretích krajín, ð od štátnych príslušníkov ktorých by sa ï ktoré sa nachádzajú na spoločnom zozname, mali vyžadovať letiskové tranzitné víza. Napriek tomu ð Ak však členský štát čelí náhlemu a podstatnému ï by ale členské štáty mali mať v naliehavých situáciách hromadného prílevu nelegálnych Ö neregulárnych Õ prisťahovalcov Ö , mal by mať Õ možnosť uložiť rovnaké podmienky Ö dočasne zaviesť povinnosť mať letiskové tranzitné vízum Õ aj štátnym príslušníkom tretích krajín, ktoré sa nenachádzajú na spoločnom zozname Ö pre štátnych príslušníkov dotknutej tretej krajiny Õ. Jednotlivé rozhodnutia členských štátov by sa mali každoročne preskúmať. ðNa tento účel by sa mali stanoviť podmienky a postupy s cieľom zabezpečiť, aby bolo uplatňovanie tohto opatrenia časovo obmedzené a aby v súlade so zásadou proporcionality neprekračovalo rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie jeho cieľa. Rozsah povinnosti mať letiskové tranzitné vízum by mal byť obmedzený tak, aby zodpovedal osobitnej situácii, ktorá bola dôvodom zavedenia tohto opatrenia. ï ò nový (13) Držitelia víz a povolení na pobyt vydaných niektorými krajinami by mali byť oslobodení od povinnosti mať letiskové tranzitné vízum. (14) Malo by byť jasné, ktorý členský štát je príslušný preskúmať žiadosť o udelenie víza, najmä ak plánovaná návšteva pokrýva viacero členských štátov. (15) Žiadatelia o udelenie víza by mali mať možnosť podať žiadosť vo svojej krajine pobytu, a to aj v prípade, keď členský štát, ktorý je podľa všeobecných pravidiel príslušný preskúmať žiadosť, nie je v tejto krajine ani prítomný, ani zastúpený. (16) Zaistiť by sa malo harmonizované zaobchádzanie s držiteľmi víz, ktorých cestovné doklady sa stratili alebo boli odcudzené. ê 810/2009 odôvodnenie 9 (prispôsobené) (17) Vzhľadom na registráciu biometrických identifikátorov vo vízovom informačnom systéme (VIS) vytvorenom nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 z 9. júla 2008 o vízovom informačnom systéme (VIS) a výmene údajov o krátkodobých vízach medzi členskými štátmi (nariadenie o VIS)[16] by minimálne pri podaní prvej žiadosti o Ö udelenia víza Õ vízum mala byť osobná prítomnosť žiadateľa jednou zo základných požiadaviek pre podávanie žiadostí o Ö udelenie víza Õ vízum. ê 810/2009 odôvodnenie 10 (prispôsobené) (18) S cieľom uľahčiť postup pri každej nasledujúcej žiadosti o Ö udelenie víza Õ vízum by v období 59 mesiacov malo byť možné skopírovať odtlačky prstov z prvého zápisu do VIS. V prípade uplynutia tohto obdobia by sa mali odtlačky prstov opätovne odobrať. ê 810/2009 odôvodnenie 11 (prispôsobené) (19) Každý dokument, údaj alebo biometrický identifikátor, ktorý získal členský štát v rámci postupu spracúvania žiadosti o vízum, sa považuje Ö by sa mal považovať Õ za konzulárny dokument v zmysle Viedenského dohovoru o konzulárnych stykoch z 24. apríla 1963 a podľa toho Ö by Õ sa s ním má Ö malo Õ zaobchádzať. ê 810/2009 odôvodnenie 12 (20) V súvislosti so spracúvaním osobných údajov podľa tohto nariadenia sa na členské štáty vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov[17]. ò nový (21) Mali by sa stanoviť lehoty pre jednotlivé fázy konania, a to najmä preto, aby sa cestujúcim umožnilo plánovať vopred a vyhnúť sa obdobiam zvýšeného záujmu na konzulátoch. (22) Konzuláty členských štátov by mali za spracovanie žiadostí o udelenie víza účtovať ten istý vízový poplatok. Kategórie osôb, ktoré sú oslobodené od vízového poplatku, by mali byť zjednotené a jasne vymedzené. Členským štátom by sa tiež malo umožniť poskytnúť oslobodenie od vízového poplatku v jednotlivých prípadoch. (23) Od žiadateľov by sa pri podávaní žiadosti o udelenie krátkodobého víza nemalo vyžadovať predloženie cestovného zdravotného poistenia, pretože to pre žiadateľov o udelenie víza predstavuje neprimeranú záťaž a neexistuje žiaden dôkaz o tom, že by držitelia krátkodobých víz predstavovali z hľadiska výdavkov verejného zdravotníctva väčšie riziko než štátni príslušníci tretích krajín oslobodení od vízovej povinnosti. (24) Profesijným, kultúrnym a športovým združeniam, ako aj akreditovaným sprostredkovateľským subjektom by sa malo umožniť podávať žiadosti v mene žiadateľov o udelenie víza. (25) Mali by sa vyjasniť ustanovenia, ktoré sa okrem iného týkajú „tolerančnej doby“, vyplnenia vízovej nálepky a zrušenia platnosti vyplnených vízových nálepiek. (26) Vízum na viac vstupov s dlhou dobou platnosti by sa malo udeľovať na základe objektívne stanovených kritérií. Doba platnosti víza na viac vstupov by mohla prekračovať dobu platnosti cestovného dokladu, v ktorom je toto vízum vlepené. (27) Vo formulári žiadosti by sa malo zohľadniť zavedenie VIS. Členské štáty by mali v maximálnej možnej miere umožniť elektronické vypĺňanie a podávanie formulárov žiadostí o udelenie víza a mali by prijímať faxy a kópie sprievodných dokladov. Originálne doklady by sa mali vyžadovať len v osobitných prípadoch. (28) Štandardný formulár pre oznámenie dôvodov zamietnutia, zrušenia alebo odvolania víza by mal zahŕňať osobitné odôvodnenie zamietnutia žiadosti o udelenie letiskového tranzitného víza a zaisťovať, aby bola dotknutá osoba náležite informovaná o odvolacích konaniach. (29) Pravidlá týkajúce sa výmeny informácií medzi príslušnými orgánmi členských štátov v súvislosti s udeľovaním víz námorníkom na vonkajších hraniciach a formulár, ktorý je potrebné na tento účel vyplniť, by mali byť čo najjednoduchšie a najjasnejšie. (30) Udeľovanie víz na vonkajšej hranici by malo mať v zásade naďalej výnimočný charakter. S cieľom umožniť členským štátom podporu cestovného ruchu v oblasti krátkodobých pobytov by členské štáty mali mať možnosť udeľovať víza na vonkajšej hranici na základe dočasného režimu, a to po oznámení a uverejnení informácií o organizačných modalitách tohto režimu. Takéto režimy by mali mať dočasný charakter a platnosť udeleného víza by mala byť obmedzená na územie vydávajúceho členského štátu. ê 810/2009 odôvodnenie 6 (prispôsobené) ð nový (31) V rámci postupov prijímania žiadostí Ö žiadateľov Õ by sa mala náležitým spôsobom rešpektovať ľudská dôstojnosť. Spracúvanie žiadostí o víza by sa malo uskutočňovať profesionálnym a úctivým spôsobom a malo by byť primerané ð nemalo by prekračovať rámec toho, čo je nevyhnutné ï Ö na dosiahnutie Õ sledovaným cieľom Ö sledovaných cieľov Õ. ê 810/2009 odôvodnenie 7 (prispôsobené) ð nový (32) Členské štáty by mali zabezpečiť vysokú kvalitu služieb ponúkaných verejnosti a postupovať v súlade s náležitými administratívnymi postupmi. Mali by vyčleniť primeraný počet kvalifikovaných pracovníkov, ako aj dostatočné finančné prostriedky s cieľom čo najviac uľahčiť postup podávania žiadosti o víza. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby sa na všetkých žiadateľov uplatňovala zásada „jediného kontaktného bodu“ Ö o udelenie víza musel na účely podania žiadosti o udelenie víza dostaviť len na jedno miesto Õ. ðTým by nemala byť dotknutá možnosť vykonať osobný pohovor so žiadateľom. ï ê 810/2009 odôvodnenie 13 (prispôsobené) ð nový (33) S cieľom uľahčiť postup Ö V nariadení (ES) č. 810/2009 sa ustanovujú viaceré formy Õ by sa malo zaviesť niekoľko foriem spolupráce, ako napríklad obmedzené zastúpenie, spoločné užívanie priestorov, spoločné centrá pre podávanie žiadostí, využívanie honorárnych konzulov a spolupráca s externými poskytovateľmi služieb, pri zohľadnení konkrétnych požiadaviek na ochranu údajov ustanovených v smernici 95/46/ES Ö medzi členskými štátmi, ktoré majú na jednej strane umožniť členským štátom združovanie zdrojov a na druhej strane majú zvýšiť konzulárne pokrytie v prospech žiadateľov Õ. Členské štáty by mali v súlade s podmienkami stanovenými v tomto nariadení určiť, ktorý druh organizačnej štruktúry budú používať v jednotlivých tretích krajinách. ð Mali by sa stanoviť pružné pravidlá, ktoré by členským štátom umožnili optimalizovať spoločné využívanie zdrojov a zvýšiť konzulárne pokrytie. Spolupráca medzi členskými štátmi („schengenské vízové centrá“) by mohla mať akúkoľvek formu prispôsobenú miestnym podmienkam s cieľom zvýšiť konzulárne pokrytie, znížiť náklady členských štátov, zviditeľniť Európsku úniu a zlepšiť služby poskytované žiadateľom o udelenie víza. ï ê 810/2009 odôvodnenie 4 (prispôsobené) ð nový (34) Členské štáty by na vízové účely mali byť prítomné alebo zastúpené vo všetkých tretích krajinách, ktorých štátni príslušníci podliehajú vízovej povinnosti. ð Členské štáty by sa mali usilovať o zvýšenie konzulárneho pokrytia. ï Členské štáty, ktoré v danej tretej krajine alebo v určitej časti danej tretej krajiny nemajú svoj vlastný konzulárny úrad, by sa Ö preto Õ mali snažiť uzavrieť dohody o zastúpení s cieľom zamedziť tomu, aby žiadatelia o víza museli na prístup ku konzulárnym úradom vyvíjať neprimerané úsilie. ò nový (35) Dohody o zastúpení by sa mali zjednodušiť, mali by sa odstrániť prekážky, ktoré bránia uzavretiu takýchto dohôd medzi členskými štátmi, a zastupujúci členský štát by mal byť zodpovedný za vykonanie celého procesu spracovania žiadostí o udelenie víza bez zapojenia zastupovaného členského štátu. ê 810/2009 odôvodnenie 14 ð nový (36) Je potrebné prijať ustanovenia týkajúce sa situácií, v ktorých členský štát na účely zhromažďovania žiadostí zvolí spoluprácu s externým poskytovateľom služieb. Takéto rozhodnutie sa môže prijať, ak za osobitných okolností alebo z dôvodov, ktoré súvisia s miestnymi podmienkami, spolupráca s inými členskými štátmi vo forme zastúpenia, obmedzeného zastúpenia, spoločného užívania priestorov alebo spoločného centra pre podávanie žiadostí nie je pre dotknutý členský štát vhodná. Takéto opatrenia by sa mali prijímať v súlade so všeobecnými zásadami udeľovania víz a požiadavkami na ochranu údajov ustanovenými v smernici 95/46/ES. Okrem toho by sa pri vytváraní a uplatňovaní takýchto opatrení malo zohľadniť, že je potrebné zabrániť tzv. visa shoppingu. ê 810/2009 odôvodnenie 15 Ak sa členský štát rozhodol spolupracovať s externým poskytovateľom služieb, mal by naďalej umožňovať, aby všetci žiadatelia mohli podávať žiadosti priamo na jeho diplomatických misiách alebo konzulárnych úradoch. ê 810/2009 odôvodnenie 16 (prispôsobené) ð nový (37) Členský štát by mal spolupracovať s externým poskytovateľom služieb na základe právneho nástroja, v ktorom by sa mala upravovať Ö presná Õ zodpovednosť poskytovateľa služieb, priamy a úplný prístup Ö členského štátu Õ k budovám Ö do priestorov externého poskytovateľa služieb Õ, informácie pre žiadateľov, dôvernosť údajov a okolnosti, podmienky a postupy prerušenia alebo ukončenia spolupráce. ð Členské štáty by mali každý rok predložiť Komisii správu o spolupráci s externými poskytovateľmi služieb vrátane monitorovania poskytovateľov služieb. ï ê 810/2009 odôvodnenie 17 Toto nariadenie umožňuje členským štátom, aby pri zavádzaní zásady „jedného kontaktného bodu“ na podávanie žiadostí spolupracovali na účely zhromažďovania žiadostí s externými poskytovateľmi služieb, a vytvára tak odchýlku od všeobecného pravidla osobnej prítomnosti žiadateľa na diplomatickej misii alebo konzulárnom úrade. Tým nie je dotknutá možnosť predvolať žiadateľa na osobný pohovor. ê 810/2009 odôvodnenie 19 ð nový (38) Štatistické údaje sú významné pre monitorovanie migračných pohybov a môžu slúžiť ako účinný riadiaci nástroj. Preto by mali byť pravidelne uchovávané v spoločnom formáte. ð Podrobné údaje o vízach by sa mali zhromažďovať na účely zostavovania porovnávacích štatistík, aby bolo možné realizovať hodnotenie vykonávania tohto nariadenia založené na dôkazoch. ï ê 810/2009 odôvodnenie 23 (prispôsobené) ð nový (39) Ö Verejnosti by sa mali poskytnúť všetky relevantné informácie týkajúce sa žiadosti o udelenie víza a mala by sa zlepšiť viditeľnosť a jednotný obraz spoločnej vízovej politiky. Na tento účel Õ S cieľom zvýšiť viditeľnosť a jednotnosť predstavy o spoločnej vízovej politike by sa mala zriadiť spoločná internetová stránka o schengenských vízach ð a mal by sa vypracovať spoločný vzor informácií, ktoré členské štáty poskytujú verejnosti ï . Takáto stránka bude slúžiť ako prostriedok, ktorým sa budú verejnosti poskytovať príslušné informácie v súvislosti so žiadosťami o víza. ê 810/2009 odôvodnenie 18 (prispôsobené) (40) Miestna schengenská spolupráca je rozhodujúca pre harmonizované uplatňovanie spoločnej vízovej politiky a správne posúdenie migračného a/alebo bezpečnostného rizika. Vzhľadom na rozdiely miestnych podmienok by diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov v jednotlivých lokalitách mali vyhodnotiť uplatňovanie konkrétnych Ö osobitných Õ ustanovení právnych predpisov v praxi s cieľom zabezpečiť harmonizované uplatňovanie ustanovení právnych predpisov a zabrániť tzv. visa shoppingu, ako aj nerovnakému zaobchádzaniu so žiadateľmi o víza. ò nový (41) Ak na určitom mieste neexistuje harmonizovaný zoznam sprievodných dokladov, členské štáty môžu určiť presné sprievodné doklady, ktoré musia žiadatelia o udelenie víza predložiť na preukázanie splnenia podmienok vstupu stanovených v tomto nariadení. Ak takýto zoznam sprievodných dokladov existuje, členským štátom by sa v záujme priznania zjednodušení žiadateľom o udelenie víza malo umožniť stanoviť určité výnimky z uvedeného zoznamu v prípadoch, keď sa na ich území organizujú významné medzinárodné podujatia. Uvedené podujatia by mali byť veľkého rozsahu a mali by mať osobitný význam z hľadiska ich vplyvu na cestovný ruch a/alebo kultúru, ako sú napríklad medzinárodné výstavy alebo svetové výstavy a vrcholné športové podujatia. ê 810/2009 odôvodnenie 27 (42) Ak sa v členskom štáte konajú olympijské alebo paralympijské hry, mal by platiť osobitný režim na uľahčovanie udeľovania víz členom olympijskej rodiny. ê 810/2009 odôvodnenie 20 Opatrenia potrebné na vykonávanie tohto nariadenia by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu[18]. ê 810/2009 odôvodnenie 21 Komisia by predovšetkým mala byť splnomocnená na prijatie zmien a doplnení príloh k tomuto nariadeniu. Keďže tieto opatrenia majú všeobecnú pôsobnosť a ich cieľom je zmeniť nepodstatné prvky tohto nariadenia okrem iného jeho doplnením o nové nepodstatné prvky, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou ustanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES. ê 810/2009 odôvodnenie 22 S cieľom zabezpečiť harmonizované uplatňovanie tohto nariadenia v praxi by sa mali vypracovať pokyny týkajúce sa praxe a postupov, ktoré majú členské štáty dodržiavať pri spracúvaní žiadostí o víza. ò nový (43) S cieľom prispôsobiť meniacim sa okolnostiam spoločný zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať letiskové tranzitné vízum pri prechode medzinárodným tranzitným priestorom letísk nachádzajúcich sa na území členských štátov, a zoznam povolení na pobyt, ktorých držitelia sú oprávnení na tranzit cez letiská členských štátov bez toho, aby museli mať letiskové tranzitné vízum, by sa na Komisiu mala delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 zmluvy. Je obzvlášť dôležité, aby Komisia v rámci prípravných činností uskutočnila náležité konzultácie, a to aj na odbornej úrovni. (44) S cieľom zaistiť jednotné podmienky na vykonávanie tohto nariadenia, pokiaľ ide o stanovenie operačných pokynov týkajúcich sa praxe a postupov, ktoré majú členské štáty dodržiavať pri spracúvaní žiadostí o udelenie víza, zoznamov sprievodných dokladov, ktoré sa vyžadujú v rámci jednotlivých jurisdikcií, povinných údajov na vízovej nálepke, pravidiel týkajúcich sa vlepenia vízovej nálepky a pravidiel týkajúcich sa udeľovania víz námorníkom na hraniciach, by sa Komisii mali zveriť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011[19]. Na prijímanie takýchto vykonávacích aktov by sa mal uplatňovať postup preskúmania. ê 810/2009 odôvodnenie 26 (prispôsobené) (45) Dvojstranné dohody uzatvorené medzi Spoločenstvom Ö Úniou Õ a tretími krajinami, ktorých cieľom je zjednodušenie postupu pri spracúvaní žiadostí o víza, sa môžu odchyľovať od ustanovení tohto nariadenia. ê 810/2009 odôvodnenie 30 (46) Podmienky upravujúce vstup na územie členských štátov alebo udeľovanie víz nemajú vplyv na pravidlá, ktorými sa v súčasnosti riadi uznávanie platnosti cestovných dokladov. ê 810/2009 odôvodnenie 28 (prispôsobené) ð nový (47) Keďže cieľ tohto nariadenia, a to zavedenie postupov a stanovenie ð spoločných ï podmienok Ö a postupov Õ pre udeľovanie víz na tranzit alebo plánovaný pobyt na území členských štátov, ktorého dĺžka počas ľubovoľného šesťmesačného obdobia Ö 180 dní Õ nepresahuje tri mesiace Ö 90 dní Õ, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale ho možno lepšie dosiahnuť ð len ï na úrovni Spoločenstva Ö Únie Õ, môže Spoločenstvo Ö Únia Õ prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy Ö Zmluvy o Európskej únii (ďalej len „ZEÚ“) Õ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie nepresahuje Ö neprekračuje Õ rámec toho, čo je nevyhnutné nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa. ê 810/2009 odôvodnenie 29 (prispôsobené) ð nový (48) V tomto nariadení sa rešpektujú základné práva a dodržiavajú zásady zakotvené konkrétne v Dohovore Rady Európy o ochrane ľudských práv a základných slobôd a Charte základných práv Európskej únie. ð Cieľom tohto nariadenia je predovšetkým zaistiť úplné rešpektovanie súkromného a rodinného života uvedené v článku 7, ochranu osobných údajov uvedenú v článku 8 a práva dieťaťa uvedené v článku 24 Charty základných práv Európskej únie ï . ê 810/2009 odôvodnenie 31 (prispôsobené) ð nový (49) V súlade s článkami 1 a 2 protokolu Ö č. 22 Õ o pozícii Ö postavení Õ Dánska, ktorý tvorí prílohu Ö je pripojený Õ k Zmluve o Európskej únii Ö ZEÚ Õ a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva Ö o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) Õ, sa Dánsko nezúčastňuje prijatia Ö na prijatí Õ tohto nariadenia, nie je ním viazané, ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto nariadenie je založené na schengenskom acquis podľa ustanovení hlavy IV časti tri Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, sa Dánsko v súlade s článkom 4 uvedeného protokolu Ö rozhodne Õ do šiestich mesiacov po prijatí tohto nariadenia ð rozhodnutí Rady o tomto nariadení ï rozhodne, či ho bude vykonávať vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch Ö transponovať do svojho vnútroštátneho práva Õ. ê 810/2009 odôvodnenie 32 (50) Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení Islandskej republiky a Nórskeho kráľovstva pri vykonávaní, uplatňovaní a rozvoji schengenského acquis[20], ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bod B rozhodnutia Rady 1999/437/ES[21] o určitých vykonávacích predpisoch k tejto dohode. ê 810/2009 odôvodnenie 33 (prispôsobené) Mali by sa prijať opatrenia, ktorými sa zástupcom Islandu a Nórska umožní zúčastňovať sa na práci výborov, ktoré pomáhajú Komisii pri výkone jej vykonávacích právomocí podľa tohto nariadenia. Problematika týchto opatrení bola aj predmetom výmeny listov medzi Radou Európskej únie a Islandom a Nórskom s ohľadom na výbory, ktoré pomáhajú Európskej Komisii pri vykonávaní jej vykonávacích právomocí[22], a ktoré sú pripojené k vyššie uvedenej dohode. Komisia predložila Rade návrh odporúčania na dojednanie týchto opatrení. ê 810/2009 odôvodnenie 34 (51) Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis[23], ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bod B rozhodnutia 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/146/ES[24] o uzavretí uvedeného dohovoru. ê 810/2009 odôvodnenie 35 ð nový (52) Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Protokolu podpísaného medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bod B rozhodnutia 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/261/ES 2011/350/EÚ[25] o podpise ð uzavretí ï uvedeného protokolu. ê 154/2012 odôvodnenie 11 (53) Pokiaľ ide o Cyprus, toto nariadenie predstavuje akt, ktorý je založený na schengenskom acquis alebo s ním inak súvisí v zmysle článku 3 ods. 21 Aktu o pristúpení z roku 2003. ê 154/2012 odôvodnenie 12 (54) Pokiaľ ide o Bulharsko a Rumunsko, toto nariadenie predstavuje akt, ktorý je založený na schengenskom acquis alebo s ním inak súvisí v zmysle článku 4 ods. 21 Aktu o pristúpení z roku 2005. ò nový (55) Pokiaľ ide o Chorvátsko, toto nariadenie predstavuje akt, ktorý je založený na schengenskom acquis alebo s ním inak súvisí v zmysle článku 4 ods. 2 Aktu o pristúpení z roku 2011. ê 810/2009 odôvodnenie 36 (prispôsobené) (56) Toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis[26]. Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na jeho prijímaní Ö prijatí Õ , nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. ê 810/2009 odôvodnenie 37 (prispôsobené) (57) Toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis[27]. Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijímaní Ö prijatí Õ, nie je ním viazané, ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. ê 810/2009 odôvodnenie 38 (prispôsobené) Toto nariadenie okrem článku 3 predstavuje akt založený na schengenskom acquis alebo s ním inak súvisí v zmysle článku 3 ods. 2 Aktu o pristúpení z roku 2003 a v zmysle článku 4 ods. 2 Aktu o pristúpení z roku 2005, ê 810/2009 (prispôsobené) PRIJALI TOTO NARIADENIE: HLAVA I VŠEOBECNÉ USTANOVENIA Článok 1 Cieľ Ö Predmet úpravy Õ a rozsah pôsobnosti ê 610/2013 článok 6. ods. 1. (prispôsobené) 1. Týmto nariadením sa ustanovujú postupy a podmienky Ö podmienky a postupy Õ udeľovania víz na tranzit cez územie členských štátov alebo plánované pobyty na ich území Ö členských štátov Õ, ktorých dĺžka nepresahuje 90 dní v rámci akéhokoľvek obdobia 180-dňového obdobia dní . ê 810/2009 (prispôsobené) 2. Ustanovenia tohto nariadenia sa vzťahujú na všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí podliehajú vízovej povinnosti pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov podľa nariadenia Rady (ES) č. 539/2001 z 15. marca 2001 uvádzajúceho zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti[28], a to bez toho, aby boli dotknuté: a) práva na voľný pohyb, ktoré požívajú štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sú rodinnými príslušníkmi občanov Európskej Úúnie; b) akékoľvek rovnocenné práva, ktoré požívajú štátni príslušníci tretích krajín a ich rodinní príslušníci, ktorí na základe dohôd uzatvorených medzi Spoločenstvom a jeho Ö Úniou a jej Õ členskými štátmi na jednej strane a týmito tretími krajinami na druhej strane požívajú právo na voľný pohyb rovnocenné s právom občanov Európskej Úúnie a ich rodinných príslušníkov. 3. V tomto nariadení sa uvádzajú aj tretie krajiny, ktorých štátni príslušníci musia mať letiskové tranzitné víza Ö vízum Õ ako výnimka zo zásady voľného tranzitu ustanovenej v prílohe 9 k Chicagskému dohovoru o medzinárodnom civilnom letectve, a ustanovujú sa v ňom postupy a podmienky Ö podmienky a postupy Õ udeľovania víz na účely tranzitu cez medzinárodné tranzitné priestory letísk členských štátov. Článok 2 Vymedzenie pojmov Na účely tohto nariadenia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov: 1. „štátny príslušník tretej krajiny“ je každá osoba, ktorá nie je občanom Európskej Úúnie v zmysle článku 17 Ö 20 Õ ods. 1 zmluvy Ö ZFEÚ Õ ; 2. „vízum“ je povolenie udelené členským štátom na: ê 610/2013 článok 6. ods. 2. (prispôsobené) a) tranzit cez územie členských štátov alebo plánovaný pobyt na ich území Ö členských štátov Õ v trvaní nie viac ako 90 dní v rámci akéhokoľvek Ö obdobia Õ 180-dňového obdobia Ö dní Õ; Öalebo Õ ê 810/2009 b) tranzit cez medzinárodné tranzitné priestory letísk členských štátov; 3. „jednotné vízum“ je vízum platné na celom území členských štátov; 4. „vízum s obmedzenou územnou platnosťou“ je vízum, ktoré je platné na území jedného členského štátu alebo niekoľkých, ale nie všetkých členských štátov; 5. „letiskové tranzitné vízum“ je vízum platné na tranzit cez medzinárodné tranzitné priestory jedného alebo viacerých letísk členských štátov; ò nový 6. „okružné vízum“ je vízum, ako je vymedzené v článku 3 ods. 2 [nariadenia č.…/…]; 7. „blízki príbuzní“ sú manžel alebo manželka, deti, rodičia, osoby vykonávajúce rodičovské práva a povinnosti, starí rodičia a vnúčatá; 8. „žiadateľ zaregistrovaný vo VIS“ je žiadateľ, ktorého údaje sú zaregistrované vo vízovom informačnom systéme; 9. „pravidelný cestujúci zaregistrovaný vo VIS“ je žiadateľ o udelenie víza, ktorý je zaregistrovaný vo vízovom informačnom systéme a ktorý získal dve víza počas obdobia 12 mesiacov pred podaním žiadosti; ê 810/2009 ð nový 610. „vízová nálepka“ je jednotný formát víz, ktorý je vymedzený v nariadení Rady (ES) č. 1683/95 z 29. mája 1995 stanovujúcom jednotný formát víz[29]; 711. „uznaný cestovný doklad“ je cestovný doklad, ktorý uznal jeden alebo viacero členských štátov na účely ð prekročenia vonkajších hraníc a ï vlepenia víz ð podľa rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 1105/2011/EÚ[30] ï; ò nový 12. „platný cestovný doklad“ je cestovný doklad, ktorý nie je falošný alebo pozmenený a ktorého doba platnosti stanovená vydávajúcim orgánom neskončila; ê 810/2009 (prispôsobené) (prispôsobené) ð nový 813. „osobitný list na vlepenie víza“ je jednotný formát formulárov na vlepenie víza udeleného členskými štátmi osobám, ktoré sú držiteľmi nimi neuznávaných cestovných dokladov, ako sa vymedzuje v nariadení Rady (ES) č. 333/2002 z 18. februára 2002 o jednotnom formáte formulárov na pripojenie víza vydaného členskými štátmi osobám, ktoré sú držiteľmi cestovných dokladov, ktoré nie sú uznané štátom zostavujúcim formulár[31]; 914. „konzulárny úrad“ je diplomatická misia alebo konzulárny úrad členského štátu, ktoré môžu udeľlovať víza a ktoré vedie kariérny konzulárny úradník, ako je vymedzené vo Viedenskom dohovore o konzulárnych stykoch z 24. apríla 1963; 1015. „žiadosť“ je žiadosť o Ö udelenie víza Õ vízum; 11. „sprostredkovateľský subjekt“ je súkromná agentúra, ktorá poskytuje služby administratívneho charakteru, dopravná spoločnosť alebo cestovná kancelária (cestovná agentúra alebo maloobchodník). ò nový 16. „námorník“ je akákoľvek osoba, ktorá je zamestnaná, prijatá alebo pracuje v akomkoľvek pracovnom zaradení na palube lode, na ktorú sa vzťahuje Dohovor o pracovných normách v námornej doprave z roku 2006. ê 810/2009 ð nový HLAVA II LETISKOVÉ TRANZITNÉ VÍZUM Článok 3 Štátni príslušníci tretích krajín, ktorí musia mať letiskové tranzitné vízum 1. Štátni príslušníci tretích krajín, ktoré sú uvedené na zozname v prílohe IV III, musia mať pri prechode cez medzinárodný tranzitný priestor letísk, ktoré sa nachádzajú na území členských štátov, letiskové tranzitné víza. ò nový 2. Komisia je splnomocnená prijímať delegované akty v súlade s článkom 48, pokiaľ ide o zmeny zoznamu tretích krajín stanoveného v prílohe III. Ak sa to v prípade vzniku nových rizík vyžaduje z vážnych a naliehavých dôvodov, na delegované akty prijaté podľa tohto odseku sa uplatňuje postup stanovený v článku 49. ê 810/2009 (prispôsobené) ð nový 3. ÖAk dôjde k náhlemu a podstatnému Õ Jednotlivé členské štáty môžu v naliehavých situáciách hromadného prílevu nelegálnych Ö neregulárnych Õ prisťahovalcov Ö , môže členský štát Õ vyžadovať, aby mali štátni príslušníci tretích krajín iných, ako sú uvedené v odseku 1, pri prechode cez medzinárodné tranzitné priestory letísk, ktoré sa nachádzajú na ich Ö jeho Õ území, letiskové tranzitné víza. Členské štáty oznámia Komisii takéto rozhodnutia predtým, ako nadobudnú účinnosť a oznámia jej aj zrušenie požiadavky mať takéto letiskové tranzitné víza. ð Doba trvania takéhoto opatrenia nesmie prekročiť 12 mesiacov. Rozsah a doba trvania povinnosti mať letiskové tranzitné vízum neprekročí nevyhnutne potrebné minimum na reakciu na náhly a podstatný prílev neregulárnych prisťahovalcov. ï ò nový 4. Ak členský štát plánuje zaviesť povinnosť mať letiskové tranzitné vízum v súlade s odsekom 3, čo najskôr to oznámi Komisii a poskytne jej tieto informácie: (a) dôvod pre plánované zavedenie povinnosti mať letiskové tranzitné vízum s uvedením skutočností preukazujúcich náhly a podstatný prílev neregulárnych prisťahovalcov; (b) rozsah a doba trvania plánovaného zavedenia povinnosti mať letiskové tranzitné vízum. 5. Po oznámení dotknutým členským štátom v súlade s odsekom 4 môže Komisia vydať stanovisko. 6. Členský štát môže predĺžiť obdobie uplatňovania povinnosti mať letiskové tranzitné vízum len raz, ak by zrušenie povinnosti viedlo k podstatnému prílevu neregulárnych migrantov. Na takéto predĺženie sa vzťahuje odsek 3. 7. Komisia každoročne informuje Európsky parlament a Radu o vykonávaní tohto článku. ê 810/2009 3. V rámci výboru uvedeného v článku 52 ods. 1 sa oznámenia každoročne preskúmavajú na účely presunu dotknutej tretej krajiny na zoznam uvedený v prílohe IV. 4. Ak nie je tretia krajina presunutá na zoznam uvedený v prílohe IV, dotknutý členský štát si v prípade, že budú splnené podmienky uvedené v odseku 2, môže zachovať alebo zrušiť požiadavku na letiskové tranzitné víza. ê 810/2009 ð nový 58. Od požiadavky na letiskové tranzitné víza podľa odsekov 1 a 3 sú oslobodené tieto kategórie osôb: a) držitelia platných jednotných víz, ð okružných víz ï národných víz na dlhodobý pobyt alebo povolení na pobyt vydaných členským štátom;, ê 154/2012 článok 1. (prispôsobené) ð nový b) štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sú držiteľmi platného povolenia na pobyt vydaného členským štátom, ktorý sa nezúčastňuje na prijatí tohto nariadenia, alebo členským štátom, ktorý ešte v plnej miere neuplatňuje ustanovenia schengenského acquis, alebo štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sú držiteľmi platných povolení na pobyt uvedených v prílohe V IV, ktoré vydala Andorra, Kanada, Japonsko, San Maríno alebo Spojené štáty americké a ktoré zaručujú ich bezpodmienečnú readmisiu ð , alebo ktorí sú držiteľmi povolení na pobyt pre časti Holandského kráľovstva v karibskej oblasti (Aruba, Curaçao, Sint Maarten, Bonaire, Sint Eustatius a Saba) ï; c) štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sú držiteľmi platného víza do členského štátu, ktorý sa nezúčastňuje na prijatí tohto nariadenia, Ö alebo Õ členského štátu, ktorý ešte v plnej miere neuplatňuje ustanovenia schengenského acquis, ð alebo krajiny, ktorá je zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore, ï alebo Kanady, Japonska alebo Spojených štátov amerických ð alebo držitelia platného víza pre časti Holandského kráľovstva v karibskej oblasti (Aruba, Curaçao, Sint Maarten, Bonaire, Sint Eustatius a Saba) ï, pokiaľ cestujú do krajiny, ktorá vízum vydala, alebo akejkoľvek inej tretej krajiny, alebo ktorí sa po použití víza vracajú z krajiny, ktorá vízum vydala; ê 810/2009 (prispôsobené) ð nový d) rodinní príslušníci občanov Európskej Úúnie uvedení v článku 1 ods. 2 písm. a) ð 3 smernice 2004/38/ES ï ;, e) držitelia diplomatických ð , služobných, úradných alebo špeciálnych ï pasov;, f) členovia posádky lietadla, ktorí sú štátnymi príslušníkmi zmluvnej strany Chicagského dohovoru o medzinárodnom civilnom letectve. ò nový 9. Komisia je splnomocnená prijímať delegované akty v súlade s článkom 48, pokiaľ ide o zmeny zoznamu platných povolení na pobyt, ktoré oprávňujú držiteľa na tranzit cez letiská členských štátov bez toho, aby museli mať letiskové tranzitné vízum, stanoveného v prílohe IV. ê 810/2009 (prispôsobené) ð nový HLAVA III POSTUPY A PODMIENKY Ö A POSTUPY Õ UDEĽOVANIA VÍZ KAPITOLA I Orgány, ktoré sa podieľajú na postupoch týkajúcich sa žiadostí Článok 4 Orgány, ktoré sú oprávnené podieľať sa na postupoch týkajúcich sa žiadostí 1. Žiadosti skúmajú a rozhodujú o nich konzulárne úrady. 2. Odchylne od odseku 1 môžu na vonkajších hraniciach členských štátov žiadosti skúmať a rozhodovať o nich orgány zodpovedné za kontroly osôb v súlade s článkami 3532 ð , 33 ï a 3634. 3. Na mimoeurópskych zámorských územiach členských štátov môžu žiadosti skúmať a rozhodovať o nich orgány určené príslušným členským štátom. 4. Členský štát môže požadovať, aby sa do skúmania žiadostí a do rozhodovania o nich zapojili aj iné orgány než sú orgány uvedené v odsekoch 1 a 2. 5. Členský štát môže požadovať, aby sa s ním iný členský štát radil alebo aby ho iný členský štát informoval v súlade s článkami 2219 a 3128. Článok 5 Členský štát, ktorý je oprávnený skúmať žiadosť a rozhodovať o nej 1. Členským štátom, ktorý je oprávnený skúmať žiadosť o jednotné vízum a rozhodovať o nej, je: a) ten členský štát, ktorého územie predstavuje jedinú destináciu návštevy (návštev); b) ak návšteva zahŕňa viac ako jednu destináciu ð alebo ak sa má počas obdobia dvoch mesiacov uskutočniť viacero samostatných návštev ï, ten členský štát, ktorého územie predstavuje hlavnú destináciu návštevy(návštev) vzhľadom na dĺžku alebo účel pobytu ð počítanú v dňoch ï, alebo c) ak nemožno jasne určiť hlavnú destináciu, ten členský štát, ktorého vonkajšie hranice má žiadateľ v úmysle prekročiť, aby vstúpil na územie členských štátov. 42. Členské štáty navzájom spolupracujú, aby zabránili situácii, že niektorú žiadosť nebude možné preskúmať a rozhodnúť o nej, lebo Ö Ak Õ členský štát, ktorý je na to v súlade s odsekommi 1 až 3 ð písm. a) alebo b) ï oprávnený, nie je v tretej krajine, v ktorej žiadateľ podá v súlade s článkom 6 žiadosť, ani prítomný ani zastúpený ð , žiadateľ má právo podať žiadosť: ï ò nový a) na konzulárnom úrade jedného z členských štátov, ktoré sú cieľom plánovanej návštevy; b) na konzulárnom úrade členského štát prvého vstupu, ak nie je možné použiť písm. a); c) vo všetkých ostatných prípadoch na konzulárnom úrade ktoréhokoľvek členského štátu, ktorý je v dotknutej krajine prítomný. ê 810/2009 (prispôsobené) 3. Členským štátom, ktorý je oprávnený skúmať žiadosť o letiskové tranzitné vízum a rozhodovať o nej, je: a) v prípade jedného leteckého Ö letiskového Õ tranzitu členský štát, na ktorého území sa tranzitné letisko nachádza, alebo b) v prípade dvojnásobného alebo viacnásobného leteckého Ö letiskového Õ tranzitu členský štát, na ktorého území sa nachádza prvé letisko tranzitu. Článok 6 Územná pôsobnosť konzulárneho úradu 1. Žiadosť preskúma a rozhodne o nej konzulárny úrad príslušného členského štátu, v ktorého jurisdikcii sa žiadateľ oprávnene zdržiava. 2. Konzulárny úrad príslušného členského štátu preskúma a rozhodne o žiadosti podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny, ktorý sa legálne zdržiava, ale nemá pobyt v jeho jurisdikcii, a to v prípade, ak žiadateľ odôvodnil podanie žiadosti na tomto konzulárnom úrade. Článok 7 Právomoc udeľovať víza štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí sa legálne zdržiavajú na území členského štátu 1. Štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sa legálne zdržiavajú na území členského štátu a ktorí majú povinnosť mať vízum na vstup na územie jedného alebo viacerých členských štátov, žiadajú o vízum na konzulárnom úrade členského štátu oprávneného podľa článku 5 ods. 1 alebo 2. ò nový 2. Štátni príslušníci tretích krajín, ktorí počas pobytu na území členského štátu stratili cestovný doklad alebo ktorým bol cestovný doklad odcudzený, môžu toto územie opustiť na základe platného cestovného dokladu, ktorý ich oprávňuje na prekročenie hranice, vydaného konzulárnym úradom krajiny, ktorej sú štátnymi príslušníkmi, bez akéhokoľvek víza alebo iného povolenia. 3. Ak má štátny príslušník uvedený v odseku 2 v úmysle pokračovať v cestovaní v rámci schengenského priestoru, orgány v členskom štáte, v ktorom ohlásil stratu alebo krádež svojho cestovného dokladu, mu udelia vízum s rovnakou dobou platnosti a dĺžkou povoleného pobytu ako v prípade pôvodného víza na základe údajov zaregistrovaných vo VIS. ê 810/2009 ð nový KAPITOLA II Žiadosť Článok 98 Praktické aspekty podávania žiadosti 1. Žiadosti sa podávajú ð je možné podať ï najskôr tri mesiace ð šesť mesiacov ï pred ð a najneskôr 15 kalendárnych dní pred ï začiatkom plánovanej návštevy. Držitelia víza na viac vstupov môžu podať žiadosť pred uplynutím platnosti víza ak je ešte platné počas obdobia najmenej šiestich mesiacov. ê 810/2009 (prispôsobené) 2. Ö Konzulárne úrady môžu Õ oOd žiadateľov možno požadovať, aby si na podanie žiadosti vybavili Ö dohodli Õ stretnutie. Stretnutie sa uskutoční spravidla do dvoch týždňov od dátumu, kedy bola oznámená požiadavka na stretnutie. ò nový 3. Konzulárne úrady umožnia podanie žiadosti buď bez predchádzajúceho stretnutia, alebo s bezodkladným stretnutím, blízkym príbuzným občanov Únie, ktorí: a) majú v úmysle navštíviť svojich blízkych príbuzných, ktorí sú občanmi Únie s pobytom v členskom štáte, ktorého sú štátnymi príslušníkmi; b) majú v úmysle cestovať spolu so svojimi blízkymi príbuznými, ktorí sú občanmi Únie s pobytom v tretej krajine, do členského štátu, ktorého je občan Únie štátnym príslušníkom. 4. Konzulárne úrady umožnia podanie žiadosti buď bez predchádzajúceho stretnutia, alebo s bezodkladným stretnutím, rodinným príslušníkom občanov Únie uvedeným v článku 3 smernice 2004/38/ES. ê 810/2009 (prispôsobené) ð nový 5. V odôvodnených a naliehavých prípadoch môže konzulárny úrad žiadateľom umožniť ð umožní ï podanie žiadosti buď bez stretnutia, alebo Ö s bezodkladným stretnutím Õ sa stretnutie uskutoční bezodkladne. 6. Žiadosti môže ð bez toho, aby bol dotknutý článok 12, ï na konzulárne úrady podávať: a) žiadateľ alebo b) alebo Ö akreditovaný sprostredkovateľský subjekt uvedený v článku 43 Õ akreditované sprostredkovateľské subjekty podľa ustanovení článku 45 ods. 1 a bez toho, aby bol dotknutý článok 13, alebo v súlade s článkami 42 alebo 43. Ö c) profesijné, kultúrne, športové alebo vzdelávacie združenie alebo inštitúcia. Õ Ö 7. Od žiadateľa sa nebude vyžadovať, aby sa na účely podania žiadosti osobne dostavil na viac než jedno miesto. Õ ê 810/2009 (prispôsobené) ð nový Článok 109 Všeobecné pravidlá podávania žiadosti 1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článkov 13, 42, 43 a 45, sa Žžiadatelia Ö sa Õ na účely podania žiadosti dostavia osobne ð na účely odobratia odtlačkov prstov v súlade s článkom 12 ods. 2 a 3 ï . ò nový 2. Žiadatelia zaregistrovaní vo VIS sa pri podávaní žiadosti nemusia dostaviť osobne, ak ich odtlačky prstov boli vložené do VIS pred menej než 59 mesiacmi. ê 810/2009 (prispôsobené) 2. Konzulárne úrady môžu upustiť od požiadavky uvedenej v odseku 1, ak je im žiadateľ známy svojou bezúhonnosťou a spoľahlivosťou. 3. Žiadateľ pri podávaní žiadosti: a) predloží formulár žiadosti v súlade s článkom 1110; b) predloží cestovný doklad v súlade s článkom 1211; c) predloží fotografiu v súlade s normami ustanovenými v nariadení (ES) č. 1683/95 alebo v prípade, že je VIS v prevádzke podľa článku 48 nariadenia o VIS Ö (ES) č. 767/2008 Õ , v súlade s normami ustanovenými v článku 1312 tohto nariadenia; d) v prípade potreby umožní odobratie svojich odtlačkov prstov v súlade s článkom 1312; e) zaplatí vízový poplatok v súlade s článkom 1614; f) poskytne sprievodné doklady v súlade s článkom 14 13 a prílohou II;. g) podľa potreby predloží dôkaz o primeranom a platnom cestovnom zdravotnom poistení v súlade s článkom 15. Článok 1110 Formulár žiadosti 1. Všetci žiadatelia predložia Ö ručne alebo elektronicky Õ vyplnený a podpísaný formulár žiadosti uvedený v prílohe I. Osoby uvedené v cestovnom doklade žiadateľa predložia samostatné formuláre žiadosti. Maloleté osoby predložia formulár žiadosti podpísaný osobou, ktorá trvalo alebo dočasne vykonáva rodičovské práva a povinnosti alebo zákonné poručníctvo. ò nový 2. Obsah prípadnej elektronickej verzie formulára žiadosti je stanovený v prílohe I. ê 810/2009 (prispôsobené) ð nový 23. Konzulárne úrady zabezpečia, aby bol formulár žiadosti žiadateľom bezplatne dostupný a ľahko prístupný. 34. Formulár je k dispozícii ð minimálne ï v týchto jazykoch: a) v úradnom jazyku alebo jazykoch členského štátu, o ktorého vízum sa žiada; Öa Õ b) v úradnom jazyku alebo jazykoch hostiteľskej krajiny;. c) v úradnom jazyku alebo jazykoch hostiteľskej krajiny a v úradnom jazyku alebo jazykoch členského štátu, o ktorého vízum sa žiada, alebo d) v prípade zastupovania, v úradnom jazyku alebo jazykoch zastupujúceho členského štátu. Okrem Ö jazyka alebo Õ jazykov uvedených v písmene a) môže byť formulár k dispozícii aj v ďalšom Ö akomkoľvek inom Õ úradnom jazyku alebo jazykoch inštitúcií Európskej únie. 45. Ak formulár žiadosti nie je k dispozícii v úradnom jazyku alebo jazykoch hostiteľskej krajiny, poskytne sa žiadateľom preklad formulára do úradného jazyka alebo jazykov. 56. Preklad formulára žiadosti do úradného jazyka alebo jazykov hostiteľskej krajiny sa vyhotoví v rámci miestnej schengenskej spolupráce stanovenej Ö uvedenej Õ v článku 4846. 67. Konzulárny úrad informuje žiadateľov o tom, ktorý jazyk alebo jazyky môžu použiť pri vypĺňaní formulára žiadosti. Článok 1211 Cestovný doklad Žiadateľ predloží platný cestovný doklad, ktorý spĺňa tieto kritériá: a) jeho platnosť musí byť Ö bez toho, aby bol dotknutý článok 21 ods. 2, musí byť platný Õ najmenej o tri mesiace dlhšia ako je zamýšľaný dátum Ö po plánovanom dátume Õ odchodu z územia členských štátov, alebo v prípade viacerých návštev musí byť dlhšia ako je posledný zamýšľaný dátum Ö po poslednom plánovanom dátume Õ odchodu z územia členských štátov; v odôvodnenom a núdzovom prípade sa však od tejto podmienky môže upustiť; b) musí obsahovať aspoň dve ð jednu ï prázdnue strany ð dvojstranu a ak sa ten istý cestovný doklad vzťahuje na viacerých žiadateľov, musí obsahovať jednu prázdnu dvojstranu na žiadateľa ï ; c) musí byť vydaný počas predchádzajúcich desiatich rokov. Článok 1312 Biometrické identifikátory 1. Členské štáty zbierajú biometrické identifikátory žiadateľa, ktoré pozostávajú z jeho fotografie a z odtlačkov jeho desiatich prstov v súlade so zárukami stanovenými v Dohovore Rady Európy o ochrane ľudských práv a základných slobôd, v Charte základných práv Európskej únie a v Dohovore Organizácie Spojených národov o právach dieťaťa. 2. Žiadateľ, ktorý podáva svoju prvú žiadosť, je povinný predložiť ju osobne. Pri tejto príležitosti podávaní prvej žiadosti sa zbierajú tieto biometrické identifikátory žiadateľa: – fotografia, zoskenovaná alebo urobená v čase podania žiadosti a – plošne odobraté a digitálne zozbierané odtlačky jeho desiatich prstov. 3. Ak sa odtlačky prstov, ktoré sa žiadateľovi odobrali pri predchádzajúcej žiadosti ð o udelenie krátkodobého víza alebo okružného víza ï, po prvýkrát vložili do VIS najskôr Ö menej ako Õ 59 mesiacov pred dňom podania novej žiadosti, skopírujú sa do následnej žiadosti. V prípade opodstatnených pochybností o totožnosti žiadateľa však konzulárny úrad odoberie odtlačky prstov aj počas doby uvedenej v prvom pododseku. Okrem toho, ak v čase podania žiadosti nie je možné okamžite potvrdiť, že odtlačky prstov boli odobrané v rámci doby uvedenej v prvom pododseku, žiadateľ môže požiadať, aby sa mu odtlačky prstov odobrali. 4. Fotografia pripojená ku každej žiadosti sa v súlade s článkom 9 ods. 5 nariadenia o VIS Ö (ES) č. 767/2008 Õ vloží do VIS. Žiadateľ sa na tento účel nemusí dostaviť osobne. Technické požiadavky na fotografie musia byť v súlade s medzinárodnými normami ustanovenými v 6. vydaní Medzinárodnej organizácie civilného letectva (ICAO) v dokumente 9303 časti 1. 5. Odtlačky prstov sa odoberajú v súlade s normami ICAO a rozhodnutím Komisie 2006/648/ES[32]. 6. Biometrické identifikátory zbierajú kvalifikovaní a riadne oprávnení zamestnanci príslušných orgánov podľa článku 4 ods. 1, 2 a 3. Pod dohľadom konzulárnych úradov môžu biometrické identifikátory zbierať aj kvalifikovaní a riadne oprávnení zamestnanci honorárneho konzula uvedeného v článku 42 40 alebo externého poskytovateľa služieb uvedeného v článku 4341. Dotknuté členské štáty v prípade pochybností umožnia na konzulárnom úrade overenie odtlačkov prstov, ktoré odobral externý poskytovateľ služieb. 7. Od povinnosti odoberania odtlačkov prstov sú oslobodené: a) deti mladšie ako 12 rokov; b) osoby, ktorým je fyzicky nemožné odobrať odtlačky prstov. Ak je možné odobrať odtlačky menej ako desiatich prstov, odoberie sa maximálny počet odtlačkov. Ak by však išlo len o dočasnú nemožnosť odobratia odtlačkov prstov, od žiadateľa sa požaduje, aby odtlačky prstov poskytol pri nasledujúcej žiadosti. Orgány príslušné podľa článku 4 ods. 1, 2 a 3 majú v prípade dočasnej nemožnosti poskytnúť odtlačky prstov právo žiadať o ďalšie objasnenie dôvodov. Členské štáty zabezpečia v prípade ťažkostí pri registrácii uplatňovanie vhodných postupov, ktoré zaručia dôstojnosť žiadateľa; c) hlavy štátov alebo predsedovia vlád a členovia národných vlád sprevádzaní manželkami alebo manželmi, a členovia ich oficiálnej delegácie, ak sú na oficiálny účel pozvaní vládou členského štátu alebo medzinárodnými organizáciami; d) panovníci a iní vyššie postavení členovia kráľovskej