OZNÁMENIE KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU

o modernizácii nástrojov na ochranu obchodu Prispôsobenie nástrojov na ochranu obchodu súčasným potrebám európskeho hospodárstva

1. ÚVOD

1.1. Potreba modernizácie

Európska únia je vedúcou obchodnou silou na svete a v globálnom meradle do značnej miery využíva voľný obchod a otvorené trhy. V niektorých prípadoch však nekalé praktiky určitých obchodných partnerov a vývozcov z tretích krajín môžu mať na výrobné odvetvia so sídlom v EÚ škodlivý účinok. Nástroje na ochranu obchodu sú preto dôležitým nástrojom v kontexte širšej obchodnej politiky EÚ a často sú jediným prostriedkom, ktorý spoločnosti môžu uplatniť v reakcii na nekalé medzinárodné obchodné praktiky. Ich uplatňovanie však na druhej strane môže mať dosah na používateľov a spotrebiteľov. Pri správe týchto nástrojov, ktoré boli zavedené v roku 1995, uplatňuje EÚ veľmi prísne normy, ktoré sú často prísnejšie než normy požadované Svetovou obchodnou organizáciou (WTO) a prísnejšie než normy uplatňované inými používateľmi.

Hospodárske prostredie sa však neustále mení a je potrebné zvážiť, či si tieto zmeny nevyžadujú prispôsobenie nástrojov na ochranu obchodu.

Pravidlá týkajúce sa nástrojov EÚ na ochranu obchodu sa prevažne nezmenili už viac než 15 rokov. Posledná rozsiahla revízia nástrojov EÚ na ochranu obchodu sa uskutočnila v roku 1995 s cieľom implementovať závery Uruguajského kola multilaterálnych obchodných rokovaní. Odvtedy došlo k jedinej významnej legislatívnej zmene, keď sa v roku 2004 zmenil proces rozhodovania v Rade (jednoduchá väčšina na zamietnutie návrhu Komisie namiesto jednoduchej väčšiny na jeho prijatie).

V rokoch 2006/2007 bol prostredníctvom zelenej knihy spustený reformný proces, ktorý ukázal, že názory na danú tému sa značne líšia. Komisár De Gucht počas svojho vypočutia pred Výborom Európskeho parlamentu pre medzinárodný obchod v januári 2010 naznačil, že nástroje na ochranu obchodu by sa podľa jeho názoru mali preskúmať po uzavretí dauhaského kola obchodných rokovaní, ktoré sa vedú pod záštitou WTO. Tieto rokovania uviazli na mŕtvom bode.

Komisia sa v tejto súvislosti rozhodla opäť preskúmať fungovanie nástrojov EÚ na ochranu obchodu v záujme ich aktualizácie, ale s prihliadnutím na skutočnosť, že multilaterálny rámec WTO sa v blízkej budúcnosti nezmení. V tomto oznámení sa uvádzajú návrhy a zmeny predložené Komisiou na účely modernizácie uvedených nástrojov v súlade s cieľom zmluvy, ktorým je prispievať k voľnému a spravodlivému obchodu (článok 3 ods. 5 Zmluvy o Európskej únii).

Základnou zásadou predloženého balíka opatrení je, že nástroje EÚ na ochranu obchodu by sa mali zdokonaliť pragmatickým a vyváženým spôsobom v prospech všetkých zainteresovaných strán. Výrobcovia, vývozcovia a používatelia – či už ide o veľké spoločnosti alebo malé a stredné podniky – by mali mať v prípade, že čelia nekalým obchodným praktikám, alebo so zreteľom na opatrenia týkajúce sa nástrojov na ochranu obchodu, k dispozícii ľahko použiteľné a efektívne nástroje, ktoré reagujú na výzvy súčasnosti. Komisia identifikovala šesť hlavných oblastí, v ktorých by vzhľadom na meniace sa hospodárske prostredie bolo potrebné vykonať zmeny súčasných pravidiel.

V návrhoch sa zohľadňujú verejné konzultácie o modernizácii nástrojov na ochranu obchodu (ktorá prebiehala od 3. apríla do 3. júla 2012)[1], rozsiahle skúsenosti Komisie v oblasti každodennej správy týchto nástrojov a výsledky nezávislej hodnotiacej štúdie, ktorá bola uverejnená v marci 2012[2].

1.2. Právny rámec

Systém EÚ na ochranu obchodu sa zakladá na pravidlách WTO, ktoré členom tejto organizácie umožňujú odstraňovať nekalé obchodné praktiky vyvážajúcich krajín a obnovovať rovnaké podmienky. Antidumpingový nástroj, ktorý je najčastejšie používaným nástrojom na ochranu obchodu (ďalšími nástrojmi sú antisubvenčný a ochranný nástroj), sa používa v prípade dovozu výrobkov z krajiny mimo EÚ predávaných za nižšiu cenu, než je ich bežná hodnota[3], ak to poškodzuje výrobné odvetvie EÚ. Antisubvenčný nástroj sa používa v prípade subvencovaných[4] dovozov.

V takýchto prípadoch dotknuté výrobné odvetvie EÚ môže Komisii podať podnet spolu s dôkazmi o nekalých praktikách a spôsobenej ujme. Ak podnet obsahuje dostatočné dôkazy, začne sa zisťovanie, ktoré v prípade dumpingu trvá 15 mesiacov (prípadne prešetrovanie, ktoré v prípade subvencií trvá 13 mesiacov) a do ktorého sa na základe výzvy môžu zapojiť všetky zainteresované strany (výrobcovia v Únii, vývozcovia, dovozcovia, používatelia výrobkov a organizácie spotrebiteľov). Ak sa pri zisťovaní alebo prešetrovaní potvrdia obvinenia uvedené v podnete, uloží sa antidumpingové a antisubvenčné clo. Platnosť opatrení je bežne päť rokov, ale počas tohto obdobia ich možno preskúmať a v prípade potreby platnosť obnoviť.

Ochranný nástroj je tretím nástrojom na ochranu obchodu. Táto iniciatíva sa naň však nevzťahuje, v neposlednom rade aj z toho dôvodu, že EÚ ho používa len zriedka.

Takzvané „prvky WTO+“ systému EÚ, najmä pravidlo nižšieho cla a test záujmu Únie zabezpečujú proporcionalitu a vyváženosť uplatňovania nástrojov. Cieľom tejto iniciatívy je zachovať tieto prísne normy, ale podľa potreby ich prispôsobiť a zlepšiť.

Mnohé zainteresované strany sa vyjadrili, že by uvítali skrátenie antidumpingových zisťovaní a antisubvenčných prešetrovaní Komisiou. Komisia sa bude snažiť vo všeobecnosti skrátiť čas potrebný na prijatie rozhodnutí o dočasných opatreniach v antidumpingových a antisubvenčných konaniach o dva mesiace.

2. NÁVRHY

V tejto časti oznámenia sa opisujú návrhy Komisie na modernizáciu nástrojov EÚ na ochranu obchodu. V prípade každého návrhu sa uvádza, či je potrebná legislatívna zmena. V skutočnosti si zmenu základného antidumpingového a antisubvenčného nariadenia[5] vyžaduje veľké množstvo týchto návrhov. Navrhované legislatívne zmeny sa uvádzajú podrobne v návrhu nariadenia, ktoré Komisia v rámci riadneho legislatívneho postupu predkladá Rade a Európskemu parlamentu na prijatie. Návrhy zahŕňajú aj návrhy usmernení týkajúcich sa štyroch dôležitých prvkov nástrojov EÚ na ochranu obchodu. Návrhy usmernení sa spolu s týmto oznámením predložia vo forme pracovného dokumentu útvarov Komisie na verejné konzultácie predtým, ako ich prijme Komisia. Prijatím týchto usmernení si Komisia uplatňuje svoje právo voľnej úvahy, ktoré má k dispozícii a ktoré potrebuje pri uplatňovaní nástrojov EÚ na ochranu obchodu na konkrétne výrobky.

2.1. Zvýšená transparentnosť a predvídateľnosť

Transparentnosť má pri vykonávaní nástrojov na ochranu obchodu veľký význam, a preto je neustále zvyšovanie transparentnosti konaní týkajúcich sa týchto nástrojov prioritou. V záujme zohľadnenia obáv zainteresovaných strán sa navrhujú rôzne prvky zamerané na posilnenie transparentnosti konaní a zvýšenie predvídateľnosti pre všetky zainteresované strany.

2.1.1. Predbežné poskytovanie informácií o dočasných antidumpingových a antisubvenčných opatreniach

Zainteresované strany sa v mnohých prípadoch vyjadrili, že by chceli mať možnosť predložiť svoje pripomienky k základu používanému na uloženie antidumpingových a antisubvenčných ciel ešte pred ich uložením. Argumentujú tým, že takáto možnosť by napríklad pomohla odstrániť chyby, chyby pri výpočte atď., ktoré sa v rámci súčasného systému odstraňujú až vo fáze konečných opatrení. Zainteresované strany v zásade tvrdia, že nevedia, či a ako dočasné opatrenia ovplyvnia ich obchodnú činnosť, lebo nepoznajú úroveň možných uložených ciel.

V záujme zvýšenia transparentnosti antidumpingových a antisubvenčných konaní sa navrhuje, aby sa zainteresovaným stranám poskytovali predbežné informácie v obmedzenom rozsahu dva týždne pred uložením dočasných opatrení. Zainteresované strany by tak neboli zaskočené uložením dočasných opatrení a nevzniklo by významné riziko hromadenia zásob dovezených výrobkov, pretože hospodárske subjekty už aj dnes v zásade poznajú harmonogram rozhodovacieho procesu EÚ a dátum zverejnenia dočasných opatrení. Neboli by ovplyvnené ani súčasné harmonogramy zisťovaní alebo prešetrovaní.

Predbežné poskytovanie informácií v obmedzenom rozsahu by zahŕňalo i) zhrnutie navrhovaných opatrení a ii) príslušné výpočty dumpingového rozpätia a rozpätia ujmy pre každého spolupracujúceho vývozcu a výrobné odvetvie Únie. Aby sa dodržali lehoty na zisťovanie alebo prešetrovanie, strany by mali k dispozícii pomerne krátky čas (t. j. tri pracovné dni) na to, aby predložili svoje pripomienky, ale len k výpočtom. Poskytovanie úplných informácií o dočasných opatreniach, z ktorého následne vyplýva možnosť predložiť podrobné pripomienky ku všetkým aspektom takýchto opatrení, by sa uskutočňovalo aj naďalej tak, ako to funguje v rámci súčasného systému, teda v čase uloženia opatrení[6]. Chyby pri výpočte by sa tak mohli opraviť ešte pred uložením dočasných opatrení, čím by sa zvýšila presnosť opatrení bez časového sklzu v procese ich prijímania.

Tento návrh si vyžaduje legislatívnu zmenu.

2.1.2. Predbežné oznámenie o neuložení dočasných opatrení

Mnohé zainteresované strany poukázali na to, že by chceli byť informované skôr, ak Komisia nezamýšľa uložiť predbežné opatrenia. Strany sa v mnohých prípadoch skutočne dozvedia o neuložení dočasných opatrení až po uplynutí deväťmesačnej lehoty na uloženie takýchto opatrení. Predbežné oznámenie by pomohlo zvýšiť transparentnosť a predvídateľnosť v podnikateľskom prostredí. V každom prípade, ak by strany mali byť informované vopred o úmysle uložiť opatrenia (v zmysle návrhu v rámci tejto iniciatívy), tak sa zdá racionálne, aby boli informované aj o úmysle dočasné opatrenia neuložiť. Preto sa navrhuje, aby bez ohľadu na to, či sa dočasné opatrenia plánujú alebo neplánujú uložiť, boli zainteresované strany informované približne dva týždne pred uplynutím deväťmesačnej lehoty.

Tento návrh si vyžaduje legislatívnu zmenu.

2.1.3. Predbežné oznámenie dva týždne pred uložením dočasných antidumpingových/antisubvenčných opatrení

Dovozcovia sa často sťažujú, že tovar, ktorý je už v tranzite v čase uloženia dočasných opatrení, začne po preclení podliehať týmto opatreniam. Vzhľadom na uvedený návrh, aby sa zainteresovaným stranám poskytovali informácie o navrhovanom uložení dočasných opatrení (približne dva týždne pred ich uložením), sa takisto navrhuje, aby sa opatrenia neuložili v dvojtýždňovej lehote po predbežnom poskytnutí informácií. Vďaka týmto dvom týždňom by sa zvýšila predvídateľnosť pre všetky strany a dovozcovia by mohli pružnejšie vybavovať zásielky, ktoré sú už v tranzite, pričom by v plnej miere dodržiavali lehoty. Ako už bolo uvedené v oddiele 2.1.1, lehota dvoch týždňov by účinnosť dočasných opatrení neohrozila, a to aj preto, lebo harmonogram dočasných opatrení je vo všeobecnosti dobre známy. Týmto návrhom nie je dotknuté právo členských štátov požadovať bezprostredné (okamžité) uloženie dočasných opatrení podľa článku 7 ods. 5 základného antidumpingového nariadenia a článku 12 ods. 4 základného antisubvenčného nariadenia.

Tento návrh si vyžaduje legislatívnu zmenu.

2.1.4. Usmernenia

Spoločnosti zapojené do zisťovaní alebo prešetrovaní týkajúcich sa ochrany obchodu často nepoznajú veľmi technické aspekty týchto konaní. Je však v záujme všetkých strán, aby tieto aspekty boli všeobecne známe a aby sa zabezpečil ľahký prístup k príslušným informáciám. V tejto súvislosti sa navrhuje zverejniť usmernenia týkajúce sa štyroch základných prvkov zisťovania a prešetrovania, ktorými sú: výpočet rozpätia ujmy, výber analogickej krajiny pri zisťovaniach alebo prešetrovaniach súvisiacich s dovozmi z krajín s iným ako trhovým hospodárstvom, test záujmu Únie a trvanie opatrení a preskúmanie pri uplynutí platnosti.

Návrhy usmernení vychádzajú zo skúseností Komisie. Komisia pred prijatím usmernení uskutoční o týchto návrhoch verejnú konzultáciu.

2.2. Ako riešiť hrozby odvetných opatrení

2.2.1. Začatie konaní ex offo v prípade hrozby odvetných opatrení

Verejné konzultácie potvrdili, že niektorým výrobcom v EÚ, ktorí plánujú podať podnet na začatie antidumpingového zisťovania alebo antisubvenčného prešetrovania, hrozia odvetné opatrenia. Výrobcovia v EÚ preto často nechcú podať podnet alebo môžu od zisťovania alebo prešetrovania odstúpiť, čo im zabraňuje uplatňovať si svoje práva podľa právnych predpisov EÚ a WTO.

Odvetným opatreniam v minulosti podliehala podľa vyhlásení respondentov tretina z nich. Tieto opatrenia zahŕňajú akékoľvek ohrozenie hospodárskych záujmov, ktoré výrobné odvetvie EÚ môže mať vo vyvážajúcej krajine. Takéto ohrozenie môže mať mnoho podôb, napríklad ohrozenie výroby, činností predaja či investícií, vytvorenie administratívnych prekážok atď. Významné je aj ohrozenie zákazníkov alebo dodávateľov výrobného odvetvia Únie.

Zo skúseností Komisie vyplýva, že takéto hrozby sú naozaj čoraz častejšie. V aktuálnych nástrojoch na ochranu obchodu preto treba stanoviť mechanizmy aspoň na čiastočné zmiernenie tlaku vyplývajúceho z hrozieb odvetných opatrení.

Riešením je, že Komisia začne pokiaľ možno zisťovanie alebo prešetrovanie ex offo v prípade výrobcov v Únii, ktorým hrozia odvetné opatrenia, a ak existujú dostatočné dôkazy prima facie o škodlivom dumpingu/škodlivých subvenciách.

Dôkazy požadované na začatie konania ex offo musia zodpovedať rovnakým normám ako dôkazy na začatie zisťovania alebo prešetrovania na základe žiadosti predloženej výrobným odvetvím EÚ podľa článku 5 základného antidumpingového nariadenia a článku 10 základného antisubvenčného nariadenia.

Výrobcovia v Únii, ktorí zvažujú možnosť podať antidumpingový alebo antisubvenčný podnet, sa budú podporovať v tom, aby sa obracali na Komisiu v dôvernosti v prípade, že im hrozia odvetné opatrenia. Prehľad typu bežne požadovaných informácií sa zverejní na webovej stránke Komisie (GR TRADE).

Komisia sa pri rozhodovaní, či zisťovanie alebo prešetrovanie ex offo začať alebo nie, rozhodne na základe dôvodnosti dostupných dôkazov o škodlivom dumpingu/škodlivých subvenciách. Komisia okrem toho zohľadní aj dostupné dôkazy o tom, či by opatrenia mali neprimerané hospodárske dôsledky pre Úniu ako celok, ak by sa pri zisťovaní alebo prešetrovaní potvrdila existencia škodlivého dumpingu/škodlivých subvencií.

Komisia tento bod navrhuje objasniť prostredníctvom príslušného právneho predpisu.

2.2.2. Povinnosť výrobcov podobného výrobku v Únii spolupracovať v rámci konania

Podľa súčasných ustanovení strany v rámci konaní týkajúcich sa ochrany obchodu nie sú povinné spolupracovať. Na účely zisťovaní alebo prešetrovaní ex offo začatých Komisiou sa navrhuje zaviesť povinnú spoluprácu výrobcov v Únii. Takáto povinnosť je nevyhnutná na zabezpečenie prístupu útvarov Komisie k údajom požadovaným na účely zisťovania alebo prešetrovania. Povinná spolupráca zahŕňa povinnosť odpovedať na dotazník, ktorý sa stranám zašle na začiatku takéhoto zisťovania alebo prešetrovania, a akceptovať overenie odpovedí na dotazník, ktoré na mieste vykonajú úradníci Komisie.

Údaje o výrobcoch v Únii, ktorí sa obrátili na Komisiu, zostanú dôverné a nebudú zverejnené podľa článku 6 ods. 7 základného antidumpingového nariadenia a článku 11 ods. 7 základného antisubvenčného nariadenia v spise s informáciami, ktoré nie sú dôverné.

Tento návrh si vyžaduje legislatívnu zmenu.

2.3. Účinnosť a presadzovanie

2.3.1. Zisťovania alebo prešetrovania ex offo zamerané na obchádzanie opatrení

Obchádzanie opatrení na ochranu obchodu predstavuje v medzinárodnom obchode čoraz väčší problém. Lepšie monitorovanie obchodných tokov Komisiou preto zabezpečí skoršie odhaľovanie takýchto praktík. Vždy, keď je Komisia presvedčená o údajnej existencii takýchto praktík, začne zisťovanie alebo prešetrovanie ex offo zamerané na obchádzanie opatrení.

Tento návrh si nevyžaduje legislatívnu zmenu.

2.3.2. Neuplatňovanie pravidla nižšieho cla v antisubvenčných prípadoch a prípadoch štrukturálnych narušení v súvislosti so surovinami

Pravidlo nižšieho cla je v systéme nástrojov EÚ na ochranu obchodu „prvkom WTO+“. Pravidlá WTO umožňujú uloženie antidumpingových a antisubvenčných opatrení na úrovni dumpingového rozpätia/rozpätia subvencií. EÚ prekračuje rámec tejto minimálnej požiadavky stanovenej WTO a ukladá opatrenia na nižšej úrovni než na úrovni dumpingového rozpätia/rozpätia subvencií v prípade, ak takáto nižšia úroveň postačuje na odstránenie ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Únie.

Uplatňovanie pravidla nižšieho cla však nie je vhodné v nasledujúcich situáciách. V prvom rade, poskytovanie subvencií vládami tretích krajín vzbudzuje stále väčšie obavy a v niektorých súvislostiach môžu prínosy vyplývajúce zo získania nižšieho cla prostredníctvom uplatnenia pravidla nižšieho cla motivovať vlády, aby v poskytovaní subvencií svojim hospodárskym subjektom pokračovali aj naďalej.

V druhom rade, tretie krajiny čoraz viac zasahujú do obchodu so surovinami s cieľom ponechať ich na svojom území, aby ich mohli využívať následní používatelia. Výrobcovia z EÚ preto takýmto následným výrobcom z tretích krajín nedokážu konkurovať za rovnakých podmienok. Nezdá sa vhodné, aby takíto výrobcovia využívali pravidlo nižšieho cla v rámci systému nástrojov EÚ na ochranu obchodu, ak oni samy využívajú štrukturálne narušenia v súvislosti so surovinami vo svoj prospech.

Súčasné právne predpisy neobsahujú žiadne ustanovenie, ktoré by vlády a hospodárske subjekty z tretích krajín od takýchto praktík odrádzalo. Z tohto dôvodu sa navrhuje neuplatňovať pravidlo nižšieho cla:

– v prípadoch poskytovania subvencií na celoštátnom základe,

– v prípadoch štrukturálnych narušení v súvislosti so surovinami na celoštátnom základe.

Tento návrh si vyžaduje legislatívnu zmenu.

2.4. Uľahčenie spolupráce

2.4.1. Registrácia a zhromažďovanie informácií v súvislosti so záujmom Únie

Zainteresované strany tvrdia, že spolupráca s Komisiou v rámci zisťovaní alebo prešetrovaní týkajúcich sa ochrany obchodu môže v určitých prípadoch znamenať príliš veľkú záťaž. Platí to predovšetkým pre malé a stredné podniky. K hlavným ťažkostiam, s ktorými sa stretli zainteresované strany, patrí veľká pracovná záťaž, zložité a nákladné postupy a krátke lehoty. Hoci sa stupeň zložitosti medzi jednotlivými zainteresovanými stranami líši, všetky sa zhodujú na tom, že vzhľadom na technickú povahu a zložitosť zisťovaní alebo prešetrovaní týkajúcich sa ochrany obchodu sa mnohé spoločnosti, a najmä MSP, do spolupráce často nezapájajú.

Útvary Komisie v reakcii na tieto ťažkosti už zjednodušili typ informácií požadovaných od používateľov. Navyše sa navrhuje, aby sa v budúcnosti predĺžili lehoty na registráciu všetkých strán ako zainteresovaných strán a na poskytnutie odpovedí na dotazníky, t. j. 29 dní namiesto 15 dní na registráciu ako zainteresovaná strana a 51 dní namiesto 37 dní na poskytnutie odpovede na dotazník. To sa vzťahuje na tú časť zisťovania alebo prešetrovania, ktorá sa týka záujmu Únie, ale nie na časť týkajúcu sa dumpingu, poskytovania subvencií a ujmy. Toto opatrenie by malo podnecovať strany k spolupráci v rámci zisťovaní alebo prešetrovaní týkajúcich sa ochrany obchodu, čím by sa mala ďalej zvyšovať kvalita zistení, z ktorých vychádzajú rozhodnutia o prijatých opatreniach, a zároveň by sa v plnej miere dodržiavali lehoty.

Tento návrh si nevyžaduje legislatívnu zmenu.

2.4.2. Zjednodušenie postupov na náhradu (vrátenie) cla

Zainteresované strany identifikovali potrebu zvýšiť transparentnosť aj v súvislosti s postupmi na náhradu (vrátenie) cla.

Komisia v úradnom vestníku a na svojej webovej stránke (GR TRADE) zverejní aktualizované usmernenia týkajúce sa žiadostí o náhradu (vrátenie) cla. Na uvedenej webovej lokalite sa navrhuje zverejniť aj: príručka vrátane štandardného formulára, ktorý má vyplniť žiadateľ a spolupracujúci výrobca, zoznam kontaktov zahŕňajúci všetky kontaktné miesta v členských štátoch, zoznam nevybavených žiadostí o náhradu (vrátenie) cla a informácie o schválení alebo zamietnutí náhrady (vrátenia) cla. V prípade súhlasu žiadateľa sa na webovej lokalite GR TRADE zverejní aj verzia rozhodnutia o náhrade (vrátení) cla, ktorá nie je dôverná. O prijatí žiadosti o náhradu (vrátenie) cla bude informované aj dotknuté výrobné odvetvie Únie. Vytvorí sa spis so všetkými dokumentmi, ktoré nie sú dôverné a ktoré sa týkajú zisťovaní alebo prešetrovaní náhrady (vrátenia) cla.

Tento návrh si nevyžaduje legislatívnu zmenu.

2.4.3. Malé a stredné podniky

Pre malé a stredné podniky (MSP) je hlavne vzhľadom na ich fragmentáciu a nedostatok zdrojov často veľmi náročné spolupracovať v rámci zdĺhavých a zložitých konaní týkajúcich sa nástrojov na ochranu obchodu. Mnohé zainteresované strany zastupujúce rôzne záujmy tvrdia, že poradenské strediská pre MSP treba modernizovať.

Poradenské strediská pre MSP sa budú modernizovať s cieľom posilniť podporu a poskytovať viac informácií MSP, na ktoré sa vzťahuje konanie týkajúce sa nástrojov na ochranu obchodu.

V záujme zvýšenia informovanosti o nástrojoch na ochranu obchodu sa navyše v celej Únii budú pre MSP v spolupráci s členskými štátmi organizovať špecifické semináre. Komisia okrem toho preskúma spôsoby, ako uľahčiť účasť MSP na konaniach týkajúcich sa nástrojov na ochranu obchodu v spolupráci so sieťou MSP v rámci GR pre podnikanie, najmä v súvislosti s týmito otázkami: a) štandardným formulárom pre štatistické údaje, ktorý sa má predkladať na účely reprezentatívnosti, a dotazníkmi s cieľom umožniť MSP poskytovať potrebné údaje pri čo možno najmenšej záťaži; b) zvážením možnosti stanoviť obdobie zisťovania alebo prešetrovania tak, aby sa pokiaľ možno zhodovalo s rozpočtovým rokom; c) primeraným znižovaním záťaže spôsobenej jazykovými prekážkami. Výsledok tejto práce sa premietne do usmernení Komisie. Tento návrh si nevyžaduje legislatívnu zmenu.

2.5. Optimalizácia postupov pri preskúmaní

2.5.1. Náhrada (vrátenie) zaplatených ciel, ak revízne zisťovanie alebo prešetrovanie pri uplynutí platnosti nevedie k predĺženiu platnosti opatrení

Preskúmania pri uplynutí platnosti možno začať tesne pred koncom päťročného obdobia uplatňovania opatrení týkajúcich sa ochrany obchodu. Opatrenia zostávajú v platnosti až dovtedy, kým nie je známy výsledok týchto preskúmaní, ktoré trvajú 12 až 15 mesiacov. Antidumpingové/antisubvenčné clá sa počas tohto obdobia vyberajú aj naďalej a nevracajú sa ani v prípade skončenia zisťovania alebo prešetrovania a zrušenia opatrení. Ak však zo zisťovania alebo prešetrovania vyplynie, že nedochádza k škodlivému dumpingu/škodlivým subvenciám, zdá sa neoprávnené clo si ponechať.

Z tohto dôvodu sa navrhuje náhrada (vrátenie) ciel vybraných počas revízneho zisťovania alebo prešetrovania pri uplynutí platnosti, ktorého výsledkom nie je predĺženie platnosti opatrení. Takáto náhrada (vrátenie) sa poskytne len na základe žiadosti vnútroštátnych colných orgánov a nebude zahŕňať úrok. Hoci tak vzniká dodatočná administratívna záťaž, nie je vhodné, aby hospodárske subjekty niesli zodpovednosť za dodatočné clá po formálnom uplynutí platnosti opatrenia, ak už neexistujú dôkazy na podloženie obnovenia platnosti opatrenia.

Zainteresované strany zastupujúce výrobné záujmy tvrdia, že keďže sa dočasné opatrenia neukladajú retroaktívne (so spätnou účinnosťou), výrobnému odvetviu Únie sa spôsobuje ujma aj naďalej – dokonca aj po začatí konania. Clá vybrané počas revízneho zisťovania alebo prešetrovania pri uplynutí platnosti slúžia ako náhrada za absenciu opatrení v čase od začatia konania až po uloženie dočasných opatrení. V právnych predpisoch EÚ aj WTO sa však umožňuje retroaktívne (spätné) uloženie opatrení len za výnimočných, jasne vymedzených okolností (podstatný nárast dumpingového dovozu, v prípade ktorého je pravdepodobné, že v pomerne krátkom čase vážne naruší nápravný účinok opatrení[7]).

Tento návrh si vyžaduje legislatívnu zmenu.

2.5.2. Preskúmania pri uplynutí platnosti v kombinácii s predbežnými (priebežnými) preskúmaniami

Opatrenia týkajúce sa nástrojov na ochranu obchodu sa ukladajú najprv na päť rokov a potom sa ich platnosť môže na základe preskúmania pri uplynutí platnosti predĺžiť o ďalších päť rokov. Na základe ďalších preskúmaní pri uplynutí platnosti možno opatrenia predĺžiť o ďalšie obdobia. Vzhľadom na to, že ustanovenia o preskúmaniach pri uplynutí platnosti neumožňujú zmeniť výšku ciel, opatrenia sa buď ponechajú bez zmeny, alebo sa zrušia. Situácia na trhu sa však postupom času mohla od pôvodného uloženia opatrení výrazne zmeniť (napríklad sa zmenilo výrobné odvetvie Únie, na trhu je viac vývozcov, uskutočňuje sa nový dovoz z iných zdrojov atď.). Ak sa strany domnievajú, že k takýmto zmenám naozaj došlo, budú sa podnecovať k tomu, aby súbežne so začatím preskúmania pri uplynutí platnosti požiadali o predbežné (priebežné) preskúmanie. V prípade potreby tak bude možné prispôsobiť úroveň opatrení, aby sa presnejšie zohľadnila zmenená situácia na trhu.

Z tohto dôvodu sa navrhuje, aby sa v oznámení o blížiacom sa uplynutí platnosti zverejnenom deväť mesiacov pred skončením päťročného obdobia uplatňovania opatrení podľa článku 11 ods. 2 základného antidumpingového nariadenia a článku 18 ods. 4 základného antisubvenčného nariadenia táto možnosť zdôraznila. Na webovej lokalite GR TRADE by sa navyše mohla zverejniť pripomienka, ktorou by sa upozornili všetky dotknuté zainteresované strany.

Tento návrh si nevyžaduje legislatívnu zmenu.

2.5.3. Systematické otváranie predbežných (priebežných) preskúmaní v prípade, že bolo identifikované príslušné správanie výrobcov v Únii narušujúce hospodársku súťaž

Hoci je pravda, že sa účel a právny základ nástrojov ochrany obchodu a právnych predpisov EÚ v oblasti hospodárskej súťaže líšia, správanie narušujúce hospodársku súťaž môže skresľovať zistenia týkajúce sa ujmy (napríklad spoločnosti zapojené do kartelu budú mať vyššie predajné ceny, než sú ceny v bežných podmienkach hospodárskej súťaže). To následne ovplyvňuje analýzu cien, ktorá je neoddeliteľnou súčasťou preskúmania ujmy podľa článku 3 ods. 3 základného antidumpingového nariadenia a článku 8 ods. 3 základného antisubvenčného nariadenia.

Komisia bude v budúcnosti systematicky otvárať predbežné (priebežné) preskúmania platných antidumpingových/antisubvenčných opatrení v prípade, že zistí, že sú výrobcovia v Únii zapojení do správania narušujúceho hospodársku súťaž. Toto opatrenie sa bude uplatňovať len v prípade prekrývania dotknutého výrobku a lehôt. Pri predbežnom (priebežnom) preskúmaní sa zistí, či a do akej miery sú platné antidumpingové alebo antisubvenčné opatrenia takýmto správaním narušujúcim hospodársku súťaž ovplyvnené.

Tento návrh si nevyžaduje legislatívnu zmenu.

2.6. Kodifikácia

Ďalej navrhované legislatívne zmeny, ktoré sú technickej povahy, sú určené na zosúladenie právnych predpisov EÚ so súčasnými postupmi alebo vývojom a najnovšou judikatúrou. Väčšina zmien bola odporučená aj v nedávnom preskúmaní nástrojov EÚ na ochranu obchodu[8].

2.6.1. Registrácia dovozov ex offo

V článku 14 ods. 5 základného antidumpingového nariadenia a článku 24 ods. 5 základného antisubvenčného nariadenia sa stanovuje možnosť zaviesť v kontexte zisťovania alebo prešetrovania registráciu dovozov. Účelom registrácie je uľahčiť prípadné spätné uplatňovanie ciel. Toto ustanovenie sa uplatňuje bežne za obmedzených okolností (napríklad pri preskúmaniach v prípade nového vývozcu, pri preskúmaniach zameraných na obchádzanie opatrení). V súčasnom texte článku 14 ods. 5 a článku 24 ods. 5 sa stanovuje, že registráciu možno zaviesť na základe žiadosti výrobného odvetvia Únie. Hoci je registrácia možná aj z vlastnej iniciatívy Komisie, táto možnosť by sa mala v záujme jasnosti v právnych predpisoch uviesť tiež. Touto zmenou by sa nerozšíril počet oblastí, v ktorých registráciu možno použiť v súčasnosti.

2.6.2. Aktualizácia článku 11 ods. 9 základného antidumpingového nariadenia a článku 22 ods. 4 základného antisubvenčného nariadenia

V článku 11 ods. 9 sa stanovuje: „Pri všetkých preskúmaniach alebo prešetreniach, ktoré sa týkajú náhrady, uskutočnených podľa tohto článku, použije Komisia za predpokladu, že sa nezmenili okolnosti, tú istú metodológiu ako pri zisťovaní, ktoré viedlo k clu, pričom sa náležite zohľadní článok 2 a predovšetkým jeho odseky 11 a 12 a článok 17.“ Uplatňovanie tohto ustanovenia v praxi viedlo k neistote, najmä pokiaľ ide o vymedzenie zmeny okolností. Okrem toho niekedy viedlo k neustálemu používaniu jednoznačne zastaraných metód, ktoré sa už v iných aktuálnejších prípadoch neuplatňujú. Článok 22 ods. 4 základného antisubvenčného nariadenia obsahuje podobné pravidlá. V záujme posilnenia súdržnosti v celej oblasti by sa preto tieto dve ustanovenia mali vypustiť.

2.6.3. Zabezpečenie toho, aby vyvážajúci výrobcovia s nulovým alebo minimálnym dumpingovým rozpätím v rámci pôvodného zisťovania alebo prešetrovania (na rozdiel od revízneho zisťovania alebo prešetrovania) nepodliehali žiadnemu preskúmaniu

V článku 9 ods. 3 základného antidumpingového nariadenia sa okrem iného stanovuje, že na individuálnych vyvážajúcich výrobcov s dumpingovým rozpätím menším ako 2 % sa nevzťahuje antidumpingové clo, ale „sú naďalej predmetom konania a možno ich opätovne prešetriť v rámci ľubovoľného nasledujúceho preskúmania, ktoré sa uskutoční pre príslušnú krajinu podľa článku 11“. Odvolací orgán WTO v prípade urovnania sporu medzi USA a Mexikom[9] rozhodol, že vývozcovia s dumpingovým rozpätím menším ako 2 % v rámci pôvodného zisťovania alebo prešetrovania nesmú podliehať žiadnemu následnému revíznemu zisťovaniu alebo prešetrovaniu, keďže by to predstavovalo porušenie článku 5 ods. 8 antidumpingovej dohody WTO. Článok 9 ods. 3 sa preto zmení, aby sa v ňom zohľadnilo toto rozhodnutie. Takéto spoločnosti sa namiesto toho, aby podliehali preskúmaniam, môžu stať predmetom nového zisťovania podľa článku 5 základného antidumpingového nariadenia. Podobne sa zmení aj článok 14 ods. 5 základného antisubvenčného nariadenia.

2.6.4. Stanovenie možnosti oslobodenia aj pre spojené strany, ak nie sú zapojené do praktík obchádzania

Účelom článku 13 ods. 4 základného antidumpingového nariadenia je zabezpečiť, aby boli spoločnosti podliehajúce zisťovaniu alebo prešetrovaniu zameranému na obchádzanie opatrení oslobodené od všetkých opatrení zameraných na obchádzanie, ak sú schopné preukázať, že nie sú zapojené do praktík obchádzania. V tomto texte sa však výslovne nestanovuje možnosť oslobodenia strán, ktoré síce nie sú zapojené do praktík obchádzania, ale sú v spojení s výrobcami, na ktorých sa vzťahujú existujúce opatrenia. Z tohto dôvodu sa v záujme objasnenia textov v tejto súvislosti navrhuje zmeniť ustanovenia článku 13 ods. 4 základného antidumpingového nariadenia a článku 23 ods. 6 základného antisubvenčného nariadenia.

2.6.5. Objasnenie vymedzenia „podstatná časť“ výrobného odvetvia Únie

Antidumpingové zisťovanie alebo antisubvenčné prešetrovanie sa môže začať len vtedy, ak navrhovatelia predstavujú „podstatnú časť“ výrobcov v Únii, t. j. výrobcovia musia predstavovať aspoň 25 % celkovej výroby dotknutého výrobku v EÚ.

V základných nariadeniach sa stanovuje zachovanie rovnakého prahu aj na analýzu ujmy. Podľa rozhodnutia WTO z roku 2011 v prípade urovnania sporu[10] však na účely preukázania ujmy „podstatná časť“ počas zisťovania alebo prešetrovania automaticky neznamená 25 % prah použitý na začatie zisťovania alebo prešetrovania[11]. Tento aspekt sa musí stanoviť v každom jednotlivom prípade.

Odkaz na článok 5 ods. 4 uvedený v článku 4 ods. 1 základného antidumpingového nariadenia by sa mal preto vypustiť. Podobne by sa mal vypustiť odkaz na článok 10 ods. 8 uvedený v článku 9 ods. 1 základného antisubvenčného nariadenia, aby bol v súlade s uvedeným rozhodnutím.

2.6.6. Ustanovenia o výbere vzorky by mali odkazovať na výrobcov Únie, a nie na osoby, ktoré podali podnet (na navrhovateľov), s výnimkou testu reprezentatívnosti

V prípadoch, keď v rámci zisťovania alebo prešetrovania spolupracuje veľký počet výrobcov, vývozcov alebo dovozcov, možno použiť vzorku. Aktuálnou praxou GR TRADE, ktorá sa požaduje aj podľa právnych predpisov WTO, je vybrať vzorku spomedzi všetkých výrobcov v Únii, a nielen spomedzi osôb, ktoré podali podnet (spomedzi navrhovateľov) (ako sa v skutočnosti uvádza v základných nariadeniach[12]).

V záujme zohľadnenia tejto praxe sa preto odkaz na osoby, ktoré podali podnet, (na navrhovateľov) v ustanoveniach uvedených v poznámke pod čiarou č. 12 nahradí odkazom na výrobcov v Únii.

2.6.7. Objasnenie, že zisťovanie alebo prešetrovanie týkajúce sa záujmu Únie sa vzťahuje na všetkých výrobcov v Únii, a nielen na osoby, ktoré podali podnet (na navrhovateľov)

Hoci sa v základných nariadeniach výslovne odkazuje len na „osoby, ktoré podali podnet“ („navrhovateľov“), informácie na účely testu záujmu Únie sa v praxi neakceptujú len od osôb, ktoré podali podnet (navrhovateľov), ale aj od ďalších výrobcov v Únii[13].

To je v súlade so zásadou a dlhodobou praxou, podľa ktorej by sa pravdepodobné účinky uloženia alebo neuloženia opatrení mali preskúmať z hľadiska všetkých rôznych typov hospodárskych subjektov v EÚ. V záujme zohľadnenia tejto praxe sa preto odkaz na osoby, ktoré podali podnet, (na navrhovateľov) v ustanoveniach uvedených v poznámke pod čiarou č. 13 nahradí odkazom na výrobcov v Únii.

3. ZÁVER

Aktualizácia právnych predpisov a postupov je vhodná s cieľom poskytnúť zainteresovaným stranám moderné nástroje na prispôsobenie sa zmenám v prostredí, v ktorom pôsobia.

Cieľom návrhov uvedených v tomto dokumente je modernizovať súčasný systém ochrany obchodu. Riešia sa nimi reálne problémy a ponúkajú praktické riešenia. Rôzne prvky sú zamerané na odstránenie obáv zainteresovaných strán zastupujúcich výrobné záujmy na jednej strane a zainteresovaných strán zastupujúcich záujmy dovozcov a spotrebiteľov na strane druhej. Mnohé z týchto návrhov (najmä návrhy týkajúce sa transparentnosti) budú prínosom pre všetky dotknuté zainteresované strany. Niektoré návrhy zároveň prinášajú väčší prospech výrobcom, zatiaľ čo iné dovozcom a spotrebiteľom. Napríklad tvrdší prístup k hrozbám odvetných opatrení, podvodným obchodným praktikám či praktikám štrukturálne narúšajúcim obchod posilní náš systém a prispeje k tomu, aby výroba a zamestnanosť zostali v rámci EÚ. Zvýšená predvídateľnosť v súvislosti s dočasnými opatreniami a optimalizovaný postup pri preskúmaní pomôžu dovozcom a umožnia lepšie uspokojiť záujmy spotrebiteľov. Komisia je presvedčená o tom, že balík je ako celok vyvážený. Domnievame sa, že vďaka tejto modernizácii nástroje EÚ na ochranu obchodu ostanú aj naďalej referenčným kritériom v medzinárodnom meradle a okrem iného budú aj zdrojom inšpirácie pre žiaducu reformu pravidiel WTO v tejto súvislosti.

4. HARMONOGRAM

Apríl 2013:

– Komisia prijme toto oznámenie a legislatívny návrh. Po prijatí bude legislatívny návrh v priebehu roka 2013/2014 predmetom riadneho legislatívneho postupu v Rade a Európskom parlamente.

– Začiatok verejných konzultácií o návrhoch usmernení.

Júl 2013:

– Ukončenie verejných konzultácií o návrhoch usmernení.

Leto 2013:

– Analýza odpovedí prijatých v rámci verejných konzultácií.

Zmeny v praktikách navrhované v tomto oznámení, ktoré nie sú predmetom legislatívnych zmien ani usmernení, sa budú zavádzať v nasledujúcich mesiacoch.

[1] Výsledky verejnej konzultácie o modernizácii nástrojov EÚ na ochranu obchodu: http://ec.europa.eu/yourvoice/ipm/forms/dispatch?userstate=DisplayPublishedResults&form=MTDI

[2] Nezávislé hodnotenie nástrojov na ochranu obchodu: http://trade.ec.europa.eu/doclib/press/index.cfm?id=786

[3] Bežná hodnota je spravidla založená na cenách zaplatených alebo splatných pri bežnom obchodovaní nezávislými zákazníkmi vo vyvážajúcej krajine alebo na celkových výrobných nákladoch, ku ktorým sa pripočítava primeraný zisk.

[4] Subvencie sú finančnými príspevkami vlády alebo akejkoľvek verejnej právnej inštitúcie, ktoré pre príjemcu znamenajú výhodu (článok 1 Dohody o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach).

[5] Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, (Ú. v. EÚ L 343, 22.12.2009, s. 51) a nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 188, 18.7.2009, s. 93).

[6] Článok 20 ods. 1 základného antidumpingového nariadenia/článok 30 základného antisubvenčného nariadenia.

[7] Článok 10 ods. 4 základného antidumpingového nariadenia, článok 16 ods. 4 základného antisubvenčného nariadenia.

[8] Nezávislé hodnotenie nástrojov na ochranu obchodu:

http://trade.ec.europa.eu/doclib/press/index.cfm?id=786.

[9] Správa odvolacieho orgánu WT/DS295/AB/R z 29.11.2005 vo veci „Mexiko – Konečné antidumpingové opatrenia v oblasti hovädzieho mäsa a ryže – podnet v súvislosti s ryžou“.

[10] Správa DS397 z 15. júla 2011 vo veci „Európske spoločenstvá – konečné antidumpingové opatrenia týkajúce sa určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele z Číny“.

[11] Zisťovania alebo prešetrovania na základe podnetu výrobného odvetvia možno začať len vtedy, ak navrhovatelia dosiahnu 25 % prah na začatie konania (pozri článok 5 ods. 4 základného antidumpingového nariadenia a článok 10 ods. 6 základného antisubvenčného nariadenia: Zisťovanie sa nezačne v prípade, ak „výrobcovia Spoločenstva, ktorí výslovne podporujú podnet, predstavujú menej ako 25 % celkovej výroby podobného výrobku, ktorý bol vyrobený výrobným odvetvím Spoločenstva“.) V článku 4 ods. 1 základného antidumpingového nariadenia sa ďalej stanovuje: „Na účely tohto nariadenia sa pojem ,výrobné odvetvie Spoločenstva‘ vykladá tak, že označuje výrobcov podobných výrobkov v rámci Spoločenstva ako celku alebo tých z nich, ktorých spoločná výroba výrobkov predstavuje podstatnú časť tak, ako je vymedzené v článku 5 ods. 4, z celkovej výroby týchto výrobkov v rámci Spoločenstva (…)“ (zvýraznené autorom). Článok 9 ods. 1 základného antisubvenčného nariadenia obsahuje podobný text. Odvolací orgán vo svojej správe DS397 z 15. júla 2011 vo veci „Európske spoločenstvá – konečné antidumpingové opatrenia týkajúce sa určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele z Číny“ však rozhodol, že odkaz na podstatnú časť v článku 4 ods. 1 základného antidumpingového nariadenia v kontexte zisťovania nemožno automaticky považovať za minimálny 25 % prah stanovený v článku 5 ods. 4 základného antidumpingového nariadenia, ktorý sa týka začatia konania. Odvolací orgán preto prepojenie medzi oboma článkami zamietol. To isté platí implicitne aj pre článok 9 ods. 1 a článok 10 ods. 6 základného antisubvenčného nariadenia.

[12] Článok 17 základného antidumpingového nariadenia a článok 27 základného antisubvenčného nariadenia umožňuje použiť vzorku v antidumpingových zisťovaniach alebo antisubvenčných prešetrovaniach. V antidumpingovom nariadení sa stanovuje, že vzorka sa použije „[v] prípadoch, kde je počet osôb, ktoré podali podnet, vývozcov alebo dovozcov, druhov výrobkov alebo transakcií veľký (…)“ (zvýraznené autorom). Podobne v antisubvenčnom nariadení sa stanovuje, že vzorka sa použije „[a]k je počet navrhovateľov, vývozcov, dovozcov, typov výrobkov alebo transakcií príliš veľký (…)“ (zvýraznené autorom).

[13] Informácie na účely testu záujmu Únie sa akceptujú nielen od osôb, ktoré podali podnet (navrhovateľov), ale aj od ďalších výrobcov v Únii. V článku 21 ods. 2 základného antidumpingového nariadenia sa však uvádza toto: „S cieľom vytvoriť pevný základ, na ktorom orgány zohľadnia všetky stanoviská a informácie pri rozhodovaní, či je uloženie opatrenia v záujme Spoločenstva alebo nie, osoby, ktoré podali podnet, dovozcovia, ich zastupujúce združenia, reprezentatívni užívatelia a organizácie zastupujúce spotrebiteľov sa môžu (...) prihlásiť a poskytnúť Komisii potrebné informácie. …“ (zvýraznené autorom). Podobne v článku 31 ods. 2 základného antisubvenčného nariadenia sa uvádza: „S cieľom vytvoriť pevný základ, na ktorom orgány zohľadnia všetky stanoviská a informácie pri rozhodovaní, či je uloženie opatrenia v záujme Spoločenstva, alebo nie, navrhovatelia, dovozcovia, ich zastupujúce združenia, reprezentatívni užívatelia a organizácie zastupujúce spotrebiteľov sa môžu (...) prihlásiť a poskytnúť Komisii potrebné informácie. …“ (zvýraznené autorom). V uvedených ustanoveniach sa nezohľadňuje aktuálna prax GR TRADE, keďže by sa neriešila situácia výrobcov v Únii, ktorí nie sú osobami, ktoré podávajú podnet (navrhovateľmi).