Určité obmedzenia dobrovoľného kódexu môže byť aj štrukturálne. Iniciatíva dodávateľského reťazca nemôže ukladať sankcie ani zverejňovať rozhodnutia (žiaden odradzujúci účinok). Individuálne spory sa neriešia spôsobom, ktorý by zaručil dôvernosť sťažností, dokonca ani v počiatočných fázach konania. Okrem toho neexistuje možnosť vykonávať vyšetrovania z vlastnej iniciatívy. Pochybnosti o účinnosti presadzovania spôsobujú pretrvávajúcu nízku mieru zapojenia poľnohospodárskych výrobcov do iniciatívy. Navyše dobrovoľná iniciatíva nemôže, sama osebe, vyriešiť roztrieštenosť pravidiel o NOP v členských štátoch.

Dobrovoľná Iniciatíva dodávateľského reťazca je iniciatíva súkromného sektora, ktorej cieľom je riadiť NOP. Podobné vnútroštátne iniciatívy existujú v členských štátoch popri povinných vnútroštátnych povinných opatreniach. Od svojho vzniku zohráva dôležitú úlohu v členských štátoch pri zvyšovaní povedomia o NOP a podporovaní spravodlivého obchodného správania Prešla odvtedy určitým vývojom a nedávno vymenovala nezávislého predsedu. Poskytuje fórum pre včasné a mimosúdne riešenie konfliktov. Nie je však pravdepodobné, že by sa rozvinula do komplexného riadiaceho rámca, vďaka ktorému by sa opatrenia verejnej správy vrátane presadzovania práva stali nadbytočné. Účasť v iniciatíve je dobrovoľná a nie sú do nej dosiaľ zapojené všetky hospodárske subjekty v potravinovom dodávateľskom reťazci. Napríklad zatiaľ čo maloobchodníci sú členmi iniciatívy, maloobchodné nákupné združenia ani organizácie zastupujúce poľnohospodárskych výrobcov sa na nej nezúčastňujú. Tieto organizácie sa k nej nepridali, pretože podľa ich názoru nezabezpečuje žalujúcim stranám dostatočnú dôvernosť ani nezabezpečuje nezávislé vyšetrovanie či sankcie. Organizácie zastupujúce poľnohospodárskych výrobcov sa však zúčastňujú na vnútroštátnych iniciatívach dodávateľského reťazca.

V oblasti poľnohospodárskej politiky, ktorá sa jasne stala viac trhovo orientovanou, nadobudlo dobré riadenie potravinového dodávateľského reťazca väčší význam pre hospodárske subjekty, najmä pre poľnohospodárskych výrobcov. Týmto návrhom by sa malo zabezpečiť, aby tieto subjekty mohli medzi sebou konkurovať za spravodlivých podmienok, čím by sa prispelo k celkovému zefektívneniu reťazca. Nekalé obchodné správanie subjektov s vyjednávacou silou, ktoré nie je zakázané, alebo existencia možnosti nápravy, ktorá nemá účinnosť, môže ohroziť ekonomickú životaschopnosť subjektov v reťazci. Takéto slabé riadenie takisto pravdepodobne naruší dôveru v celkovú spravodlivosť a fungovanie potravinového dodávateľského reťazca.

NOP, ak sa vyskytnú, môžu vyvíjať nátlak na zisky a marže hospodárskych subjektov, čo môže mať za následok nesprávne pridelenie zdrojov a dokonca ohroziť existenciu inak životaschopných a konkurencieschopných hráčov. Napríklad spätné jednostranné zníženie zmluvného množstva netrvanlivého tovaru znamená pre hospodársky subjekt, ktorý si tak ľahko nemusí nájsť alternatívne odbytisko pre tieto výrobky, ušlý príjem. Oneskorené platby za netrvanlivé výrobky po tom, ako ich nákupca doručí a predá, predstavujú dodatočné finančné náklady pre dodávateľa. Prípadné povinnosti dodávateľov vziať späť výrobky, ktoré nákupca nepredal, môžu predstavovať neprimeraný presun rizika na dodávateľov, čo má negatívny vplyv na ich bezpečnosť plánovania a investícií. Ak je dodávateľ nútený prispievať k všeobecným propagačným činnostiam distribútorov v predajni bez toho, aby mu to prinieslo adekvátny prínos, môže to viesť k neprimeranému zníženiu jeho marže.

Poľnohospodári, spracovatelia, obchodníci, veľkoobchodníci, maloobchodníci a spotrebitelia sú všetko aktéri v potravinovom dodávateľskom reťazci. Menšie hospodárske subjekty v potravinovom dodávateľskom reťazci sú viac vystavené nekalým obchodným praktikám (NOP) vzhľadom na ich všeobecne slabú vyjednávaciu silu v porovnaní s veľkými subjektmi v reťazci. NOP obzvlášť pociťujú poľnohospodárski výrobcovia, keďže im často chýba vyjednávacia sila, ktorá by sa vyrovnala sile ich partnerov nasledujúcich po nich v reťazci, ktorí kupujú ich výrobky. Je to zapríčinené tým, že možnosti doručenia ich výrobkov spotrebiteľom sú obmedzené.

Účinnosť pravidiel EÚ spočíva v minimálnej norme, ktorá je spoločná pre všetky členské štáty a ktorá by zaviedla ochranu v tých členských štátoch, ktoré momentálne nemajú pravidlá ochrany proti NOP. Zvolený prístup je primeraný vzhľadom na uvedený problém a vzhľadom na opatrenia existujúce v členských štátoch. Nestanovuje sa komplexný rámec EÚ upravujúci NOP v členských štátoch. V súlade s prístupom minimálnej harmonizácie sa skôr zameriava na krátky zoznam zjavne nekalých obchodných praktík, ponecháva však členským štátom priestor zachovať alebo stanoviť rozsiahlejšie opatrenia. Rozsiahlejšie vnútroštátne pravidlá o NOP a dobrovoľné kódexy ako Iniciatíva dodávateľského reťazca by sa nenahradili, ale skôr doplnili. Očakáva sa preto, že minimálna norma EÚ povedie k synergiám a nie k zrušeniu výhod týchto režimov. Po druhé sa v navrhovanej smernici stanovujú účinné právomoci presadzovania, ktoré sa osvedčili pri riešení faktora strachu, ako aj pri posilnení odradzujúceho účinku a zlepšení možnosti nápravy v členských štátoch. Opäť platí, že sledovaným prístupom je prístup minimálnej harmonizácie, ktorý sa opiera skôr o orgány presadzovania práva v členských štátoch než akýkoľvek centralizovaný orgán presadzovania. Po tretie sa v navrhovanej smernici hovorí o tom, že Komisia zriadi koordinačnú sieť orgánov presadzovania, ktorá umožní výmenu najlepších postupov a poskytne platformu na diskusiu a zlepšenie uplatňovania pravidiel o NOP. Skúsenosti úradu Grocery Code Adjudicator v Spojenom kráľovstve z presadzovania pravidiel o NOP ukazuje, že účinný režim ochrany môže znížiť výskyt NOP a zlepšiť účinné kroky proti nim.

Niektoré členské štáty nemajú žiadne osobitné pravidlá, ktoré by chránili proti NOP. Iné zase neriešia dôležité aspekty ich účinného presadzovania. To vedie k nedostatočnej ochrane zraniteľných hospodárskych subjektov, najmä poľnohospodárskych výrobcov. Navyše napriek pozitívnym účinkom v oblasti súkromnej správy NOP, dobrovoľné kódexy správania vrátane Iniciatívy dodávateľského reťazca – v tom rozsahu, akom sa uplatňujú v členských štátoch – nedokážu účinne nahradiť opatrenia verejnej správy.

Neexistujú žiadne spoločné pravidlá EÚ, v ktorých by sa stanovovala minimálna európska norma ochrany aproximáciou alebo harmonizáciou rozdielnych opatrení členských štátov týkajúcich sa NOP. Pre nedostatok opatrení na úrovni EÚ chýbajú členským štátom koordinačné mechanizmy na uskutočnenie takejto aproximácie, ako aj jasné stimuly na to, aby tieto opatrenia samy zosúladili. Napriek odporúčaniam Komisie v jej oznámeniach neexistuje ešte minimálna norma ochrany proti NOP v členských štátoch.

Navyše prístup chrániaci poľnohospodárskych výrobcov a ich združenia (družstvá a iné organizácie výrobcov) musí zohľadňovať aj nepriame negatívne účinky, ktoré môžu títo výrobcovia utrpieť v dôsledku NOP vyskytujúcich sa ďalej v potravinovom dodávateľskom reťazci, t. j. oproti subjektom, ktoré nie sú poľnohospodármi a ktoré pre slabú vyjednávaciu pozíciu v reťazci sú vystavené NOP. Ochrana proti NOP, ktorá sa uplatňuje na nadväzujúcich dodávateľov v reťazci, bráni neočakávaným dôsledkom pre poľnohospodárov, ak by sa napríklad vo fáze spracovania obchod presmeroval na ich konkurentov, ktorých vlastnia investori a na ktorých by sa ochrana nevzťahovala (napr. menšie právne riziko pre nákupcov, že budú konfrontovaní obvineniami z NOP).

Rôznorodosť pravidiel o NOP v členských štátoch alebo ich neexistencia by preto mohla ohroziť cieľ zabezpečiť primeranú životnú úroveň poľnohospodárov. NOP ohrozujú ziskovosť poľnohospodárskych výrobcov a vedú k tlaku na ich trhové príjmy. Ich správa patrí preto do zásadovej kompetencie SPP.

V smernici o oneskorených platbách (2011/7/EÚ) sa uvádza, že v obchodných transakciách medzi podnikmi by zmluvne stanovená lehota splatnosti nemala presiahnuť 30 kalendárnych dní, ktoré možno predĺžiť na 60 dní, pokiaľ nie je v zmluve výslovne stanovené inak a za predpokladu, že takéto predĺženie nie je značne nevýhodné pre veriteľa. Pokiaľ teda chýba záväzná maximálna lehota splatnosti v transakciách medzi podnikmi, tak sa to často zneužíva na uloženie oveľa dlhších lehôt splatnosti, než aké sú pre veriteľa prijateľné, alebo ktoré nie sú odôvodnené vzhľadom na praktiky daného obchodu alebo povahu zmluvy. Cieľom návrhu je preto stanoviť maximálnu lehotu splatnosti 30 kalendárnych dní v obchodných transakciách, pokiaľ ide o nákup a predaj potravinových výrobkov medzi podnikmi. Táto lehota je záväzná a nesmie sa za žiadnych okolností prekročiť. Zatiaľ čo tento návrh predstavuje lex specialis, pokiaľ ide o lehoty splatnosti pri zmluvách v rozsahu pôsobnosti tejto smernice, smernica o oneskorených platbách sa naďalej uplatňuje v prípade oneskorených platieb, pokiaľ ide o zvyšné ustanovenia, najmä časti týkajúce sa platieb a sadzieb úrokov, náhrad, nekalých zmluvných podmienok a praktík, zrýchlených postupov s cieľom získať príkazy na platby, rozvrhy platieb, výhradu vlastníctva.

Okrem uvedených konzultácií so zainteresovanými stranami vychádzala analýza pre posúdenie vplyvu zo širokého spektra vedeckých, právnych a aplikovaných znalostí. Na vymedzenie východiskového bodu boli od členských štátov vyzbierané informácie, ktoré externí právni experti spracovali a analyzovali; ďalšie informácie týkajúce sa možných vplyvov daných možností boli takisto získané od členských štátov, ako aj z verejnej dostupných informácií. Všeobecnejšie povedané, tento dôkazový základ posúdenia vplyvu zahŕňa údaje a informácie získané z uvedených konzultácií, akademického seminára a technickej správy, nezávislých prehľadov literatúry a výmen skúseností v oblasti regulácie NOP medzi členskými štátmi a tretími krajinami. Napríklad komisia pre hospodársku súťaž v Spojenom kráľovstve vo svojej správe „The supply of groceries in the UK market investigation“ (Vyšetrovanie zásobovania obchodov s potravinami na trhu Spojeného kráľovstva) z roku 2008 zistila, že určité NOP môžu mať negatívny vplyv na hospodársku súťaž a prospech spotrebiteľa. V štúdii GR GROW z roku 2016, ktorú vypracovala spoločnosť Areté, sa rozoberajú obmedzenia Iniciatívy dodávateľského reťazca pri riešení NOP. V správe o NOP z roku 2013 spoločnosť SEO potvrdila úlohu, ktorú zohráva obava z odvetných opatrení v prípadoch NOP.

90 % respondentov v rámci otvorenej verejnej konzultácie súhlasilo alebo čiastočne súhlasilo, že v potravinovom dodávateľskom reťazci existujú praktiky, ktoré by sa mohli považovať za NOP. Tieto výsledky boli veľmi podobné vo všetkých skupinách zainteresovaných strán (výrobcovia, spracovatelia, obchodníci, výskumníci atď.) s výnimkou maloobchodného sektora (12 % súhlasilo alebo čiastočne súhlasilo s tým, že NOP existujú v potravinovom dodávateľskom reťazci). Najškodlivejšie praktiky, ktoré bol v konzultácii identifikované, vo všeobecnosti zodpovedali tým, ktoré Iniciatíva dodávateľského reťazca určila vo svojich zásadách správnej praxe. Vo všeobecnosti 87 % respondentov zastávalo názor, že Európska únia by mala konať (spolu s členskými štátmi = 58 % alebo že EÚ by mala konať samostatne = 29 %). Pokiaľ ide o účinnosť presadzovania, respondenti uviedli tieto najdôležitejšie prvky: transparentnosť vyšetrovaní a výsledkov (94 %), možnosť pokuty v prípade porušenia pravidiel (93 %), možnosť predkladať kolektívne sťažnosti (92 %), možnosť prijímať a vybavovať dôverné sťažnosti (89 %), určenie príslušného orgánu (89 %) a možnosť vykonávať vyšetrovania z vlastnej iniciatívy (73 %).

Zainteresované strany do veľkej miery uviedli, že v potravinovom dodávateľskom reťazci sa vyskytujú časté a škodlivé NOP, a vyslovili svoju podporu právnym opatreniam na úrovni EÚ (s výnimkou maloobchodného sektora) vrátane minimálnych noriem presadzovania práva. (Veľkí) maloobchodní predajcovia nesúhlasia s tým, že k NOP dochádza vo veľkej miere, a sú proti opatreniam EÚ. Spotrebiteľské organizácie mali obmedzenú účasť na konzultačnom procese, avšak vyjadrili záujem zapojiť sa do legislatívnej fázy.

Konzultačný proces zahŕňal konzultácie o úvodnom posúdení vplyvu, otvorenú verejnú konzultáciu, cielené konzultácie so zainteresovanými stranami z potravinového dodávateľského reťazca (podniky v potravinovom dodávateľskom reťazci a spotrebiteľské organizácie), konzultáciu s členskými štátmi, akademický seminár o NOP v potravinovom dodávateľskom reťazci (organizovaný Spoločným výskumným centrom), ad hoc stretnutia so zainteresovanými stranami z potravinového dodávateľského reťazca a zapojenie skupín pre občiansky dialóg v rámci SPP. Konzultačný proces bol predovšetkým zameraný na zhromažďovanie dôkazov s cieľom získať informácie pre posúdenie vplyvu.

Keďže ešte neexistuje právny rámec EÚ na riešenie NOP, nemožno v tomto štádiu prezentovať hodnotenie založené na dôkazoch o tom, ako sa opatrenia EÚ realizujú. Niektoré členské štáty však vykonali hodnotenia ex ante alebo ex post, pokiaľ ide o účinnosť a efektívnosť ich politík o NOP.

3. VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Prijatý prístup je obozretný z rôznych hľadísk, a preto je proporcionálny vzhľadom na sledovaný cieľ. Navrhuje sa čiastočná harmonizácia, nie úplná harmonizácia. Členské štáty si budú môcť zachovať pravidlá o NOP presahujúce rámec minimálnej normy ochrany, ktorá sa v tejto smernici plánuje zaviesť (s výhradou uplatniteľného práva EÚ). V smernici sa navyše navrhuje prístup, ktorý sa zakladá na decentralizovanom presadzovaní členskými štátmi. Smernica dopĺňa existujúce pravidlá vrátane tých, ktoré sa vytvorili v podobe dobrovoľných iniciatív, ako je Iniciatíva dodávateľského reťazca. Nezameriava sa teda na vymedzenie všetkých praktík, ktoré by mohli byť NOP, ale stanovuje sa v nej krátky zoznam zakázaných NOP. Rozsah ochrany je obmedzený na MSP, ktoré sú dodávateľmi v potravinovom dodávateľskom reťazci, čím nezasahuje do obchodných vzťahov medzi veľkými hráčmi, pri ktorých je menej pravdepodobné, že budú postihnutí NOP, alebo od ktorých možno očakávať, že v prípade „doplácania“ na NOP budú pôsobiť proti neprimeranému tlaku, a ktorí nebudú podliehať faktoru strachu analyzovanom v správe o posúdení vplyvu, rovnakým spôsobom ako MSP.

Balíky možností, o ktorých sa diskutuje v posúdení vplyvu, sa líšia v závislosti od ich ambícií. Pokiaľ ide o ich vhodnosť účinne riešiť problematiku, všetky sú v zásade vhodné na dosiahnutie stanovených cieľov, a to znížiť výskyt NOP a riešiť situáciu nedostatočnej ochrany. Napriek tomu je účinok odporúčaní EÚ obmedzený, pokiaľ ide o sledované ciele. Odporúčania Komisie členským štátom z roku 2014 a 2016 a Iniciatíva dodávateľského reťazca neboli plne účinné, čiastočne preto, že niektoré výsledky môžu závisieť od spoločného povinného prístupu. Preto prístup zvolený v tejto smernici je účinnejší, pokiaľ ide o zabezpečenie cieľa spoločnej minimálnej úrovne ochrany v členských štátoch, a dokáže, ako už bolo ukázané na príklade určitých členských štátov, riešiť niektoré identifikované problémy týkajúce sa NOP vrátane nedostatkov presadzovania príslušných pravidiel. Z rovnakého dôvodu by pravdepodobne miernejšie prostriedky nedokázali dosiahnuť tento cieľ rovnako účinným spôsobom.

Opatrenia na úrovni EÚ, ktoré dopĺňajú režimy členských štátov a Iniciatívu dodávateľského reťazca spočívajú v spoločných pravidlách o NOP, ktoré by sa zameriavali na zlepšenie správy potravinového dodávateľského reťazca a sledovali cieľ zabezpečenia primeranej životnej úrovne poľnohospodárov (článok 39 ZFEÚ). Prijatý prístup má formu čiastočnej (minimálnej) harmonizácie a zohľadňuje pozitívne účinky trhovo motivovaných zmluvných dojednaní medzi jednotlivými stranami. Keďže NOP sa vyskytujú v celom potravinovom dodávateľskom reťazci a majú negatívne dôsledky, ktoré by sa mohli prenášať na poľnohospodárskych výrobcov, má zmysel, aby sa komplexne a cielene riešili v celom reťazci.

Spoločné výskumné centrum (JRC) zorganizovalo spolu s GR AGRI v júli 2017 seminár „Nekalé obchodné praktiky v potravinovom dodávateľskom reťazci“. Viac než tucet účastníkov prišlo na tento seminár z univerzít z celej EÚ, ako aj z USA.

JRC na základe výsledkov seminára a s podporou akademických spravodajcov seminára vypracovalo technickú správu, ktorá potvrdila existenciu NOP v potravinovom dodávateľskom reťazci a odvolalo sa v nej na rozsiahle regulačné a analytické práce na túto tému.

Štúdia o vnútroštátnych pravidlách o NOP v členských štátoch

Komisia použila prístup založený na dotazníkoch, aby od členských štátov získala spätnú väzbu o ich skúsenostiach s pravidlami v oblasti NOP, ako aj o údajoch a informáciách, o ktoré sa mohli podeliť v tejto súvislosti. Členské štáty požiadala najmä, aby i) aktualizovali informácie o existencii, vykonávaní a presadzovaní vnútroštátnych právnych predpisov o NOP, ktoré boli zozbierané v predchádzajúcej štúdii z roku 2015; ii) poskytli informácie z posúdení vplyvu, ktoré mohli vykonať pri rozhodovaní o vnútroštátnych pravidlách v oblasti NOP a iii) poskytli údaje a informácie o administratívnych nákladoch pre orgány verejne správy zo zavedenia týchto pravidiel.

Odpovede členských štátov sa použili ako vstup pre prehľad „Specific regulations on unfair trading practices in Member States in the business-to-business retail supply chain“ (Špecifické pravidlá v prípade nekalých obchodných praktík medzi podnikmi v maloobchodnom dodávateľskom reťazci v členských štátoch) (Cafaggi, F. a P. Iamiceli, Príloha F k posúdeniu vplyvu). GR AGRI okrem toho pri koncipovaní posúdenia vplyvu a vypracovaní rôznych možností použilo odhady členských štátov týkajúce sa administratívnych nákladov na zavedenie a presadzovanie vnútroštátnych pravidiel v oblasti NOP.

Analýza vplyvu regulácie NOP

Hlavný ekonóm GR COMP poskytol analýzu možného vplyvu regulácie obchodných praktík v potravinovom dodávateľskom reťazci vrátane identifikácie možných výhod a nevýhod (pre hospodárske subjekty a spotrebiteľov) z regulovania rôznych druhov praktík.

•Posúdenie vplyvu

GR AGRI predložilo výboru pre kontrolu regulácie (ďalej len „výbor“) 21. februára 2018 správu o posúdení vplyvu. Výbor k nej vydal záporné stanovisko 23. februára 2018. Požadoval vykonanie ďalšej práce a opätovné zaslanie správy o posúdení vplyvu. Identifikoval viaceré nedostatky, ktoré treba riešiť v revidovanom znení. Revidované znenie správy o posúdení vplyvu bolo výboru zaslané 5. marca 2018 a výbor k nemu vydal druhé stanovisko doručené 12. marca 2018, ktoré bolo kladné s výhradami. Prehľad odporúčaní výboru a vykonané zmeny sa uvádzajú v prílohe 1 k posúdeniu vplyvu.

Rôzne možnosti politiky sa uvádzajú a rozoberajú v oddiele 5 posúdenia vplyvu. Tieto možnosti sa následne vyhodnotia a spoja do viacerých prijateľných balíkov s rôznymi možnosťami (oddiel 6.4). Balík s uprednostňovanou možnosťou sa uvádza v oddiele 8. Použitá metodika a posúdenie účinnosti a efektívnosti balíkov a ich základných prvkov sa opisuje v prílohe E.

Pokiaľ ide o jednotlivé prvky daných možností, tieto úvahy sú dôležité. Podrobná harmonizácia pravidiel o NOP v potravinovom dodávateľskom reťazci EÚ sa na základe dostupných dôkazov nezdá opodstatnená. Prístup čiastočnej harmonizácie významných pravidiel o NOP môže zahŕňať prísnejšie pravidlá členských štátov v oblasti NOP a zároveň zaviesť spoločnú minimálnu normu ochrany v EÚ, ktorá podporuje cieľ zníženia výskytu NOP.

Všeobecné ustanovenie o zákaze NOP by poskytovalo spoločnú normu ochrany proti NOP v členských štátoch. Hoci by ho orgány v členských štátoch posudzovali od prípadu k prípadu, zahŕňalo by očakávania týkajúce sa jednotného uplatňovania. Všeobecné ustanovenie by teda de facto znamenalo určitý stupeň harmonizácie, ktorá by mohla spôsobiť napätie vo vzťahu k existujúcim režimom členských štátov, ktoré často vychádzajú zo svojho práva týkajúceho sa všeobecných vnútroštátnych zákazov. Zákazy osobitných NOP – prístup prijatý v tomto návrhu smernice – nemá takýto široký de facto harmonizačný účinok. Konkrétne formulované zákazy zamerané na osobitné NOP takisto znížia právnu neistotu, pokiaľ ide o obchodné transakcie, ktorá môže vyplývať zo všeobecnejšieho zákazu. Vďaka tejto osobitosti by mali byť pravidlá predvídateľné pre hospodárske subjekty a fungujúce pre orgány poverené ich presadzovaním.

Je dôležité rozlišovať medzi praktikami, ktoré sa stanovujú v jasných a jednoznačných podmienkach v dohode o dodávkach medzi zmluvnými stranami pred začatím transakcie, a praktikami, ktoré sa vyskytnú po začatí transakcie bez vopred dohodnutých a jednoznačných podmienok. Prvá kategória praktík pravdepodobne prinesie zefektívnenie pre zmluvné strany, zatiaľ čo druhá kategória ich zrejme neprinesie. Vymedzenie určitých NOP v tomto návrhu preto zahŕňa zmluvné dojednania medzi stranami. Výnimkou sú dojednania, ktoré nemožno rozumne považovať za prinášajúce zefektívnenie, napríklad ak poskytujú nejasné a nevymedzené právomoci silnejšej strane, aby jednostranne rozhodla o takýchto praktikách v čase po začatí transakcie (nepredvídateľnosť), alebo pretože niektoré praktiky sú svojou povahou nekalé.

Navrhované pravidlá o NOP sa zameriavajú na výrobky, ktoré sú uvedené v prílohe I k ZFEÚ a ktoré sú na potravinárske použitie, ako aj na spracované poľnohospodárske výrobky, s ktorými sa obchoduje v rámci potravinového dodávateľského reťazca, čím pokrývajú všetky potravinové výrobky, s ktorými sa obchoduje. Nákupcovia, ktorí nie sú MSP, budú pri nákupoch takýchto výrobkov musieť dodržiavať pravidlá EÚ o NOP. Tento komplexný rozsah pôsobnosti je v súlade s prístupom Iniciatívy dodávateľského reťazca a opatreniami proti NOP v členských štátoch. Keby boli pokryté len poľnohospodárske výrobky uvedené v prílohe I, mohlo by to spôsobiť narušenia v dodávateľskom reťazci, ktoré by v konečnom dôsledku mohli mať negatívny vplyv na obchod s poľnohospodárskymi výrobkami a na poľnohospodárskych výrobcov.

Cielená ochrana malých a stredných dodávateľov v potravinovom dodávateľskom reťazci je odôvodnená, pretože práve oni sa často nedokážu sami brániť proti NOP, keďže im chýba vyjednávacia sila. Existuje takisto riziko negatívnych neželaných dôsledkov týkajúcich sa daných opatrení, ktoré majú vplyv na zmluvný vzťah medzi väčšími hospodárskymi subjektmi. Preto aj keď sú NOP vymedzené v posúdení vplyvu z pohľadu absolútnej spravodlivosti, v tejto fáze je cielená ochrana primeranejšia. Z rovnakého dôvodu sa pravidlá majú uplatňovať na nákupcov, ktorí nie sú MSP, v potravinovom dodávateľskom reťazci, keďže práve oni sú schopní využiť svoju vyjednávaciu silu voči menším hospodárskym subjektom spôsobom, ktorý im umožňuje použiť NOP.

Určité procesné právomoci orgánov, ktoré sú oprávnené monitorovať pravidlá o NOP, – a existencia takéhoto orgánu v prvom rade – preukázali svoj význam pri tom, že hospodárske subjekty vnímajú skutočnosť, že účinné presadzovanie existuje a že dokáže riešiť hlavné príčiny toho, prečo tí, ktorí boli vystavení NOP, nehľadajú nápravu (faktor strachu). Od členských štátov sa preto požaduje určiť príslušný orgán na presadzovanie pravidiel o NOP, ktorému sú udelené určité minimálne právomoci inšpirované najlepšími postupmi v existujúcich režimoch členských štátov.

Mechanizmus koordinácie medzi príslušnými orgánmi by mal dopĺňať pravidlá EÚ a zabezpečovať ich koordinované uplatňovanie a mal by uľahčiť výmenu najlepších postupov. Čo je však dôležité, mal by takisto slúžiť na zber údajov zo správ, ktoré predkladajú členské štáty, čo môže tvoriť podklad pre ďalšie preskúmanie opatrení. Komisia by uľahčila prácu siete tým, že by usporadúvala ročné stretnutia na základe výročných správ o uplatňovaní, ktoré predložili príslušné orgány členských štátov.

Pokiaľ ide o vplyv pravidiel zameraných proti NOP, je ťažké podať presný kvantitatívny odhad prínosov, ktoré vzniknú hospodárskym subjektom. Každá z cielených NOP má celkovo jasný negatívny vplyv, pretože dochádza k neprimeraným presunom rizika a vytváraniu neistoty, t. j. vznikajú náklady, ktoré by na konkurencieschopných trhoch neboli súčasťou ich podnikateľskej činnosti. Skoro všetci respondenti v početných prieskumoch, ktoré boli citované v tomto posúdení vplyvu, sa zhodujú vo svojich obavách z výskytu NOP a ich škodlivých účinkov, ako aj vo svojich očakávaniach pozitívnych účinkov, ktoré prinesú verejné (únijné) pravidlá o NOP a ich účinné presadzovanie. Napríklad v Spojenom kráľovstve sa podľa úradu Grocery Code Adjudicator preukázala účinnosť pri znižovaní výskytu NOP.

Odhady škody, ktorú NOP spôsobujú, sa uvádzajú v oddieloch 2.5 a 6.2.1 posúdenia vplyvu. Podľa prieskumu poľnohospodárskych výrobcov a poľnohospodárskych družstiev z roku 2013 založenom na širokom vymedzení NOP predstavovala odhadovaná škoda z NOP vyše 10 miliárd EUR ročne. Výrobcovia potravinových výrobkov zapojených do prieskumu v roku 2011 založenom na širokom vymedzení NOP uviedli, že ich náklady spojené s NOP predstavovali 0,5 % ich obratu, čo by sa mohlo rovnať sume 4,4 miliardy EUR, ak to extrapolujeme na celkový obrat potravinového priemyslu v uvedenom roku.

Očakávané prínosy zníženia výskytu NOP by sa mohli považovať za náklady pre tie väčšie hospodárske subjekty, ktoré ich uplatňovali a ktoré ich už v dôsledku pravidiel o NOP uplatňovať nesmú. Avšak vzhľadom na spoločenské úvahy o spravodlivosti sa takéto prínosy, ktoré sú výsledkom uplatnenia nekalých obchodných praktík voči dodávateľom, nijako nepovažujú za opodstatnené. Z toho vyplýva, že prínosy zo zákazu NOP prevažujú túto osobitnú formu „poškodenia“.