EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli9. 10. 2017 COM(2017) 583 final SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Môj región, moja Európa, naša budúcnosť

Siedma správa o hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti {SWD(2017) 330 final}



Úvod Táto správa spĺňa dve požiadavky: 1. Oznamuje sa v nej, ako sa vyvíjala súdržnosť v regiónoch EÚ v nedávnej minulosti a v tejto súvislosti hodnotí vplyv na vnútroštátne politiky, politiku súdržnosti a iné politiky EÚ v zmysle Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Pracovný dokument útvarov Komisie sa skladá zo 6 kapitol: hospodársky rozvoj, sociálna inklúzia, trvalo udržateľný rozvoj, zdokonaľovanie inštitúcií, vnútroštátne politiky a súdržnosť a vplyv politiky súdržnosti. Vplyv ostatných politík EÚ sa zohľadňuje v prvých štyroch kapitolách. 2. Skúmajú sa v nej opatrenia spájajúce účinnosť európskych štrukturálnych a investičných fondov (EŠIF) a riadnu správu hospodárskych záležitostí, ako sa to vyžaduje v nariadení o spoločných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch. Toto preskúmanie je zhrnuté v oddiele 9 nižšie a podrobne uvedené v oddiele 5.3 pracovného dokumentu útvarov Komisie. 1.regionálne rozdiely sa znova zmenšujú Hospodárstvo EÚ opäť zaznamenáva po recesii s dvojitým dnom v rokoch 2008 a 2011 rast. Kríza vážne zasiahla takmer všetky členské štáty. Zastavila dlhodobý pokles rozdielov v HDP na obyvateľa medzi členskými štátmi. Na začiatku oživenia sa však tieto rozdiely začali znova zmenšovať a všade sa zaznamenával rast a vyššie sadzby v krajinách s nižším HDP na obyvateľa. Prvé príznaky zmiernenia rozdielov sú evidentné aj na regionálnej úrovni v celej EÚ. Regionálne rozdiely v mierach zamestnanosti a nezamestnanosti sa od roku 2008 zväčšovali a rovnako aj rozdiely v HDP na obyvateľa. Rozdiely v zamestnanosti v roku 2014 a následne rozdiely v HDP na obyvateľa v roku 2015 sa začali zmenšovať. Napriek tomu je úroveň HDP na obyvateľa a miera zamestnanosti v mnohých regiónoch ešte nižšia ako pred krízou. V rokoch 2000 až 2015 sa HDP na obyvateľa v mnohých menej rozvinutých regiónoch približovalo k priemeru EÚ na základe rýchlejšieho rastu produktivity, znížila sa však miera zamestnanosti. Spracovateľskému priemyslu sa v týchto regiónoch z väčšej časti darilo, čo pomohlo spoločnostiam konkurovať v rámci jednotného trhu a aj na celom svete. Na to, aby mohlo ich zbližovanie pokračovať, sa tieto regióny budú musieť posunúť vyššie v hodnotovom reťazci k činnostiam s vyššími nárokmi na zručnosti, technológiu a inovácie, a to najmä preto, lebo globalizácia a technologický vývoj by mohli rýchlo oslabiť ich ekonomickú výkonnosť. Regióny s HDP na obyvateľa zreteľne vyšším ako priemer EÚ rástli rýchlejšie ako menej rozvinuté regióny, a to v dôsledku kombinácie rastu produktivity aj zamestnanosti. Keďže vo väčšine regiónov s vyšším HDP na obyvateľa sa nachádza hlavné mesto alebo veľké mesto, tieto regióny majú výhodu z aglomeračných úspor, kým väčší trh práce prispieva k lepšiemu zosúladeniu zručností. Sústredenie činností láka špecializované služby a dodávateľov. Investície do infraštruktúry v oblasti dopravy a IKT vytvárajú vyššiu návratnosť a vďaka priestorovej blízkosti firiem dochádza k väčším presahom inovácií a znalostí. Tieto výhody možno rozšíriť zlepšením prepojenia medzi veľkými mestami a ich vidieckymi oblasťami alebo medzi menšími mestami, kde môže výmena špecializovaných služieb viesť k úsporám z rozsahu. Zdá sa však, že niektoré regióny s HDP na obyvateľa blízko k priemeru EÚ uviazli v „pasci stredných príjmov“. Priemerné HDP na obyvateľa kleslo v rokoch 2000 až 2015 v porovnaní s priemerom EÚ v mnohých týchto regiónoch (pozri mapy 1 a 2). Ich spracovateľský priemysel je menší a slabší ako v regiónoch s nižším aj vyšším HDP na obyvateľa. Ich náklady sú zvyčajne príliš vysoké na to, aby mohli konkurovať regiónom s nižším HDP na obyvateľa a ich regionálne inovačné systémy nie sú dosť silné na to, aby mohli konkurovať regiónom s vyšším HDP na obyvateľa. Na zlepšenie ich výkonu je potrebné, aby súčasne došlo k viacerým zmenám: silnejšia orientácia na vývoz, vytvorenie nových odvetví a aktivít, podpora pre výskum a inovácie, zvyšovanie vzdelania a odbornej prípravy a zlepšenie podnikateľského prostredia. Globalizácia spôsobila veľké straty zamestnania v mnohých regiónoch, avšak samotné poskytovanie odbornej prípravy pre prepustených pracovníkov nezabezpečí tvorbu nových pracovných miest a potrebnú reštrukturalizáciu. 2.Zamestnanosť sa obnovila, ale úroveň nezamestnanosti je ešte stále vyššia ako pred krízou Miera zamestnanosti osôb vo veku 20 až 64 rokov v EÚ bola v roku 2016 po prvý raz vyššia ako pred krízou. Pri miere 71 % je o 1 percentuálny bod vyššia ako v roku 2008, ale stále hlboko pod 75 % cieľom na rok 2020 stanoveným v stratégii Európa 2020. V rámci EÚ sú však pokiaľ ide o túto situáciu, veľké rozdiely. Miera nezamestnanosti v EÚ klesla z 10,9 % v roku 2013 na 8,6 % v roku 2016 a 7,7% v roku 2017, čo je stále nad mierou 7 % z roku 2008. V niektorých krajinách je miera nižšia ako v roku 2008, v iných je ale ešte stále najmenej o 5 percentuálnych bodov vyššia. Regionálne rozdiely v miere nezamestnanosti sa do roku 2016 nezmenšili, ale do značnej miery sa prestali zväčšovať. Problémom so získaním zamestnania však ešte stále čelia najmä ľudia do 25 rokov (pozri mapu 3). Hoci v rokoch 2010 až 2015 nastal určitý posun smerom k dosiahnutiu cieľov stratégie Európa 2020, miera pokroku nie je dostatočná na to, aby sa dosiahli do roku 2020. Najbližšie k ich dosiahnutiu sú rozvinutejšie regióny, avšak menej rozvinuté regióny dosahovali vo vzťahu k nim väčší pokrok až do roku 2015. Prechodné regióny (medzi rozvinutejšími a menej rozvinutými regiónmi) nedosiahli až dovtedy takmer žiadny pokrok a ak budú trendy pretrvávať, do roku 2020 ich predbehnú menej rozvinuté regióny. Vidiecke oblasti sú najďalej od splnenia cieľov EÚ, ale do roku 2015 dosiahli v porovnaní s veľkomestami, mestami a predmestiami väčší pokrok. 3.V niektorých regiónoch je zaznamenaný veľký nárast počtu obyvateľov, zatiaľ čo v iných ich počet klesá Počet úmrtí po prvý raz prekročil počet narodení v EÚ v roku 2015, čo posilňuje vplyv migrácie a mobility na regionálnu populáciu. Veľké rozdiely v miere nezamestnanosti a príjmoch v celej EÚ podnecujú ľudí, aby sa presťahovali a hľadali si lepšie pracovné príležitosti a/alebo aby unikli nezamestnanosti a chudobe. K presunom dochádza prevažne z krajín EÚ-13 do krajín EÚ-15 a v rámci EÚ-13 z vidieckych regiónov do hlavného mesta a iných veľkých miest. Výsledkom toho je rýchla zmena v počte obyvateľov vo viacerých regiónoch, čím sa vyvíja tlak na verejnú infraštruktúru a služby, aby sa buď skvalitnili alebo obmedzili.

EÚ okrem toho zaznamenala v nedávnej minulosti prudký nárast počtu ľudí žiadajúcich o azyl, ktorý v roku 2015 aj v roku 2016 dosiahol 1,2 milióna žiadostí podaných prvýkrát. Pre súdržnosť a prosperitu v budúcnosti je dôležité zabezpečiť účinnú integráciu všetkých utečencov a migrantov s oprávneným pobytom v EÚ. Kľúčové na dosiahnutie tohto cieľa je zlepšenie ich zručností, ktoré im pomôžu nájsť si zamestnanie, pomoc pri založení podniku, poskytnutie lepšieho prístupu k financiám a boj proti diskriminácii. 4.Veľké mestá spájajú príležitosti a výzvy Napriek rastúcej koncentrácii pracovných príležitostí vo veľkomestách je podiel domácností s nízkou intenzitou práce najvyšší vo veľkomestách EÚ-15. Riziko chudoby alebo sociálneho vylúčenia v EÚ kleslo späť na úroveň pred krízou. V EÚ-13 je dokonca nižšie ako pred krízou, avšak v EÚ-15 je stále vyššie než predtým vo veľkomestách, mestách a na predmestiach. To poukazuje na fakt, že chudobné oblasti existujú dokonca aj v relatívne bohatších veľkomestách. Veľkomestá sú efektívnejšie z hľadiska spotreby energie a využívania pôdy a ponúkajú možnosť životného štýlu s nízkymi emisiami oxidu uhličitého. Znečistenie ovzdušia so všetkými jeho škodlivými účinkami na ľudské zdravie je zároveň naďalej problémom v mnohých európskych veľkomestách. Integrované stratégie môžu mať na veľkomestá veľký vplyv. Napríklad zlepšenie mestskej dopravy môže znížiť dopravné zápchy, zväčšiť produktívnosť firiem a prepájať zanedbané mestské štvrte. Inštitúcie vysokoškolského vzdelávania môžu prispieť k integrácii migrantov, podpore inovácií a poskytnúť chýbajúce zručnosti v rámci miestneho trhu práce. Riešenia vychádzajúce z prírody, akými sú napríklad mestské zelené plochy, môžu zlepšiť kvalitu života, kvalitu vzduchu a biodiverzitu. 5.Investície do inovácií, zručností a infraštruktúry sú nedostatočné Celkovo sú inovácie v EÚ aj naďalej vysoko koncentrované v obmedzenom počte regiónov (pozri mapu 5 ). Medziregionálne prepojenia, vysoko kvalifikovaná pracovná sila a atraktívne podnikateľské prostredie v severozápadných členských štátoch umožnili susedným regiónom ťažiť z ich blízkosti k dotknutým regiónom. V južných a východných členských štátoch je inovačná výkonnosť slabšia a regióny blízko centier inovácií – najmä hlavné mestá – svoju blízkosť nevyužívajú. Vyžaduje si to politiky, ktoré spájajú spoločnosti, výskumné centrá a špecializované obchodné služby v jednotlivých regiónoch. Väčšie investície do zručností by mohli prispieť k zlepšeniu hospodárskeho rastu prostredníctvom zníženia nedostatkov v oblasti zručností a pomôcť znížiť chudobu, nezamestnanosť mladých a sociálne vylúčenie. Úroveň verejných investícií v EÚ je stále nižšia ako pred krízou, pričom hlavné nedostatky sú v niektorých z týchto krajín najviac postihnutých krízou. Väčšie investície sa budú vyžadovať na dokončenie transeurópskej dopravnej siete (TEN-T) a pripojení k tejto sieti. Základné širokopásmové služby sú dostupné pre všetky domácnosti v EÚ, ale prístup budúcich generácii – ktorý je oveľa rýchlejší – je k dispozícii iba pre 40 % obyvateľov vidieka v porovnaní s 90 % obyvateľov v mestách. 6.V záujme zníženia emisií skleníkových plynov sa budú vyžadovať ďalšie investície do energetickej efektívnosti, obnoviteľných zdrojov energie a nízkouhlíkovej dopravy Významný pokrok sa dosiahol pri obmedzovaní spotreby energie a emisií skleníkových plynov. Väčšina členských štátov už dosiahla alebo je blízko dosiahnutia svojich národných cieľov do roku 2020 pre emisie skleníkových plynov a obnoviteľné zdroje energie. Sčasti to uľahčila kríza znižujúca hospodársku činnosť. Súčasné oživenie môže preto tieto úspechy ohroziť. Dosiahnutie ambicióznejších cieľov EÚ v podobe 40 % zníženia emisií skleníkových plynov a 27 % podielu energie z obnoviteľných zdrojov do roku 2030 si bude vyžadovať väčšie úsilie. V nedávnej dohode o zmene klímy (COP21) sa tiež vlády zaväzujú, že každých 5 rokov budú posudzovať potrebu ešte ambicióznejších cieľov. Na dosiahnutie cieľa EÚ znížiť emisie skleníkových plynov sa vyžaduje prechod na energeticky úspornejšiu a ekologickejšiu dopravu a efektívnejšie využívanie existujúcej dopravnej infraštruktúry. Prevažujúcim spôsobom osobnej aj nákladnej dopravy sú naďalej cesty a na zvýšenie využívania železničnej a vodnej dopravy, ako aj verejnej dopravy, sa musí urobiť viac. Klimatické zmeny budú mať významný vplyv na mnohé regióny EÚ. Budú viesť k zmenám v životnom prostredí, ktoré si budú často vyžadovať vysoké náklady na prispôsobenie a značné investície na to, aby sa regióny stali odolnejšími voči dôsledkom. Stav životného prostredia v EÚ sa v posledných rokoch zlepšil. Hlavné ciele v oblasti životného prostredia, ako sú obnoviteľné zdroje energie, energetická efektívnosť, kvalita ovzdušia a v niektorých členských štátoch úprava odpadovej vody, zostávajú napriek tomu nesplnené. 7.Cezhraničná spolupráca a prekonávanie prekážok v EÚ EÚ vždy podporovala územnú spoluprácu, ktorá zohráva kľúčovú úlohu pri zmierňovaní nepriaznivých vplyvov vnútorných hraníc a tiež pri poskytovaní inovatívnych riešení pre Európanov v oblasti výskumu, problematiky životného prostredia, dopravy, vzdelávania, energetiky, zdravotnej starostlivosti, bezpečnosti a odbornej prípravy. Územná spolupráca môže okrem toho pomôcť krajinám a regiónom pri nájdení riešení spoločných problémov vrátane tých, ktoré súvisia s novými globálnymi výzvami.

Programy spolupráce prispeli k rozširovaniu vedomostnej ekonomiky v celej Európe prostredníctvom zvyšovania kapacity výskumu a vývoja a prostredníctvom prenosu odborných znalostí medzi regiónmi, stimulovania investícií do MSP a diverzifikácie miestnych ekonomík. Zlepšila sa vďaka nim prístupnosť cez hranice, spoločné riadenie prírodných zdrojov a ochrana životného prostredia. Napriek zrušeniu mnohých inštitucionálnych a regulačných prekážok však hranice naďalej predstavujú prekážky pre pohyb tovaru, služieb, osôb, kapitálu a nápadov. Odstránením týchto prekážok by sa mohol zvýšiť hospodársky rast a zlepšiť prístup k službám v dotknutých regiónoch, ale pomohlo by to aj európskym ekonomikám plne využívať výhody integrácie. 8.Zlepšením kvality verejnej správy a zavádzaním štrukturálnych reforiem by sa podporil rast Nízka kvalita verejnej správy brzdí hospodársky rozvoj a znižuje vplyv verejných investícií vrátane tých, ktoré sú spolufinancované prostredníctvom politiky súdržnosti (pozri kapitolu 4). Efektívnosť verejnej správy sa medzi jednotlivými členskými štátmi líši. V niektorých z nich existujú aj výrazné rozdiely (pozri Map 6 ). Zlepšením inštitúcií by sa zosilnil vplyv politiky súdržnosti. Štrukturálne reformy, ktorými sa zdokonaľuje hospodárska súťaž, podnikateľské prostredie, vzdelávanie a zručnosti, trhy práce a systémy sociálnej ochrany, môžu mať významný prínos z hľadiska produktivity a rastu zamestnanosti. Toto je obzvlášť dôležité pre regióny a krajiny, kde sa produktivita v poslednom desaťročí takmer vôbec nezlepšila. Reformy, ktoré si vyžadujú najmä regulačné a administratívne zmeny bez investícií, nie sú však momentálne prepojené s politikou súdržnosti. Podľa správy o podnikaní existujú výrazné rozdiely medzi tým, v akej miere je prostredie v členských štátoch priaznivé pre podnikanie. Stav podnikateľského prostredia sa môže tiež líšiť v rámci jednotlivých krajín, a to vzhľadom na rozdiely v efektívnosti miestnych úradov. V záujme podpory rozvoja a odmeňovania najefektívnejších firiem je potrebné otvorené a transparentné verejné obstarávanie. Používanie verejných súťaží, intenzita hospodárskej súťaže a rýchlosť rozhodovania, ako aj riziko korupcie, sú však medzi regiónmi výrazne odlišné. Na podporu hospodárskeho rozvoja a vplyvu politiky súdržnosti v regiónoch EÚ je potrebné zlepšiť efektívnosť a transparentnosť verejných inštitúcií, ako aj účinnosť súdnych systémov. Reformy sú potrebné aj z dôvodu zníženia regulačných prekážok a zlepšenia fungovania trhu práce. 9.Vnútroštátne verejné investície sa ešte plne nezotavili Hospodárstvo EÚ sa postupne spamätáva z dlhšieho obdobia krízy, ktoré prinieslo výrazné zníženie investícií v mnohých členských štátoch a regiónoch. Celkové investície ako podiel na HDP klesli a odvtedy sa sotva zvýšili. Spolu s oživením hospodárstva EÚ začal verejný dlh v členských štátoch klesať z najvyššej úrovne 87 %, stále je však oveľa vyšší ako jeho úroveň v roku 2007 predstavujúca 58 %. V dôsledku tlaku na verejné financie klesli verejné investície v EÚ z 3,4 % HDP v roku 2008 na 2,7 % v roku 2016. V mnohých členských štátoch sa zaznamenalo značné zníženie výdavkov podporujúcich rast. Keďže väčšina z týchto členských štátov má HDP na obyvateľa nižšie ako priemer EÚ, zníženie by mohlo viesť k tomu, že rozdiely v celej EÚ by sa v budúcnosti nezmenšili. Verejné investície boli základom rokovaní o súčasnom právnom rámci EŠIF. Jedným z hlavných cieľov bolo zvýšiť konzistentnosť medzi fondmi a európskou správou hospodárskych záležitostí s cieľom zabezpečiť, aby sa účinnosť výdavkov financovaných zabezpečila na základe zdravých hospodárskych politík. Z tohto dôvodu sa v článku 23 nariadenia (EÚ) č. 1303/2013 Komisii poskytuje: i) právomoc požadovať zmeny v programoch na riešenie priorít hospodárskej politiky, ktoré odporúčala Rada a ii) povinnosť pozastaviť finančné prostriedky v prípadoch neúčinných opatrení zo strany členského štátu na riešenie nadmerného deficitu verejných financií alebo nadmernej makroekonomickej nerovnováhy. V pracovnom dokumente útvarov Komisie sa posudzuje uplatňovanie tohto článku a vysvetľuje sa, prečo Komisia nepovažuje legislatívny návrh na jeho úpravu v tomto štádiu za potrebný (pozri kapitolu 5). 10.Kľúčová úloha politiky súdržnosti v oblasti verejných investícií znížila vplyv krízy Politika súdržnosti EÚ je hlavnou investičnou politikou, ktorá poskytuje finančné prostriedky zodpovedajúce 8,5 % štátnych kapitálových investícií v EÚ, čo je hodnota, ktoré v prípade EÚ-13 predstavuje 41 % a v prípade niekoľkých krajín viac ako 50 % (pozri graf 1). Tieto investície vytvárajú pridanú hodnotu na európskej úrovni tým, že prispievajú k: ·cieľu zmluvy týkajúceho sa znižovania rozdielov, najmä pokiaľ ide o príjem na obyvateľa a životnú úroveň, ako aj sociálnu inklúziu a pracovné príležitosti; ·európskym verejným statkom, ako sú inovácie a digitálna infraštruktúra, zručnosti, riešenie zmeny klímy, znižovanie rizika katastrof, prechod v oblasti energií a životného prostredia, investície do zdravotnej starostlivosti a sociálne investície, verejná a inteligentná doprava;

·účinkom presahovania pre krajiny, ktoré nie sú súčasťou politiky súdržnosti, vyplývajúcim z intenzívnejšieho obchodu a z cezhraničných, nadnárodných a medziregionálnych programov. Silnú pridanú hodnotu EÚ, pokiaľ ide o politiku súdržnosti, vyzdvihli mnohí rečníci v rámci fóra súdržnosti v júni 2017, ktorí zdôraznili, že pomohla menej rozvinutým regiónom v dobiehaní a všetkým regiónom v investovaní do priorít EÚ a riešení nových výziev. Vplyv politiky súdržnosti na ekonomiky EÚ je výrazný a vplyv investícií v dlhodobom horizonte narastá. Pre krajiny EÚ-12 (t. j. s výnimkou Chorvátska) sa v modeli QUEST odhaduje, že investície v období rokov 2007 – 2013 zvýšili ich HDP o 3 % v roku 2015 a podobné platí pre obdobie rokov 2014 – 2020 v súvislosti s HDP v roku 2023. Zdroj: Eurostat a REGIO Prispelo to k značnému zbližovaniu HDP na obyvateľa v týchto krajinách. V EÚ-12 vzrástlo financovanie z 54 % z priemeru EÚ v roku 2006 na 67 % v roku 2015. Okrem toho bolo priamym výsledkom programov na roky 2007 – 2013 vytvorenie 1,2 milióna pracovných miest v podporovaných podnikoch. Krajiny, ktoré nie sú podporované v rámci politiky súdržnosti, takisto využívajú presahovanie spôsobené investíciami v krajinách, ktoré sú podporované v rámci politiky súdržnosti, a to priamo (prostredníctvom predaja investičného majetku) aj nepriamo (prostredníctvom vyšších príjmov a teda aj zvýšeného objemu obchodu). Odhaduje sa, že príspevok programov na roky 2007 – 2013 bude do roku 2023 predstavovať plus 0,12 % HDP v krajinách, ktoré nie sú podporované v rámci politiky súdržnosti, pričom štvrtinu z toho spôsobujú účinky presahovania v súvislosti s výdavkami v krajinách podporovaných v rámci politiky súdržnosti. Tento jav je zreteľný najmä v Rakúsku a Nemecku z dôvodu ich úzkych obchodných vzťahov. V programoch na roky 2014 – 2020 sa plánuje podpora 1,1 milióna MSP, priamym výsledkom čoho bude vytvorenie ďalších nových pracovných miest v počte 420 000. Plánom programov je pomoc pri hľadaní práce pre viac ako 7,4 milióna nezamestnaných osôb a pomoc pre ďalších 2,2 milióna osôb do šiestich mesiacov po ukončení odbornej prípravy spolufinancovanej z programov. Programy navyše pomôžu získať novú kvalifikáciu viac ako 8,9 milióna ľuďom. Značné finančné prostriedky sa investujú do digitálnej ekonomiky, pričom suma 16 miliárd EUR je určená na vývoj elektronickej verejnej správy, služieb IKT a aplikácie pre MSP, vysokorýchlostné širokopásmové služby, inteligentné siete a inteligentné systémy distribúcie energie a veľké dátové centrá. Predpokladá sa, že tieto investície poskytnú širokopásmový prístup pre 14,5 milióna ďalších domácností. V rámci politiky súdržnosti sa realizujú významné investície do ochrany životného prostredia a energetickej efektívnosti. Plánuje sa pripojenie ďalších 17 miliónov ľudí k zariadeniam na úpravu odpadových vôd a ďalších 3,3 milióna ľudí k inteligentným sieťam a zároveň sa pomôže 870 000 domácnostiam so znížením spotreby energie. Okrem toho sa investíciami do dopravy odstránia problémové miesta, zníži sa čas cestovania a výsledkom bude viac mestských električiek a metier. V programoch sa plánuje obnovenie viac ako 4 600 km železničných tratí v rámci siete TEN-T, vybudovanie 2 000 km nových ciest v rámci siete TEN-T a vybudovanie alebo zlepšenie 750 km električkových liniek a liniek metra. V rámci politiky súdržnosti sa značne investuje aj do sociálnej infraštruktúry. Približne 6,8 milióna detí získa prístup do nových alebo modernizovaných škôl a zariadení starostlivosti o deti a 42 miliónov ľudí k zlepšeným službám zdravotnej starostlivosti. Pri programoch územnej spolupráce sa predpokladá, že do iniciatív cezhraničnej mobility sa zapojí 240 000 ľudí a do výskumných projektov 6 900 podnikov a 1 400 výskumných inštitúcií. Na obdobie rokov 2014 – 2020 bolo predstavených niekoľko opatrení na zlepšenie kvality investícií: ·ex ante kondicionality, ktoré sú predpokladmi pre programy a ktorými sa riešia závažné systémové nedostatky brániace účinným verejným investíciám. Viedli k urýchleniu prebiehajúcich reforiem a začatiu ďalších reforiem. Zároveň sa nimi posilnila administratívna kapacita na vykonávanie pravidiel EÚ týkajúcich sa verejného obstarávania, štátnej pomoci, právnych predpisov v oblasti ochrany životného prostredia a boja proti diskriminácii, ·inteligentná špecializácia, ktorá v súčasnosti predstavuje najkomplexnejšiu decentralizovanú, inovatívnu a priemyselnú politiku v Európe. Spája kľúčových aktérov – výskumnú obec, podniky, inštitúcie vysokoškolského vzdelávania, verejné orgány a občiansku spoločnosť – s cieľom usmerniť pomoc v súlade s miestnym potenciálom a príležitosťami na trhu. Cieľom je dosiahnuť kritickú masu, inovácie a posunúť sa vyššie v hodnotovom reťazci, ·väčší dôraz na výsledky, čo znamená, že v programoch sa musia stanoviť osobitné ciele, ktoré sa prenesú do jasných ukazovateľov výsledkov s cieľmi a referenčnými kritériami. V pravidelných správach sa ukazuje, či programy dosahujú svoje ciele, a kľúčové ukazovatele je možné sledovať online na otvorenej dátovej platforme s cieľom skontrolovať ich pokrok. K dispozícii je aj výkonnostná rezerva, ktorú možno uvoľniť v prípade splnenia vopred stanovených cieľov. Finančné prostriedky pridelené na projekty vybrané z programov na roky 2014 – 2020 až do júla 2017 predstavujú 39 % z celkovej dostupnej sumy. Napriek podobnosti s predchádzajúcim obdobím je vykonávanie pomalé, čo naznačuje, že sa treba ďalej zaoberať problémami v oblasti zjednodušovania a kapacít. Stále je príliš skoro na monitorovanie pokroku smerom k dosiahnutiu cieľov, ktorý sa prejaví až po ukončení viacerých projektov. 11.Politika súdržnosti a budúcnosť Európy