Smernica prispieva k zabezpečeniu rozsiahlejšieho a lepšieho vzájomného uznávania tým, že sa ňou od členských štátov vyžaduje, aby informovali Komisiu a ostatné členské štáty o akýchkoľvek návrhoch „technických predpisov“ pre výrobky pred ich prijatím do vnútroštátneho práva. To pomáha zabrániť vzniku nových prekážok v obchode vo forme „technických predpisov“ pred tým, ako budú prijaté, a to tak, že sa Komisii a členským štátom umožní overiť, či je príslušné technické pravidlo zlučiteľné s právnymi predpismi EÚ. Táto iniciatíva má iný, doplnkový cieľ. Zavádzajú sa ňou nápravné opatrenia s cieľom zabezpečiť, že, keď raz pravidlo nadobudne platnosť, uplatňuje sa správne a individuálne spôsobom, ktorý rešpektuje zásadu vzájomného uznávania.

Vzájomné uznávanie sa uplatňuje len pri cezhraničných situáciách, keď hospodársky subjekt chce v členskom štáte obchodovať s výrobkom, ktorý je v súlade s právnymi predpismi uvedený na trh v inom členskom štáte. Opatrenia samotných členských štátov nedokážu vyriešiť problémy súvisiace s uplatňovaním zásady vzájomného uznávania v rámci celého jednotného trhu. S cieľom dosiahnuť účinné uplatňovanie tejto zásady je potrebné vychádzať zo spoločných riešení, ktoré rovnako uplatňujú všetky vnútroštátne orgány. Len takýmito spoločnými postupmi možno zaručiť, že vnútroštátne orgány budú uplatňovať zásadu rovnakým spôsobom, vďaka čomu budú môcť podniky využívať výhodu rovnakého zaobchádzania bez ohľadu na krajinu, v ktorej sa pokúšajú svoj výrobok umiestniť na trh. Ponechaním procedurálnych aspektov uplatňovania zásady vzájomného uznávania na jednotlivých členských štátoch by sa táto zásada oslabila, keďže by sa spôsob vykonávania rozčlenil na 28 odlišných a potenciálne protichodných postupov. Na zabezpečenie účinného uplatňovania zásady sú preto primerané a odôvodnené opatrenia na úrovni EÚ. Povinnosťou EÚ je konať tak, aby bolo zabezpečené fungovanie jednotného trhu s tovarom. Podľa článku 26 ods. 2 ZFEÚ vnútorný trh zahrnie oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej je zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu v súlade s ustanoveniami zmlúv. Zákaz opatrení, ktoré majú účinok rovnocenný s kvantitatívnymi obmedzeniami dovozu tovaru, je jedným z hlavných princípov ZFEÚ (články 34 až 36).

Harmonizačné právne predpisy EÚ a vzájomné uznávanie sa v plnej miere vzájomne dopĺňajú. Voľný pohyb tovaru na vnútornom trhu je zabezpečený prostredníctvom spoločných pravidiel EÚ týkajúcich sa výrobkov (harmonizačné právne predpisy EÚ) a zásady vzájomného uznávania. Harmonizačné právne predpisy EÚ stanovujú spoločné požiadavky týkajúce sa spôsobu výroby výrobku. Harmonizačné právne predpisy EÚ, ktoré by sa vzťahovali na každý výrobok a aspekt výrobku, však nie sú uskutočniteľné ani žiaduce. Ide o nákladný a časovo náročný proces, pri ktorom je potrebné dosiahnuť rovnováhu medzi rozličnými prístupmi a ktorý by mal byť vyhradený pre tie výrobky a aspekty výrobkov, pri ktorých existujú významné prekážky voľnému pohybu v rámci jednotného trhu, ktoré nemožno odstrániť inak. V prípade, že neexistujú spoločné pravidlá EÚ alebo sa na výrobky spoločné pravidlá EÚ vzťahujú len čiastočne, členské štáty majú aj naďalej možnosť prijať vnútroštátne technické pravidlá určujúce požiadavky, ktoré musia výrobky spĺňať, pokiaľ ide o klasifikáciu, tvar, rozmery, označenie, balenie atď. Táto iniciatíva zabezpečuje, aby členské štáty v takom prípade konali v súlade článkami 34 a 36 ZFEÚ, a najmä so zásadou vzájomného uznávania.

Smernicou sa zabezpečuje, aby výrobky uvedené na trh EÚ boli bezpečné. Uplatňuje sa na neharmonizované spotrebiteľské výrobky. Aj tento návrh nariadenia sa vzťahuje na neharmonizovanú oblasť, zaoberá sa však situáciami, keď je zámerom príslušných orgánov členského štátu zamietnuť alebo zakázať uvedenie na trh alebo používanie neharmonizovaného spotrebiteľského výrobku, ktorý je v súlade s právnymi predpismi uvedený na trh v inom členskom štáte, a to z iných dôvodov, než je výlučne riziko pre zdravie a bezpečnosť spotrebiteľov. Je to napríklad v prípade, keď nie je dovolené uvedenie výrobku na trh z dôvodov, ktoré súvisia s jeho označením, rozmermi, zložením alebo balením, alebo z environmentálnych dôvodov.

Verejná konzultácia vo všetkých úradných jazykoch EÚ bola zverejnená na webovom sídle konzultácie na lokalite Europa. Konzultácia prebiehala od júna do septembra 2016. Počas verejnej konzultácie bolo prijatých 153 odpovedí. Výrazne boli zastúpené podniky (91), za ktorými nasledovali orgány členských štátov (45) a občania (17). Z výsledkov konzultácie je zrejmé, že napriek vysokej uvádzanej úrovni informovanosti o vzájomnom uznávaní väčšina respondentov stále považuje za potrebné informovanosť zvyšovať. Pokiaľ ide o prekážky fungovania vzájomného uznávania, podniky ako najzávažnejšiu prekážku uvádzali nedostatok rýchlych prostriedkov nápravy na napadnutie vnútroštátnych rozhodnutí o zamietnutí prístupu na trh a ďalej nedostatočnú komunikáciu medzi orgánmi. Pokiaľ ide o priority Komisie v súvislosti so vzájomným uznávaním, za najvyššiu prioritu podniky považovali potrebu účinných prostriedkov nápravy, zatiaľ čo členské štáty a občania sa prikláňali k zvyšovaniu informovanosti o vzájomnom uznávaní.

Napriek existencii zásady a prijatiu nariadenia je voľný pohyb tovaru v neharmonizovanej oblasti aj naďalej problematický hlavne v dôsledku nedostatočnej informovanosti a poznatkov, nedostatočnej právnej istoty a nedostatku dôvery a spolupráce medzi vnútroštátnymi orgánmi. Podniky stále čelia ťažkostiam pri prístupe na trh, aj keď sú ich výrobky uvedené na trh v súlade s právnymi predpismi v iných členských štátoch. Z tohto dôvodu často prispôsobujú svoje výrobky alebo sa vzdajú možnosti vstupu na nový trh. Z konzultácie so zainteresovanými stranami vyplýva, že úroveň informovanosti o vzájomnom uznávaní sa v priebehu rokov zvýšila, nie však dostatočne. Všetky zainteresované strany sa rovnako domnievajú, že je potrebné zvýšenie informovanosti, čo by malo byť jednou z hlavných priorít Komisie. Právna istota pri využívaní vzájomného uznávania aj naďalej zostáva významnou prekážkou voľného pohybu neharmonizovaných výrobkov a jednou z hlavných príčin váhavého prístupu podnikov a vnútroštátnych orgánov k oblasti vzájomného uznávania. Pokiaľ ide o administratívnu spoluprácu, z hodnotenia vyplýva potreba jej ďalšieho zlepšovania s cieľom uľahčiť uplatňovanie zásady vzájomného uznávania.

Hodnotenie fungovania vzájomného uznávania v oblasti tovaru, t. j. zásady vzájomného uznávania a nariadenia o vzájomnom uznávaní, sa zameriavalo na to, do akej miery sa dosiahli pôvodné ciele vzájomného uznávania, pokiaľ ide o účinnosť, efektívnosť, relevantnosť, súdržnosť a pridanú hodnotu EÚ. Na základe zistení je zrejmé, že vzájomné uznávanie je v oblasti tovaru stále relevantné a má potenciál prinášať EÚ pridanú hodnotu. Poskytuje príležitosť uvádzať na trh v iných členských štátoch výrobky, ktoré sú už uvedené na trh v súlade s právnymi predpismi inde. Fungovanie zásady vzájomného uznávania však nie je dostatočné. Väčšina podnikov, ktoré chcú predávať výrobky v inom členskom štáte, si overí pravidlá, ktoré sa v ňom uplatňujú, a pokiaľ im tieto pravidlá bránia v predaji výrobku, nespoliehajú sa na zásadu vzájomného uznávania, ale väčšina z nich prispôsobí výrobok daným pravidlám. V prípadoch, keď sa podniky pokúšajú oprieť o zásadu vzájomného uznávania, vnútroštátne orgány daným výrobkom často zamietnu prístup na trh. Pokiaľ ide o nariadenie, ktoré bolo prijaté s cieľom uľahčiť uplatňovanie zásady vzájomného uznávania, z hodnotenia vyplýva, že len málo hospodárskych subjektov sa domnieva, že od nadobudnutia účinnosti nariadenia došlo k uľahčeniu predaja výrobkov v iných členských štátoch. Jeho účinok bol mierny, pokiaľ ide o stanovené ciele, a to najmä preto, že ním zavedené procedurálne požiadavky sa ukázali ako nedostatočné na zabezpečenie jednoduchého, spoľahlivého a ľahko použiteľného uplatňovania zásady vzájomného uznávania. Malo obmedzený účinok aj pri zvyšovaní informovanosti o zásade vzájomného uznávania.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Fungovanie zásady vzájomného uznávania bolo predmetom externého hodnotenia, ktoré sa uskutočnilo v rokoch 2014 a 2015. Rozsah problému a vplyvy rôznych možností, o ktorých Komisia uvažuje, boli predmetom štúdie, ktorá sa uskutočnila v rokoch 2016 a 2017.

•Posúdenie vplyvu

Počas prípravy tejto iniciatívy sa vykonalo posúdenie vplyvu. Vyplýva z neho, že sa uskutočňuje menší objem obchodu, pokiaľ ide o výrobky, na ktoré sa vzťahuje vzájomné uznávanie. Z porovnania hodnoty vývozu v rámci EÚ s domácou spotrebou vidieť, že v prípade harmonizovaných výrobkov hodnota vývozu v rámci EÚ predstavuje 55 % domácej spotreby, zatiaľ čo v prípade neharmonizovaného a čiastočne harmonizovaného tovaru je to len 35 %. Je to spôsobené prekážkami, ktorým čelia podniky pri snahe o umiestnenie svojich výrobkov na trh na základe zásady vzájomného uznávania. Podnikom vznikajú v dôsledku nedostatočného vzájomného uznávania vysoké finančné náklady. Napríklad sa odhaduje, že náklady súvisiace s potrebou prispôsobiť výrobky príslušným vnútroštátnym predpisom v prípade, že dôjde k zamietnutiu vzájomného uznávania alebo sa vzájomné uznávanie pri prístupe na trh nepoužije, sú 1 000 až 150 000 EUR na výrobok a trh. Náklady súvisiace so stratenými príležitosťami, t. j. keď sa podniky vzdajú vstupu na trh v dôsledku odlišných vnútroštátnych predpisov, ktoré by vyžadovali prispôsobenie výrobkov, sa odhadujú v priemere na 10 000 až 500 000 EUR na výrobok a trh. Cieľom štúdie uskutočnenej pre Európsky parlament bolo pokúsiť sa odhadnúť mieru vplyvu necolných prekážok obchodu na vnútorný trh. Vyplynulo z nej, že obmedzenie takýchto prekážok by mohlo viesť k zvýšeniu obchodu v rámci EÚ o viac ako 100 miliárd EUR ročne. Okrem toho v období od roku 2008 do roku 2014 približne 0,89 milióna podnikov pôsobilo v neharmonizovaných sektoroch, čo predstavovalo viac ako 50 % celkového počtu aktívnych podnikov vo výrobnej ekonomike. Mikropodniky tvoria približne 87 % z týchto podnikov. Podľa správy Komisie o konkurencieschopnosti z roku 2014 sa len 14 % malých a stredných podnikov zapája do cezhraničného obchodu v rámci EÚ v porovnaní s 85,4 % veľkých výrobných podnikov.

Výbor pre kontrolu regulácie 7. apríla 2017 zaujal k posúdeniu vplyvu kladné stanovisko. Poukázal na celkovo dobrú prezentáciu správy a v rámci ďalšieho zlepšenia odporučil lepšie vysvetlenie výberu možností a možného spôsobu ich uplatňovania v praxi. V správe by sa takisto mali vyvodiť jasnejšie závery o tom, nakoľko bude mať očakávaný výsledok revízie vplyv na fungovanie vzájomného uznávania v praxi a prispeje k dobre fungujúcemu vnútornému trhu. A nakoniec by sa v nej mal lepšie posúdiť potenciál na zjednodušenie administratívy a zníženie zaťaženia. Odporúčania uvedené v tomto kladnom stanovisku boli zapracované do správy. Najmä boli lepšie objasnené rozličné možnosti a spôsoby ich vzájomnej interakcie. V správe sa podrobnejšie opisuje, ako sa tieto možnosti uplatňujú v praxi, pričom sa kladie dôraz na dôsledky preferovanej možnosti pre trh. V správe sa ďalej lepšie vysvetľuje, ako súčasné regulačné zaťaženia súvisia s nefunkčnosťou vzájomného uznávania, a jednoznačne sa v nej uvádza, ako preferované možnosti prispejú k jeho zníženiu. Súhrnný prehľad a kladné stanovisko výboru pre kontrolu regulácie sú dostupné tu: XXXXX.

Okrem možnosti 1 (súčasný stav) sa v tomto posúdení vplyvu uvažovalo o týchto možnostiach politiky:

možnosť 2 – právne nezáväzné opatrenia s cieľom zlepšiť fungovanie vzájomného uznávania (zvyšovanie informovanosti, odborná príprava, výmena úradníkov atď.),

možnosť 3 – minimálne legislatívne zmeny nariadenia (ES) č. 764/2008 (transparentnosť administratívnych rozhodnutí, používanie noriem EÚ, rozšírená úloha kontaktných miest pre výrobky),

možnosť 4 – komplexné legislatívne zmeny nariadenia (ES) č. 764/2008 (dobrovoľné vyhlásenie o vzájomnom uznávaní, mechanizmus na riešenie problémov, zdokonalené kontaktné miesta pre výrobky a spolupráca),

možnosť 5 – dobrovoľné predchádzajúce povolenie s uvedením na trh.

V počiatočnej fáze sa zamietla možnosť týkajúca sa zrušenia nariadenia a možnosť navrhnutia ďalších harmonizačných opatrení o špecifických základných požiadavkách vzťahujúcich sa na určité aspekty výrobkov, ako aj zavedenie vyhlásenia tretej strany o zhode.

Preferovaná je možnosť 4 [komplexné legislatívne zmeny nariadenia (ES) č. 764/2008], doplnená možnosťou 2 (právne nezáväzné opatrenia).

Možnosť 2 (právne nezáväzné opatrenia) podporovali všetky zainteresované strany, za účinnú ju však považovali len pri doplnení ďalšími komplexnými nástrojmi.

Možnosť 3 (minimálne legislatívne zmeny nariadenia) považovali členské štáty a hospodárske subjekty za potenciálne účinnú, ale v menšom rozsahu ako ostatné možnosti.

Možnosť 4 sa považovala za najúčinnejšiu pri dosahovaní cieľov politiky a znižovaní nákladov pre podniky.

Zainteresované strany sa zhodli na tom, že možnosť 5 (dobrovoľné predchádzajúce povolenie) nedokáže odstrániť existujúce prekážky vzájomného uznávania. Priniesla by najmä nárast nákladov. Napríklad sa odhaduje, že v sektore biocídnych výrobkov by boli administratívne náklady súvisiace s týmto postupom 18 až 20 miliónov EUR ročne.

Vzhľadom na komplexnosť a rôznorodosť výrobkov, na ktoré sa vzťahuje vzájomné uznávanie, je veľmi náročné uskutočniť kvantitatívne posúdenie prínosov. Kombinácia možnosti 4 s možnosťou 2 by priniesla zvýšenie informovanosti a znalostí o vzájomnom uznávaní spolu so zabezpečením právnej istoty pri uplatňovaní tejto zásady a zlepšením administratívnej spolupráce medzi členskými štátmi. Nielenže by sa viac hospodárskych subjektov dozvedelo o možnosti vstupu na nové trhy bez dodatočných zmien svojich výrobkov, ale systému by začali dôverovať aj tie hospodárske subjekty, ktoré o vzájomnom uznávaní vedeli, no zdráhali sa ho využívať. Obzvlášť by sa uľahčilo uvádzanie na trh výrobkov, ktoré sú uvedené na trh v súlade s právnymi predpismi v iných členských štátoch, a to vytvorením rámca pre efektívnejšie diskusie o tom, či výrobok môže alebo nemôže byť uvedený na trh na základe vzájomného uznania, a znížením rizika zamietnutia prístupu na trh. Podstatne by sa tak znížili náklady pre podniky v súvislosti s informáciami, prispôsobovaním, oneskoreným vstupom na trh a stratenými príležitosťami. Táto kombinácia možností by bola prínosom aj pre členské štáty, pretože by tak boli motivované k jednotnejšiemu a správnejšiemu uplatňovaniu zásady vzájomného uznávania. Zníženie prekážok obchodu (pozri vyššie) by vo všeobecnosti mohlo viesť k zvýšeniu obchodu v rámci EÚ o viac ako 100 miliárd EUR ročne.

Podobne je veľmi náročné uskutočniť kvantitatívne posúdenie nákladov preferovaných možností. V prípade hospodárskych subjektov sa náklady považujú za minimálne, čo platí aj v prípade dobrovoľného vyhlásenia o vzájomnom uznávaní, keď by podľa odhadov boli náklady v podobe minimálnej administratívne činnosti (na vyplnenie vyhlásenia by hospodársky subjekt potreboval v priemere 20 minút). Členské štáty a Komisia by znášali určité nevyhnutné náklady, ktoré možno odhadnúť takto: možnosť právne nezáväzných opatrení zahŕňa náklady súvisiace s organizáciou a koordináciou podujatí v oblasti informovanosti a odbornej prípravy (500 000 EUR), ako aj náklady súvisiace s programom výmeny úradníkov (100 000 EUR). Mechanizmus riešenia problémov prináša zvýšenie pracovného zaťaženia Komisie vzhľadom na zamestnancov, ktorí by sa zaoberali odvolaniami (3 až 4 dodatočné ekvivalenty plného pracovného času). Určité náklady v odhadovanej výške 1 200 000 EUR ročne súvisia aj so zvýšením administratívnej spolupráce medzi členskými štátmi.

•Regulačná vhodnosť a zjednodušenie

Iniciatíva je prepojená s programom REFIT vzhľadom na vplyvy na fungovanie vnútorného trhu v dôsledku nefunkčnosti vzájomného uznávania. Hodnotenie sa zameriavalo na možnosti zníženia regulačného zaťaženia. Dospelo sa k záveru, že to, že vzájomné uznávanie nie je správne funkčné, prestavuje de facto regulačné zaťaženie spôsobujúce prekážky obchodu. Akékoľvek snahy o zlepšenie fungovania vzájomného uznávania by preto viedli k zjednodušeniam pre podniky, napríklad k jednoduchšiemu prístupu na nové trhy. Zavedenie dobrovoľného vyhlásenia o vzájomnom uznávaní bude mať významný vplyv na zníženie administratívneho zaťaženia hospodárskych subjektov. Zefektívnením postupov na prístup na trh a komunikáciu s vnútroštátnymi orgánmi sa uľahčí prístup na trh, čím sa znížia náklady hospodárskych subjektov. Navyše sa vďaka lepšej spolupráci a komunikácii medzi orgánmi zvýši dôvera, v dôsledku čoho sa obmedzia oneskorenia pri posudzovaní tovaru na trhu.

4.VPLYV NA ROZPOČET