SK    SK SK 
SK    SK  EURÓPSKA KOMISIA 
Brusel, 8.3.2011 
SEK(2011) 289 v kone čnom znení 
PRACOVNÝ DOKUMENT ÚTVAROV KOMISIE 
 
ZHRNUTIE POSÚDENIA VPLYVU  
  
Sprievodný dokument k 
 
OZNÁMENIE KOMISIE 
EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A 
SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV 
 
Plán prechodu na nízkouhlíkové hospodárstvo do roku 2050 
 
{KOM(2011) 112 v kone čnom znení} 
{SEK(2011) 287 v kone čnom znení} 
{SEK(2011) 288 v kone čnom znení} 
 
SK 2   SK 1. VYMEDZENIE PROBLÉMU  
(1) EÚ si v záujme predchádzania nebezpe čným vplyvom stanovila za cie ľ obmedzi ť 
celosvetové dôsledky zmeny klímy tak, aby nára st teploty nepresiahol 2 °C. Tento cie ľ 
sa uviedol v Kodanskej dohode a znovu sa potvrdil v rámci UNFCCC v rozhodnutí zo 
16. zasadnutia konferencie zmluvných strán UNFCCC.  
(2) Podľa správy Medzivládneho panelu o zmene klímy (IPCC) z roku 2007 sú časné 
vedecké poznatky nazna čujú, že rozvinuté krajiny by do roku 2050 museli zníži ť svoje 
emisie skleníkových plynov (GHG) až o 80 až 95 % v porovnaní s úrov ňou emisií 
v roku 1990 s cie ľom obmedzi ť celosvetové dôsledky zmeny klímy tak, aby nárast 
teploty nepresiahol 2 °C v porovnaní s úrov ňou pred industrializáciou. Európska rada 
a Parlament schválili tento cie ľ ako cieľ EÚ v kontexte potrebného znižovania pod ľa 
IPCC v rozvinutých krajinách ako celku.  
(3) V rámci celej EÚ bolo po čas predchádzajúcich dvoch desa ťročí možné pozorova ť 
znižovanie emisií GHG (bez zoh ľadnenia emisií z využívania pôdy, zmien vo 
využívaní pôdy a lesného hospod árstva – LULUCF). Pod ľa odhadov Európskej 
environmentálnej agentúry (EEA) na rok 2009 sa úrove ň emisií ďalej znížila na 17 % 
pod úrove ň z roku 1990. Vrátane leteckej dopravy by toto zníženie bolo približne 
16 % pod úrov ňou z roku 1990, čo čiastočne spôsobila hospodárska kríza v roku 2009. 
(4) V súčasnosti Európa dováža približne 55 % primárnej energie. S obmedzením ťažby 
ropy a zemného plynu v Severnom mori sa do roku 2030 o čakáva zvýšenie tohto 
podielu na 57 %, a to aj v prípade úpl ného vykonávania klimaticko-energetického 
balíka. Hoci energetická závislos ť sama osebe nepredstavuje hospodársky problém, 
v oblasti energetiky existuje nieko ľko trendov, ktoré si vyžadujú pozornos ť. Po prvé, 
trendy poukazujú na pokra čujúci nárast dopytu po rope a zemnom plyne zo strany 
rozvíjajúcich sa ekonomík. Po druhé, i nvestície na strane ponuky nezodpovedajú 
zvyšujúcemu sa dopytu. Medz inárodná agentúra pre en ergiu odhaduje, že do roku 
2035 bude asi 75 % produkcie „konven čnej“ ropy musie ť pochádza ť z ropných polí, 
ktoré sa ešte len majú vybudova ť alebo objavi ť. Po tretie, celosvetové rezervy sa v 
mnohých prípadoch nachádzajú v geopoliticky nestabilných regiónoch a vlastnia ich 
štátne podniky, ktoré nedokážu vždy primerane zareagova ť na trhové sily. Európske 
hospodárstvo bude preto aj na ďalej vystavené vážnym rizikám súvisiacim s cenami 
energií, a to najmä odvetvie dopravy, ktorého závislos ť od dodávok ropy je vyššia ako 
90 %. Z tohto dôvodu sa v pláne zoh ľadňujú trendy a synergie v oblasti energetiky na 
posilnenie energetickej bezpe čnosti. 
(5) Rozvoj nízkouhlíkových t echnológií zohráva k ľúčovú úlohu z h ľadiska udržate ľného 
rastu a zamestnanosti. Bránia mu však nielen zlyhania trhu spojené s nezoh ľadnením 
externalít GHG, ale existuje aj problém v súvislosti s neistotou a šírením poznatkov vo 
všeobecnosti, ktorý by mohol vies ť k menším investíciám do výskumu a vývoja, ako 
by bolo potrebné. Okrem toho existuje aj problém, pokia ľ ide o uvádzan ie technológií 
na trh, ktoré si vyžadujú ve ľký objem kapitálu a vyzna čujú sa dlhým obdobím medzi 
investovaním a realizáciou. Z to hto dôvodu bude nevyhnutné posilni ť rozvoj 
nízkouhlíkových technológií a zrýchli ť krivku osvojovania si nových vedomostí čo 
možno nákladovo najefektívnejšie . Pre európske podniky je to ve ľká výzva, ale aj 
príležitosť. Pri vypracovávaní plánu pre nízk ouhlíkové hospodárstvo sa za k ľúčový 
aspekt považuje spôsob, akým  EÚ rozvíja svoje politiky v oblasti výskumu a vývoja, 
SK 3   SK demonštra čných činností a inovácií, akým vytvára rámcové podmienky na pomoc 
zavádzania technologických zmien a zaistenie  priaznivého postoja verejnosti a akým 
zvyšuje konkurencieschopnos ť širokej škály dôležitých výrobných odvetví priemyslu 
EÚ. 
(6) Prechod na nízkouhlíkové hospodárstvo významne ovplyv ňuje udržate ľné využívanie 
zdrojov nad rámec zdrojov energie, čo viedlo k hlavnej iniciatíve pre efektívne 
využívanie zdrojov v rámci stratégie Eur ópa 2020. Spolu s emisiami GHG z odvetvia 
energetiky sa zárove ň vo významnej miere znižujú aj emisie iných látok 
znečisťujúcich ovzdušie, čo znamená aj súvisiace prínosy pre zdravie. V pláne sa 
musia zoh ľadniť aj priemyselné procesy, vyu žívanie pôdy, postupy využívané v 
poľnohospodárstve a lesnom hospodárstve a ich vz ťah s výrobou a spotrebou potravín, 
krmív a vlákien (drevo, cel ulóza a papier ) a údržbou k ľúčových ekosystémových 
služieb (kvalita pôdy, dostupnos ť vodných zdrojov, biodiverzita). 
2. CIELE  
(7) Špecifickým cie ľom plánu pre nízkouhlíkové hos podárstvo v roku 2050 je poskytnú ť 
prehľad o tom, akým spôsobom by sa mal rozvíja ť politický rámec EÚ po čas 
nasledujúcich 10 rokov a ne skôr v záujme 1) zna čného zníženia emisií skleníkových 
plynov v súlade s vedeckými poznatkami pri sú časnom 2) obmedzovaní zranite ľnosti 
v prípade ropných šokov a iných otázok vyvoláv ajúcich obavy v oblasti energetickej 
bezpečnosti a 3) využívaní pr íležitostí na udržate ľný rast a zamestnanos ť (v súvislosti 
s novými nízkouhlíkovými technol ógiami) pri širšom zoh ľadnení aspektov 
udržateľnosti a efektívnosti využívania zdrojov. 
(8) Cieľom tohto posúdenia vplyvu je poskytnú ť informácie o všeobecných 
a odvetvových vývojových krivkách, základný ch požadovaných technologických a 
štrukturálnych zmenách, modeloch  investovania a nákladov a o ďalších vplyvoch, 
synergiách a kompromisoch súvisiacich so širšou agendou v oblasti udržate ľnosti 
a efektívnosti využívani a zdrojov. Jeho cie ľom je poskytnú ť tieto informácie na ú čely 
rozvoja európskych, vnútroštátnych a regioná lnych politík v oblasti zmeny klímy a 
špecifických odvetvových plá nov, na ktorých sa v sú časnosti pracuje, vrátane ur čenia 
míľnikov. 
3. OPIS METODIKY A SCENÁROV  
(9) Pri takom dlhom časovom rámci treba zoh ľadniť rozličné predpoklady, neistotu a 
rôzne udalosti, ku ktorým môže časom dôjs ť. V posúdení vplyvu sa preto rieši otázka, 
čo by musela EÚ urobi ť, aby dosiahla významné zníženie emisií v súlade s cie ľom 
zabezpečiť, aby nárast teploty nepr esiahol 2 °C pri rozli čných alternatívnych 
scenároch („scenáre eliminácie emisií uhlíka“ namiesto politických možností), ktoré sa 
navzájom odlišujú z poh ľadu kľúčových parametrov, napríklad typ celosvetových 
podmienok, vývoj celosvetových cien energie a tempo t echnologických inovácií. 
Scenáre zah ŕňajú ceny uhlíka ako nákladovo efek tívny politický stimul. Porovnaním 
výsledkov z rôznych scenárov možno vyvodi ť spoľahlivejšie závery o tom, akým 
spôsobom k ľúčové parametre ovplyv ňujú výsledky a akým spôsobom na seba 
navzájom pôsobia jednotlivé časti. 
SK 4   SK (10) Zníženie od 80 do 95 % pre rozvinuté kr ajiny, ktoré predstavuje rozpätie cie ľa 
uvedené v 4. správe IPCC o výsledkoch posúdenia, sa vz ťahuje na zníženie v rámci 
EÚ aj na využitie medzinárodných kreditov. S cie ľom posúdi ť rádovú hodnotu 
požadovaného zníženia v rámci EÚ do roku 2050 sa predkladá zhrnutie aktuálnych 
vedeckých poznatkov spolu s prognózami na  základe modelu POLES v súlade s 
cieľom udrža ť nárast teploty o menej ako 2 °C, teda zníži ť do roku 2050 celosvetové 
množstvo emisií na polovicu v porovnaní s rokom 1990. 
(11) Pri posudzovaní vplyvov znižovania em isií GHG sú dôležitým aspektom ceny 
fosílnych palív, ktoré ale prevažne ur čujú svetové trhy. Na ce ny fosílnych palív môžu 
mať navyše vplyv aj celosvetové opatrenia  v oblasti zmeny klímy. Vzájomné 
pôsobenie opatrení v oblasti klímy a cien fosílnych palív sa analyzovalo pomocou 
globálneho modelu POLES pros tredníctvom troch scenárov: 
• Celosvetový základný scenár : na celom svete sa do roku 2050 neprijmú žiadne 
ďalšie opatrenia v oblasti klímy.  
• Celosvetové opatrenia : vďaka celosvetovým opatreniam sa do roku 2050 zníži 
množstvo celosvetových emisií na polovicu v porovnaní s rokom 1990. 
• Nejednotné opatrenia : EÚ bude uplat ňovať stratégiu eliminácie emisií uhlíka, ale 
ostatné krajiny ju nebudú nenasledova ť. Budú plni ť len spodnú hranicu záväzkov 
podľa Kodanskej dohody do roku 2020 a v období po ňom už neprijmú žiadne 
ďalšie opatrenia. 
Tieto modelové prognózy sa rozšírili a doplnili o prognózy týkajúce sa emisií z 
celosvetového po ľnohospodárstva a zmien vo využív aní pôdy získané pomocou 
modelov GLOBIOM a G4M. 
(12) Na modelovanie pre EÚ sa použil m odel energetického systému PRIMES v 
kombinácii s modelom GAINS ur čeným na prognózy emisií iných látok ako CO 2 
v EÚ. Na úrovni EÚ sa pomocou mode lov G4M a GLOBIOM analyzoval aj vz ťah 
medzi emisiami z odvetvia energetiky a z LULUCF. Elimináciu emisií uhlíka stimulujú hlavne ceny uhlík a súvisiace s emisiami CO
2 a iných látok ako CO 2.  
(13) Predpokladané scenáre na úrovni EÚ:  
• Referenčný scenár, v ktorom sa odzrkad ľuje vykonávanie sú časných politík a 
pokračovanie ich uplat ňovania (t. j. klimaticko-en ergetický balík do roku 2020). 
• Niekoľko scenárov eliminácie emisií uhlíka, v ktorých sa odzrkad ľuje zníženie 
emisií v rámci EÚ o 80 % v roku 2050 v porovnaní s rokom 1990, s výnimkou 
jedného scenára nejednotných opatrení,  v prípade ktorého sa prijímajú ďalšie 
opatrenia na ochranu medzinárodne j konkurencieschopnosti energeticky 
náročných priemyselných odvetví.  
• Scenáre eliminácie emisií uhlíka sa rozlišujú pod ľa cien energie z fosílnych palív 
v súlade s výsledkami celosvetove j analýzy pomocou modelu POLES:  
– scenáre s nízkymi a pomerne stabilnými  cenami energie (ceny ropy v roku 2050 v 
reálnom vyjadrení vo výške približne 70 USD 2008/barel) – pravdepodobný výskyt 
v prípade celosvetových opatrení,  
SK 5   SK – scenáre s cenami ropy, ktoré sa postupne zdvojnásobia (zvýšenie na 127 
USD 2008/barel v roku 2050), rovnako ako v rámci referen čného scenára – 
pravdepodobný výskyt v prípad e nejednotných opatrení, 
– scenáre s do časným ropným šokom alebo pret rvávajúcimi vysokými cenami 
energie od roku 2030 (zdvojnásobenie ceny na 212 USD 2008/barel v roku 2030) – 
reálne riziko pretrváva v prípade nejednotných opatrení. 
• Scenáre eliminácie emisií CO 2 sa rozlišujú pod ľa predpokladov v oblasti 
technologického vývoja: 
– scenáre využívania ú činných technológií na vyjadre nie priaznivých predpokladov 
na rozvoj efektívnych a níz kouhlíkových technológií,  
– scenáre s „oneskoreným zav ádzaním technológií zachytáv ania a ukladania oxidu 
uhličitého (CCS)“ a scenáre „oneskorenej el ektrifikácie“ na posúdenie citlivosti 
v súvislosti s dostupnos ťou určitého technologického vývoja, 
– analýza citlivosti v prípade oneskorenýc h opatrení v oblasti klímy, ktorá 
predpokladá, že do roku 2030 sa neprijmú žiadne nové ani dodato čné politiky v 
oblasti klímy. 
(14) V budúcich zdokonalených modeloch by sa mohol zoh ľadniť samotný vplyv zmeny 
klímy, napríklad na výrobu a spotrebu v oblasti po ľnohospodárstva a energetiky. 
Vďaka zdokonalenému modelovaniu akumulácie energie a riešení inteligentných sietí 
by sa mohlo lepšie naplánova ť zavádzanie distrib uovanej výroby energie. 
4. VÝSLEDKY CELOSVETOVEJ ANALÝZY  
Celosvetové úsilie v oblasti znižovania emisií a príspevok EÚ  
(15) Z preskúmania najnovšej vedeckej literatúry a modelových prognóz pod ľa modelu 
POLES vyplýva, že v rámci EÚ by bolo do roku 2050 treba zníži ť emisie 
skleníkových plynov aspo ň o 75 %, 80 % alebo viac v porovnaní s rokom 1990.  
(16) Celosvetové úsilie v súlade s cie ľom zabezpe čiť, aby nárast teploty nepresiahol 2 °C, 
by znamenalo, že ďalšie rozvinuté krajiny by museli prija ť rovnako prísne opatrenia 
ako EÚ modelovaná prostred níctvom signálu o rovnakej cene uhlíka. Rozvíjajúce sa 
ekonomiky by tak urobili postupne, čo sa simuluje prostredníctvom postupného 
rozvíjania trhu s uhlíkom pri cenách uhlík a, ktoré by do roku 2030 dosiahli rovnakú 
úroveň v rozvinutých aj rozvíjajúcich sa kra jinách. Výsledkom je 80 % zníženie emisií 
GHG v rozvojových krajinách v roku 2050 v porovnaní s východiskovým stavom, 
pričom úrove ň emisií je rovnaká alebo dokonca ni žšia ako v roku 1990. To znamená, 
že v prípade celosvetových opa trení nie sú k dispozícii lacné medzinárodné kredity 
a rozsiahle kompenzácie nepredstavujú alte rnatívu k vnútroštátnym opatreniam. Cie ľ 
zníženia emisií o 80 až 95 % v EÚ sa bude musie ť splniť prevažne v rámci EÚ – aj 
z hľadiska nákladovej efektívnosti. Emisie na hlavu by sa postupne priblížili a 
absolútne rozdiely by sa do roku 2050 podstatne zmenšili, aj ke ď emisie na hlavu v 
rozvinutých krajinách  ostávajú vyššie. 
Prepojenie medzi opatreniami v oblasti kl ímy a svetovými cenami fosílnych palív 
SK 6   SK (17) Z analýzy pomocou modelu POLES vyplýva , že medzi celosvetovými opatreniami v 
oblasti zmeny klímy a budúcimi cenami fosílnych palív existuje vzájomné prepojenie. Zatiaľ čo podľa východiskových prognóz by boli ce ny ropy dvojnásobné, v kontexte 
celosvetových opatrení v oblasti klímy v roku 2050 by v porovnaní so sú časnosťou 
ostali stabilné. Prí činou tohto pomerného zníženia by bol znížený dopyt po energii a 
prechod na nízkouhlíkové palivá. Kont ext celosvetových opatrení v zásade 
charakterizujú nižšie ceny fosíl nych palív a vysoké ceny uhlíka. 
(18) Z analýzy vyplýva, že v kontexte nejednotný ch opatrení sa ceny ropy znížia len 
o 15 % v porovnaní s východiskovou úrov ňou. Tieto výsledky sú prevažne v súlade s 
Vyhliadkami svetovej energetiky na r ok 2010, ktoré vypracova la Medzinárodná 
energetická agentúra (IEA). Jej údaje poukazujú na jednozna čné riziká v oblasti 
energetickej bezpe čnosti hroziace v dôsledku kombi nácie zvyšujúceho sa dopytu, 
ťažkostí z h ľadiska ponuky a geopolitických rizí k v regiónoch vyvážajúcich ropu 
a zemný plyn. 
(19) Zmeny cien energetických zdrojov povedú k zmenám v príjmoch krajín vyvážajúcich 
tento tovar. Tieto dôsledky sa však dajú zvládnu ť. Podľa prognóz majú by ť ročné 
príjmy OPEC-u v nasledujúcich 20 rokoch v porovnaní s predchádzajúcimi 20 ove ľa 
vyššie, dokonca aj v prípade prij atia celosvetových opatrení.  
Svetový príspevok po ľnohospodárstva a lesného hospodárstva a prepojenie s bioenergiou 
(20) V rámci celosvetového úsilia v súlade s cie ľom zabezpe čiť, aby nárast teploty 
nepresiahol 2 °C, sa analyzoval aj príspevok po ľnohospodárstva a LULUCF 
a prepojenie s odvetvím energeti ky na celosvetovej úrovni, pri čom sa zoh ľadnila: 
a) potreba zaisti ť potravinovú bezpe čnosť z pohľadu narastajúcej svetovej 
populácie; 
b) cie
ľ EÚ týkajúci sa znižovania miery odles ňovania v celosvetovom meradle, 
a to najmä v rozvíjajúcich sa krajin ách, a zastavenia ubúdania celosvetovej 
lesnej plochy do roku 2030; 
c) úsilie znižova ť emisie z po ľnohospodárstva; 
d) zvýšená miera používania biomasy na  výrobu energie v prípade opatrení v 
oblasti zmeny klímy; 
e) fakt, že so zmenami pri prechode na potraviny náro čnejšie z h ľadiska emisií 
uhlíka sa stravovacie návyky nemenia v dôsledku lepších životných podmienok.  
Z analýzy vyplýva, že v oblasti po ľnohospodárstva a lesného hos podárstva možno dosiahnu ť 
uvedené požiadavky do roku 2050 v prípade, ak sa ur čia primerané stimuly. K ľúčovú úlohu 
však bude zohráva ť zlepšenie produktivity v celosvetovom meradle. Ak toto zlepšenie 
nemožno dosiahnu ť, uvedené ciele sa jednoducho nesplnia alebo ich bude možné splni ť len 
prostredníctvom zna čného zvýšenia cien potravín.  
Pomôcť by mohlo aj zvrátenie sú časného príklonu k strave náro čnejšej z h ľadiska emisií 
uhlíka. Táto možnos ť však nebola predmetom analýzy. V ďaka zmenám v životnom štýle a 
správaní by sa mohla zvýši ť pravdepodobnos ť splnenia cie ľov v oblasti zna čného zníženia 
SK 7   SK emisií, ako aj celková nákladová efektívnos ť opatrení tým, že by sa prispelo k úsiliu zabráni ť 
nákladnejším opatreniam na zmiernenie klímy v ďalších odvetviach. Oblas ťou, ktorá bude 
mať významný prospech z obmedzenia celosvet ovej zmeny klímy tak, aby nárast teploty 
nepresiahol 2 °C, bude biodiverzita, a to v ďaka zachovaniu tropických pralesov, ktoré sa 
vyznačujú veľmi mimoriadne bohatou biodiv erzitou. Je však potrebné dba ť na to, aby 
zvýšenie produktivity v odvetví po ľnohospodárstva/lesného hospodárstva neviedlo k 
obmedzeniu biodiverzity v iných oblastiach, k zvýšenému úbytku vodných zdrojov ani k iným 
environmentálnym problémom.  
5. VÝSLEDKY ANALÝZY EÚ 
Celkové vývojové krivky EÚ v oblasti znižovan ia emisií a príspevok jednotlivých odvetví  
(21) Z analýzy prognóz rôznych scenárov EÚ v oblasti eliminácie emisií uhlíka vyplýva, že 
cieľ dosiahnu ť do roku 2050 80 % zníženie v rámci EÚ v porovnaní s rokom 1990 je 
technicky uskuto čniteľný pomocou osved čených technológií v prípade, ak sa vo 
všetkých odvetviach bude uplat ňovať dostatočne silný stimul, pokia ľ ide o cenu uhlíka 
(v rozmedzí asi 100 až 370 EUR na tonu CO 2-ek do roku 2050). Na dosiahnutie tohto 
cieľa bude potrebné neustále výrazne inovova ť existujúce technológie. Možno ho však 
dosiahnuť aj bez zavádzania prelomových technol ógií, akými sú napríklad jadrová 
syntéza, vodíkové a palivové články či elektrická sie ť s rozsiahlym uplatnením 
akumulácie distribuovanej energie, a bez významných zmien životného štýlu 
(napríklad zmeny stravovacích návykov, podstatné zmeny v spôsoboch mobility). Takéto podmienky by mohli ešte viac u ľahčiť prechod na nízkouhlíkové hospodárstvo, 
ale neboli zahrnuté do analýzy vzh ľadom na neistotu spojenú s ich technickou a 
hospodárskou uskuto čniteľnosťou a na ťažkosti v prípade ich zah rnutia do nástrojov 
modelovania.  
(22) Napriek tomu, že v rámci rôznych s cenárov sa technologické predpoklady a 
predpokladané ceny fosílnych palív zna čne líšia, výsledky sú z poh ľadu rýchlosti 
zníženia emisií a jeho rozsahu výrazné, pri čom rozdiely na úrovni odvetví sú o nie čo 
väčšie. 
Zníženie emisií GHG v porovnaní 
s rokom 1990  2005 2030 2050 
Spolu  – 7 % – 40 až – 44 % – 79 až – 82 %
Odvetvia   
Energetika (CO 2) – 7 % – 54 až – 68 % – 93 až –
 99 % 
Priemysel (CO 2) – 20 % – 34 až – 40 % – 83 až – 
87 %1 
Doprava (vrátane leteckej dopravy, bez námornej dopravy) (CO
2) + 30 % + 20 až – 9 % – 54 až –
 67 % 
Doprava bez leteckej dopravy, bez 
námornej dopravy+ 25 % + 8 až –17 %  – 61 až –
 74 %  
Bytový sektor a služby (CO 2) – 12 % – 37 až – 53 % – 88 až –
 91 % 
                                                 
1 Tento údaj nezah ŕňa osobitný scenár s opatreniami, ktoré si vyžadujú nižšiu mieru zníženia emisií z 
energeticky náro čných priemyselných odvetví. 
SK 8   SK Poľnohospodárstvo (iné látky ako CO 2) – 20 % – 36 až – 37 % – 42 až –
 49 % 
Emisie iných látok ako CO 2  – 30 % – 71,5 až –
 72,5 % – 70 až –
 78 % 
 Zdroj: PRIMES, GAINS 
(23) V porovnaní s rokom 1990 sa celkové em isie GHG v roku 2030 znížia o približne 
40 % okrem prípadu vysokých cien ropy do roku 2030, čo by viedlo k zníženiu o 
44 %. Ďalšími čiastkovými opatreniami v rámci nízkonákladovej vývojovej krivky by 
bolo zníženie približne o 25 % do roku 2020 a asi o 60 % do roku 2040.  
(24) S rovnakými hospodárskymi stimulmi na zniž ovanie emisií pre všetky odvetvia by 
bolo aj na ďalej nákladovo efektívne, keby odvetvia zahrnuté so systému EÚ na 
obchodovanie s emisiami (ETS) prispievali vä čším dielom. V odvetviach zahrnutých 
do ETS by sa v porovnaní s rokom 2005 dosiahl o už približne 45 % zníženie emisií do 
roku 2030 a asi 90 % v roku 2050, zatia ľ čo v odvetviach nezahrnutých do ETS by 
toto zníženie emisií predstavovalo as i 25 % do roku 2030 a v porovnaní s rokom 2005 
takmer 70 % v roku 2050.  
(25) K najväčšiemu zníženiu emisií by došlo v odvetví energetiky. V podmienkach s 
podobnými hospodárskymi stimulmi pre všetky odvetvia v odvetví energetiky dochádza k rýchlej eliminácii emisií uhlíka prenikaním širokej škály nízkouhlíkových 
technológií [rôzne technológi e na výrobu energie z obnovite ľných zdrojov, jadrová 
energia, zachytávanie a ukladanie oxidu uhli čitého (CCS) po roku 2020] 
a prostredníctvom zvýšenej efektívnosti na strane dopytu, pri čom do roku 2030 by sa 
obvykle dosiahlo zníženie emisií vysoko nad 60 %. Do roku 2050 bude proces 
eliminácie emisií uhlíka v odvetví energetiky prakticky dokon čený.  
(26) Nadpriemerný príspevok v stredno- a dlhodobom horizonte možno dosiahnu ť aj 
v rámci bytového sektora a odvetvia služieb. K ľúčovými stimulmi na znižovanie 
emisií je výrazné obmedzenie potreby vykurovania v ďaka lepšej izolácii, vä čšej miere 
používania (nízkouhlíkovej) elektr ickej energie a energie z obnovite ľných zdrojov na 
vykurovanie budov, ako aj energeticky ú činnejším spotrebi čom.  
(27) V strednodobom horizonte dochádza v rámci priemyselných odvetví k eliminácii 
emisií uhlíka v menšej miere v porovnaní  s hospodárstvom ako celkom, ale ďalšie 
možnosti výrazného znižovania emisií ponúka najmä technológia CCS v priemyselnom meradle, hoci neskôr a ko odvetvie energetiky (po roku 2030).  
(28) Dve odvetvia, v ktorých sa v dlhodobejšom  horizonte nedosahuje úplná eliminácia 
emisií uhlíka, sú doprava a po ľnohospodárstvo.  
(29) V doprave možno pozorova
ť zvrátenie trendu zvyšovania em isií, ktorý bol typický pre 
predchádzajúcich 20 rokov. V roku 2030 sú v prípade vä čšiny scenárov emisie 
z dopravy (cestnej, železni čnej a vnútrozemskej vodnej dopravy) nižšie ako v roku 
1990, pričom v rámci scenára využívania ú činných technológií s referen čnými cenami 
fosílnych palív sa dosiahne zníženie o – 5 % a s nízkymi cenami fosílnych palív 
SK 9   SK zníženie o – 2 %. Najvä čšia miera zníženia by sa však dosiahla v období rokov 2030 
až 2050 a v prípade dopravy2 by dosiahla približne – 60 %. 
(30) V prípade po ľnohospodárstva je trend opa čný. Zníženie emisií v tejto oblasti je 
výrazné v období od sú časnosti do roku 2030, neskôr sú však ďalšie technické 
možnosti znižovania emisií GHG obmedzenejši e. Rovnako ako v iných odvetviach aj 
v tomto prípade ostáva priestor na ďalšiu analýzu vplyvov zmien v správaní na 
možnosti zmier ňovania emisií GHG.  
(31) Do roku 2030 dochádza aj k rýchlemu znižovaniu emisií iných látok ako CO 2, 
napríklad metánu zo skládok a priemyselných emisií N 2O, pričom neskôr sa emisie 
ďalej znižujú len v obmedzenej miere.  V odvetviach zahrnutých do ETS možno 
zníženie emisií iných látok ako CO 2 pozorova ť už v rámci referen čného scenára, zatia ľ 
čo v prípade ostatných odvetví (napríklad po ľnohospodárstvo, odpad a fluorované 
plyny) by boli potrebné ďalšie opatrenia nad rám ec existujúcich politík. 
Systémové náklady: ceny uhlíka, výdavky na investície a ceny fosílnych palív  
(32) V prípade všetkých scenárov sa ceny uhlíka zvyšujú z približne 50 až 60 EUR na tonu 
CO 2-ek na 100 až 370 EUR na tonu CO 2-ek v roku 2030 (150 až 200 EUR v prípade 
scenárov využívania ú činných technológií) v závislost i od zvolených parametrov 
v oblasti technológií a fosílnych palív. 
(33) Medzi cenami fosílnych palív a cenami uhlíka existuje jednozna čná nepriama úmera. 
Vyššie ceny fosílnych palív vyžadujú nižšie ceny uhlíka na elimináciu emisií uhlíka. Logicky to vyplýva zo skuto čnosti, že tvorba cien vo všeobecnosti ( či už 
prostredníctvom ceny uhlíka alebo samotných cien ener gie) je dôležitou hybnou silou 
znižovania emisií v dôsledku svojho vplyvu na dopyt po energii a na energetickú 
efektívnos ť. Prínosmi jasnej tvorby cien uhlíka sú vyššie ceny tých vstupov 
a procesov, pri ktorých vzniká najviac CO
2, a opätovné použitie príjmov v miestnom 
hospodárstve. To isté však neplatí vždy v prípade vysokých cien energie, a to najmä 
pokiaľ ide o EÚ, ktorá je vo ve ľkej miere závislá od dovozu fosílnych palív. 
(34) Takisto sa dospelo k záveru, že one skorené rozvíjanie a zavádzanie ur čitých 
technológií (CCS, elektrifikáci a), ako aj oneskorené opatrenia v oblasti klímy (žiadne 
ďalšie opatrenia pred rokom 2030) povedú v kone čnom dôsledku k podstatne vyšším 
cenám uhlíka a celkovo vyšším nákladom a zníženým úsporám palív. Zdôraz ňuje sa 
tak kľúčový význam:  
• výskumu a vývoja a v časného zavádzania nízkouhlíkových technológií ako 
prostriedku znižovania cel kových nákladov a posil ňovania pozitívneho postoja 
verejnosti k ur čitým technológiám, 
• potreby pokra čujúceho, ale postupného znižovania emisií, aby sa predišlo tomu, 
že oneskorená snaha dohna ť zameškané povedie k náhlemu podstatnému zvýšeniu 
cien uhlíka.  
                                                 
2 Tento údaj nezah ŕňa emisie NOx z leteckej dopravy ani iné nepriame vplyvy leteckej dopravy na 
potenciál globálneho otep ľovania. 
SK 10   SK (35) Najvýznamnejším záverom v prípade všet kých scenárov eliminácie emisií uhlíka je 
výrazný prechod z nákladov na palivá (prevádzkové náklady) na investi čné náklady 
(kapitálové náklady). Treba uvies ť, že z h ľadiska celého hospodárstva smerujú 
investičné náklady prevažne do domáceho hospodá rstva, prinášajú zvýšenú pridanú 
hodnotu a zvyšujú produktivitu v mnohýc h výrobných odvetviach (automobilový 
priemysel, výroba elektrickej energie, priemyselné a sie ťové zariadenia, energeticky 
účinné stavebné materiály, odvetvie výstavby at ď.), zatiaľ čo náklady na palivá 
vzhľadom na zna čnú závislos ť EÚ od dovozu fosílnych palív smerujú vo ve ľkej miere 
do tretích krajín. 
(36) V prípade scenárov využívania ú činných technológií sú ro čné investície do roku 2040 
až 2050 priemerne asi o 550 miliárd EUR vyššie ako v prípade referen čného scenára. 
Ak sa tento údaj sp riemeruje na 40-ro čné obdobie, nárast investi čných nákladov 
dosahuje približne 270 miliárd EUR ro čne, a to v prípade celosvetových aj 
nejednotných opatrení. 
(37) Na druhej strane nárast i nvestícií vedie k rovnako ve ľkému zníženiu nákladov na 
palivá. V prípade referen čného scenára sa náklady na palivá zvýšia v priemere 
z približne 900 miliárd EUR ro čne v období rokov 2010 až 2020 na asi 1 400 miliárd 
EUR v období rokov 2040 až 2050. Pri referen čných cenách energie sa v ďaka 
eliminácii emisií uhlíka znižujú náklady na palivá o takmer 350 miliárd EUR ro čne v 
období rokov 2040 až 2050. V prípade celosvetovýc h opatrení je zníženie nákladov na 
palivá v porovnaní s referen čným scenárom samozrejme ešte vä čšie a dosahuje úspory 
vo výške viac ako 600 miliárd EUR ro čne v období rokov 2040 až 2050 v ďaka 
spojenému ú činku úspor fosílnych palív a nižš ích cien fosílnych palív. Z poh ľadu 
celého 40-ro čného obdobia je priemerné ro čné zníženie nákladov na palivá v 
porovnaní s referen čným scenárom v rozpätí od 175 miliárd EUR (nejednotné 
opatrenia – referen čné ceny energie) do 320 miliárd EUR (celosvetové opatrenia – 
nízke ceny fosílnych palív) za predpokladu, že  nedôjde k oneskoreniu elektrifikácie 
dopravy. 
(38) Ropný šok alebo vysoké ceny fosílnych palív by v prípade referen čného scenára viedli 
k zvýšeniu požadovaných investi čných nákladov približne o 100 miliárd EUR ro čne. 
V prípade scenárov eliminácie emisií uhlíka však k takémuto ú činku nedochádza. 
Náklady na palivá sú v pr ípade scenárov eliminácie emisií uhlíka v kombinácii 
s vysokými cenami fosílnych palív nižšie ako v prípade referen čného scenára 
v kombinácii s vysokými cenami fosílnyc h palív. V prípade scenára s vysokými 
cenami fosílnych palív je zvýšenie investi čných nákladov na opatren ia v oblasti klímy 
viac ako vyvážené znížením nákladov na palivá. 
(39) Nárast kapitálových nákladov na nízkouhlíkové technológie je prízna čný pre všetky 
odvetvia (elektrická energia, priemyselné odvetvia, doprava a zast avané prostredie), 
ale v absolútnom vyjadrení nemožno najvä čší nárast investícií pozorova ť v oblasti 
výroby elektrickej energie, sie ťovej infraštruktúry ani priemyslu, ale v oblasti 
technológií na strane dopytu v rámci odvetvia dopravy (hlavne automobily) 
a zastavaného prostredia (energeticky ú činné stavebné mate riály a komponenty, 
tepelné čerpadlá, spotrebi če atď.). Tieto technológie a zariadenia, ktoré by mali 
najväčší prospech z eliminácie emisií  uhlíka, poskytuje najmä podnikate ľský sektor. 
(40) Veľkosť a zloženie kapitálových nákladov, ktoré bude nutné vynaloži ť na 
nízkouhlíkové technológie  v nasledujúcich desa ťročiach nasto ľujú dôležitú  politickú 
SK 11   SK otázku: ako možno odstráni ť prekážky financovania (ktoré existujú napriek výrazným 
stimulom na znižovanie emisií CO 2), najmä z h ľadiska koncových používate ľov 
dopravy a budov? V záujme mobilizácie sú kromných investícií do nízkouhlíkových 
technológií budú potrebné inova čné finančné a fiškálne nást roje ako zvýhodnené 
pôžičky, granty na pokrytie časti investícií do nízkoe nergetických technológií, 
a daňové úľavy. Okrem toho by sa v rámci rozpo čtu EÚ prevažná časť finančných 
prostriedkov na regionál ny rozvoj musela použi ť na politické nástroje, ktoré 
mobilizujú zdroje súkromného sektora. 
Zdroje energie, energetická efektívnos ť a energetická bezpe čnosť  
(41) V prípade scenárov eliminácie emisií uhl íka by sa výrazne zlepšila efektívnos ť 
využívania zdrojov energie EÚ a znamenala by aj prínosy z h ľadiska energetickej 
bezpečnosti súvisiace najmä s nižšou spotreb ou fosílnych palív a nižším objemom 
dovozu. Celková spotreba primárnej energi e by sa v porovnaní s viac ako 1 800 Mtoe 
v roku 2005 znížila na 1 650 Mtoe v r oku 2030 a asi 1 300 Mtoe v roku 2050. 
Využívalo by sa viac domácich zdrojov energie, najmä obnovite ľných zdrojov, a 
celkový objem dovozu energie by v porovnaní  s rokom 2005 klesol do roku 2050 o 
viac ako polovicu. Od roku 2025 by to viedlo k úplnému zvráteniu trendu zvyšovania 
závislosti od dovozu palív, ktorá by sa do roku 2050 znížila na menej ako 35 %. Náklady na dovoz ropy by do roku 2050 v porovnaní so sú časným stavom klesli 
minimálne na polovicu a v porovnaní s referen čným scenárom by sa znížili asi o 80 %, 
čo zodpovedá minimálne 400 miliardám EUR. 
(42) Treba uvies ť, že táto znížená úrove ň spotreby primárnej energie je v prvom rade 
výsledkom technologických zmien na  strane dopytu, a nie obmedzených 
energetických služieb: najprv v ďaka energeticky hospodárnejším budovám a 
energeticky ú činnejším systémom vykurovania a voz idlám, ktoré neskôr posilní 
elektrifikácia v doprave a vykurovaní . Tieto odvetvia spájajú vysoko ú činné 
technológie na strane dopyt u (hybridné vozidlá s možnos
ťou napojenia na elektrickú 
sieť, elektrické vozidlá, tepelné čerpadlá) s odvetvím energe tiky prevažne bez emisií.  
(43) Splnenie cie ľa dosiahnu ť v roku 2020 20 % úspory energie umož ňuje EÚ zníži ť do 
roku 2020 emisie o 25 % alebo viac. 
(44) Vďaka eliminácii emisií uhlíka sa zna čne obmedzia riziká spojené s bezpe čnosťou v 
oblasti fosílnych palív, ale rozsiahla elek trifikácia v kombináci i s decentralizovanou 
výrobou zah ŕňa ďalšie výzvy a príležitosti. Podrobne jšia analýza týchto aspektov sa 
uvedie v Pláne pre oblas ť energetiky na rok 2050. 
Odvetvie energetiky 
(45) Zatiaľ čo vo všetkých odvetviach dochádza k výraznému znižovaniu kone čnej 
spotreby energie, spotre ba elektrickej energie do roku 2050 stále narastá, čo je 
výsledok dvoch protichodných trendov:  
• zvyšovanie efektívnosti na strane dopytu,  
• narastajúci dopyt (hlavne po roku 2025) v odvetví vykurovania a dopravy v 
dôsledku rozsiahleho uplat ňovania efektívnych techno lógií na strane dopytu 
(napríklad hybridné vozidlá s možnos ťou napojenia na elektrickú sie ť, elektrické 
vozidlá, tepelné čerpadlá). 
SK 12   SK Tempo nárastu je však stále podobné  ako pri historických trendoch z 
predchádzajúcich 20 rokov, a to aj napriek tomu, že zna čná časť odvetvia dopravy a 
vykurovania postupne prechádza z ropy a zem ného plynu na elektrickú energiu.  
(46) Na strane ponuky sa podiel nízkouhlíkových te chnológií v rámci štruktúry zdrojov na 
výrobu elektrickej energie (obnovite ľné zdroje, fosílne palivá  + CCS, jadrová energia) 
rýchlo zvyšuje: zo 45 % v sú časnosti na približne 60 % v roku 2020 (ako výsledok 
úplného vykonávania klimaticko-energetick ého balíka) a na 75 až 80 % v roku 2030 
až na takmer 100 % v roku 2050. Ke ďže sú pre nízkouhlíkové technológie v oblasti 
elektrickej energie prízna čné vyššie kapitálové náklady a nižšie náklady na palivá, 
investičné náklady do výroby aj do rozš irovania siete sú vysoké. Pokia ľ ide o iné 
odvetvia, k ľúčovou politickou otázkou je, ako čo najlepšie zabezpe čiť tieto investície. 
Doprava  
(47) Jedným z hlavných faktorov, ktoré prispievaj ú k eliminácii emisií uhlíka v doprave, je 
energetická efektívnos ť. Z analýzy vyplýva, že až do r oku 2025 a napriek neustálemu 
nárastu dopravných služieb je zdokonalená efektívnos ť vozidiel hlavným stimulom 
zvrátenia trendu zvyšovania emisií GHG, v ďaka ktorému by sa v roku 2030 dali 
emisie GHG z pozemnej dopravy zníži ť pod úrove ň z roku 1990. Napríklad v prípade 
osobných automobilov toto zlepšenie efektívnosti v ďaka postupnej hybridizácii 
prekračuje rámec sú časných právnych predpisov v oblasti CO 2 a vozidiel po roku 
2020. 
(48) Zatiaľ čo hybridizácia zohráva významnú úlohu z h ľadiska zvýšenej efektívnosti až do 
roku 2025, z technologického h ľadiska je takisto k ľúčovým krokom na umožnenie 
prechodu na elektromobilitu (vozidlá na elektrický pohon) po roku 2025. V prípade osobných automobilov ide o k ľúčovú technológiu, ktorá umož ňuje veľmi podstatné 
zníženie emisií v odvetví dopravy po roku 2030. V oblasti leteckej dopravy a v menšej 
miere v oblasti ťažkých úžitkových vozidiel by výz namnejšiu úlohu zohrávali 
biopalivá, a to najmä po roku 2030.  
(49) V oblasti leteckej dopravy sa významnou technológiou na znižovanie emisií GHG 
stávajú najmä po roku 2030 biopalivá. V oblasti cestnej dopravy pripadá najvä čší 
nárast v objeme použitých biopalív na obdobie do roku 2020 v záujme splnenia cie ľa 
dosiahnuť 20 % podiel energie z obnovite ľných zdrojov a osobitného cie ľa dosiahnu ť 
10 % podiel energie z obnovite ľných zdrojov v odvetví dopravy. Po roku 2020 až do 
roku 2050 by absolútny nárast pokra čoval, ale v prípade úspešného preniknutia 
elektromobility na trh by ostal nižší ako v období rokov 2005 až 2020. V opa čnom 
prípade by sa v záujme dosiahnutia rovna kej úrovne zníženia musela posilni ť úloha 
biopalív, čo by mohlo vies ť k zvýšenému tlaku na využívanie pôdy (vrátane emisií 
z využívania pôdy), biodiverzitu, vodné hosp odárstvo a životné prostredie vo 
všeobecnosti, aspo ň za predpokladu, že by sa použív ali biopalivá, na ktorých 
produkciu je nutné využíva ť pôdu. 
(50) V prípade všetkých analyzovaných scenárov existuje len malý vplyv na celkový dopyt 
po doprave. To je s časti spôsobené rámcom pre model ovanie, ktorý sa zameriava na 
zníženie emisií GHG a nezah ŕňa špecifické dopravné politiky, ktoré umož ňujú 
efektívnejší systém dopravy, prechod na in é druhy dopravy a zníženie rôznych typov 
externalít ako napríklad pre ťaženie a zne č
istenie ovzdušia, ktoré môže vies ť k ďalším 
SK 13   SK vedľajším prínosom v zmysle zníženia emisií.  Podrobnejšia analýza týchto aspektov sa 
uvedie v posúdení vplyvu v rámc i Bielej knihy o doprave. 
(51) Porovnanie jednotlivých scenárov poukazuje na jednozna čné prepojenie medzi 
znižovaním emisií GHG v odvetví dopravy a v odvetví energetiky. Ak odvetvie 
dopravy dosahuje vä čšie zníženie emisií GHG prostredníctvom elektromobility, 
zvyšuje sa spotreba elektrickej energie, čo by malo vplyv na množstvo emisií v oblasti 
elektrickej energie. Takže aj ke ď odvetvie dopravy nie je sú časťou ETS, postupom 
času by malo čoraz väčší vplyv na vývoj v rámci EU ETS.  
Zastavané prostredie  
(52) Na spotrebe energie v tomto odvetví sa najviac podie ľajú vykurovanie a chladenie 
(dve tretiny) a ohrev vody a varenie (viac ako 20 %), po ktorých nasleduje prevažne 
osvetlenie a elektrické spotrebi če.  
(53) V tejto oblasti možno pozorova ť podobné k ľúčové trendy ako v odvetví dopravy. V 
prvom rade sa znižuje celkový dopyt po energii: pokia ľ ide o efektívnos ť, zvyšuje sa 
najmä energetická hospodárnos ť budov, ke ďže sa za čínajú používa ť hlavne 
technológie energeticky pasívnych domov a vo ve ľkej miere sa zlepšuje energetická 
hospodárnos ť existujúcich budov prostredníctvom rekonštrukcie. To znamená dos ť 
značné investície, ktoré možno časom získa ť späť vďaka zníženým nákladom na 
energiu. K ľúčovou politickou otázkou je to, ako možno prekona ť počiatočné prekážky 
financovania.  
(54) Rovnako ako v odvetví dopravy aj v tejto oblasti možno v zmysle používaných palív 
pozorovať významný presun z ropy, zemného plynu a uhlia na elektrickú energiu a 
palivá z obnovite ľných zdrojov. Ú činné tepelné čerpadlá zohrávajú dôležitú úlohu, 
pretože umož ňujú zvyšova ť účinnosť pri konečnom využívaní energie, ako aj znižova ť 
náročnosť palív z h ľadiska emisií uhlíka využívaním geotermálnej energie a 
elektrickej energie. Okrem toho sa fosílne palivá do zna čnej miery nahrádzajú 
bioplynom, biomasou a solárnym vykurovaním.  
Priemysel  
(55) V prípade scenára využívania ú činných technológií by nákladovo efektívny príspevok 
energeticky náro čných priemyselných odvetví v roku 2030 priniesol 35 % zníženie 
emisií a v roku 2050 85 až 90 % zníženie . Tento potenciál je kombináciou ďalšieho 
znižovania energetickej náro čnosti a uplat ňovania CCS v prípade zvyšných emisií CO 2 
z energeticky náro čných priemyselných odvetví (nap ríklad emisie z procesov 
v odvetví ocele a cementu) od roku 2035.  
(56) V kontexte nejednotných opatrení, ke ď EÚ zníži emisie v ove ľa väčšej miere ako iné 
krajiny, ur čité odvetvia získajú dodato čné investície do širokej škály nízkouhlíkových 
technológií a lepšiu  konkurencieschopnos ť vďaka výhode „prvého ponúkajúceho“.  
(57) Posudzoval sa však aj vplyv ambicióznejš ej politiky v oblasti klímy na energeticky 
náročné priemyselné odvetvia. Výsledky predchádzajúceho makroekonomického 
modelovania sa prehodnotil i a aktualizovali na podmienky až do roku 2030. Potvrdilo 
sa, že vplyv na úrove ň produkcie energeticky náro čných priemyselných odvetví je 
obmedzený a že bezodplatné pride ľovanie emisných kvót chráni energeticky náro čné 
priemyselné odvetvia zahrnuté do ETS, a to aj v prípade, že by EÚ plnila 
SK 14   SK ambicióznejšie ciele v podmienkach, v ktorých ostatné regióny vyvinú menej 
intenzívne úsilie.  
(58) V prípade energeticky náro čných priemyselných odvetví si uvedený potenciál 
znižovania emisií po roku 2035 vyžaduje ro zsiahle zavádzanie technológie CCS, 
ktorej jediným skuto čným prínosom je zníženie emisií GHG a ktorá prináša dodato čné 
investície, ale aj vyšši e prevádzkové náklady.  
(59) Analyzuje sa preto alternatívny scenár , v rámci ktorého by energeticky náro čné 
priemyselné odvetvia podliehali požiadavkám menšieho znižovania emisií: úrove ň 
priemyselných emisií je bližšie k výsledkom referen čného scenára, a do roku 2050 
nedosahuje zníženie o – 86 %, ale pribli žne o – 50 %, a to najmä z toho dôvodu, že 
technológia CCS by sa nestala hlavnou t echnológiou v prípade emisií súvisiacich s 
procesmi. V prípade takéhoto scenára by energeticky náro čné priemyselné odvetvia 
nemuseli znáša ť dodatočné náklady týkajúce sa zavádzania CCS, ktoré by v opa čnom 
prípade vzrástli na viac ako 10 miliárd EUR ro čne v poslednom desa ťročí.  
Poľnohospodárstvo a emisie iných látok ako CO 2 
(60) V období rokov 1990 až 2005 sa emisie iných látok ako CO 2 znížili o štvrtinu, teda 
podstatne rýchlejšie ako emisie CO 2. V súčasnosti viac ako polovicu celkového 
množstva emisií iných látok ako CO 2 tvoria emisie z po ľnohospodárstva (N 2O a 
metán).  
(61) Emisie iných látok ako CO 2, ktoré nepochádzajú z oblasti po ľnohospodárstva, sa majú 
podľa prognóz výrazne zníži ť, a to najmä pred rokom  2030. Hlavnými dôvodmi sú: 
zníženie emisií N 2O z priemyselných odvetví zahrnut ých do ETS, zníženie emisií 
metánu v dôsledku úplného vykonávania smernice o skládkach, zníženie emisií HFC3 
a zníženie emisií metánu v odvetví ba níctva, energetiky a priemyslu.  
(62) Vďaka dodato čným opatreniam sa emisie z po ľnohospodárstva môžu aj na ďalej 
znižovať až do roku 2030, pri čom tento trend sa po roku 2030 spoma ľuje. 
Poľnohospodárstvo s emisiami na úrovni približne 330 miliónov ton v roku 2050 (teda 
o tretinu menej ako v roku 2005) predstavuje asi tretinu zvyšných emisií z celkového 
množstva EÚ v roku 2050, čiže trojnásobne vyšší pod iel ako v roku 2005. Táto 
skutočnosť poukazuje na významnú úlohu, ktorú po ľnohospodárstvo zohráva pri 
eliminácii emisií uhlíka. Ak by emisie do roku 2050 neklesli o tretinu v porovnaní s 
rokom 2005, ostatné odvetvia by museli vyvinú ť ešte väčšie úsilie.  
(63) Zároveň s rastúcim celosvetovým dopytom po  potravinách a zmenou stravovacích 
návykov, ktoré vykazujú čoraz zrete ľnejší príklon k strave náro čnejšej z h ľadiska 
emisií uhlíka, z analýzy jednozna čne vyplýva, že znižovanie emisií 
z poľnohospodárstva má svoje hranice. Potenciálne dôležitým prvkom, ktorý sa 
nezahrnul do kvantitatívneho posúdenia, je  možný vplyv zmien správania, ktoré by 
zvrátili sú časný príklon k strave náro čnejšej z h ľadiska emisií uhlíka. V dlhodobom 
horizonte by prechod na zdravšie  stravovanie mohol výrazne zníži ť emisie metánu a 
oxidov dusíka a mohol by pozitívne ovplyvni ť požiadavky na využívanie pôdy. 
Využívanie pôdy, zmena vo využívaní pôdy a lesné hospodárstvo 
                                                 
3 Nariadenie o fluorovaných plynoch a smernica o mobilných klimatiza čných systémoch vo vozidlách. 
SK 15   SK (64) Významnú zložku zvýšeného podielu energie z obnovite ľných zdrojov, ktorý sa 
predpokladá na nasledujúce desa ťročia, bude tvori ť energia z biomasy. V prípade 
referenčného scenára sa objem výroby bioe nergie v období rokov 2010 až 2050 viac-
menej zdvojnásobuje. V prípade scenára eliminácie emisií uhlíka sa v tom istom 
období tento objem viac ako strojnásobuje. Vä čšia ponuka biomasy pochádza hlavne 
zo zvýšeného objemu výroby biopalív z po ľnohospodárskych plodín, intenzívnejšieho 
využívania zvyškov po ľnohospodárskych plodín, drevnej biomasy a odpadových 
materiálov.  
(65) Väčší dopyt po bioenergii bude ovplyv ňovať spôsob využívania pôdy v EÚ, ktorému 
do určitej miery konkurujú iné použitia ako výroba potravín a krmív či výroba papiera 
a produkcia dreva. Samotná výroba by navyše mohla ma ť vplyv na emisie GHG v EÚ 
v prípade zmeny 1) požadovaných vstupov v po ľnohospodárstve, ktoré by mohli 
zvýšiť množstvo emisií (napríklad vä čšia miera používania hnojív v 
poľnohospodárstve), 2) využívania pôdy, ktorá vedie k čistému zvýšeniu emisií 
skleníkových plynov (napríklad zmeny v miere odles ňovania alebo zales ňovania či 
premena pôdy s trávnymi porastmi na úrodnú pôdu) a 3) post upov správy lesného 
hospodárstva, čím sa mení množstvo emisií a schopnos ť absorpcie spravovaných lesov 
(napríklad zmena cyklov zberu úrody).  
(66) V Európe využívanie pôdy, zmena vo využívaní pôdy a lesné hospodárstvo vedú 
k čistému zachytávaniu a ukladaniu oxidu uhli čitého, a to najmä v lesoch. Predpokladá 
sa, že časom sa toto čisté úložisko výrazne zmenší v dôsledku starnutia lesov a 
väčšieho objemu zberu na výrobu bioenergie a papiera a produkciu dreva. Postupným 
znížením zvýšeného dopytu po neošetrenom  dreve (napríklad prostredníctvom 
recyklácie organického odpadu, papiera a výr obkov z dreva) by sa toto zníženie 
funkcie čistého úložiska časom oslabilo. 
(67) Miera neistoty je ve ľká a medzi odvetvím energetiky, lesného hospodárstva 
a poľnohospodárstva existujú komplexné vzájomné vz ťahy, a to aj na svetovej úrovni. 
Dopyt EÚ po bioenergii sa s časti uspokojí aj prostredníctvom dovozu, čo by v rámci 
EÚ viedlo k menším vplyvom, ale k potenciálne vä čším vplyvom v tretích krajinách. 
Je zrejmé, že táto otázka si vyžaduje ďalšiu pozornos ť a preskúmanie. Zvýšenie 
produktivity v po ľnohospodárstve by zohrávalo ve ľmi významnú úlohu pri 
zabezpečovaní toho, aby sa tento nárast objemu bioenergie mohol uskuto čniť bez 
príliš negatívnych vplyvov na iné kone čné použitia produktov lesného hospodárstva či 
poľnohospodárstva. Napokon sa zvýšená pozornos ť bude musie ť venovať aj vplyvu 
zmien v postupoch riadenia na biodiverzitu.  
Vplyv na zamestnanos ť 
(68) Z hľadiska zamestnanosti sa predpokladá, že základné štrukturálne zmeny nebudú ma ť 
žiadny alebo len mierne pozi tívny vplyv na celkovú úrove ň zamestnanosti 
(prinajmenšom v dlho dobom horizonte), ale o čakávajú sa významné zmeny v 
zamestnanosti medzi jednotlivými odvetviami či v ich rámci za predpokladu 
vykonávania vhodných politík trhu práce.  Rozvoj politík bude zohráva ť dôležitú úlohu 
z hľadiska zaistenia ce lkových pozitívnych ú činkov a presunu zamestnanosti do 
inovačných odvetví a povolaní s potenciálom vysokého rastu. Z analýzy vyplýva, že 
zvýšené investície do kapitálovo náro čného tovaru (zariadenia na výrobu elektrickej 
energie, energia z obnovite ľných zdrojov, dopravné zari adenia, budovy a stavebné 
SK 16   SK komponenty) by si vyžadovali vä čší objem produkcie celého  radu výrobných odvetví, 
ako aj odvetvia výstavby.  
(69) Zmenami v systéme energetiky, odvetví dopravy a bytovom sektore, ktoré sú 
hlavnými zdrojmi emisií GHG, sa zvýši dopyt po nových zru čnostiach a 
schopnostiach. Prejavuje sa to najmä v odvetví energetiky v dôsledku významných investícií a rozšírenia pododvetví obnovite ľných zdrojov a hospodárenia s energiou. 
Hlavnou potrebou je prehodnoti ť a posilni ť zručnosti súčasných pracovníkov. 
Rekvalifikácia sa však neobmedzuje len na  odvetvia, v ktorých doc hádza k znižovaniu 
alebo zvyšovaniu rastu, ale týka sa aj nepr iamo zapojených odvetví, akým je napríklad 
bankový sektor. 
(70) Politiky tvorby cien môžu navyše umožni ť inteligentné opätovné použitie príjmov, 
pričom zo zníženia nákladov práce má najvä čší prínos oblas ť zamestnanosti. 
Výsledkom zavedenia politík tvorby cien, akou je napríklad obchodovanie formou aukcie pre odvetvia, ktoré nie sú vystavené medzinárodnej konkurencii, či zdaňovanie 
mimo ETS, môže by ť spolu so znížením nákladov práce prostredníctvom opätovného 
použitia príjmov čistý rast pracovných miest o 0,7 % v porovnaní s referen čným 
scenárom alebo zvýšenie po čtu pracovných miest do roku 2020 o viac ako 1,5 milióna. 
Vedľajšie prínosy z h ľadiska kvality ovzdušia 
(71) Vo všeobecnosti možno pozorova ť prínosy z h ľadiska kvality ovzdušia. Priemerná 
úroveň znečistenia ovzdušia v roku 2030 by bola  v porovnaní s rokom 2005 nižšia 
o viac ako 65 %. V roku 2030 by ro čné náklady na regu láciu bežných látok 
znečisťujúcich ovzdušie mohli klesnú ť o viac ako 10 miliárd EUR a v roku 2050 by sa 
ročne mohlo uspori ť až takmer 50 miliárd EUR. V dôsledku tohto vývoja by sa znížila 
aj miera úmrtnosti, pri čom odhadované prínosy by v roku 2030 dosahovali približne 7 
až 17 miliárd EUR ro čne a v roku 2050 17 až 38 miliárd. Okrem toho by sa zlepšilo aj 
verejné zdravie a sú časne by sa znížili náklady na zdravotnú starostlivos
ť, ako aj miera 
poškodenia ekosystémov, pl odín, materiálov a budov.  
(72)