SK Úradný vestník Európskej únie C 75/9

Uverejnenie žiadosti o zmenu podľa článku 50 ods. 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny

2014/C 75/05

Týmto uverejnením sa poskytuje právo vzniesť námietku proti žiadosti o zmenu podľa článku 51 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 (1).

ŽIADOSŤ O ZMENU

NARIADENIE RADY (ES) č. 510/2006

o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (2)

ŽIADOSŤ O ZMENU V SÚLADE S ČLÁNKOM 9

„ГОРНООРЯХОВСКИ СУДЖУК“ (GORNOORYAHOVSKI SUDZHUK)

ES č.: BG-PGI-0105-01108-15.04.2013

CHZO ( X ) CHOP ( )

1. Položka v špecifikácii výrobku, ktorej sa zmena týka

—  Názov výrobku — ☒ Opis výrobku —  Zemepisná oblasť —  Dôkaz o pôvode — ☒ Spôsob výroby —  Súvislosť — ☒ Označovanie —  Vnútroštátne požiadavky —  Iné (uveďte)

2. Druh zmeny (zmien)

— ☒ Zmena jednotného dokumentu alebo zhrnutia —  Zmena špecifikácie zapísaného CHOP alebo CHZO, ku ktorému nebol uverejnený jednotný dokument ani zhrnutie —  Zmena špecifikácie, ktorá nevyžaduje zmenu uverejneného jednotného dokumentu [článok 9 ods. 3 nariadenia (ES) č. 510/2006] —  Dočasná zmena špecifikácie vyplývajúca z uloženia povinných sanitárnych alebo rastlinolekárskych opatrení orgánmi verejnej moci [článok 9 ods. 4 nariadenia (ES) č. 510/2006]

3. Zmena (zmeny)

3.1. Opis výrobku

V bode 3.3 jednotného dokumentu – Suroviny sa veta: „Čerstvé hovädzie mäso zo zdravých, dobre vykŕmených zvierat, ktoré v čase zabitia majú vek 18 mesiacov,“ mení, pričom sa vek dobytka v čase zabitia mení na „viac ako 12 mesiacov“ a odkaz na dodatočné vlastnosti (zo zdravých, dobre vykŕmených zvierat) sa odstraňuje, keďže tieto vlastnosti možno predpokladať.

Zmena je potrebná v súvislosti so spôsobom, akým sa na trh uvádzajú suroviny používané hospodárskymi subjektmi (vykostené hovädzie mäso) v súlade so zmenami podmienok, ktorými sa riadi identifikácia, klasifikácia a používanie obchodných názvov pre mäso získané z dospelého hovädzieho dobytka.

Článkom 113b nariadenia (ES) č. 1234/2007 [zmeneného nariadením Rady (ES) č. 361/2008 zo 14. apríla 2008] sa zmenili pravidlá, ktorými sa riadi identifikácia mäsa z hovädzieho dobytka podľa jeho veku pri zabití, a to zavedením požiadavky, aby sa na označenie mäsa zo zvierat vo veku 12 mesiacov a menej a mäsa z dospelých zvierat vo veku viac ako 12 mesiacov používali rozdielne obchodné názvy.

V článkoch 6 a 7 nariadenia Komisie (ES) č. 1249/2008 z 10. decembra 2008 sa od výrobcov hovädzieho mäsa z dospelých zvierat nevyžaduje, aby pomocou označenia, na ktorom sa uvádza kategória a trieda mäsitosti a pretučnenosti, identifikovali jatočné telá, z ktorých bolo získané vykostené mäso.

To, že sa mäso získalo „z dobre vykŕmených zvierat“ je zaručené vymedzením pojmu uvedeným v časti IV bode 2 prílohy III k nariadeniu (ES) č. 1234/2007: „Dospelý hovädzí dobytok‘ je hovädzí dobytok, ktorého živá hmotnosť je viac ako 300 kilogramov.“ Získanie mäsa „zo zdravých zvierat“ je zaručené značkami podľa článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 použitými na surovinu a na dokumentáciu z prevádzkarne pôvodu.

Výrobcovia vykosteného hovädzieho mäsa v súlade s uvedenými právnymi predpismi na označeniach a v sprievodnej dokumentácii uvádzajú len obchodný názov „hovädzie mäso“ bez toho, aby identifikovali a klasifikovali jatočné telá skupiny zvierat, z ktorých ho získali, a bez toho, aby konkretizovali ich vek pri zabití. Vzhľadom na uvedené skutočnosti sú suroviny na výrobu salámy „Gornooryahovski Sudzhuk“ presne vymedzené ako „čerstvé hovädzie mäso“, čo znamená, že mäso sa získava zo zdravých, dobre vykŕmených dospelých zvierat hovädzieho dobytka, ktoré boli v čase zabitia staršie ako 12 mesiacov.

Použitie mäsa z hovädzieho dobytka, ktorého vek v čase zabitia bol od 12 do 18 mesiacov, nemá vplyv na špecifickosť výrobku a nemení jeho organoleptické a fyzické a chemické vlastnosti, pretože: rovnomernosť a kvalita mäsovej plnky je zabezpečená vhodným výberom mäsa a odstránením spojivového tkaniva a loja; špecifické vlastnosti: farba, zrnitosť, štruktúra a chuť hotového výrobku sa získavajú špecifickým spôsobom prípravy (zrenie pri vysokej teplote a sušenie v podmienkach, ktoré umožňujú rast mikroflóry charakteristickej pre zemepisné prostredie).

3.2. Spôsob výroby

V bode 3.5 jednotného dokumentu – Špecifické kroky výroby sa v odseku „Prvotné spracovanie hlavnej suroviny“ z vety: „Mäso sa nareže na kusy vážiace 100–150 g“, vypúšťa požiadavka týkajúca sa hmotnosti, pretože sa týka len času rozmrazovania; pre hmotnosť narezaných kusov mäsa sú rozhodujúce technické charakteristiky vybavenia a ich hmotnosť nemá vplyv na kvalitatívne vlastnosti hotového výrobku.

Pridáva sa vysvetlenie, že mäso sa melie v mlynčeku na mäso vybavenom systémom mriežok v tvare obličky a iných tvarov. Kusy mäsa, ktoré vyjdú z poslednej mriežky, majú veľkosť približne 4 mm.

V odseku „Plnenie a tvarovanie salámy“ vo vete: „Ihneď po naplnení sa črevo zakrúti pozdĺž osi v rozstupoch 45 cm“, nie je potrebné určovať presnú dĺžku salámy, v akej sa má zakrútiť pred odrezaním, pretože pri ďalšom tvarovaní sa dĺžka ešte niekoľkokrát zmení, takže odmeranie presnej dĺžky na začiatku tvarovania nemá zmysel. Postupy zakrucovania, rezania a tvarovania salámy sa vykonávajú ručne, konce čreva obsahujúceho plnku sa zaviažu a spoja šnúrkou a voľné konce čreva sa očistia od plnky. Pri každom kuse sa v závislosti od celkovej dĺžky čreva dodržiava odchýlka ± 2 cm. Hoci sa výslovne uvádza, že kusy salámy sú zakrútené v rozstupoch približne 45 cm, požiadavka uvedená v bode 3.2, že dĺžka hotového výrobku po sušení je 35 – 40 cm, sa nemení.

3.3. Spôsob balenia a označenie

Dochádza k zmene znenia bodu 3.7. Špecifické pravidlá označovania.

Text: „Každá položka sa označí nasledovne: slová ‚chránené zemepisné označenie – Gornooryahovski Sudzhuk‘ sú vytlačené na štítku najväčším písmom, nasleduje meno, adresa a osobná značka výrobcu, identifikačné číslo výrobku a symbol CHZO,“ sa mení takto:

— pridáva sa výraz „alebo balenie“, takže veta znie takto: „Každá položka alebo balenie sa označí takto: …“ – štítok balených výrobkov sa umiestni priamo na balenie, aby poskytoval označenie informácií v tom istom zornom poli,

— výraz „identifikačné číslo“ sa mení na „číslo výrobnej šarže“ s cieľom spresniť formuláciu,

— požiadavka uviesť „osobnú značku“ výrobcu sa vypúšťa s cieľom získať miesto pre záväzné informácie.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

NARIADENIE RADY (ES) č. 510/2006

o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (3)

„ГОРНООРЯХОВСКИ СУДЖУК“ (GORNOORYAHOVSKI SUDZHUK)

ES č.: BG-PGI-0105-01108-15.04.2013

CHZO ( X ) CHOP ( )

1. Názov

„Горнооряховски суджук“ (Gornooryahovski Sudzhuk)

2. Členský štát alebo tretia krajina

Bulharská

3. Opis poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny

3.1. Druh výrobku

Trieda 1.2: Mäsové výrobky (tepelne spracované, solené, údené atď.)

3.2. Opis výrobku, na ktorý sa vzťahuje názov uvedený v bode 1

„Gornooryahovski Sudzhuk“ je zhutnená, trvanlivá, surová sušená saláma vyrobená z prírodného čreva plneného strojovo mletým hovädzím mäsom. Je určená na priamu spotrebu.

Na vonkajšej strane je čistá, hladká membrána bez škvŕn, nedostatkov alebo bez neprimerane drsného povrchu. Membrána prilieha tesne k plnke, je bez tukového kondenzátu a dutín. Povrch je pravidelne pokrytý suchou, bielou, práškovitou ušľachtilou plesňou, ktorá nezasahuje dovnútra. Saláma je valcovitá, sploštená a zohnutá do tvaru podkovy. Jej konce sú zaviazané a spojené šnúrkou; má dĺžku 35 – 40 cm a priemer až 40 mm. Je tuhá, elastická a na konci má rovnakú konzistenciu ako v jadre. Prierez je eliptický s pravidelnou, jemne zrnitou štruktúrou na povrchu. Mäsová plnka je bez dutín, šliach alebo väzív. Plnka je mramorovaná, jej sfarbenie siaha od červenej po tmavo hnedú, čo je pre hovädzie mäso typické. Tuk je bielej farby. V priereze nie je žiadny vonkajší kruh tmavej farby alebo šedé sfarbenie. Chuť je výrazná, príjemná, korenistá, mierne slaná a bez akýchkoľvek ďalších chutí. Vôňa je charakteristická s výraznými tónmi, ktoré odrážajú špecifickú zmes použitých korenín (čierne korenie, rímska rasca a saturejka záhradná). Fyzické a chemické vlastnosti: objem vody nepresahuje 45 % celkovej hmoty; objem tuku v sušine nepresahuje 65 %; objem kuchynskej soli nepresahuje 4,5 % celkovej hmoty; podiel dusitanov nepresahuje 50 mg na kg; pH ≤ 6 a ≥ 5,1; a aW ≤ 0,88.

3.3. Suroviny (len pri spracovaných výrobkoch)

Čerstvé hovädzie mäso

3.4. Krmivo (len pri výrobkoch živočíšneho pôvodu)

Nie sú žiadne špecifické požiadavky na kvalitu krmiva alebo obmedzenia pôvodu krmiva.

3.5. Špecifické kroky výroby, ktoré sa musia uskutočniť vo vymedzenej zemepisnej oblasti

Saláma Gornooryahovski Sudzhuk sa vyrába v podmienkach typických pre oblasť Gorna Orjachovica s využitím tradičných zručností miestneho obyvateľstva. V oblasti Gorna Orjachovica sa musia uskutočniť tieto výrobné kroky:

Prvotné spracovanie hlavnej suroviny: teplota mäsa použitého na výrobu salámy Gornooryahovski Sudzhuk nesmie byť vyššia ako – 5 °C. Mäso sa nareže na kusy. Následne sa tieto kusy mäsa mechanicky pomelú cez systém mriežok s cieľom získať kusy vo veľkosti približne 4 mm, pričom sa súčasne odstráni spojivové tkanivo, aby nepresahovalo 10 %.

Plnenie a tvarovanie salámy: prírodné črevo sa opláchne v tečúcej pitnej vode, aby sa odstránila soľ. Potom sa namáča vo vode, kým sa obnoví pružnosť. Plnka sa do čreva natlačí pod tlakom. Ihneď po naplnení sa črevo zakrúti pozdĺž osi v rozstupoch približne 45 cm. Potom sa črevo v mieste zakrútenia odreže pomocou noža. Takto získané jednotlivé časti sa potom tvarujú ručne: konce sa pevne zviažu a potom spoja šnúrkou. Nadbytočná plnka sa odoberie z odrezaných koncov čreva. Salámy sa zavesia na oko šnúrky vedľa seba na drevených tyčiach uložených na vozíkoch.

Zrenie: salámy sa zavesia na tyče uložené na stojanoch pri teplote 22 až 25 °C a vlhkosti vzduchu 100 až 85 % na približne 48 hodín pri nepretržitom vetraní, až kým mäsová plnka stuhne a očervenie.

Sušenie: salámy sa zavesia na drevené tyče uložené na stojanoch pri teplote 15 až 18 °C a vlhkosti vzduchu 85 až 70 % na 10 až 20 dní pri nepretržitom vetraní. Salámy sa zhutnia jedenkrát alebo dvakrát kovovými lismi uloženými na drevených doskách. Počas procesu sušenia sa povrch salám pokryje rovnomernou vrstvou bielej ušľachtilej plesne, ktorá v miestnosti rastie prirodzene.

3.6. Špecifické pravidlá krájania, strúhania, balenia atď.

Salámy Gornooryahovski Sudzhuk sa predávajú v jednom kuse, buď nebalené alebo v individuálnych vákuových baleniach.

3.7. Špecifické pravidlá označovania

Každá položka alebo balenie sa označí takto: slová „chránené zemepisné označenie – Gornooryahovski Sudzhuk“ sú vytlačené na štítku najväčším písmom, nasleduje meno a adresa výrobcu, číslo výrobnej šarže výrobku a symbol CHZO.

4. Stručné vymedzenie zemepisnej oblasti

Zemepisná oblasť, v ktorej sa vyrábajú salámy Gornooryahovski Sudzhuk je vymedzená administratívne: mesto Gorna Orjachovica.

5. Súvislosť so zemepisnou oblasťou

5.1. Špecifickosť zemepisnej oblasti

Zemepisná oblasť je pahorkatá nížina s nadmorskou výškou 199 m. Oblasť sa vyznačuje miernym kontinentálnym podnebím s priemernou ročnou vlhkosťou vzduchu 71 % a priemernou ročnou teplotou + 11,5. Priemerná rýchlosť vetra dosahuje 2,2 m/s s prevládajúcimi severovýchodnými a severozápadnými vetrami. Tieto klimatické podmienky sú vhodné pre charakteristickú kombináciu plesní druhov Penicillinum a Aspergillus v špecifických pomeroch. Táto kombinácia plesní pokrýva membránu salámy Gornooryahovski Sudzhuk suchým, bielym a práškovitým povlakom.

5.2. Špecifickosť výrobku

Špecifické organoleptické vlastnosti sú tieto: chuť, aróma, farba a konzistencia sú výsledkom kvality použitého mäsa, skúseností miestneho obyvateľstva a špecifického spôsobu prípravy (zrenie pri vysokej teplote a sušenie v podmienkach, ktoré umožňujú rast mikroflóry charakteristickej pre zemepisné prostredie), ktoré sa dlhodobo odovzdávali z generácie na generáciu.

Saláma Gornooryahovski Sudzhuk sa vyrába len z čerstvého hovädzieho mäsa, ktoré má pred pomletím vysoký obsah glykogénu, v dôsledku čoho je saláma šťavnatá a má charakteristickú chuť a červenohnedú farbu. Mäso sa vyberá a spracúva tak, aby obsahovalo 10 % spojivového tkaniva a najviac 30 % tuku, aby konečný výrobok dosiahol charakteristickú jemnú štruktúru a špecifický, jemne zrnitý povrch prierezu.

Korenistá chuť salámy Gornooryahovski Sudzhuk je výsledkom tradičnej zmesi čierneho korenia, rímskej rasce a saturejky záhradnej a je založená na recepte, ktorý sa po dlhé roky nezmenil.

Praktické zručnosti mäsiarskych majstrov sú veľmi dôležité na zaistenie dobrého vzhľadu výrobku, charakteristického tvaru podkovy a pevnosti. Pružnosť čreva zručne určí technik s ohľadom na stupeň nafúknutia a zväčšenie objemu. Po naplnení sa salámy tvarujú ručne stočením čreva a spevnením plnky prostredníctvom stiahnutia šnúrky.

Proces zrenia je veľmi dôležitý na to, aby saláma získala svoje charakteristické vlastnosti. Počas zrenia salámy sa plnka stáva mäkšou a šťavnatejšou a saláma získava charakteristickú pevnosť, chuť a farbu. Pridaný liadok sa postupne zmení na dusitany, kyselinu dusitú a oxid dusíka pod vplyvom denitrifikačných mikroorganizmov, ktoré sa šíria prirodzene v dôsledku výrobných podmienok v regióne (teplota 22 až 25 °C) a nahromadenej kyseliny mliečnej z anaeróbneho rozkladu glykogénu pod vplyvom enzýmov v mäse. Oxid dusíka reaguje s myoglobínom zo svalového tkaniva a s hemoglobínom z krvi, pričom vzniká nitrózomyoglobín a nitrózohemoglobín, čo dodáva vyzretému mäsu charakteristickú červenú farbu. Zmena farby výrobku na červenohnedú, napučanie a spevnenie mäsovej plnky a špecifický pach poukazujú na to, že anaeróbne procesy je potrebné zastaviť. Zručnosť mäsiarskych majstrov je kľúčová pri určení, kedy sa musí proces zastaviť, aby sa predišlo vzniku látok, ktoré by spôsobili nevhodnosť salámy na konzumáciu. V minulosti sa autentická metóda zrenia dosiahla umiestnením salám na kopu a pokrytím rohožami, čím sa zvýšila ich teplota. Odkedy sa technológia zmodernizovala, na základe fyzických a chemických zmien vo výrobku sa rovnaký výsledok dosahuje ohriatím vzduchu a zaistením neprerušeného vetrania s cieľom znížiť vlhkosť v miestnosti na 85 %.

Pri relatívne nemenných podmienkach sušenia v miestnosti (teplota 15 – 18 °C a vlhkosť vzduchu približne 75 %) sa vytvorí pre región charakteristická pleseň, ktorá bráni zhorknutiu tukov a vytvoreniu šedého okraja. Prispieva k rovnomernému sušeniu výrobku a zvýrazňuje vôňu korenín. Pri zhutňovaní jednotlivých salám sa stáva mimoriadne dôležitou zručnosť mäsiarskych majstrov. Musia postupne priťahovať lis a zaistiť rovnomerné rozloženie tlaku, aby sa predišlo prasknutiu čreva pri formovaní salám do typického tvaru podkovy s eliptickým prierezom a rovnomernou hrúbkou. Pri lisovaní získajú salámy pleseň z drevených stolov. Výtrusy sa šíria po miestnosti prostredníctvom mierneho prúdenia vzduchu a ich mycélium sa rovnomerne usadí na povrchu salám. Typické klimatické podmienky v oblasti výroby (suché, studené vetry a mierne prúdenie vzduchu) počas obdobia od septembra do mája a špecifická mikroflóra sú predpokladmi na zaistenie primeraných podmienok sušenia pri výrobe salám Gornooryahovski Sudzhuk. V minulosti sa salámy pripevňovali na dlhé drevené tyče zavesené pod odkvapmi na severnej strane dielní. Dnes sa rovnaké klimatické podmienky dosahujú počas celého roka prostredníctvom systémov vetrania, ktoré regulujú a udržiavajú rovnakú teplotu a vlhkosť vzduchu.

Priestory určené na zrenie a sušenie sú vybavené zariadeniami na zaznamenávanie teploty vzduchu a vlhkosti, ktoré umožňuje nepretržitú kontrolu výrobných podmienok, aby sa dosiahol obsah vody 45 % celkovej hmotnosti výrobku.

5.3. Príčinná súvislosť medzi zemepisnou oblasťou a akosťou alebo typickou vlastnosťou výrobku (CHOP), alebo špecifickou akosťou, povesťou alebo inou typickou vlastnosťou výrobku (CHZO)

Vznik a následný nárast výroby salám Gornooryahovski Sudzhuk bol výsledkom pomerne stálych klimatických podmienok a mierneho prúdenia vzduchu v oblasti Gorna Orjachovica a šírenia špecifickej kombinácie plesní (Penicillinum a Aspergillus) na povrchu salám v kombinácii s podnikateľským duchom, ktorý viedol miestnych obyvateľov k uchovávaniu mäsa nasolením, zaistením zrenia pri vysokých teplotách a následným sušením.

Recept v mnohých rodinách odovzdávali otcovia synom a výroba salám bola hlavným zdrojom ich príjmu. Na vykonávanie remesla musel výrobca mať majstrovské osvedčenie a špeciálne povolenie.

Táto žiadosť na označenie CHZO vychádza predovšetkým z povesti salám Gornooryahovski Sudzhuk od čias bulharského národného obrodenia (začiatok 18. storočia) a špecifických podmienok, pri ktorých sa vyrábajú.

V oblasti Gorna Orjachovica sa už od nepamäti vykonávajú remeslá súvisiace s výrobou mäsových výrobkov: výroba mäsa, mäsiarstvo, výroba salám sudzhuk, konzervovanie mäsa atď. Už od 19. storočia miestne orgány uznávali prínos tejto výroby a podporovali miestnych obchodníkov a remeselníkov. Týmto spôsobom sa mesto prostredníctvom výstavby mestských trhovísk postupne stalo jedným z najväčších obchodných stredísk vo vtedajšej Osmanskej ríši. V roku 1538 Sulejman I. Nádherný vydal dekrét, ktorý priznával nadácii Rustem Paša nárok na pôdu a dane z výroby salám sudzhuk v oblasti Rahoviče-I Gebr (dnes oblasť Gorna Orjachovica).

V roku 1861 boli salámy vyrobené výrobcom a obchodníkom Michailom Nikolovom z oblasti Gorna Orjachovica ocenené medailou na medzinárodnom veľtrhu v Taliansku. Počas obdobia bulharského národného obrodenia sa salámy vyrobené v oblasti Gorna Orjachovica volali „Sara“ a „Smarlama“. Po oslobodení sa stali známe pod menom „Gornooryahovski Sudzhuk“ a „sušená hovädzia saláma“. Rakúsko-uhorský etnograf Felix Phillipp Kanitz v diele „Donau-Bulgarien und der Balkan“ [Dunajské Bulharsko a Balkán (1882)] opísal tradície obyvateľstva v oblasti Gorna Orjachovica v súvislosti s výrobou mäsa a remeslami v rámci výroby salám sudzhuk. Prvú reklamu na výrobu salám sudzhuk uverejnila v Bulharskom almanachu v roku 1911 rodina Nedevovcov z oblasti Gorna Orjachovica. Dobre vyvinutý miestny trh so salámami sudzhuk bol jedným z dôvodov organizácie prvého medzinárodného vzorkového obchodného veľtrhu v oblasti Gorna Orjachovica (ktorý sa konal v rokoch 1922 až 1932). V roku 1931 boli vydané „Nariadenia o krytých trhoviskách v oblasti Gorna Orjachovica“. Týmito nariadeniami sa preniesla štátna kontrola predaja salám sudzhuk na miestnych výrobcov. Po roku 1950 sa salámy sudzhuk vďaka svojej výbornej, jedinečnej chuti a vysokej kvalite presadili na bulharskom trhu pod súčasným názvom „Gornooryahovski Sudzhuk“.

Umiestnenie dielní na výrobu salámy sudzhuk je mimoriadne dôležité na zaistenie vhodných podmienok na zrenie a sušenie. Z tohto dôvodu dielne prešli dlhým procesom vývoja pri hľadaní klimaticky priaznivých umiestnení v dosahu oblasti Gorna Orjachovica. Kým spočiatku, počas 19. storočia boli salámy Gornooryahovski Sudzhuk vyrábané vo zvláštnych dielňach blízko trhoviska „Sar“ v juhozápadnej časti oblasti Gorna Orjachovica, počas posledného desaťročia 19. storočia a na začiatku 20. storočia boli dielne presunuté na východný okraj mesta. Hlavným dôvodom boli priaznivé vzdušné prúdy, ktoré objavili výrobcovia salámy sudzhuk, ktoré sa ukázali byť najdôležitejším faktorom pri sušení salámy Gornooryahovski Sudzhuk a pri tvorbe charakteristickej ušľachtilej plesne na jej povrchu.

V reakcii na vysoký dopyt a vzhľadom na ponuku a povesť salám sudzhuk vydali príslušné úrady predpisy na ich výrobu, uverejnené v technickej príručke v roku 1975, zvláštne technické pokyny pre výrobu týchto salám a zvláštne sanitárne požiadavky na salámy sudzhuk predávané verejnosti, uverejnené vo veterinárnej a sanitárnej príručke z roku 1983.

Informácie o začiatkoch výroby salám Gornooryahovski Sudzhuk, ktoré pochádzajú z 19. storočia, odovzdávali najmä ústne osoby, ktoré sa priamo alebo nepriamo zúčastňovali na výrobe, uvádzaní na trh a spotrebe. Povesť salámy Gornooryahovski Sudzhuk dala podnet niekoľkým autorom a výskumníkom, aby o nej písali. Priekopníkmi v tejto oblasti boli známi miestni výskumníci, historici a publicisti Cani Ginčev a Zvezdelin Conev. Nedávno, v roku 2003 uverejnila Elza Garabedjan knihu s názvom Gornooryahovski Sudzhuk, v ktorej sa zaoberá históriou výroby salámy Gornooryahovski Sudzhuk a predkladá autentický dokumentačný materiál zachovaný dodnes v dvoch verejných inštitúciách, v Štátnom archíve (DA) v meste Veliko Tarnovo a v Historickom múzeu v Gornej Orjachovici.

V roku 2001 boli salámy Gornooryahovski Sudzhuk vyrobené firmou Rodopa 96 EOOD so sídlom v Gornej Orjachovici na medzinárodnom jarnom obchodnom veľtrhu v Plovdive ocenené zlatou medailou. V roku 2007 mestská správa v Gornej Orjachovici obnovila starú tradíciu v podobe trhu Gornooryahovski Sudzhuk, ktorý sa usporadúva v rámci výročných osláv mesta.

Tradičné využitie salámy Gornooryahovski Sudzhuk ako daru a pochúťky, ktorými sa vítajú hostia, jej pomohlo stať sa symbolom mesta, po ktorom má meno. Jej jedinečný recept, typické výrobné podmienky, charakteristická pleseň a zručnosť miestnych výrobcov umožnili vznik normy a sú zárukou vysokej kvality. Postupom času sa salámy Gornooryahovski Sudzhuk stali obľúbeným jedlom na bulharských hostinách. Výroba salám Gornooryahovski Sudzhuk je pre oblasť Gorna Orjachovica mimoriadne hospodársky dôležitá vzhľadom na vysoký počet spotrebiteľov a vysokú predajnú cenu.

Odkaz na uverejnenie špecifikácie

[Článok 5 ods. 7 nariadenia (ES) č. 510/2006 (4)]

http://www.mzh.government.bg/MZH/bg/ShortLinks/ZashiteniNaimenovania/Gornoorahowskisudjuk/Zaqvlenie.aspx

(1) Ú. v. EÚ L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) Ú. v. EÚ L 93, 31.3.2006, s. 12. Nahradené nariadením (EÚ) č. 1151/2012.

(3) Nahradené nariadením (EÚ) č. 1151/2012.

(4) Porovnaj poznámku pod čiarou 3.