P9_TA(2022)0278

Spoločné európske opatrenia v oblasti starostlivosti

Uznesenie Európskeho parlamentu z 5. júla 2022 smerom k spoločným európskym opatreniam v oblasti starostlivosti (2021/2253(INI))

(2023/C 47/04)

Európsky parlament,

— so zreteľom na články 2 a 3 Zmluvy o Európskej únii (Zmluva o EÚ),

— so zreteľom na ciele stanovené v článku 3 Zmluvy o EÚ, najmä na boj proti sociálnemu vylúčeniu a diskriminácii, podporu sociálnej spravodlivosti, rovnosť medzi ženami a mužmi, solidaritu medzi generáciami a ochranu práv dieťaťa, ako aj na hospodársku, sociálnu a územnú súdržnosť,

— so zreteľom na článok 8 o uplatňovaní rodového hľadiska, ktorý zakotvuje cieľ EÚ odstrániť nerovnosti a podporovať rovnosť žien a mužov, a na horizontálnu sociálnu doložku v článku 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ),

— so zreteľom na ciele sociálnej politiky stanovené v článkoch 151 a 153 ZFEÚ,

— so zreteľom na revidovanú Európsku sociálnu chartu, najmä na jej článok 15 o práve osôb so zdravotným postihnutím na nezávislosť, sociálnu integráciu a účasť a článok 23 o práve starších osôb na sociálnu ochranu,

— so zreteľom na Chartu základných práv Európskej únie (ďalej len „charta“), najmä na jej článok 25 o práve starších osôb viesť nezávislý a dôstojný život a článok 26 o integrácii osôb so zdravotným postihnutím, a na Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ako sa uvádza v článku 6 Zmluvy o EÚ,

— so zreteľom na zásady Európskeho piliera sociálnych práv (EPSR), najmä na zásadu 17 o začlenení osôb so zdravotným postihnutím a zásadu 18 o práve na dlhodobú starostlivosť,

— so zreteľom na Desaťročie zdravého starnutia OSN na obdobie 2021 – 2030 a rámec WHO pre krajiny na dosiahnutie integrovanej kontinuálnej dlhodobej starostlivosti (1),

— so zreteľom na akčný plán EPSP a jeho hlavné ciele do roku 2030,

— so zreteľom na ciele OSN v oblasti udržateľného rozvoja, najmä na ciele č. 3 „Kvalita zdravia a života“, č. 5 „Rodová rovnosť“, č. 8 „Dôstojná práca a hospodársky rast“ a č. 10 „Zníženie nerovností“,

— so zreteľom na tematickú správu nezávislej odborníčky OSN pre uplatňovanie všetkých ľudských práv staršími osobami z 22. júla 2020 o vplyve ochorenia COVID-19 na uplatňovanie všetkých ľudských práv staršími osobami (A/75/2020) (2) a jej vyhlásenie o autonómii a starostlivosti o staršie osoby na 30. zasadnutí Rady OSN pre ľudské práva (3),

— so zreteľom na dohovory a odporúčania Medzinárodnej organizácie práce (MOP), a najmä dohovor č. 149 o zamestnaní a o podmienkach práce a života ošetrujúceho personálu z roku 1977 a jeho sprievodné odporúčanie č. 157, dohovor č. 183 o zamestnávaní žien pred pôrodom a po pôrode z roku 2000 a jeho sprievodné odporúčanie č. 191, dohovor č. 189 o domácich pracovníkoch z roku 2011 a jeho sprievodné odporúčanie č. 201, dohovor č. 190 o násilí a obťažovaní z roku 2019 a jeho sprievodné odporúčanie č. 206 a odporúčanie č. 202 o vnútroštátnych minimách sociálnej ochrany,

— so zreteľom na správu MOP z 19. decembra 2019 s názvom Vplyv plnenia cieľov udržateľného rozvoja na tvorbu pracovných miest v oblasti starostlivosti o deti v ranom detstve, vzdelávania, zdravia a dlhodobej starostlivosti v 45 krajinách,

— so zreteľom na uznesenie MOP týkajúce sa celosvetovej výzvy na prijatie opatrení zameraných na človeka z krízy spôsobenej ochorením COVID-19, ktoré sú inkluzívne, udržateľné a odolné, ktoré bolo prijaté na 109. zasadnutí Medzinárodnej konferencie práce v júni 2021,

— so zreteľom na správu MOP zo 7. marca 2022 s názvom Starostlivosť v práci: Investovanie do dovolenky na starostlivosť a služieb pre rodovo rovnejší svet práce,

— so zreteľom na Dohovor OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím (UNCRPD),

— so zreteľom na Dohovor OSN o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien,

— so zreteľom na Dohovor OSN o právach dieťaťa,

— so zreteľom na politické usmernenia predsedníčky Komisie Ursuly von der Leyenovej,

— so zreteľom na pracovný program Komisie na rok 2022,

— so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1057 z 24. júna 2021, ktorým sa zriaďuje Európsky sociálny fond plus (ESF+) (4),

— so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/241 z 12. februára 2021, ktorým sa zriaďuje Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti (5),

— so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/2221 z 23. decembra 2020, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1303/2013, pokiaľ ide o dodatočné zdroje a vykonávacie opatrenia na poskytovanie pomoci na podporu obnovy po kríze spojenej s pandémiou ochorenia COVID-19 vrátane jej sociálnych dôsledkov a na prípravu zeleného, digitálneho a odolného oživenia hospodárstva (REACT-EU) (6),

— so zreteľom na nariadenie (EÚ) 2021/522, ktorým sa zriaďuje akčný program Únie v oblasti zdravia („program EU4Health“) na obdobie rokov 2021 – 2027 (7),

— so zreteľom na spoločnú iniciatívu Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) a Európskej komisie s názvom Stav zdravia v EÚ,

— so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1158 z 20. júna 2019 o rovnováhe medzi pracovným a súkromným životom rodičov a opatrovateľov, ktorou sa zrušuje smernica Rady 2010/18/EÚ (8),

— so zreteľom na smernicu Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod (9),

— so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (10),

— so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2022/431 z 9. marca 2022, ktorou sa mení smernica 2004/37/ES o ochrane pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s expozíciou karcinogénom alebo mutagénom pri práci (11),

— so zreteľom na odporúčanie Rady (EÚ) 2021/1004 zo 14. júna 2021, ktorým sa stanovuje Európska záruka pre deti (12),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 5. marca 2020 s názvom Únia rovnosti: stratégia pre rodovú rovnosť na roky 2020 – 2025 (COM(2020)0152),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 26. apríla 2017 s názvom Iniciatíva na podporu rovnováhy medzi pracovným a súkromným životom pracujúcich rodičov a opatrovateľov (COM(2017)0252),

— so zreteľom na akčný plán Komisie na oživenie sociálneho hospodárstva a vytvárania pracovných miest z 9. decembra 2021,

— so zreteľom na zelenú knihu Komisie o starnutí z 27. januára 2021 (COM(2021)0050),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z roku 2021 s názvom Dlhodobá vízia pre vidiecke oblasti,

— so zreteľom na ministerské vyhlásenie prijaté na štvrtej ministerskej konferencii Európskej hospodárskej komisie OSN o starnutí v Lisabone 22. septembra 2017 s názvom Udržateľná spoločnosť pre všetky vekové kategórie: využitie potenciálu na dlhší život,

— so zreteľom na návrh Komisie na smernicu Európskeho parlamentu a Rady zo 4. marca 2021, ktorou sa posilňuje uplatňovanie zásady rovnakej odmeny pre mužov a ženy za rovnakú prácu alebo prácu rovnakej hodnoty prostredníctvom transparentnosti odmeňovania a mechanizmov presadzovania (COM(2021)0093),

— so zreteľom na návrh Komisie z 28. októbra 2020 na smernicu Európskeho parlamentu a Rady o primeraných minimálnych mzdách v Európskej únii (COM(2020)0682),

— so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (EHSV) SOC/687-EESC-2021 z 19. januára 2022 s názvom „Na ceste k novému modelu starostlivosti o starších ľudí: poučenie z pandémie ochorenia COVID-19“,

— so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (EHSV) (SOC/535-EESC-2016) z 21. septembra 2012 s názvom Práva opatrovateľov bývajúcich v domácnosti,

— so zreteľom na správu o dlhodobej starostlivosti za rok 2021, ktorú vypracovali Výbor pre sociálnu ochranu (SPC) a Európska komisia (GR EMPL) s názvom Trendy, výzvy a príležitosti v starnúcej spoločnosti,

— so zreteľom na stanovisko skupiny expertov z 23. júna 2021 o účinných spôsoboch investovania do zdravia s názvom Podpora duševného zdravia zdravotníckych pracovníkov a iných dôležitých pracovníkov,

— so zreteľom na závery Rady EPSCO zo 14. júna 2021 o sociálno-ekonomickom vplyve ochorenia COVID-19 na rodovú rovnosť (ST/8884-21),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 15. novembra 2018 o službách starostlivosti v EÚ na zlepšenie rodovej rovnosti (13),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 21. januára 2021 o rodovej perspektíve počas krízy spôsobenej ochorením COVID-19 a v období po kríze (14),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 21. januára 2021 o stratégii EÚ pre rodovú rovnosť (15),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 10. marca 2022 o akčnom pláne EÚ pre rodovú rovnosť III (16),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 21. januára 2021 o prístupe k dôstojnému a cenovo dostupnému bývaniu pre všetkých (17),

— so zreteľom na odporúčanie Rady z 22. mája 2019 o vysokokvalitných systémoch vzdelávania a starostlivosti v ranom detstve (18),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 11. marca 2021 o právach detí vzhľadom na stratégiu EÚ v oblasti práv dieťaťa (19),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 10. júla 2020 o stratégii EÚ v oblasti verejného zdravia po skončení pandémie ochorenia COVID-19 (20),

— so zreteľom na svoje uznesenie zo 16. februára 2022 s názvom Posilnenie Európy v boji proti rakovine – smerom ku komplexnej a koordinovanej stratégii (21),

— so zreteľom na svoje uznesenie zo 17. decembra 2020 o silnej sociálnej Európe pre spravodlivé transformácie (22),

— so zreteľom na svoje uznesenie zo 7. júla 2021 s názvom Starý kontinent starne – možnosti a výzvy súvisiace s politikou starnutia po roku 2020 (23),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 3. marca 2021 s názvom Únia rovnosti: stratégia v oblasti práv osôb so zdravotným postihnutím na roky 2021 – 2030 (COM(2021)0101),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 18. júna 2020 o európskej stratégii pre oblasť zdravotného postihnutia na obdobie po roku 2020 (24),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 29. novembra 2018 o situácii žien so zdravotným postihnutím (25),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 28. júna 2021 s názvom Strategický rámec EÚ v oblasti ochrany zdravia a bezpečnosti pri práci na obdobie 2021 – 2027 – Bezpečnosť a ochrana zdravia pri práci v meniacom sa svete práce (COM(2021)0323),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 10. marca 2022 o novom strategickom rámci EÚ v oblasti ochrany zdravia a bezpečnosti pri práci po roku 2020 (vrátane lepšej ochrany pracovníkov pred vystavením škodlivým látkam, stresu v práci a zraneniam spôsobeným opakujúcimi sa pohybmi) (26),

— so zreteľom na správu ETUI/EPSU o transparentnosti odmeňovania a úlohe rodovo neutrálneho hodnotenia a klasifikácie pracovných miest vo verejných službách,

— so zreteľom na odporúčanie Rady z 8. novembra 2019 o prístupe pracovníkov a samostatne zárobkovo činných osôb k sociálnej ochrane (27),

— so zreteľom na činnosti orgánu ELA a najmä na jeho spoluprácu s členskými štátmi v boji proti nelegálnej práci,

— so zreteľom na index rodovej rovnosti Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť (EIGE) za rok 2021 a jeho tematické zameranie na zdravie,

— so zreteľom na článok 54 rokovacieho poriadku,

— so zreteľom na správu Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci a Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť (A9-0189/2022),

A. keďže sociálne práva sú súčasťou ľudských práv a ústavných práv, práva žien sú základnými ľudskými právami a keďže Benátska komisia Rady Európy, ESĽP a charta zdôrazňujú, že ľudské práva sú súčasťou právneho štátu; keďže v akčnom pláne Európskeho piliera sociálnych práv (EPSP) sa stanovujú konkrétne iniciatívy na vykonávanie zásad, ktoré sú nevyhnutné na vybudovanie silnejšej sociálnej Európy pre spravodlivé transformácie a obnovu, ako je rodová rovnosť, rovnaké príležitosti, rovnováha medzi pracovným a súkromným životom, starostlivosť o deti a podpora detí, začlenenie osôb so zdravotným postihnutím a dlhodobá starostlivosť; keďže rozšírenie a posilnenie hodnoty a práv pracovníkov v oblasti starostlivosti bude predpokladom pre realizáciu týchto iniciatív vrátane tých, ktoré sa konkrétne týkajú zásad 17 a 18; keďže európsky semester a sociálna hodnotiaca tabuľka by sa mali využiť na posilnenie spravodlivejšej, rovnejšej, udržateľnejšej a odolnejšej spoločnosti; keďže požívanie najvyššej dosiahnuteľnej úrovne zdravia je základným právom a vysoká úroveň ochrany zdravia sa má zabezpečiť a uplatňovať prostredníctvom všetkých politík a činností Únie; keďže prístup ku kvalitným verejným službám je rozhodujúcim faktorom kvality života ako súčasť stratégie v oblasti starostlivosti a zvýšených investícií do tohto odvetvia;

B. keďže deti predstavujú 18,3 % obyvateľstva EÚ (28); keďže v roku 2020 bolo v EÚ 47,5 % domácností, ktoré mali aspoň jedno dieťa, a 14 % domácností tvorili deti a osamelý rodič (29), pričom väčšinu z nich tvorili ženy;

C. keďže veľkú väčšinu formálnych aj neformálnych, platených aj neplatených opatrovateľov a poskytovateľov starostlivosti tvoria ženy; keďže opatrovateľské povinnosti v domácnosti ovplyvňujú schopnosť, trvanie a druh platenej práce, ktorú môžu ženy vykonávať počas celého pracovného života, a tým ovplyvňujú ich účasť na spoločenskom, hospodárskom, kultúrnom a politickom živote; keďže stereotypy o tom, že ženy sú lepšie opatrovateľky, a vnímanie neplatenej starostlivosti a práce v domácnosti ako „ženskej práce“ posilňujú model „muž živiteľ – žena opatrovateľka“, ktorý naďalej ovplyvňuje prístup k sociálnym právam, a tým aj ekonomickú nezávislosť žien a prispieva k podhodnoteniu a ekonomickej neviditeľnosti starostlivosti, najmä prínosu rodinných opatrovateľov, ako aj k podhodnoteniu opatrovateľov v súkromných a verejných inštitúciách;

D. keďže 80 % všetkej dlhodobej starostlivosti v Európe poskytujú neformálni opatrovatelia (30), v prevažnej miere ženy, pozbavené spravodlivých pracovných podmienok, väčšinou neplatené a/alebo bez primeranej sociálnej podpory, v dôsledku čoho je starostlivosť do veľkej miery rodovou otázkou; keďže poskytovanie neformálnej starostlivosti je spojené s nedostatkom práv, ako je nemocenská dovolenka a dovolenka za kalendárny rok, ako aj materská, otcovská a rodičovská dovolenka, so znížením miery zamestnanosti, zvýšením miery chudoby a sociálneho vylúčenia, zhoršením duševného zdravia a zvýšením pocitu sociálnej izolácie a osamelosti, čo má negatívny vplyv na ich fyzické a duševné zdravie, pohodu a sociálne začlenenie; keďže príspevok žien k neplatenej opatrovateľskej práci predstavuje podľa odhadov 11 biliónov USD (31) a čo predstavuje 9 % celosvetového HDP (32);

E. keďže 15,4 % mladých ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy (NEET), je v tejto situácii preto, lebo sa starajú o deti alebo nespôsobilé dospelé osoby alebo majú iné rodinné povinnosti; keďže 88 % NEET tvoria ženy (33);

F. keďže je potrebné uznať, že všetci ľudia sú v rôznej miere závislí od starostlivosti, okrem iného v závislosti od veku, sociálno-ekonomického postavenia, fyzického vybavenia a osobného zázemia od detstva až po starobu; keďže starostlivosť by sa mala odlišovať od podpory osôb so zdravotným postihnutím alebo zdravotnými problémami; keďže spoločenská a ekonomická hodnota platenej aj neplatenej práce v oblasti starostlivosti nie je docenená a uznaná a je potrebné ju prehodnotiť a zaradiť do centra hospodárskych politík; keďže by sa mali urýchlene riešiť sociálne, rodové a ekonomické dôsledky osôb s opatrovateľskými povinnosťami, najmä vzhľadom na demografické zmeny;

G. keďže všetky členské štáty a EÚ sú viazané Dohovorom OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím vrátane jeho článku 19 o prijatí účinných a vhodných opatrení, ktoré zaručia rovnaké právo všetkých osôb so zdravotným postihnutím na nezávislý život, účasť a začlenenie do spoločnosti; keďže rovnaký a účinný prístup k cenovo dostupnej kvalitnej starostlivosti a podporným službám je základným predpokladom nezávislého života osôb so zdravotným postihnutím, ich účasti na živote spoločenstva a sociálneho začlenenia;

H. keďže starostlivosť zahŕňa všetky služby podporujúce samostatnosť a nezávislosť osôb, ktoré potrebujú starostlivosť, ako aj fyzické, psychologické, emocionálne, sociálne, osobné a domáce potreby jednotlivcov a skupín v zraniteľných situáciách; keďže starostlivosť by sa mala uznať za právo so zaručením rovnakého uplatňovania práv, dôstojnosti, samostatnosti, začlenenia a blahobytu ľudí, ktorí potrebujú starostlivosť; keďže Európska únia môže dopĺňať a podporovať opatrenia členských štátov pri zlepšovaní služieb starostlivosti pre osoby, ktoré starostlivosť prijímajú, a pre osoby, ktoré starostlivosť poskytujú;

I. keďže opatrovateľská práca sú rôzne služby poskytované jednotlivcami, rodinami, komunitami, platenými poskytovateľmi služieb, verejnými organizáciami a štátnymi inštitúciami v rôznych typoch prostredí od inštitúcií až po súkromné domácnosti;

J. keďže Komisia vymedzuje osobné služby a služby pre domácnosť ako „širokú škálu činností, ktoré prispievajú k blahobytu rodín a jednotlivcov v domácnosti, vrátane starostlivosti o deti, dlhodobej starostlivosti o starších a osoby so zdravotným postihnutím, upratovania, doučovania, opráv v domácnosti, záhradníckych prác, podpory IKT“; keďže osobné služby a služby pre domácnosť zahŕňajú služby starostlivosti a služby, ktoré nie sú starostlivosťou, priame a nepriame služby; keďže na globálnej úrovni sa osobné služby a služby pre domácnosť zvyčajne označujú pojmom práca v domácnosti; keďže začlenenie pracovníkov v domácnosti medzi opatrovateľskú pracovnú silu preto uznáva, že poskytovanie starostlivosti zahŕňa nielen osobnú starostlivosť, ale aj nepríbuzenskú nepriamu starostlivosť, ktorá poskytuje potrebné predpoklady na poskytovanie osobnej starostlivosti; keďže v oblasti osobných služieb a služieb pre domácnosť sa opatrovateľské a neopatrovateľské činnosti výrazne prelínajú a veľká časť pracovníkov vykonáva obe činnosti, a teda patria k pracovníkom v oblasti starostlivosti;

K. keďže prístup ku kvalitnej starostlivosti a vytvorenie prostredia priaznivého pre starších ľudí sú základom dlhšieho, zdravého a aktívneho života; keďže sa predpokladá, že počet osôb v EÚ, ktoré potrebujú dlhodobú starostlivosť, sa zvýši z 30,8 milióna v roku 2019 na 38,1 milióna v roku 2050 (34); keďže viaceré členské štáty už čelia nedostatku pracovných síl v odvetví dlhodobej starostlivosti, ktorý sa môže len prehĺbiť, keďže dopyt po dlhodobej starostlivosti sa zvyšuje, a keďže si to vyžaduje investície do pracovnej sily a jej dôstojného zamestnávania a pracovných podmienok;

L. keďže kríza spôsobená ochorením COVID-19 zdôraznila kľúčovú úlohu, ktorú v našich spoločnostiach zohrávajú pracovníci v oblasti osobných služieb a služieb pre domácnosť, a ukázala naliehavú potrebu zabezpečiť plné uznanie týchto pracovníkov vo všetkých členských štátoch spolu s právami na kolektívne vyjednávanie, sociálne zabezpečenie a sociálnu ochranu; keďže v dôsledku pretrvávajúceho nedostatočného uznania týchto pracovníkov vo viacerých členských štátoch mnohí z nich počas pandémie ochorenia COVID-19 prišli o prácu bez toho, aby mohli využiť štátne systémy náhrady mzdy a zachovania pracovných miest; keďže pandémia viedla k strate ubytovania mnohých pracovníkov v oblasti osobných služieb a služieb pre domácnosť, ako aj k tomu, že boli vystavení násiliu a obťažovaniu na pracovisku;

M. keďže napriek skutočnosti, že počas života každý človek aspoň raz prevezme úlohu opatrovateľa a príjemcu starostlivosti, existuje stigma a stereotypy týkajúce sa vzájomnej závislosti, fyzického alebo mentálneho postihnutia, choroby a slabosti a potreby starostlivosti a podpory, ktoré sa prelínajú s inými dôvodmi diskriminácie, predovšetkým s pohlavím, sexuálnou orientáciou, vekom, zdravotným postihnutím, národnosťou, farbou pleti, etnickým alebo sociálnym pôvodom, genetickými vlastnosťami, ako aj sociálno-ekonomickým alebo prisťahovaleckým a iným znevýhodneným pôvodom, čo zvyšuje riziko chudoby alebo sociálneho vylúčenia;

N. keďže obyvateľstvo EÚ starne a v roku 2018 bolo 19 % občanov EÚ starších ako 65 rokov (35); keďže veková diskriminácia a neuspokojené, nevidené a nerozpoznané potreby starostlivosti sú v Európe stále pretrvávajúcim problémom v oblasti starostlivosti; keďže počet ľudí, ktorí sú závislí od pomoci iných osôb alebo majú potreby v oblasti zdravotnej a dlhodobej starostlivosti, sa s vekom zvyšuje;

O. keďže reumatické a muskuloskeletálne ochorenia patria medzi najrozšírenejšie, najinvalidizujúcejšie a najzávažnejšie neprenosné ochorenia na svete, ktoré postihujú viac ako 100 miliónov Európanov a sú zodpovedné za viac ako 50 % rokov prežitých so zdravotným postihnutím v Európe; keďže vzhľadom na ich prevalenciu, invalidizujúce dôsledky a súvislosť s vysokým výskytom komorbidít sú ľudia s reumatickými a muskoskeletálnymi ochoreniami významným zdrojom dopytu po dlhodobej formálnej a neformálnej starostlivosti v Európe;

P. keďže mnohí opatrovatelia a pracovníci v domácnosti pochádzajú z etnických menšín alebo sú migrantmi (36) a čelia veľmi neistej situácii a zažívajú prierezovú diskrimináciu z dôvodu svojej rasy alebo etnického pôvodu, pohlavia, sociálno-ekonomického postavenia a štátnej príslušnosti a poskytujú opatrovateľskú prácu v domácnosti často s neobmedzeným počtom hodín, čím sa porušujú právne predpisy o pracovnom čase vo formálnom a neformálnom hospodárstve; keďže títo pracovníci sú väčšinou ženy, ktoré nemajú oficiálnu pracovnú zmluvu, sú teda zraniteľnejšie voči vykorisťovaniu a často nemajú prístup k svojim právam, najmä k dôstojnej práci a sociálnej ochrane;

Q. keďže vo všetkých členských štátoch vrátane vidieckych regiónov, ktoré sú obzvlášť postihnuté starnutím obyvateľstva, chýbajú kvalitné, dostupné a cenovo prijateľné služby v oblasti starostlivosti; keďže monitorovaniu formálnej a neformálnej starostlivosti a forme a prostriedkom existujúcich opatrovateľských služieb bráni nedostatok údajov vrátane rozčlenených údajov, nedostatočných ukazovateľov kvality, ako je napríklad európsky prieskum využívania času (ETUS) v oblasti hodnotenia a monitorovania poskytovaných služieb, plánov vykonávania, nedostatočné poznatky poskytovateľov zdravotnej starostlivosti o chorobách s dočasnými zdravotným postihnutím;

R. keďže jedným z najzákladnejších práv v oblasti starostlivosti a podpory je právo na výber typu a miesta poskytovania služieb; keďže právo na výber typu starostlivosti je často ohrozené nedostatočnou dostupnosťou domácej podpory a osobnej asistencie; keďže osobná asistencia je len príliš zriedkavo dostatočne podporovaná zo strany členských štátov a zostáva pre mnohých nedostupná; keďže až 75 % starších osôb, ktoré potrebujú dlhodobú starostlivosť, uvádza, že by sa ocitli pod hranicou rizika chudoby, ak by si museli kúpiť služby domácej starostlivosti za plnú trhovú cenu (37); keďže aj vo väčšine ekonomicky najrozvinutejších krajín pokrývajú systémy sociálnej ochrany menej ako 40 % celkových nákladov na dlhodobú starostlivosť o osoby s miernymi potrebami (38); keďže členské štáty musia zabezpečiť poskytovanie kvalitných a primerane financovaných a fungujúcich služieb starostlivosti, systémov sociálnej ochrany a lepšiu integráciu kvalitnej dlhodobej starostlivosti do týchto systémov, čo má zásadný význam pre zlepšenie sociálnej spravodlivosti a čo prispeje k rodovej rovnosti;

S. keďže pandémia ochorenia COVID-19 zhoršila a zviditeľnila existujúce nerovnosti a výzvy, ktoré poukazujú na mnohé štrukturálne problémy zakorenené v európskom systéme sociálnej starostlivosti, ako napríklad nedostatok zdrojov v zdravotníckych zariadeniach a systémoch zdravotnej starostlivosti či nedostatok investícií, z hľadiska prístupu k formálnej starostlivosti a domácim službám vrátane včasnej, cenovo dostupnej a kvalitnej zdravotnej starostlivosti, a poukázala na už existujúce krízy v odvetví starostlivosti v dôsledku výrazne zvýšeného pracovného zaťaženia v tomto odvetví, nedostatku pracovníkov v oblasti starostlivosti, nedostatočného financovania, napätých systémov zdravotnej starostlivosti, nadmerného spoliehania sa na neformálnu neplatenú starostlivosť alebo nelegálnu prácu; keďže to vedie k zvýšeniu psychosociálnych rizík, ktorým čelia opatrovatelia, ktorí zostávajú v tomto odvetví, väčšinou ženy; keďže problémy spojené s pandémiou viedli k osamelosti a sociálnej izolácii a zvýšili riziko zneužívania, zanedbávania, zhoršenia fyzického a duševného zdravia ľudí, ktorí potrebujú starostlivosť, a všeobecného blahobytu všetkých generácií v celej EÚ, najmä tam, kde bola úroveň investícií do starostlivosti pred pandémiou nižšia (39); keďže dlhodobé účinky na zdravie a blahobyt jednotlivcov, ako aj jej sociálne a ekonomické dôsledky sa ešte musia v plnej miere posúdiť a začleniť do príslušných oblastí politiky;

T. keďže potreby neformálnych opatrovateľov nie sú v Európe uspokojené a pandémia ochorenia COVID-19 poukázala na ťažkosti neformálnych opatrovateľov a osôb, ktorým sa poskytuje neformálna starostlivosť, a odhalila neprimeranú závislosť od žien a dievčat (40); keďže nedostatočné uznanie pracovníkov v oblasti osobných služieb a služieb pre domácnosť a/alebo nesprávna klasifikácia ich zamestnaneckého statusu znamenali, že mnohí z tých, ktorí stratili zamestnanie počas pandémie ochorenia COVID-19, nemali prístup k opatreniam sociálnej ochrany;

U. keďže pandémia ochorenia COVID-19 prehĺbila existujúce rodové nerovnosti, najmä pokiaľ ide o nárast neplatenej opatrovateľskej práce a nerovnováhu medzi pracovným a súkromným životom, a viedla k dvojitému zaťaženiu mnohých žien, ktoré mali dlhšie pracovné zmeny a ďalšiu neformálnu starostlivosť doma; keďže pred pandémiou ochorenia COVID-19 (41) sa 37,5 % žien v EÚ denne staralo o deti, starších ľudí alebo osoby so zdravotným postihnutím v porovnaní s 24,7 % mužov; keďže pandémia znamenala pre ženy v priemere približne 13 hodín neplatenej práce týždenne navyše (42); keďže ženy, ktoré pracujú z domu, ktoré pracujú na čiastočný úväzok alebo sú nezamestnané, sú vystavené ešte väčšiemu tlaku, pretože naďalej vykonávajú väčšinu domácich prác a úloh týkajúcich sa starostlivosti o rodinu (43); keďže účinky pandémie ochorenia COVID-19 ešte nie sú úplne známe a sociálno-ekonomický vplyv sa bude ďalej prejavovať;

V. keďže podľa Svetovej zdravotníckej organizácie až polovica úmrtí na ochorenie COVID-19 v Európe pripadala na obyvateľov zariadení dlhodobej starostlivosti (44); keďže viac ako 70 % sociálnych a zdravotníckych pracovníkov bojujúcich proti ochoreniu COVID-19 v prvej línii boli ženy, z ktorých mnohé čelili následkom a aj dlhodobým následkom infekcie COVID-19, boli izolované a zažívali nebývalú mieru stresu, úzkosti, depresie, samovrážd a dokonca posttraumatickej stresovej poruchy; keďže v roku 2021 odchádzalo z povolania v EÚ 30 % zdravotných sestier (45); keďže vysoká miera výskytu a úmrtnosti v dôsledku pandémie ochorenia COVID-19 v zariadeniach dlhodobej starostlivosti vrátane nedostatočného prístupu k ochranným prostriedkom, testom a lekárskej starostlivosti poukázala na systémové nedostatky súvisiace s príliš pomalým prechodom z inštitucionálnej starostlivosti na služby rodinnej a komunitnej starostlivosti, nedostatkom personálu vyplývajúcim z ťažkostí pri získavaní a udržaní pracovníkov, zlými pracovnými podmienkami, nedostatkom možností kariérneho rastu pre pracovníkov v odvetví starostlivosti, ťažkosťami pre cezhraničných opatrovateľov, ako aj nedostatočnou podporou a prístupom neformálnych opatrovateľov k sociálnemu zabezpečeniu;

W. keďže pandémia ochorenia COVID-19 mala okrem neuspokojených zdravotných potrieb dramaticky negatívny vplyv na prístup k vzdelávaniu, dôstojnému bývaniu a službám, ktoré sú nevyhnutné pre blaho a rozvoj detí, čo spôsobuje ďalšiu záťaž v oblasti starostlivosti a vzdelávania pre všetkých rodičov, predovšetkým pre ženy a osamelých rodičov (46); keďže empirické dôkazy potvrdzujú, že obmedzenie opatrovateľských služieb a nárast neplatenej opatrovateľskej práce vykonávanej ženami počas pandémie ochorenia COVID-19 opätovne vytvorili a posilnili rodové nerovnosti;

X. keďže poskytovanie kvalitnej starostlivosti závisí od existencie dostatočne veľkej, dobre vyškolenej, motivovanej a špecializovanej pracovnej sily, od vytvorenia príťažlivých a dôstojných pracovných podmienok prostredníctvom sociálneho dialógu a kolektívneho vyjednávania, primeraných a spravodlivých miezd, ako aj integrovaných služieb a od primeraného verejného financovania; keďže odvetvie opatrovateľskej služby dlhodobo čelí nedostatku pracovnej sily a v rokoch 2019 až 2020 opustilo odvetvie ústavnej starostlivosti 421 000 pracovníkov (47); keďže kvalitná opatrovateľská práca je kvalifikované povolanie, ktoré si vyžaduje odbornú prípravu a skúsenosti, a dopyt po kvalifikovaných opatrovateľoch sa v nasledujúcich rokoch bude len zvyšovať; keďže zamestnanosť a priebežné vzdelávanie na pracovisku prostredníctvom profesionalizácie tohto odvetvia môžu prispieť k zvýšeniu kvality poskytovania opatrovateľských služieb; keďže v kontexte modelov dlhodobejšej starostlivosti a vývoja postupov a technológií opatrovatelia získavajú odborné znalosti, ktoré je potrebné uznať; keďže smernica o nadobudnutých právach (2001/23/ES) sa musí uplatňovať vždy, keď sa zamestnanecké zmluvy prevedú na nadobúdajúceho poskytovateľa starostlivosti;

Y. keďže v Európskej únii je najmenej 3,1 milióna pracovníkov v oblasti osobných služieb a služieb pre domácnosť zamestnaných nelegálne, pričom nie sú uznávaní a nemajú základné práva pracovníkov, ako je kolektívne vyjednávanie, sociálne zabezpečenie a sociálna ochrana (48); keďže nelegálna práca vedie k nižšej ochrane pracovníkov, uľahčuje vykorisťovanie a zneužívanie práce a zároveň predstavuje stratu príjmov pre členské štáty; keďže podmienky štátnych príslušníkov tretích krajín bez dokladov pracujúcich v odvetví starostlivosti sú obzvlášť náročné, pokiaľ ide o ich sociálne práva a prístup k dôstojným pracovným podmienkam;

Z. keďže európska platforma na boj proti nelegálnej práci sa zmenila na stálu pracovnú skupinu Európskeho orgánu práce (ELA) s cieľom zvýšiť spoluprácu s orgánmi členských štátov v boji proti nelegálnej práci;

AA. keďže štúdie ukazujú, že viac ako 90 % starších ľudí by chcelo žiť vo vlastnom dome aj vo vyššom veku; avšak len 20 % z nich strávi posledné roky svojho života v súkromí a mnohí z nich žijú v ústavných zariadeniach (49); keďže existuje nedostatok služieb starostlivosti, ktoré by boli prispôsobené individuálnym potrebám a preferenciám; keďže si to vyžaduje (50) zmenu štruktúr starostlivosti z centralizovaných inštitúcií na starostlivosť zameranú na pacienta, rodinu a komunitu, aby sa lepšie podporila samostatnosť osôb, ktoré potrebujú starostlivosť a podporu, čo prinesie hmatateľné ekonomické a sociálne výhody a zvýši úroveň blahobytu príjemcov starostlivosti; keďže ústavná starostlivosť často nespĺňa normy podpory nezávislosti osôb využívajúcich tieto služby a často sa spája skôr s koncom života ako s miestom pre dôstojný život, rozvoj a ďalšiu účasť na spoločenskom a kultúrnom živote; keďže tento posun neexistuje alebo je príliš pomalý a chýbajú mu zdroje a musí zohľadňovať rôzne potreby a zraniteľnosť komunít, napríklad z hľadiska príjmových a iných nerovností; keďže členské štáty by mali investovať týmto smerom;

AB. keďže je dôležité vykonávať ďalší výskum zneužívania vo všetkých zariadeniach starostlivosti, informovať o faktoroch, ktoré vedú k takýmto praktikám, podporovať informovanosť, odbornú prípravu, odhaľovanie a boj proti zneužívaniu pre všetky profesie zapojené do starostlivosti a vytvárať verejné platformy na oznamovanie takýchto praktík;

AC. keďže trh práce má tendenciu byť rodovo segregovaný a podceňuje odvetvia, v ktorých ženy predstavujú väčšinu pracovnej sily; pričom v roku 2020 boli hrubé hodinové zárobky žien v EÚ v priemere o 13,0 % nižšie ako zárobky mužov (51);

AD. keďže starostlivosť zostáva často nedocenená, je málo uznávaná, nedostatočná a často bez finančnej kompenzácie pre neformálnych opatrovateľov; keďže podhodnotenie z hľadiska mzdových a pracovných podmienok, ako aj nedostatočná viditeľnosť starostlivosti a prác v domácnosti úzko súvisia s prevládajúcimi rodovými rolami a normami, že ženy sú opatrovateľky a muži sú živitelia rodiny, a so začarovaným kruhom „dvojitého znehodnotenia“, v ktorom je starostlivosť často odsunutá do úzadia na najviac znevýhodnené skupiny spoločnosti, pretože nemá dostatočnú hodnotu, a na druhej strane sa znehodnocuje opatrovateľská činnosť, pretože ju vykonávajú najviac znevýhodnené skupiny, ako aj so skutočnosťou, že domáca starostlivosť a iné osobné služby a služby pre domácnosť sa poskytujú za zatvorenými dverami;

AE. keďže feminizácia odvetvia starostlivosti prispieva k rozdielom v zamestnanosti, odmeňovaní a dôchodkoch medzi mužmi a ženami pracujúcimi v oblasti formálnej a neformálnej starostlivosti a môže viesť k zvýšenému riziku chudoby, ako aj k zníženiu daní platených členským štátom, čo pre Európu znamená ročnú stratu HDP vo výške 370 miliárd EUR (52);

AF. keďže v odvetví starostlivosti dominujú ženy a migranti, najmä mobilní pracovníci z EÚ a z krajín mimo EÚ, pričom ženy predstavujú 76 % zo 49 miliónov zdokumentovaných pracovníkov v oblasti starostlivosti v EÚ (53) a viac ako 85 % v neplatenej starostlivosti vo všetkých členských štátoch, ak berieme do úvahy dennú aj týždennú účasť (54);

AG. keďže v oblasti dlhodobej starostlivosti pracuje 6,3 milióna odborníkov, medzi ktorými sú nadmerne zastúpené ženy (81 %) a rastie počet pracovníkov vo veku nad 50 rokov, pracovníkov na čiastočný úväzok, pracovníkov s neistou prácou a pracovníkov platforiem, ako aj migrujúcich, neformálnych a mobilných pracovníkov vrátane opatrovateľov bývajúcich v domácnosti (približne 8 % pracovníkov v odvetví starostlivosti sú cudzinci); keďže v roku 2020 predstavovali migrujúci a mobilní pracovníci 28 % pracovníkov v oblasti osobnej starostlivosti (55); keďže nedostatky v oblasti starostlivosti v niektorých regiónoch EÚ sa prehlbujú v dôsledku tohto „odlivu pracovníkov v oblasti starostlivosti“ a fenoménu globálnych reťazcov starostlivosti; keďže to znemožňuje uvažovať o starostlivosti len v rámci vnútroštátnych hraníc; keďže stále existujú prekážky, ktoré bránia voľnému poskytovaniu služieb starostlivosti v EÚ; keďže títo pracovníci sú pre naše spoločnosti nevyhnutní z hľadiska verejného zdravia, ako aj sociálneho začlenenia osôb, ktoré starostlivosť potrebujú a ktoré majú často pocit izolovanosti;

AH. keďže vo všetkých členských štátoch sú mzdy v odvetví starostlivosti a domácich prác výrazne nižšie ako priemerná mzda a nižšie ako mzda, ktorú pracovníci dostávajú za rovnakú prácu v iných odvetviach, najmä v zdravotníctve (56); keďže je to v dôsledku neformálnej práce, nižšieho kolektívneho vyjednávania v týchto odvetviach, ako aj podhodnotenia odvetví, v ktorých dominujú ženy, ako je starostlivosť; keďže zamestnanci pracujúci v ziskovom a neziskovom sektore nemajú často prístup k zastúpeniu pracovníkov a kolektívnemu vyjednávaniu; keďže rozdiel v porovnaní s priemernou mzdou je najmenší v členských štátoch s kolektívnymi zmluvami pre časť odvetvia (57); keďže zastupovanie pracovníkov vrátane odborov a kolektívne vyjednávanie sú rozhodujúce pri zastupovaní a obhajobe práv a záujmov pracovníkov vo všetkých zariadeniach starostlivosti, ako aj pri zvyšovaní a udržiavaní noriem v celom odvetví starostlivosti;

AI. keďže kríza spôsobená ochorením COVID-19 zdôraznila niekoľko problémov týkajúcich sa podmienok zamestnávania pracovníkov dlhodobej starostlivosti; keďže pracovníci dlhodobej starostlivosti boli vystavení ešte väčšiemu riziku nákazy COVID-19 ako zdravotnícki pracovníci v nemocniciach z dôvodu nedostatku osobných ochranných prostriedkov a vhodnej odbornej prípravy na vykonávanie infekčných protokolov a iných preventívnych činností;

AJ. keďže napriek tomu, že starostlivosť je pre väčšinu opatrovateľov emocionálne uspokojujúca, často má negatívne účinky na fyzické a duševné zdravie opatrovateľov a spôsobuje ťažkosti pri zosúladení starostlivosti s platenou prácou, čo je obzvlášť závažné v prípade opatrovateliek (58); keďže duševné zdravie formálnych a neformálnych opatrovateľov bolo počas pandémie ochorenia COVID-19 neúmerne ovplyvnené; keďže počas pandémie došlo k nárastu psychických problémov, čím sa zvýšila záťaž v oblasti starostlivosti; keďže opatrovateľská práca je často spojená s prácou na zmeny, v krátkom čase a s dlhým pracovným časom; keďže zdravotné riziká a nízka kvalita pracovného času sú hlavnými príčinami pomerne vysokých absencií v odvetví dlhodobej starostlivosti; keďže 38 % pracovníkov v oblasti starostlivosti sa domnieva, že pre nepriaznivé účinky svojej práce nebudú môcť pokračovať v práci až do veku 60 rokov (59);

AK. keďže v Európe bolo 33 % pracovníkov dlhodobej starostlivosti vystavených určitému druhu nežiaduceho sociálneho správania (vrátane slovného napádania, vyhrážok a ponižujúceho správania) a len 22 % pracovníkov dlhodobej starostlivosti sa cíti veľmi spokojných so svojimi pracovnými podmienkami (60);

AL. keďže existujú rôzne formy zamestnávania formálnych opatrovateľov v domácnosti, napríklad prostredníctvom opatrovateľských spoločností alebo agentúr dočasného zamestnávania a sprostredkovateľov;

AM. keďže ženy predstavujú väčšinu osôb prijímajúcich starostlivosť a 44 miliónov ľudí v EÚ poskytuje neformálnu dlhodobú starostlivosť rodinným príslušníkom, susedom alebo priateľom (61), pričom väčšina z nich sú ženy a 12 % žien a 7 % mužov poskytuje neformálnu dlhodobú starostlivosť viac ako 40 hodín týždenne (62); keďže takmer 30 % ľudí starších ako 65 rokov trpí dvoma alebo viacerými neprenosnými ochoreniami; keďže neprenosné ochorenia predstavujú značnú a rastúcu záťaž pre pacientov, opatrovateľov, spoločnosť a zdravotnícke systémy;

AN. keďže vysoký počet príjemcov starostlivosti, ktorí potrebujú neformálnu starostlivosť, priamo súvisí s nedostupnosťou, neprístupnosťou a cenovou nedostupnosťou kvalitných odborných služieb prispôsobených ich potrebám, ako aj so štandardnou politickou voľbou mnohých členských štátov na neplatenú neformálnu starostlivosť ako na hlavný zdroj poskytovania starostlivosti (63); keďže poskytovanie neformálnej starostlivosti by malo byť otázkou voľby a nie nevyhnutnosťou v dôsledku nedostatku dostupných služieb starostlivosti;

AO. keďže značná časť formálneho odvetvia domácej starostlivosti sa pohybuje v šedej zóne, čo negatívne ovplyvňuje kvalitu domácej starostlivosti; keďže chýbajú údaje, ktoré by umožnili presne určiť počet opatrovateľov v šedej zóne;

AP. keďže ženy v EÚ vykonávajú o 13 hodín neplatenej starostlivosti a prác v domácnosti týždenne viac ako muži (64); keďže prístup k cenovo dostupným a kvalitným formálnym službám dlhodobej starostlivosti o závislých členov rodiny a nerovnomerné rozdelenie neplatenej starostlivosti a práce v domácnosti medzi mužmi a ženami predstavujú rozhodujúce faktory, ktoré určujú, či ženy nastúpia do zamestnania, či v ňom zostanú a aká bude kvalita práce, ktorú majú; keďže 7,7 milióna žien v EÚ sa nachádza mimo trhu práce z dôvodu neformálnych opatrovateľských povinností v porovnaní len so 450 000 mužmi a 29 % žien zamestnaných na čiastočný úväzok uvádza opatrovateľské povinnosti ako hlavný dôvod prijatia práce na čiastočný úväzok (65); keďže len 6 % mužov uvádza, že hlavným dôvodom práce na čiastočný úväzok sú opatrovateľské povinnosti, v porovnaní s 29 % žien a len 64 % otcov v EÚ poskytuje starostlivosť na dennej báze (66);

AQ. keďže ženy takisto častejšie prerušujú svoju kariéru, majú tendenciu pracovať kratší pracovný čas a častejšie sú zamestnané na čiastočný úväzok, v neistých alebo dočasných zamestnaniach; keďže odvetvová segregácia, nerovnomerné rozdelenie neplatenej starostlivosti a práce v domácnosti predstavujú hlavné príčiny pretrvávajúcich rozdielov v zamestnanosti, mzdách a dôchodkoch, ako aj väčšieho rizika chudoby a sociálneho vylúčenia žien; keďže rozdiel v dôchodkoch medzi mužmi a ženami je v roku 2020 v priemere 27 % (67); keďže rovnomerné rozdelenie neplatenej starostlivosti a práce v domácnosti, ktoré svedčí o rovnakom zapojení mužov, má jednoznačne pozitívny vplyv na podiel žien v platenom zamestnaní a na zníženie rozdielov v odmeňovaní žien a mužov; keďže povinnosti spojené so starostlivosťou o deti sú príčinou zmeny zamestnania u 60 % žien v porovnaní so 17 % zamestnaných mužov a vedú k skráteniu pracovného času u 18 % zamestnaných žien a len u 3 % mužov (68); keďže dosiahnuteľnosť, prístupnosť a cenová dostupnosť kvalitných zariadení starostlivosti o deti je kľúčová, aby sa ľuďom, najmä ženám so zodpovednosťami v oblasti starostlivosti umožnilo zúčastňovať sa na trhu práce; keďže problémy verejného zdravia, ako je migréna, sú častejšie u žien (69) a veľká časť postihnutých žien je stále v prvej línii starostlivosti o deti a domácnosť;

AR. keďže tieto rozdiely sa potvrdzujú aj na celosvetovej úrovni, pričom ženy venujú neplatenej opatrovateľskej práci v priemere 3,2-krát viac času (201 pracovných dní ročne) ako muži (63 pracovných dní), a sú najvýraznejšie v prípade dievčat a žien žijúcich v krajinách so strednými príjmami, s nižším dosiahnutým vzdelaním, žijúcich na vidieku a s deťmi predškolského veku (70);

AS. keďže ženy sú v prevažnej miere zastúpené medzi dôležitými pracovníkmi (v štyroch zo 16 ďalších profesijných kategórií, ktoré sa považujú za dôležité, je viac ako 50 % žien medzi pracovníkmi v EÚ) (71), ako sú napríklad odborníci v oblasti starostlivosti, ktorých úlohy sa zväčša nedajú vykonávať v režimoch práce na diaľku, a v odvetviach, ktoré boli pandémiou zasiahnuté najviac, a preto boli vystavené vysokým rizikám nákazy, veľkej pracovnej záťaži, narušeniu rovnováhy medzi pracovným a súkromným životom a strate zamestnania; keďže pracovné a životné podmienky sa zhoršili najmä pre ženy s malými deťmi v platenom zamestnaní (72);

AT. keďže starostlivosť zostáva jednou z hlavných oblastí reprodukovania rodových archetypov, ktoré sú ďalej posilňované nedostatočnými investíciami do kvalitných služieb a rodovými predsudkami v iných politikách, ktoré neúmerne ovplyvňujú sebaurčenie žien v spoločenskom a pracovnom živote, ako je napríklad daňový a dávkový systém;

AU. keďže podniky sociálneho hospodárstva môžu mať významný potenciál a prispieť k uľahčeniu opätovného začlenenia opatrovateľov na trh práce;

AV. keďže viaceré členské štáty a regióny v EÚ stále nespĺňajú cieľ poskytovať starostlivosť 90 % detí vo veku od troch rokov do veku povinnej školskej dochádzky a 33 % detí vo veku do troch rokov; keďže nedostatok dostatočnej infraštruktúry, ktorá by ponúkala kvalitnú a dostupnú starostlivosť o deti pre všetkých, najmä služby predškolskej starostlivosti, postihuje najmä deti zo znevýhodnených rodín, čo sa odráža v nižšej miere zápisu detí so zdravotným postihnutím, detí z rómskych a iných menšinových komunít, detí migrantov, detí žijúcich v chudobe a detí z iných znevýhodnených skupín, ktoré by mali z predškolskej starostlivosti najväčší prospech (73);

AW. keďže v roku 2020 bolo 24,2 % detí v EÚ – takmer 18 miliónov – ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením; keďže deti z rodín s nízkymi príjmami, deti bez domova, deti so zdravotným postihnutím, deti s prisťahovaleckým pôvodom, deti s menšinovým etnickým pôvodom, najmä rómske deti, deti v ústavnej starostlivosti, deti v neistej rodinnej situácii, deti z rodín s jedným rodičom, z LGBTIQ+ rodín a z rodín, v ktorých rodičia pracujú v zahraničí, čelia vážnym ťažkostiam, ako je vážna deprivácia v oblasti bývania alebo preplnenosť bývania, prekážkam v prístupe k základným službám; keďže deti so zdravotným postihnutím v EÚ sú neúmerne častejšie umiestňované do zariadení ústavnej starostlivosti ako deti bez zdravotného postihnutia a zdá sa, že je v ich prípade oveľa menšia pravdepodobnosť, že sa vyvinie úsilie na umožnenie ich prechodu z ústavnej do rodinnej starostlivosti (74); keďže Európska záruka pre deti je nástroj EÚ, ktorého cieľom je predchádzať chudobe a sociálnemu vylúčeniu a bojovať proti nim zaručením slobodného a účinného prístupu detí v núdzi k základným službám starostlivosti, ako je vzdelávanie a starostlivosť v ranom detstve, vzdelávacie a školské aktivity, zdravotná starostlivosť a aspoň jedno zdravé jedlo denne v škole, a účinný prístup všetkých detí v núdzi k zdravej výžive a primeranému bývaniu (75); keďže dostupnosť kvalitnej a cenovo dostupnej starostlivosti o deti a vzdelávania má zásadný význam pre osobný rozvoj a blaho detí; keďže existuje jednoznačná pozitívna korelácia medzi prístupom k službám starostlivosti o deti na jednej strane a zamestnanosťou a príjmom mužov a najmä žien na strane druhej (76);

AX. keďže prístup ku kvalitným službám starostlivosti, najmä k dlhodobej starostlivosti, je čoraz viac podmienený príjmom jednotlivcov a rodín, ich miestom bydliska, dostupnosťou služieb a kapacitou poskytovania a geografickou dostupnosťou, ako aj voľnými kapacitami poskytovateľov; keďže sa odhaduje, že dve z troch osôb, ktoré potrebujú starostlivosť, nemajú prístup k službám starostlivosti najmä z dôvodu ich nedostupnosti a cenovej nedostupnosti (77); keďže domácnosti s nízkymi príjmami, nižšou úrovňou vzdelania a domácnosti migrantov majú najväčšie problémy s prístupom k formálnym službám dlhodobej starostlivosti v domácnosti; keďže v celej EÚ jedna tretina a v piatich členských štátoch dokonca viac ako polovica domácností uvádza, že potrebujú profesionálne služby dlhodobej starostlivosti, ale z finančných dôvodov k nim nemajú prístup (78); keďže prístup k zdravotnej starostlivosti a starostlivosti by mal byť všeobecný a efektívny bez ohľadu na ekonomické podmienky alebo ich odlišné bydlisko, či administratívne situácie alebo status; keďže aj osoby s nižšími príjmami sú skupinou, v ktorej je potreba starostlivosti častejšia (79);

AY. keďže digitálne technológie majú potenciál podporiť formálnych aj neformálnych opatrovateľov a znížiť záťaž, ktorej čelia, napríklad pri preprave pacientov na konzultácie, ktoré by sa mohli konať online; keďže podľa prieskumu Eurocarers z roku 2021 až 78 % neformálnych opatrovateľov nikdy nepoužilo technológie súvisiace so starostlivosťou (80); keďže je v odvetví starostlivosti potrebné zohľadniť aj digitalizáciu a internet vecí, pričom by však nemali úplne nahradiť nenahraditeľnú interakciu medzi ľuďmi súvisiacu so starostlivosťou; keďže by sa mal podporovať výskum a pilotné projekty, aby sa overila realizovateľnosť a účinnosť digitálnych služieb; keďže starší ľudia vrátane tých, ktorým sa poskytuje starostlivosť, majú ťažkosti s prístupom k digitálnym službám; keďže prístup k digitálnym službám vrátane prístupu k digitálnej gramotnosti by sa mal považovať za právo príjemcov starostlivosti; keďže drastický prechod k práci na diaľku odhalil potrebu lepšieho presadzovania, revízie a aktualizácie právnych predpisov týkajúcich sa pracovných podmienok v digitálnom prostredí a využívania umelej inteligencie v pracovnom živote;

AZ. keďže ženy, ktoré čelia prierezovej diskriminácii, čelia ďalším prekážkam v prístupe k službám zdravotnej starostlivosti a starostlivosti a osobitná pozornosť sa musí venovať riešeniu účinkov podvedomých predsudkov v prístupe k súkromným a verejným službám, ktoré vznikajú v dôsledku pretrvávajúcich stereotypov a nedostatočného zastúpenia určitých skupín v týchto inštitúciách;

BA. keďže sa osobitná pozornosť musí venovať aj extrémnej starobe, aby sa v prípade potreby pomohlo osobám, ktoré prišli o samostatnosť, a aby sa tieto osoby neocitli v izolácii;

BB. keďže by sa mal náležite zohľadniť význam prevencie a geriatrickej rehabilitácie pre zdravé a dôstojné starnutie;

BC. keďže je potrebné zmeniť formu ošetrovateľskej starostlivosti poskytovaním bezplatnej alebo cenovo dostupnej domácej ošetrovateľskej pomoci, ak je to možné;

BD. keďže zvýšené investície do ekonomiky starostlivosti v súlade s cieľmi udržateľného rozvoja by do roku 2035 priniesli takmer 300 miliónov dodatočných pracovných miest na celom svete (81); keďže by to predstavovalo 96 miliónov priamych pracovných miest v oblasti starostlivosti o deti, 136 miliónov priamych pracovných miest v oblasti dlhodobej starostlivosti a 67 miliónov nepriamych pracovných miest v iných odvetviach; keďže táto úroveň tvorby pracovných miest by si vyžadovala investície vo výške 3,2 % celosvetového HDP, pričom sa zohľadnia celkové náklady mínus daňové príjmy (82); keďže Európska komisia odhaduje, že do roku 2030 sa očakáva, že sa v EÚ vytvorí 8 miliónov nových pracovných miest v odvetví starostlivosti (83);

BE. keďže demografické zmeny a sprievodné starnutie obyvateľstva zvýšia dopyt po službách starostlivosti; keďže pracovné miesta v oblasti starostlivosti pravdepodobne nebudú nahradené a ich počet sa nezníži automatizáciou; keďže to by malo motivovať EÚ a členské štáty, aby v rámci digitálnej transformácie investovali do ekonomiky starostlivosti ako do sľubného odvetvia vytvárajúceho pracovné miesta s cieľom zvýšiť počet kvalifikovaných pracovníkov a prilákať do tohto odvetvia viac ľudí;

BF. keďže normy kvality v oblasti starostlivosti, najmä služieb sociálnej starostlivosti, naďalej chýbajú alebo sú nedostatočné;

BG. keďže odvetvie starostlivosti potrebuje značné investície, zdroje a reformu; keďže v roku 2018 predstavoval odhadovaný ročný investičný deficit v sociálnej infraštruktúre v Európe 100 – 150 miliárd EUR (84); keďže v správe o starnutí obyvateľstva za rok 2021 sa predpokladá nárast verejných výdavkov potrebných na pokrytie nákladov na dlhodobú starostlivosť a podporu až na 2,9 % HDP ročne v roku 2070 v porovnaní s 1,7 % v roku 2016, pričom scenár „zdravého starnutia“ môže tieto náklady výrazne znížiť a plné pokrytie potrieb dlhodobej starostlivosti ich výrazne zvyšuje;

BH. keďže je veľmi dôležité pochopiť interakciu medzi formálnou a neformálnou starostlivosťou; keďže formálne opatrovateľské služby môžu neformálnym opatrovateľom poskytnúť podporu napríklad tým, že im umožnia vziať si voľno a poskytnú im odbornú prípravu; keďže nedostatočné oficiálne uznanie neformálnych opatrovateľov a s tým súvisiaci nedostatok údajov o nich a ich potrebách je prekážkou tejto interakcie;

BI. keďže poskytovanie starostlivosti závisí od dobre financovaných a riadne fungujúcich verejných služieb a systémov sociálnej ochrany;

BJ. keďže v skupine neformálnych opatrovateľov existuje značná rozmanitosť; keďže ich potreby sa líšia v závislosti od ich sociálno-ekonomického kontextu, ich účasti na trhu práce, potrieb opatrovaných osôb a času, ktorý venujú starostlivosti o závislé osoby;

BK. keďže neurodegeneratívne choroby ako Alzheimerova choroba a iné formy demencie sú vo väčšine európskych krajín naďalej nedostatočne diagnostikované; keďže existujú jasné náznaky, že súčasný počet 9 miliónov potvrdených prípadov demencie sa do roku 2050 zdvojnásobí; keďže ženy sú naďalej neúmerne viac postihnuté demenciou (85);

BL. keďže vo februári 2021 začal európsky ombudsman z vlastnej iniciatívy vyšetrovanie úlohy Komisie v procese deinštitucionalizácie v EÚ, pričom sa zameral na plnenie povinnosti Komisie zabezpečiť, aby členské štáty využívali finančné prostriedky EÚ spôsobom, ktorý podporuje prechod od ústavnej starostlivosti k nezávislému životu a účasti na živote komunity;

BM. keďže mechanizmus ustanovený smernicou o dočasnej ochrane z roku 2001 bol po prvýkrát aktivovaný ako reakcia na masový prílev utečencov, predovšetkým žien s deťmi a iných závislých osôb, ktorí utekajú pred vojnou na Ukrajine, a zaručuje vysídleným osobám rovnaký prístup na trh práce a bývanie, lekársku pomoc a prístup detí k vzdelávaniu; keďže aktivácia uvedeného mechanizmu bude mať významný priamy vplyv na odvetvie starostlivosti, pretože sa zvýši počet osôb v EÚ, ktoré potrebujú komplexné a individualizované služby starostlivosti, ale aj počet neformálnych a formálnych opatrovateľov;

BN. keďže údaje o kvalite opatrovateľských služieb sú takmer výlučne založené na neštandardných prieskumoch spokojnosti klientov;

BO. keďže ťažkosti spojené so zabezpečením primeraného, dôstojného a cenovo dostupného bývania, najmä pre staršie osoby, osamelé osoby, osoby so zdravotným postihnutím, osoby ohrozené chudobou a sociálnym vylúčením, rodiny s malými deťmi a osamelých rodičov, výrazne sťažujú prístup ku kvalitným službám starostlivosti;

BP. keďže v 11 krajinách OECD je medián mzdy pracovníkov dlhodobej starostlivosti len 9 EUR na hodinu, zatiaľ čo mzda pracovníkov nemocníc – z ktorých väčšinu tvoria muži – je v priemere 14 EUR na hodinu (86);

BQ. keďže viac ako polovica opatrovateľov tvrdí, že nezarábajú dosť na pokrytie základných potrieb, ako je bývanie a strava, a 31 % nemá dostatočný prístup k osobným ochranným prostriedkom (87);

BR. keďže väčšina opatrovateľov nezarába toľko, aby si mohli dovoliť dôstojnú životnú úroveň pre seba a svoje rodiny (88);

Európa, ktorá sa stará

1. konštatuje, že je nevyhnutné zabezpečiť dôstojnosť, nezávislosť, samostatnosť, blahobyt a účasť na spoločenskom živote prostredníctvom kvalitnej starostlivosti počas celého života, od starostlivosti a vzdelávania v ranom detstve až po služby starostlivosti o starších ľudí a podporu osôb so zdravotným postihnutím, pričom treba mať na pamäti, že ľudia sú vzájomne závislí a že každý môže v určitom okamihu svojho života potrebovať starostlivosť;

2. zdôrazňuje význam prístupnosti a dostupnosti verejnej starostlivosti a kvality, prístupnosti, dostupnosti, cenovej dostupnosti a primeranosti starostlivosti, ako aj to, že všetci ľudia, ktorí potrebujú starostlivosť, a ich opatrovatelia by mali mať právo na skutočný výber, pokiaľ ide o služby starostlivosti vhodné pre nich a ich rodiny a ich formu (rodinná starostlivosť, komunitná starostlivosť, starostlivosť zameraná na pacienta, individuálna starostlivosť alebo iné formy), miesto jej poskytovania a jej intenzitu, pričom osobitná pozornosť by sa mala venovať poskytovaniu a prístupu pre osoby žijúce v odľahlých oblastiach (433), ako sú vidiecke oblasti alebo najvzdialenejšie regióny; domnieva sa, že investície do poskytovania kvalitných verejných a sociálnych služieb sú základnými nástrojmi na zabránenie prenosu znevýhodnenia z jednej generácie na druhú;

3. konštatuje, že starostlivosť a jej rôzne politické prístupy je potrebné rozvíjať a prepracovávať podľa potrieb jednotlivcov; uznáva, že modely a vzory organizácie starostlivosti sa v členských štátoch líšia a zdôrazňuje právo každého človeka vybrať si čo najvhodnejšie kvalitné služby starostlivosti pre svoju individuálnu situáciu a potrebu zaručiť ho členskými štátmi a EÚ v rámci jej politík; zdôrazňuje, že podľa zásady Európskeho piliera sociálnych práv č. 18 „má každý právo na cenovo dostupné a kvalitné služby dlhodobej starostlivosti, najmä rodinnú starostlivosť a komunitné služby“ a zdôrazňuje, že v záujme splnenia tejto zásady by sa malo rozšíriť poskytovanie starostlivosti;

4. konštatuje, že ženy predstavujú väčšinu pracovnej sily (76 %) v odvetví formálnej starostlivosti a že vykonávajú hlavnú časť neformálnej starostlivosti, pričom predstavujú aj väčšinu príjemcov starostlivosti, že starostlivosť zostáva podhodnotená, neuznaná a zaručuje nedostatočnú alebo často žiadnu finančnú kompenzáciu pre opatrovateľov a že toto podhodnotenie z hľadiska odmeňovania, pracovných podmienok a nedostatočného zviditeľnenia úzko súvisí s feminizáciou tohto odvetvia v dôsledku vysokého podielu žien pracujúcich vo formálnej a neformálnej starostlivosti; zdôrazňuje, že tento rodový aspekt je potrebné zohľadniť pri navrhovaní stratégií a politík v oblasti starostlivosti;

5. vyjadruje svoje znepokojenie nad vplyvom štrukturálnych obmedzení a finančných obmedzení na typ služieb starostlivosti, ktoré sú k dispozícii jednotlivcom, a uznáva, že integrácia starostlivosti v celej Európe je obmedzená z dôvodu nedostatku vhodných stimulov a štruktúr;

6. zdôrazňuje význam integrovaného prístupu k spoločným európskym opatreniam založeného na právach v oblasti starostlivosti, v ktorom sa venuje rovnaká pozornosť fyzickým, duševným, psychologickým a sociálnym, osobným a domácim potrebám ľudí; zdôrazňuje, že je dôležité pripraviť pôdu pre súdržnejší prístup medzi zdravotnými a sociálnymi systémami, ako aj medzi formálnou a neformálnou starostlivosťou a koordináciou medzi miestnymi, regionálnymi a vnútroštátnymi politikami starostlivosti v členských štátoch EÚ, spolu s horizontálnou a odvetvovou integráciou;

7. zdôrazňuje, že je potrebné vypracovať ambicióznu a inkluzívnu európsku stratégiu v oblasti starostlivosti, ktorá zabezpečí rovnaký prístup k starostlivosti pre všetkých s osobitnou pozornosťou venovanou jednotlivcom v zraniteľných situáciách a prispeje k sociálnej spravodlivosti;

8. domnieva sa, že kľúčom k úspechu je prevencia; vyzýva, aby primárna, sekundárna a terciárna prevencia ( 89 ) vrátane primeraného využívania príslušného vzdelávania a informácií, skríningu, včasného odhaľovania, prevencie a primeraného sledovania neprenosných ochorení patrila medzi zložky komplexnej európskej stratégie starostlivosti; vyzýva Komisiu, aby prijala komplexný a holistický prístup k starostlivosti;

9. vyzýva Komisiu, aby posilnila odolnosť a budovanie kapacít EÚ v krízach v oblasti zdravia; naliehavo vyzýva Komisiu, aby podporovala výskum a inovácie, a to stanovením prioritných oblastí pre budúci výskum a vývoj na základe súčasných a budúcich chorôb, ako aj ďalší rozvoj príležitostí súvisiacich s odvetvím starostlivosti, a to aj pre súkromné subjekty;

10. zdôrazňuje, že cieľom všetkých opatrení EÚ v oblasti starostlivosti, trhov práce a sociálnych služieb by mala byť podpora modelu rovnakého zamestnávania a rovnakého opatrovania, v ktorom sa muži a ženy rovnako zapájajú do platenej práce na trhu práce a neplatenej práce v domácnosti a pri opatrovateľských povinnostiach; pripomína význam uplatňovania rodového hľadiska vo všetkých politikách;

11. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby investovali do odvetvia starostlivosti, posilnili a zabezpečili udržateľné, zvýšené a primerané investície a financovanie s cieľom zaručiť osobám, ktoré potrebujú starostlivosť, rovnaký prístup k cenovo dostupným a primerane personálne zabezpečeným kvalitným službám starostlivosti a službám pre domácnosť, ako aj aktívny a plnohodnotný pracovný život pre opatrovateľov s primeranými mzdami, ktoré im zabezpečia dôstojné živobytie a kariérne príležitosti v tomto odvetví prostredníctvom certifikácie a validácie zručností;

12. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zlepšili dostupnosť financovania všetkých druhov služieb starostlivosti a čo najlepšie využívali európske štrukturálne a investičné fondy na investície do starostlivosti o deti a starších ľudí a iných osôb, ktoré potrebujú starostlivosť, prostredníctvom ESF+, InvestEU a iných finančných nástrojov na podporu sociálnych investícií, ako aj Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti, programu EU4Health a európskych štrukturálnych a investičných fondov na investovanie do verejne garantovanej starostlivosti a na uľahčenie prístupných a cenovo dostupných služieb pre všetkých; vyzýva Komisiu, aby zohľadnila a vytvorila synergie s rodovou rovnosťou, začlenením osôb zo zraniteľných skupín a normami stanovenými pre investície do digitálnej a ekologickej transformácie, napríklad aby podporila ekologizáciu starostlivosti a projektov starostlivosti a začala iniciatívu zameranú na ekologicky udržateľnú starostlivosť, keďže infraštruktúra starostlivosti má významný negatívny vplyv na životné prostredie, ktorý je potrebné riešiť a zmierniť v rámci hlavných zásad; vyzýva Komisiu, aby v tomto zmysle vypracovala usmernenia a plán spoločných noriem pre členské štáty; vyzýva Európsku investičnú banku, aby zvážila, že do svojho ročného rozpočtu začlení rozvoj odvetvia starostlivosti a ekonomiku starostlivosti v rámci vykonávania jej vlastnej stratégie pre rodovú rovnosť a posilnenie ekonomického postavenia žien;

13. vyzýva na vytvorenie osobitného investičného balíka na podporu odvetvia starostlivosti a ekonomiky starostlivosti EÚ, ako aj na zabezpečenie koordinácie medzi rôznymi programami a iniciatívami s cieľom účinne vykonávať túto stratégiu; opätovne žiada, aby sa vo viacročnom finančnom rámci a súvisiacich programoch vytvorili nástroje na rodové rozpočtovanie, ktoré umožnia sledovať konkrétne finančné prostriedky vyčlenené na podporu rodovej rovnosti;

14. pripomína povinnosti a záväzky EÚ a členských štátov v súvislosti s prechodom zo segregovaných ústavných zariadení na komunitnú a rodinnú starostlivosť a podporou rôznych modelov nezávislého života a podpory; vyzýva členské štáty, aby využili dostupné európske a vnútroštátne finančné prostriedky na urýchlenie tohto prechodu a na podporu individuálnej samostatnosti a nezávislého života, a to podporovaním spôsobov zvyšovania nezávislosti, ako je napríklad úprava domácnosti alebo inštalácia digitálnych detekčných systémov a asistenčných technológií v domácnosti, a to pri plnom dodržiavaní ustanovení a cieľov UNCRPD; naliehavo žiada Komisiu, aby prijala účinné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa finančné prostriedky EÚ využívali na prechod od inštitucionálnej starostlivosti k starostlivosti v komunite a v rodine, pričom by sa zabezpečila rodinná starostlivosť v celej jej rozmanitosti;

15. zdôrazňuje, že na zníženie nelegálnej práce v oblasti formálnej starostlivosti je dôležité zabezpečiť verejné financovanie skutočných poskytovateľov opatrovateľských služieb v rámci systémov sociálneho zabezpečenia alebo prostredníctvom daňových výdavkov, vďaka čomu bude legálne a spravodlivé poskytovanie opatrovateľských služieb dostupné;

16. vyzýva členské štáty, aby zabezpečili všeobecné zdravotné poistenie, zvýšili investície do zdravotnej starostlivosti a uprednostnili financovanie komunitnej a primárnej starostlivosti; vyzýva členské štáty, aby urýchlene odstránili existujúce prekážky v prístupe k zdravotnej starostlivosti pre všetkých vrátane migrantov bez dokladov, pričom osobitnú pozornosť by mali venovať ženám, ktoré čelia prierezovej diskriminácii; vyzýva na zabezpečenie vyšších a spravodlivých miezd a dôstojných pracovných podmienok pre opatrovateľov, zdravotníckych asistentov a iný pomocný personál;

17. zdôrazňuje, že značná časť modelov starostlivosti, služieb a zariadení je založená na inštitucionalizovanom, zastaranom modeli, ktorý nespĺňa moderné kritériá kvality a nezodpovedá fyzickým, sociálnym a psychologickým potrebám a želaniam prijímateľov starostlivosti; zdôrazňuje, že ľudia, ktorí potrebujú starostlivosť, by mali byť v centre pozornosti plánov starostlivosti vo všetkých fázach navrhovania, realizácie a hodnotenia politík a služieb starostlivosti, a to prostredníctvom skúmania inovatívnych riešení, nových modelov a nástrojov poskytovania starostlivosti, podpory sociálneho začlenenia a viacgeneračného porozumenia pre individuálne potreby ľudí, ktorí potrebujú starostlivosť, pričom cieľom je prechod od inštitucionálnej starostlivosti k rodinnej a komunitnej starostlivosti a podpora rôznych modelov nezávislého života a podpory;

18. domnieva sa, že na zabezpečenie dôstojnosti príjemcov starostlivosti a opatrovateľov, ako aj na zabezpečenie plnej účasti a začlenenia do komunity je potrebná ich individuálna starostlivosť, ktorá je zameraná na jednotlivca; zdôrazňuje, že tento prechod na prístup zameraný na človeka si vyžaduje zvýšenú integráciu starostlivosti do komplexnejších spôsobov starostlivosti, aby sa zlepšil prínos pre príjemcov starostlivosti, ako aj kvalita starostlivosti;

19. zdôrazňuje potrebu plne využívať digitálne riešenia na podporu osôb, ktoré potrebujú starostlivosť, aby mohli žiť nezávislý a samostatný život, potrebu zlepšiť dodržiavanie ich práva na sebaurčenie, rozvíjať samostatnosť pracovníkov v oblasti starostlivosti a prijímateľov starostlivosti prostredníctvom individuálneho prístupu k navrhovaniu a rozpočtovaniu starostlivosti vrátane prispôsobenej zdravotnej starostlivosti a starostlivosti zameranej na osobu prostredníctvom vhodných nástrojov a zároveň zabezpečiť kvalitný ľudský kontakt pre osoby, ktoré potrebujú starostlivosť a podporu;

20. je presvedčený, že rozvoj v oblasti starostlivosti by mal zohľadňovať všetky kategórie používateľov a rozdiely medzi nimi; uvádza, že tí, ktorí plánujú, programujú a poskytujú služby starostlivosti, sú zodpovední za zohľadnenie týchto potrieb, posilnenia postavenia používateľov služieb a významu prístupu založeného na používateľoch pri rozvoji služieb, a že opatrovateľské služby pre starších ľudí a osoby so zdravotným postihnutím sa musia plánovať a rozvíjať za účasti používateľov;

21. vyzýva členské štáty, aby si vymieňali informácie a najlepšie postupy s cieľom vytvoriť spoločný európsky rámec kvality pre formálnu a neformálnu starostlivosť založené na právach na nezávislosť, samostatnosť a blahobyt a inšpirované okrem iného rámcom WHO na podporu krajín, ktoré chcú dosiahnuť integrovanú kontinuálnu dlhodobú starostlivosť, ktorý by zahŕňal všetky zariadenia starostlivosti, podporil vzostupnú sociálnu konvergenciu a zaručoval rovnaké práva pre všetkých občanov a posilnil kvalitu života;

22. vyzýva Komisiu, aby podporovala členské štáty pri zlepšovaní ich infraštruktúry na zber údajov v súlade s týmto rámcom kvality;

23. vyzýva okrem toho na výmenu osvedčených postupov týkajúcich sa najlepšieho spôsobu podpory skupín s osobitnými potrebami v oblasti starostlivosti (ako sú osamelí rodičia, ktorými sú prevažne ženy, rodičia detí so závažnými ochoreniami a starší ľudia);

24. zdôrazňuje, že nárast potrieb starostlivosti si vyžaduje spoločný prístup EÚ a vyzýva na konkrétnu európsku stratégiu preventívnej zdravotnej starostlivosti ako súčasť riešenia rastúceho tlaku na systém zdravotnej starostlivosti; konštatuje, že služby starostlivosti by sa mali rozvíjať tak, aby sa posilnila kontinuita starostlivosti, preventívna zdravotná starostlivosť, rehabilitácia a nezávislý život, a zdôrazňuje význam programov celoživotnej podpory zdravia a vzdelávania, prevencie chorôb a pravidelných vyšetrení spolu s účinnejšími programami zdravotnej starostlivosti na podporu procesu zdravého starnutia; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby sa aktívne zapájali do Dekády zdravého starnutia WHO vypracovaním plánov zdravého starnutia v EÚ obsahujúcich prístup k službám zdravotnej a inej starostlivosti, ako aj stratégie podpory zdravia a prevencie;

25. vyzýva Komisiu, aby prevzala vedúcu úlohu v oblasti starostlivosti stanovením ambicióznych cieľov na úrovni EÚ v oblasti financovania, prístupu, kvality, účinnosti a udržateľnosti služieb starostlivosti po konzultácii s členskými štátmi, ako aj s príslušnými zainteresovanými stranami vrátane sociálnych partnerov, a aby vypracovala harmonizované definície a ukazovatele na hodnotenie týchto cieľov pre deti, staršie osoby alebo osoby so zdravotným postihnutím;

26. zdôrazňuje potrebu hodnotiacej tabuľky na monitorovanie vykonávania práva na kvalitnú starostlivosť vo verejnom, súkromnom, formálnom a neformálnom kontexte;

27. pripomína, že EÚ by mala využiť rámec 5R MOP pre dôstojnú prácu v oblasti starostlivosti (uznať, znížiť a prerozdeliť neplatenú opatrovateľskú prácu, odmeniť platenú opatrovateľskú prácu) spolu so zabezpečením zastúpenia opatrovateľov, sociálneho dialógu a kolektívneho vyjednávania;

28. pripomína, že by sa mal dosiahnuť pokrok smerom k hospodárstvu v oblasti starostlivosti, ktorý by uplatňoval integrovaný, holistický, rodovo citlivý a celoživotný prístup k starostlivosti; zdôrazňuje, že by to malo zahŕňať legislatívne opatrenia a investície na úrovni EÚ s cieľom podporiť dôstojné pracovné podmienky a príťažlivosť práce v odvetví starostlivosti;

29. zdôrazňuje, že je dôležité zdôrazniť potrebu európskeho prístupu k starostlivosti v následných záveroch konferencie o budúcnosti Európy, pretože starostlivosť je kľúčovým odvetvím pre budúcnosť Európy;

30. vyzýva Komisiu, aby predložila odvážnu, spoľahlivú európsku stratégiu pripravenú na budúcnosť v oblasti starostlivosti, ktorá bude vychádzať z práva každého na cenovo dostupnú, prístupnú a vysokokvalitnú starostlivosť, ako aj z ďalších zásad stanovených v EPSP a strategických dokumentoch EÚ, ako aj z individuálnych práv a potrieb príjemcov starostlivosti a opatrovateľov, a ktorá bude zahŕňať celý životný cyklus, zameria sa na potreby ľudí v kritických obdobiach počas ich života a bude na ne reagovať, položí základ pre kontinuitu služieb starostlivosti počas celého života a podporí solidaritu medzi generáciami;

31. zdôrazňuje, že táto stratégia by mala vychádzať zo spoľahlivých, komplexných a porovnateľných údajov, ktoré by boli verejne prístupné a ktoré by sa týkali situácie a kategórií opatrovateľov a príjemcov starostlivosti, rozdelených podľa pohlavia, veku, národnosti, etnického pôvodu ( 90 ) , zdravotného postihnutia, sociálno-ekonomického postavenia, dostupnosti a cenovej dostupnosti, typu poskytovanej alebo prijímanej starostlivosti a rôznych zariadení starostlivosti (súkromných alebo verejných, inštitucionálnych, rodinných alebo komunitných), a mala by zahŕňať konkrétne a progresívne ciele s časovým harmonogramom a ukazovateľmi na hodnotenie pokroku a riešenie nerovností so zreteľom na potreby starostlivosti v európskej spoločnosti; opakuje výzvu Komisii a členským štátom, aby aktualizovali štatistický rámec na zber spoľahlivých a porovnateľných a rozčlenených údajov, pričom sa zabezpečí plné dodržiavanie noriem ochrany súkromia a základných práv; vyzýva Komisiu, aby vypracovala centrálne riadené podrobné prieskumy využívania času, rozdelené podľa uvedených parametrov, s cieľom posúdiť hodnotu neplatenej práce v členských štátoch;

32. zdôrazňuje, že pri príprave európskej stratégie v oblasti starostlivosti je potrebné konzultovať so všetkými príslušnými zainteresovanými stranami na úrovni EÚ, na vnútroštátnej aj miestnej úrovni vrátane zástupcov neformálnych opatrovateľov a organizácií pacientov, aby sa zohľadnila rôznorodosť situácií a potrieb, pričom zdôrazňuje, že v stratégii by sa mali identifikovať jej cieľové skupiny;

33. vyzýva Komisiu, aby do európskej stratégie v oblasti starostlivosti komplexné opatrenia proti násiliu a obťažovaniu, najmä boj proti všetkým formám zneužívania starších osôb a násilného konania proti opatrovateľom s cieľom bojovať proti znepokojujúcim javom, ako je neposkytovanie pomoci, zanedbávanie a neprimerané používanie fyzických alebo chemických obmedzení, najmä v oblasti dlhodobej starostlivosti a podpory; vyzýva členské štáty, aby vypracovali odbornú prípravu pre neformálnych a formálnych opatrovateľov s cieľom predchádzať takémuto zneužívaniu, zakázať ho a bojovať proti násiliu a obťažovaniu v súvislosti so starostlivosťou, ako aj aby zaviedli nezávislé a účinné mechanizmy na jeho nahlasovanie a nápravu;

34. vyzýva členské štáty, aby zabezpečili, že sa investície vyčlenené pre odvetvie starostlivosti zahrnuli do (revidovaných) národných plánov obnovy a odolnosti, kohéznych fondov a všetkých ostatných príslušných finančných nástrojov EÚ;

35. zdôrazňuje, že vznikajúca tzv. strieborná ekonomika by sa mohla stať jednou z hlavných hnacích síl hospodárstva najmä vo vidieckych oblastiach, a mohla by odvetviam zdravotnej a dlhodobej starostlivosti dať možnosť ponúkať kvalitnú starostlivosť efektívnejším spôsobom;

36. vyzýva Európsku komisiu, aby každý priestupný deň 29. februára vyhlásila za Deň rovnosti v oblasti starostlivosti v EÚ s cieľom zvýšiť povedomie o podceňovaní a neviditeľnosti starostlivosti a opatrovateľov v našej spoločnosti;

37. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby popri riešení naliehavých potrieb v oblasti starostlivosti prijali politiky a opatrenia na riešenie ich príčin, ako je chudoba, sociálne vylúčenie a iné štrukturálne prekážky, ktoré bránia všeobecnému a rovnakému prístupu ku kvalitnej starostlivosti, predovšetkým všetkých výziev súvisiacich so zamestnanosťou, vzdelávaním a odbornou prípravou, ako aj dôstojným a cenovo dostupným bývaním;

Kvalitná starostlivosť pre každé dieťa

38. víta plány Komisie na revíziu barcelonských cieľov ako súčasť balíka európskej stratégie v oblasti starostlivosti; žiada, aby sa podporovala vzostupná konvergencia a ďalšie investície do vysokokvalitnej verejnej starostlivosti pre všetky deti v EÚ, okrem iného revidovaním cieľov a výrazným zvýšením úrovne ambícií v oblasti dostupnosti kvalitnej starostlivosti o deti do troch rokov a detí, ktoré čelia chudobe, sociálnemu vylúčeniu a prelínajúcim sa formám diskriminácie, ako aj stanovením konkrétnych spresnených ukazovateľov na monitorovanie prístupu k starostlivosti o deti pre deti do jedného roka; vyzýva Komisiu, aby do cieľov začlenila nový cieľ v oblasti poskytovania starostlivosti o deti po skončení vyučovania; vyzýva členské štáty, ktoré zaostávajú za barcelonskými cieľmi z roku 2002, aby prijali všetky potrebné opatrenia na čo najskoršie dosiahnutie cieľa zabezpečiť starostlivosť o deti aspoň u 90 % detí vo veku od troch rokov do veku povinnej školskej dochádzky a aspoň u 33 % detí mladších ako tri roky;

39. pripomína, že fondy EÚ (EŠIF a najmä Európsky sociálny fond +, ako aj Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti) by sa mali využívať na doplnenie investícií členských štátov do starostlivosti o deti; vyzýva Komisiu, aby podporila investície do služieb starostlivosti o deti pri využívaní finančných nástrojov EÚ v členských štátoch; zdôrazňuje, že verejné investície a kvalitné zamestnanie a pracovné podmienky pracovníkov v odvetví starostlivosti o deti sú nevyhnutné pre poskytovanie kvalitnej starostlivosti o deti;

40. vyzýva členské štáty, aby vypracovali politiky a opatrenia v oblasti starostlivosti o deti, vzdelávania vrátane mimoškolských aktivít a ďalšie politiky a opatrenia na podporu všetkých detí a ich rodín inkluzívnym a integrovaným spôsobom, s využitím prístupu zameraného na dieťa a s osobitným dôrazom na deti v zraniteľných situáciách, ako sú deti v chudobe a sociálnej deprivácii alebo deti ohrozené chudobou a sociálnou depriváciou, ako aj deti so zdravotným postihnutím, deti migrantov a deti z menšín, a prístupu, ktorým sa podporí rýchle a účinné vykonávanie európskej záruky pre deti vrátane záväzku zaručiť účinné a bezplatné vysokokvalitné predškolské vzdelávanie a starostlivosť pre deti, ktoré to potrebujú ( 91 ) ; vyzýva členské štáty, aby rozvíjali služby osobnej asistencie pre deti so zdravotným postihnutím a zabezpečili dôstojné a kvalitné pracovné podmienky pre odborníkov pracujúcich s deťmi so zdravotným postihnutím;

41. zdôrazňuje, že kríza spôsobená pandémiou ochorenia COVID-19 a príchod utečencov v dôsledku vojny na Ukrajine môžu ďalej zhoršiť situáciu detí ohrozených chudobou a sociálnym vylúčením alebo detí, ktoré potrebujú prístup ku kvalitnej starostlivosti; opakuje preto svoju výzvu ( 92 ) členským štátom a Komisii, aby zvýšili financovanie Európskej záruky pre deti s vyčleneným rozpočtom vo výške aspoň 20 miliárd EUR s cieľom bojovať proti chudobe, ktorá postihuje deti a ich rodiny, a prispieť k cieľu znížiť do roku 2030 počet ľudí trpiacich chudobou prinajmenšom o 15 miliónov vrátane najmenej piatich miliónov detí vo všetkých členských štátoch;

42. pripomína, že sociálna ochrana a podpora jednotlivcov a rodín s osobitným zameraním na skupiny v zraniteľnej situácii, ako sú veľké rodiny, rodiny osamelého rodiča alebo rodiny s dieťaťom so zdravotným postihnutím, majú zásadný význam, a vyzýva príslušné vnútroštátne orgány, aby zabezpečili primerané a dostupné systémy sociálnej ochrany a integrované systémy ochrany detí, aby sa na nikoho nezabudlo, vrátane účinnej prevencie, včasnej intervencie a podpory rodiny s cieľom zaistiť bezpečnosť a ochranu pre deti bez rodičovskej starostlivosti alebo deti, ktorým hrozí strata rodičovskej starostlivosti, ako aj opatrenia na podporu prechodu z ústavnej starostlivosti do kvalitnej rodinnej a komunitnej starostlivosti; vyzýva členské štáty, aby zvýšili investície do systémov ochrany detí a služieb sociálneho zabezpečenia, keďže tvoria dôležitú súčasť vykonávania záruky pre deti;

43. vyzýva členské štáty, aby rodičom poskytovali nepretržitú komplexnú a integrovanú podporu vrátane materských, otcovských a rodičovských platených nárokov a opatrení, ktoré sa premietajú aj do dôchodkových systémov, nízkoprahových sociálnych služieb, ako je denná starostlivosť, poradenstvo, mediácia alebo psychosociálna podpora, ktoré podporujú významnejšiu úlohu a zabezpečujú tak rovnakú účasť mužov na neplatenej starostlivosti a domácich povinnostiach vrátane starostlivosti o veľmi malé deti, ako aj o deti so zdravotným postihnutím; zdôrazňuje význam primeraných, prístupných a cenovo dostupných štruktúr a služieb starostlivosti najmä pre osamelých rodičov, z ktorých prevažnú väčšinu tvoria ženy, a pre rodiny s nízkymi a nestabilnými príjmami, ktorým hrozí chudoba a sociálne vylúčenie; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zhromažďovali štandardizované údaje o rovnosti, rozdelené podľa dôvodov chránených podľa smernice 2000/43/ES, smernice 2000/78/ES a smernice 2006/54/ES, založené na dobrovoľnej účasti, dôvernosti, sebaidentifikácii a informovanom súhlase, pričom by sa dodržiavali kľúčové zásady a normy ochrany údajov a základných práv EÚ;

44. zdôrazňuje, že je dôležité zabezpečiť prístupnú, dostupnú, cenovo prijateľnú a inkluzívnu kvalitnú starostlivosť o deti s využitím prístupu zameraného na práva a deti, ktorá spĺňa požiadavky počas pracovného času rodičov a školských prázdnin a uľahčuje rodičom rovnaké príležitosti na návrat do práce, čím sa dosahuje rovnováha medzi pracovným a súkromným životom, keďže je jedným z hlavných faktorov plnohodnotného zapojenia žien na trhu práce; zdôrazňuje, že by mala zároveň reagovať na osobitné potreby detí a ich rodičov, ktoré súvisia napr. so zdravotným postihnutím, chorobou a prácou v konkrétnom odvetví; pripomína, že rodová nerovnováha v oblasti starostlivosti a zamestnanosti má celoživotné negatívne následky na účasť na trhu práce a na kariérny postup mnohých žien, čo vedie k výrazným rozdielom v dôchodkoch medzi mužmi a ženami a k vysokým rozdielom v miere chudoby vo vyššom veku;

Rovnaký prístup ku kvalitným službám starostlivosti

45. vyzýva členské štáty, aby uznali právo na starostlivosť a zreformovali a integrovali svoje sociálne služby a systémy ochrany tak, aby poskytovali účinný, komplexný, rovnaký a včasný prístup k službám starostlivosti a liečbe počas celého života, pričom do ich systémov sociálnej ochrany by sa mali začleniť riešenia, ktoré zabezpečia individuálny prístup a väčšiu autonómiu používateľov pri výbere služieb a typu zamestnaneckého vzťahu, ktorý najlepšie vyhovuje potrebám používateľov aj poskytovateľov starostlivosti a chráni ich práva vrátane osobných služieb pre domácnosti, osobnej asistencie a iných modelov zamestnávania v oblasti služieb domácej starostlivosti, s cieľom posilniť kontinuitu starostlivosti, preventívnej zdravotnej starostlivosti, rehabilitácie, lepšej prevencie, diagnostiky a liečby chorôb z povolania, samostatnosti, nezávislého života a začlenenia do spoločnosti; upozorňuje na potrebu prístupu k nároku na starostlivosť, ktorý bude nezávislý od oprávnenosti na iné sociálne transfery a odstráni ďalšie štrukturálne prekážky, ktoré vedú k nevyužívaniu alebo odkladaniu starostlivosti a iných podporných služieb; poukazuje ďalej na potreby všetkých opatrovateľov, najmä migrujúcich pracovníkov s rôznym postavením, ktorí môžu čeliť osobitným prekážkam v prístupe k starostlivosti, prierezovej diskriminácii, marginalizácii a chudobe pracujúcich;

46. konštatuje, že dostupnosť starostlivosti vyplýva z kombinácie viacerých faktorov, ako je dostupnosť prispôsobených služieb rôzneho spektra, náklady a flexibilita, ale aj primerané personálne zabezpečenie starostlivosti, dôstojné pracovné podmienky, čakacia doba, geografická vzdialenosť do najbližšieho zariadenia starostlivosti, primeraná verejná infraštruktúra a doprava; domnieva sa, že v tejto súvislosti by mali byť k dispozícii rôzne formy poskytovania služieb starostlivosti, mali by sa podporovať, ceniť a uznávať, najmä, že poskytovanie starostlivosti v domácom a komunitnom prostredí by sa malo rozšíriť a uprednostniť smerom k prechodu z ústavnej starostlivosti do rodinnej a komunitnej starostlivosti; poukazuje na demografické zmeny ako na dôležitý faktor zvýšených potrieb v oblasti starostlivosti, ktoré si budú vyžadovať značné investície zo strany EÚ a členských štátov, ako aj identifikáciu a odstránenie administratívnych prekážok, ktoré bránia včasnému a účinnému prístupu príjemcov starostlivosti a ich rodín k primeraným riešeniam v oblasti starostlivosti a podpory;

47. zdôrazňuje vplyv zeleného prostredia, každodenného prístupu k rôznym formám prírody a pobytu vonku na kvalitné životné podmienky ľudí, ktorí potrebujú starostlivosť, konštatuje, že štúdie ukazujú, že prístup k prírode má značné výhody pre fyzické aj duševné zdravie všetkých ľudí, najmä tých, ktorí potrebujú starostlivosť, a zdôrazňuje, že je potrebné uľahčiť ľuďom odkázaným na starostlivosť prístup k prírode a pobyt vonku, ako aj podporovať riešenia blízke prírode v odvetví starostlivosti;

48. konštatuje, že digitálne technológie sú sľubným vývojom v oblasti podpory poskytovania starostlivosti, ale len vtedy, ak sa pri ich vývoji vychádza z používateľov a ak sú modulárne ( 93 ) a prispôsobené; v tejto súvislosti zdôrazňuje, že je potrebné, aby Komisia a členské štáty riešili nedostatok digitálnych zručností medzi formálnymi a neformálnymi opatrovateľmi, ako aj medzi príjemcami pomoci, a to vytvorením osobitných programov zameraných na tieto skupiny; zdôrazňuje, že by sa to malo doplniť zlepšením prístupu na internet a najmä používateľsky prívetivými a prispôsobiteľnými digitálnymi riešeniami dostupnými pre všetkých príjemcov starostlivosti a opatrovateľov, aby sa podporil rozvoj digitálnych zdravotníckych služieb a služieb starostlivosti online, ako aj potenciál technologického rozvoja pri znižovaní nerovností v prístupe k službám v oblasti zdravia a starostlivosti a prekážok pri ich cezhraničnom poskytovaní; vyzýva členské štáty, aby využili finančné prostriedky v rámci programov EU4Health a Digitálna Európa na podporu a zvýšenie digitálnej gramotnosti príjemcov starostlivosti aj opatrovateľov;

49. zdôrazňuje, že je potrebné zabezpečiť, aby starostlivosť nebola komodifikovaná;

50. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby vyvinuli nástroje potrebné na pravidelné posudzovanie dostupnosti, prístupnosti a prijateľných cien služieb starostlivosti a liečby; zdôrazňuje, že zásada prístupnosti sa uplatňuje rovnako a mala by sa dôrazne presadzovať vo všetkých službách starostlivosti a podpory, ktoré zabezpečujú dôstojnosť a samostatnosť, a to vo fyzickom aj digitálnom prostredí; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby uprednostnili ukazovatele prístupu k starostlivosti založené na výsledkoch, ako napríklad nahlásené neuspokojené potreby týkajúce sa starostlivosti;

51. zdôrazňuje význam včasných investícií do zariadení starostlivosti, identifikácie nedostatočných zručností, hodnotenia budúcich potrieb personálneho obsadenia a odbornej prípravy na úrovni jednotlivých profesií, odvetví, ako aj regiónov, s osobitným zreteľom na hustotu a potreby starostlivosti obyvateľstva, ako prostriedku na zabezpečenie primeranej a udržateľnej úrovne personálu a na riešenie nerovností v prístupe k službám a starostlivosti; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby predložili komplexné normy kvality a ukazovatele pre služby formálnej aj neformálnej starostlivosti v domácom, súkromnom aj verejnom prostredí vrátane požiadaviek na kompetencie a odbornú prípravu opatrovateľov, ako aj nástroje na účinné monitorovanie ich vykonávania;

52. zdôrazňuje, že cezhraničné služby starostlivosti, vrátane starostlivosti v domácnosti, poskytované mobilnými pracovníkmi v rámci EÚ, ako aj migrujúcimi pracovníkmi z krajín mimo EÚ, sú často rozhodujúce pre uspokojenie rastúcich potrieb v oblasti starostlivosti; pripomína, že väčšina týchto migrujúcich pracovníkov sú ženy a že sú ovplyvnené globálnymi reťazcami starostlivosti; zdôrazňuje, že voľný pohyb osôb a pracovníkov je jedným z kľúčových pilierov EÚ, ale že problémy v oblasti cezhraničnej starostlivosti pretrvávajú; vyzýva na ochranu práv sociálneho zabezpečenia všetkých opatrovateľov a opatrovaných osôb v rámci práva na voľný pohyb osôb v tomto odvetví, ako aj na zabezpečenie dôstojných pracovných podmienok a odstránenie nelegálnej práce; nabáda členské štáty, aby rozvíjali cezhraničnú odbornú prípravu, najmä v cezhraničných regiónoch, s cieľom uľahčiť cezhraničnú starostlivosť a vymieňať si osvedčené postupy v oblasti starostlivosti, okrem iného ako prostriedok na riešenie problému odlivu poskytovateľov starostlivosti a nedostatočného prístupu ku kvalitnej starostlivosti v regiónoch alebo krajinách, z ktorých poskytovatelia starostlivosti pochádzajú;

53. opakuje výzvu na spoločné vymedzenie zdravotného postihnutia, ako aj vzájomné uznávanie štatútu zdravotného postihnutia v členských štátoch v súlade so záverečnými pripomienkami výboru UNCPRD k prvej správe Európskej únie prijatej v roku 2015 s cieľom odstrániť základné prekážky mobility osôb so zdravotným postihnutím v rámci EÚ a umožniť týmto osobám prístup k zdravotným, opatrovateľským a iným službám, ktoré uľahčujú nezávislý život, ako aj k rovnakým možnostiam vzdelávania a zamestnania; vyzýva na zavedenie a rozšírenie preukazu EÚ pre osoby so zdravotným postihnutím na všetky členské štáty, čím by sa pripravila cesta k európskej definícii zdravotného postihnutia a osobám so zdravotným postihnutím by sa umožnilo uplatňovať ich právo na voľný pohyb v Európe bez bariér;

54. žiada, aby sa duševné zdravie stalo prioritou a aby sa začlenilo do politiky verejného zdravia na úrovni EÚ a členských štátov; vyzýva Komisiu, aby predložila európsku stratégiu v oblasti duševného zdravia s cieľom zabezpečiť dobré duševné zdravie pre všetkých, identifikovať výzvy týkajúce sa duševného zdravia všetkých generácií vo všetkých príslušných prostrediach, ako aj bojovať proti stereotypom a s nimi spojenej stigmatizácii v súvislosti s duševným zdravím; zdôrazňuje, že by sa to malo uskutočňovať s ohľadom na rodovú rovnosť a s osobitným zreteľom na osoby v zraniteľných situáciách a najviac znevýhodnené skupiny; zdôrazňuje význam kvalitného duševného zdravia a starostlivosti v priebehu celého života, čo zahŕňa raný vek, vzdelávanie, svet práce, ako aj stratégie prevencie, odhaľovania a rýchleho prístupu k účinne dostupnej, cenovo dostupnej a primeranej kvalitnej liečbe, ktorá prispieva ku kvalite života všetkých dospelých vrátane osôb, ktoré potrebujú dlhodobú starostlivosť;

55. zdôrazňuje význam emocionálnej, psychologickej, sociálnej a duchovnej starostlivosti a podpory, ako aj služieb duševného zdravia nad rámec liekov pri zlepšovaní kvality života osôb, ktorým sa poskytuje paliatívna starostlivosť; vyzýva preto Komisiu a členské štáty, aby podporili prístup k integrovaným službám paliatívnej starostlivosti s cieľom zmierniť bolesť a nepohodlie, ako aj zachovať dôstojnosť a kvalitu života osôb trpiacich nevyliečiteľnou chorobou po tom, ako sa riadne zvážia všetky spôsoby aktívnej starostlivosti a zistí sa, že sú neúčinné, a aby zabezpečili primeranú podporu ich opatrovateľom;

56. žiada, aby zdravotné sestry mali ľahší prístup k službám poskytujúcim podporu v oblasti duševného a telesného zdravia;

57. vyzýva členské štáty, aby osobám požívajúcim dočasnú ochranu zaručili okamžitý a úplný prístup ku kvalitným službám starostlivosti bez akejkoľvek diskriminácie a s osobitným zreteľom na ich fyzické a psychické potreby vyplývajúce z vojnových okolností a ich vysídlenia, a aby zároveň zabezpečili rovnaké a dôstojné pracovné a zamestnanecké podmienky a spravodlivé odmeňovanie pre osoby požívajúce dočasnú ochranu, ktoré si budú hľadať zamestnanie v odvetví starostlivosti; zdôrazňuje, že na tento účel sú nevyhnutné ďalšie kapacity a investície do odvetvia starostlivosti;

Kvalitná dlhodobá starostlivosť v záujme dlhého a kvalitného života

58. vyzýva Komisiu, aby vytvorila komplexný a ambiciózny súbor cieľov a zodpovedajúcich ukazovateľov pre dlhodobú starostlivosť založený na právach, mechanizmus podávania správ a nástroje na rozčlenené údaje o prístupnosti, dostupnosti, cenovej dostupnosti a kvalite ošetrení a služieb starostlivosti, ako aj o počte zamestnancov, ktoré by sa vzťahovali na všetky typy zariadení a poskytovateľov, podobne ako barcelonské ciele v oblasti starostlivosti o deti; zdôrazňuje, že sú potrebné ciele a ukazovatele týkajúce sa dôstojnej práce, ako aj pokračujúca účasť žien na trhu práce, ktoré by sa mohli použiť na usmernenie investícií, financovania a odbornej prípravy s cieľom zabezpečiť lepší prístup ku kvalitným službám pre tých, ktorí ich potrebujú, ako aj zabezpečiť pokračujúcu účasť žien na trhu práce uľahčenú rovnakými opatrovateľskými povinnosťami;

59. je presvedčený, že Komisia by mala stanoviť ako hlavný cieľ rovnaký a všeobecný prístup ku kvalitným službám dlhodobej starostlivosti pre všetkých na základe individuálnych potrieb osôb, ktorým sa poskytuje starostlivosť a podpora, pričom by mala venovať osobitnú pozornosť odstráneniu nerovností a osobám v zraniteľnej situácii, ako sú staršie osoby, osoby so zdravotným postihnutím a ženy vykonávajúce neformálnu a nelegálnu opatrovateľskú prácu; konštatuje, že potreby dlhodobej starostlivosti sa neobmedzujú len na staršie osoby, ale že sa rozširujú na rôzne skupiny, ktoré potrebujú starostlivosť počas celého života, ako sú napríklad osoby so zriedkavými chorobami, z ktorých väčšina vzniká v detstve; zdôrazňuje, že rovnaký, účinný a včasný prístup k službám starostlivosti a podpory sa dá najlepšie dosiahnuť zapojením príjemcov starostlivosti a začlenením dlhodobej starostlivosti do vnútroštátnych systémov sociálnej ochrany, ako to odporúča Výbor pre sociálnu ochranu, ktoré sú z dôvodov spravodlivosti a efektívnosti najvhodnejšie na poskytovanie ( 94 )

60. zdôrazňuje, že pre všetky sociálne a zdravotnícke služby sú potrebné ukazovatele kvality, ktoré sú založené na právach osôb, ktoré potrebujú starostlivosť, zachovaní a posilnení ich nezávislosti a samostatnosti, ako aj sociálneho začlenenia, a zameriavajú sa na ambície dlhodobej starostlivosti, ako je zlepšenie dobrých životných podmienok a kvalitu života osoby, ktorá potrebuje služby dlhodobej starostlivosti a podporu, vývoj počtu rokov zdravého života a iné ukazovatele, ktoré kladú do centra pozornosti celú skúsenosť so starostlivosťou; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby uznali výhody integrovaných prístupov k starostlivosti pri prevencii fyzického a kognitívneho úpadku a predĺžení samostatnosti príjemcov starostlivosti; zdôrazňuje, že vyšší vek, zdravotné postihnutie, závažné ochorenie alebo akékoľvek iné okolnosti vedúce k potrebe dlhodobej starostlivosti nepredstavujú prekážku aktívnej účasti jednotlivcov na živote spoločnosti a komunity; pripomína, že sociálne vylúčenie osôb, ktoré potrebujú starostlivosť a podporu, je predovšetkým výsledkom rozšíreného negatívneho vnímania, sociálne vytvoreného sebaobrazu a pretrvávajúcej štrukturálnej diskriminácie;

61. vyzýva Komisiu, aby po samite zorganizovala samit o starostlivosti, ktorý by bol podkladom pre prácu skupiny na vysokej úrovni o budúcnosti sociálnej ochrany a sociálneho štátu v EÚ, aby sa uskutočnila dôkladná a inkluzívna diskusia so všetkými príslušnými zainteresovanými stranami, ako sú sociálni partneri, záujmové skupiny, organizácie pacientov, organizácie opatrovateľov, príjemcovia starostlivosti a ich zástupcovia, verejné orgány, občianska spoločnosť, neziskové organizácie, poskytovatelia služieb a ďalší odborníci o komunitnej starostlivosti vhodnej pre rok 2030 s cieľom vytvoriť dlhodobú platformu, vytvoriť inovatívne riešenia v oblasti starostlivosti, zabezpečiť systémy starostlivosti pripravené na budúcnosť, postupne odstrániť inštitucionalizovanú starostlivosť a nahradiť ju komunitnou alebo rodinnou starostlivosťou a/alebo využívaním individuálnych rozpočtov a individuálneho návrhu starostlivosti; vyzýva Komisiu, aby usmerňovala verejné investície do služieb dlhodobej starostlivosti prostredníctvom finančných nástrojov EÚ a aby predložila rámcovú smernicu o dlhodobej, formálnej a neformálnej starostlivosti, ktorá by stanovila základné zásady a poskytla kritériá založené na dôkazoch pre dostupné a integrované kvalitné služby dlhodobej starostlivosti a podpory v celej EÚ;

62. vyzýva členské štáty, aby vytvorili vnútroštátne, vzájomne uznávané registre poskytovateľov služieb starostlivosti s cieľom monitorovať minimálny súlad s normami a právnymi požiadavkami pri poskytovaní služieb starostlivosti; berie na vedomie certifikačné systémy alebo mechanizmy v niektorých členských štátoch, ktoré uznávajú kvalifikáciu a kompetencie poskytovateľov dlhodobej starostlivosti v konkrétnych oblastiach poskytovania starostlivosti; trvá na kľúčovej úlohe odbornej prípravy pre formálnych a neformálnych opatrovateľov, ako aj na prísnejších kontrolách kvality a systémoch oznamovania nekalých praktík pre neziskové a ziskové reťazce v oblasti poskytovania kvalitnej dlhodobej starostlivosti;

63. poukazuje na to, že riziko neuspokojenia potrieb dlhodobej starostlivosti je obzvlášť vysoké u starších žien, ktoré predstavujú väčšinu populácie, ktorá potrebuje dlhodobú starostlivosť; zdôrazňuje, že ženy majú takisto najväčšie problémy s pokrytím výdavkov na dlhodobú starostlivosť z dôvodu pretrvávajúcich rozdielov v odmeňovaní a dôchodkoch mužov a žien, chudoby žien, horizontálnej a vertikálnej segregácie na trhu práce, častejších prerušení kariéry v dôsledku pretrvávajúcich tradičných rodových rolí, kde ženy naďalej preberajú väčšinu opatrovateľských povinností, štruktúr a stereotypov na trhu práce, ako aj ich nadmerného zastúpenia v neistých zamestnaniach alebo zamestnaniach na čiastočný úväzok; vyjadruje znepokojenie nad tým, že najmä prijímatelia starostlivosti a ich blízki si zvyčajne vyberajú poskytovateľa prvej starostlivosti v kontexte stresu, finančných obmedzení a obmedzenej dostupnosti služieb ( 95 )

Neformálna starostlivosť

64. konštatuje, že v celej EÚ poskytuje neformálnu starostlivosť pravidelne 40 až 50 miliónov ľudí a 44 miliónov ľudí poskytuje dlhodobú starostlivosť aspoň raz týždenne ( 96 ) , pričom väčšinu z nich tvoria ženy vrátane žien so zdravotným postihnutím, ktoré tvoria približne 60 % neformálnych opatrovateľov a poskytujú neformálnu starostlivosť viac hodín ako muži ( 97 ) ; konštatuje, že to pôsobí ako brzda rodovej rovnosti a môže to obmedziť možnosť formálne pracovať, najmä pre mladších opatrovateľov;

65. konštatuje, že neformálna starostlivosť je často dôsledkom nedostatočnej dostupnosti a prístupnosti odborných služieb, pričom má okrem iného tendenciu pretrvávať dlhý čas a môže mať vplyv na využívanie politických, občianskych, hospodárskych, sociálnych a kultúrnych práv neformálnych opatrovateľov vrátane menšieho počtu kariérnych príležitostí alebo prijatia pracovných miest pod úrovňou ich kvalifikácie a bráni alebo vylučuje účasť na formálnom trhu práce; je obzvlášť znepokojený negatívnym vplyvom opatrovateľských povinností na finančnú nezávislosť žien, ako aj zvýšeným rizikom chudoby, sociálneho vylúčenia, duševných a fyzických zdravotných problémov;

66. konštatuje, že vykonávanie neformálnej starostlivosti môže viesť k strate príjmu, zhoršeniu diskriminácie na základe pohlavia, ako sú rozdiely v odmeňovaní a dôchodkoch mužov a žien, chudobe v starobe a feminizácii chudoby; zdôrazňuje, že tieto škodlivé účinky úzko súvisia s intenzitou poskytovanej starostlivosti, a upozorňuje na potrebu lepšieho rozdelenia neplatenej domácej a opatrovateľskej práce, ktorú vykonávajú najmä ženy, a posilnenia boja proti rodovým stereotypom, ako aj zavedenia pracovných podmienok rešpektujúcich rovnováhu medzi pracovným a súkromným životom;

67. konštatuje, že zo starších osôb vo veku 65 rokov a viac v EÚ dostáva neformálnu starostlivosť viac ako 7 miliónov ľudí, t. j. 8 %, a v prípade osôb vo veku 75 rokov a viac počet ľudí odkázaných na neformálnu starostlivosť dosahuje 11 % ( 98 ) ; konštatuje, že väčšina starších ľudí, ktorí potrebujú starostlivosť, sú ženy;

68. konštatuje, že na to, aby sa pokračovalo v starostlivosti o ľudí v ich vlastných domovoch, je potrebné rozšíriť a ďalej rozvíjať mobilnú starostlivosť a podporu, aby sa odbremenili opatrovatelia v rodinách, najmä ženy, a to nielen prostredníctvom osvetových činností, ale aj prostredníctvom primeranej podpory vrátane finančnej kompenzácie, čo umožní príbuzným, ktorí poskytujú starostlivosť, pokračovať v práci a pracovať na zlučiteľnosti starostlivosti a platenej práce; zdôrazňuje kľúčovú úlohu neformálnych opatrovateľov a potrebu ich úzkeho zapojenia a podpory zo strany odborníkov v oblasti starostlivosti a zdôrazňuje, že potreby neformálnych opatrovateľov sa musia posudzovať a riešiť samostatne bez toho, aby boli podmienené službami alebo podporou opatrovanej osoby;

69. konštatuje, že najmenej 8 % všetkých detí v Európe je zapojených do poskytovania neformálnej dlhodobej starostlivosti, čo má negatívny vplyv na ich fyzické a duševné zdravie, vzdelávaciu skúsenosť, sociálne začlenenie a ich budúcu účasť na trhu práce ( 99 )

70. zdôrazňuje potrebu vypracovať spoločné európske minimálne vymedzenie neformálnej starostlivosti, záväzok členských štátov a odporúčania Rady o neformálnej starostlivosti vrátane vnútroštátnych odporúčaní; zdôrazňuje, že v tomto vymedzení by sa malo zdôrazniť, že poskytovanie neformálnej starostlivosti musí byť voľbou a nesmie vyplývať z nevyhnutnosti a nedostatku dostupných opatrovateľských služieb, a malo by začleniť dodržiavanie práva na sebaurčenie osôb prijímajúcich starostlivosť, pri ich voľbe formy starostlivosti, ktorú chcú dostávať;

71. vyzýva Komisiu, aby vypracovala spoločné európske usmernenia a štatút neformálnych opatrovateľov a ich podporu, keďže neformálna starostlivosť nie je v súčasnosti dostatočne rozpoznaná a uznaná v celej svojej rozmanitosti; naliehavo vyzýva členské štáty, aby podporovali aktívne politiky práce a zamestnanosti zamerané na neplatených neformálnych opatrovateľov, aby podporovali ich opätovné začlenenie a pokrok na trhu práce a uznávali zručnosti získané v neformálnom prostredí;

72. naliehavo vyzýva Komisiu, aby predložila Európskemu parlamentu a Rade európsky program pre opatrovateľov a ako jeho súčasť európsky program pre neformálnych opatrovateľov s balíkom opatrení na úrovni EÚ v oblasti neformálnej starostlivosti, a v prípade, že sú právomoci na vnútroštátnej úrovni, vyzýva členské štáty, aby túto európsku stratégiu podporili ambicióznymi a koordinovanými opatreniami a vnútroštátnymi programami na identifikáciu, rozpoznanie a uznanie rôznych druhov neformálnej starostlivosti poskytovanej v Európe a na identifikáciu rôznych potrieb rôznych skupín opatrovateľov vrátane mladých opatrovateľov a mobilných opatrovateľov s cieľom uľahčiť nahlasovanie zamestnania a zabezpečiť poistenie a sociálnu ochranu bez ohľadu na ich rôzne bydlisko alebo administratívne situácie a postavenie;

73. vyzýva členské štáty, aby zvážili formalizáciu neformálnej starostlivosti a rôzne možnosti finančnej podpory na základe ich rôznych potrieb a skutočností s cieľom zaručiť opatrovateľom dobré normy v oblasti práv, finančnej podpory a sociálnej ochrany;

74. pripomína, že uvedené by sa dalo dosiahnuť napríklad prostredníctvom započítateľných období starostlivosti alebo dôchodku, ktoré by chránili osoby, ktoré prerušia zamestnanie, aby sa mohli starať o člena rodiny alebo niekoho iného, kto potrebuje starostlivosť, a prostredníctvom uznania hodnoty práce, ktorú títo opatrovatelia ako celok vykonávajú pre celú spoločnosť, a to prostredníctvom ďalších doplnkových podporných služieb (poradenstvo alebo partnerská výmena), jasne stanoveného pracovného voľna pre opatrovateľov, zdravej rovnováhy medzi pracovným a súkromným životom, dovolenky, služieb zastupovania v prípade chor