Systém EÚ na obchodovanie s emisiami (EU ETS) je od roku 2005 základným kameňom stratégie EÚ na zníženie emisií skleníkových plynov v priemysle a odvetví energetiky. Výrazne prispieva k dosiahnutiu cieľa EÚ znížiť do roku 2020 emisie skleníkových plynov o 20 % oproti úrovniam z roku 1990. Aj keď je EÚ na dobrej ceste k prekročeniu tohto cieľa, zníženie emisií skleníkových plynov aspoň o 40 % do roku 2030 – ako sa predpokladá v rámci politík EÚ v oblasti klímy a energetiky na obdobie do roku 2030 – by si vyžadovalo neustály pokrok. Cieľ znížiť do roku 2030 emisie v rámci EÚ splní EÚ ako celok prostredníctvom zníženia v sektoroch v rámci ETS aj sektoroch mimo ETS. Dobre fungujúci, reformovaný systém EU ETS však bude hlavným mechanizmom na dosiahnutie tohto cieľa, a to uľahčením zníženia emisií skleníkových plynov o 43 % v porovnaní s úrovňami z roku 2005 v sektoroch, na ktoré sa systém vzťahuje.

Odkaz Príslušné obdobie Politický kontext COM(2012) 652 2008 – 2011 Posúdenie potreby regulačných opatrení vzhľadom na rastúci prebytok emisných kvót COM(2015) 576 2013 – 2014 1. správa o stave energetickej únie COM(2017) 48 2015 2. správa o stave energetickej únie

Táto správa sa týka roku 2016, ale uvádzajú sa v nej aj niektoré iniciatívy, ktoré boli navrhnuté alebo schválené v roku 2017.V porovnaní s predchádzajúcou správou obsahuje novú kapitolu o systémoch kompenzácie nepriamych nákladov na emisie oxidu uhličitého, ako aj informácie o ukazovateli prebytku trhovej stabilizačnej rezervy, ktoré sa prvýkrát uverejnili v máji 2017. Pokiaľ nie je uvedené inak, údaje použité v tejto správe sú informácie, ktoré sú verejne dostupné a ktorými Komisia disponovala k 30. júnu 2017.

Všeobecné a opisné informácie o rôznych aspektoch EU ETS sa uvádzajú v rámčekoch v celej správe.



2.INFRAŠTRUKTÚRA EU ETS

2.1.Zahrnuté činnosti, zariadenia a prevádzkovatelia lietadiel

EU ETS funguje v 31 krajinách Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP). Týmto systémom sa obmedzujú emisie z takmer 11 000 elektrární a výrobných zariadení, ako aj z činností vyše 500 prevádzkovateľov lietadiel, ktorí lietajú medzi letiskami v rámci EHP. Vzťahuje sa približne na 45 % emisií skleníkových plynov v EÚ. Od fázy 3 (2013 – 2020)* sa odvetvia so stacionárnymi zariadeniami, na ktoré sa vzťahuje systém EU ETS, radia medzi energeticky náročné priemyselné odvetvia. Patria sem elektrárne a iné spaľovacie zariadenia s menovitým tepelným príkonom > 20 MW (okrem zariadení na nebezpečný alebo komunálny odpad), rafinérie ropy, koksárenské pece, železiarne a oceliarne, výroba cementových slinkov, skla, vápna, tehál, keramiky, celulózy, papiera a lepenky, hliníka, petrochemických výrobkov, amoniaku, kyseliny dusičnej, kyseliny adipovej, etándiálu a kyseliny glyoxylovej, zachytávanie CO2, potrubná preprava a geologické ukladanie CO2. Rozsah pôsobnosti systému EU ETS v odvetví letectva bol do konca roku 2016 obmedzený len na lety v rámci EHP, kým Medzinárodná organizácia civilného letectva neprijme globálny prístup (ICAO). ICAO sa v októbri 2016 dohodla na uznesení o systéme kompenzácie a znižovania emisií CO2 pre medzinárodné letectvo (CORSIA) so začiatkom v roku 2021. Na základe tohto výsledku Komisia navrhla pokračovať v prístupe s obmedzením na EHP aj po roku 2016 (pozri oddiel 4). Systém EU ETS zahŕňa emisie oxidu uhličitého (CO2), emisie oxidu dusného (N2O) zo všetkých typov výroby kyseliny dusičnej, kyseliny adipovej, etándiálu a kyseliny glyoxylovej a emisie plnofluórovaných uhľovodíkov (PFC) z výroby hliníka. Napriek tomu, že účasť na systéme EU ETS je povinná, v niektorých odvetviach sú zahrnuté len zariadenia presahujúce určitú veľkosť. Okrem toho zúčastnené krajiny môžu zo systému vylúčiť malé zariadenia, ak sa zavedú opatrenia, ktorými sa znížia ich emisie o množstvo ekvivalentné k množstvu, o ktoré by emisie boli znížené ak by zariadenie bolo zahrnuté v EU ETS. Zúčastnené krajiny môžu do EU ETS zahrnúť aj ďalšie odvetvia a skleníkové plyny. * Informácie o fáze 1 a fáze 2 EU ETS sa nachádzajú na: https://ec.europa.eu/clima/policies/ets/pre2013_sk.

V správach podľa článku 21, ktoré predložili zúčastnené krajiny v roku 2017 sa uvádza, že v roku 2016 existovalo celkovo 10 790 povolených zariadení v porovnaní s približne 10 950 zariadeniami v roku 2015 a približne 11 200 zariadeniami v roku predtým.

Rovnako ako v predchádzajúcich rokoch, palivá spaľované v rámci systému EU ETS v roku 2016 boli naďalej prevažne fosílne. 29 členských štátov však nahlásilo aj využívanie biomasy (v porovnaní s 27 štátmi v roku 2015) v 2 079 zariadeniach (19 % z celkového počtu zariadení). Iba dve krajiny (LI a MT) nenahlásili využívanie biomasy. Emisie z biomasy predstavovali približne 141 miliónov ton CO2 v roku 2016 (8 % z emisií nahlásených v rámci EU ETS), v porovnaní s približne 125 miliónmi ton CO2 v roku 2015 (približne 7 % z emisií nahlásených v rámci EU ETS). Dve krajiny, rovnaké ako v minulom roku (DE a SE), nahlásili používanie biopalív v malom množstve u troch prevádzkovateľov lietadiel (v porovnaní so štyrmi v roku 2015).

Údaje za rok 2016 v rámci kategórií zariadení na základe ročných emisií naznačujú, že ako v predchádzajúcich rokoch, približne 72 % zariadení je v kategórii A, takmer 21 % v kategórii B a niečo vyše 7 % v kategórii C. Vyše 6 202 zariadení bolo nahlásených ako „zariadenia s nízkymi emisiami“ (57,5 % z celkového počtu).

Zariadenia systému EU ETS, v ktorých prebiehajú spaľovacie činnosti, možno nájsť vo všetkých zúčastnených krajinách, pričom rafinácia ropy, výroba ocele, cementu, vápna, skla, keramiky a výroba celulózy a papiera prebieha vo väčšine z nich. Pokiaľ ide o činnosti zahrnuté do systému EU ETS dodatočne uvedené na zozname emisií iných ako CO2, povolenia sú nahlasované ako vydané pre primárnu výrobu hliníka a plnofluórovaných uhľovodíkov (PFC) v 13 krajinách (DE, ES, FR, GR, IS, IT, NL, NO, RO, SE, SI, SK, UK) a pre výrobu kyseliny dusičnej a emisie N2O sú povolenia nahlasované ako vydané v 21 krajinách (s výnimkou CY, DK, EE, IE, IS, LI, LU, LV, MT a SI). Ostatné sektory N2O – výroba kyseliny adipovej je nahlasovaná v troch krajinách (DE, FR, IT) a výroba etándiálu a kyseliny glyoxylovej je nahlasovaná v dvoch krajinách (DE, FR). Dve krajiny, rovnaké ako v minulom roku (FR a NO), hlásili činnosti zachytávania a ukladania CO2.

Osem krajín (DE, ES, FR, HR, IS, IT, SI, UK) využilo možnosť vylúčiť zo systému EU ETS malé zdroje emisií v súlade s článkom 27 smernice o EU ETS. Rovnako ako v roku 2015, emisie vylúčené za rok 2016 predstavovali približne 4 milióny ton CO2 (približne 0,22 % zo všetkých overených emisií).

Podľa predložených správ podľa článku 21 v roku 2017 doteraz sedem krajín (BE, DK, FR, HR, HU, LI, LT) využilo ustanovenie podľa článku 13 nariadenia Komisie (EÚ) č. 601/2012 (nariadenie o monitorovaní a nahlasovaní) a povolilo používanie zjednodušených plánov monitorovania v nízko rizikových prípadoch pre stacionárne zariadenia. Od roku 2015 sa pripojilo iba Dánsko. Pokiaľ ide o prevádzkovateľov lietadiel s nízkymi emisiami, štyri krajiny nahlásili využívanie tohto ustanovenia (BE, FI, IS a PL), pričom Belgicko sa zapája od roku 2015.

Pokiaľ ide o zahrnutie prevádzkovateľov lietadiel, v roku 2016 bolo nahlásených 503 prevádzkovateľov lietadiel, ktorí mali plán monitorovania (v porovnaní s 524 nahlásenými za rok 2015 a 611 za rok 2014). Naznačuje to, že počet prevádzkovateľov lietadiel v rámci systému EU ETS sa stabilizuje. Takmer 60 % (300) nahlásených prevádzkovateľov bolo komerčných, pričom zvyšných 40 % (203) bolo nekomerčných. Celkovo 249 (takmer 50 %) možno považovať za malé zdroje emisií (v porovnaní s 274, čo v roku 2015 predstavovalo 52 % a 329, čo v roku 2014 predstavovalo 54 %).

2.2.Register Únie a protokol transakcií Európskej únie (EUTL)

V rámci registra Únie a protokolu transakcií Európskej únie (EUTL) sa sleduje vlastníctvo všeobecných kvót a kvót pre leteckú dopravu a transakcie, ktoré sa ich týkajú, a to zaznamenávaním súm na účtoch a transakcií medzi účtami. Vedie a spravuje ich Komisia, pričom kontaktným bodom pre približne 15 000 účtov (spoločnosti alebo fyzické osoby) sú vnútroštátni správcovia registra v 31 zúčastnených krajinách. Zatiaľ čo register Únie vedie účty stacionárnych zariadení a prevádzkovateľov lietadiel, EUTL automaticky kontroluje, zaznamenáva a povoľuje všetky transakcie medzi účtami, čím zabezpečuje, aby všetky prevody boli v súlade s pravidlami systému EU ETS. Umožňujú teda európskym zdrojom emisií, obchodníkom a 31 vnútroštátnym orgánom vykonávať činnosti v rámci systému EU ETS: prideľovať bezodplatné emisné kvóty prevádzkovateľom stacionárnych zariadení a leteckej dopravy, zaznamenávať emisie, umožňovať zdrojom emisií, profesionálnym obchodníkom a fyzickým osobám vykonávať ukončené obchody prevodom emisných kvót medzi účtami a umožňovať zdrojom emisií pokrývať svoje emisie odovzdávaním kvót. * Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 406/2009/ES z 23. apríla 2009 o úsilí členských štátov znížiť emisie skleníkových plynov s cieľom splniť záväzky Spoločenstva týkajúce sa zníženia emisií skleníkových plynov do roku 2020, Ú. v. EÚ L 140, 5.6.2009, s. 136.

Register Únie v roku 2016 naďalej poskytoval spoľahlivé služby európskym zdrojom emisií (prevádzkovateľom stacionárnych zariadení a leteckej dopravy), obchodníkom a vnútroštátnym orgánom.

V registri sa zaviedlo niekoľko technických zlepšení a zlepšení použiteľnosti. Zlepšenia sa týkajú funkcií správy používateľov, účtov a transakcií, ako aj systému autentifikácie, ktorý sa výrazne zlepšil a stal sa službou EU Login.