Návrh uznesenia Európskeho parlamentu o sociálnom začlenení v nových členských štátoch (2004/2210(INI))



Úradný vestník 124 E , 15/05/2006 S. 0572 - 0575



P6_TA(2005)0244 Sociálne začlenenie v nových členských štátoch Návrh uznesenia Európskeho parlamentu o sociálnom začlenení v nových členských štátoch (2004/2210(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na pracovný dokument útvarov Komisie o sociálnom začlenení v nových členských štátoch (SEC(2004)0848), - so zreteľom na články I-3 a III-117 Zmluvy o Ústave pre Európu [1], - so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci a stanovisko Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci a Výboru pre práva žien a rovnosť pohlaví (A6-0125/2005), A. keďže na zasadnutiach Európskej rady v Lisabone, Nice a Štokholme, uskutočnených v marci 2000, decembri 2000 a marci 2001, sa členské štáty zaviazali podporiť kvalitu a ďalší rozvoj zamestnanosti, aby sa zmenšila chudoba a sociálne vylúčenie a zároveň zvýšila hospodárska a sociálna súdržnosť prostredníctvom využitia otvorenej koordinačnej metódy, B. keďže mimovládne organizácie majú významnú úlohu pri zisťovaní problémov týkajúcich sa sociálneho začlenenia a v tom, že o nich informujú verejnosť prostredníctvom prípravy a účinného uplatňovania programov na zvyšovanie povedomia verejnosti, C. keďže poskytovanie prístupu k zamestnaniu je jedným z najdôležitejších prostriedkov podpory sociálneho začlenenia a keďže sociálni partneri majú v tejto oblasti významnú úlohu, najmä prostredníctvom podpory prístupu k zamestnaniu pre najzraniteľnejšie skupiny spôsobom, ktorý bol definovaný v usmernení 7 v rámci Usmernení zamestnanosti na rok 2003 [2], D. keďže model zastúpenia pohlaví na pracovnom trhu je taký, že v nových členských štátoch ženy pracujú predovšetkým v horšie platených zamestnaniach, E. keďže prechod na trhovú ekonomiku v nových členských štátoch priniesol so sebou podstatné štrukturálne zmeny na pracovnom trhu, následkom čoho sa nezamestnanosť stala jednou z najvážnejších prekážok sociálneho vylúčenia, F. keďže jednou z príčin vysokej nezamestnanosti v nových členských štátoch je neexistujúca mobilita pracovnej sily, ktorá bráni pracovníkom presunúť sa z regiónov s vysokou nezamestnanosťou do regiónov s nedostatkom pracovných síl, G. keďže bez porovnania ukazovateľov založenom na údajoch zosúladených na úrovni EÚ by zhodnotenie problému sociálneho vylúčenia v 25 členských štátoch Európskej únie nebolo možné, berúc do úvahy skutočnosť, že v 10 nových členských štátoch zatiaľ nie sú k dispozícii podrobné, komplexné a aktuálne údaje, H. keďže vyššie uvedený pracovný dokument útvarov Komisie konštatuje, že z hľadiska sociálneho začlenenia v nových členských štátoch medzi závažné problémy patrí nízka úroveň zamestnanosti, neprimerané a nedostatočné zdravotnícke služby a nedostatočné opatrenia na riešenie problémov menšín, ktoré sú obeťami diskriminácie, predovšetkým Rómov, I. keďže ďalším závažným problémom v nových členských štátoch popri nezamestnanosti, je rozpadanie sa rodín a s tým spojené zbedačovanie, ktoré vedie k novému sociálnemu vylúčeniu, J. keďže všetky menšiny sú oveľa viac vystavené sociálnemu vylúčeniu, s čím úzko súvisí fakt, že ich vzdelanie a odborná prax stále nedostávajú požadovanú podporu, K. keďže v nových členských štátoch, v ktorých hospodárske reformy boli a stále zostávajú nevyhnutné na dosiahnutie silných konkurencieschopných ekonomík, je veľmi dôležité bojovať so sociálnym vylúčením, najmä u zraniteľných skupín ako sú starší ľudia, deti, menšiny a postihnuté osoby, L. keďže financovanie systému miestnej správy v nových členských štátoch spôsobuje čoraz vážnejšie problémy, čo z dlhodobého hľadiska ohrozí účinnosť tohto systému, M. keďže vlády nových členských štátov zverujú miestnym správam stále viac a viac úloh, pričom väčšinou neposkytujú potrebné dodatočné finančné zdroje na ich vykonávanie, a keďže v niektorých členských štátoch chýba vhodná legislatíva upravujúca sociálne služby, N. keďže vo väčšine nových členských štátov chýba politická vôľa rozhodne a vo veľkom rozsahu používať nepriame finančné stimuly (napríklad výberovú daňovú úľavu a príspevky sociálneho zabezpečenia), aby sa skupiny, ktoré zápasia s problémami sociálneho vylúčenia, mohli vyrovnať ostatným a integrovať do pracovného trhu, O. keďže sociálni partneri hrajú kľúčovú úlohu v sociálnej integrácii, 1. domnieva sa, že proces sociálneho začlenenia v nových členských štátoch musí byť urýchlený a na tento účel musí byť dostupných viac finančných zdrojov, ktoré umožnia podstatné zlepšenie situácie žien, domácností s jedným rodičom, ľudí vstupujúcich na trh práce, starších osôb, chorých alebo postihnutých, ľudí poskytujúcich dlhodobú starostlivosť postihnutým alebo starým ľuďom, detí, ktoré sú znevýhodnené alebo ohrozené kvôli absencii rodičovskej autority, ako aj jazykových menšín, utečencov, rómskej a všetkých ostatných etnických menšín na území Únie, pričom treba pamätať aj na osoby vo veľkej núdzi: bezdomovcov a obete závislostí (alkoholizmus, drogová závislosť); 2. domnieva sa, že pre tých, ktorí si nemôžu zabezpečiť živobytie z dôvodu choroby, vysokého veku či postihnutia alebo preto, že nijaké vhodné zamestnanie nie je k dispozícii, sa musí zaručiť slušný príjem prostredníctvom sociálneho zabezpečenia, pričom sa musia viac brať do úvahy mzdové úrovne; domnieva sa, že úroveň príplatkov musí byť taká, aby sa dalo zabrániť chudobe, keď sa začnú prejavovať sociálne riziká; domnieva sa, že pomoc poskytovaná v prípade núdze by mala odstrániť príčiny chudoby a zabrániť dlhodobej závislosti na sociálnej starostlivosti; 3. žiada nové členské štáty, aby venovali väčšiu pozornosť právnym predpisom v oblasti sociálnych služieb, so zvláštnym dôrazom na intervenciu a aby podporili začlenenie skupín do sociálneho hospodárstva, ktorého rozvoj by mal byť podporený prostredníctvom cieleného využitia Európskeho sociálneho fondu a iných štrukturálnych fondov; 4. dôrazne žiada vlády nových členských štátov, aby pri formulovaní svojich politík považovali nedostatok sociálneho začlenenia za sociálny problém spadajúci pod Lisabonskú stratégiu; 5. žiada nové členské štáty, aby rozšírili vzdelávacie opatrenia, bojovali s negramotnosťou (zahŕňajúc rovnocenne funkčnú negramotnosť a skutočnú negramotnosť) s osobitým ohľadom na požiadavky všetkých menšín, najmä rómskej menšiny v niektorých krajinách, a aby odstránili oddelené vzdelávanie a zvlášť brali do úvahy potreby vzdelávania vo vidieckych oblastiach; 6. poukazuje na potrebu umožniť účinnejšie zavedenie podmienok rýchlo sa meniaceho trhu prostredníctvom vysokokvalitného vzdelávacieho systému dostupného pre všetkých na základe rovnosti; zastáva názor, že celoživotné vzdelávanie musí byť dostupné pre všetkých bez ohľadu na ich predchádzajúce vzdelanie, spoločenské postavenie či finančnú solventnosť; 7. vyzýva nové členské štáty, aby rozšírili rozsah služieb poskytovaným rodinám s cieľom zlepšiť situáciu živiteľov rodín s deťmi či starších členov rodiny, ktorí si vyžadujú opateru; 8. žiada nové členské štáty, aby vytvorili proaktívne politiky na zabezpečenie začlenenia imigrantov, ktorí čelia osobitým ťažkostiam alebo sú ohrození chudobou; 9. žiada členské štáty, aby mobilizovali občianske, profesijné a sociálne organizácie, najmä mimovládne organizácie, cirkevné i laické združenia, odbory a zamestnávateľské organizácie, aby sa aktívne zúčastňovali na potláčaní chudoby, pričom by však nenahradili úsilie vyvinuté verejnými orgánmi členských štátov; žiada členské štáty, aby vytvorili priaznivé právne a finančné podmienky na zapojenie týchto organizácií do boja proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu; 10. žiada vlády, aby pri formulovaní svojich politík na podporu sociálneho začlenenia venovali zvláštnu pozornosť eliminácii detskej chudoby; 11. žiada Komisiu, aby dovŕšila harmonizáciu štatistík chudoby a kritérií definujúcich chudobu, aby mohlo byť rozšírenie sociálneho vylúčenia porovnané v rámci EÚ-25 na rovnakom základe ako bolo posudzované v EÚ-15, berúc do úvahy špecifiká každého členského štátu; 12. vyslovuje poľutovanie nad tým, že štatistické údaje z nových členských štátov sú nedostatočné, a preto vyzýva nové členské štáty, aby pravidelne zbierali a uverejňovali aktualizované a porovnateľné údaje, rozdelené podľa pohlavia s cieľom monitorovať pokrok v nových členských štátoch vzhľadom na sociálne začlenenie; domnieva sa, že sa musí uskutočňovať dvojsmerná výmena skúseností a osvedčených postupov a že členské štáty, ktoré musia riešiť často podobné náročné úlohy, musia intenzívnejšie spolupracovať; 13. vyzýva Radu a najmä vlády nových členských štátov, aby zvážili možné nebezpečenstvá vyplývajúce z narastajúceho zadlžovania sa miestnych orgánov v nových členských štátoch, ktoré môže výrazne podkopať ich schopnosť vykonávať svoje úlohy, čo prispieva k vzniku územných rozdielov v rámci Európskej únie a žiada, aby navrhla dlhodobú stratégiu na zreteľné zlepšenie tejto situácie; 14. žiada Radu a najmä vlády nových členských štátov, aby zvážili vytvorenie dlhodobej stratégie, ktorá umožní výrazné zlepšenie finančnej situácie miestnych orgánov; 15. žiada Radu a najmä vlády nových členských štátov, aby zvážili zvýšenie súčasného prispievania do fondov umožňujúcich vykonávanie povinností miestnych správ vo vzťahu k sociálnemu začleneniu; 16. vyzýva Komisiu, aby podporovala mechanizmy interakcie s členskými štátmi s cieľom vypracovať texty, ktoré by garantovali skutočný prístup zraniteľných skupín a menšín k spravodlivosti (právna pomoc, informačné centrá a bezplatné poradenstvo, atď.), a aby povzbudzovala členské štáty, aby vypracovali spoločné harmonizované stratégie zamerané na sociálne začlenenie na miestnej úrovni; 17. žiada nové členské štáty, aby vyvinuli väčšie úsilie ako doteraz na riešenie problémov bývania budovaním cenovo dostupnejšieho ubytovania, najmä prostredníctvom podpory stavebných projektov miestnych správ, čím by čo najefektívnejšie pomohli najzraniteľnejším skupinám; 18. vyzýva nové členské štáty, aby do svojich politík na podporu sociálneho začlenenia zahrnuli otázku bezdomovstva ako extrémnej formy sociálneho vylúčenia, keďže postihuje v každej krajine tisíce ľudí, najmä žien; 19. požaduje vládne úľavy, aby pôžičky na bývanie boli pre cieľové skupiny v spoločensky slabšom postavení prijateľnejšie; 20. žiada nové členské štáty, aby vytvorili finančné zdroje postačujúce na zabezpečenie prístupu ku kvalitnému systému celoživotného vzdelávania pre všetkých, čo umožní jednotlivcom zvýšiť svoju kvalifikáciu a súčasne, aby nezabudli vykonávať osobitné opatrenia umožňujúce integráciu osôb najviac ohrozených v procese zamestnávania; 21. žiada nové členské štáty, aby účinnejšie ako doteraz podporili sociálne začlenenie menšín a zlepšenie podmienok vzdelávania rómskej menšiny vytvorením doplňujúceho systému podpory pre zanedbané deti, spolu s vhodnými programami sociálnej integrácie; 22. žiada nové členské štáty, aby podporili sociálnu integráciu osôb s postihnutím účinnejšie ako doteraz a vytvorili vhodné programy podpory vzdelávania, odbornej prípravy a zamestnania; 23. žiada nové členské štáty, aby revidovali svoje ekonomické politiky vo svetle záverov Európskej únie v rámci strednodobej revízie Lisabonskej stratégie; žiada, aby prebehla táto revízia s cieľom podporiť tvorbu trvalých, vysokokvalitných pracovných miest; žiada opatrenia na uľahčenie slobody podnikania, bez vyústenia do akejkoľvek formy dumpingu v rámci Spoločenstva; 24. vzhľadom na to, aby sa oveľa efektívnejšie než doteraz využívali pracovné zdroje v súvislosti s cieľmi vytýčenými v lisabonskej stratégii, poukazuje na potrebu podniknúť v nových členských štátoch kroky na vyrovnanie mzdových rozdielov medzi mužmi a ženami s rovnakým vzdelaním a zastávajúcimi rovnaké funkcie; 25. vyzýva Komisiu, aby pravidelne prehodnocovala všetky ustanovenia právnych predpisov zamerané na boj proti diskriminácii, ktoré sa zakladajú na článku 13 Zmluvy o ES, a aby použila vhodné postupy proti všetkým členským štátom, ktoré netransponujú alebo neuplatnia príslušné smernice požadovaným spôsobom alebo v stanovenej lehote; 26. žiada vlády nových členských štátov, aby vytvorili vhodné opatrenia, ktoré zabezpečia, že prechod na euro neuvrhne veľké sociálne skupiny do biedy, zvlášť osoby žijúce z malých dôchodkov alebo sociálnych dávok, pričom väčšinu z nich tvoria ženy; 27. vyzýva Komisiu, aby prehodnotila opatrenia stanovené vo svojom vyššie uvedenom pracovnom dokumente v prospech prístupu založeného na komplexnej syntéze tak, aby sa do popredia dostali nedostatky v rešpektovaní občianskych slobôd, prístup k základným právam a boj proti všetkým formám diskriminácie, a aby odporučila vhodné kontrolné mechanizmy s cieľom uľahčiť prípravu prípadných postihov; 28. vyzýva Komisiu, aby zvážila a následne vypracovala spoločný súbor priorít alebo "červenú čiaru", ktorá by mala slúžiť ako spoločný základ pre prístup k právu a pre zjednotenie prístupu k právu v tejto oblasti v rámci Únie; 29. žiada Komisiu a nové členské štáty, aby spoločne vyčlenili viac finančných zdrojov ako doteraz na financovanie vytvorenia národných akčných plánov a podporili dosiahnutie cieľov Mimoriadneho zasadnutia Európskej rady o zamestnanosti (Luxemburský samit o zamestnanosti) z novembra 1997 a žiada Komisiu aby podporila výmenu skúseností medzi novými a starými členskými štátmi; 30. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii a vládam a parlamentom členských štátov, ako aj predstaviteľom miestnych správ členských štátov; súčasne žiada členské štáty, aby postúpili toto uznesenie na vedomie predstaviteľom každej etnickej menšiny uznanej na ich území. [1] Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2004. [2] Rozhodnutie Rady 2003/578/ES z 22. júla 2003 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (Ú. v. EÚ L 197, 5.8.2003, s. 13). --------------------------------------------------