OZNÁMENIE KOMISIE

Úprava metódy výpočtu paušálnej pokuty a denného penále, ktoré Komisia navrhuje v rámci postupu v prípade nesplnenia povinnosti vedeného na Súdnom dvore Európskej únie

(2019/C 70/01)

1. Úvod

Podľa Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), ak sa Komisia obráti na Súdny dvor Európskej únie v súvislosti s porušením právnych predpisov EÚ, ktorého sa dopustil členský štát, Súdny dvor môže uložiť finančné sankcie v dvoch situáciách:

— keď Súdny dvor rozhodol, že členský štát, ktorý porušuje právo EÚ, ešte nevyhovel skoršiemu rozsudku, v ktorom sa konštatovalo, že došlo k porušeniu práva (článok 260 ods. 2 ZFEÚ);

— keď členský štát nesplnil svoju povinnosť oznámiť opatrenia, ktorými transponoval smernicu prijatú v súlade s legislatívnym postupom (článok 260 ods. 3 ZFEÚ).

V oboch prípadoch sa sankcia skladá z paušálnej pokuty s cieľom sankcionovať samotné porušenie (1) a z denného penále s cieľom sankcionovať pokračovanie porušovania právnych predpisov po prijatí rozsudku Súdneho dvora (2). Komisia navrhuje sumu finančných sankcií Súdnemu dvoru, ktorý príjme konečné rozhodnutie.

Všeobecný prístup Komisie k výpočtu jeho navrhovanej sankcie je dobre etablovaný. Od roku 1997, (3) a ako sa uvádza v následných oznámeniach (4), sa uplatňoval prístup, ktorý odráža platobnú schopnosť príslušného členského štátu, ako aj jeho inštitucionálnu váhu. Aplikuje sa to prostredníctvom tzv. faktora n (5). Kombinuje sa s inými faktormi, ako je závažnosť porušenia a jeho trvanie, pričom tieto faktory ovplyvňujú výpočet navrhovanej sankcie Komisiou. Doteraz sa faktor n počítal vzhľadom na hrubý domáci produkt (HDP) členského štátu a počet hlasov, ktoré mu boli pridelené v Rade (6).

Súdny dvor však nedávno stanovil, že na tento účel sa už viac nemôžu používať pravidlá hlasovania v Rade (7). V dôsledku toho sa ako hlavný faktor bude používať HDP členských štátov.

Komisia vždy zastávala názor, že sankcie musia pôsobiť ako odrádzajúci prostriedok, byť primerané a návrhy predkladané Súdnemu dvoru na účely prijatia konečného rozhodnutia by mali odrážať túto potrebu. Táto rovnováha sa dosiahla kombináciou platobnej schopnosti členského štátu a jeho inštitucionálnej váhy. Používanie iba HDP by túto rovnováhu narušilo, pretože by výlučne odzrkadľovalo hospodársky rozmer členských štátov. Vplyv na jednotlivé členské štáty by bol rozdielny; došlo by najmä k značnému zvýšeniu súm navrhovaných sankcií v prípade viac ako jednej tretiny členských štátov. Komisia sa preto domnieva, že faktor n by mal naďalej odrážať tak HDP, ako aj inštitucionálnu váhu. V tomto oznámení sa uvádzajú podrobnosti o tom, ako zachovať rovnováhu a zároveň upraviť metódu výpočtu používanú Komisiou pri navrhovaných finančných sankciách.

2. Revízia faktora n

Súdny dvor vo viacerých prípadoch rozhodol, že metóda výpočtu uplatňovaná Komisiou pri jej návrhu sankcií je vhodným prostriedkom na zohľadnenie platobnej schopnosti dotknutého členského štátu a súčasne udržiava rozdiely medzi členskými štátmi v primeranom rozpätí. (8)

Súdny dvor však vo svojom rozsudku zo 14. novembra 2018 (9) konštatoval, že hlasovací systém v Rade stanovený v Zmluve o založení Európskeho spoločenstva (Zmluva o ES) sa od 1. apríla 2017 zmenil (10). Dospel k záveru, že faktor n už viac nemôže zohľadňovať hlasy členských štátov v Rade a že dominantným faktorom musí byť hrubý domáci produkt (HDP) členských štátov.

Zloženie faktora n

Komisia sa domnieva, že okrem platobnej schopnosti členských štátov by faktor n mal zohľadňovať aj inštitucionálnu váhu členských štátov. To znamená, že metóda výpočtu faktora n by nemala byť založená len na demografickej alebo hospodárskej váhe, ale aj na zohľadnení skutočnosti, že každý členský štát má v inštitucionálnom usporiadaní Európskej únie vlastnú hodnotu.

Vzhľadom na rozsudok Súdneho dvora je potrebné nanovo zvážiť inštitucionálnu váhu, ktorá sa má použiť pri výpočte finančných sankcií. S cieľom zachovať rovnováhu medzi schopnosťou platiť a inštitucionálnou váhou členského štátu vypočíta Komisia faktor n na základe dvoch prvkov: HDP a počet kresiel zástupcov v Európskom parlamente pridelený jednotlivým členským štátom (11). Komisia zastáva názor, že toto najlepšie odráža inštitucionálnu váhu členských štátov, ktorá v súčasnosti podľa zmlúv EÚ existuje.

Rozpätie hodnoty faktoru n medzi členskými štátmi

Ďalším dôvodom na zachovanie inštitucionálnej váhy členských štátov pri výpočte faktora n je skutočnosť, že výlučné používanie HDP by značne zvýšilo rozpätie hodnoty faktoru n medzi členskými štátmi. Súčasný rozdiel medzi najnižšou a najvyššou hodnotou faktoru n je 55 – tento rozdiel by sa v prípade výlučného používania HDP zvýšil na 312.

Zohľadnením počtu kresiel, ktoré má každý členský štát v Európskom parlamente, by sa pri výpočte faktora n zabezpečilo, že rozdiely medzi členskými štátmi by aj naďalej mohli zostať v primeranom rozpätí.

Komisia ďalej zastáva názor, že nová metóda výpočtu faktora n by mala viesť k takým sumám, ktoré nevytvárajú neodôvodnené rozdiely medzi členskými štátmi a ktoré sa čo najviac približujú sumám vyplývajúcim zo súčasnej metódy výpočtu, ktoré sú primerané a dostatočne odrádzajúce. Hoci výsledné sumy môžu byť v porovnaní so súčasnou situáciou nižšie, približujú sa viac k praxi Súdneho dvora, ktorý vo všeobecnosti stanovuje nižšie pokuty ako tie, ktoré navrhuje Komisia.

Referenčná hodnota pre faktor n

Komisia doteraz používala ako referenčnú hodnotu faktor n pre Luxembursko. Táto prax siaha do obdobia, keď bolo Luxembursko krajinou s najnižším celkovým HDP medzi členskými štátmi. Komisia zastáva názor, že je vhodné zvoliť si takú referenčnú hodnotu, ktorá lepšie odráža súčasnú hospodársku a politickú realitu. Komisia preto určí referenčný faktor n s použitím priemeru každého z používaných dvoch faktorov – HDP a počtu zástupcov v Európskom parlamente (12). Používanie priemerov takisto zvyšuje stabilitu tejto referenčnej hodnoty v priebehu času.

Použitie týchto faktorov bez úpravy však vedie k referenčnej hodnote faktora n, ktorá je podstatne nižšia ako súčasná hodnota. Preto je potrebná úprava, aby sa zabezpečilo, že sumy navrhnuté Komisiou zostanú primerané a dostatočne odrádzajúce. Faktor úpravy v hodnote 4,5 by sa priblížil k súčasným úrovniam, pričom by sa súčasne zabezpečilo, že v prípade žiadneho členského štátu nedôjde k zvýšeniu. Príslušné štandardné paušálne sumy používané na výpočet denných penále a paušálnych pokút sú teda upravené takto:

— Štandardná paušálna suma v prípade denných penále: 690 EUR × 4,5 = 3 105 EUR;

— Štandardná paušálna suma v prípade paušálnych pokút: 230 EUR × 4,5 = 1 035 EUR.

Na základe rovnakej logiky sa súčasná referenčná minimálna paušálna suma vo výške 571 000 EUR takisto vynásobí novým faktorom n na účely výpočtu minimálnej paušálnej sumy pre každý členský štát. S cieľom zabezpečiť, aby navrhované sumy boli primerané a dostatočne odrádzajúce, táto suma sa vynásobí aj faktorom úpravy: 571 000 EUR × 4,5 = 2 569 500 EUR. Tieto sumy sa budú každoročne revidovať v súlade s infláciou.

Výsledný faktor n pre každý členský štát je stanovený v prílohe I a výsledná minimálna paušálna pokuta je uvedená v prílohe II.

3. Uplatňovanie

Komisia bude uplatňovať metódu výpočtu uvedenú v tomto oznámení na finančné sankcie, ktoré budú navrhnuté Súdnemu dvoru, odo dňa jeho uverejnenia v úradnom vestníku. Komisia preskúma metódu výpočtu uvedenú v tomto oznámení najneskôr o päť rokov po dátume prijatia.

Keď vystúpenie Spojeného kráľovstva z Európskej únie nadobudne právnu účinnosť, a to bez ohľadu na to, či dohoda o vystúpení (13) nadobudne platnosť alebo nie, Komisia prepočíta príslušné priemery a zodpovedajúcim spôsobom upraví číselné údaje uvedené v prílohách I a II.

(1) SEK(2005) 1658, bod 10.3.

(2) SEK(2005) 1658, bod 14.

(3) Metóda výpočtu penále podľa článku 171 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (Zmluva o ES) (Ú. v. ES C 63, 28.2.1997, s. 2).

(4) Pozri najmä prepracované znenie oznámenia SEK(2005) 1658, oznámenie s názvom „Vykonávanie článku 260 ods. 3 zmluvy (Ú. v. EÚ C 12 z 15.1.2011, s. 1) a oznámenie s názvom „Právo EÚ: Lepšie výsledky pomocou lepšieho uplatňovania práva“ (Ú. v. EÚ C 18, 19.1.2017, s. 10).

(5) SEK(2005) 1658, bod 14.

(6) Ako bolo stanovené v Zmluve o ES.

(7) Rozsudok zo 14. novembra 2018 vo veci C-93/17, Komisia/Grécko.

(8) Vec C-93/17, Komisia/Grécko, EU:C:2018:903, bod 132.

(9) Vec C-93/17, Komisia/Grécko, EU:C:2018:903, body 138 a 142.

(10) Nahradené systémom dvojitej väčšiny stanoveným v článku 16 ods. 4 Zmluvy o EÚ. Pred postupným ukončením spôsobu hlasovania v Rade stanoveným v Zmluve o ES mal každý členský štát v Rade určitý počet hlasov. Podľa Lisabonskej zmluvy má každý členský štát v Rade jeden hlas a kvalifikovaná väčšina sa dosiahne, keď súhlas vyjadrí 55 % členských štátov a počet obyvateľov týchto členských štátov predstavuje 65 % obyvateľov EÚ. Toto nemožno previesť do jednoduchého váženia a použiť rovnakým spôsobom ako v prípade predchádzajúceho systému.

(11) Pozri článok 3 rozhodnutia Európskej rady (EÚ) 2013/312/EÚ z 28. júna 2013, ktorým sa stanovuje zloženie Európskeho parlamentu (Ú. v. EÚ L 181, 29.6.2013, s. 57), a pokiaľ ide o budúce volebné obdobie začínajúce sa 2. júla 2019, pozri článok 3 rozhodnutia Európskej rady (EÚ) 2018/937 z 28. júna 2018.

(12) Priemer sa vypočíta takto: faktor n je geometrický priemer vypočítaný na základe druhej odmocniny súčinu faktorov založených na HDP členských štátov a na počte kresiel v Európskom parlamente. Získava sa pomocou tohto vzorca:

kde: HDP n = HDP dotknutého členského štátu v mil. EUR, HDP priemer = priemerný HDP EÚ28; počet kresiel n = počet kresiel príslušného členského štátu v Európskom parlamente; počet kresiel priemer = priemerný počet kresiel všetkých členských štátov v Európskom parlamente.

(13) Dohoda o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu priložená k návrhu rozhodnutia Rady o podpise, v mene Európskej únie a Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, uvedenej dohody, COM(2018) 833 final.