SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o zárukách krytých všeobecným rozpočtom Stav k 30. júnu 2010 /* KOM(2011) 150 v konečnom znení */





[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 29.3.2011 KOM(2011) 150 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o zárukách krytých všeobecným rozpočtomStav k 30. júnu 2010 SEK(2011) 371 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIEEURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o zárukách krytých všeobecným rozpočtom Stav k 30. júnu 2010 OBSAH 1. Úvod 4 2. Druhy operácií krytých rozpočtom EÚ 4 3. Udalosti, ku ktorým došlo od poslednej správy z 31. decembra 2009 5 3.1. Podpora platobnej bilancie určená členským štátom, ktoré nie sú členmi eurozóny 5 3.2. Makrofinančná pomoc 5 3.3. Euratom 5 3.4. Záruka z rozpočtu EÚ na poskytovanie vonkajších úverov EIB 6 3.5. Európsky finančný stabilizačný mechanizmus 6 4. Údaje o rizikách krytých rozpočtom 6 4.1. Vymedzenie rizika 6 4.2. Riziko spojené s členskými štátmi 8 4.3. Riziko spojené s tretími krajinami 9 4.4. Globálne riziko kryté rozpočtom 10 4.5. Vývoj rizika 10 5. Nesplácanie, aktivácia rozpočtových záruk a nedoplatky 11 5.1. Platby z peňažných zdrojov 11 5.2. Platby z rozpočtu 12 5.3. Aktivácia Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia 12 6. Garančný fond pre vonkajšie opatrenia 12 6.1. Spätné získavanie finančných prostriedkov 12 6.2. Aktíva 12 6.3. Cieľová suma 12 7. Hodnotenie rizík: hospodárska a finančná situácia tretích krajín s najvyššou mierou rizkovej angažovanosti 12 7.1. Ciele 12 7.2. Metódy posudzovania rizík 13 ÚVOD Cieľom tejto správy je monitorovať úverové riziká, ktorým je vystavený rozpočet Európskej únie v dôsledku poskytnutých záruk a úverových operácií vykonávaných priamo Európskou úniou alebo nepriamo prostredníctvom mandátu EIB na poskytovanie vonkajších úverov. Táto správa sa predkladá na základe článku 130 nariadenia o rozpočtových pravidlách, podľa ktorého je Komisia povinná predkladať Európskemu parlamentu a Rade dvakrát ročne správy o rozpočtových zárukách a súvisiacich rizikách [1]. Túto správu dopĺňa pracovný dokument útvarov Komisie obsahujúci súbor podrobných tabuliek a vysvetliviek (ďalej len „PDÚK“). DRUHY OPERÁCIÍ KRYTÝCH ROZPOčTOM EÚ Riziká kryté rozpočtom Európskej únie (ďalej len „rozpočet“) vyplývajú z rôznych úverových a záručných operácií, ktoré možno rozdeliť do dvoch kategórií: - úvery, ktoré Európska únia poskytuje na makroekonomické ciele, t. j. úvery v rámci makrofinančnej pomoci[2] (ďalej len „MFA“ – macro-financial assitance) tretím krajinám a v súlade s brettonwoodskymi inštitúciami, úvery na podporu platobnej bilancie[3] (ďalej len „PB“) členských štátov, ktoré nie sú členmi eurozóny a majú ťažkosti s platobnou bilanciou, úvery na podporu členských štátov, ktoré sú členmi eurozóny, na základe európskeho finančného stabilizačného mechanizmu (ďalej len „EFSM“)[4], ako aj - úvery na mikroekonomické ciele, t. j. úvery Euratomu a najmä financovanie operácií Európskou investičnou bankou (ďalej len „EIB“), na ktoré sa vzťahujú záruky EÚ[5] v nečlenských štátoch („poskytovanie vonkajších úverov EIB“)[6]. Na poskytovanie vonkajších úverov EIB, úvery Euratomu a úvery MFA sa od roku 1994 poskytuje krytie z Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia (ďalej len „fond“)[7], kým úvery na podporu PB a úvery EFSM sa kryjú priamo rozpočtom. Fond je určený na prípady nesplácania úverov a na záruky za úvery poskytnuté nečlenským štátom alebo na projekty v nečlenských štátoch. Bol založený s cieľom: - poskytovať „likvidnú rezervu“ s cieľom predísť požiadavkám na rozpočet vždy, keď dôjde k nesplácaniu alebo k oneskoreniu splácania zaručeného úveru, ako aj - vytvoriť nástroj rozpočtovej disciplíny tak, že sa ustanoví finančný rámec na vypracovanie politiky EÚ pre oblasť záruk za úvery Komisie a EIB nečlenským štátom[8] . V dôsledku zmeny a doplnenia[9] nariadenia o Garančnom fonde v roku 2004 sa záruka fondu ďalej nevzťahuje na tretie krajiny, ak sa tieto stanú členskými krajinami, a riziko sa prenáša z fondu na rozpočet, ktorý ho v taktom prípade priamo nesie. Rezervy fondu sa tvoria z rozpočtu a musia sa udržiavať na určitej výške percentuálneho podielu nesplatenej sumy úverov a záruk za úvery krytej týmto fondom. Tento percentuálny podiel, známy ako cieľová sadzba, predstavuje v súčasnosti 9 %. Ak sa vo fonde nenachádzajú dostatočné zdroje, použijú sa prostriedky z rozpočtu. V roku 2007 sa zmenou a doplnením[10] nariadenia Rady zriadil nový mechanizmus vytvárania rezerv fondu. Tento mechanizmus funguje prostredníctvom ročných prevodov z rozpočtu a zahŕňa vyrovnávací mechanizmus na obmedzenie vplyvu požiadaviek na čerpanie z fondu (pozri aj oddiel 5.3). UDALOSTI, KU KTORÝM DOšLO OD POSLEDNEJ SPRÁVY Z 31. DECEMBRA 2009 Podpora platobnej bilancie určená členským štátom, ktoré nie sú členmi eurozóny V prvom polroku 2010 sa uskutočnili dve operácie v celkovej výške 1,5 mld. EUR. 11. marca 2010 sa vyplatila tretia tranža vo výške 0,5 mld. EUR z úveru poskytnutého Lotyšsku a druhá tranža vo výške 1 mld. EUR z úveru poskytnutého Rumunsku. Oba úvery sa financovali postupom „back-to-back“ prostredníctvom emisie referenčných dlhopisov EÚ a vďaka nim sa zvýšila dôvera vo finančnú situáciu týchto dvoch členských štátov, ktoré nie sú členmi eurozóny. V priemere sa už vykonalo 73 % schválených úverových operácií[11]. Makrofinančná pomoc V prvom polroku 2010 nedošlo k žiadnemu vyplateniu úveru a ani v druhom polroku sa neočakávajú žiadne nové vyplatenia. Pokiaľ ide o rozhodnutie Rady z 30. novembra 2009 o nových operáciách MFA pre Arménsko[12], Bosnu a Hercegovinu[13] a Srbsko[14] v podobe úverov v kombinácii s grantovou finančnou pomocou v prípade Arménska, prvé vyplatenia sa očakávajú v roku 2011. Euratom Počas sledovaného obdobia nedošlo k žiadnemu vyplateniu úveru. Záruka z rozpočtu EÚ na poskytovanie vonkajších úverov EIB V rámci mandátu na poskytovanie vonkajších úverov na obdobie 2007 – 2013 došlo v porovnaní s rokom 2009 k spomaleniu tempa schvaľovania a vyplácania úverov, pričom sa schválila suma 1 197 mil. EUR a vyplatila suma 1 443 mil. EUR. Kumulovaná suma úverov vyplatených v rámci mandátu na poskytovanie vonkajších úverov na obdobie 2007 – 2013 dosiahla k 30. júnu 2010 objem 4 366 mil. EUR. Európsky finančný stabilizačný mechanizmus V nadväznosti na finančnú krízu v Grécku členské štáty a Rada prijali v máji 2010 rozhodnutie o balíku opatrení na zachovanie finančnej stability v Európe. Dňa 5. mája 2010 sa zriadil európsky nástroj finančnej stability (ENFS) s finančnou kapacitou 440 miliárd EUR. Zúčastnené členské štáty v ňom ručia pomerným dielom, pričom sa v jeho rámci môže poskytovať pomoc členským štátom EÚ, ktoré sú členmi eurozóny, a členským štátom EÚ, ktoré nie sú členmi eurozóny. Tento mechanizmus nepredstavuje pre rozpočet EÚ žiadne riziko. Dňa 11. mája 2010 sa zriadil európsky finančný stabilizačný mechanizmus (ďalej len „EFSM“){[15]. Tento mechanizmus sa zakladá na článku 122 ods. 2 zmluvy[16]. Jeho aktivácia podlieha prísnym podmienkam v kontexte spoločnej podpory EÚ a MMF a prebehne na základe pravidiel podobných pravidlám stanoveným v rámci MMF (riziko spojené s operáciami v rámci EFSM bude kryté rozpočtom EÚ). Finančnú podporu Grécku poskytujú priamo zúčastnené členské štáty a pre rozpočet EÚ nepredstavuje žiadne riziko. Mechanizmus pozostáva zo združených dvojstranných úverov poskytnutých členskými štátmi, ktoré sú členmi eurozóny, v celkovom objeme 80 miliárd EUR. Sumu 30 miliárd EUR poskytuje MMF v kontexte spoločnej podpory EÚ a MMF. Celková suma teda dosahuje výšku 110 miliárd EUR. ÚDAJE O RIZIKÁCH KRYTÝCH ROZPOčTOM Vymedzenie rizika Riziko, ktoré nesie rozpočet, vyplýva z nesplatenej sumy istiny a úrokov v súvislosti so zaručenými operáciami. Nesplácané operácie sa budú kryť z fondu, ak sa týkajú tretích krajín (k 30. júnu 2010: 55 % celkovej nesplatenej zaručenej sumy), a priamo z rozpočtu, ak sa týkajú členských štátov (úvery na podporu PB a úvery na projekty v členských štátoch alebo v prospech takýchto projektov predstavujú zvyšných 45 % celkovej nesplatenej sumy zaručenej rozpočtom). Veľká časť zaručených úverov, ktoré sa týkajú členských štátov, je výsledkom kôl rozširovania[17] a aktivácie systému strednodobej finančnej pomoci EÚ pre členské štáty, ktoré nie sú členmi eurozóny (nástroj na podporu PB). Na účely tejto správy sa používajú dve metódy vyhodnocovania rizík, ktoré rozpočet nesie (či už priamo alebo nepriamo cez fond): - výpočet celkovej sumy nesplatenej istiny pre dotknuté operácie k stanovenému dátumu vrátane vzniknutého úroku. Pomocou danej metodiky je možné určiť celkovú mieru rizika, ktoré rozpočet nesie, k stanovenému dátumu pre všetky budúce platobné záväzky nezávisle od toho, kedy v budúcnosti sú tieto platby splatné a či sú kryté fondom (pozri tabuľku 1), - rozpočtový prístup vymedzený ako „ročné riziko, ktoré nesie rozpočet,“ je založený na výpočte maximálnej sumy ročných splatných platieb, ktoré by EÚ musela v danom rozpočtovom roku zaplatiť za predpokladu nesplácania všetkých zaručených úverov[18]. Ročné riziko, ktoré nesie rozpočet, je uvedené v tabuľke A2 v pracovnom dokumente útvarov Komisie. Tabuľka 1: Celkové nesplatené sumy kryté k 30. júnu 2010 v miliónoch EUR | Nesplatená istina | Vzniknutý úrok | Spolu | % | Členské štáty* | Makrofinančná pomoc | 65 | 0 | 65 | <1 % | Euratom | 422 | 2 | 424 | 1 % | Podpora PB | 10 700 | 142 | 10 842 | 33 % | EIB | 3 363 | 31 | 3 394 | 10 % | Medzisúčet za členské štáty | 14 550 | 175 | 14 725 | 45 % | Tretie krajiny** | Makrofinančná pomoc | 492 | 2 | 494 | 2 % | Euratom | 55 | 0 | 55 | <1 % | EIB | 17,468 | 140 | 17,608 | 54 % | Medzisúčet za tretie krajiny | 18 014 | 142 | 18 157 | 55 % | Spolu | 32 563 | 317 | 32 882 | 100 % | * Toto riziko kryje priamo rozpočet. Patria sem aj úvery MFA, Euratomu a EIB poskytnuté pred pristúpením k EÚ. **Toto riziko kryje fond. | V tabuľkách A1, A2, A3 a A4 v PDÚK sú uvedené podrobnejšie informácie o týchto nesplatených sumách, najmä pokiaľ ide o stropy, vyplatené sumy a záručné sadzby. V porovnaní so situáciou k 31. decembru 2009 sa celková nesplatená suma istiny a úrokov krytá rozpočtom zvýšila o 3 126 miliónov EUR na 32 882 miliónov EUR. Tento nárast bol spôsobený najmä sumou 1,5 miliardy EUR, ktorá sa vyplatila v rámci nástroja na podporu PB, a takisto zvýšením vyplácania úverov EIB v tretích krajinách (1,9 miliardy EUR v prvom polroku 2010). Riziko spojené s členskými štátmi Súčasné riziká v súvislosti s členskými štátmi vyplývajú z úverov poskytnutých pred pristúpením a z aktivácie nástroja na podporu PB. V druhom polroku 2010 bude rozpočet znášať maximálne priame riziko spojené s členskými štátmi vo výške 450,5 mil. EUR (predstavujúce sumy splatné počas druhého polroka 2010 a za predpokladu, že nesplácané úvery nie sú splatné v predstihu). V tabuľke 2 sa uvádza, že Maďarsko a Rumunsko sa medzi členskými štátmi nachádzajú na prvom, resp. druhom mieste, pokiaľ ide o ich nesplatenú sumu. Tabuľka 2: Poradie členských štátov podľa ich rizikovej angažovanosti v súvislosti s maximálnym rizikom, ktoré nesie rozpočet k 30. júnu 2010 (v miliónoch EUR) | Poradie | Krajina | Maximálne riziko (mil. EUR, zaokrúhlene) | % z celkového maximálneho rizika | 1 | Maďarsko | 146,7 | 32,6 % | 2 | Rumunsko | 121,1 | 26,9 % | 3 | Bulharsko | 51,6 | 11,5 % | 4 | Poľsko | 42,1 | 9,3 % | 5 | Česká republika | 40,8 | 9,1 % | 6 | Slovenská republika | 27,3 | 6,1 % | 7 | Slovinsko | 8,5 | 1,9 % | 8 | Cyprus | 5,1 | 1,1 % | 9 | Lotyšsko | 3,7 | 0,8 % | 10 | Litva | 2,8 | 0,6 % | 11 | Estónsko | 0,5 | 0,1 % | 12 | Malta | 0,3 | 0,1 % | Spolu | 450,5 | 100,0 % | Riziko v súvislosti s členským štátmi sa týka úverov EIB, MFA a Euratomu poskytnutých pred pristúpením k EÚ a úverov poskytnutých v rámci nástroja na podporu PB. Riziko spojené s tretími krajinami Na začiatku druhého polroka 2010 bude fond znášať maximálne ročné riziko súvisiace s tretími krajinami vo výške 918 miliónov EUR (predstavujúce sumy splatné počas druhého polroka 2010 a za predpokladu, že nesplácané úvery nie sú splatné v predstihu). V tabuľke sa uvádza desať krajín s najvyššou celkovou nesplatenou sumou. Pripadá na ne 77 % rizika, ktoré nesie fond. Hospodárska situácia týchto krajín sa analyzuje a objasňuje v PDÚK. Tabuľka 3: Poradie 10 najdôležitejších tretích krajín podľa ich rizikovej angažovanosti v súvislosti s maximálnym rizikom, ktoré nesie fond v druhom polroku 2010 (v miliónoch EUR) | Poradie | Krajina | Maximálne riziko (mil. EUR, zaokrúhlene) | % z celkového maximálneho rizika | 1 | Turecko | 199,0 | 21,7 % | 2 | Egypt | 98,3 | 10,7 % | 3 | Tunisko | 81,1 | 8,8 % | 4 | Maroko | 81,1 | 8,8 % | 5 | Južná Afrika | 70,6 | 7,7 % | 6 | Libanon | 55,5 | 6,0 % | 7 | Srbsko | 35,4 | 3,9 % | 8 | Sýria | 30,1 | 3,3 % | 9 | Brazília | 26,6 | 2,9 % | 10 | Mexiko | 25,3 | 2,8 % | Spolu za všetkých 10 krajín | 703,2 | 76,6 % | Fond kryje zaručené úvery 44 krajín, ktorých splatnosť siaha až do roku 2040. Podrobné údaje o jednotlivých krajinách sú uvedené v tabuľke A2 v PDÚK. Globálne riziko kryté rozpočtom Za druhý polrok 2010 sa bude rozpočtom (priamo alebo cez fond) kryť suma 1 368 miliónov EUR, ktorá predstavuje sumy splatné v priebehu tohto obdobia, z ktorých 33 % pripadá na členské štáty (pozri tabuľku A2 v PDÚK). Vývoj rizika - Nástroj platobnej bilancie Po období výrazného poklesu sa svetové hospodárstvo začalo v prvom polroku 2010 pomaly stabilizovať. Kríza štátneho dlhu však naďalej ovplyvňovala všetky členské štáty. Aktivácia systému strednodobej finančnej pomoci EÚ (nástroj na podporu PB) v decembri 2008 pomohla niektorým krajinám, ktoré nie sú členmi eurozóny, obnoviť dôveru investorov. V rámci nástroja na podporu PB s celkovým stropom 50 mld. EUR zostáva na poskytovanie ďalšej pomoci v prípade potreby kapacita 35,4 mld. EUR. - Európsky finančný stabilizačný mechanizmus (EFSM) Finančná pomoc v rámci EFSM môže mať podobu úveru alebo úverovej linky zaručeného/zaručenej rozpočtom EÚ. Závery Rady pre hospodárske a finančné záležitosti (ECOFIN) obmedzujú celkový strop mechanizmu na 60 miliárd EUR[19], ale v článku 2 ods. 2 nariadenia Rady je uvedené právne obmedzenie, podľa ktorého je nesplatená suma obmedzená rozmedzím dostupným v rámci stropu vlastných zdrojov.[20] EFSM nebol k 30. júnu 2010 aktivovaný. Kríza štátneho dlhu v druhom polroku 2010 naďalej ohrozovala krajiny, ktoré patria do eurozóny. Na žiadosť írskych orgánov z 21. novembra 2010 sa Írsku poskytne trojročná spoločná finančná podpora EÚ a MMF. Program pomoci Írsku dosiahne celkovo výšku 85 mld. EUR. 17,5 miliárd EUR bude financovaných írskym príspevkom prostredníctvom hotovostnej rezervy ministerstva financií a investícií národného dôchodkového rezervného fondu. Zvyšok celkového objemu pomoci bude rovnocenným dielom pripadať na: - európsky finančný stabilizačný mechanizmus (EFSM) – príspevok až do výšky 22,5 mld. EUR krytý rozpočtom EÚ, - európsky nástroj finančnej stability (ENFS) – príspevok vo výške 17,7 mld. EUR (nekrytý zárukou z rozpočtu), - dvojstranné úvery poskytnuté Spojeným kráľovstvom (3,8 mld. EUR), Švédskom (0,6 mld. EUR) a Dánskom (0,4 mld. EUR), ako aj - Medzinárodný menový fond (MMF) – príspevok vo výške 22,5 mld. EUR. - Úvery v rámci makrofinančnej pomoci Úvery MFA tretím krajinám boli predmetom individuálnych rozhodnutí Rady[21] a od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy o nich rozhoduje Európsky parlament a Rada. - Úvery Euratomu Úvery Euratomu členským štátom alebo niektorým oprávneným nečlenským krajinám (Ruská federácia, Arménsko, Ukrajina) sú ohraničené stropom 4 miliardy EUR, z čoho sa už využilo približne 85 %. Zostávajúce rozmedzie dosahuje objem približne 600 mil. EUR, ktoré by sa mohli vyplatiť na nové projekty v členských štátoch a na Ukrajine. - Úvery EIB Predchádzajúci všeobecný mandát EIB vzťahujúci sa na obdobie rokov 2000 až 2007 uplynul 31. júla 2007. K tomuto dňu boli schválené zmluvy, ktoré predstavujú 98 % celkového stropu v rámci tohto mandátu (20 060 miliónov EUR – pozri tabuľku A5 v PDÚK). K 30. júnu 2010 ostávalo v rámci tohto mandátu vyplatiť celkovú sumu 3 517 miliónov EUR, ktoré sa však môžu vyplatiť so zárukou EÚ do 10 rokov od ukončenia mandátu, kedy záruka EÚ na akékoľvek nevyplatené sumy prestáva platiť. Na základe návrhu Komisie na zmenu a doplnenie právneho základu mandátu EIB na poskytovanie vonkajších úverov pre zvyšok bežného finančného výhľadu 2007 – 2013[22] sa očakáva, že Parlament a Rada prijmú príslušné rozhodnutie do 31. októbra 2011. Záruka EÚ sa obmedzuje na 65 % súhrnnej sumy úverov vyplatených a záruk poskytnutých v rámci finančných operácií EIB po odpočítaní splatených súm a pripočítaní všetkých súvisiacich súm, pričom maximálnym stropom je suma 27 800 miliónov EUR[23]. V rámci tohto mandátu bola k 30. júnu 2010 schválená celková suma 13 124 miliónov EUR, z ktorej k tomuto dátumu zostalo nevyplatených 8 930 miliónov EUR (pozri tabuľku A6 v PDÚK). NESPLÁCANIE, AKTIVÁCIA ROZPOčTOVÝCH ZÁRUK A NEDOPLATKY Platby z peňažných zdrojov Komisia čerpá z vlastných peňažných zdrojov, aby predišla oneskoreniu a následným nákladom pri prevádzkovaní svojich vypožičiavacích operácií v prípade, že dlžník mešká so splátkami EÚ[24]. Platby z rozpočtu Keďže v prvom polroku 2010 sa nezaznamenal žiadny prípad nesplácania, z rozpočtového článku 01 04 01 (položka p.m.) „ Záruky Európskej únie za vypožičiavacie operácie EÚ a Euratomu a úverové operácie EIB“ sa nepožadovali žiadne prostriedky. Aktivácia Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia V prípade, že príjemca úveru pre tretie krajiny poskytnutého alebo zaručeného EÚ sa oneskorí s platbou, fond sa využije na pokrytie nesplatenej sumy v lehote troch mesiacov od dátumu jej splatnosti[25]. V prvom polroku 2010 sa fond nevyužil. GARANčNÝ FOND PRE VONKAJšIE OPATRENIA Spätné získavanie finančných prostriedkov K 30. júnu 2010 fond neevidoval žiadne nedoplatky, ktoré by sa mali získať späť. Aktíva K 30. júnu 2010 predstavovali čisté aktíva[26] fondu 1 490 459 064 EUR. Cieľová suma Rezervy fondu musia dosahovať primeranú úroveň (cieľová sumu) stanovenú na 9 % celkových nesplatených kapitálových záväzkov vyplývajúcich z každej operácie, plus vzniknuté úroky. Pomer medzi zdrojmi fondu (1 490 459 064 EUR) a nesplatenými kapitálovými záväzkami[27] (18 156 522 331 EUR) v zmysle nariadenia o fonde sa mierne zvýšil z 8,15 % k 31. decembru 2009 na 8,21 % k 30. júnu 2010. Ku koncu roka 2009 boli zdroje fondu nižšie než cieľová suma. Na základe pravidiel vytvárania rezerv podľa nariadenia o garančnom fonde sa do prijatého rozpočtu na rok 2011 vložila suma 138 880 000 EUR. Táto suma sa z rozpočtu do fondu prevedie vo februári 2011. HODNOTENIE RIZÍK: HOSPODÁRSKA A FINANčNÁ SITUÁCIA TRETÍCH KRAJÍN S NAJVYššOU MIEROU RIZKOVEJ ANGAžOVANOSTI Ciele V predchádzajúcich oddieloch tejto správy sú uvedené informácie o kvantitatívnych aspektoch rizika, ktoré nesie rozpočet v súvislosti s tretími krajinami. Mala by sa však posúdiť aj kvalitatívna stránka rizík, ktorá závisí od druhu operácie a bonity dlžníkov (pozri uvedený oddiel 4.3). Metódy posudzovania rizík Posudzovanie rizík uvedené v PDÚK vychádza z informácií o hospodárskej a finančnej situácii, ratingov a iných známych skutočností týkajúcich sa krajín, ktoré dostali zaručené úvery. V tomto posúdení nie sú zahrnuté odhady očakávaných strát a spätne získaných prostriedkov, ktoré sú očividne veľmi neisté. Ukazovatele rizikovosti krajín zahrnutých do tabuliek v PDÚK naznačujú vývoj rizika nesplácania. Analýza sa uvádza v oddiele 2 PDÚK, a to pre krajiny, ktoré v druhom polroku 2010 predstavujú pre rozpočet najvyššiu mieru úverového rizika a na ktoré sa vzťahuje najvyššia miera rizikovej angažovanosti (vrátane úverov MFA a Euratomu). [1] KOM(2010) 580 a SEK(2010) 1218 tvoria predchádzajúcu správu o zárukách krytých rozpočtom k 31. decembru 2009. [2] Makrofinančná pomoc môže mať aj podobu grantov poskytnutých tretím krajinám. Viac informácií o MFA možno nájsť v správach Komisie KOM(2010) 513 a SEK(2010) 1117. [3] Nariadenie Rady (ES) č. 332/2002 z 18. februára 2002, ktorým sa zavádza systém strednodobej finančnej pomoci pre platobné bilancie členských štátov (Ú. v. ES L 53, 23.2.2002, s.1). [4] Mechanizmus podobný podpore PB, ktorý sa vzťahuje na všetky členské štáty, ktoré sú členmi eurozóny, sa zriadil 11. mája 2010 na základe nariadenia Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010 (Ú. v. EÚ L 118, 12.5.2010, s. 1). EFSM nebol k 30. júnu 2010 ešte aktivovaný. [5] Najaktuálnejšie ustanovené na obdobie od 1. februára 2007 do 31. októbra 2011 rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 633/2009/ES z 13. júla 2009 (Ú. v. EÚ L 190, 22.7.2009, s. 1) („rozhodnutie o mandáte EIB na poskytovanie vonkajších úverov“), ktorým sa nahrádza rozhodnutie Rady 2006/1016/ES z 19. decembra 2006. [6] Údaje týkajúce sa mandátov EIB sa uvádzajú v tabuľke A1 a odkazy na právne základy sa uvádzajú v tabuľke A4 v PDÚK. [7] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 z 25. mája 2009, ktorým sa zriaďuje Garančný fond pre vonkajšie opatrenia (kodifikované znenie), „nariadenie o garančnom fonde“ (Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 10). [8] Hoci vonkajšie riziká sú úhrnne kryté zárukami z rozpočtu EÚ, garančný fond slúži ako nástroj na ochranu rozpočtu EÚ pred rizikami nesplácania. Súhrnná správa o fungovaní fondu sa nachádza v dokumente KOM(2006) 695 a v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie SEK(2006) 1460. [9] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2273/2004 (Ú. v. EÚ L 396, 31.12.2004, s. 28). [10] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 89/2007 z 30. januára 2007 (Ú. v. EÚ L 22, 31.1.2007, s. 1). [11] Pozri tabuľku A3a v PDÚK. [12] Rozhodnutie Rady 2009/890/ES z 30.11.2009 (Ú. v. EÚ L 320, 5.12.2009, s. 3 – 5). [13] Rozhodnutie Rady 2009/891/ES z 30.11.2009 (Ú. v. EÚ L 320, 5.12.2009, s. 6 – 8). [14] Rozhodnutie Rady 2009/892/ES z 30.11.2009 (Ú. v. EÚ L 320, 5.12.2009, s. 9 – 11). [15] Nariadenie Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010, ktorým sa zriaďuje európsky finančný stabilizačný mechanizmus (Ú. v. EÚ L 118, 12.5.2010, s. 1). [16] V článku 122 ods. 2 zmluvy sa predpokladá poskytnutie finančnej podpory členským štátom, ktoré majú ťažkosti spôsobené výnimočnými udalosťami, ktoré členské štáty nedokážu ovplyvniť. [17] Podľa tretieho odseku článku 1 nariadenia o garančnom fonde sa po pristúpení krajiny k Európskej únii prenáša riziko spojené s úvermi z fondu na rozpočet. [18] Na účely tohto výpočtu sa predpokladá, že nesplácané úvery nie sú splatné v predstihu, t. j. zohľadňujú sa iba splatné platby (pozri aj oddiel 1 PDÚK). [19] Pozri tlačovú správu o mimoriadnom zasadnutí Rady Ecofin 9. a 10. mája 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [20] Nariadenie Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010, ktorým sa zriaďuje európsky finančný stabilizačný mechanizmus (Ú. v. EÚ L 118, 12.5.2010, s. 1). [21] Nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy sa spolurozhodovací postup stáva riadnym legislatívnym postupom. [22] KOM(2010)174 z 21. apríla 2010. [23] Táto suma sa skladá zo základného stropu s pevne stanovenou maximálnou sumou 25 800 miliónov EUR a doplnkového mandátu vo výške 2 000 miliónov EUR. O aktivácii doplnkového mandátu môže rozhodnúť Európsky parlament a Rada v rámci strednodobého prieskumu. [24] Pozri článok 12 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2007/436/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, 31.5.2000, s. 1 – 12). [25] Ďalšie informácie sa uvádzajú v oddiele 1.4.3 PDÚK. [26] Celkové aktíva fondu znížené o vzniknuté záväzky (poplatky EIB a poplatky za audit). [27] Vrátane vzniknutých úrokov.