SK    SK  KOMISIA EURÓ PSKYCH SPOLO ČENSTIEV 
Brusel, 11.1.2005 
KOM(2004) 811 v kone čnom znení 
  
ZELENÁ KNIHA 
O PRÍSTUPE EÚ K RIADENIU EKONOMICKEJ MIGRÁCIE 
(predložený Komisiou) 
 
SK 2   SK OBSAH 
1. Úvod........................................................................................................................ ..... 3 
2. Príprava prístupu EÚ k migrujúcej pracovnej sile ....................................................... 5 2.1. Aký stupe ň harmonizácie by mal by ť cieľom EÚ?...................................................... 5 
2.2. Prijímací postup pri pl atenom zamestnaní ................................................................... 7 
2.2.1 Prednos ť trhu s domácou pracovnou silou................................................................... 7 
2.2.2 Systémy prijímania....................................................................................................... 9 
2.3. Postupy prijímania pri samostatnej zárobkovej činnosti............................................ 11 
2.4. Žiadosti o pracovné povolenia a povolenia na trvalý pobyt ...................................... 12 
2.5. Možnos ť zmeniť zamestnávate ľa alebo sektor .......................................................... 12 
2.6. Práva..................................................................................................................... ...... 13 
2.7. Sprievodné opatrenia: integrácia, návr at a spolupráca s tretími krajinami ................ 13 
3. Záver ....................................................................................................................... ... 15 
Príloha ....................................................................................................................... ................17
 
SK 3   SK 1. Ú VOD 
Cieľom Zelenej knihy je otvori ť širokú diskusiu, na ktorej sa zú častnia inštitúcie EÚ, členské 
štáty a ob čianska spolo čnosť, o najvhodnejšej forme pravidiel Spolo čenstva, ktoré sa týkajú 
prijímania ekonomických migrantov, a o výhodách prijatia takéhoto spolo čného rámca. 
Komisia v roku 2005 zorganizuje verejnú diskusi u, na ktorej sa o tejto záležitosti bude 
hovoriť s rôznymi zainteresovanými ú častníkmi.  
Zelená kniha sa zaoberá postupmi prijímania pokia ľ ide o ekonomickú migráciu ob čanov 
a netýka sa vo ľného pohybu ob čanov EÚ v rámci Únie. Diskusia o dobudovaní trhu práce 
v Spoločenstve sa uskuto čňuje v inom kontexte .  
Článok 63 ods. 3 Zmluvy o ES us tanovuje, že Rada má prija ť „opatrenia pris ťahovaleckej 
politiky v týchto oblastiach: a) podmien ky vstupu a pobytu a pr avidlá o postupe členských 
štátov pri vydávaní dlhodob ých víz a povolení k pobytu členskými štátmi“. Komisia sa od 
zasadnutia Európskej rady v Tamp ere v októbri 1999 usiluje otvori ť širokú diskusiu 
o strategickom projekte, ktorý by sa týkal e konomickej migrácie. V r oku 2001 Komisia prijala 
návrh smernice, ktorá sa zaoberá „ podmienkami vstupu a pobytu št átnych príslušníkov tretích 
krajín za ú čelom vykonávania plateného zamest nania a samostatnej zárobkovej činnosti“1. 
Zatiaľ čo ostatné európske inštitú cie vydali kladné stanoviská2, diskusia v Rade sa obmedzila 
na prvé čítanie. 
Komisia sa nazdáva, že nadišiel čas vrátiť sa k tejto téme a zoh ľadniť vývoj v oblasti 
prisťahovalectva za posledné tri roky. Na zasadnu tí Európskej rady, ktoré sa konalo v Solúne 
19. až 20. júla 2003, sa na politi ckej úrovni zdôraznila „ potreba preskúma ť zákonné 
prostriedky migrácie štátnych príslušn íkov tretích krajín do Únie, pri zoh ľadnení kapacít 
členských štátov na ich prijatie […] “. V Zmluve o Ústave pre Európu, ktorá sa prijala po čas 
zasadnutia Európskej rady v Bruse li 17. a 18. júna 2004, sa hovorí, že: „ Únia tvorí spolo čnú 
prisťahovaleckú politiku s cie ľom zabezpe čiť vo všetkých etapách ú činné riadenie migra čných 
tokov [...]“3.  
Komisia medzitým, pri uznaní dopadu demograf ického poklesu a starnutia na ekonomiku, 
zdôraznila potrebu zrevidova ť prisťahovalecké politiky z dlhodobého h ľadiska4 najmä 
vzhľadom na dôsledky, ktoré by mohla ma ť stratégia ekonomickej migrácie 
na konkurencieschopnos ť, a preto aj na splnenie lisabonských cie ľov. Tento trend 
v spoločnosti vyvolal diskusiu o migrácii do EÚ, pri ktorej by sa zárove ň nezasahovalo do 
zodpovednosti členských štátov rozhodova ť o počtoch imigrantov, ktoré prijmú. 
V skutočnosti, aj ke ď sa ciele zamestnanosti stanovené  v Lisabone splnia do roku 2010, 
celková úrove ň zamestnanosti klesne v dôsledku demografických zmien. V rokoch 2010 až 
2030 a pri sú časných pris ťahovaleckých tokoch bude pokl es ekonomicky aktívneho 
obyvateľov v európskej dvadsa ťpäťke znamena ť pokles po čtu zamestnaných osôb asi o 20 
miliónov. Takýto vývoj bude ma ť obrovský dopad na celkový ekonomicky rast, fungovanie 
vnútorného trhu a konkurencieschopnos ť podnikov Európskej únie.  
                                                 
1 KOM(2001) 386. 
2 Stanoviská: Európskeho parlamentu z 12.2.2003 (A5-0010/2003); Európskeho hospodárskeho a 
sociálneho výboru zo 16.1.2002 (SOC/084, CES 28/2002); Výboru regiónov z 13.3.2002 (CdR 386/2001). 
3 Článok III-267 
4 KOM(2003) 336. 
 
SK 4   SK V tomto kontexte, a zatia ľ čo samotné pris ťahovalectvo nie je  riešením pre problém starnutia 
populácie, na splnenie potrieb trhu práce EÚ a na zabezpe čenie prosperity Európy budú 
potrebné viac udržate ľné prisťahovalecké toky. Okrem toho, pris ťahovalectvo má čoraz väčší 
dopad na podnikate ľskú činnosť. EÚ musí vzia ť do úvahy skuto čnosť, že hlavné regióny 
sveta už dnes sú ťažia v získavaní migrantov, ktorí by sp ĺňali potreby svojich ekonomík. To 
zdôrazňuje potrebu zabezpe čiť, aby politika ekonomickej migrácie Únie vyústila do 
bezpečného právneho postavenia a zaru čeného stanovenia práv, ktoré pomôžu integrácii 
migrantov.  
Okrem toho potreba európskej strategi ckej iniciatívy je  posilnená skuto čnosťou, že v prípade 
jej neexistencie, by pris ťahovalecké toky s vä čšou pravdepodobnos ťou obchádzali 
vnútroštátne pravidlá a právne predpi sy. V dôsledku toho, pri absencii spolo čných kritérií pre 
prijímanie ekonomických migrantov, porastie po čet štátnych príslušn íkov tretích krajín 
vstupujúcich do EÚ nezákonne a bez akejko ľvek záruky, že získajú zamestnanie, ktoré by im 
umožnilo integráciu do našich spolo čností. 
Komisia v tomto kontexte úplne uzná va, že rozhodnutia týkajúce sa po čtu ekonomických 
migrantov, ktorí sú prijímaní s cie ľom nájsť si prácu, sú záležitos ťou členských štátov. Návrh 
ústavnej zmluvy hovorí, že: „ Týmto článkom [III-267] nie je dotknuté právo členských štátov 
určiť počty prijímaných štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí prichádzajú na ich územie 
z tretích krajín s cie ľom nájsť si prácu bu ď ako zamestnanci alebo ak o samostatne zárobkovo 
činné osoby“. Ale rozhodnutia prija ť takýchto štátnych príslušn íkov tretích krajín v jednom 
členskom štáte ovplyv ňujú ostatné (právo cestova ť v Schengenskom priestore, poskytova ť 
služby do iných členských štátov, s ťahovať sa do iných členských štátov, ak získajú štatút 
trvalého pobytu, dopad prijímania pracovníkov z tr etích krajín na trh práce EÚ) a EÚ má 
medzinárodné záväzky, ktoré súvisia s niek torými kategóriami ekonomických migrantov. 
Podľa názoru Komisie je preto jasné, že sa musia dohodnú ť transparentné a harmonizované 
pravidlá a kritériá prijímania ekono mických migrantov na úrovni EÚ.  
Uvedené skuto čnosti sú vzh ľadom na výhody spojené s prij atím opatrení na úrovni EÚ 
základom, na ktorom sa musia budova ť všetky postupy v tejto oblasti. Okrem toho každé 
opatrenie by malo minimalizova ť administratívne bremeno pre členské štáty a štátnych 
príslušníkov tretích krajín. 
Účelom tejto Zelenej kni hy nie je preto opisova ť politiku dvadsa ťpäťky EÚ, ani ju 
porovnáva ť s politikou iných regiónov sveta. Má identifikova ť hlavné problémy a možnosti 
právneho rámca EÚ týkajúceho sa ekonomickej migrácie. Komisia pritom vzala do úvahy 
obmedzenia a obavy, ktoré členské štáty vyjadrili v dis kusii o návrhu smernice z roku 2001, 
a predkladá návrhy na al ternatívne riešenia. 
Napokon Haagsky program Európskej rady zo  4. a 5. novembra 2004 zdôraznil význam 
diskusie o Zelenej knihe, ktorá – spolu so zaužívanými postupmi v členských štátoch a ich 
významom pre realizáciu Lisabons kej stratégie – by mala tvori ť základ „ plánu politiky 
zákonnej migrácie vrátane postupov prijímania, ktoré umožnia rýchle reagova ť na meniace sa 
požiadavky na migrujúcu pracovnú silu na trhu práce5“. Komisia predloží takýto plán do 
konca roka 2005. 
                                                 
5 Závery Európskej rady, príloha I, bod III 1.4. 
 
SK 5   SK 2. P RÍPRAVA PRÍSTUPU EÚ K MIGRUJÚCEJ PRACOVNEJ SILE  
Diskusie o budúcej európskej politike v oblasti ekonomickej migrácie by sa mali pod ľa 
názoru Komisie sústredi ť na niektoré k ľúčové otázky, ktoré aj ke ď nie sú vy čerpávajúce, sú 
vzájomne späté. Navrhované možnosti by sa mali nieko ľkými spôsobmi skombinova ť podľa 
toho, aké výsledky sa o čakávajú. 
2.1. Aký stupe ň harmonizácie by mal by ť cieľom EÚ?  
Vzhľadom na to, že prístup štátnych príslušn íkov tretích krajín na trh práce je ve ľmi citlivou 
záležitosťou, Komisia uvažuje tak, že úspešne fungujúcu politiku Spolo čenstva v tejto oblasti 
je možné zavádza ť len postupne, aby sa umožnil post upný a hladký prechod z vnútroštátnych 
predpisov na predpisy Spolo čenstva. Právne predpisy EÚ, ktoré sa týkajú prijímania 
ekonomických migrantov, by sa preto mali poníma ť ako „prvý krok právnych predpisov“, 
mali by sa ustanovi ť určité spoločné definície, kr itériá a postup, a sú časne umožni ť členských 
štátom, aby reagovali na špecifické potreby svojich trhov práce. Je dôležité pripomenú ť, že 
návrh ústavnej zmluvy ponecháva ur čenie počtu osôb, ktorým sa povolí h ľadať si zamestnanie 
v členských štátoch. Ale koordina čná metóda, ktorou členské štáty využívajúce národné kvóty 
informujú Komisiu o realizácii a výsledkoch tejto politiky, by mohla by ť výhodnou pri 
hodnotení celkových potrieb trhu práce EÚ a prispie ť k formovaniu spolo čnej politiky EÚ 
v oblasti zákonnej migrácie a k efektívnejš iemu a lepšie koordinovanému postupu, čo je 
v záujme tak členských štátov, ako aj zainteresovaných osôb.  
Pokiaľ ide o rozsah pôsobnosti akýchko ľvek právnych predpisov EÚ, Komisia má nieko ľko 
možností. Prvou možnos ťou by bolo prijať horizontálny prístup podľa pôvodného návrhu, 
ktorý by zahrnul podmienky vstupu a pobytu každého št átneho príslušníka tretej krajiny, ktorý 
vykonáva činnosť ako zamestnanec, samostatne zárobkovo činná osoba alebo inú 
hospodársku činnosť viac ako tri mesiace na území členského štátu. Osobitné ustanovenia by 
mohli pokry ť konkrétne potreby ur čitých skupín, ako sú sezónni pracovníci, vyslaní 
pracovníci (ICTs) a podobne. Výhodou by bolo zriadenie komplexného spolo čného a zna čne 
pružného rámca pre ekonomickú migráciu. 
Podľa príkladu návrhov smernice o povo ľovaní prístupu študentom6 a výskumným 
pracovníkom7, by mohla by ť alternatívou séria sektorových návrhov právnych predpisov. 
Tieto právne predpisy by sa mohli sústredi ť na sezónnych pracovníkov, vyslaných 
pracovníkov, špeciálnych kvalifikovaných prac ovníkov (ktorých kvalifikácia nemusí by ť 
vysoká), zmluvných dodávate ľov alebo ostatné kategórie, pri čom sa do časne odloží 
akýkoľvek celkový spolo čný rámec prijímania pracovníkov z tretích krajín. Výhodou v tomto 
prípade by mohlo by ť ľahšie prijímanie spolo čných predpisov. 
Je možné preskúma ť iné prístupy, napríklad zriadenie spoločného zrýchleného postupu  pri 
prijímaní migrantov v prípade zmiernenia nedost atku špecifickej pracovnej  sily, ktorý sa bude 
aktivovať, ak určitý počet členských štátov získa od  Rady oprávnenie takto kona ť 
prostredníctvom ve ľmi rýchleho postupu. Tým by sa mohlo predís ť nepotrebnej a potenciálne 
škodlivej konkurencii medzi členskými štátmi pri nábore ur čitých kategóri í pracovníkov. 
                                                 
6 KOM(2002) 548. 
7 KOM(2004) 178. 
 
SK 6   SK • Do akej miery sa má európska politika pripravi ť v oblasti migrácie praco vnej sily a do akej 
miery môže Spolo čenstvo do tejto záležitosti zasahova ť?  
• Cieľom európskeho migra čného zákona má by ť komplexný právny rámec, ktorý pokryje 
skoro všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín, prichádzajúcich do EÚ, alebo sa má 
sústrediť na konkrétne skupiny migrantov? 
• Ak sa zvolí sektorový legislatívny príst up, ktoré skupiny migrantov sa budú rieši ť prioritne 
a prečo? 
• Myslíte si, že je potrebné preskúma ť iné prístupy – ako je európsky zrýchlený postup? 
Viete navrhnú ť iné možnosti? 
2.2. Prijímací postup pri platenom zamestnaní 
Pred prijatím pracovníka z tretej krajiny potrebujú vo všeobecnosti členské štáty dôkaz, že 
nikto, kto je už sú časťou domáceho trhu práce, nemôže prija ť príslušné vo ľné pracovné 
miesto (test hospodárskej potreby). Členské štáty prijímajú osobitné kategórie pracovníkov – 
vysoko kvalifikovaných pracovníkov alebo pracovníkov v sektoroch/povolaniach, kde už je 
nedostatok uchádza čov – prostredníctvom osobitných pr ogramov, ako je zrýchlený postup, 
zelené karty at ď. Takéto prístupy by  sa mohli preskúma ť na úrovni EÚ. EÚ by mohla čerpať 
aj zo skúseností iných regiónov sveta8. 
2.2.1. Prednos ť pre trh s domácou pracovnou silou 
Zásada „prednosti Spolo čenstva“ sa definuje takto: „ Členské štáty posudzujú požiadavky 
o prijatie osôb na svoje územie za ú čelom zamestnania, len ak nemôžu obsadi ť voľné 
pracovné miesta v členskom štáte vnútroštátnou pracov nou silou alebo pracovnou silou zo 
Spoločenstva, alebo pracovnou silou s pôvodom iným ako zo Spolo čenstva, ktorá má zákonný 
trvalý pobyt v tomto členskom štáte a už tvorí riadnu sú časť trhu práce členského štátu.“9 
Mnohé členské štáty ale uplat ňujú výnimku zo zásady prednosti Spolo čenstva pre niektoré 
typy ekonomických migrantov (vyslaní pracovníci z k ľúčového personálu, aktívni umelci 
medzinárodného významu at ď.). 
Hlavnou otázkou je, či sa takáto prednos ť má udeli ť pracovnej sile z tretích krajín, ktorá sa už 
nachádza v členskom štáte, pred prichádzajúcimi št átnymi príslušníkmi tretích krajín. Je 
dôležité pamäta ť na to, že od roku 2006 budú ma ť migranti s dlhodobým pobytom prednos ť 
pred prichádzajúcimi migrantmi v členskom štáte pobytu a budú ma ť možnosť sťahovať sa a 
usadiť v druhom členskom štáte s cie ľom študova ť, pracova ť alebo na iné ú čely10. Okrem 
toho, takáto prednos ť by sa mala rozšíri ť na štátnych príslušníkov tr etích krajín, ktorí majú 
pobyt v členskom štáte inom ako v tom, kde vz nikol nedostatok pracovnej sily (okrem 
dlhodobých pobytov)? To by neobmedzilo právo druhého členského štátu rozhodova ť, koho 
                                                 
8 „Ú činná prax pri výbere hospodárskych migrantov“ 
(http://europa.eu.int/comm/employment_social/employment_analysis/immigr_new_stud_en.htm): pozri prílohu. 
9 Rezolúcia Rady z 20. júna 1994 v spojení s nariadením Rady (EHS) č. 1612/68. Je potrebné 
pripomenú ť, že Zmluva o pristúpení zo 16. apríla 2003 uprednost ňuje pracovníkov, ktorí sú ob čanmi 
členských štátov, pred pracovníkmi, ktorí sú ob čanmi tretích krajín v prípade prístupu na ich ( členských 
štátov) trhy pracovnej sily. 
10 Smernica Rady 2003/109/ES. 
 
SK 7   SK pustí na svoje územie, ale by to u ľahčilo nábor na rýchlejšie a ef ektívnejšie vyplnenie medzier 
v chýbajúcich schopnostiach a pracovnýc h silách. Takto by EÚ mohla po čítať so „zásobou“ 
pracovnej sily, ktorá sa už za čala integrova ť.  
Táto prednos ť by sa mohla rozšíri ť aj na tých, ktorí už istý čas pracovali v EÚ pred svojím 
návratom do vlastnej krajiny. Ak by sa umož nilo pracovníkom z tretích krajín pokúsi ť sa 
opätovne integrova ť do ich vlastnej krajiny s vedom ím, že sa k nim bude priaznivejšie 
pristupova ť pri opätovnom prijímaní, ak sa neskôr rozhodnú vráti ť za prácou do EÚ, vlastne 
by to povzbudilo „obeh mozgov“. 
• Ako sa môže ú činne uplat ňovať zásada „prednosti Spolo čenstva“? 
• Je súčasná definícia prednosti Spolo čenstva stále platná? Ak nie, ako by sa mala zmeni ť? 
• Na ktorých ekonomických migrant ov (okrem vyslaných pracovníkov k ľúčového 
personálu) by sa nemusela uplat ňovať logika prednosti?  
• Okrem prípadov dlhodobého pobytu, ktoré kategóri e štátnych príslušník ov tretej krajiny – 
ak vôbec nejaké - by mali ma ť prednosť pred novo prichádzajúcimi pracovníkmi z tretích 
krajín? 
• Malo by sa udeli ť právo prednosti – na zákl ade presných podmienok – štátnym 
príslušníkom tretích krajín, ktorí do časne odišli z EÚ po tom, čo tam istý čas pracovali?  
• Bude pohyb pracovníkov z tretej krajiny medzi členskými štátmi pre ekonomiku EÚ 
a vnútroštátne trhy práce výhodný? A ko sa to dá efektívne uvies ť do praxe? S akými 
obmedzeniami či uľahčeniami? 
• Ako môžu Európske verejné služby zames tnanosti (PES) a portál pohybu zamestnancov 
EURES11 napomôc ť migráciu pracovníkov tretích krajín? 
2.2.2. Systémy prijímania 
Okrem systému existuje aj špecif ický bod, ktorý sa musí prediskutova ť v prvom rade: má sa 
prijímanie štátnych príslušníkov tret ej krajiny na trh práce v EÚ povoli ť, len ak je konkrétne 
voľné pracovné miesto alebo má existova ť aj pružnejší systém ako zelené karty at ď., ktoré 
prilákajú pracovníkov, aby splnili krátkodobé a dl hodobé potreby trhu práce? Je tu aj otázka, 
aký postup sa má dodrža ť v prípade tých štátnych príslušn íkov tretích kra jín, ktorí chcú 
vstúpiť do EÚ, aby tu vykonávali ekonomickú činnosť (napríklad v zmysle zmluvy uzavretej 
medzi ich zámorským zamestnávate ľom a zákazníkom v EÚ), ale ktorí v podstate nevstupujú 
na trh práce EÚ.  
• Môže sa prijímanie štátnych príslušníkovv tr etích krajín na trh práce v EÚ podmieni ť len 
konkrétnym vo ľným pracovným miestom alebo členské krajiny môžu ma ť aj možnos ť 
prijímať štátnych príslušníkov tretích krajín bez takejto podmienky? 
                                                 
11 Verejné služby zamestnanosti (PES) členských štátov sú koordinované na úrovni EÚ prostredníctvom 
siete EURES (Európske služby zamestnanosti). EURE S zriadila portál Európskej mobility pracovných 
miest (http://europa.eu.int/eures), kde všetky registrované vo ľné pracovné miesta v Európe budú 
prístupné na webe od roku 2005. 
 
SK 8   SK • Aký postup sa má uplatni ť na ekonomických migrantov, ktor í nevstupujú na trh práce? 
Ak má by ť prijímanie podmienené konkrétnym vo ľným pracovným miestom (test 
ekonomickej potreby) a pri predpoklade horiz ontálneho prístupu k e konomickej migrácii, 
jednou z možností by bolo postupova ť podľa „individuálneho posudzovania“: ak 
zamestnávatelia zverejnili vo ľné miesto na minimálne obdobie a nedostali prijate ľnú žiados ť 
z trhu práce Únie, mohli by robi ť nábor v zahrani čí. Tento systém podmienený nástrojom, ako 
je EURES, na šírenie informácií o vo ľných pracovných miestach po celej EÚ by umožnil 
určitú kontrolu nad náborom, ktorá by obmedzila zneužívanie. Ďalším bodom je, či by sa mal 
tento test opakova ť v prípade, že uplynie krát kodobá zmluva a zamestnávate ľ ju chce 
obnoviť. 
• Je podľa vás test ekonomickej potre by dobrý systém? Má sa uplatni ť pružným spôsobom, 
pri ktorom sa zoh ľadnia, napríklad, osobitos ti regiónu a odvetvia alebo ve ľkosť príslušnej 
firmy? 
• Je potrebné uplatni ť minimálne obdobie, po čas ktorého sa musí ponuka vo ľného miesta 
zverejniť predtým, než by sa mohlo uvažova ť o žiadate ľovi z tretej krajiny na toto miesto? 
• Akým iným spôsobom by sa dalo ú činne dokáza ť, že pracovník z tretej krajiny je 
potrebný? 
• Má sa test ekonomickej potreby opakova ť po uplynutí platnosti pracovného povolenia, ak 
pracovná zmluva, pod ľa ktorej bol prijatý pracovník z tretej krajiny, bola alebo bude 
obnovená? 
Niektoré iné systémy by mohli umožni ť väčšiu pružnos ť: členský štát by mohol poklada ť test 
ekonomickej potreby za splnený pri ur čitej úrovni ro čného príjmu alebo kvalifikácie alebo by 
sa nevyžadoval žiadny dôkaz o nedostatku pracovných síl pre ur čité odvetvia alebo regióny 
určené dotknutým členským štátom (zelené karty). Tá to koncepcia by sa mohla uplatni ť na 
kvóty pracovníkov, a takto by sa umožnilo členským štátom, aby si zachovali svoje 
medzinárodné záväzky vo či tretím krajinám.  
• Aké alternatívne systémy sa môžu plánova ť? 
Inou možnos ťou by bolo uplatni ť výberový systém EÚ, ktor ý by reagoval na potreby 
špecifických kvalifikácií najmä z dlhodobého h ľadiska. Mohol by sa zriadi ť spoločný rámec 
na úrovni EÚ (napríklad roky praxe, vzdela nie, jazykové znalosti , nedostatok alebo ponuka 
pracovnej sily, rodinní  príslušníci v tom členskom štáte at ď.), a potom by si každý členský 
štát mohol vybra ť, či ho uplatní, a ak á no, ako ho prispôsobi ť potrebám vlastného trhu práce. 
Mohlo by by ť aj niekoľko systémov, napríklad jeden pre nízko kvalifikovaných pracovníkov 
(napríklad uprednost ňovanie praxe v ur čitom odvetví) a jeden systém pre stredne či vysoko 
kvalifikovaných pracovníkov (uprednost ňovanie vzdelania pred praxou) a členský štát by sa 
mohol rozhodnú ť, ktorý uplatní. Takýto systém môže by ť aj popri „individuálnom 
posudzovaní“ a „zelených kartách“. Napokon, členské štáty, ktoré chcú zavies ť „karty 
žiadateľov o pracovné miesto“ na ur čité kvalifikácie, odvetvia at ď., môžu tak urobi ť. 
Z tohto h ľadiska by sa mohol naplánova ť systém strediska, založený napríklad na službách 
systému EURES, kde sú zamestnávate ľovi k dispozícii životopisy uchádza čov pre celú EÚ, 
ak vznikne potreba pracovníkov z tretej kr ajiny. Ak sa nájde vhodný kandidát, štátny 
 
SK 9   SK príslušník tretej krajiny si môže overi ť cez internetovú stránku členského štátu, či spĺňa 
kritéria, a môže si za čať vybavova ť povolenia. 
• Môže výberový systém plni ť funkciu prípadného všeobecn ého pravidla na  úrovni EÚ o 
prijatí ekonomických migrantov na trh práce a aké by mali by ť relevantné kritériá? 
• Ako môžu zamestnávatelia získa ť komplexný prístup k životopisom žiadate ľov v celej EÚ 
a ako sa môže EURES v tomto zmysle zlepši ť? 
• Je potrebné plánova ť udeľovanie „povolenia pre uchádza čov o pracovné miesta“? 
2.3. Postupy prijímania pr i samostatnej zárobkovej činnosti 
Na úrovni EÚ by sa tiež mohli zavies ť harmonizované podmienky prijatia štátnych 
príslušníkov tretej krajin y. Tieto podmienky by sa líšili od podmienok uvedených v oddiele 
2.2: napríklad od štátneho príslušníka tretej krajiny by sa mohlo žiada ť, aby predložil 
podrobný a finan čne realizovate ľný podnikate ľský zámer, preukázal svoje finan čné 
prostriedky a dokázal priaznivý ú činok svojej činnosti na zamestnanos ť alebo ekonomicky 
rozvoj príslušného členského štátu. Mohli by sa zavies ť rôzne stupne pružnosti, ako je 
možnosť členského štátu vylú čiť alebo podpori ť niektoré odvetvia at ď.  
• Mali by by ť predpisy na prijímanie samostatne zárobkovo činných štátnych príslušníkovv 
tretej krajiny spolo čné pre EÚ? Ak áno, za akých podmienok? 
• Mali by by ť predpisy pre samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré chcú vstúpi ť do EÚ na 
menej ako jeden rok, aby splnili osobitnú zm luvu s klientom z EÚ, pružnejšie? Ak áno, 
ktoré? 
2.4. Žiadosti o pracovné povolenia a povolenia na trvalý pobyt 
Jednotný vnútroštátny postup pri žiadosti, kt orá vedie ku kombinácii pracovného povolenia 
a povolenia na pobyt (postup vybavený na jednom mieste), by mohol zjednoduši ť súčasné 
postupy. Ak sa vyžaduje vstupné vízum, členský štát by mohol bu ď naďalej žiada ť počiatočné 
vstupné vízum, alebo považova ť vydanie tohto kombinovaného oprávnenia za dostato čné. 
Toto oprávnenie by nebolo v konflikte s vnútornou praxou vnútrošt átnych správ ani 
s podmienkami prijatia. Vo vä čšine členských štátov štátni príslušníci tretích krajín potrebujú 
získať pracovné povolenie pred preskúmaním ži adosti o povolenie pobytu. Preto by mohol 
vzniknúť dojem, že vydanie povolenia na pobyt – na základe odlišných kritérií, ktoré platia 
pre pracovné povolenie – sa stane takmer  automaticky pri kombinovanom postupe, čo nie je 
zámerom Komisie.  
Alternatívou by bolo upravi ť to otázkou na úrovni EÚ. Ko mpromisným riešením by bolo 
navrhnúť jednotnú žiados ť tak o pracovné povolenie, a ko aj o povoleni e pobytu, aj ke ď by 
výsledkom boli dve rôzne povolenia vydané pod ľa vnútroštátnych predpisov. 
• Malo by sa na úrovni EÚ vydáva ť kombinované „pracovno- pobytové povolenie“? Aké by 
boli jeho výhody či nevýhody?  
• Alebo sa má navrhnú ť jednotná žiados ť (o pracovné povolenie  a povolenie pobytu)? 
 
SK 10   SK • Sú aj iné možnosti? 
2.5. Možnos ť zmeniť zamestnávate ľa alebo odvetvie 
Možnosť zmeniť zamestnávate ľa alebo odvetvie po čas prvého obdobia v EÚ je úzko spojená 
s otázkou, kto je držite ľom povolenia, a s podmienkami prija tia pracovníka (oddiel 2.2). Ak 
bol štátny príslušník tretej krajiny prijatý v rámci os obitného programu, jeho alebo jej pohyb 
sa dočasne obmedzí, aby sa prediš lo zneužívaniu podmienok prij atia. Naopak, pre ekonomiku 
hosťovskej krajiny nevznikne žiaden problém, ak bol pracovník prijatý mimo takýchto 
programov a má možnos ť získať lepšie zamestnanie (za podmienky testu ekonomickej 
potreby, ak to bude potrebné). Pokia ľ ide o povolenie, ak je zamestnávate ľ držiteľom 
povolenia, môže sa pracovník vystavi ť riziku, že ho/ju bude nenáležite kontrolova ť, dokonca 
„vlastniť“ budúci zamestnávate ľ v EÚ. 
• Mal by by ť pohyb pracovníka tretej krajiny v rámci trhu práce členského štátu pobytu 
obmedzený? Ak áno, do akej miery (zamestnávate ľ, odvetvie, región at ď.), za akých 
okolností a na ako dlho? 
• Kto by mal by ť držiteľom povolenia? Zamestnávate ľ, zamestnanec alebo obaja? 
2.6. Práva 
Migrujúci pracovníci musia ma ť bezpečné právne postavenie12, bez ohľadu na to, či sa chcú 
vrátiť do krajín pôvodu, alebo získa ť stálejšie postavenie. K prac ovníkom z tretích krajín sa 
bude pristupova ť rovnako ako k ob čanom EÚ najmä v súvislosti s ur čitými základnými 
ekonomickými a sociálnymi právami, než získajú štatút dlhodobého pobytu. Tento štatút 
znamená širokú škálu práv v súlade  so zásadou diferenciácie práv pod ľa dĺžky pobytu. 
• Aké konkrétne práva by mali získa ť štátni príslušníci tr etích krajín, ktorí do časne pracujú 
v EÚ? 
• Mali by sa ur čité práva podmieni ť minimálnym pobytom? Ak áno, ktoré práva a na ako 
dlho? 
• Mali by existova ť stimuly – napríklad lepšie podmie nky na opätovné spojenie rodín alebo 
na získanie štatútu dlhodobé ho pobytu – na prilákanie ur čitých pracovníkov z tretích 
krajín? Ak áno, pre čo a ktoré? 
2.7. Sprievodné opatrenia: integrácia, návr at a spolupráca s tretími krajinami 
Ako sa zdôraz ňuje vo viacerých vyhl áseniach Komisie13 a záveroch Rady v súvislosti 
s migráciou z 19. mája 2003, úspešná politika EÚ týkajúca sa ekonomickej migrácie 
                                                 
12 Právne predpisy EÚ už ustanovili ve ľa práv, napríklad tie, ktoré ustanovuje smernica Rady 
2003/109/ES (dlhodobé pobyty), nariadenie Rady (ES) č. 859/2003, ktoré rozširuje ustanovenia 
nariadenia (EHS) č. 1408/71 (koordinác ia sociálneho zabezpe čenia) v dvoch antidiskrimina čných 
smerniciach (smernica 2000/43/ES, smernica 2000/78/ES). Ďalej smernice EÚ o témach, ako je zdravie 
pracovníkov a bezpe čnosť alebo pracovné podmienky sú v zásade uplatnite ľné na všetkých pracovníkov 
bez ohľadu na ich štátnu príslušnos ť. To isté platí aj o vä čšine článkov Európskej charty základných 
práv. 
13 KOM(2004) 412; KOM(2002) 703. 
 
SK 11   SK vyžaduje, aby sa migra čné toky riadili v spolupráci s krajinami pôvodu a tranzitu, pri čom sa 
zohľadní ich reálny stav a potreby. P odniknuté opatrenia musí sprevádza ť silná politika 
integrácie prijatých migrantov. 
Spolupráca s tretími krajinami, pri u ľahčení zákonnej migrácie, sociálnej a ekonomickej 
integrácie potenciálnych migrantov, musí preto vyrieši ť niekoľko otázok, ako je odliv 
mozgov, skuto čnosť, že krajiny pôvodu inve stujú do kvalifikácie ľudí, ktorí z domácej 
ekonomiky a spolo čnosti potom odchádzajú, ťažkosti, ktoré majú migranti pri udržiavaní 
spoločenských a ekonomických väzieb at ď. Musí sa uvažova ť o tom, ako rieši ť tieto otázky 
a aké opatrenia by sa mali prija ť, aby sa u ľahčil návrat do časných pracovníkov po ukon čení 
ich zmlúv do ich domácej spolo čnosti. Prípadné opatrenia, kt oré by viedli k obojstrannej 
výhodnosti a ku kompenzácii možných negatívnych situácií, sú: poskytova ť aktuálne 
informácie o podmienkach vstupu a pobytu v EÚ; zriadi ť náborové a školiace strediská 
v krajinách pôvodu pre odborné sch opnosti potrebné na úrovni EÚ  a pre kultúrne a jazykové 
vzdelávanie; vytvori ť databázy pod ľa odborných schopností, povolan í, odvetví (portfóliá 
kompetencií) pre potenciálnych migrantov; u ľahčiť prenos financií; odškodni ť tretie krajiny 
za náklady na vzdelanie migrantov, ktorí odchádzajú do EÚ. Ďalšou otázkou je, či sa môžu 
v rámci posilnených dohôd o spolupráci uprednostni ť pri prijímaní štátni príslušníci z ur čitých 
tretích krajín.  
Ďalej, ako zdôraznila Prvá výro čná správa o migrácii a integrácii, EÚ musí na ďalej vyvíja ť 
úsilie pri podpore lepšej integrácie budúcich imigrantov do trhu práce a do hostite ľskej 
krajiny všeobecne. Úvodné programy pre pric hádzajúcich imigrantov, ktoré hlavne pokryjú 
výučbu jazykov, ob čiansku výchovu a informovanos ť o základných normách a hodnotách 
hostiteľskej krajiny – nadobúdajú v členských štátoch čoraz väčší význam. 
• Aké sprievodné opatrenia by sa mali prija ť, aby sa u ľahčilo prijímanie a integrácia 
ekonomických migrantov tak v EÚ, ako aj v krajinách pôvodu? 
• Čo by malo v súlade s ro zvojovou politikou EÚ podpori ť obeh mozgov a rieši ť potenciálne 
negatívne ú činky úniku mozgov? 
• Je potrebné rozvojové krajiny odškodni ť (od koho a ako) za ich investície do ľudského 
kapitálu, ktorý odchádza do EÚ? A kým spôsobom možno negatívne ú činky obmedzi ť? 
• Mali by by ť domáce a hostite ľské krajiny povinné zabezpe čiť návrat do časných 
ekonomických migrantov? Ak áno, za akých okolností? 
• Ako je možné riadi ť návraty tak, aby rovnaký prospech dosiahli domáce aj hostite ľské 
krajiny? 
• Mala by ma ť štátni príslušníci ur čitých tretích krajín pri prijímaní prednos ť a ako?  
• Mohla by sa takáto prednos ť viazať na osobitné rámce, ako je Európska politika susedstva, 
a stratégie pred rozšírením Únie? 
3. Z ÁVER  
Komisia sa nazdáva, že prijímanie ekonomických migrantov predstavuje mí ľnik každej 
imigračnej politiky, a preto sa musí rieši ť na európskej úrovni v kontexte progresívneho 
 
SK 12   SK vývoja imigra čnej politiky Spolo čenstva. V tejto Zelenej kn ihe sa Komisia pokúsila na črtnúť 
hlavné témy a predložila nieko ľko rôznych možností, ktoré by sa mohli sta ť súčasťou 
spoločného rámca EÚ. Tento systém by bol transp arentný, nebyrokratický a úplne operatívny. 
Mal by fungova ť v záujme všetkých zainteresovaných ú častníkov: migrantov, vysielajúcich 
a hostiteľských krajín. Členské štáty musia pri zvyšovaní ú činnosti svojej politiky, ktorá sa 
sústredí na prilákanie migrantov a u ľahčenie ich prijatia EÚ, venova ť vážnu pozornos ť 
možným negatívnym ú činkom, ako je odliv pracovníkov z ich krajín pôvodu.  
Primárnym cie ľom tejto Zelenej knihy je vyvola ť reakciu a otvori ť širokú diskusiu medzi 
všetkými relevantnými ú častníkmi. Vítané sú príspevky do  diskusie od Rady, Európskeho 
parlamentu, Európskeho hospodárskeho a so ciálneho výboru, Výboru regiónov, regionálnych 
a miestnych úradov, sociálnych partnerov (medzi nimi združenia zamestnávate ľov 
a zamestnancov a odbory), mimovládnych organi zácií, kandidátskych  krajín, partnerov 
z tretích krajín, akademickej obce a ostatných organizácií ob čianskej spolo čnosti 
a jednotlivcov. Ak sa tento komplexný proces ukon čí, Komisia do konca roka 2005 predloží 
plán politiky zákonnej migrácie vrátane prijí macích postupov, ako to uvádza Haagsky 
program.  
Na to, aby sa pripravila verejná rozpra va o ekonomickej migrácii v roku 2005, Komisia 
vyzýva všetkých zainteresovaných ú častníkov, aby zaslali svoj e písomné pripomienky 
najneskôr do 15. apríla 2005 na túto adresu: 
The Director General 
Directorate General Justice, Freedom and Security  
European Commission 
B-1049 Brussels 
jls-economic-migration@cec.eu.int
 
SK 13   SK PRÍLOHA  
BIBLIOGRAPHY  
A. Legislative instruments and proposals : 
(1) Council Directive 2003/86/EC of 22 Se ptember 2003 on the right to family 
reunification (applicable as of 3 October 2005);  
(2) Council Directive 2003/109/EC of  25 November 2003 concerning the status of third-
country nationals who are long-term reside nts (applicable as of 26 January 2006);  
(3) Proposal for a Council Directive on the c onditions of admission of third-country 
nationals for the purpose of studies, pup il exchange, unremunerated training or 
voluntary service - COM(2002) 548; political agreement reached in March 2004;  
(4) Proposal for a Council Directive on a speci fic admission procedur e for third country 
researchers - COM(2004) 178; 
(5) Proposal for a Council Directive on the c onditions of entry and residence of third-
country nationals for the purpose of paid  employment and self-employed economic 
activities - COM(2001) 386; 
(6) Council Regulation (EEC) No 1612/68 on fr eedom of movement for workers (in 
particular, article 19(2) for the “Community preference”); 
(7) Council Resolution of 20 June 1994 on limitations on admission of third-country 
nationals to the territory of the Member States for employment; 
(8) Council Directive 2000/43/EC of 29 June 2000 implementing the principle of equal 
treatment between persons irrespective  of racial or ethnic origin;  
(9) Council Directive 2000/ 78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework 
for equal treatment in employment and occupation;  
(10) Council Regulation (EC) No 859/2003 of 14  May 2003 extending the provisions of 
Regulation (EEC) No 1408/71 a nd Regulation (EEC) No 574/72 to nationals of third 
countries who are not already covered by those provisions sole ly on the ground of 
their nationality. 
B. Commission Communications:  
(1) Communication from the Commission "Study on  the links between legal and illegal 
immigration” - COM (2004) 412 final; 
(2) First Annual Report on Migration a nd Integration - COM(2004) 508 final; 
(3) Communication from the Comm ission on immigration, integr ation and employment - 
COM(2003) 336 final; 
(4) Communication from the Commission on integr ating migration issues in the EU's 
relations with third count ries - COM(2002) 703 final. 
 
SK 14   SK C. Studies: 
(1) Studies on labour migration, Migration Research Group, Ham burg Institute for 
International Economics (HWWA), Germany;  papers prepared for the European 
Commission, DG Employment and Social  Affairs, June 2004, available at: 
http://europa.eu.int/comm/employment_soc ial/employment_analysis/immigr_new_stu
d_en.htm . The papers examine best practice rega rding recruitment of labour migrants, 
projecting future labour needs and labour mark et integration in the European countries 
as well as in other industrialised countri es. They were prepared by experts from the 
MRG, in cooperation with the Migration Policy Institute, Washington DC. 
(2) Admission of third-country nationals for paid  employment or self-employed activity, 
European Commission, Directorate General for Justice and Home Affairs, 2001, ISBN 
92-894-1689-0. The study, undertaken by Ecot ec Research and Consulting Limited 
between November 1999 and May 2000, anal ysed and compared the legal and 
administrative frameworks in the EU-15 concerning the admissi on of third-country 
nationals to the EU Member States for the purposes of paid employment and self-
employment.