SK Úradný vestník Európskej únie C 77/8

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o bezpečnosti hračiek“

KOM(2008) 9 v konečnom znení – 2008/0018 (COD)

(2009/C 77/02)

Rada sa 17. marca 2008 rozhodla podľa článku 95 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o bezpečnosti hračiek“

Odborná sekcia pre jednotný trh, výrobu a spotrebu poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci, prijala svoje stanovisko dňa 15. júla 2008. Spravodajcom bol pán J. PEGADO LIZ.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 447. plenárnom zasadnutí 17. a 18. septembra 2008 (schôdza z 18. septembra) prijal 49 hlasmi za, pričom 1 člen hlasoval proti a 8 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery/odporúčania

1.1 EHSV víta iniciatívu Komisie zameranú na preskúmanie smernice o bezpečnosti hračiek, ktorá však prichádza s oneskorením a nie je dostatočne ambiciózna.

1.2 EHSV konštatuje, že dôsledková štúdia, na ktorej je návrh založený, pochádza ešte z roku 2004 a neberie do úvahy všetky štáty, ktoré sú v súčasnosti členmi EÚ.

1.3 Vzhľadom na rastúci počet upozornení na hračky uvedený v najnovšej správe RAPEX (2007) EHSV vyjadruje počudovanie nad tým, že dokonca samotná dôsledková štúdia nie je úplná, a to nielen pokiaľ ide o vzťah medzi súčasnou smernicou a počtom nehôd detí súvisiacich s hračkami, ale najmä pokiaľ ide o neznalosť prípadného dopadu toho návrhu na počet a závažnosť nehôd spôsobených hračkami v budúcnosti – čo by malo byť hlavným záujmom a argumentom predkladanej iniciatívy.

1.4 Berúc do úvahy skutočnosť, že Komisia uznáva nedostatok alebo nepresnosť dôveryhodných a spoľahlivých štatistických údajov o nehodách spôsobených hračkami v Európskej únii, EHSV navrhuje, aby Komisia v spolupráci s príslušnými orgánmi členských štátov vytvorila adekvátny informačný štatistický systém o takýchto nehodách, a to aspoň na úrovni systémov, ktoré už v niektorých právnych poriadkoch existujú. Tento systém by mal byť prístupný všetkým stranám zapojeným do výrobného reťazca a predaja a jeho úlohou by bolo predchádzať výskytu nehôd (1).

1.5 EHSV sa nazdáva, že právnym základom návrhu by mal byť skôr článok 153 Zmluvy, a nie výlučne článok 95, vzhľadom na to, že prvotným záujmom je efektívna ochrana detí, ktorá prevláda nad záujmom len zjednodušiť cezhraničný obchod s hračkami.

1.6 EHSV je ďalej toho názoru, že vzhľadom na rámec a povahu novej navrhovanej úpravy a na skúsenosti nadobudnuté pri uplatňovaní platnej smernice v jednotlivých členských štátoch, by od momentu prijatia celkovej harmonizácie bolo vhodným právnym nástrojom skôr nariadenie ako smernica.

1.7 Z odborného a právneho hľadiska EHSV víta súvislú a dobre štruktúrovanú formu návrhu a vo všeobecnosti súhlasí s inovačnými opatreniami, a to najmä pokiaľ ide o: — rozšírenie vymedzenia pojmu „hračka“ a schválenie koncepcie používania, ktoré možno predvídať vzhľadom na správanie detí, — posilnenie dohľadu v členských štátoch, — vytvorenie vhodných pravidiel v oblasti prevencie a poskytovania informácií týkajúcich sa bezpečnosti hračiek – upozornenia a oznamy.

1.8 EHSV vyjadruje poľutovanie nad tým, že niektoré zásadné a dôležité prvky neboli brané do úvahy alebo boli zohľadnené nedostatočne, a to konkrétne: a) jednoznačné priklonenie sa k zásade obozretnosti; b) dôkladnejšie vzdelávanie a príprava osôb zodpovedných za ochranu detí pri kontakte s hračkami; c) konkretizácia určitých pojmov, ktoré sa javia byť príliš nejednoznačné a nejasné, ako napríklad pojem hračka alebo rozsah poškodenia; d) nezrovnávanie dovozcov a splnomocnených zástupcov s výrobcami, čo jasne uberá subjektom zapojeným do distribučného reťazca a predaja hračiek zodpovednosť za nápravu spôsobených škôd; e) postupy posúdenia zhody nie sú prispôsobené povahe malých a stredných podnikov.

1.9 Výbor preto nabáda Komisiu, aby preskúmala svoj návrh spôsobom uvedeným v predkladanom stanovisku a tým vytvorila dôveryhodnejší nástroj efektívnej ochrany a bezpečnosti detí pri používaní hračiek.

1.10 Výbor apeluje na Európsky parlament a Radu, aby prijali predkladané návrhy a odporúčania a aby ich uplatnili v legislatívnom procese smerujúcom k prijatiu novej smernice.

2. Úvod: zhrnutie návrhu

2.1 Komisia v sedemdesiatych rokoch 20. storočia po prvýkrát zverejnila svoj zámer legislatívne zasiahnuť do oblasti bezpečnosti hračiek, a to viacerými návrhmi, ktoré boli vzhľadom na chýbajúcu politickú zhodu následne stiahnuté. Na základe uznesenia Rady z 23. júna 1986 (2) o ochrane spotrebiteľa však nakoniec nový návrh Komisie v kompromisnejšej podobe stanovil potrebu zosúladiť na európskej úrovni vymedzenie pojmu „hračka“, predpisy pre výrobu hračiek, základné požiadavky bezpečnosti, podmienky ich predaja a záruky ich neškodnosti pri používaní deťmi.

2.2 Smernica 88/378/ES z 3. mája 1988 uverejnená v tom období (3), je jednou z prvých legislatívnych iniciatív, ktoré sú založené na zásadách „nového prístupu“ k technickej harmonizácii a normách vychádzajúcich z uznesenia Rady zo 7. mája 1985 (4).

2.3 K návrhu smernice predloženej v tom čase (5) EHSV na základe povinnej žiadosti vypracoval svoje stanovisko, v ktorom tento projekt hodnotí pozitívne, vyjadruje však poľutovanie nad značným oneskorením pri jeho príprave. Na základe požiadavky, podľa ktorej by mali byť všetky hračky spoľahlivé a faktu, že deti sú zraniteľné v prípade ohrozenia a mali by byť špeciálne chránené, už vtedy zdôraznil potrebu, aby sa k problematike bezpečnosti hračiek pristupovalo v rámci všeobecnejšieho dosahu smernice o zodpovednosti za výrobky (6).

2.4 Smernica z roku 1988 bola medzitým predmetom niekoľkých spresnení (7), bola významne upravená smernicou 93/68/EHS z 22. júla 1993 (8) a bolo k nej vypracované oznámenie Komisie týkajúce sa jej uplatňovania (9).

2.5 V rokoch 1992 a 2001 boli schválené a uverejnené dve smernice o všeobecnej bezpečnosti výrobkov, ktoré sa genericky vzťahujú aj na bezpečnosť hračiek (10), pričom druhá smernica zvlášť zdôrazňuje „… zmeny v zmluve, najmä v článkoch 152, ktorý sa týka zdravia verejnosti, a 153, ktorý sa týka ochrany spotrebiteľa a na základe princípu bezpečnosti“.

2.6 Dvadsať rokov po publikácii smernice z roku 1988 Komisia navrhuje novú smernicu týkajúcu sa tejto problematiky, pričom berie do úvahy, že platné predpisy sa už medzičasom považujú za neaktuálne, rozsah jej uplatňovania a použité pojmy by mali byť preformulované, aby boli jasnejšie a musia byť prispôsobené novej situácii. Ďalej by bolo potrebné zabezpečiť súlad ustanovení smernice so všeobecným legislatívnym rámcom v oblasti predaja výrobkov, ktorý bol nedávno navrhnutý (11), a je potrebné vyriešiť najmä závažné nedostatky a nezrovnalosti v oblasti uplatňovania tejto smernice, ktoré odhalila jej transpozícia a implementácia v jednotlivých členských štátoch.

2.7 Predkladaný návrh je založený na troch odborných štúdiách, ktoré je potrebné brať ako neoddeliteľnú súčasť tohto návrhu. Dve štúdie sa týkajú požiadaviek a používania určitých chemických látok označených za nebezpečné, ktoré sa používajú pri výrobe hračiek a treťou štúdiou je všeobecná dôsledková štúdia, ktorej konečná správa pochádza z roku 2004.

2.8 Predkladaným návrhom chce Komisia dosiahnuť nasledujúce ciele: A) Zlepšiť požiadavky v oblasti bezpečnosti, najmä pokiaľ ide o: a) používanie chemických látok; b) prevenciu a poskytovanie informácií spotrebiteľom a užívateľom; c) riziká zabehnutia a zadusenia; d) kombinovanie hračiek s potravinárskymi výrobkami; e) vymedzenie pojmu požiadavky všeobecnej bezpečnosti. B) Účinnejšie a súdržnejšie uplatňovanie smernice, konkrétne prostredníctvom: a) posilnenia opatrení týkajúcich sa dohľadu nad trhom v členských štátoch; b) poskytovania informácií o chemických látkach v technickej dokumentácii; c) umiestňovania označenia CE; d) posudzovania bezpečnosti. C) Zosúladenie smernice so všeobecným právnym rámcom o uvádzaní výrobkov na trh. D) Objasnenie rozsahu uplatňovania a lepšie vymedzenie použitých pojmov.

3. Všeobecné pripomienky

3.1 EHSV víta iniciatívu Komisie, ktorá však prichádza oneskorene vzhľadom na skutočnosť, že smernica, ktorá je predmetom revízie má už viac ako 20 rokov a parametre a metódy výroby a predaja hračiek sa odvtedy značne zmenili, ako sa zmenili aj záujmy a zvyky ich prirodzenej cieľovej skupiny. EHSV sa však nazdáva, že predkladaný návrh mohol byť ambicióznejší pokiaľ ide o stanovené ciele, pričom by do svojich ustanovení začlenil obavy prameniace z nedávnych udalostí, ktoré boli medializované a vo svojich prejavoch a stanoviskách sa o nich zmienila nielen členka Komisie zodpovedná za ochranu spotrebiteľa, ale hovorí o nich aj uznesenie Európskeho parlamentu zo septembra 2007 a s jeho znením súhlasí aj výbor (12). Výbor preto vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že ani GR SANCO sa na diskusii s EHSV nezúčastnilo a nebolo priamo zapojené do jej prípravy.

3.2 EHSV nemôže opomenúť skutočnosť, že dôsledková štúdia, na ktorej je predkladaný návrh založený, má už viac ako 4 roky a nezaoberá sa situáciou vo všetkých členských štátoch. Dodáva tiež, že nie je jasné, do akej miery bol zohľadnený názor zástupcov spotrebiteľov a rodín a na akej úrovni sa títo efektívne zapojili do konzultácie a vypracovania predkladaného návrhu.

3.3 Vzhľadom na kritiku Komisie voči údajným nedostatkom pri uplatňovaní smernice EHSV vyjadruje počudovanie nad tým, že túto kritiku nesprevádzajú kroky iniciované Komisiou zamerané na správne plnenie spomenutého predpisu Spoločenstva.

3.4 EHSV nechápe, ako mohla Komisia vzhľadom na spomenutý nedostatok alebo nespoľahlivosť štatistických údajov, ktorý sama priznáva, odvodiť vhodné závery, či už pokiaľ ide o situáciu, ktorú chce riešiť alebo o účinnosť navrhovaných opatrení. Je však známe, že trh s hračkami v Európe, ktorého obrat sa odhaduje na 17,3 mld. EUR na základe cien z roku 2002 a objem dovozu na viac ako 9 mld. EUR, je ziskovým odvetvím, v ktorom pôsobí približne 2000 podnikov, väčšinou malých a stredných, a tieto priamo zamestnávajú viac ako 100 000 pracovníkov (13).

3.5 EHSV sa nazdáva, že samotná povaha predkladaného návrhu by si vyžadovala za právny základ nielen článok 95, ale nevyhnutne aj článok 153, nakoľko jeho znenie sa nevzťahuje výlučne na realizáciu vnútorného trhu, ale týka sa predovšetkým obzvlášť zraniteľnej kategórie spotrebiteľov, ktorých v žiadnom prípadne nemožno považovať za „priemerného spotrebiteľa“.

3.6 Skutočnosť, že deti sú nepriamymi spotrebiteľmi hračiek, pretože ich nekupujú oni, ale ich rodičia alebo iní dospelí, ktorí im ich dávajú do užívania, by mala primäť Komisiu, aby sa s väčším dôrazom zaoberala potrebou informovať a vzdelávať túto skupinu spotrebiteľov a aby túto potrebu začlenila do ustanovení svojho návrhu.

3.7 EHSV chápe, že Komisia sa v tomto prípade rozhodla pre úplnú harmonizáciu, opätovne však zdôrazňuje svoje presvedčenie, že v prípadoch ako je tento by bolo vhodnejšie ako nástroj zvoliť formu nariadenia namiesto smernice. Zjavnou výhodou by bola právna istota a bezpečnosť, pričom by sa predišlo neistote spôsobenej zdĺhavou a chybnou transpozíciou a následným nezrovnalostiam pri jej uplatňovaní, ako to Komisia uznala v prípade súčasnej smernice (14).

3.8 Vzhľadom na povahu tejto problematiky, neustály vývoj súčasnej situácie, prípadné nehody pri používaní, ktorých jasným príkladom sú prípady spoločností Mattel a Fisher Price, znepokojujúci nárast počtu upozornení na hračky analyzovaný v najnovšej výročnej správe RAPEX (2007), čím sa tento sektor stáva odvetvím s najväčším počtom notifikácií (31 %) (15), by sa dalo očakávať, že predkladaný návrh vezme na vedomie všetky skúsenosti z týchto skutočností, najmä z neúspechu systému „Post-market Surveillance“, a povedie k vypracovaniu lepšie realizovateľnej a uplatniteľnej smernice, ktorá by vytvorila bezpečnejší trh s hračkami, pričom v prípade pochybností by zakázal všetko, čo obsahuje určité nebezpečenstvo, aj keď malé, pri používaní hračiek deťmi a zohľadní ich nepredvídateľné správanie. V tomto prípade to však tak nie je.

3.9 Pokiaľ ide o označenie CE, EHSV by chcel pripomenúť a zopakovať čo už bolo schválené v jeho predchádzajúcom stanovisku o spoločnom rámci pre uvádzanie výrobkov na trh, a to tvrdenie, že „strata dôvery v označenie CE znamená stratu dôvery v celý systém, … a v konečnom dôsledku spochybňuje aj primeranosť právnych predpisov založených na novom prístupe“ (16). Za týchto okolností EHSV nalieha na Komisiu, aby zosúladila výsledný text predkladaného návrhu s textom schváleným pre súbor návrhov týkajúcich sa spomínaného spoločného rámca (17).

3.10 EHSV v plnej miere súhlasí s odporúčaním Európskeho parlamentu vytvoriť európske ochranné označenie pre hračky, ktoré budú udeľovať nezávislé tretie orgány, a zároveň vyjadruje poľutovanie nad tým, že predkladaný návrh plne nezohľadnil všetky odporúčania uvedené v uznesení Európskeho parlamentu zo septembra 2007. EHSV teda uznáva obavy malých a stredných podnikov, a to nie v tom zmysle, že by hračky, ktoré tieto podniky vyrábajú a predávajú mali nižší stupeň bezpečnosti, ale, ako to už uviedlo predtým spomínané stanovisko, v súvislosti s primeranosťou prostriedkov použitých na príslušné posudzovanie o zhode, najmä u výrobkov vyrábaných nesériovo alebo len v obmedzenom počte (18).

3.11 EHSV sa nazdáva, že všetky látky riadne uznané ako potenciálne nebezpečné musia byť pri výrobe hračiek úplne zakázané, a to v rámci opatrení, ktoré sú proporčné, vyvážené a akceptovateľné pre zodpovedných výrobcov a môžu ich uplatniť aj príslušné orgány.

3.12 EHSV pozitívne prijíma nedávne rozhodnutie Komisie o magnetických hrách, nemôže však opomenúť skutočnosť, že predkladaný návrh smernice sa tejto otázke nevenuje vôbec, pričom reakcia Komisie sa zdá byť vzhľadom na závažnosť hrozby a nehôd, ktoré sa už s týmto druhom hračiek stali, príliš laxná, pretože je zredukovaná len na „výzvu“ členským štátom na umiestňovanie označenia, a to spôsobom, aký si sami určia.

3.13 Pokiaľ ide o sankcie, EHSV je toho názoru, že by bolo vhodné presnejšie vymedziť ich úroveň a povahu, podobne, ako to už Komisia urobila v oblastiach, v ktorých je poškodenie spôsobené nevhodným konaním zo sociálneho hľadiska omnoho menšie.

3.14 EHSV vo všeobecnosti vyjadruje poľutovanie nad premrhanou príležitosťou pozdvihnúť ochranu európskych detí v tejto oblasti aspoň na úroveň, akú iniciujú samotní výrobcovia v niektorých členských štátoch a iných krajinách, v ktorých sú určité druhy hračiek jednoducho zakázané, ako sa to uvádza v najnovšej štúdii zadanej Európskym parlamentom (19).

3.15 EHSV si je vedomý vysokej miery konkurencie v hračkárskom priemysle na medzinárodnej úrovni. Preto žiada Komisiu, Európsky parlament a Radu, aby pri zavádzaní zmien v legislatívnom procese schvaľovania tejto smernice brali do úvahy konkurencieschopnosť tohto odvetvia. Nešlo by o zníženie úrovne bezpečnosti hračiek na úkor ochrany spotrebiteľov, najmä detí, ale o prísne dodržiavanie pravidiel medzinárodného obchodu, aby mali európske podniky v rámci hospodárskej súťaže rovnaké podmienky.

3.16 EHSV nakoniec vyzýva Komisiu, aby venovala pozornosť sociálnym obavám spojeným s výrobou hračiek, najmä v tretích krajinách, v ktorých sú deti v rannom veku využívané na ich výrobu v neľudských podmienkach pokiaľ ide o počet hodín a pracovné priestory, ako aj každodennú manipuláciu s toxickými a vysoko nebezpečnými látkami, a zároveň, aby zaujala jasný postoj na ochranu „ekologických“ a „etických“ hračiek.

4. Osobitné pripomienky

4.1 Článok 1 a príloha 1 – Zoznam výrobkov, ktoré sa nepovažujú za hračky

EHSV uznáva zámer Komisie pristúpiť k aktualizácii vymedzenia pojmu „hračka“, čo umožní, aby sa tento pojem uplatňoval na všetky výrobky, ktoré nie sú určené výlučne na hranie.

EHSV však zdôrazňuje, že súčasné vymedzenie pojmu hračka nie je dostatočné na dosiahnutie navrhnutých cieľov, pretože nielen, že neumožňuje aktualizáciu potrebnú vzhľadom na technologický vývoj trhu, ale stanovuje tiež zoznam výrobkov, ktoré nie sú začlenené do pôsobnosti smernice. Výbor spochybňuje vhodnosť takéhoto zoznamu, na ktorom figurujú napríklad dekoratívne predmety na slávnosti a oslavy, bižutéria, hry, pri ktorých sa využívajú strely s ostrými hrotmi, výrobky určené na použitie v školách na vzdelávacie účely a v inom pedagogickom rámci a športové vybavenie.

Základ pre vytvorenie špeciálneho režimu ochrany užívateľov výrobkov v podstate závisí od povahy užívateľa, najmä od jeho zraniteľnosti. Užívateľ nerozlišuje účel každého predmetu, ktorý mu je prezentovaný – deti, rodičia a samotní obchodníci, ktorí tieto predmety ponúkajú a predávajú ako hračky ich mnohokrát za hračky považujú. Výbor preto nechápe, prečo napríklad hračky využívané na vzdelávacie účely v školách nespadajú do rámca pôsobnosti smernice, keďže neexistuje žiaden rozdiel pokiaľ ide o povahu spotrebiteľa.

EHSV zdôrazňuje, že je potrebné, aby boli všetky zariadenia a výrobky dostupné a potenciálne používané ako hračky deťmi mladšími ako 14 rokov začlenené do ochranného rámca smernice v súlade so zásadou obozretnosti.

EHSV preto žiada Komisiu, aby prehodnotila definíciu v článku 1 ako aj predložený zoznam a aby ich zosúladila.

4.2 Články 2 až 5

EHSV vyjadruje absolútny nesúhlas pokiaľ ide o rozlišovanie medzi výrobcom a dovozcom, vzhľadom na to, že smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/95/ES o všeobecnej bezpečnosti výrobkov postavila dovozcu a výrobcu na jednu úroveň, pokiaľ výrobca nie je zastúpený v členskom štáte. Zachovanie takéhoto odlišovania nielenže dostatočne nezabezpečuje právo užívateľa na nápravu škôd (keďže zodpovednosť nesie jedine a výlučne výrobca), neharmonizuje riadne ani predpisy Spoločenstva, čo nevyhnutne ohrozí zásadu právnej istoty a bezpečnosti.

EHSV sa preto nazdáva, že na účely uplatňovania tejto smernice by mali byť zástupcovia/splnomocnení zástupcovia a dovozcovia (pokiaľ neexistujú oficiálni zástupcovia výrobcu) považovaní za výrobcov. To je v protiklade s predkladaným návrhom, ktorý ich stotožňuje iba v prípade, že sú na trh umiestnené hračky v ich mene alebo pod ich značkou, alebo ak dôjde k nejakej zmene povahy výrobku z ich strany, aj keď oni samotní do výrobného procesu nezasiahnu.

EHSV odmieta rozlišovanie, v zmysle zodpovednosti, medzi splnomocneným zástupcom a výrobcom. Výbor sa v podstate obáva, že zachovanie tohto pravidla by mohlo brániť dodržiavaniu práv spotrebiteľov, najmä práva na náhradu škôd, a to v prípadoch, kedy sa v členskom štáte nachádza len splnomocnený zástupca.

EHSV vo všeobecnosti súhlasí so zachovaním predpisov platnej smernice, na základe ktorých nesú zodpovednosť za bezpečnosť hračiek všetky subjekty predajného reťazca.

Pokiaľ ide o vymedzenie pojmu „poškodenie“, výbor sa nazdáva, že by mal zahŕňať aj situácie, ktoré sa nastanú v dlhodobom horizonte a sú priamym dôsledkom zaznamenaných nehôd.

4.3 Článok 9

EHSV víta zmenu týkajúcu sa článku 9 ods. 2 návrhu, ktorá stanovuje, že na účely posúdenia nebezpečenstva sa bude brať do úvahy predpokladaný spôsob používania hračky, pričom sa zohľadní správanie detí (aj keď zdôrazňuje, že znenie bodu 16 môže spôsobiť protichodnú interpretáciu).

EHSV sa teda nazdáva, že výrobca by mal byť povinný predvídať prípadné neadekvátne používanie svojho výrobku, ktoré je u detí veľmi pravdepodobné. Okrem toho nemá význam zachovávať kritérium predvídateľnosti, pokiaľ samotná dôvodová správa zdôrazňuje, že pri navrhovaní hračiek je potrebné brať do úvahy často nepredvídateľné správanie detí.

EHSV nesúhlasí so znením ods. 3, vzhľadom na to, že predkladané ustanovenie je založené len na predpoklade, a ustanovuje vágne a neurčité kritériá, akými sú pojmy „predpokladaný“ a „normálny“. To na základe konečnej analýzy vylúči povinnosť výrobcu, aby sledoval špecifický vedecký a technický vývoj v danej oblasti, pokým je jeho výrobok v obehu na trhu, čo je logické pre zachovanie všeobecnej bezpečnosti výrobkov (20).

Povinnosť zabrániť chybám u výrobkov v skutočnosti nekončí umiestnením výrobku na trh. Výrobca alebo jeho zástupca, ak existuje, majú povinnosť neustále sledovať, pozorovať a dohliadať na hračky, čo im umožní odhaliť chyby, ktoré v momente uvedenia výrobku do obehu nie sú známe alebo ich nie je možné zistiť, prípadne chyby spôsobené opotrebovaním, únavou alebo predčasným starnutím materiálu.

4.4 Článok 10

EHSV súhlasí so zámerom Komisie požadovať, aby boli upozornenia viditeľné, čitateľné a viditeľne vystavené na predajnom mieste s cieľom poskytnúť spotrebiteľom efektívne a predbežné informácie. Zároveň sa nazdáva, že tieto označenia by nemali byť umiestnené len na balení, ale aj na samotných výrobkoch.

Výbor je toho názoru, že upozornenia umiestnené na predajných miestach by mali obsahovať informácie o minimálnom a maximálnom veku užívateľov, ďalej tiež oznam o váhe detí vhodnej na používanie určitých druhov hračiek ako aj upozornenie, že výrobok sa môže používať len pod dohľadom osôb, ktoré majú nad nimi dozor.

Výbor tiež žiada, aby boli označenia formulované spôsobom zodpovedajúcim spotrebiteľom a aby zohľadnili ich zvýšenú zraniteľnosť.

EHSV opätovne žiada o podporu osvety zameranej na rodičov a ľudí, ktorí na deti dohliadajú s cieľom upozorniť ich na potrebnú opatrnosť a na riziká vyplývajúce z používania hračiek. Bezpečnosť detí je v konečnom dôsledku zodpovednosťou rodičov, poručníkov, vychovávateľov, učiteľov, opatrovníkov, atď., no aj napriek tomu je jasné, že toto nemôže slúžiť ako výhovorka pre zníženie zodpovednosti výrobcov, dovozcov a maloobchodných predajcov za bezpečnosť hračiek.

Berúc do úvahy skutočnosť, že označenie je často uvedené v iných jazykoch ako je úradný jazyk sa EHSV nazdáva, že ods. 3 by mal stanoviť, aby boli upozornenia a bezpečnostné pokyny povinne uvádzané v úradnom jazyku členského štátu, kde sú hračky umiestnené na trhu, a neuvádzať to len ako možnosť, ako je to v súčasnosti.

4.5 Článok 12 a článok 26

Hoci EHSV pripúšťa potrebu zachovať predpoklad zhody, nazdáva sa, že vzhľadom na súčasný stav bude vhodnejšie vytvoriť systém prenesenia „dôkazného bremena“ v prípade poškodenia.

4.6 Článok 17

EHSV upozorňuje na návrh Komisie uložiť výrobcom povinnosť vykonať analýzu rizík vyplývajúcich z používania hračky, namiesto toho, aby umožnila zaradiť do tejto analýzy len riziká spojené s ich používaním. Výbor sa však nazdáva, že túto analýzu je potrebné vykonať priebehu celého životného cyklu hračky, bez ohľadu na to, či dôjde k poškodeniu, čím by sa predišlo situáciám ako v prípade spoločnosti Mattel.

4.7 Článok 18

EHSV vyjadruje názor, že posudzovanie zhody by sa malo uplatňovať na všetky kategórie hračiek a nemalo by sa obmedziť len na prípady vymenované v odseku 3, čím by sa zabezpečila jednotnosť kritérií a vytvorilo európske označenie bezpečnosti v súlade s návrhom Európskeho parlamentu (21).

Berúc do úvahy skutočnosť, že sa zaoberáme odbornou problematikou, v ktorej neexistujú konkrétne špecifické poznatky alebo podrobné štatistiky o nehodách, ktoré sa stali pri používaní výrobkov, EHSV zdôrazňuje potrebu, aby Komisia v predkladanom návrhu konkrétne opísala zásadu obozretnosti, a to v súlade s definíciami bielej knihy o bezpečnosti potravín z januára 2000 (22).

4.8 Príloha II – Osobitné bezpečnostné požiadavky

Časť I – Fyzikálne a mechanické vlastnosti

EHSV považuje za vhodné, aby bol rozsah pôsobnosti bodu 4 ods. 3 rozšírený aj na deti, ktoré majú menej ako 60 mesiacov, pretože aj v tomto veku existuje možnosť, že dieťa bude používať hračku bez riadnej obozretnosti a opatrnosti, napríklad tak, že si ju dá do úst, aj keď to nebolo pôvodným zámerom výrobcu pri navrhovaní výrobku.

EHSV sa tiež nazdáva, že pozornosť nebola venovaná nasledujúcim alternatívam:

— obalom výrobkov, konkrétnejšie prípadom, kedy sú hračky zabalené v plastovom obale,

— možnosti, že niektoré časti hračiek sa môžu uvoľniť a deti ich môžu prehltnúť,

— vlastnostiam hračiek v prípade ich poškodenia.

Časť III – Chemické vlastnosti

EHSV víta navrhované zmeny, zdôrazňuje však potrebu okamžite zaviesť zásadu obozretnosti pokiaľ ide o chemické vlastnosti, keďže štúdie uskutočnené Svetovou zdravotníckou organizáciou preukázali, že vystavenie detí týmto výrobkom môže zapríčiniť niektoré chronické choroby, ktoré neustále postihujú deti vo veku od troch rokov.

Výbor tiež zdôrazňuje, že je potrebné, aby boli v súlade so smernicou o kozmetických výrobkoch zakázané všetky látky CMR – aj látky kategórie 3, za predpokladu, že boli riadne uznané ako potenciálne nebezpečné, a to nielen pri navrhovaní výrobku, ale aj vo vnútorných materiáloch, z ktorých sa tento výrobok skladá. EHSV ďalej upozorňuje Komisiu na prílišnú benevolentnosť, a to pokiaľ ide o povolené hraničné hodnoty migrácie, ale aj látky narúšajúce endokrinný systém, ktoré môžu obmedziť normálny vývoj dieťaťa.

Pokiaľ ide o používanie alergénnych látok, EHSV odporúča Komisii, aby zakázala použitie akýchkoľvek vonných a dráždivých látok, pretože môžu obsahovať alergény – látky, ktoré by mali byť okamžite zakázané, ale aj iných látok, ktoré priamo vplývajú na imunitný systém dieťaťa.

V súlade s realizovateľnosťou a vzhľadom na štruktúru hračkárskeho priemyslu, kde veľkú väčšinu tvoria malé a stredné podniky, a to najmä v oblasti chemických vlastností, by EHSV chcel realisticky navrhnúť päťročné prechodné obdobie.

EHSV nakoniec zdôrazňuje potrebu posilniť zosúladenie súčasného návrhu s predpismi týkajúcimi sa bezpečnosti potravín, najmä pokiaľ ide o materiály používané pri výrobe hračiek určených pre deti mladšie ako 36 mesiacov. Preto pokiaľ ide o navrhovanie hračiek, výbor nalieha na Komisiu, aby povolila len tie isté látky už povolené v materiáloch, ktoré sú v priamom kontakte s potravinárskymi výrobkami.

Časť IV – Elektrické vlastnosti

EHSV sa nazdáva, že táto kapitola by mala obsahovať špecifické ustanovenia pre výrobky, ktoré si vyžadujú použitie batérií – najmä ortuťových batérií.

4.9 Príloha V – Upozornenia

EHSV sa nazdáva, že pokiaľ ide o deti s určitým fyzickým a mentálnym postihnutím, mali by existovať špecifické upozornenia vzťahujúce sa na ich špeciálne podmienky, aby boli rodičia alebo opatrovníci vopred informovaní o rizikách súvisiacich s používaním hračky.

V prípade hračiek v jedle sa EHSV nazdáva, že by malo existovať špecifické označenie umiestnené viditeľným a nezmazateľným spôsobom upozorňujúce na to, že jedlo obsahuje hračku, čo by nezávisle od spôsobu balenia výrobku umožnilo zabezpečiť viditeľnosť takéhoto upozornenia.

V Bruseli 18. septembra 2008 predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Dimitris DIMITRIADIS

(1) National Electronic Injury Surveillance System (NEISS), ktorý spravuje komisia Consumer Product Safety Commission (CPSC) v USA.

(2) Ú. v. ES C 167, 5.7.1986, s. 1.

(3) Ú. v. ES L 187, 16.7.1988, s. 1. Stanovisko EHSV, Ú. v. ES C 232, 31.8.1987, s. 22.

(4) Ú. v. ES C 136, 4.6.1985, s. 1.

(5) KOM(1986) 541 v konečnom znení, Ú. v. ES C 282, 8.11.1986, s. 4.

(6) Stanovisko CES 639/87, spravodajkyňou bola pani Alma WILLIAMS (Ú. v. ES C 232, 31.8.1987, s. 22).

(7) Ú. v. ES L 281, 14.10.1988, s. 55. Ú. v. ES L 37, 9.2.1991, s. 42.

(8) Ú. v. ES L 220, 30.8.1993, s. 1. Stanovisko EHSV: Ú. v. ES C 14, 20.1.1992, s. 15 a Ú. v. ES C 129, 10.5.1993, s. 3.

(9) Ú. v. ES C 297, 9.12.2003, s. 18.

(10) Smernica 92/59/ES z 29. júna 1992 (Ú. v. ES L 228, 11.8.1992, s. 24) – stanovisko EHSV: Ú. v. ES C 75, 26.3.1990, s. 1) a smernica 2001/95/ES z 3. decembra 2001 (Ú. v. ES L 11, 15.1.2002, s. 4). K návrhu tejto smernice, KOM(2000) 139 v konečnom znení prijal EHSV stanovisko CES 1008/2000 z 20. septembra 2000, ktorého spravodajkyňou bola pani Alma Williams (Ú. v. ES C 367, 20.12.2005, s. 34). Už predtým, 8. decembra 1999, EHSV prijal stanovisko z vlastnej iniciatívy od tej istej spravodajkyne na rovnakú tému (CES 1131/1999 – Ú. v. ES C 51, 23.2.2000, s. 67).

(11) Balík návrhov KOM(2007) 36, 37 a 53 v konečnom znení z 14. februára 2007, stanovisko EHSV INT/352/353/354 (CES 1693/2007 zo 14. decembra 2007), ktorého spravodajcom bol pán Pezzini.

(12) Pozri napríklad prejav členky Komisie pani Kuneva z 12. septembra 2007 v Európskom parlamente, jej príspevky na schôdzach s výkonným podpredsedom spoločnosti Mattel International 20. septembra 2007 a s delegáciou výrobcov hračiek, medzi nimi Hornby, Lego a Mattel, 9. apríla 2008, ako aj tlačovú konferenciu z 22. novembra 2007. Pozri tiež uznesenie Európskeho parlamentu Doc P6-TA (2007) 0412 z 26. septembra 2007.

(13) Údaje získané na internetovej stránke Komisie.

(14) Smernica Rady 88/378/EHS z 3. mája 1988 (Ú. v. ES L 187, 16.7.1988, s. 1). Je potrebné poznamenať, že na rozdiel od predkladaného návrhu, v návrhu týkajúcom sa kozmetických výrobkov (KOM(2008) 49 v konečnom znení/2 zo 14. apríla 2008) Komisia správne použila ako nástroj nariadenie namiesto smernice. Treba tiež uviesť, že zmena v protokole týkajúcom sa subsidiarity v reformnej zmluve, ktorou sa zrušilo slovo „preferencia“ pre smernice by mohla byť ďalším argumentom v prospech takéhoto riešenia do budúcnosti.

(15) Podľa spomínanej správy bolo len v lete 2007 stiahnutých z trhu 18 miliónov hračiek, pretože obsahovali magnety a približne 2 milióny hračiek, ktoré vo farbe obsahovali olovo.

(16) Stanovisko EHSV 1693/2007 z 13. decembra 2007, spravodajcom bol pán Pezzini (INT/352/353/354), bod 5.2.11, v ktorom sa v bode 5.2.12 uvádza:

„Zvýšiť štatút a význam označenia CE je podľa rozhodnutia 93/465/EHS možné tým, že bude podniknuté úsilie na rozsiahlu reformu označovania, ktorá by zohľadňovala tieto body:

— zdôraznenie toho, že tento systém nemá byť chápaný a používaný ako systém označovania alebo značenia pre spotrebiteľov – ani ako záruka kvality, certifikácie alebo uznania tretími stranami – ale výlučne ako vyhlásenie o zhode a technická dokumentácia, ktoré musia výrobcovia a dovozcovia vo vlastnej zodpovednosti a v súlade s požiadavkami kladenými na výrobok preukázať voči orgánom a spotrebiteľom,

— racionalizácia rôznych postupov posudzovania zhody,

— posilnenie právnej ochrany označenia CE prostredníctvom jeho registrácie ako kolektívnej známky. To by malo orgánom umožniť rýchlo zakročiť v prípadoch zneužitia tohto označenia a vyriešiť takéto prípady, možnosť dodatočných národných označení však zostáva zachovaná,

— posilnenie mechanizmov pre dohľad nad trhom a colných kontrol na hraniciach,

— začatie skúmania zo strany výrobcov a spotrebiteľov, ktoré by sa týkalo pozitívnych a negatívnych vplyvov prípadného dobrovoľného kódexu správania na účinnosť množstva označení kvality, ako aj na európske a národné – nepovinné a povinné – označenia a ich vzťahu k označeniu CE.“

(17) KOM(2007) 36, 37 a 53 v konečnom znení zo 14. februára 2007.

(18) Stanovisko citované v poznámke pod čiarou 16, body 5.2.7.1 a 5.2.9. Pozri tiež stanoviská EHSV o politických opatreniach pre malé a stredné podniky (INT/390, ktorého spravodajcom bol pán Cappellini a stanoviska o kozmetických výrobkoch (INT/424), ktorého spravodajcom bol pán Krawczyk).

(19) „Study on Safety and Liability Issues Relating to Toys“ (PE 393.523, autormi sú AA Frank Alleweldt – vedúci projektu, Anna Fielder – hlavná autorka, Geraint Howells – právny analytik, Senda Kara, Kristen Schubert a Stephen Locke).

(20) V tejto súvislosti pozri rozsudok Súdneho dvora Európskej únie z 29. mája 1997 (Prípad C-300/95, Zbierka 1997, s. I-02649).

(21) Uznesenie Európskeho parlamentu z 19. septembra 2007 o nebezpečných hračkách (Doc P6-TA (2007) 0412 z 26.9.2007).

(22) KOM(1999) 719 v konečnom znení z 12.1.2000.