/* KOM/2011/0271 v konečnom znení - */ SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Správa o stave ratifikácie a odporúčaniach monitorovacích orgánov, pokiaľ ide o dohovory uvedené v prílohe III k nariadeniu Rady (ES) č. 732/2008, ktorým sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií podľa článku 8 ods. 3 tohto nariadenia GSP+ SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Správa o stave ratifikácie a odporúčaniach monitorovacích orgánov, pokiaľ ide o dohovory uvedené v prílohe III k nariadeniu Rady (ES) č. 732/2008, ktorým sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií podľa článku 8 ods. 3 tohto nariadenia GSP+





VŠEOBECNÝ SYSTÉM COLNÝCH PREFERENCIÍ EÚ Všeobecný systém colných preferencií Európskej únie (ďalej len „GSP“) je všeobecný, nerecipročný a nediskriminačný systém preferenčných obchodných opatrení, prostredníctvom ktorých udeľuje EÚ rozvojovým krajinám zvýhodnený prístup na svoje trhy. V súlade s článkom 208 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a s celkovým dlhodobým cieľom EÚ trvalo udržateľného rozvoja sú všeobecnými cieľmi GSP pomôcť rozvojovým krajinám odstrániť chudobu udelením zvýhodneného prístupu na trh EÚ a podporiť trvalo udržateľný rozvoj. Cieľom GSP je podnietiť vývoz rozvojových krajín do EÚ pomocou zvýhodnených ciel a zamerať sa na krajiny v najväčšej núdzi, podporiť nárast dovozu existujúcich výrobkov z rozvojových krajín alebo ich diverzifikáciu do nových výrobkov. Cieľom je umožniť krajinám rozvíjať priemysel tak, aby viedol k zvýšeniu produktivity a konkurencieschopnosti a prípadne podporovať diverzifikáciu a investície. V súlade s politikou EÚ trvalo udržateľného rozvoja je ďalším cieľom GSP poskytnúť rozvojovým krajinám stimul, aby sa zaviazali ratifikovať a účinne vykonávať základné medzinárodné dohovory o ľudských a pracovných právach, ochrane životného prostredia a dobrej správe vecí verejných. Európska únia prijala GSP v nadväznosti na odporúčanie Konferencie Organizácie Spojených národov pre rozvoj a obchod (UNCTAD) z roku 1968 o vytvorení „všeobecného systému colných preferencií“, v rámci ktorého by sa všetkým rozvojovým krajinám poskytli obchodné preferencie. V rámci systému WTO/GATT sa na GSP vzťahuje „rozhodnutie o diferencovanom a priaznivejšom zaobchádzaní, reciprocite a plnšej účasti rozvojových krajín“ (tzv. „splnomocňujúca doložka“). Európske spoločenstvo bolo prvé, čo v roku 1971 vykonávalo systém GSP. Odvtedy sa GSP podstatne zmenil. Na to, aby sa systém pravidelne prispôsoboval meniacemu sa prostrediu multilaterálneho obchodného systému, rozhodlo sa, že systém GSP by sa mal vykonávať v desaťročných cykloch. Súčasný cyklus sa začal v roku 2006 a skončí sa v roku 2015. Systém sa vykonáva prostredníctvom časovo nadväzujúcich nariadení, ktoré sa uplatňujú tri roky s cieľom zabezpečiť aktualizáciu GSP na pravidelnom základe so zreteľom na vývoj príslušných obchodných údajov. Aktuálny systém GSP bol ustanovený nariadením Rady (ES) č. 732/2008[1] (nariadenie o GSP), ktoré nadobudlo účinnosť 1. januára 2009 a skončí sa 31. decembra 2011. Dňa 26. mája 2010 prijala Komisia návrh na predĺženie účinnosti tohto nariadenia do 31. decembra 2013 s cieľom poskytnúť čas na prípravu preskúmania GSP. Návrh bol v ten istý deň zaslaný Rade a Európskemu parlamentu[2]. GSP obsahuje tri druhy opatrení pre zvýhodnené krajiny: všeobecné opatrenie, osobitné stimulačné opatrenie pre trvalo udržateľný rozvoj a dobrú správu vecí verejných (ďalej len „GSP+“) a iniciatíva „Všetko okrem zbraní“ (Everything But Arms – EBA). GSP+ Opatrenie GSP+ ponúka ešte väčšie zníženie ciel, ako je dostupné podľa všeobecného GSP pre skupinu rozvojových krajín, ktoré sú zraniteľné pre chýbajúcu diverzifikáciu v obchodovaných tovaroch a nedostatočné začlenenie do medzinárodného obchodného systému. Na to, aby boli tieto krajiny oprávnené na GSP+, musia ratifikovať a vykonávať uvedené základné medzinárodné dohovory o ľudských právach, pracovných právach, ochrane životného prostredia a dobrej správe vecí verejných. Systém GSP+ je navrhnutý tak, aby podporoval ďalší ekonomický rast, a tým pozitívne reagoval na potrebu udržateľného rozvoja. V súlade s kritériami oprávnenosti na GSP+, ako sa ustanovuje v článku 8 ods. 1 nariadenia o GSP, môžu byť preferencie v rámci osobitného stimulačného opatrenia pre trvalo udržateľný rozvoj a dobrú správu vecí verejných udelené krajine, ktorá: - ratifikovala a účinne vykonáva všetky dohovory uvedené v prílohe III, a - sa zaviaže, že bude pokračovať v ratifikácii dohovorov a ich vykonávacích právnych predpisov a opatrení a ktorá akceptuje pravidelné monitorovanie a preskúmanie záznamov o vykonávaní v súlade s ustanoveniami o vykonávaní dohovorov, ktoré ratifikovala, a - sa považuje za zraniteľnú krajinu. Kritériá zraniteľnosti sú ustanovené v článku 8 ods. 2 nariadenia o GSP. Zraniteľnou krajinou je krajina: - ktorú Svetová banka počas troch po sebe nasledujúcich rokov neklasifikuje ako krajinu s vysokými príjmami a ktorej päť najväčších oddielov dovozu do EÚ, na ktorý sa vzťahuje GSP, predstavuje viac ako 75 % hodnoty jej celkového dovozu, na ktorý sa vzťahuje GSP, a - ktorej dovoz do EÚ, na ktorý sa vzťahuje GSP, predstavuje menej ako 1 % z hodnoty jej celkového dovozu do EÚ, na ktorý sa vzťahuje GSP. Opatrenie GSP+ sa udelilo vtedy, keď o to krajina alebo územie požiadali buď do 31. októbra 2008, alebo do 30. apríla 2010 a preskúmanie žiadosti preukázalo, že žiadajúca krajina alebo územie splnili podmienky. AKTUÁLNY STAV Podľa článku 8 ods. 3 nariadenia o GSP musí Komisia pred ukončením obdobia uplatňovania tohto nariadenia a v čase rokovania o nasledujúcom nariadení predložiť Rade správu o stave ratifikácie dohovorov uvedených v prílohe III vrátane dostupných odporúčaní príslušných monitorovacích orgánov. V tejto správe je opísaný stav ratifikácie a účinného vykonávania dohovorov uvedených v prílohe III v 16 krajinách zvýhodnených v rámci GSP+: Arménsko, Azerbajdžan, Bolívia, Kolumbia, Kostarika, Ekvádor, Salvádor, Gruzínsko, Guatemala, Honduras, Mongolsko, Nikaragua, Panama, Peru, Paraguaj, a Srí Lanka. Dňa 9. decembra 2008 Komisia prijala rozhodnutie[3] o zozname krajín zvýhodnených v rámci GSP+. Opatrenie GSP+ bolo udelené krajinám, ktoré spĺňali požiadavky vymedzené v nariadení o GSP. Zoznam obsahoval týchto 16 krajín: Arménsko, Azerbajdžan, Bolívia, Kolumbia, Kostarika, Ekvádor, Salvádor, Gruzínsko, Guatemala, Honduras, Mongolsko, Nikaragua, Peru, Paraguaj, Srí Lanka a Venezuela. V porovnaní s predchádzajúcim opatrením GSP+ na roky 2006 – 2008[4] sa zvýhodnenia v rámci GSP+ týkali troch nových krajín: Arménsko, Azerbajdžan a Paraguaj. Moldavsko a Venezuela prestali byť príjemcami. V marci 2008 bolo zo zoznamu zvýhodnených krajín odstránené Moldavsko, pretože mu boli udelené autonómne preferencie podľa osobitného právneho nástroja EÚ. V auguste 2009 bola zo zoznamu zvýhodnených krajín odstránená Venezuela[5], pretože neratifikovala Dohovor OSN proti korupcii. Panama nepredložila žiadosť o GSP+ v termíne do 31. októbra 2008, od 1. januára 2009 do 30. júna 2010 teda nevyužívala výhody opatrenia GSP+.[6] Od 16. augusta 2010 bolo opatrenie GSP+ dočasne zrušené pre Srí Lanku (podrobnosti pozri v oddiele o Dohovore o ľudských právach). A. Aktuálny stav ratifikácie Všetky zvýhodnené krajiny ratifikovali všetky dohovory uvedené v prílohe III k nariadeniu o GSP. B. Aktuálny stav účinného vykonávania Podľa článku 8 ods. 3 nariadenia o GSP sa od Komisie vyžaduje, aby sledovala stav ratifikácie a účinného vykonávania príslušných dohovorov GSP+ skúmaním dostupných informácií od príslušných monitorovacích orgánov. Od Komisie sa očakáva, že bude monitorovať účinné vykonávanie medzinárodných dohovorov v súlade s príslušnými mechanizmami ich vykonávania. Skúmanie dodržiavania požiadaviek systému sa teda zakladá na správach a pozorovaniach od monitorovacích orgánov príslušných medzinárodných organizácií. Táto správa poskytuje všeobecný prehľad zistení monitorovacích orgánov. Podrobné odporúčania monitorovacích orgánov OSN a Medzinárodnej organizácie práce (ILO) a ďalších výborov na dodržiavanie/vykonávanie sú pripojené v prílohe IV k sprievodnému dokumentu k správe o GSP+. Monitorovanie sa sústreďuje predovšetkým na to, ako sa zmenila situácia od predchádzajúcej správy. Dohovory o ľudských právach Zvýhodnené krajiny zvyčajne dodržiavajú požiadavky súvisiace s účinným vykonávaním dohovorov o ľudských právach. Väčšina krajín však meškala s podávaním správ monitorovacím orgánom OSN. V období podávania správ však monitorovacie orgány zaznamenali viacero pozitívnych vývojov vrátane prijatia legislatívnych a politických opatrení prijatých s cieľom vykonávať dohovory. Monitorovacie orgány uvítali tento pozitívny vývoj a odporúčali posilniť úsilie s cieľom úplne zosúladiť vnútroštátne právne predpisy s príslušnými dohovormi. Monitorovacie orgány zároveň upozornili na určité nedostatky týkajúce sa zosúladenia právnych predpisov s dohovormi a vykonávania dohovorov v praxi. Z tohto hľadiska prijali monitorovacie orgány odporúčania zamerané na ďalšie opatrenia, ktoré musia zvýhodnené krajiny prijať. Komisia využíva svoje bilaterálne dialógy (podrobnosti pozri v oddiele o dialógu o GSP+) na dôsledné monitorovanie pokroku, ktorý urobili zvýhodnené krajiny v dodržiavaní požiadaviek dohovorov, a na urýchlenie ďalšieho pokroku. Opatrenie sa prijme vtedy, ak je opodstatnené, ako to preukázal prípad Srí Lanky. Informácie, ktoré Európska komisia získala v roku 2008, vrátane verejne dostupných správ a vyhlásení zo zdrojov OSN, ako aj informácie z ostatných dôležitých zdrojov vrátane mimovládnych organizácií naznačili, že vnútroštátne právne predpisy Srí Lanky, ktoré obsahujú medzinárodné dohovory o ľudských právach, najmä Medzinárodný pakt o občianskych a politických právach, Dohovor proti mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu a Dohovor o právach dieťaťa, sa účinne nevykonávali. V októbri 2008 začala Komisia prešetrovanie[7]. Pri prešetrovaní sa čerpalo z odborného externého poradenstva a dospelo sa k záveru, že Srí Lanka tieto tri dohody účinne nevykonáva. Dňa 15. februára 2010 Rada Európskej únie rozhodla o dočasnom zrušení výhod colných preferencií podľa GSP+ v súvislosti so Srí Lankou[8]. Osobitné stimulačné opatrenie pre výrobky s pôvodom v Srí Lanke by sa mohlo obnoviť, ak zaniknú dôvody opodstatňujúce dočasné zrušenie. EÚ sa naďalej zaväzuje využívať GSP+ ako stimul podpory zlepšovania situácie ľudských práv na Srí Lanke. Dočasné zrušenie nadobudlo účinnosť 16. augusta 2010. Dohovory o pracovných právach Zvýhodnené krajiny zvyčajne dodržiavajú požiadavky súvisiace s účinným vykonávaním základných pracovných noriem ILO, ako je stanovené v základných dohovoroch ILO. Monitorovacie orgány ILO však hlásia nedostatky vo vykonávaní niektorých dohovorov, najmä pokiaľ ide o vykonávanie dohovorov č. 87 a 98, ale aj dohovorov č. 100, 111, 138 a 182. Napriek týmto problémom monitorovacie orgány uznávajú konštruktívne zapájanie sa zvýhodnených krajín do procesu monitorovania a kroky, ktoré tieto krajiny uskutočňujú s cieľom vyriešiť situáciu. Komisia využíva svoje bilaterálne dialógy (bližšie pozri v oddiele o dialógu o GSP+) na dôsledné monitorovanie pokroku, ktorý dosahujú zvýhodnené krajiny v rámci dodržiavania požiadaviek dohovorov, a tieto dialógy môžu urýchliť ďalší pokrok. Opatrenie sa prijme v opodstatnených prípadoch. Dňa 31. marca 2008 Komisia začala prešetrovanie[9] s cieľom zistiť, či je dohovor ILO č. 87 naďalej súčasťou vnútroštátnych predpisov Salvádora, a či sa tieto právne predpisy účinne vykonávali. Podľa článku 19 ods. 2 nariadenia o GSP Komisia rozhodla v súlade s postupom uvedeným v článku 27 ods. 5 uvedeného nariadenia, že zistenia vyplývajúce z prešetrovania neboli dôvodom na dočasné zrušenie osobitného stimulačného opatrenia. Prešetrovanie sa preto ukončilo. Dohovory o ochrane životného prostredia a dobrej správe vecí verejných Podľa správ vydaných monitorovacím orgánmi bol súlad s dohovormi o životnom prostredí a dobrej správe vecí verejných vcelku uspokojivý. Monitorovacie orgány zaznamenali počas obdobia, za ktoré sa podáva správa, viacero pozitívnych vývojov vrátane pokroku v presadzovaní určitých dohovorov. Stále však existujú určité nedostatky, pokiaľ ide o oznamovacie povinnosti. Komisia opäť využíva svoje bilaterálne dialógy (pozri nasledujúci oddiel) na dôsledné monitorovanie pokroku, ktorý dosiahli zvýhodnené krajiny v rámci dodržiavania požiadaviek dohovorov, a na urýchlenie ďalšieho pokroku. Opatrenie sa prijme v opodstatnených prípadoch. Dialóg o GSP+ Keďže systém GSP+ slúži pre zvýhodnené krajiny ako stimul na podporu účinného vykonávania príslušných dohovorov, Komisia v roku 2009 vytvorila v tejto súvislosti rad bilaterálnych dialógov s jednotlivými krajinami zvýhodnenými v rámci GSP+, najmä pokiaľ ide o oblasti, v ktorých medzinárodné monitorovacie procesy zistili problémy vzbudzujúce obavy a kde by tento dialóg mohol najužitočnejšie prispieť k podpore zlepšení v účinnom vykonávaní dohovorov GSP+. Vlády všetkých krajín zvýhodnených v rámci GSP+ tento proces privítali, oceňujúc najmä jeho neformálny, konštruktívny charakter zameraný na výsledky. Komisia plánuje udržiavať a v prípade potreby zintenzívniť svoj bilaterálny dialóg s jednotlivými krajinami GSP+ s cieľom podporiť prebiehajúce progresívne zlepšovanie vykonávania dohovorov GSP+. [1] Nariadenie Rady (ES) č. 732/2008 z 22. júla 2008, ktorým sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií na obdobie od 1. januára 2009 do 31. decembra 2011 (Ú. v. EÚ L 211, 6.8.2008, s. 1). [2] Podľa článku 207 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom prijmú prostredníctvom nariadení opatrenia vymedzujúce rámec na uskutočňovanie spoločnej obchodnej politiky. Predchádzajúce nariadenia o GSP prijala iba Rada. [3] Rozhodnutie Komisie 2008/938/ES z 9. decembra 2008 o zozname zvýhodnených krajín, ktoré sú oprávnené na osobitné stimulačné opatrenie pre trvalo udržateľný rozvoj a dobrú správu vecí verejných, ustanovenom v nariadení Rady (ES) č. 732/2008, ktorým sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií na obdobie od 1. januára 2009 do 31. decembra 2011 (Ú. v. EÚ L 334, 12.12.2008, s. 90). [4] Rozhodnutie Komisie 2005/924/ES z 21. decembra 2005 o zozname prijímajúcich krajín, ktoré sú oprávnené na zvláštne stimuly na trvalo udržateľný rozvoj a dobrú správu vecí verejných, ustanovenom v článku 26 písm. e) nariadenia Rady (ES) č. 980/2005, ktorým sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií (Ú. v. EÚ L 337, 22.12.2005, s. 50). [5] Rozhodnutie Komisie 2009/454/ES z 11. júna 2009, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2008/938/ES o zozname zvýhodnených krajín, ktoré sú oprávnené na osobitné stimulačné opatrenie pre trvalo udržateľný rozvoj a dobrú správu vecí verejných, ustanovenom v nariadení Rady (ES) č. 732/2008, ktorým sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií na obdobie od 1. januára 2009 do 31. decembra 2011 (Ú. v. EÚ L 149, 12.6.2009, s. 78). [6] Panama začala znova požívať výhody opatrenia GSP+ od 1. júla 2010 na základe rozhodnutia Komisie 2010/318/EÚ z 9. júna 2010 o zvýhodnených krajinách, ktoré sú oprávnené na osobitné stimulačné opatrenie pre trvalo udržateľný rozvoj a dobrú správu vecí verejných na obdobie od 1. júla 2010 do 31. decembra 2011 podľa nariadenia Rady (ES) č. 732/2008 (Ú. v. EÚ L 142, 10.6.2010, s. 10). [7] Rozhodnutie Komisie 2008/803/ES zo 14. októbra 2008, ktorým sa ustanovuje začatie prešetrovania podľa článku 18 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 980/2005, pokiaľ ide o účinné vykonávanie určitých dohovorov o ľudských právach na Srí Lanke (Ú. v. EÚ L 277, 18.10.2008, s. 34). [8] Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 143/2010 z 15. februára 2010, ktorým sa dočasne zrušuje osobitné stimulačné opatrenie pre trvalo udržateľný rozvoj a dobrú správu vecí verejných podľa nariadenia (ES) č. 732/2008, pokiaľ ide o Srílanskú demokratickú socialistickú republiku (Ú. v. EÚ L 45, 20.2.2010, s. 1). [9] Rozhodnutie Komisie 2008/316/ES z 31. marca 2008, ktorým sa ustanovuje začatie prešetrovania podľa článku 18 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 980/2005, pokiaľ ide o ochranu slobody združovania a práva odborovo sa organizovať v Salvádore (Ú. v. EÚ L 108, 18.4.2008, s. 29).