V návrhu Komisie bol strop na úrovni 10 %, ale len pre trvalé ukončenie alebo dočasné pozastavenie činností. Vzhľadom na zmenu charakteru iných opatrení však Komisia požiadala, aby boli zahrnuté do tohto stropu. Päť opatrení sa týka individuálnych investícií alebo kompenzácií, preto nemajú vysokú pridanú hodnotu. Hoci Komisia uprednostňuje strop na úrovni 10 % pre všetkých päť opatrení týkajúcich sa flotily, aby sa maximalizovala pridaná hodnota finančných prostriedkov EÚ, domnieva sa, že stropom na úrovni 15 % sa i tak zabezpečí, aby podpora pre päť opatrení týkajúcich sa flotily neohrozovala základné priority fondu ENRAF (napr. udržateľný rybolov, kontrola rybárstva, zber vedeckých údajov na podporu riadenia rybárstva, inovácie, spoločná organizácia odvetvia alebo miestny rozvoj). Tento strop zároveň zabraňuje vytváraniu umelej ponuky dotácií, ktoré by vytvárali vlastný dopyt a následne narúšali trh.

Komisia pripomína, že táto podpora je systémom pomoci na začatie podnikateľskej činnosti pre mladých rybárov s cieľom zintenzívniť generačnú výmenu. Neznamená to obnovu flotily, pretože sa podpora poskytuje len na prvé nadobudnutie použitého plavidla mladým rybárom (t. j. mladším ako 40 rokov).

–Oprávnené sú len plavidlá s maximálnou dĺžkou 24 m, ktoré majú najmenej 10 rokov, s cieľom zamerať sa na plavidlá, ktoré to najviac potrebujú.

Komisia sa konkrétne domnieva, že tento systém by sa mal aktivovať len v prípade „mimoriadnych udalostí spôsobujúcich závažné narušenia trhov“ a na základe rozhodnutia Komisie, a to z troch dôvodov:

Komisia vyjadruje poľutovanie nad tým, že v politickej dohode nebol zachovaný návrh na povinné finančné nástroje (napr. verejné úvery a záruky) pre produktívne investície do akvakultúry a pre investície do spracovateľského odvetvia, v dôsledku čoho sa preberajú pravidlá z obdobia 2014 – 2020 (t. j. povinné finančné nástroje len pre veľké podniky v spracovateľskom odvetví). Komisia vyzýva členské štáty, aby zvážili možné finančné nástroje z hľadiska zjednodušenia a pákového efektu investícií.

Komisia konštatuje, že tento systém je prísnejší ako v období 2014 – 2020, a to preto, že každá kompenzácia, ktorá bola poskytnutá na ochranné opatrenie, musí i) byť opodstatnená na základe vedeckého odporúčania a ii) pomôcť znížiť rybolovné úsilie. Hoci bola maximálna dĺžka trvania systému kompenzácií predĺžená zo 6 na 12 mesiacov, týmito podmienkami sa zabezpečí, že dočasné pozastavenie prispieva k ochranným opatreniam.

–musí byť zahrnuté do akčných plánov, ktoré musia vypracovať členské štáty v rámci spoločnej rybárskej politiky, s cieľom zosúladiť rybolovnú kapacitu flotily s dostupnými zdrojmi v segmentoch flotily s nadmernou kapacitou,

Napriek tomu, že Komisia vyjadruje poľutovanie nad tým, že bol tento povinný mechanizmus založený na výsledkoch odstránený, je presvedčená, že trvalé ukončenie pomáha odstraňovať nadmernú kapacitu, a to z týchto dôvodov:

Podľa Komisie sa novou možnosťou podpory čiastočného nadobudnutia plavidla zároveň uľahčí prechodná generačná výmena, napríklad v rámci rodinného podniku. Podmienkou minimálneho podielu vlastníctva 33 % sa zabezpečí, že mladý rybár je skutočne zapojený do prevádzky plavidla, čím sa znižuje pravdepodobnosť akéhokoľvek zneužitia, napr. tzv. vlastníctvo na papieri.

2.aby sa zabezpečilo rýchle poskytnutie kompenzácie (delegovaný akt alebo vykonávací akt v rámci postupu výboru by si v skutočnosti vyžiadal niekoľko týždňov, ak nie mesiacov);

3.aby sa zabezpečili rovnaké podmienky vo všetkých členských štátoch.

·Zachovanie zásady, že investície na palubách rybárskych plavidiel sú oprávnené, len ak prekračujú rámec právnych požiadaviek EÚ. Oprávnené budú však investície na zabezpečenie súladu s vnútroštátnymi právnymi požiadavkami vrátane investícií na palubách rybárskych plavidiel, ktoré sú potrebné na zabezpečenie súladu s požiadavkami uloženými členským štátom, ktorými sa vykonávajú nepovinné ustanovenia podľa smernice (EÚ) 2017/159 o pracovných podmienkach na palube rybárskych plavidiel.

Komisia sa domnieva, že verejnou podporou sa musí povzbudzovať správanie, ktoré ide nad rámec súladu s právnymi predpismi, a preto musia investície na palubách rybárskych plavidiel (napr. rybárskeho alebo bezpečnostného vybavenia) vytvárať pridanú hodnotu. Investície v súlade s vnútroštátnymi požiadavkami však môžu byť oprávnené s cieľom povzbudzovať členské štáty, aby prekonávali ambície právnych predpisov EÚ. Komisia zároveň víta konkrétnu odchýlku od tohto pravidla týkajúceho sa investícií na palubách rybárskych plavidiel súvisiacich s kontrolou a monitorovaním (pozri ďalší bod).

·Oprávnenosť všetkých plavidiel na získanie podpory určenej na povinné elektronické systémy podávania správ (v návrhu Komisie boli oprávnené len maloobjemové plavidlá).

Modernizácia existujúcich nástrojov kontroly a používanie nových technológií monitorovania sú podľa Komisie kľúčové pri zveľaďovaní kultúry dodržiavania pravidiel v odvetví. Komisia preto víta oprávnenosť týchto investícií napriek skutočnosti, že neprekračujú rámec právnych požiadaviek.

·Oprávnenosť výstavby nových miest vylodenia (nie však nových prístavov).

Komisia sa domnieva, že neexistuje žiadne ekonomické opodstatnenie, ktorým by sa odôvodňovala oprávnenosť poskytnutia podpory na výstavbu nových prístavov, ktorá je okrem toho príliš nákladná pre takýto malý fond. Komisia pripomína, že modernizácia existujúcich prístavov je oprávnená, pričom na investície súvisiace s vykonávaním povinnosti vylodiť úlovky možno poskytnúť vyššiu mieru verejnej pomoci. Komisia sa však domnieva, že miesta na vylodenie nie sú rovnocenné s prístavmi, keďže primárne slúžia na vylodenie plavidiel vykonávajúcich maloobjemový pobrežný rybolov. Komisia preto uznáva, že podpora nových miest na vylodenie môže byť opodstatnená.

·Jednotná maximálna miera spolufinancovania vo výške 70 % namiesto špecifickej miery pre každý špecifický cieľ. Výnimkou je 100 % kompenzácia dodatočných nákladov pre najvzdialenejšie regióny, ako sa uvádza v pôvodnom návrhu.

Komisia víta túto jednotnú maximálnu mieru a konštatuje, že sa s výnimkou trvalého ukončenia a dočasného pozastavenia rybolovných činností (50 % v tomto návrhu) znížila v porovnaní s pôvodným návrhom (t. j. medzi 75 % a 100 % pre všetky špecifické ciele). Komisia preto víta toto celkové zníženie podielu EÚ, čím sa vytvára vyváženejšie spolufinancovanie medzi Úniou a členskými štátmi.

·Zvýšenie maximálnej intenzity verejnej pomoci z 30 % na 40 % na určité opatrenia týkajúce sa flotily (t. j. zvýšenie hrubej priestornosti, výmena motorov, prvé nadobudnutie použitého plavidla mladým rybárom). Zvýšenie miery intenzity inej pomoci na 100 % v iných prípadoch, napr. v spojení s inováciami, spoločnými prínosmi a kolektívnymi prijímateľmi.

Komisia sa domnieva, že miera verejnej pomoci by mala závisieť od druhu operácie alebo prijímateľa. Miery vyššie než štandardných 50 % by mali byť opodstatnené zlyhaním trhu, vysokou pridanou hodnotou alebo spoločným prínosom. Komisia je presvedčená, že podmienky zahrnuté v politickej dohode sú odpoveďou na tieto obavy, najmä miera vo výške 100 % pre plavidlá vykonávajúce maloobjemový pobrežný rybolov – hlavná súčasť preferenčného zaobchádzania pre maloobjemové plavidlá – ako aj možnosť 100 % miery pomoci, ak operácia spája spoločný záujem, kolektívneho prijímateľa a inovačné funkcie. Komisia zároveň víta nižšiu mieru (40 %) pre určité individuálne opatrenia týkajúce sa flotily, pretože ide o individuálne investície s obmedzenou pridanou hodnotou. V tejto súvislosti by mala verejná podpora vytvárať pákový efekt investícií súkromného sektora a nesmie ich zatieniť.

·Odstrániť akčný plán pre maloobjemový pobrežný rybolov ako samostatný dokument, ale zapracovať jeho ciele do všetkých programových požiadaviek.

Komisia je presvedčená, že toto rozhodnutie bude mať rovnaký vplyv ako navrhovaný akčný plán. Členské štáty pri analýze silných a slabých stránok, príležitostí a hrozieb (SWOT analýza) a pri opise druhov plánovaných opatrení pre každý špecifický cieľ budú musieť skutočne zohľadniť konkrétne potreby maloobjemových plavidiel. Zabezpečí sa tým rozdielne zaobchádzanie s maloobjemovými plavidlami v relevantných prípadoch.

·Požiadavka, aby členské štáty vo svojich vnútroštátnych programoch zohľadňovali regionálne výzvy.

Komisia sa domnieva, že táto nová požiadavka zavedená spoluzákonodarcami je primeraným kompromisom, aby sa pri vypracúvaní národných programov zohľadnili špecifické geografické problémy bez toho, aby vznikala administratívna záťaž. Komisia zdôrazňuje, že členské štáty by mali zohľadniť „analýzy morských oblastí“, v ktorých sa poukazuje na kľúčové problémy na úrovni morských oblastí a ktoré obsahuj návrhy možných riešení.

·Vykonávacie akty (namiesto delegovaných aktov v návrhu) na vymedzenie prípadov nesúladu so spoločnou rybárskou politikou.

Komisia sa domnieva, že táto zmena postupu neovplyvní obsah týchto aktov.

·Spoluzákonodarcovia nesúhlasia s tým, že sa cieľ výdavkov 30 % v oblasti klímy a konkrétny cieľ výdavkov v oblasti biodiverzity môže stanoviť v článku tak, ako to vyžadovala Komisia v nadväznosti na dohodu o viacročnom finančnom rámci.

Napriek tomu, že neexistujú záväzné ciele výdavkov v oblasti klímy a biodiverzity, Komisia konštatuje, že fond ENRAF musí prispievať k cieľom EÚ v oblasti klímy v kontexte celkového cieľa výdavkov v oblasti klímy vo výške 30 % a k cieľom v oblasti biodiverzity v kontexte cieľa výdavkov vo výške 7,5 až 10 % stanovených vo VFR. Komisia bude v záujme dosiahnutia obidvoch týchto cieľov spolupracovať s členskými štátmi v rámci programovania pre fond ENRAF na obdobie 2021 – 2027.