Je potrebné riešiť konkrétne praktické prekážky, ktoré uviedli občania a podniky v Európskej únii vo vzťahu k prístupu k postupom a informáciám online z iného členského štátu. K pozoruhodným príkladom patrí to, že informácie a formuláre nie sú dostupné vo viacerých jazykoch, vo formulároch sa používajú polia, do ktorých je možné uviesť len vnútroštátne údaje, uznávajú sa len vnútroštátne prostriedky identifikácie a platby poplatkov alebo úhrady sa prijímajú len v rámci vnútroštátnych platobných systémov.

Podobne sa v prípade občanov v cezhraničnom kontexte zvyšujú problémy so získaním presných a včasných informácií pri základných praktických otázkach, napríklad ako sa registrovať ako osoba s pobytom, ako získať uznanie kvalifikácie, prihlásiť deti do školy, registrovať vozidlo, získať dôchodky atď.

Firmy obvykle vyčleňujú pomerne veľkú časť ľudských zdrojov na to, aby sa oboznámili s platnými predpismi a postupmi potrebnými na vykonávanie ich činností. Veľké firmy môžu na získavanie informácií a vykonávanie príslušných postupov zamestnávať vyhradených pracovníkov. Pre malé a stredné podniky (MSP) a začínajúce podniky to môže predstavovať významnú prekážku. V nedávnej štúdii bolo vypočítané, že ak by bolo osem kľúčových postupov plne dostupných online, aj pre cezhraničných používateľov, podniky by ročne ušetrili 170 miliónov EUR. V nedávnej štúdii bolo vypočítané, že ak by boli k dispozícii online vysokokvalitné a ľahko prístupné informácie, podniky by mohli ročne ušetriť od 11 do 55 miliárd EUR pri štúdiu deviatich tém v oblasti podnikania pred tým, ako sa zapoja do cezhraničných činností. V rámci jednotného trhu 28 členských štátov sa náklady na získavanie informácií rýchlo zvyšujú a majú neprimeraný vplyv na malé podniky, pričom ich často odrádzajú od využitia možností mimo domáci trh.

Predložený návrh vychádza z týchto existujúcich služieb: Členské štáty budú musieť občanom a podnikom so záujmom o využitie práv, ktoré im poskytuje jednotný trh, poskytovať online spoľahlivé, jasné a zrozumiteľné informácie o pravidlách a požiadavkách v rámci ich právomoci. Nemá to žiadny vplyv na vecné ustanovenia v oblastí politík, o ktorých sa majú poskytnúť informácie, od členských štátov sa vyžaduje len zabezpečenie úplnej transparentnosti, pokiaľ ide o platné predpisy.

Medzi týmito postupmi je pre podniky obzvlášť dôležitá registrácia ekonomickej činnosti. Nemali by tu však byť zahrnuté postupy vedúce k založeniu spoločností alebo firiem ako právnických osôb. Ako je uvedené v stratégii jednotného trhu a v akčnom pláne pre elektronickú verejnú správu, Komisia začlenila do svojho pracovného programu pre rok 2017 iniciatívu zameranú na komplexné riešenie uľahčenia digitálnych riešení v rámci životného cyklu spoločnosti vrátane postupov pre registráciu ekonomickej činnosti online. V Komisii v súčasnosti prebiehajú prípravné práce pre túto iniciatívu v oblasti práva obchodných spoločností a predpokladá sa, že príslušné postupy vykonávané online sa po zriadení prepoja s bránou na základe iniciatívy v oblasti práva obchodných spoločností.

V rámci tejto iniciatívy sa od členských štátov ďalej vyžaduje, aby zabezpečili plnú online prístupnosť kľúčových postupov so všeobecným významom pre občanov a podniky určených v tomto nariadení aj pre cezhraničných používateľov. Zabezpečuje sa aj to, aby sa na žiadosť používateľov mohli elektronicky odosielať dôkazy medzi dotknutými orgánmi v rôznych členských štátoch.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Všetky nástroje, ktoré sa vyhodnotili v tomto kontexte, sa vytvorili na základe opatrení na úrovni EÚ, ale nefungujú ako celok. Zatiaľ čo právny rámec podporuje synergie, členské štáty ich nevyužívajú v dostatočnej miere, a to najmä preto, že neexistujú záväzné povinnosti a celková štruktúra správy a riadenia pre členské štáty EÚ, v rámci ktorej by sa posúdila a zabezpečila konzistentnosť všetkých nástrojov.

Služby pomoci na úrovni EÚ sa považujú za nákladovo efektívne, ak sa zohľadnia úspory a ďalšie výhody týchto služieb poskytovaných podnikom a občanom v porovnaní s nákladnejšími súkromnými alternatívnymi službami. Z hľadiska účinnosti však podniky nevyužívajú služby pomoci na vnútroštátnej úrovni (jednotné kontaktné miesta, kontaktné miesta pre výrobky a kontaktné miesta pre stavebné výrobky) v dostatočnej miere. Nízka kvalita ich webových sídiel okrem toho predstavuje premeškanú príležitosť na zníženie počtu požiadaviek na základe lepších prvotných informácií poskytovaných online, vďaka čomu by boli nákladovo ešte efektívnejšie. Existuje priestor pre vyššiu efektívnosť a lepšiu vyhľadateľnosť online, ak by sa jednotlivé služby poskytovali pod spoločnou značkou. To je možné lepšie dosiahnuť na úrovni EÚ.

Náklady na vykonanie tohto nariadenia by boli 109 miliónov EUR v podobe počiatočných investičných nákladov a približne 8 miliónov EUR v podobe ročných prevádzkových nákladov za všetky členské štáty a Komisiu spolu. Počiatočné investičné náklady by sa čiastočne kompenzovali v priebehu jedného roka vďaka úsporám pri cezhraničnom podnikaní, pokiaľ ide o dodatočné poplatky za preklad a certifikáciu a náklady na poradenstvo, v odhadovanej výške 86 miliónov EUR. V prípade krajín, ktoré majú najmenej postupov dostupných online, by boli náklady na digitalizáciu zostávajúcich postupov 6,6 milióna EUR. V rámci širšieho kontextu tvorí tento výdavok približne 2 až 4 % finančných prostriedkov EŠIF na roky 2014 – 2020, ktoré sa vyčlenili na elektronickú verejnú správu.

Možnosť 3 má zďaleka najlepšie predpoklady na splnenie potrieb používateľov. Jej plne centralizovaný prístup by zabezpečil harmonizovaný spôsob prezentovania informácií, ktorý umožní používateľom jednoducho nájsť informácie, ktoré hľadajú. Postupy harmonizované v celej EÚ by boli už navrhnuté tak, aby boli plne dostupné pre cezhraničných používateľov. Závažnými nevýhodami tejto možnosti je však nedostatočná uskutočniteľnosť z dôvodu slabej podpory zo strany členských štátov pre takýto centralizovaný prístup. Okrem toho celková efektívnosť tejto možnosti bola označená ako nie veľmi vysoká, pretože sa v nej spájajú vysoké náklady a výrazná duplicita.

Možnosť 1 bola posúdená ako účinné, ale nie veľmi efektívne riešenie vzhľadom na výrazné nevýhody toho, ak by sa zavedenie postupov vykonávaných online ponechalo dobrovoľné pre členské štáty a vzhľadom na absenciu spoločného riešenia problému cezhraničného používania dôkazov v rámci postupov. Okrem toho by nebola uspokojivo riešená nedostatočná vyhľadateľnosť, pretože nástroje na vyhľadávanie na vnútroštátnych portáloch pre podniky by v zásade neposkytovali vyhľadávanie vo všetkých jazykoch EÚ. Absencia spoločného nástroja na monitorovanie kvality by napokon ešte viac skomplikovala presadzovanie kritérií kvality. Z týchto dôvodov sa dospelo k záveru, že táto možnosť by pravdepodobne dostatočne neriešila potreby používateľov.

·Možnosť 3: Prístup plne centralizovaný v rámci celej EÚ: poskytovanie všetkých informácií na úrovni EÚ a vnútroštátnej úrovni prostredníctvom centrálnej databázy na úrovni EÚ. V rámci tejto možnosti by bolo povinné sprístupniť online tých istých dvadsať kľúčových postupov, ako v možnosti 2, ale predpokladalo by sa vytvorenie osobitného IT nástroja, ktorý by umožnil prevádzkovú spoluprácu orgánov domovskej a hostiteľskej krajiny s cieľom prispôsobiť sa potrebám (najmä z hľadiska predkladania dôkazov) zahraničného používateľa. „Vyhľadateľnosť“ informácií a postupov by bola v centrálnej databáze jednoduchá. Pri vyhľadávaní služieb pomoci by pomáhal spoločný vyhľadávač (rovnako ako v možnosti 2).

·Možnosť 2: Prístup koordinovaný na úrovni EÚ, pričom členské štáty budú mať slobodu v tom, kde poskytnú požadované informácie online. Museli by len poskytnúť odkazy na príslušné webové sídla do centrálneho registra Komisie, z ktorého by ich bežný nástroj na vyhľadávanie vyzdvihol a predložil používateľovi v rámci odpovede na vyhľadávanie. V rámci tohto riešenia by sa vyvinul vyhľadávač služieb pomoci, ktorý by usmernil používateľov na správnu službu pomoci. Nástroj na vyhľadávanie by bol obmedzený na obsah brány a mohol by sa integrovať do informačných portálov a webových stránok EÚ a jednotlivých krajín. V rámci tejto možnosti by boli členské štáty povinné úplne sprístupniť určité kľúčové postupy pre podniky a občanov online v rámci schváleného harmonogramu.

Väčšina členských štátov zdôrazňuje dôležitosť kvality a ľahkého používania webových sídiel, ktoré budú súčasťou jednotnej digitálnej brány, a podporuje návrh na používanie označenia kvality. Podporujú aj myšlienku, aby boli informácie k dispozícii pre používateľov najmenej v jednom ďalšom bežne používanom jazyku EÚ. Členské štáty uviedli, že na sprístupnenie postupov online sú potrebné výrazné investície, ktoré niekedy spomaľujú ich prijatie. Väčšina členských štátov si želá jasné rozdelenie zodpovednosti medzi vnútroštátnou úrovňou a úrovňou EÚ a uprednostnili by, aby vlastníctvo a riadenie obsahu zostali v zodpovednosti jednotlivých štátov. Väčšina členských štátov by chcela, aby Komisia plnila výraznú koordinačnú úlohu zameranú na stanovenie cieľov z hľadiska aktualizácií, obsahu, užitočnosti atď.

Rôzne obchodné organizácie potvrdili, že podniky by považovali za veľmi užitočné, ak by sa všetky informačné nástroje dostupné online sústredili v rámci jedného zastrešujúceho systému. Niektoré okrem toho podporujú vývoj spoločnej architektúry pre informácie v rámci členských štátov. Zainteresované strany z radov podnikov poukazujú na to, že poskytované informácie musia byť dostatočné na legálne vykonávanie cezhraničných činností, a musia zahŕňať okrem iného nielen technické informácie, ale aj regulatórne požiadavky vzťahujúce sa na skúšanie a predkladanie správ. Pokiaľ ide o postupy, väčšina zainteresovaných strán z radov podnikov tvrdí, že všetky postupy by mali byť plne dostupné online, čím sa vylúči plytvanie zdrojmi z hľadiska času a peňazí.

V prílohe III sú uvedené služby pomoci a riešenia problémov, ktoré by mali byť dostupné prostredníctvom brány, ako je stanovené v článku 2 ods. 2 písm. c).

(7)Aby mohli občania a podniky v Únii využívať svoje právo na voľný pohyb v rámci vnútorného trhu, Únia by mala prijať osobitné opatrenia umožňujúce občanom a podnikom získať jednoduchý prístup ku komplexným a spoľahlivým informáciám o ich právach vytvorených právom Únie a informáciách o uplatniteľných vnútroštátnych pravidlách a postupoch, ktoré budú musieť splniť v prípade, že sa presťahujú do iného členského štátu, než je ich vlastný, budú v ňom žiť alebo študovať, alebo sa v ňom usadia alebo budú vykonávať podnikateľskú činnosť. Informácie, ktoré sa majú poskytovať na vnútroštátnej úrovni, by sa nemali týkať len vnútroštátnych pravidiel, ktorými sa vykonáva právo Únie, ale takisto všetky ostatné vnútroštátne pravidlá, ktoré sú uplatniteľné na občanov a podniky z iných členských štátov.

(6)Keďže cieľ iniciatívy sleduje trojaký účel, a to zníženie dodatočného administratívneho zaťaženia občanov a podnikov pôsobiacich alebo plánujúcich pôsobiť v inom členskom štáte v plnom súlade s vnútroštátnymi pravidlami a postupmi, odstránenie diskriminácie a zabezpečenie fungovania vnútorného trhu s ohľadom na poskytovanie informácií, postupy a služby pomoci a riešenia problémov, a keďže jej súčasti sa týkajú voľného pohybu občanov a sociálneho zabezpečenia, čo nemožno považovať za zhodu náhod, táto iniciatíva by sa mala zakladať na článku 21 ods. 2, článku 48 a článku 114 ods. 1 ZFEÚ.

(5)V tomto nariadení sa uvádza zoznam oblastí informácií, ktoré sú relevantné pre občanov a podniky pri uplatňovaní ich práv v rámci vnútorného trhu, a od členských štátov a Komisie by sa ním malo požadovať, aby zabezpečili plné pokrytie informácií v uvedených oblastiach, a to prostredníctvom webových sídiel a portálov tak na vnútroštátnej úrovni, ako aj na úrovni Únie. Informácie by okrem toho nemali obsahovať len vysvetlenie pravidiel a povinností občanov a podnikov, ale mali by tiež obsahovať aj vysvetlenie postupov, ktoré musia občania a podniky dodržať, aby uvedené pravidlá a povinnosti splnili. Informácie by mali obsahovať takisto opis služieb pomoci a riešenia problémov, na ktoré sa môžu občania a podniky obrátiť, pokiaľ majú problémy s porozumením informácií, uplatnením uvedených informácií v ich konkrétnej situácii alebo uskutočnením niektorého postupu.

(2)V oznámení o jednotnom digitálnom trhu sa uznáva úloha internetu a digitálnych technológií, ktoré menia naše životy a spôsoby práce a ponúkajú obrovské príležitosti pre inovácie, rast a zamestnanosť. V oznámení sa konštatuje, že potreby občanov a podnikov v ich vlastnej krajine a za jej hranicami by mohli byť lepšie naplnené, ak by sa rozšírili a zlúčili existujúce európske portály, siete, služby a systémy a ak by sa prepojili v rámci jednotnej digitálnej brány. V akčnom pláne Únie týkajúcom sa elektronickej verejnej správy na roky 2016 až 2020 je jednotná digitálna brána uvedená v zozname opatrení na rok 2017. V správe o občianstve EÚje jednotná digitálna brána uvedená ako priorita z hľadiska občianskych práv v Únii.

(10)Dôsledkom odvetvovej povahy týchto právnych predpisov zostáva súčasné poskytovanie online informácií a služieb pomoci spolu s online postupmi pre občanov a podniky naďalej veľmi rozkúskované. Vládne nesúlad v dostupnosti online informácií a postupov, kvalita vo vzťahu k službám je rovnako ako úroveň informovanosti, pokiaľ ide o uvedené informácie a služby pomoci, nedostatočná. Zásadnú otázku naďalej predstavujú aj problémy s možnosťou vyhľadávania a dostupnosťou príslušných služieb pre používateľov z iných členských štátov.

(11)Týmto nariadením by sa malo zriadiť jednotné kontaktné miesto, prostredníctvom ktorého by občania a podniky mali mať možnosť dostať sa k informáciám o pravidlách a požiadavkách, ktoré musia splniť vzhľadom na právne predpisy Únie a/alebo vnútroštátne predpisy. Mal by sa ním zjednodušiť a zefektívniť kontakt občanov a podnikov so službami pomoci a riešenia problémov zriadenými na úrovni Únie alebo na vnútroštátnej úrovni. Brána by mala takisto uľahčiť prístup k postupom a ich uplatňovaniu. Týmto nariadením by sa preto malo požadovať od členských štátov, aby používateľom umožnili plne uskutočniť určité postupy online, ktoré majú kľúčový význam pre väčšinu občanov a podnikov sťahujúcich sa cez hranice, bez toho, aby to akokoľvek ovplyvnilo existujúce základné požiadavky vyplývajúce z právnych predpisov Únie a/alebo vnútroštátnych právnych predpisov v rámci uvedených oblastí politiky. V tejto súvislosti by sa týmto nariadením malo na účely výmeny dôkazov medzi príslušnými orgánmi v rozličných členských štátoch podporiť uplatnenie zásady „len raz“.

(12)Brána by mala byť zameraná na používateľov a používateľsky ústretová a mala by umožniť občanom a podnikom komunikovať s vnútroštátnymi správnymi orgánmi a správnymi orgánmi na úrovni Únie tým, že by im poskytovala príležitosť poskytovať spätnú väzbu tak vo vzťahu k službám ponúkaným prostredníctvom brány, ako aj k fungovaniu vnútorného trhu na základe ich vlastných skúseností. Nástroj spätnej väzby by používateľovi mal umožniť poukázať na problémy, nedostatky a potreby, ako ich vnímal, s cieľom posilniť nepretržité zlepšovanie kvality služieb.

(13)Úspech brány bude závisieť od spoločného úsilia Komisie a členských štátov. Brána by mala zahŕňať bežné používateľské rozhranie, ktoré by bolo začlenené do existujúceho portálu Vaša Európa, ktorý bude spravovať Komisia. Bežné používateľské rozhranie by malo poskytovať odkazy na informácie, postupy a služby pomoci alebo riešenia problémov dostupné na portáloch spravovaných príslušnými orgánmi v členských štátoch a Komisiou. V záujme uľahčenia používania brány by malo byť používateľské rozhranie dostupné vo všetkých úradných jazykoch Únie. Fungovanie brány by malo byť podporované technickými nástrojmi vyvinutými Komisiou v spolupráci s členskými štátmi.

(14)V Charte elektronických miest jednotného kontaktu v rámci smernice o službách sa členské štáty dobrovoľne zaviazali prijať prístup zameraný na používateľov, pokiaľ ide o poskytovanie informácií prostredníctvom miest jednotného kontaktu, a to v záujme pokrytia oblastí osobitného významu pre podniky vrátane DPH, daní z príjmov, sociálneho zabezpečenia alebo požiadaviek pracovného práva. Na základe charty a skúseností s portálom Vaša Európa by informácie mali takisto obsahovať opis služieb pomoci a riešenia problémov, na ktoré sa môžu občania a podniky obrátiť, pokiaľ majú problémy s porozumením informácií, uplatnením uvedených informácií v ich konkrétnej situácii alebo uskutočnením niektorého postupu.

(15)Týmto nariadením by sa mal posilniť rozmer online postupov na vnútornom trhu, a to dodržaním všeobecnej zásady nediskriminácie aj v súvislosti s prístupom občanov a podnikov k online postupom už stanoveným na vnútroštátnej úrovni na základe vnútroštátnych právnych predpisov alebo práva Únie. Používatelia s pobytom mimo členského štátu alebo usadeným mimo neho by mali mať možnosť prístupu k online postupom a ich uskutočneniu bez akýchkoľvek prekážok, akými sú napr. polia vo formulároch, v ktorých by sa požadovali vnútroštátne telefónne čísla alebo vnútroštátne poštové smerovacie čísla, platby poplatkov, ktoré by sa nedali uskutočniť cezhraničnou platbou, nedostatok podrobných informácií v jazyku inom, ako je jazyk alebo jazyky daného členského štátu, nemožnosť predložiť elektronické dôkazy od orgánov sídliacich v inom členskom štáte a neakceptovanie elektronickej identifikácie vydanej v iných členských štátoch.

(16)Toto nariadenie by malo vychádzať z nariadenia eIDAS, v ktorom sa stanovujú podmienky, za ktorých členské štáty uznávajú určité prostriedky elektronickej identifikácie fyzických a právnických osôb, ktoré patria do oznámenej schémy elektronickej identifikácie iného členského štátu. Od dátumu začatia uplatňovania uvedeného nariadenia by pre používateľov malo byť možné používať vlastné prostriedky elektronickej identifikácie a autentifikácie na účely cezhraničného pôsobenia a elektronickej komunikácie s príslušnými orgánmi.

(17)Vo viacerých odvetvových právnych predpisoch Únie, ako napr. v smernici o službách, smernici o uznávaní odborných kvalifikácií a smerniciach o verejnom obstarávaní, sa požaduje, aby sa postupy plne sprístupnili online. Týmto nariadením by sa mali pridať požiadavky plného sprístupnenia online, pokiaľ ide o viaceré kľúčové postupy tak pre občanov, ako aj podniky.

(18)Aby sa občanom a podnikom umožnilo priamo využívať výhody vnútorného trhu bez zbytočného dodatočného administratívneho zaťaženia, týmto nariadením by sa mala stanoviť požiadavka plnej digitalizácie používateľského rozhrania určitých kľúčových postupov pre cezhraničných používateľov uvedených v prílohe II k tomuto nariadeniu a stanoviť kritériá, na základe ktorých možno určiť, že postup je plne online. Jedným z takýchto postupov, ktoré majú osobitný význam pre podniky, je „zaregistrovanie obchodnej činnosti“. Toto nariadenie by sa však nemalo vzťahovať na postupy, ktorých dôsledkom je založenie spoločností alebo podnikov ako právnických osôb, keďže takéto postupy si vyžadujú komplexný prístup zameraný na uľahčenie digitálnych riešení počas celého životného cyklu spoločnosti. Keď sa podniky usadia v inom členskom štáte, vyžaduje sa od nich, aby sa prihlásili do systému sociálneho zabezpečenia a systému poistenia, aby tak mohli do oboch systémov prihlasovať aj svojich zamestnancov a platiť do nich príspevky. Uvedené postupy sú spoločné pre všetky podniky pôsobiace v ktoromkoľvek odvetví hospodárstva, a je preto primerané požadovať, aby sa oba uvedené postupy registrácie sprístupnili online.

(19)V niektorých prípadoch môže byť vzhľadom na súčasný stav technického vývoja stále ešte nevyhnutné, aby sa používatelia v rámci online postupu dostavili osobne na príslušný úrad, predovšetkým v prípade žiadostí o obnovenie cestovných pasov alebo preukazov totožnosti obsahujúcich biometrické údaje. Každá takáto výnimka by sa mala obmedziť na situácie, v ktorých neexistuje žiadna digitálna technológia na dosiahnutie účelu postupu.

(20)Týmto nariadením by sa nemalo zasahovať do právomocí vnútroštátnych orgánov v jednotlivých krokoch ktoréhokoľvek postupu vrátane procedurálnych postupov v rámci príslušných orgánov a medzi nimi, či už majú alebo nemajú digitalizovanú formu.

(21)Týmto nariadením by nemali byť dotknuté pravidlá koordinácie sociálneho zabezpečenia stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 a nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009, v ktorých sú vymedzené práva a povinnosti poistených osôb a inštitúcií sociálneho zabezpečenia, ako aj postupy uplatniteľné v oblasti koordinácie sociálneho zabezpečenia.

(22)Na vnútroštátnej úrovni a na úrovni Únie bolo zriadených viacero sietí a služieb na pomoc občanom a podnikom pri ich cezhraničných aktivitách. Je dôležité, aby tieto služby vrátane európskych spotrebiteľských centier, služby Vaša Európa – Poradenstvo, siete SOLVIT, Poradenského centra pre práva duševného vlastníctva, služby Europe Direct a siete Enterprise Europe Network boli súčasťou jednotnej digitálnej brány, aby sa zabezpečilo, že ich môžu nájsť všetci potenciálni používatelia. Služby uvedené v prílohe III k tomuto nariadeniu boli zriadené záväznými právnymi predpismi Únie, zatiaľ čo ostatné fungujú na dobrovoľnom základe. Na služby uvedené v prílohe III by sa mali vzťahovať záväzné kritériá kvality stanovené v tomto nariadení, zatiaľ čo služby v nej neuvedené by mali tieto kritériá dobrovoľne spĺňať v záujme dodržania požiadaviek na kvalitu, ak majú záujem sprístupniť svoje služby prostredníctvom brány.

(23)Členské štáty a Komisia sa ďalej môžu rozhodnúť za podmienok stanovených v tomto nariadení, že pridajú iné vnútroštátne služby pomoci alebo riešenia problémov poskytované príslušnými orgánmi alebo súkromnými alebo polosúkromnými subjektmi. Príslušné orgány by mali byť v zásade zodpovedné za poskytnutie pomoci občanom a podnikom pri všetkých otázkach, ktoré majú v súvislosti s uplatniteľnými pravidlami a postupmi, ktoré nie je možné v plnej miere zodpovedať prostredníctvom online služieb. Vo veľmi špecializovaných oblastiach a ak služby poskytované súkromnými alebo polosúkromnými subjektmi vyhovujú potrebám používateľov, členské štáty môžu Komisii navrhnúť, aby takéto služby do brány pridala za predpokladu, že spĺňajú všetky podmienky stanovené v nariadení a nie sú totožné s už zahrnutými službami pomoci alebo riešenia problémov.

(24)S cieľom pomôcť používateľom s identifikáciou vhodnej služby by sa týmto nariadením mal poskytnúť nástroj, ktorým budú používatelia automaticky nasmerovaní na správnu službu.

(25)Dodržiavanie súboru minimálnych požiadaviek na kvalitu je podstatným prvkom úspechu jednotnej digitálnej brány s cieľom zabezpečiť, aby bolo poskytovanie informácií alebo služieb spoľahlivé, keďže v opačnom prípade by to vážne spochybnilo hodnovernosť brány ako takej. Dostupnosť informácií pre cezhraničných používateľov by bolo možné významne zlepšiť tým, že informácie by neboli dostupné len v úradnom jazyku členského štátu, ale aspoň v jednom ďalšom úradnom jazyku EÚ. Preklad z úradného jazyka alebo úradných jazykov do tohto iného úradného jazyka EÚ by mal presne odrážať obsah informácií poskytnutých v úradnom jazyku alebo úradných jazykoch daného štátu.

(26)Týmto nariadením by sa malo takisto umožniť overovanie dôkazov poskytnutých v elektronickom formáte používateľmi, pokiaľ sú tieto dôkazy predkladané bez elektronickej pečiatky alebo osvedčenia vystaveného vydávajúcim príslušným orgánom a pokiaľ ešte nie je dostupný technický nástroj umožňujúci priamu výmenu dôkazov medzi príslušnými orgánmi členských štátov. Pre tieto prípady by toto nariadenie malo počítať s účinným mechanizmom pre administratívnu spoluprácu medzi príslušnými orgánmi členských štátov vychádzajúci z informačného systému o vnútornom trhu (IMI) stanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1024/2012. Aby sa orgánom, úradom alebo agentúram Únie umožnilo zapojiť sa do IMI, malo by sa zmeniť nariadenie (EÚ) č. 1024/2012.

(27)Online služby poskytované príslušnými orgánmi sú kľúčové pre zvyšovanie kvality služieb poskytovaných občanom a podnikom. Pokiaľ orgány verejnej správy v členských štátoch čoraz viac upúšťajú od vyžadovania tých istých informácií viac ráz a miesto toho sa usilujú o znovupoužitie tých istých údajov, v záujme znižovania dodatočného zaťaženia by sa to isté malo umožniť používateľom, ktorí podstupujú postupy v iných členských štátoch.

(28) S cieľom ďalej uľahčiť využívanie online postupov by sa týmto nariadením v súlade so zásadou „len raz“ a na žiadosť občanov a podnikov mal poskytnúť základ pre výmenu dôkazov priamo medzi príslušnými orgánmi z rozličných členských štátov. Zásada „len raz“ znamená, že občania a podniky by na účely cezhraničnej výmeny dôkazov nemali mať povinnosť predkladať tie isté informácie verejným orgánom viac než jedenkrát.

(29)Prostredníctvom bezpečného technického systému, ktorý by sa mal zriadiť s cieľom umožniť výmenu dôkazov podľa tohto nariadenia, by sa žiadajúcim príslušným orgánom mala takisto poskytnúť istota, že dôkazy poskytol správny vydávajúci orgán.