Uznesenie Európskeho parlamentu o výročnej správe Rady adresovanej Európskemu parlamentu o hlavných aspektoch a základných možnostiach SZBP, vrátane finančného dosahu na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev na rok 2003 (8412/2004 - 2004/2172(INI))



Úradný vestník 033 E , 09/02/2006 S. 0573 - 0580



P6_TA(2005)0132 Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (2003) Uznesenie Európskeho parlamentu o výročnej správe Rady adresovanej Európskemu parlamentu o hlavných aspektoch a základných možnostiach SZBP, vrátane finančného dosahu na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev na rok 2003 (8412/2004 — 2004/2172(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na Zmluvu o Ústave pre Európu, podpísanú v Ríme 29. októbra 2004, - so zreteľom na Európsku bezpečnostnú stratégiu prijatú Európskou radou 12. decembra 2003, - so zreteľom na výročnú správu Rady Európskemu parlamentu o hlavných aspektoch a základných voľbách SZBP, vrátane finančných dopadov na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (8412/2004), - so zreteľom na Medziinštitucionálnu dohodu zo 6. mája 1999 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a o zlepšení rozpočtového postupu [1], bod 40, - so zreteľom na článok 21 Zmluvy o EÚ, - so zreteľom na svoje uznesenie z 12. januára 2005 o Zmluve o Ústave pre Európu [2], - so zreteľom na svoje uznesenie z 23. októbra 2003 o dosiahnutom pokroku pri vykonávaní spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky [3], - so zreteľom na svoje uznesenie z 29. januára 2004 o vzťahoch medzi Európskou úniou a OSN [4], - so zreteľom na svoje uznesenie z 20. novembra 2003 o oznámení Komisie "Širšia Európa - susedstvo: nový rámec pre vzťahy s našimi východnými a južnými susedmi" [5], - so zreteľom na svoje uznesenie z 10. apríla 2003 o novej Európskej bezpečnostnej a obrannej štruktúre - priority a nedostatky [6], - so zreteľom na svoje odporúčanie Rade z 26. februára 2004 o vzťahoch EÚ - Rusko [7], - so zreteľom na svoje uznesenia z 22. apríla 2004 o stave transatlantického partnerstva pri príležitosti konania samitu EÚ - USA v Dubline v dňoch 25. - 26. júna 2004 [8] a z 13. januára 2005 o transatlantických vzťahoch [9], - so zreteľom na svoje uznesenie z 23. októbra 2003 o mieri a dôstojnosti na Blízkom Východe [10], - so zreteľom na svoje odporúčanie Rade z 24. septembra 2003 o situácii v Iraku [11], - so zreteľom na svoje uznesenie z 12. februára 2004 o Afganistane: Výzvy a vyhliadky do budúcnosti [12], - so zreteľom na svoje uznesenie z 15. novembra 2001 o globálnom partnerstve a spoločnej stratégii vzťahov medzi Európskou úniou a Latinskou Amerikou [13], - so zreteľom na svoje uznesenie z 13. januára 2005 o nedávnej živelnej pohrome spôsobenej prílivovou vlnou tsunami v Indickom oceáne [14], - so zreteľom na závery predsedníctva Európskej rady v Bruseli, prijaté 16. a 17. decembra 2004, a najmä na jeho rozhodnutia týkajúce sa terorizmu a vonkajších vecí, - so zreteľom na článok 112 ods. 1 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre zahraničné veci a stanovisko Výboru pre rozpočet (A6-0062/2005), A. keďže Parlament sa nedomnieva, že s ním boli uskutočnené adekvátne konzultácie ako ustanovuje článok 21 Zmluvy o Európskej únii v rámci súčasného postupu Rady, ktorá Parlamentu iba predkladá zoznam s popisom opatrení za prechádzajúci rok a nekonzultuje s ním o hlavných aspektoch a základných možnostiach na nasledujúci rok, B. keďže súčasný postup by mal byť preto zrušený a nahradený iným postupom, ktorý stanoví skutočné konzultácie s Parlamentom, ako je uvedené vyššie, čo bude viesť k jeho užšiemu zapojeniu, C. keďže duch a podstata Zmluvy o Ústave pre Európu, podpísanej v Ríme 29. októbra 2004, aj keď ešte nebola ratifikovaná, by už mala mať významný vplyv na uskutočňovanie SZBP EÚ v roku 2005 a v ďalšom období, D. keďže Parlament opakovane vyjadril svoje názory na spôsob usporiadania partnerstva s určitými regiónmi a krajinami a na jeho lepšiu vyváženosť s cieľom posilniť globálny charakter vonkajších činností Únie, E. keďže existujúce financovanie politík SZBP a EBOP je úplne nedostatočné tak z hľadiska množstva, ako aj kvality, a tiež pokiaľ ide o demokratickú zodpovednosť, 1. napriek spôsobu, ktorým vysoký predstaviteľ/generálny tajomník Rady plne informoval Parlament o pokroku týkajúcom sa hlavných záležitostí SZBP, dôrazne odmieta Radou používaný prístup a posteriori, ktorý spočíva v tom, že Parlamentu sa postúpi iba zoznam s popisom činností vykonaných v predchádzajúcom roku v oblasti SZBP, takúto prax považuje za zjavné porušenie článku 21 Zmluvy o Európskej únii a medziinštitucionálnej dohody zo 6. mája 1999 v otázke predchádzajúcich konzultácií s Európskym parlamentom; 2. žiada preto Radu, aby nepokračovala v súčasnom postupe a nahradila ho postupom a priori, pri ktorom bude Parlament konzultovaný na začiatku každého roku o hlavných aspektoch a základných možnostiach, ktoré Rada predpokladá na nasledujúci rok a ktoré sa týkajú globálnych aj horizontálnych tém a tiež priorít, ktoré sú naplánované pre rôzne zemepisné oblasti; žiada ďalej, aby Rada následne vypracovala správu o tom, či a ako bol zohľadnený príspevok Parlamentu; 3. má v úmysle prispieť k úsiliu o posilnenie demokratickej zodpovednosti za otázky SZBP tým, že bude viesť pravidelné diskusie s národnými parlamentmi v rámci štvrťročnej výmeny názorov s vysokým predstaviteľom/generálnym tajomníkom Rady a komisárom pre vonkajšie vzťahy, vrátane diskusie o pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhoch k výročnej správe Parlamentu o SZBP, ktoré predložili národné parlamenty; 4. žiada Radu a vysokého predstaviteľa/generálneho tajomníka Rady, aby sa aktívne zúčastnili na každoročnej diskusii s Európskym parlamentom a národnými parlamentmi o Európskej bezpečnostnej stratégii; 5. vyzýva Radu ako aj členské štáty, aby naďalej posilňovali parlamentnú kontrolu EBOP, na vnútroštátnej úrovni posilnením úlohy národného parlamentu pri schvaľovaní činností EBOP a na európskej úrovni tým, že Parlamentu pridelia významnú úlohu pri kontrole celého rozpočtu SZBP; 6. vyzýva Radu, aby zabezpečila, že sa jej politické nástroje ako napr. politika sankcií budú presadzovať dôraznejšie a s väčším politickým záväzkom; Hlavné aspekty a základné možnosti SZBP na rok 2005 po podpísaní ústavnej zmluvy 7. zastáva názor, že duch (a podstata) ustanovení novej zmluvy, týkajúcich sa SZBP, by sa mal odteraz uplatňovať tak, ako sa už uplatnil pri vytvorení Európskej obrannej agentúry, koncepcie tzv. bojovej skupiny, vytvorení vyspelej politiky susedských vzťahov EÚ, ktorá by mala byť oveľa významnejšia než súčasná politika susedských vzťahov, aplikácii doložky o solidarite pri čelení teroristickým hrozbám alebo útokom, dôsledky tejto skutočnosti by sa mali riešiť prostredníctvom efektívnej koordinácie príslušných opatrení vrátane súčasných a budúcich prostriedkov civilnej ochrany, ako aj záväzku vzájomnej solidarity v otázke poskytnutia pomoci v prípade ozbrojenej agresie voči ktorémukoľvek členskému štátu Európskej únie; 8. následne žiada, aby bol informovaný v rovnakej miere ako Rada o akomkoľvek budúcom návrhu, ktorý predloží podpredseda Komisie/minister zahraničných vecí EÚ, a zároveň viac zapojený v súvislosti s prípravou spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky na rok 2005; 9. vyslovuje želanie, aby budúci Európsky útvar pre vonkajšiu činnosť mal kľúčovú úlohu v oblasti vonkajších opatrení a aby v každom prípade pomáhal ministrovi zahraničných vecí EÚ/podpredsedovi Komisie; upozorňuje však na potrebu zachovať súčasné právomoci Európskeho parlamentu a zodpovednosť nového útvaru ako celku voči Parlamentu, hlavne pokiaľ ide o integráciu častí Komisie, do činnosti tohto nového útvaru (GR Relex, delegácie ES, atď.) žiada o perspektívu ďalšieho vývoja v oblasti medzivládnych prvkov (poskytovaných hlavne členskými štátmi) tak, aby sa tento budúci útvar mohol riadiť integrovaným modelom Spoločenstva ako súčasť Komisie a bol bezvýhradne oddaný Rade v medzivládnych záležitostiach; 10. žiada Radu, aby vyvinula všetko potrebné úsilie na skutočné vykonávanie doložky o solidarite vzťahujúcej sa na obranu a stanovenej v ústavnej zmluve, bezprostredne po nadobudnutí platnosti tejto zmluvy a hneď ako bude mať Únia skutočnú a účinnú spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku; 11. považuje však za potrebné, aby komisár pre vonkajšie vzťahy a vysoký predstaviteľ pre SZBP teraz po podpísaní ústavnej zmluvy uplatňovali nové normy a preto plne informovali Parlament a konzultovali s ním všetky záležitosti SZBP a EBOP; zdôrazňuje potrebu zabezpečiť predovšetkým demokratickú zodpovednosť a transparentnosť všetkých činností Európskej obrannej agentúry; 12. víta vytvorenie Európskej obrannej agentúry a prípravné opatrenia Komisie v oblasti bezpečnostného výskumu; domnieva sa, že by sa každý rok malo vyčleniť primerané množstvo finančných prostriedkov na bezpečnostný výskum v strednodobom finančnom pláne vrátane civilných aspektov; 13. žiada Radu, aby rovnako pravidelne konzultovala a zapojila Parlament do hlavných aspektov a základných možností týkajúcich sa EBOP a aby naďalej informovala Parlament o vývoji EBOP v súlade s článkom I-41 odsekom 8 Zmluvy o Ústave pre Európu; tieto konzultácie budú prebiehať rovnakým spôsobom, aký sa vyžaduje v uvedenom prípade SZBP; Osobitné návrhy o globálnych a horizontálnych otázkach na rok 2005 14. víta bezpečnostnú stratégiu Európskej únie prijatú Európskou radou 12. decembra 2003, plne podporuje jej celkový občiansko-vojenský holistický prístup a jej kľúčovú koncepciu preventívnej angažovanosti a účinnej multilateránosti, ktoré zároveň musia charakterizovať SZBP a EBOP, a odvoláva sa na správu o tejto stratégii, ktorú v súčasnosti pripravuje Výbor pre zahraničné veci; zdôrazňuje potrebu vyvinúť možnosti na rýchlu reakciu v prípadoch humanitárnych pohrôm; 15. v tejto súvislosti zdôrazňuje potrebu vypracovať súvisiacu kultúru bezpečnosti ako ju stanovuje bezpečnostná stratégia, a preto bezvýhradne podporuje prebiehajúcu prácu na uplatňovaní koncepcie školení EÚ vo sfére SZOP; Európska bezpečnostná a obranná akadémia musí inštitúciám Európskej únie a členským štátom v budúcnosti vyškoliť vzdelaný personál, ktorý bude schopný účinne pracovať v oblasti SZOP; z tohto hľadiska musí byť akadémia organizovaná životaschopne a musí získať dostatok finančných prostriedkov; 16. plne podporuje súčasné spoločné úsilie pri vykonávaní stratégie EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia, pričom zohľadňuje revíziu zmluvy Organizácie Spojených národov o nešírení jadrových zbraní a aktívnu úlohu, ktorú by mala zastávať v tejto súvislosti a pri vykonávaní rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN 1540 (2004); odkazuje na svoje predchádzajúce stanoviská o malých zbraniach, ako aj na svoje uznesenie z 22. apríla 2004 o preskúmaní Ottawského dohovoru o protipechotných mínach [15]; opätovne vyjadruje podporu posilniť Kódex správania sa štátov EÚ pri vývoze zbraní s cieľom dosiahnuť jeho záväznosť a podporu EÚ v prospech Medzinárodnej zmluvy o obchode so zbraňami; 17. zdôrazňuje svoje pevné presvedčenie, že aktivity jadrového odzbrojovania podstatne prispejú k medzinárodnej bezpečnosti a strategickej stabilite a znížia riziko šírenia jadrových zbraní; vyzýva členské štáty vlastniace arzenál jadrových zbraní, aby plnili svoje záväzky podľa článku 6 Zmluvy o nešírení jadrových zbraní; vyzýva členské štáty, aby na budúcej konferencii o revízii Zmluvy o nešírení jadrových zbraní podporili čerstvú iniciatívu na medzinárodnej úrovni o nových jadrových nebezpečenstvách, ktorú navrhol generálny tajomník OSN Kofi Annan a generálny riaditeľ Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu (IAEA) Mohammed El Baradei v otázke odzbrojovania a revitalizácie konferencie OSN o odzbrojovaní; 18. súhlasí s názorom Európskej rady, že boj proti terorizmu bude aj naďalej prioritou EÚ a kľúčovým prvkom jej politiky vonkajších vzťahov a zároveň opätovne zdôrazňuje, že tento cieľ nie je možné dosiahnuť na úkor ľudských práv a občianskych slobôd a navrhuje, aby sa dosiahla väčšia súdržnosť a rozhodnosť v protiteroristickej politike vo vzťahoch s tretími krajinami pomocou týchto opatrení: a) posilnenie politického dialógu o terorizme s tretími partnermi; b) posilnenie spolupráce s medzinárodnými a regionálnymi organizáciami (najmä s Výborom OSN pre boj proti terorizmu a s NATO), a najmä obnovenie autority systému OSN; c) uplatňovanie vyhlásenia EÚ - USA z roku 2004 o boji proti terorizmu; d) podpora stratégie cielenej pomoci Komisie, ktorá je sa vykonávaná v rámci programov, ako sú napr. CARDS, TACIS, MEDA atď., a ktorú odteraz charakterizuje prístup spolupráce zahŕňajúci prioritné oblasti, ako sú identifikované v rezolúcii 1373 (2001) Bezpečnostnej rady OSN; e) posilnenie používania mechanizmu rýchlej civilnej alebo vojenskej reakcie; f) prísne uplatňovanie doložky o boji proti terorizmu, ktorá je súčasťou zmlúv s krajinami, v prípade ktorých existujú dôkazy o teroristických hrozbách alebo osobitných teroristických aktivitách, ako je nábor, výcvik alebo financovanie, alebo s akoukoľvek inou krajinou, ktorá pre Úniu predstavuje možnú hrozbu; je preto potrebné venovať pozornosť návrhu Parlamentu z roku 2002, ktorý sa týka medziinštitucionálneho kódexu správania pre politiku vonkajších vzťahov Únie; g) neobmedzené použitie osobitných operácií EBOP v prípade potreby; h) zabezpečenie súladu všetkých uskutočnených opatrení s medzinárodným humanitárnym právom a ľudskými právami; i) zabezpečenie aktívneho príspevku Európskej únie k mierovému a udržateľnému urovnaniu dlhodobých regionálnych konfliktov pri zohľadnení rozhodnutí OSN a jej medzinárodne uznávanej úlohy a boj proti významným sociálnym problémom (chudoba, sociálne vylúčenie), ktoré podnecujú násilie a terorizmus; 19. prikladá mimoriadny význam svojmu vlastnému príspevku k boju proti terorizmu; vyzýva preto Výbor pre zahraničné veci a Výbor pre občianske slobody, aby našli vhodný postup prípravy odporúčaní k tejto problematike, ktoré budú určené Rade a Komisii; v tejto súvislosti žiada Radu, aby v plnej miere informovala a konzultovala Výbor pre zahraničné veci a Výbor pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci o otázke zoznamu teroristických organizácií, ktorý zostaví EÚ; víta v tejto súvislosti kladnú reakciu luxemburského predsedníctva; 20. považuje za dôležité, aby sa v prípade živelných pohrôm využili kapacity, ktoré vypracovala Rada a Komisia v civilnej/vojenskej oblasti vrátane civilnej/vojenskej plánovacej jednotky a systémov ako GALILEO a GMES; Priority Parlamentu v rôznych zemepisných oblastiach na rok 2005 21. žiada Radu, aby okamžite podnikla kroky smerujúce k náprave existujúcej geografickej nevyváženosti medzi právnymi predpismi týkajúcimi sa SZBP, ktoré boli prijaté v predchádzajúcich desiatich rokoch tak, aby bolo možné dosiahnuť spravodlivejšiu vyváženosť medzi rôznymi oblasťami v súlade so svetovými ambíciami Únie; žiada Radu, aby dosiahla najmä geografickú vyváženosť medzi úsilím, ktoré sa doteraz vyvinulo východným smerom v súvislosti s rozšírením a obnovenými snahami orientovanými na juh stredomorskej oblasti; zdôrazňuje však, že by sa mala vyhnúť akýmkoľvek náznakom poklesu záujmu EÚ o pokrok v oblasti západného Balkánu, Ukrajiny a južného Kaukazu; 22. odporúča preto, aby Rada prijala opatrenia potrebné na to, aby EÚ mohla využívať privilegované vzťahy, ktoré sú vytvorené s určitými územnými oblasťami (prostredníctvom multilaterálnych a bilaterálnych dohôd o pridružení alebo dohôd o pridružení medzi dvoma regiónmi, atď.), s cieľom posilniť svoju multilaterálnu silu pri rokovaniach s ďalšími krajinami a oblasťami, s ktorými tieto privilegované vzťahy ešte neboli nadviazané; ďalej zdôrazňuje, že zvýšenie priority susedstva EÚ sa nesmie uskutočniť na úkor dôležitých vzťahov a solidarity medzi EÚ a rozvojovými krajinami sveta; 23. mimoriadny význam prikladá predovšetkým ďalším rozšíreniam Únie, o ktorých rozhodla Európska rada v dňoch 16. - 17. decembra 2004, a tiež rozvoju európskej politiky susedských vzťahov ako najväčším prioritám Únie v politickom programe na rok 2005 vrátane Európskeho hospodárskeho priestoru pre európske krajiny; zdôrazňuje mimoriadnu potrebu podniknúť všetky kroky na dosiahnutie mierového a dôstojného riešenia konfliktu na Blízkom Východe na základe Cestovnej mapy Kvarteta a význam uplatňovania strategického partnerstva s krajinami Stredomoria a Blízkeho Východu, o ktorom rozhodla Európska rada v júni 2004; víta preto nedávny samit v meste Šarm-al-Šajch medzi Arielom Šaronom a Abúom Mazenom; nástojí zároveň na tom, že je potrebné vyvinúť mimoriadne úsilie, ktorého cieľom je prispieť k urovnaniu ďalších existujúcich alebo predpokladaných konfliktov, a kríz ako v Kosove, Čečensku, Darfure, Somálsku, oblasti Veľkých jazier, Iráne a Severnej Kórei (KĽDR) a k svetovému sociálnemu pokroku v súlade s miléniovými rozvojovými cieľmi OSN; 24. pripisuje veľký význam pokračovaniu a ďalšiemu rozvoju Európskej stratégie pre západný Balkán s cieľom postupnej integrácie krajín v tomto regióne do európskych inštitúcií, najmä s ohľadom na kľúčové rozhodnutia, prijaté v druhej polovici roka 2005 o konečnom štatúte Kosova; 25. je pripravený spolupracovať s Radou a Komisiou na dlhodobej strategickej reorganizácii Srbska a Čiernej Hory vrátane Kosova, s cieľom podpory spoločnej mierovej budúcnosti v Európskej únii pre všetkých ľudí v tomto regióne; 26. očakáva úzku spoluprácu s Radou a Komisiou pri posilnení prebiehajúceho mierového procesu na Blízkom východe tak z politického, ako aj hospodárskeho hľadiska; 27. považuje za dôležité, aby EÚ a USA konštruktívnym spôsobom rozvíjali vzájomný dialóg a aby sa NATO opäť vo väčšej miere stalo miestom rovnocennej politickej rozpravy, v rámci ktorej musia dosiahnuť zmysluplnú vyváženosť nástroje prevencie, krízového manažmentu a vojenského potenciálu; považuje za nevyhnutné prijať spoločnú pozíciu (EP - Kongres USA) k určitým globálnym záležitostiam spoločného záujmu (boj proti terorizmu, regionálne konflikty, šírenie zbraní hromadného ničenia, odzbrojovanie, medzinárodné právo, účinný multilateralizmus, energetická spolupráca, klimatické zmeny, atď.) a domnieva sa, že najmä v roku 2005, 10 rokov po Madridskej deklarácii, by transatlantické vzťahy mali dostať nový impulz - dokončenie transatlantického trhu do roku 2015, aktualizácia Novej transatlantickej agendy a nadobudnutie platnosti Dohody o transatlantickom partnerstve čo najskôr a v každom prípade do dvoch rokov; 28. zdôrazňuje potrebu užšej spolupráce medzi EÚ a USA v otázke boja proti celosvetovým hospodárskym, politickým a bezpečnostným problémom; vyzýva na vypracovanie nového transatlantického programu na štrukturovanie dialógu o globálnych problémoch; 29. dôrazne žiada Radu, aby diskutovala s Európskym parlamentom o koncepcii strategických partnerstiev s tretími krajinami, ktoré musia byť založené na uznávaní a podpore spoločných hodnôt; žiada, v tomto ohľade celkové hodnotenie strategického partnerstva s Ruskou federáciou a Čínou; 30. žiada spoločne Radu aj Komisiu, aby vyvinuli všetko úsilie na zabezpečenie blízkeho vzťahu s Ruskom, ktorý by odrážal naše spoločné záujmy a hodnoty na základe plného rešpektovania ľudských práv, právneho štátu a demokracie; 31. z tohto hľadiska podporuje návrh Rady na spoločné krízové riadenie konfliktov za účasti EÚ a Ruska v Transdnestersku a južnom Kaukaze; poukazuje na to, že vojna v Čečensku je stále prekážkou rozvoja skutočného partnerstva a znovu opakuje svoju žiadosť o politické riešenie tohto konfliktu so zainteresovaním všetkých demokratických zložiek čečenskej spoločnosti; 32. ľutuje, že vzťahy s Čínou napredovali len v obchodnej a hospodárskej oblasti, bez akéhokoľvek podstatného úspechu v otázke ľudských práv a demokracie; opätovne žiada, aby bol prijatý záväzný kódex EÚ týkajúci sa vývozu zbraní a žiada v tomto ohľade Radu, aby nerušila zbrojné embargo a našla spôsob ako uľahčiť dialóg, uvoľniť napätie a podporiť odzbrojenie a zároveň aby podporila Taiwan ako vzor demokracie pre celú Čínu; 33. vyslovuje hlboké znepokojenie nad veľkým počtom rakiet v južnej Číne namierených cez Taiwanský prieliv a nad zámerom Čínskej ľudovej republiky prijať tzv. zákon proti odštiepeniu, ktorý by neospravedlniteľným spôsobom zhoršil situáciu vo vzťahoch medzi oboma stranami prielivu; vyzýva Čínsku ľudovú republiku a Čínsku republiku na Taiwane, aby sa znovu vrátili k politickým rozhovorom na základe vzájomného porozumenia a uznania s cieľom podporiť stabilitu, demokraciu, ľudské práva a právny štát vo východnej Ázii; 34. podporuje úsilie Veľkej Británie, Francúzska a Nemecka a Rady a Komisie podporiť Irán v tom, aby sa stal aktívnym a priaznivým partnerom v danom regióne, rešpektujúcim v plnom rozsahu ľudské práva, a zabezpečiť, aby nevyvíjal jadrové zbrane; a zdôrazňuje, že dôkaz pretrvávajúceho vývoja takýchto zbraní by mal veľmi vážne dôsledky na akékoľvek vzťahy medzi EÚ a Iránom; 35. podporuje ďalšie upevnenie európskeho záväzku v Afganistane a obhajuje zodpovedné a realizovateľné strednodobé financovanie tejto úlohy; podporuje zvýšené úsilie o prestavbu medzinárodného spoločenstva; v tejto súvislosti pripisuje osobitný význam rozvoju vzdelávacieho systému, zlepšeniu postavenia žien, dievčat a detí, odzbrojeniu, reintegračným opatreniam a rozvoju a realizácii hospodárskych alternatív pestovania ópia; 36. žiada Komisiu, aby čo najskôr začala postup na prijatie spoločnej pozície SZBP o Iraku; 37. vyjadruje v tejto súvislosti hlboké znepokojenie nad vyhlásením Kórejskej ľudovodemokratickej republiky z 10. februára 2005 o úmysle pozastaviť účasť na multilaterálnych rozhovoroch týkajúcich sa jej jadrového programu na neurčité časové obdobie; 38. odkazuje na svoje početné uznesenia a správy o rôznych zemepisných oblastiach, ktoré obsahujú cenné príspevky do diskusie o vývoji politiky Únie voči týmto zemepisným oblastiam vzhľadom na dosiahnutie horeuvedenej spravodlivej rovnováhy; 39. opäť zdôrazňuje, že Únia musí zohrať aktívnu úlohu vo vzťahoch s tretími krajinami pri podpore ľudských práv a zabezpečení plnenia miléniových rozvojových cieľov, ktoré sú dôležitým a a neoddeliteľným prvkom tak SZBP, ako aj EBOP; 40. považuje spoločný postup EÚ počas nedávnych volieb na Ukrajine za dobrý príklad toho, ako by mali jednotlivé európske inštitúcie v spolupráci s členskými štátmi postupovať a prijať vedúcu úlohu v prípade, ak sú ohrozené spoločné európske záujmy a hodnoty; zaväzuje sa, že bude podporovať ďalšie kroky v súvislosti s Ukrajinou, pretože nedávne udalosti predstavujú výzvy aj pre Úniu; 41. žiada Radu, Komisiu a členské štáty, aby zvážili iné formy spolupráce a pridruženia s Ukrajinou okrem opatrení akčného plánu v rámci Európskej politiky susedských vzťahov, čo by dalo krajine jasnú európsku perspektívu a odpoveď na preukázané úsilie veľkej väčšiny ukrajinského národa, ktoré by v konečnom dôsledku mohlo viesť až k prijatiu krajiny do EÚ; Stanovisko Parlamentu k úlohe Únie v niektorých multilaterálnych organizáciách 42. vzhľadom na nadobudnutie platnosti ústavnej zmluvy, ktorá výslovne udeľuje Únii právnu subjektivitu, odporúča uskutočniť nevyhnutné kroky s cieľom posilniť zastúpenie Únie ako celku v rôznych medzinárodných multilaterálnych organizáciách najmä OSN, Medzinárodného trestného súdu (ICC), Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe (OBSE), Rady Európy a ostatných príslušných fór; vyzýva Radu a Komisiu, aby do dosiahnutia tohto úsilia zapojili v prípade, ak to bude vhodné, poslancov Európskeho parlamentu; zdôrazňuje najmä potrebu posilniť vzťahy EÚ s OBSE a s Radou Európy ako aj s Organizáciou spojených národov; žiada, aby bola Parlamentu pridelená úloha v súlade s vysokou úrovňou parlamentnej diplomacie, s pomocou ktorej Parlament prispieva k rozvoju EBOP; 43. vyjadruje názor, že Únia ako celok by najmä mala zohrávať dôležitú úlohu v rámci systému Organizácie Spojených národov, že EÚ by mala mať v budúcnosti zaručené miesto v Bezpečnostnej rade OSN čo by bolo najlepším výrazom skutočnej a účinnej spoločnej zahraničnej politiky a že Únia by mala podporiť reformu Organizácie Spojených národov zároveň s návrhmi v správe skupiny na vysokej úrovni zaoberajúcej sa hrozbami, výzvami a zmenami; 44. víta historické rozhodnutie Bezpečnostnej rady OSN prijať iniciatívu niektorých členských štátov EÚ a postúpiť zločiny spáchané v Darfure prokurátorovi ICC; považuje to za rozhodný krok preto, aby sa obetiam vojnových zločinov a zločinov proti ľudskosti sprostredkovala nestranná spravodlivosť; ľutuje však, že štátni príslušníci krajín, ktoré nepodpísali Rímsky štatút, boli vyňatí z jurisdikcie ICC a vyzýva Radu, aby naďalej rozhodne podporovala ICC; Stanovisko Parlamentu k financovaniu SZBP na rok 2005 45. opätovne zdôrazňuje, že odpoveď na päť hlavných hrozieb pre európsku bezpečnosť, ktoré sú stanovené v Európskej bezpečnostnej stratégii (terorizmus, šírenie zbraní hromadného ničenia, regionálne konflikty, zlyhávanie štátu, organizovaný zločin), si vyžaduje dlhodobý vonkajší záväzok pri použití všetkých dostupných nástrojov vrátane významného investovania do výskumu v oblasti bezpečnosti a prevencie konfliktov, čo znamená, že v budúcom finančnom výhľade na roky 2007 - 2013 je potrebné výslovne určiť konkrétne trvalé rozpočtové ústupky; 46. trvá na tom, že už ďalej nie je možné rozlišovať medzi financovaním civilných alebo vojenských výdavkov, najmä v súvislosti s operáciami EBOP a konkrétnejšie s operáciami uskutočňovanými výhradne Úniou a plánovanými a vykonávanými prostredníctvom jej civilnej/vojenskej jednotky; 47. opätovne preto zdôrazňuje, že spoločné náklady na vojenské operácie v rámci EBOP by sa mali financovať z rozpočtu Spoločenstva (ako už platí v civilnej oblasti v prípade policajných akcií) a nie z doplnkového rozpočtu ani zo štartovacieho fondu členských štátov, ako je ustanovené v súčasnosti; 48. s týmto cieľom pripomína nové možnosti, ktoré prichádzajú do úvahy pri financovaní budúcich zásahov plánovaných ""humanitárnych zásahových jednotiek" v prípadoch živelných pohrôm, keď je potrebné súčasne poskytnúť vojenské aj civilné prostriedky pomoci, ako to bolo pri nedávnej pohrome spôsobenej tsunami v Južnej Ázii; žiada v tejto súvislosti Radu a Komisiu o vypracovanie nového návrhu zohľadňujúceho návrh Európskeho parlamentu na vytvorenie Európskeho civilného mierového zboru a vytvorenie Európskeho dobrovoľníckeho zboru pre humanitárnu pomoc na základe článku III-321 ods. 5 Zmluvy o Ústave pre Európu; 49. žiada Radu, aby v prípade akejkoľvek budúcej operácie EBOP v rámci boja proti terorizmu a v rozpore s platnými pravidlami, akými je zásada, že "náklady ostanú tam, kde vzniknú" alebo akékoľvek iné ad hoc opatrenia, napríklad takzvaný "ATHENA mechanism", zvážila možnosť financovať spoločné náklady na tieto operácie z rozpočtu Spoločenstva; * * * 50. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, parlamentom členských štátov, generálnemu tajomníkovi OSN, generálnemu tajomníkovi NATO a generálnemu tajomníkovi Rady Európy. [1] Ú. v. ES C 172, 18.6.1999, s. 1. [2] P6_TA(2005)0004. [3] Ú. v. EÚ C 82 E, 1.4.2004, s. 599. [4] Ú. v. EÚ C 96 E, 21.4.2004, s. 79. [5] Ú. v. EÚ C 87 E, 7.4.2004, s. 506. [6] Ú. v. EÚ C 64 E, 12.3.2004, s. 599. [7] Ú. v. EÚ C 98 E, 23.4.2004, s. 182. [8] Ú. v. EÚ C 104 E, 30.4.2004, s. 1043. [9] P6_TA(2005)0007. [10] Ú. v. EÚ C 82 E, 1.4.2004, s. 610. [11] Ú. v. EÚ C 77 E, 26.3.2004, s. 226. [12] Ú. v. EÚ C 97 E, 22.4.2004, s. 647. [13] Ú. v. ES C 140 E, 13.6.2002, s. 569. [14] P6_TA(2005)0006. [15] Ú. v. EÚ C 104 E, 30.4.2004, s. 1075. --------------------------------------------------