SK Úradný vestník Európskej únie C 77/157

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Vzťahy medzi EÚ a Ukrajinou: nová dynamická úloha pre občiansku spoločnosť“

(2009/C 77/33)

Európsky hospodársky a sociálny výbor sa 17. januára 2008 rozhodol podľa článku 29 ods. 2 vnútorného poriadku vypracovať stanovisko z vlastnej iniciatívy na tému

„Vzťahy medzi EÚ a Ukrajinou: nová dynamická úloha pre občiansku spoločnosť“.

Odborná sekcia pre vonkajšie vzťahy, poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci, prijala svoje stanovisko 17. júla 2008. Spravodajkyňou bola pani Mall Hellam.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 447. plenárnom zasadnutí 17. a 18. septembra 2008 (schôdza z 18. septembra 2008) prijal 129 hlasmi za, pričom 4 členovia hlasovali proti a 8 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Zhrnutie

1.1 EHSV chce prostredníctvom tohto stanoviska podporiť uplatňovanie zásady spoločnej zodpovednosti a partnerstva medzi ukrajinskou občianskou spoločnosťou, ukrajinskou vládou a inštitúciami EÚ, a to prostredníctvom prehlbovania vzťahov medzi EÚ a Ukrajinou a účinného využívania politiky EÚ voči tejto krajine na podporu reformného procesu a modernizácie krajiny.

1.2 Európska únia je pre Ukrajinu cieľom a zároveň aj hybnou silou zmien. EHSV sa domnieva, že integrácia Ukrajiny do EÚ a jej reformný proces si vyžadujú silnú a stabilnú občiansku spoločnosť (1), ktorú však nebude možné vytvoriť bez dlhodobej politiky rozvoja občianskej spoločnosti v tejto krajine, a to tak zo strany EÚ, ako aj zo strany ukrajinskej vlády.

1.3 Podmienkou posilnenia úlohy občianskej spoločnosti je priaznivá politická atmosféra vo vzájomných vzťahoch medzi EÚ a Ukrajinou.

1.4 Perspektíva členstva Ukrajinu v EÚ by bola z tohto hľadiska dôležitá. Podobne je potrebné reálne diskutovať o možnosti odstránenia vízovej povinnosti a poskytnúť Ukrajine plán ako ho dosiahnuť. EHSV navrhuje zahrnúť tieto body do dohody o pridružení (2) medzi EÚ a Ukrajinou, aby mohla slúžiť ako nástroj na podporu reformného procesu a na upevnenie úlohy občianskej spoločnosti.

1.5 Ukrajinská vláda by sa v súvislosti s politikou týkajúcou sa občianskej spoločnosti mala zamerať na vytváranie priaznivého regulačného rámca, pričom by subjekty občianskej spoločnosti mali získať dlhodobú úlohu v procese vytvárania politiky a v občianskom dialógu. EÚ by mala zároveň prispieť k vytváraniu stratégie budovania kapacít ukrajinskej občianskej spoločnosti. Osobitná pozornosť sa musí venovať rozvoju sociálneho dialógu na všetkých úrovniach a tento rozvoj sa tiež musí neustále podporovať.

1.6 EHSV uznáva pokrok, ktorý Ukrajina dosiahla v oblasti upevňovania demokracie a právneho štátu a dodržiavania ľudských práv. Dosiahnutý pokrok prispeje k posilneniu jej vzťahov s EÚ a k prehĺbeniu hospodárskej integrácie a dobrých politických vzťahov.

1.7 EHSV vyzýva na rýchle uzavretie rokovaní o dohode o pridružení. Zároveň navrhuje, aby na základe úzkej spolupráce s ukrajinskou občianskou spoločnosťou táto dohoda zahŕňala ustanovenie o zriadení spoločného orgánu občianskej spoločnosti, ktorý by jej umožnil dôraznejšie presadzovať jej názory v kontexte vzťahov medzi EÚ a Ukrajinou.

2. EÚ a Ukrajina: celkový vývoj spolupráce a príležitosti, ktoré súčasná situácia prináša

2.1 Hlavnou prioritou vonkajšej politiky Európskej únie ostáva naďalej podpora demokracie, dobrej správy vecí verejných a trhového hospodárstva v susedných krajinách. Za týmto účelom EÚ vytvorila európsku susedskú politiku, ktorá vychádza z kľúčových zásad partnerstva a spoločnej zodpovednosti, diferenciácie a podpory na základe potrieb.

2.2 V rámci európskej politiky susedstva začali v januári 2004 rokovania s Ukrajinou o akčnom pláne spolupráce medzi EÚ a Ukrajinou, ktorý Rada EÚ prijala v decembri 2004. Oranžová revolúcia v roku 2004, ktorá potvrdila výrazný potenciál ukrajinskej občianskej spoločnosti, a proeurópsky postoj oranžovej vlády prezidenta Viktora Juščenka a Júlie Tymošenkovej, utvrdila EÚ v zámere rozšíriť akčný plán o ďalšie podporné opatrenia. Akčný plán bol oficiálne prijatý 21. februára 2005 na zasadaní Rady pre spoluprácu EÚ a Ukrajiny na obdobie piatich rokov. Plán poskytuje komplexný a ambiciózny rámec pre spoluprácu s Ukrajinou a stanovuje všetky dôležité kľúčové oblasti, ktoré je potrebné zreformovať (politický dialóg a politická reforma, hospodárska a sociálna reforma a rozvoj, obchod a reforma pravidiel obchodu, spolupráca v oblasti spravodlivosti a vnútorných záležitostí, doprava, energetika, informačná spoločnosť a životné prostredie, priame kontakty medzi občanmi).

2.3 Ukrajina získala prísľub, že rokovania o novej rámcovej dohode (dohoda o pridružení) budú otvorené pod podmienkou, že parlamentné voľby v roku 2006 budú slobodné a spravodlivé. Rovnako získala prísľub, že po vstupe krajiny do Svetovej obchodnej organizácie budú otvorené rokovania o prehĺbenom režime voľného obchodu. V rámci akčného plánu boli Ukrajine ponúknuté ďalšie výhody, ako napr. zjednodušenie vízového režimu, zvýšená finančná podpora a zintenzívnenie priamych kontaktov medzi občanmi.

2.4 Rokovania o dohode o pridružení boli otvorené v marci 2007 a po vstupe Ukrajiny do WTO sa vo februári 2008 začali rokovania o prehĺbenom režime voľného obchodu. V období medzi marcom 2007 a júlom 2008 sa uskutočnilo deväť kôl rokovaní. V roku 2008 vstúpila do platnosti dohoda o zjednodušení postupu pri vydávaní víz, ktorá bola podpísaná v roku 2007.

2.5 Rokovania o dohode o pridružení budú mať ďalekosiahly dosah na vzťahy medzi EÚ a Ukrajinou a na reformný proces v tejto krajine. Je to výnimočná príležitosť pre ukrajinské verejné orgány začať transparentný a systematický konzultačný proces s organizáciami občianskej spoločnosti, ktorý by mohol zabezpečiť vnútornú podporu reforiem plánovaných v novej dohode. Ukrajinskej občianskej spoločnosti zároveň ponúka príležitosť spojiť sily s cieľom identifikovať spoločné záujmy a upozorniť na nich orgány, ktoré o dohode rokujú.

2.6 Je dôležité zabezpečiť, aby rokovania medzi EÚ a Ukrajinou boli transparentné a zohľadňovali možné dôsledky dohody pre rôzne skupiny spoločnosti a rôzne oblasti vnútorného reformného procesu na Ukrajine. Táto dohoda bude bezprecedentná, keďže nie je vopred stanovená úroveň politickej spolupráce a veľkosť podielu na spoločnom trhu. EÚ nemá presný plán rokovaní o tejto dohode, preto budú potrebné ďalšie informácie zo strany rôznych zainteresovaných strán na Ukrajine a v EÚ, ako aj ich účasť na tomto procese. Nová dohoda s Ukrajinou bude navyše vzorom pre dohody, ktoré budú uzatvorené s ostatnými susedskými krajinami.

3. Činnosti EHSV spojené s Ukrajinou

3.1 EHSV rozvíja od roku 2003 vzťahy s ukrajinskými organizáciami občianskej spoločnosti. V roku 2004 výbor vypracoval štúdiu a stanovisko o občianskej spoločnosti na Ukrajine, v Rusku, Moldavsku a Bielorusku. Vzťahy medzi EÚ a Ukrajinou nabrali v ostatných rokoch na intenzite. Prebiehajú rokovania o dohode o pridružení a občianska spoločnosť a EHSV boli vyzvaní, aby v budúcich vzťahoch zohrávali rozsiahlejšiu a významnejšiu úlohu. Vo februári 2006 EHSV usporiadal v Kyjeve konferenciu o úlohe ukrajinskej občianskej spoločnosti pri uskutočňovaní európskej susedskej politiky. Záverečné vyhlásenie zaviazalo EHSV podporovať rozvoj organizácií občianskej spoločnosti na Ukrajine.

3.2 O niekoľko mesiacov neskôr bola založená ukrajinská Národná tripartitná sociálna a hospodárska rada (NTSHR). Delegácia NTSHR na čele s ukrajinským ministrom práce navštívila 24. a 25. októbra 2007 EHSV. Ukrajinskej občianskej spoločnosti bola venovaná osobitná schôdza kontaktnej skupiny pre susedné východoeurópske krajiny.

3.3 Existuje všeobecná dohoda o ochote začať so štruktúrovanou spoluprácou medzi EHSV a NTSHR. EHSV by však privítal, keby ukrajinská občianska spoločnosť mala širšie zastúpenie, vrátane aktívnych mimovládnych organizácií spolu s odborovými zväzmi a zamestnávateľskými organizáciami, ktoré sú zastúpené v NTSHR. Ukrajinská občianska spoločnosť by mala vytvoriť platformu zastupujúcu rovnako NTSHR, ako aj zástupcov iných organizácií občianskej spoločnosti.

4. Politická situácia a hospodársky a sociálny vývoj na Ukrajine

4.1 Od oranžovej revolúcie v roku 2004 sa Ukrajina rozvinula na mladú demokraciu zanechávajúc za sebou väčšinu svojich susedov z bývalého Sovietskeho zväzu. Slobodné a spravodlivé voľby sa na Ukrajine stali bežnou praxou a sloboda slova a zhromažďovania získané v oranžovej revolúcii sú naďalej dodržiavané.

4.2 Po roku 2005, keď opadla eufória oranžovej revolúcie, sa však Ukrajina ocitla v atmosfére politickej nestability a súbojov vedúcich k rozsiahlej politickej kríze, dôsledkom ktorej boli rozpory vo všetkých oblastiach moci a diskreditácia ukrajinských justičných a poriadkových orgánov. Ukrajinská politická sféra sa odvtedy vyznačuje politickou nestabilitou a neschopnosťou spustiť ďalekosiahle reformy. Hoci európska susedská politika a jej akčný plán poskytujú určitý návod na reformy v Ukrajine, nepodarilo sa im podnietiť politické špičky a spoločnosť ako celok k úsiliu o európsku integráciu.

4.3 Hospodárstvo Ukrajiny naďalej rástlo, avšak miera inflácie sa postupne zvyšovala, až v roku 2007 dosiahla 16 %. Vzhľadom na to, že sa vláde nepodarilo zaviesť protiinflačné opatrenia, bude inflácia v roku 2008 naďalej rásť. Hoci podiel chudoby na Ukrajine v ostatných rokoch prudko klesol, viac ako 20 % Ukrajincov naďalej ostáva pod hranicou chudoby a priemerná mzda na Ukrajine je okolo 150 EUR za mesiac. Ukrajina ostáva naďalej krajinou, kde regulačný rámec vytvára množstvo prekážok pre priame zahraničné investície a zakladanie podnikov. Krajine sa celkovo nepodarilo zaviesť ďalekosiahle makroekonomické reformy a za hospodársky rast vďačí hlavne faktorom mimo vládnej politiky.

4.4 Napriek mnohým politickým vyhláseniam nebol zaznamenaný žiadny značný postup v potláčaní korupcie na Ukrajine. Podľa prieskumu, ktorý v roku 2007 usporiadala organizácia Transparency International, si 70 % Ukrajincov nemyslí, že orgány správy účinne bojujú proti korupcii. Lobistické skupiny a rodinkárstvo značnej ovplyvňujú rozhodovací proces. Je naliehavo potrebné zlepšiť štruktúru zastúpenia a sprostredkovanie medzi štátom a spoločnosťou, ako aj upevniť postavenie právneho štátu a zintenzívniť protikorupčné opatrenia.

5. Stav ukrajinskej občianskej spoločnosti a jej úloha pri integrácii do Európy

5.1 Stav ukrajinskej občianskej spoločnosti

5.1.1 Podľa oficiálnych štatistík je na Ukrajine zaregistrovaných viac ako 50 000 organizácií občianskej spoločnosti. Štátna správa uvádza, že 90 % organizácií občianskej spoločnosti má ročný rozpočet vo výške 50 000 – 300 000 USD. Na druhej strane však skutočnosť, že vyše 80 % ukrajinských občanov nie je aktívne zapojených v žiadnom druhu dobrovoľníckej organizácie ukazuje, že v porovnaní so západnými demokraciami a krajinami strednej a východnej Európy zaznamenáva Ukrajina nízku mieru účasti občanov.

5.1.2 Nízka miera zapojenia ukrajinských občanov je dôsledkom mnohých faktorov, ako je všeobecná nedôvera voči organizáciám a politickému procesu, ktorá je výsledkom sovietskeho dedičstva nútených aktivít, rozčarovania nad výsledkami demokratických a trhových reforiem, absencie silnej strednej triedy a pretrvávania neformálnych sietí spoločenských kontaktov. Tieto dôvody spolu s nedôverou štátu voči občianskym iniciatívam doviedli Ukrajinu k stagnácii na polceste k demokracii.

5.1.3 Napriek tomu sa podarilo dosiahnuť určitý pokrok. V rokoch 2005 a 2006 vypracovalo niekoľko organizácií Základné princípy občianskej spoločnosti v rámci ktorých sformulovali požiadavky voči orgánom verejnej správy. Väčšina návrhov uvedených v tomto dokumente bola zahrnutá do Koncepcie orgánov verejnej správy na podporu inštitútu občianskej spoločnosti. V novembri 2007 boli na celonárodnej konferencii na tému „Verejná politika na podporu rozvoja občianskej spoločnosti: nové priority“ sformulované návrhy určené novej vláde a parlamentu, ktoré sa týkali rozvoja občianskej spoločnosti a občianskeho dialógu.

5.1.4 V záujme doplnenia legislatívy v oblasti organizácií občianskej spoločnosti treba vypracovať nový zákon, ktorý by ustanovoval jednoduchší a menej nákladný postup pri registrácii organizácií občianskej spoločnosti, umožnil právnickým osobám zriaďovať organizácie, odstránil existujúce územné obmedzenia aktivít organizácií občianskej spoločnosti a takisto zabezpečil ochranu práv všetkých jednotlivcov.

5.1.5 Ďalšou prekážkou v rozvoji ukrajinskej občianskej spoločnosti je nedostatok finančnej podpory zo strany štátu. Podľa niektorých zdrojov predstavujú štátne príspevky iba 2 % príjmov organizácií občianskej spoločnosti, čo je veľmi málo v porovnaní so susediacimi krajinami v strednej Európe, v ktorých sa podiel štátnych príspevkov pohybuje medzi 30 a 40 %. Vo väčšine členských štátov EÚ-15 sú štátne príspevky ich hlavným zdrojom príjmov.

5.2 Sociálny dialóg

5.2.1 Odborové zväzy na Ukrajine sa zjednotili v rámci Federácie odborových zväzov Ukrajiny (FPU), Národnej konfederácie odborových zväzov Ukrajiny (NKPU) a Konfederácia slobodných odborových zväzov Ukrajiny (KVPU). Národná konfederácia odborových zväzov Ukrajiny, ktorá vznikla v roku 2004 odčlenením od Federácie odborových zväzov Ukrajiny, je odborovou centrálou na Ukrajine. Hoci je štruktúra odborov oficiálne rozvinutá, odborové zväzy doteraz zohrávali iba skromnú úlohu pri ochrane záujmov svojich členov, napríklad pri podpore bezpečnosti práce.

5.2.2 Ukrajinskí zamestnávatelia a podnikateľské združenia majú pomerne silné postavenie a dokážu obhajovať svoje záujmy (Federácia zamestnávateľov Ukrajiny, Ukrajinská obchodná a priemyselná komora, atď.). Chýba však legislatíva v oblasti lobizmu, ako aj forma štruktúrovanej konzultácie, v rámci ktorej by tieto organizácie mohli obhajovať svoje záujmy.

5.2.3 V súlade s prezidentským dekrétom (3) o rozvoji sociálneho dialógu na Ukrajine bola v roku 2006 založená Národná tripartitná sociálna a hospodárska rada (NTSHR) ako poradný orgán prezidenta Ukrajiny. Tripartitné sociálne a hospodárske rady boli založené aj na regionálnej úrovni.

5.2.4 Zámerom týchto inštitúcií je rozvíjať sociálny dialóg a zapojiť zástupcov zamestnancov a zamestnávateľov do vytvárania a uskutočňovania štátnej hospodárskej a sociálnej politiky.

5.3 Úloha ukrajinskej občianskej spoločnosti v procese európskej integrácie

5.3.1 Napriek tomu, že, ako už bolo spomenuté, je postavenie občianskej spoločnosti na Ukrajine pomerne slabé, viaceré aktívne organizácie občianskej spoločnosti prispeli výrazným dielom k šíreniu európskych hodnôt a monitorovaniu orgánov verejnej správy. Rovnako sa zasadzujú za určité opatrenia, poskytujú svoje poznatky orgánom verejnej správy, monitorujú verejnú mienku a usilujú sa o zvýšenie povedomia verejnosti o EÚ. Uvedené činnosti sú zvyčajne podporované finančnými darmi zo strany medzinárodného spoločenstva, a to i napriek tomu, že sú zväčša v súlade so zámermi príslušných vládnych programov a že existujú právne prostriedky na podporu činnosti organizácií občianskej spoločnosti z verejných zdrojov.

5.3.2 Vplyv ich činnosti na skutočný pokrok integrácie Ukrajiny do Európy, či jej „poeurópštenie“, je skôr obmedzený. Je to spôsobené slabým postavením a obmedzenými možnosťami občianskej spoločnosti, ktorá nie je dostatočne zjednotená resp. organizovaná na to, aby ovplyvnila zákonodarcov. Spojenie medzi organizáciami občianskej spoločnosti a priemerným občanom je navyše dosť chabé. Organizácie občianskej spoločnosti a ich aktivisti majú preto len obmedzenú schopnosť zmobilizovať občanov a formovať verejnú mienku. Nestabilná politická situácia je navyše ďalšou veľkou prekážku uplatnenia vplyvu občianskej spoločnosti.

5.3.3 Ak sa organizáciám občianskej spoločnosti podarí podieľať sa na určitých politických rozhodnutiach, je to zásluhou jednotlivých politikov alebo verejných činiteľov, ktorí sú otvorení a pripravení spolupracovať. Vymenovanie podpredsedu vlády pre európsku integráciu v decembri 2007 bolo podnetom na zapojenie občianskej spoločnosti. Odborníci v oblasti občianskej spoločnosti sa v súčasnosti zapájajú do vytvárania vládnych programov týkajúcich sa európskej integrácie a sú často prizývaní na konzultácie o rôznych otázkach v rámci právomoci podpredsedu vlády.

5.3.4 Okrem obmedzeného počtu mimovládnych organizácií, ktoré, ako sa zdá, zohrávajú aktívnu úlohu, vníma väčšina občianskej spoločnosti európsku integráciu ako niečo veľmi vzdialené. Pokiaľ rôzne organizácie občianskej spoločnosti (odborové zväzy, profesijné združenia, spotrebiteľské organizácie, atď.) nepochopia, že európska integrácia má vplyv na každodenný život a že reformy budú mať dosah na všetkých, ich úloha ostane naďalej pasívnou.

6. Závery a odporúčania pre novú dynamickú úlohu občianskej spoločnosti vo vzťahoch medzi EÚ a Ukrajinou

6.1 Podmienkou silného postavenia občianskej spoločnosti je priaznivá politická atmosféra a osobitné opatrenia zamerané na posilnenie jej úlohy.

6.2 Z hľadiska priaznivej politickej atmosféry a dynamiky vzťahov medzi EÚ a Ukrajinou je potrebné zohľadniť tieto faktory:

6.2.1 Dohoda o pridružení by mala Ukrajine ponúknuť prísľub členstva v EÚ, ktorý by bol silným stimulom pre proreformné sily, vrátane reformne orientovanej občianskej spoločnosti. Prísľub členstva v EÚ je podnetom, ktorý pomôže uskutočniť reformy v spoločnosti a presvedčiť odporcov. Podľa slov ukrajinských i zahraničných odborníkov by už odkaz na článok 49 Zmluvy o ES, ktorý stanovuje, že o členstvo môže požiadať ktorákoľvek európska krajina, ktorá splní požiadavky, vyslal Ukrajine silný signál.

6.2.2 Je potrebné reálne diskutovať o možnosti odstránenia vízovej povinnosti a poskytnúť Ukrajine plán na jeho dosiahnutie. Súčasné prekážky voľnému pohybu obmedzujú možnosti aktérov občianskej spoločnosti na vytváranie účinných partnerstiev s ich protistranami v krajinách EÚ. Bezvízový styk zlepší priame kontakty medzi občanmi a pomôže zoznámiť Ukrajinu s európskymi normami, hodnotami a zvyklosťami.

6.2.3 EÚ aj Ukrajina sa musia vynasnažiť, aby krajina mohla v plnej miere využívať všetky možnosti, ktoré jej ponúkajú programy a agentúry Spoločenstva (4). Zároveň je však potrebné hľadať nové možnosti na posilnenie a rozšírenie priamych kontaktov medzi občanmi.

6.3 Osobitné opatrenia zamerané na posilnenie úlohy občianskej spoločnosti by mali byť založené na týchto troch pilieroch:

6.3.1 Aktéri občianskej spoločnosti by v prvom rade mali získať dôležitú úlohu v politických procesoch (pri vytváraní politiky, jej uplatňovaní a monitorovaní), predovšetkým ak ide o politiku v oblasti EÚ.

6.3.2 Takisto je potrebné ich konzultovať pri rokovaniach o dohode o pridružení medzi EÚ a Ukrajinou a zapojiť do každoročného stanovovania prioritných oblastí spolupráce (v súčasnosti prostredníctvom činnosti spoločných inštitúcií, ktoré boli zriadené na základe dohody o partnerstve a spolupráci, a po nadobudnutí účinnosti dohody o pridružení na základe jej ustanovení). Ďalej je účasť aktérov občianskej spoločnosti žiaduca pri strednodobom preskúmaní súčasného finančného výhľadu [strategický dokument vypracovaný pre Ukrajinu na obdobie rokov 2007 – 2013 v rámci nástroja európskeho susedstva a partnerstva (ENPI)] a pri vytváraní každoročných programov v rámci ENPI (predovšetkým pri stanovovaní priorít v oblasti finančnej podpory Ukrajine ako rozpočtovej pomoci v rámci ENPI).

6.3.3 EÚ a rovnako aj Ukrajina by mali podporiť a zohľadniť nezávislé monitorovanie občianskej spoločnosti.

6.3.4 EÚ a ukrajinská vláda by sa okrem toho mali zamerať na vytváranie priaznivého regulačného rámca pre občiansku spoločnosť v krajine. Vznikli by tak okrem iného príležitosti na financovanie organizácií občianskej spoločnosti na Ukrajine z domácich zdrojov (vrátane finančnej podpory zo strany štátu napríklad prostredníctvom subdodávateľských služieb), čím by sa znížila závislosť ukrajinských organizácií občianskej spoločnosti od zahraničných darcov.

6.3.5 V neposlednom rade by EÚ mala prispieť k vytváraniu stratégie budovania kapacít ukrajinskej občianskej spoločnosti. Momentálne je ukrajinská občianska spoločnosť pomerne rozdrobená a má iba malý, alebo vôbec žiadny vplyv na proces vytvárania politiky. Politika EÚ a ukrajinskej vlády by sa mala zamerať na transformáciu občianskej spoločnosti na silného partnera, čo nie je možné bez vytvárania kapacít. To by zhŕňalo tieto prvky: — lepšie a prístupnejšie zdroje financovania zo strany EÚ, predovšetkým pre organizácie občianskej spoločnosti na miestnej úrovni, so zameraním nielen na projekty, ale aj na inštitucionálny rozvoj a celkovú dlhodobú udržateľnosť, — vzdelávacie programy vytvárajúce kapacity, ktoré by boli určené pre ukrajinské organizácie občianskej spoločnosti a zameriavali by sa na riadenie projektov, vytváranie sietí, zručnosti v presadzovaní záujmov, atď. Vďaka týmto programom by občianska spoločnosť na Ukrajine získala viac informácií o možnostiach, ktoré jej EÚ ponúka (vrátane možností finančnej podpory), — podporu zameranú na posilnenie jednotlivých iniciatív občianskej spoločnosti, vrátane vytvárania koalícií a platforiem medzi ukrajinskými organizáciami občianskej spoločnosti.

6.3.6 Dohoda o pridružení medzi EÚ a Ukrajinou musí navyše slúžiť ako nástroj reformného procesu a posilniť úlohu občianskej spoločnosti. Okrem už spomenutého prísľubu členstva v EÚ by malo rozhodnutie Rady o dohode o pridružení obsahovať odkaz na článok 310 Zmluvy o ES (5). Tento článok dáva EÚ poverenie uzatvárať asociačné dohody s tretími krajinami.

6.3.7 V dohode by mal byť jednoznačne uvedený záväzok oboch strán (EÚ a Ukrajiny) ďalej upevňovať postavenie občianskej spoločnosti na Ukrajine a umožniť jej účasť na občianskom dialógu a procese vytvárania politiky.

6.4 Dohoda by mala zahŕňať zriadenie spoločného orgánu občianskej spoločnosti, ktorý by bol súčasťou inštitucionálneho rámca EÚ a Ukrajiny. V tejto súvislosti EHSV odporúča, aby sa s ukrajinskou občianskou spoločnosťou budovali dlhodobé vzťahy zamerané na pokrok, počnúc vytváraním štruktúry vzťahov, napríklad zorganizovaním pracovného stretnutia v októbri 2008 na ďalšie prediskutovanie zriadenia tohto spoločného orgánu s ukrajinskou občianskou spoločnosťou.

6.4.1 Spoločný orgán by mal rovnaký počet členov z EHSV a z orgánu zastupujúceho organizovanú občiansku spoločnosť na Ukrajine. Ukrajinská delegácia by mohla byť zložená z členov NTSHR (zástupcovia zamestnávateľov, odborových zväzov a vlády) ako aj z predstaviteľov občianskej spoločnosti, ktorá nie je zastúpená v NTSHR. Spoločne by mu predsedali dvaja rovnocenní predsedovia vymenovávaní každou stranou. Členovia spoločného orgánu by sa schádzali dva razy do roka (raz v Bruseli a raz na Ukrajine) a tento orgán by mohol konzultovať spoločný výbor, alebo by sa mohol z vlastnej iniciatívy zaoberať odlišnými témami spoločného záujmu a významu pre občiansku spoločnosť. Hlavným účelom spoločného orgánu občianskej spoločnosti EÚ a Ukrajiny by mohlo byť: — zabezpečovať zapojenie organizovanej občianskej spoločnosti do vzťahov medzi EÚ a Ukrajinou, — podporovať verejnú diskusiu a rozširovať povedomie verejnosti na Ukrajine o vzťahoch v rámci EÚ a o integrácii Ukrajiny do EÚ, — presadzovať zapojenie ukrajinskej občianskej spoločnosti pri realizácii národného akčného plánu a dohody o pridružení po nadobudnutí účinnosti a zároveň podporiť jej účasť na rozhodovacom procese na národnej úrovni, — zjednodušovať proces budovania inštitúcií a rôznymi spôsobmi upevňovať postavenie organizácií občianskej spoločnosti na Ukrajine, vrátane vytvárania a využívania neformálnych sietí, návštev, seminárov a ďalších činností, — umožniť ukrajinským predstaviteľom, aby sa zoznámili s konzultačným procesom, ktorý prebieha v EÚ a vo všeobecnosti aj s dialógom medzi sociálnymi a občianskymi partnermi v EÚ.

V Bruseli 18. septembra 2008 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Dimitris DIMITRIADIS

(1) Občiansku spoločnosť, ako ju vnímame v tomto stanovisku, tvoria tri skupiny organizácií, ktoré rozlišujeme podľa ich aktivít: 1. záujmové organizácie, ktoré zastupujú a podporujú záujmy a hodnoty určitých skupín v spoločnosti ako celku; 2. organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby, ktoré poskytujú služby svojím členom alebo širšiemu spektru klientov; 3. podporné organizácie, ktoré poskytujú zdroje na pomoc tým, ktorí ju potrebujú, alebo na podporu určitej činnosti. Medzi organizácie občianskej spoločnosti patria odborové zväzy, zamestnávateľské organizácie, podnikateľské združenia, organizácie obhajujúce určité požiadavky, ako aj organizácie poskytujúce sociálne služby alebo zastupujúce zraniteľné skupiny v spoločnosti a iné záujmy, ako napr. mládežnícke organizácie alebo spotrebiteľské združenia. Pozri Zimmer, A., Priller, E. (eds.): Future of Civil Society. Making Central European Nonprofit-Organizations Work, VS Verlag für Sozialwissenschaften, Wiesbaden 2004, s. 16 a nasl.

(2) Predtým sa táto dohoda označovala ako „nová rozšírená dohoda“. Spoločné vyhlásenie zo stretnutia EÚ a Ukrajiny (9. septembra 2008) vyzýva k uzavretiu dohody o pridružení medzi EÚ a Ukrajinou.

(3) Dekrét prezidenta Ukrajiny č. 1871 z 29. decembra 2005.

(4) Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu o všeobecnom prístupe, ktorý umožní partnerským krajinám Európskej susedskej politiky (ESP) účasť v agentúrach Spoločenstva a programoch Spoločenstva, KOM(2006) 0724 v konečnom znení.

(5) Podrobnosti viď Sushko, O., Khorolsky, R., Shumylo, O., Shevliakov, I.: The New Enhanced Agreement between Ukraine and the EU: Proposals of Ukrainian Experts. KAS Policy Paper 8/2007. Pozri tiež Hillion, C.: Mapping-Out the New Contractual Relations between the European Union and Its Neighbours: Learning from the EU-Ukraine „Enhanced Agreement“, in European Foreign Affairs Review 12/2007, s. 169-182.