Úvod

Vďaka Iračanom, ich vláde a ozbrojeným silám s medzinárodnou podporou globálnej koalície na boj proti organizácii Dá’iš už táto organizácia nemá účinnú kontrolu nad územiami Iraku. Krajina sa roky zmieta v konflikte, už od roku 2003, ba aj dlhšie, no teroristické činy organizácie Dá’iš od roku 2014 predstavovali doposiaľ najohavnejšie vnútroštátne násilie. Irak sa teraz potrebuje chopiť novej príležitosti na vybudovanie politického systému, ktorý bude charakterizovať zodpovednosť a inkluzívnosť, bude slúžiť všetkých komunitám, regiónom, vieram, chrániť rôznorodosť krajiny a zlepšovať v nej demokratický poriadok. Je to nevyhnutné, ak sa má obnoviť dôvera medzi ľuďmi a vládou a zabrániť návratu k rozdeľujúcemu sektárstvu a separatizmu.

Trojročný boj proti organizácii Dá’iš si v krajine vyžiadal obrovskú daň – mnoho stratených životov civilistov a vojakov, nesmierne ľudské utrpenie a trauma, milióny ešte stále vysídlených ľudí, zničený sociálny systém najmä v komunitách zasiahnutých konfliktom, rozsiahle škody na verejnej a súkromnej infraštruktúre a neistá finančná a hospodárska situácia. Iracká vláda a iracký ľud teraz čelia mnohým výzvam. Irak, Blízky východ aj medzinárodné spoločenstvo ako celok pocítili dôsledky krízy a pretrvávajúca nestabilita v Iraku by mala na nich negatívny vplyv, preto je teraz nevyhnutné, aby Irak súčasné výzvy prekonal.

Životne dôležitý záujem na tom, aby sa Irak po tejto kríze posilnil, má predovšetkým EÚ. Neriešenie hlavných príčin krízy by poškodilo jednotu, bezpečnosť, demokratický poriadok, ako aj hospodársky vývoj krajiny a podlomilo by reformu irackej vlády aj snahu o zmierenie. Tým by sa pravdepodobne prehĺbilo sektárske rozdelenie a etnické napätie. Irak by nielen ostal rajom terorizmu, ktorý priamo a neprestajne ohrozuje bezpečnosť EÚ, ale krajinu by to uvrhlo do novej krízy, ktorej humanitárne následky by mali vplyv na susedné krajiny a EÚ, hlavne v podobe nelegálnej migrácie. Je preto nevyhnutné, aby EÚ a medzinárodné spoločenstvo v tomto kritickom čase Irak podporovali aj naďalej.

Vzhľadom na širšie ciele Globálnej stratégie pre zahraničnú a bezpečnostnú politiku EÚ a skúseností z vykonávania regionálnej stratégie EÚ pre Sýriu a Irak z roku 2015, ale aj vzhľadom na hrozby, ktoré predstavuje Dá’iš, je toto oznámenie ďalším prirodzeným krokom EÚ, ktorý ide za hranice teritoriálneho boja proti organizácii Dá’iš a zameriava sa na spôsoby, akými môže prispieť k riešeniu konkrétnych výziev, ktorým Irak momentálne čelí. Oznámením Komisia reaguje na žiadosť Rady EÚ pre zahraničné veci z 19. júna 2017 určenú vysokej predstaviteľke pre zahraničnú a bezpečnostnú politiku a Európskej komisii, aby predložila stratégiu s usmerneniami, ako sa bude EÚ ďalej zapájať v Iraku. Táto stratégia pre Irak má tri hlavné ciele:

1. definovať veľké výzvy, ktorým Irak čelí;

2. určiť záujmy a strategické ciele EÚ vo vzťahu k Iraku;

3. určiť priority opatrení EÚ, ktoré budú vychádzať zo súčasnej podpory EÚ a zamerajú sa v prvom rade na riešenie najbezprostrednejších výziev pretrvávajúceho vysídlenia, na stabilizáciu a zmierenie v súlade s prioritami irackej vlády. Úspech vykonávania stratégie bude v konečnom dôsledku závisieť od politickej vôle zákonodarcov krajiny.

1. Výzvy, ktorým Irak čelí, a regionálny kontext

1.1 Výzvy v humanitárnej oblasti, v oblasti miestnej správy a stabilizácie: Irak čelí obrovským bezprostredným humanitárnym problémom. Tri roky trvajúci konflikt viedol v celej krajine k desivému porušovaniu základných ľudských práv miestneho obyvateľstva vrátane menšín, ktoré pravdepodobne zahŕňajú zločiny proti ľudskosti, a vážne ovplyvnil sociálny systém krajiny. Viac než tri milióny Iračanov ostávajú vnútorne vysídlené, a milióny ďalších zúfalo potrebujú humanitárnu pomoc. Ide aj o zraniteľné skupiny, ako sú deti, ktorým sa niekoľko rokov nedostáva riadne vzdelávanie, a ženy, ktoré sú vystavené sexuálnemu násiliu. Dôsledkom konfliktu je rozsiahly kolaps civilnej infraštruktúry vrátane vodovodných systémov, zdravotníckych zariadení a škôl, ako aj akútny nedostatok základných služieb. Konflikt mal veľký vplyv aj na životné prostredie - došlo k znečisteniu pôdy a podzemnej vody, čo sa odrazilo na ľudskom zdraví a živobytí.

Počiatočné iracké a medzinárodné úsilie o stabilizáciu oslobodených území už prinieslo značný pokrok, keďže dva milióny vysídlených ľudí sa vrátili tam, odkiaľ pochádzajú, a to zväčša pokojným a organizovaným spôsobom. Napriek tomu treba ešte veľa urobiť, aby sa domov vrátili aj zvyšné tri milióny vysídlených občanov. Podmienkou bezpečného, dobrovoľného, dôstojného a nediskriminačného návratu vysídlených občanov domov je úspech irackej vlády pri zaisťovaní bezpečnosti, odmínovania, obnovy základných služieb a infraštruktúry, nové príležitosti na živobytie a neodkladná záruka zodpovednej a reprezentatívnej civilnej správy v oslobodených oblastiach, aby si vybudovala dôveru. Dlhodobá stabilizácia si vyžaduje riešenie problémov súvisiacich s dokladmi totožnosti, bývaním, pozemkovými a majetkovými právami. Súčasťou tejto úlohy budú politické, bezpečnostné, finančné a logistické výzvy. V niektorých nedávno oslobodených oblastiach sa už objavili ťažkosti s obnovením právneho štátu v plnom súlade s ľudskými právami. Ak majú byť procesy stabilizácie a rekonštrukcie účinné, musí ich dopĺňať úsilie o politické zmierenie a riešenie pocitu nespravodlivosti a slabých miest, ktoré uľahčili vznik skupiny Dá’iš. Cieľom je aj odstrániť akékoľvek riziko, aby sa postupy ako také stali spúšťačom ďalšieho napätia medzi komunitami.

1.2 Bezpečnostná výzva má dva rozmery: ochrániť irackú spoločnosť pred pokračovaním teroristických útokov a prekonať faktickú fragmentáciu bezpečnostných štruktúr. Keď sa v roku 2014 pod vplyvom rýchlemu postupu organizácie Dá’iš rozpadla veľká časť irackej armády, donútilo to irackých politických a náboženských predstaviteľov vyzvať občanov k nástupu do nových alebo už existujúcich ozbrojených skupín pod vlajkou „Ľudových mobilizačných síl“. Išlo o naliehavý mimoriadny spôsob podpory irackých bezpečnostných síl s cieľom zastaviť postup organizácie Dá’iš a znovu získať stratené územie. Irak si udržal veľmi kvalifikovanú, aj keď malú štátnu armádu, ktorá bude potrebovať ďalšiu štrukturálnu pomoc. Iracké vládne sily vrátane pešmergov z oblasti irackého Kurdistanu dostali veľkú medzinárodnú podporu, ktorej súčasťou bol materiál a výcvik na okamžitý boj proti organizácii Dá’iš. Po rokoch konfliktu, ktorý vyvolal militarizovanú policajnú reakciu, je potrebné zreformovať irackú políciu ako civilný orgán orientovaný na právny štát, ktorý sa bude za svoju činnosť zodpovedať, bude dodržiavať ľudské práva a získa si dôveru vo všetkých komunitách. Účinná a hlboká reforma bezpečnostného sektora vo vojenskej aj civilnej oblasti sa stala naliehavou prioritou konsolidácie štátnych výsad a legitimity, účinnej kontroly územia a obmedzenia teroristických a zločineckých hrozieb. Bude musieť zahŕňať riadne postupy opätovného začleňovania veľkej časti mobilizovaných vojakov do spoločnosti. Na obmedzenie rizika budúcich vĺn násilia je potrebná aj konsolidácia právneho štátu a zlepšenie štandardov ľudských práv.

1.3 Politická výzva: Na počiatočnom úspechu organizácie Dá’iš sa do istej miery podpísala politická fragmentáciu Iraku po predchádzajúcich krízových situáciách, ktorá sa v skutočnosti ďalej prehĺbila. Ochrana a posilnenie jednoty, bezpečnosti a rozvoja krajiny sú preto dôležitejšie než kedykoľvek predtým: politická reforma a národné zmierenie by mali ostať v stredobode úsilia irackých politických predstaviteľov. Vláda už v septembri 2014 stanovila ambiciózny program reforiem na riešenie najpálčivejších potrieb, ktorý treba rozbehnúť na každej úrovni krajiny. Piliermi programu sú boj proti korupcii a spravodlivé rozdelenie národného bohatstva, konsolidácia právneho štátu, úplné dodržiavanie ľudských práv, národné zmierenie a politické začlenenie. Plnenie programu však nezastavila len potreba zamerať sa na boj proti organizácii Dá’iš, ale aj politické rozdelenie krajiny a všadeprítomný dlhodobý problém s korupciou a rodinkárstvom. Program bude vychádzať z doterajších iniciatív a pre irackú vládu bude nevyhnutný, ak sa má obnoviť dôvera v politický systém, potlačiť fragmentácia a napomôcť zjednotenie krajiny. Podmienkou zabránenia opätovnému vzniku podmienok, ktoré viedli k vzostupu organizácie Dá’iš, je komplexná vnútroštátna politika zameraná na opätovné sociálne, politické a hospodárske začlenenie obyvateľstva, a to najmä v oblastiach zasiahnutých konfliktom. Politika zameraná len na návraty nestačí. Bezodkladne treba riešiť aj situáciu množstva irackých menšín, aby sa zachovala rôznorodosť irackej spoločnosti, jej jednota a stabilita. Takisto bude nevyhnutné vyriešiť problémy s chudobou a sociálnym vylúčením v oblastiach, ktoré neboli priamo ovplyvnené konfliktom, a to aj na juhu krajiny, keďže vyrovnaný pokrok a rozvoj celej krajiny budú rozhodujúce pre jej stabilitu. Pre dlhodobú stabilitu krajiny je nevyhnutné znova sa zaviazať k rokovaniami a hľadaniu politických riešení dlhotrvajúcich aj novších sporov. Jednou z bezprostredných priorít je vytvoriť funkčný a stabilný základ vzťahov medzi federálnou vládou a vládou územia Kurdistanu cestou konštruktívneho dialógu o všetkých dôležitých problémoch v celom politickom, bezpečnostnom a hospodárskom spektre. Hlavnou zásadou tohto dialógu musí byť, aby sa strany vyhýbali jednostranným opatreniam a usilovali sa o plnohodnotné uplatňovanie irackej ústavy.

1.4. Hospodárske a finančné výzvy: Politické reformy a zmierenie musia byť založené na ucelených politikách hospodárskeho a sociálneho rozvoja vychádzajúce zo spravodlivého modelu rozdelenia bohatstva a medzigeneračnej rovnosti, z ktorých budú mať úžitok všetci Iračania. Iracké príjmy z ropy doteraz nevplývali na krajinu ako celok pozitívne z dôvodu dobývania renty, neefektívnosti štátnych podnikov, zamerania na krátkodobú spotrebu prostredníctvom nafúknutého verejného sektora a bezuzdnej korupcie. V dôsledku toho má Irak dlhodobo slabé miesta v oblasti makroekonomiky, ktoré treba bezodkladne odstrániť, keďže zdravý fiškálny a menový rámec je rozhodujúcim faktorom stability krajiny. Irak sa zaraďuje medzi krajiny s vyššími strednými príjmami, táto klasifikácia však vychádza z hrubého domáceho produktu (HDP) na obyvateľa, čo je hodnota, ktorá klesla zo 7 021 USD v roku 2013 na 4 533 USD v roku 2016, a neodzrkadľuje krutú realitu, že štvrtina obyvateľstva dnes žije pod hranicou chudoby. Za posledné tri roky sa hospodárstvo a štátny príjem podporovali z rastúcej ropnej produkcie, ktorá v roku 2017 dosiahla priemernú úroveň 4,5 milióna barelov za deň. Kombinácia náhleho poklesu cien ropy a ozbrojeného konfliktu však v roku 2016 uvrhla neropnú časť hospodárstva do recesie a verejné financie do obrovského deficitu na úrovni 14 % HDP. Vláda medzitým v júli 2016 uzavrela dohodu o pohotovostnom úvere (SBA) s Medzinárodným menovým fondom (MMF), ktorý jej poskytne podporu vo výške 5,3 miliardy USD. Z nich sa zatiaľ vyplatilo 2,1 miliardy USD. Krajiny G7 vrátane EÚ toto opatrenie podmienené programom fiškálnych a hospodárskych reforiem podporujú. Na konci roku 2017 bolo pokračovanie úveru od MMF ohrozené, lebo fiškálna politika irackej vlády dostatočne neodzrkadľuje dohodnutý program reforiem. Zlyhanie programu by ohrozilo schopnosť Iraku plniť si finančné záväzky a viedlo by k neefektívnosti významnej podpory krajín G7.

Iracké hospodárstvo bolo v roku 2017 celkovo v recesii, pričom na rok 2018 má mierne pozitívny výhľad, ktorý závisí od bezpečnostnej situácie a ropného trhu. V roku 2017 sa Irak dohodol s Organizáciou krajín vyvážajúcich ropu (OPEC) na znížení ropnej produkcie o 6 %, čo obmedzilo rast HDP a znížilo verejné príjmy. Keďže dohoda s organizáciou OPEC bola predĺžená, očakáva sa, že verejné príjmy z ropy sa v roku 2018 neobnovia a na splnenie podmienok SBA a udržanie vládnych financií nad vodou budú potrebné prísnejšie úsporné opatrenia. Irak môže teda prepotrebnú makroekonomickú stabilitu dosiahnuť, len ak si splní finančné záväzky, urýchli vládne a fiškálne reformy, s ktorými meškal ešte pred bezpečnostnou krízou. Výzvy v humanitárnej oblasti, v oblasti stabilizácie a rekonštrukcie so sebou nesú veľké hospodárske a finančné bremeno – aktuálne sa odhaduje, že rekonštrukcia po porážke organizácie Dá’iš bude stáť irackú vládu 150 miliárd USD. Rekonštrukcia si vyžiada enormné spoločenské náklady, napríklad na opätovné začlenenie miliónov vnútorne vysídlených osôb, osôb so zdravotným postihnutím a traumatizovaných osôb, veteránov a mladých ľudí s prerušenou školskou dochádzkou. Krajina okrem toho zvádza ťažký boj v oblasti tvorby pracovných miest pre rýchlo rastúce mladé obyvateľstvo. Nízke ceny ropy sú príležitosťou na pretlačenie hospodárskej diverzifikácie, no keďže táto štrukturálna transformácia zvyčajne trvá veľa rokov, na začlenenie rastúceho mladého obyvateľstva na trh práce sú potrebné okamžité opatrenia. Verejný sektor im už nemôže poskytnúť zamestnanie, ako to robil v čase vysokých cien ropy, preto je dôležitý rozvoj silného súkromného sektora a priame zahraničné investície, z ktorých sa môže stať výkonný motor rastu a tvorby pracovných miest.

1.5 Migračná výzva: Irak je pre utečencov hostiteľskou krajinou a súčasne krajinou, z ktorej prúdia veľké toky migrantov. V krajine sa okrem 3 miliónov vnútorne vysídlených ľudí nachádza 250 000 sýrskych utečencov. Veľký počet vnútorne vysídlených osôb v kombinácii s náročnými podmienkami návratu do oslobodených oblastí a nestálou politickou a hospodárskou situáciou ešte zvyšujú riziko migračných tokov v rámci Iraku a do Európy. V rokoch 2014 až 2016 do EÚ nelegálne prišlo 135 000 Iračanov. Irackí občania podali v roku 2016 v EÚ 125 286 žiadostí o azyl. Keď sa začalo uplatňovať vyhlásenie EÚ a Turecka, počet nelegálnych migrantov prichádzajúcich do EÚ značne klesol, riziko nelegálnej migrácie do EÚ však naďalej ostáva vysoké. V roku 2017 (január – september) prišlo do EÚ nelegálne takmer 7 500 Iračanov. Doteraz sa do Iraku vrátil len zlomok Iračanov, ktorí sa v EÚ zdržujú nelegálne. Zároveň sa však rovnomerne rozširuje trend dobrovoľných návratov z EÚ do Iraku. Súčasne zaznamenávame klesajúci trend uznaných žiadosti o azyl, čo vďaka zlepšujúcej sa situácii v Iraku a porážky organizácie Dá’iš vedie k zvyšovaniu počtu Iračanov podliehajúcich rozhodnutiu o návrate z EÚ.

1.6 Regionálna výzva: Vzťahy Iraku so susednými krajinami hrajú dôležitú úlohu v súvislosti so stabilitou krajiny a jej programom politických a hospodárskych reforiem. Irak bol vždy zlomovou líniou sektárskych rozdielov v regióne a je v jeho životnom záujme, aby sa ešte nezväčšovali. Usporiadanie po porážke organizácie Dá’iš Iraku prináša nové príležitosti nanovo usporiadať vzťahy so všetkými susedmi a opätovne sa začleniť do regionálneho hospodárstva, na základe pozitívnych krokov, ktoré iracká vláda doteraz uskutočnila, aby nadviazala vzťahy so všetkými susedmi. Môže to zohrať zásadnú úlohu pri odstraňovaní a zmierňovaní regionálneho napätia, čo je vo všeobecnom záujme Iraku a celého regiónu, a to aj v kontexte sýrskej krízy.