SK Úradný vestník Európskej únie C 164/4

Stanovisko Výboru regiónov na Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu: „Budovanie našej spoločnej budúcnosti: Politické výzvy a rozpočtové prostriedky rozšírenej Únie v rokoch 2007-2013“

(2005/C 164/02)

VÝBOR REGIÓNOV,

SO ZRETEĽOM NA oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu pod názvom „Budovanie našej spoločnej budúcnosti: Politické výzvy a rozpočtové prostriedky rozšírenej Únie 2007-2013“, KOM (2004) 101 v konečnom znení,

SO ZRETEĽOM NA žiadosť Európskej komisie zo dňa 18. marca 2004 o jeho stanovisko v danej veci podľa článku 265 odsek 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva a v súlade s protokolom o spolupráci zo septembra 2001 medzi Európskou komisiou a Výborom regiónov, ktorý navrhuje Výboru regiónov, „aby vypracoval strategické dokumenty s cieľom preskúmať záležitosti, ktoré Komisia považuje za dôležité“,

SO ZRETEĽOM NA rozhodnutie svojho predsedu zo dňa 26. mája 2004 poveriť komisiu pre politiku územnej súdržnosti úlohou vypracovať stanovisko a rozhodnutie jej grémia zo dňa 15. júna 2004 vytvoriť pracovnú skupinu s úlohou asistovať spravodajcovi pri plnení jeho úlohy,

SO ZRETEĽOM NA závery prvého (7. júla 2004) a druhého (16. novembra 2004) zasadnutia pracovnej skupiny, ktoré sa konalo v Bruseli, a príspevky zástupcov jej interných komisií,

SO ZRETEĽOM NA doplňujúce oznámenie komisie Rade a Európskemu parlamentu „Finančná perspektíva 2007 – 2013“, KOM(2004) 487 v konečnom znení, ktoré mali za cieľ vytvoriť prvú sadu podrobných návrhov politiky,

SO ZRETEĽOM NA správu výboru o rozpočtoch Európskeho parlamentu k oznámeniu Európskej komisie KOM(2004) 101, A5-0268/2004, spravodajca: pán Terence Wynn, a doplňujúce stanovisko výboru pre regionálnu politiku prijaté dňa 18. marca 2004, spravodajca: Samuli Pohjamo,

SO ZRETEĽOM NA svoju výhľadovú správu „Riadenie a zjednodušenie štrukturálnych fondov po roku 2006“ (CdR 389/2002 v konečnom znení) (1),

SO ZRETEĽOM NA svoje stanovisko (CdR 120/2004) zo dňa 12. júna 2004 k Tretej správe o súdržnosti (2),

SO ZRETEĽOM NA návrh stanoviska (CdR 162/2004 rev. 3) schváleného dňa 26. novembra 2004 komisiou pre politiku územnej súdržnosti (spravodajca: Sir Albert Bore, člen mestskej rady v Birminghame (UK/SES),

SO ZRETEĽOM NA uznesenie Európskeho parlamentu k finančnej perspektíve, prijaté 2. decembra 2004,

SO ZRETEĽOM NA oznámenie Európskej komisie jarnému zasadaniu Európskej rady z 2. februára 2005: „Spolupráca pre rast a pracovné miesta: Nový začiatok pre Lisabonskú stratégiu“, KOM (2005) 24,

KEĎŽE kľúčovým štandardom pre hodnotenie výboru budú naďalej ciele stanovené v článkoch 2 a 158 Zmluvy o ES (3). Posilnenie hospodárskej a sociálnej súdržnosti a solidarity, aby sa podporil celkový harmonický rozvoj Spoločenstva a zredukovali rozdiely medzi regiónmi, hlavne s ohľadom na zredukovanie rozvojových deficitov najviac znevýhodnených oblastí, výrazne prispeje k posilneniu úlohy regionálnych a miestnych orgánov v Európe a prispeje k dosiahnutiu Lisabonských a Göteborských programov;

KEĎŽE článok III-116 návrhu Zmluvy o Ústave pre Európu posilňuje cieľ súdržnosti zavedením územnej dimenzie, „aby sa podporil jej celkový harmonický rozvoj, Únia vytvorí a bude sledovať svoje opatrenia vedúce k posiľňovaniu svojej hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti“,

prijal na svojom 58. plenárnom zasadnutí 23. a 24. februára 2005 (schôdza z 23. februára) nasledovné stanovisko:

1. Otázky budovania našej spoločnej budúcnosti relevantné pre miestne a regionálne orgány

VÝBOR REGIÓNOV,

víta schválenie oznámenia o finančnej perspektíve na obdobie rokov 2007-2013 „Budovanie našej spoločnej budúcnosti: politické výzvy a rozpočtové prostriedky Európskej únie“ (4) Európskou komisiou.

1.1 Priority a výzvy rozšírenej Únie

1.1.1 podporuje návrhy Komisie, reagujúce na potreby a výzvy, ktorým čelí rozšírená Európska únia s 27 členskými štátmi vrátane Bulharska a Rumunska v súlade s doplňujúcimi cieľmi stratégie z Lisabonu a Göteborgu pre trvalo udržateľný rast a trvalo udržateľný rozvoj životného prostredia, ktoré odsúhlasili vlády členských štátov, aby zodpovedali súčasným a budúcim požiadavkám jednotného trhu,

1.1.2 zdôrazňuje, že Európska únia zaostáva za svojimi hlavnými hospodárskymi konkurentmi od roku 1995 (5),

1.1.3 poznamenáva, že od rozšírenia dňa 1. mája 2004 je EÚ najväčšou svetovou ekonomikou a obchodným blokom, v ktorom sa nachádza mnoho svetových najproduktívnejších a bohatých miest a regiónov, ale EÚ je teraz ekonomickou oblasťou s mierou rastu výrazne pod celosvetovým priemerom,

1.1.4 zdôrazňuje, že pokiaľ sa všetky komponenty európskej ekonomiky neprispôsobia štrukturálnym zmenám vyvolaným globalizáciou, európska ekonomika bude v období rokov 2007-2013 ďalej slabnúť, ohrozujúc prosperitu, stabilitu a bezpečnosť našich miest a regiónov,

1.1.5 uznáva, že výzve na obranu a udržanie európskeho modelu spoločnosti založeného na raste, konkurencieschopnosti a solidarite treba čeliť v kontexte narastajúcich obáv verejnosti týkajúcich sa efektívnosti ako aj situácie globálnej nestability, čo si vyžaduje prijatie koordinovaných opatrení odrážajúcich zodpovednosť a potenciál všetkých sfér riadenia,

1.1.6 tiež zdôrazňuje, že zjednotenie Európy prostredníctvom rozšírenia musí naďalej viesť k obnovenej solidarite a rôznorodosti zvyšujúcej potenciál Európskej únie. Napriek tomu toto rozšírenie zároveň prehĺbilo hospodárske a sociálne rozdiely, ktoré – ak sa neprijmú adekvátne protiopatrenia – ohrozia súdržnosť a úspech jednotného trhu a našich spoločných cieľov Zmluvy. Rozvoj a posilňovanie ducha európskej solidarity je preto nevyhnutnou podmienkou pre úspešnú politiku súdržnosti a pre ďalší rozvoj európskeho sociálneho modelu,

1.1.7 potvrdzuje názor Komisie, že je potrebné zintenzívniť finančné úsilie, aby sa odčinil asymetrický dopad rozšírenia na rozpočet Spoločenstva s cieľom preklenúť priepasť medzi politickými ambíciami a reagovať na súčasnú neschopnosť dosiahnuť stanovené ciele,

1.1.8 podporuje návrhy Komisie pre finančnú perspektívu, ktorá zodpovedá požiadavkám na moderné riadenie a primerane zohľadňuje miestne a regionálne orgány,

1.1.9 zastáva názor, že si to vyžaduje uznanie potreby viacúrovňového vlastníctva, koordinovaného spoločného konania a zodpovednosti v členských štátoch, aby sa maximalizovala efektívnosť a viditeľnosť pridanej hodnoty, resp. úžitku, ktorý prináša EÚ pre občanov, a znásobila potenciálna návratnosť každého eura vydaných verejných peňazí.

1.2 Rozpočtové prostriedky

1.2.1 víta návrh Komisie zohľadniť existujúce politické záväzky a zosúladiť obmedzené finančné zdroje s realistickým hodnotením toho, čo je potrebné, a čo prijateľné, aby sa splnili ciele EÚ,

1.2.2 vyzdvihuje, že spolu s rozšírením prišlo k nárastu HDP Spoločenstva o 5 %, pričom nárast počtu obyvateľstva predstavoval 20 %,

1.2.3 zdôrazňuje že priemerný HDP EÚ-25 na osobu poklesol o 12,5 %, čo odráža skutočnosť, že s rozšírením sa rozdiely v príjmoch zdvojnásobili a úroveň chudoby sa výrazne zhoršila,

1.2.4 konštatuje, že hoci Komisia navrhuje zvýšiť vyčlenenie platobných kreditov na priemerne 1,14 % HND, predstavovali by záväzkové kredity v tomto období priemerne 1,22 %. Pre finančnú perspektívu rokov 2007-2013 je ponechaný strop vlastných zdrojov vo výške 1,24 % HND – čo je rovnaká úroveň ako v období rokov 2000-2006 (6),

1.2.5 tiež zdôrazňuje, že to je v rozpore s nárastom stropu vlastných zdrojov EÚ počas prvých dvoch finančných perspektív, ale nie počas súčasnej: 1988-1992 1,15 % až 1,20 % HDP 1993-1999 1,24 % až 1,27 % HDP 2000-2006 1,27 % HDP (alebo) 1,24 % HND

1.2.6 vyzdvihuje, že rozšírenie nadiktovalo politickú reakciu zo strany Komisie, ktorá sa odráža (spolu s ostatnými externými vplyvmi) v záväzkových kreditoch. Ide o nárast záväzkov pre súdržnosť a konkurencieschopnosť (trvalo udržateľný rast) a o redukciu záväzkov „na farme“ (trvalo udržateľné poľnohospodárstvo) a nárast záväzkov „mimo farmu“ (rozvoj vidieka),

1.2.7 zdôrazňuje, že takto sa nevyhnutné náklady rozšírenia pokryjú zredukovaním rozpätia medzi vyčlenením platieb a stropom vlastných zdrojov, ktoré boli dostupné v predchádzajúcich finančných perspektívach na nepredvídané výdavky,

1.2.8 konštatuje, že vyčlenenie platobných kreditov vo výške 1,14 % HND na finančnú perspektívu rokov 2007-2013 zahŕňa Európsky rozvojový fond a Fond solidarity. Preto je hodnota 1,14 % HND ekvivalentom vyčlenenia platieb vo výške približne 1,10 % HND na obdobie rokov 2000-2006,

1.2.9 potvrdzuje, že návrhy Komisie nie sú predmetom žiadnej nezhody, a že celý rad štátov – čistých prispievateľov – požadoval po nekompromisnejšej úrovni výdavkov, ktorá by pri záväzkových kreditoch neprekračovala 1 % HND (vrátane predbežne vyčíslených záväzkov ako napríklad výdavky na poľnohospodárstvo) (7),

1.2.10 vyjadruje svoje obavy, že situácia bude mať za následok platby len vo výške 0,9 % HND a že priemerná ročná suma pre obdobie rokov 2007-2013 by preto bola výrazne nižšia než dohodnuté objemy platieb pre rok 2006, ktoré predstavujú 1,09 % HND,

1.2.11 zdôrazňuje, že by to mohlo predstavovať reštriktívny rozpočtový balíček, ktorý by sa dotýkal politík so špecifickým statusom Zmluvy a politík s výraznými multiplikačnými účinkami a tiež účinkami, ktoré by mali dopad na očakávania nových členských štátov,

1.2.12 zastáva názor, že návrhy Komisie sú logickou odpoveďou na rozpočtové problémy v členských štátoch, pretože situácia v oblasti ich vlastných zdrojov sa zhoršila v dôsledku nízkych mier hospodárskeho rastu v Európe. Výbor preto zastáva názor podobný názoru Európskej investičnej banky, že zdroje by mali byť presunuté na dôležité úlohy budúcnosti,

1.2.13 konštatuje, že pri 1,24 % HND predstavuje rozpočet EÚ len približne 2,5 % celkových verejných výdavkov v Únii,

1.2.14 súhlasí s Komisiou, že je nerealistické očakávať viac Európy za menej peňazí – nové politické oblasti na úrovni EÚ implikujú nové finančné požiadavky,

1.2.15 konštatuje, že – keďže nemôže existovať žiadna finančná perspektíva bez dohody medzi Európskym parlamentom a Radou, nakoľko existujúca Zmluva neuvádza žiadnu povinnosť mať finančnú perspektívu a len ustanovuje ročné rozpočty – nezhody medzi členskými štátmi vo veci finančných perspektív sa musia rýchlo vyriešiť. Bolo by nemúdre opakovať omeškania, ku ktorým došlo pri prijímaní Agendy 2000. Neúmerne predlžované rokovania by viedli k narušeniu budúcich programov štrukturálnych fondov,

1.2.16 verí, že sedemročná fáza v časovom rámci pre finančnú perspektívu v rokoch 2007-2013 je vzhľadom na príslušné hlavné štrukturálne výzvy primeraná. Okrem toho ponúka príležitosť na vytvorenie fungujúcich mechanizmov a nástrojov pre ďalšie fázy. Európske financovanie zaručené na sedem rokov ponúka mestám a regiónom – v porovnaní s krátkodobejším financovaním, ktoré sa často vyznačuje 4- až 5-ročnými národnými mandátmi – časový harmonogram potrebný na vykonanie dlhodobých strategických prístupov k trvalo udržateľnému hospodárskemu a sociálnemu rozvoju,

1.2.17 zdôrazňuje, že návrhy na budúce fázy v trvaní päť rokov by mohli byť zosúladené s funkčným obdobím Európskeho parlamentu a Komisie, čím by finančná perspektíva obdržala väčšiu mieru demokratickej legitimity.

1.3 Prístup k výdavkom

1.3.1 je toho názoru, že tri hlavné priority načrtnuté Komisiou v jej oznámení o finančnej perspektíve na roky 2007-2013 sú vhodné. Konkrétne sú to: — trvalo udržateľný rozvoj, — priradenie plného obsahu európskemu občianstvu, — EÚ ako globálny partner.

1.3.2 zastáva názor, že finančná perspektíva na roky 2007-2013 by mala uznávať potrebu rozšíriť celoeurópsku dohodu o výzvach spoločnej politiky, ktoré sú v nej uvedené, a to jasným stanovením európskej dimenzie týchto otázok a súčasným zdôraznením pridanej hodnoty opatrení EÚ, ale aj jasným príspevkom realizovaným každou sférou riadenia – miestnou, regionálnou, národnou a nadnárodnou v súlade s princípom subsidiarity,

1.3.3 víta úvahu Komisie o pridanej hodnote opatrení na úrovni EÚ a otázke lepšieho riadenia pri implementácii politiky EÚ v každej rozpočtovej kapitole finančnej perspektívy na roky 2007-2013, ako je uvedené v jej poslednom oznámení,

1.3.4 súhlasí s cieľom Komisie v tomto ohľade, že prenos finančných prostriedkov na úroveň EÚ v rámci finančnej perspektívy na roky 2007-2013 by nemal byť samoúčelný,

1.3.5 schvaľuje stanoviská Komisie, že výdavky v ďalších finančných perspektívach by mali zaistiť, že opatrenia na úrovni EÚ budú: — efektívne, keď sa dajú výsledky dosiahnuť len prostredníctvom opatrení na úrovni EÚ, — účinné, keď opatrenia EÚ ponúknu lepšiu hodnotu za rovnaký objem prostriedkov, — doplňujúce, keď budú generovať aktivity v národnej, regionálnej alebo miestnej sfére,

1.3.6 verí, že model EÚ predstavuje rovnováhu medzi jednotlivcom a spoločnosťou, štátom a decentralizovaným orgánom, trhovým ziskom, pravidlami a nariadeniami. Komisia zoraďuje jednotlivé politické kapitoly v rámci finančnej perspektívy podľa priorít a vytvára tak možnosť budúceho trvalo udržateľného rastu modelu, ktorý počas minulých 50 rokov zaviedol stabilitu a rast v Európe,

1.3.7 zastáva názor, že Komisia prijala vyrovnanú stratégiu pre politiku súdržnosti v rámci všetkých politických kapitol, pričom sa mimoriadny dôraz kladie na potreby nových členských štátov a regiónov prostredníctvom dosiahnutia dôslednej rovnováhy medzi hospodárskymi, sociálnymi a územnými rozdielmi v celej EÚ,

1.3.8 je toho názoru, že v týchto politických kapitolách existujú kľúčové príklady modelu EÚ, ktoré poskytujú pridanú hodnotu. Investície EÚ do projektov v oblasti výskumu a vývoja, cezhraničnej výmeny a infraštruktúry sa spájajú s lisabonskými a göteborskými cieľmi prostredníctvom partnerského prístupu, ktorý môže podporiť rast, konvergenciu, konkurencieschopnosť a trvalú udržateľnosť. Ďalším prvkom európskeho partnerského prístupu k výskumu a vývoju je široká vzdelávacia a výskumná infraštruktúra, ktorá umožní využiť v plnej miere vysokú vzdelanostnú úroveň európskeho obyvateľstva a rastový potenciál. Samotné riešenia založené na trhu neposkytujú trvalo udržateľnú budúcnosť, o ktorú sa Európa snaží,

1.3.9 konštatuje, že dostupnosť a rozpočtová disciplína sú motivačnými faktormi rokovacieho procesu, pričom existujú dva prístupy k metodike vytvorenia finančnej perspektívy: — identifikácia požiadaviek a vyčlenenie príslušných zdrojov, — identifikácia možnosti financovania a priradenie zodpovedajúcich priorít,

1.3.10 berie na vedomie, že Komisia obhajovala prvý prístup z perspektívy „zdola nahor“, ktorý sa vytváral z hodnotenia potrieb „zdola nahor“,

1.3.11 odmieta tézu, že druhý prístup by mohol priniesť trvalo udržateľné riešenie hospodárskych, sociálnych a demokratických problémov EÚ.

1.4 Finančný rámec

víta návrhy Komisie rekonštruovať nový finančný rámec okolo obmedzeného počtu politických cieľov:

— (1a) konkurencieschopnosť pre rast a zamestnanosť, — (1b) súdržnosť pre rast a zamestnanosť, — (2) trvalo udržateľné riadenie a ochrana prírodných zdrojov, — (3) občianstvo, sloboda, bezpečnosť a spravodlivosť, — (4) Európska únia ako globálny partner.

Hlavné zistenia výboru súvisia s kapitolou trvalo udržateľného rozvoja, 1(a), 1(b) a (2).

1.4.1 Trvalo udržateľný rast

— uznáva hospodársku súdržnosť a politickú logiku používania trvalo udržateľného rozvoja ako rozpočtového prostriedku pre tri doplňujúce piliere: konvergencia, konkurencieschopnosť a zamestnanosť a územná spolupráca,

— víta návrh rozpočtu pre štrukturálnu politiku a politiku súdržnosti vo výške 336,2 mld. € pre obdobie rokov 2007-2013 pri porovnaní so štrukturálnymi a kohéznymi fondmi vo výške 213 mld. € pre obdobie rokov 2000-2006, pričom 78 % (t.j. 262,3 mld. €) je určených na cieľ konvergencie zaostávajúcich regiónov, 18 % (68,5 mld. €) je určených na regionálnu konkurencieschopnosť a zamestnanosť a 4 % (13,5 mld. €) sú určené pre cezhraničný a medziregionálny rozvoj v rámci cieľa územnej spolupráce (8),

— konštatuje, že jedna rozpočtová linka vo výške 262,3 mld. € určená na cieľ konvergencie pre regióny, ktorých HND nedosahuje 75 % priemeru EÚ25, 22 mld. € je určená pre štáty EÚ15 v rámci politiky súdržnosti, ktoré v súčasnosti spĺňajú požadované kritériá, ale ktoré tieto kritériá nebudú spĺňať výlučne zo štatistických dôvodov (regióny „v poslednej fáze“ – „phasing out regions“). Toto dosahuje 66 % z objemu finančných prostriedkov, ktoré by dostali v období rokov 2007-2012 ako regióny konvergencie v plnom rozsahu,

— konštatuje, že celková rozpočtová linka vo výške 336,2 mld. € zodpovedá 0,41 % HND (alebo 344,9 mld €, 0,46 % HND, vrátane administratívnych nákladov fondu solidarity a iných opatrení),

— zdôrazňuje, že za účelom splnenia týchto pilierov musia byť programy v rámci týchto troch pilierov usmerňované výslovne tak, aby sa dosiahli lisabonské a göteborské ciele,

— konštatuje, že Lisabonská stratégia bol navrhnutá na podporu trvalo udržateľného hospodárskeho rastu a posilnenie sociálnej súdržnosti, s nasledovnými cieľmi: — zvýšiť mieru zamestnanosti na úroveň aspoň 70 % do roku 2010, — zosúladiť úroveň produktivity práce v Európe s výkonnosťou špičkových svetových podnikov, — identifikovať výzvy informačnej spoločnosti a vytvoriť Európsky výskumný priestor, — zvýšiť investície do výskumu na úroveň 3 % HDP,

— konštatuje, že doplňujúce oznámenie Komisie potvrdzuje, že sme nedosiahli ciele pre rast a redukciu nerovností, ktoré podporujú Lisabonskú a Göteborskú stratégiu. Sčasti je to dôsledok nutnosti reagovať na globálnu hospodársku súťaž, otázky produktivity, starnutie populácie a narastajúce očakávania v súvislosti so zdravotníckou starostlivosťou a zodpovedajúcim tlakom na verejné výdavky,

— zastáva názor, že je potrebné identifikovať a kvantifikovať kritické faktory úspechu, aby bolo možné monitorovať a splniť ciele stanovené v Lisabone a Göteborgu ako aj spôsoby mobilizácie občianskej spoločnosti, regionálnych a miestnych orgánov a vedúcich predstaviteľov podnikateľskej sféry – všetkých aktérov podieľajúcich sa na úspechu Lisabonu, aby bola stratégia z Lisabonu a Göteborgu realizovaná v prospech všetkých,

— konštatuje, že ak úroveň výdavkov vo finančnej perspektíve bude znížená pod hranicu 1,14 % HND platobných kreditov navrhnutých Komisiou, zanikli by tie programy, ktoré sa vzťahujú na cieľ uvedený v bode „podporiť regionálnu konkurencieschopnosť a zamestnanosť mimo menej prosperujúcich regiónov“ v bode 1b) Súdržnosť pre rast a zamestnanosť. Problém regionálnych rozdielov by sa zhoršil. Dôsledkom toho by nemohli všetky regióny participovať na rovnakom základe s cieľom zlepšiť konkurencieschopnosť, rast a zamestnanosť v celej EÚ,

— neustále podporovala uplatňovanie opatrení pre konkurencieschopnosť a zamestnanosť, aby sa zabezpečilo, že všetky regióny EÚ budú v plnej miere zahrnuté do Lisabonskej a Göteborskej stratégie, ale kladie si otázku, do akej miery sa podarí dosiahnuť lisabonské a göteborské ciele prostredníctvom zodpovedajúcich programov, ak bude deficit regionálnej prosperity jediným kritériom financovania,

— chápe, že – ako uznáva tretia správa o súdržnosti – HDP ako hlavný ukazovateľ má celý rad nedostatkov, a že sa opakovane preukázalo, že rozdiely v rámci regiónov – čo je napríklad veľmi zreteľné veľkých a stredne veľkých mestách (9)) sú často akútnejšie než rozdiely medzi regiónmi,

— preto vyjadruje poľutovanie, že tento problém v rámci regiónov a medzi regiónmi sa zosilňuje znížením objemu rozpočtových prostriedkov vyčlenených pre tento nový „cieľ č. 2“ v porovnaní s predošlými programovacími obdobiami, pri porovnaní 18 % rozpočtového objemu v rokoch 2007-2013 s objemom prostriedkov vo výške 23,8 % v rokoch 2000-2006 (10),

— víta zvýšené potvrdenie potenciálu hlavných mestských oblastí ako hnacích motorov hospodárskeho rastu, ale verí, že navrhované nariadenia pre každý národný rámec by mali obsahovať priamo vyjadrený odkaz na prioritu trvalo udržateľného rozvoja miest, aby sa reflektovala úloha mestských centier ako hnacích motorov ekonomiky,

— ľutuje, že zatiaľ čo existuje patričné uznanie vplyvu starnúcej populácie na redukovaní miery rastu a znižovaní HDP – a sú potrebné opatrenia pre potlačenie týchto vplyvov prostredníctvom Lisabonskej stratégie – niet podobného uznania potenciálu mladých ľudí v oblasti zabezpečovania konkurencieschopnosti a vyššieho rastu.

(a) Konkurencieschopnosť pre rast a zamestnanosť

— Podpora konkurencieschopnosti podnikov na plne integrovanom jednotnom trhu

— uznáva potrebu opätovného naštartovania priemyselnej politiky v Európe vytvorením podnikateľsky priaznivého prostredia,

— zdôrazňuje potrebu využívať a povzbudiť potenciál pre rozvoj sektora malých a stredných podnikov ako základne pre rast na spoločnom trhu, pričom sa uznáva, že MSP predstavujú pravdepodobne najväčší nevyužitý potenciál jednotného trhu,

— konštatuje, že pri uplatňovaní pravidiel spoločného trhu v politike súdržnosti s cieľom stimulovať malé podniky sa môže merateľná pridaná hodnota identifikovať prostredníctvom nárastu obchodu v rámci Spoločenstva medzi menej rozvinutými regiónmi a zvyškom EÚ, keďže asi jedna štvrtina výdavkov v rámci politiky súdržnosti závislej od konkurencieschopnosti sa vracia do zvyšku Únie vo forme zvýšených exportov,

— verí, že v reforme pravidiel udeľovania štátnych dotácií sú potrebné horizontálne nariadenia o výnimkách s cieľom podporiť výskum a technologický rozvoj a malé a stredné podniky,

— zastáva názor, že zavedenie hodnotenia dopadu so zámerom lepšieho nasadenia štátnej pomoci – čo zároveň národným, regionálnym a miestnym orgánom vytvorí širší priestor pre prijímanie opatrení, ktoré budú mať síce len obmedzený vplyv na hospodársku súťaž a obchod na úrovni EÚ, ale ktoré si poradia v prípadoch zlyhania trhu – prispejú k rozvoju oblastí, ktoré zaostávajú, a podporia podnikateľskú sféru.

— Posilňovanie európskej snahy vo výskume a technickom rozvoji

— zastáva názor, že ak sa má EÚ stať dynamickou ekonomikou založenou na vedomostiach, potom sú potrebné určité opatrenia a systémy finančnej podpory – hlavne s cieľom vytvoriť centrá vynikajúcej kvality založené na vzdelanostnej a výskumnej infraštruktúre rozšírenej v Európe, ktoré by pozitívne pôsobili na regionálne hospodárstvá, šírili výsledky špičkového výskumu a zlepšovali konkurencieschopnosť v rámci celej EÚ,

— súhlasí s Európskou komisiou, že zintenzívnenie úsilia EÚ v oblasti výskumu a technologického vývoja tvorí jeden z hlavných cieľov rozšírenej EÚ, ale s primeranou rovnováhou medzi verejným a súkromným financovaním (11),

— podporuje preto rozhodnutie Európskej rady z Barcelony zvýšiť výdavky na výskum a vývoj na úroveň 3 % HDP EÚ do roku 2010,

— Spájanie Európy prostredníctvom sietí EÚ

— súhlasí s návrhom Európskej komisie zvýšiť rozsah finančných zdrojov spojených s rozvojom transeurópskych sietí. Prikladajúc mimoriadnu prioritu cezhraničným projektom, ktoré podporujú intermodalitu a používanie trvalo udržateľných foriem dopravy, hlavne koncept diaľnic na mori, za predpokladu, že spadajú do komplexnej trvalo udržateľnej schémy dopravy,

— zdôrazňuje úlohu, ktorú TEN-T, predovšetkým „diaľnice na mori“ v konkrétnom prípade ostrovov, zohrávajú pri prekonávaní ťažkostí, s ktorými sú konfrontované regióny s prírodnými alebo demografickými znevýhodneniami vzhľadom na prístup na jednotný trh za spravodlivých podmienok,

— konštatuje, že členské štáty majú len obmedzené možnosti zabezpečiť požadované investície do infraštruktúry v čase, keď sa pokúšajú znížiť verejné výdavky so zámerom dodržať pravidlá Paktu stability a rastu,

— zdôrazňuje, že financovanie TEN-T z miestnych a regionálnych orgánov môže mať len okrajový význam vzhľadom na to, že tieto orgány majú záväzky voči iným investíciám do infraštruktúry, ktoré sú často veľmi dôležité pre hladké fungovanie TEN-T, miestneho ekonomiky a sociálnej infraštruktúry,

— konštatuje, že podpora konkurencieschopnosti vedie k rešpektovaniu základných vzájomných prepojení medzi mestami a regiónmi, ktoré zasa môžu vytvoriť kritickú masu schopnú vyvolať extenzívny rast v oblastiach, ktoré by mestá alebo regióny samotné neboli schopné prilákať alebo vytvoriť. Strategické európske mestské siete ako napríklad URBACT sú dobrými príkladmi tohto prístupu a na európskej úrovni by mala byť umožnená výmena osvedčených postupov, metód a odborných skúseností medzi územnými oblasťami, aby sa dosiahli lisabonské a göteborské ciele.

— Zlepšovanie kvality vzdelávania a výchovy

— zdôrazňuje, že tvorba miestneho a regionálneho ľudského kapitálu a jeho vzdelávanie sú veľmi dôležité pre rozvoj jednotného európskeho trhu a implementáciu Lisabonskej stratégie. Opatrenia prijaté v EÚ na podporu mobility budú mať skutočný ekonomický dopad. Z individuálneho a komplexného hľadiska tieto opatrenia predstavujú mimoriadne výhodný pomer nákladov a úžitku. Aj keď tieto náklady dodatočne zaťažujú rozpočet, je potrebné uznať, že sú nevyhnutné pre hladké fungovanie a rozvoj integrovaného trhu práce a spoločnú európsku vzdelávaciu oblasť.

— Pomoc európskej spoločnosti predvídať sociálne zmeny a reagovať na ne

— schvaľuje názor Komisie, že musí existovať vhodný právny rámec pre podniky a pracovníkov, aby sa vytvorili sociálne štandardy a základné práva.

(b) Súdržnosť pre rast a zamestnanosť

— uznáva, že pridaná hodnota Spoločenstva sa nevytvára výlučne financovaním, ale pomocou metódy Spoločenstva, ktorá pripravuje programy zohľadňujúce a implementujúce regionálne stratégie. Len európsky inštitucionálny rámec môže zaručiť komplementaritu opatrení pre jednotlivé odvetvia a finančné nástroje, ktoré slúžia realizácii cieľov Spoločenstva v rámci hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti,

— uznáva, že cieľ konvergencie musí mať v súvislosti s rozšírením prioritu ako akt solidarity s novými členskými štátmi a najslabšími regiónmi „starých“ členských štátov, aby sa zabezpečilo, že finančné prostriedky budú nasmerované do regiónov a miest, ktoré najviac zaostávajú,

— upozorňuje, že návrh Komisie na financovanie štrukturálnych fondov EÚ v nadchádzajúcom období podpory predstavuje aj pre regióny doterajšej EÚ-15 spravodlivý kompromis, pričom pre nový cieľ 1 je vyhradených 109,8 mld. EUR a pre nový cieľ 2 v „starých“ členských štátoch je vyhradených 56,6 mld. EUR (pre porovnanie: v prebiehajúcom období predstavujú tieto sumy 154 mld. EUR, resp. 46,6 mld. EUR),

— vystríha pred podkopaním zásad partnerstva a solidarity vzhľadom na členské štáty, ktoré na základe štatistického efektu v rámci rozšírenia už nepripadajú do úvahy pre podporu z kohézneho fondu,

— uznáva dôvody pre zavedenie absorpčnej hranice 4 % národného HDP vo všetkých členských štátoch pri prideľovaní prostriedkov z EFRR (EFRE), ESF a kohézneho fondu, vrátane prenosu prostriedkov ako časti rozvoja vidieka a reštrukturalizácie sektora rybného hospodárstva (12). Znižovanie ekonomických a sociálnych rozdielov musí byť naďalej jednou z najvyšších priorít Európskej únie, pričom vyššie uvedené fondy sú potrebné pre podporu regiónov a členských štátov zaostávajúcich v ekonomickej a sociálnej oblasti,

— zastáva názor, že zásada Berlínskeho prístupu – t.j. čím menej je určitý región rozvinutý, tým viac podpory by mal dostať – bola odôvodnená a mala by sa uplatňovať aj v budúcnosti. Preto je potrebné analyzovať anomálie, ktoré vyplývajú z uplatňovania absorpčnej hranice č % HDP na úrovni členských štátov,

— víta absorpčný strop vo výške 4 % národného HDP pre nové členské štáty, vrátane prevodov zdrojov ako časti rozvoja vidieka a politík rybného hospodárstva,

— varuje však, že akákoľvek úprava celkových platobných kreditov sa bude realizovať mimo daný limit 4 %, a preto tento dopad vážne ohrozí princíp lisabonskej a göteborskej agendy pre všetkých, hoci kohézne financovanie bude garantované v rámci nových členských štátoch,

— uznáva dôležitosť zlepšovania budovania kapacít v rámci decentralizovaných orgánov členských štátov a nových susediacich krajín. Výrazný pokrok sa dá dosiahnuť v cezhraničnej a medziregionálnej spolupráci prostredníctvom výmeny vedomostí a odborných skúseností medzi expertmi z miestnych a regionálnych orgánov.

1.4.2 Ochrana a riadenie prírodných zdrojov

víta uznanie potreby diverzifikácie aktivít vo vidieckych oblastiach v rámci finančných perspektív: zlepšovanie stavu životného prostredia a zlepšovanie kvality života ako rozhodujúceho faktoru pri dosahovaní územnej súdržnosti v rámci cieľov trvalo udržateľného rozvoja Lisabonskej a Göteborskej stratégie,

vyjadruje svoju obavu, že ukazovatele rastu a rozvoja, vrátane zamestnanosti, priemyslu a rôznorodosti, sú vo vidieckych oblastiach naďalej nižšie, čo znižuje kvalitu života v týchto častiach,

hodnotí pozitívne, že programy, zamerané na mestá, môžu podporiť aj rozvoj v susediacich oblastiach prostredníctvom cielených výskumných, rozvojových a podnikateľských iniciatív a iniciatív sociálnej zmeny, hoci je potrebné uznať, že vzdialenejšie vidiecke oblasti zrejme nebudú môcť využiť takéto iniciatívy,

zdôrazňuje napriek tomu potrebu vyrovnaných riešení rôznych situácií vidieckych oblastí, vrátane oblastí s prírodnými znevýhodneniami a špecifickými environmentálnymi problémami),

zdôrazňuje nevyhnutnosť zachovania územnej diverzity. V tejto súvislosti prináša koncept „mestsko-vidieckej“ paradigmy pre rast a súdržnosť odklon od priemyselno-poľnohospodárskeho modelu, ktorý už nie je adekvátny v súvislosti s výzvami globalizácie,

vyzýva na zohľadňovanie ochrany životného prostredia vo všetkých jeho aspektoch: globálnych, regionálnych, vzhľadom na mestské a vidiecke oblasti ako aj na moria, t.j. ako na spoločnú tému všetkých programov. V tejto súvislosti by malo byť zabezpečené, že miestne a regionálne orgány zodpovedné za zachovanie území NATURA-2000 obdržia dostatočný objem finančných prostriedkov z príslušných politických nástrojov.

1.4.3 Občianska sloboda, bezpečnosť, spravodlivosť

je potešený, že Komisia chce rozvíjať tému „európskeho občianstva“ a naplniť ju obsahom, a že tiež zamýšľa venovať primeranú pozornosť riešeniu náročných otázok migrácie a integrácie, slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktoré ovplyvňujú mestské a vidiecke oblasti v Európskej únii, ako je uvedené v preambule Európskej charty základných práv (13),

konštatuje objektívne, že problémy, ktoré predstavuje imigrácia a azyl, už nie je možné riešiť výlučne opatreniami jednotlivých členských štátov, a zdôrazňuje, že mnohé miestne a regionálne orgány poskytujú v súčasnosti maximálnu pomoc a dávajú k dispozícii svoje zariadenia a kapacity,

zdôrazňuje, že veľké európske mestá i vidiecke oblasti majú rozsiahle a rastúce skúsenosti s migrujúcimi pracovníkmi a novousadlíkmi. Tieto poznatky a skúsenosti by mali byť zohľadnené v súvislosti s integráciou imigrantov v ustanoveniach nariadení, ktoré predkladá Komisia k týmto témam,

uznáva, že súčasné spotrebiteľské programy, programy bezpečnosti potravín a zdravotné programy nespĺňajú očakávania európskych občanov,

podporuje preto zavedenie dvoch nástrojov: programu bezpečnosti potravín a programu pre spotrebiteľskú politiku a verejné zdravie.

1.4.4 Externé politiky

súhlasí s konštatovaním vo finančnej perspektíve na roky 2007-2013, že EÚ by vzhľadom na rozšírenie a rastúce miestne a regionálne naliehavé požiadavky mohla posilniť svoju schopnosť chrániť ľudské práva, podporovať demokraciu a bojovať proti chudobe v rámci novej politiky susedstva EÚ prostredníctvom multilaterálnych aj bilaterálnych opatrení

podporuje názor Komisie, že externé opatrenia musia byť zosúladené a dôsledné, aby bolo možné dosiahnuť s dostupnými prostriedkami rozsiahlejšie a lepšie výsledky,

víta stanovisko Komisie, že nová susedská politika by sa mala zakladať na pozitívnych cezhraničných trendoch prebiehajúcich od roku 1989 (alebo skôr) a mala by vytvoriť rámec pre podporu opatrení zameraných na postupnú hospodársku integráciu, hlbšiu politickú spoluprácu a rozvoj spoločnej infraštruktúry,

zdôrazňuje dôležitosť vybudovať kapacity v rámci decentralizovaných orgánov nových členských štátov a susedných krajín.

1.4.5 Nápravný mechanizmus

konštatuje, že pri rokovaniach o finančnej perspektíve na roky 2007-2013 sa bude diskutovať aj o mechanizmoch celkového financovania Únie a výške príspevkov jednotlivých členských štátov. Komisia predložila osobitný návrh na zrušenie existujúcej kompenzácie pre Veľkú Britániu a zavedenie všeobecného nápravného mechanizmu s cieľom zohľadniť relatívna prosperita členského štátu,

zastáva názor, že sa musí zaviesť spravodlivý systém vzhľadom na potreby rozpočtu a že v rámci tohto systému musia byť zrušené možnosti kompenzácií pri niektoré členské štáty,

schvaľuje názor Európskej komisie, že tento prístup poskytuje príležitosť na eliminovanie nápravných mechanizmov zavedených v predchádzajúcich finančných obdobiach a v súčasnosti upravujúcich nadmerné negatívne netto bilancie, ktoré vznikajú v niektorých členských štátoch v súvislosti s príspevkami a platobnými kreditmi z rozpočtu EÚ. Ak by sa to podarilo, zabránilo by sa príliš vysokému finančnému zaťaženiu jednotlivých členských štátov a zachovala by sa solidarita na úrovni EÚ.

1.4.6 Pakt stability a rastu

zdôrazňuje, že súčasné podmienky Paktu stability a rastu a jeho reštriktívne uplatňovanie, ktoré neumožňuje členskému štátu prekročiť 3- %-nú hranicu HDP v súvislosti s deficitom rozpočtu alebo 60 % zadlženia, riešia len otázky stability vychádzajúce z hospodárskych podmienok neskorých 90-tych rokov minulého storočia, pričom dnes je naliehavou potrebou vypracovať politický rámec výraznejšie orientovaný na rast a realizovať ho primeraným spôsobom. Bez zamerania na rast bude nemožné brať do úvahy sociálne a environmentálne aspekty Lisabonskej a Göteborskej stratégie,

podporuje návrhy Európskej komisie na reformovanie Paktu stability a rastu, pričom tieto reformy majú vytvoriť predpoklady pre uplatňovanie flexibilnej hospodárskej politiky a tým zredukovať problémy v rámci konjunkturálneho cyklu a zároveň majú venovať primeranú pozornosť významu stabilného hospodárstva. Tým sa rozširuje manévrovací priestor, ktorý môžu členské štáty využiť v čase recesie na zvýšené verejné výdavky a daňové úľavy,

navrhuje, aby možné prístupy spočívali napr. v zavedení mechanizmu, prostredníctvom ktorého na kapitálové investície v niektorých oblastiach kompetencie Spoločenstva, uznaných v rámci Lisabonskej stratégie, by sa nevzťahovali obvyklé postupy rozpočtového účtovníctva. Toto by umožnilo pristúpiť k verejným investíciám, potrebným pre podporu rastu bez porušenia finančných pravidiel paktu,

navrhuje, že ďalšou možnosťou by bolo zlepšiť mechanizmy presadzovania Paktu rastu a stability takým spôsobom, ktorý by zobral do úvahy skutočnú situácia hospodárstva každého členského štátu, a aby strednodobý cieľ vyrovnaného rozpočtu bol diferencovaný pre každý členský štát v závislosti od miery investícií, dynamiky zadĺženosti, udržateľnosti verejných financií a potenciálneho rastu.

1.5 Realizačné nástroje a riadenie

1.5.1 Cestovná mapa

konštatuje, že záverečné kapitoly finančnej perspektívy na roky 2007-2013 sa zaoberajú efektívnosťou realizačných nástrojov a vhodnými riadiacimi štruktúrami, t.j. témami, ktoré sú pre miestne a regionálne orgány dôležité,

zdôrazňuje, že v oznámení sa neuvádza, aký môže každá sféra vlády, resp. správy – miestna, regionálna, národná a európska – osobitne prispieť k riešeniu súčasných nedostatkov,

zdôrazňuje, že národné opatrenia, koordinácia a verejné výdavky v rozpočtoch EÚ si vyžadujú tú správnu kombináciu týchto opatrení v tom správnom čase. Otvorená metóda koordinácie (OMC), ktorá tvorí základ Lisabonskej a Göteborskej stratégie, stanovuje ciele, vytvára ukazovatele a porovnávacie hodnoty (tzv. benchmarks), prijíma národné a regionálne opatrenia prostredníctvom národných akčných plánov a iniciuje periodické monitorovanie, hodnotenie a vzájomné kontroly (tzv. peer reviews). OMC je schopná priniesť pridanú hodnotu k cieľom prostredníctvom prenosu vedomostí a skúseností nakumulovaných na miestnych a regionálnych úrovniach,

zastáva však názor, že proces vo svojej súčasnej forme sa neukázal byť dostatočne efektívnym pri dosahovaní lisabonských a göteborských cieľov. Politické opatrenia jednotlivých členských štátov boli zosúladené len v malej miere a zo strany členských štátov nebol vyvíjaný žiadny vzájomný tlak na skutočné dosiahnutie Lisabonských cieľov. Okrem toho v rámci OMC sa nepodarilo zapojiť miestne a regionálne orgány, ktoré zohrávajú rozhodujúcu úlohu pri posilňovaní konkurencieschopnosti mestských aglomerácií a regiónov, zo strany ktorých by mohol byť vyvolaný potrebný vzájomný tlak,

avšak je toho názoru, že OMC zostáva naďalej alternatívou k nadnárodnému rozhodovaniu a dá sa pretvoriť na efektívny proces implementácie, ak bude zjednodušené obrovské množstvo žiadostí mimo rámca unilaterálnych konzultácií medzi členskými štátmi a Komisiou o jednotlivých politických témach,

zastáva názor, že by predpokladalo identifikáciu nových, pružných metód a vytvorenie prístupu založeného na tripartitnom modeli. Ide pritom o metódy založené na zmluvne upravených aktivitách, ktoré zapájajú miestne a regionálne orgány do plnenia politických cieľov s cieľom zvýšiť efektívnosť realizačných mechanizmov. Táto iniciatíva by nemala viesť k väčšej komplexnosti a vypracovaniu ďalších abstraktných koncepcií,, ale k skutočnému systematickému dialógu s miestnymi a regionálnymi orgánmi,

dôrazne odporúča, aby cestovná mapa navrhovaná Komisiou – spoločný program zahŕňajúci opatrenia a financovanie na národnej úrovni a úrovni EÚ – zapájala miestne a regionálne orgány. Územný komponent rámcových programov je dôležitý pre realizáciu cieľov súdržnosti medzi členskými štátmi i v ich rámci,

opätovne zdôrazňuje, že prostredníctvom tripartitných paktov môžu byť miestne a regionálne orgány zahrnuté do rozhodovacích štruktúr EÚ. Realizácia rámcových programov vo veľkej miere závisí od zapojenia miestnych a regionálnych aktérov.

1.5.2 Politika a programy

konštatuje, že finančná perspektíva na roky 2007-2013 a doplňujúce oznámenie navrhujú, že nástroje dostupné pre EÚ na presadzovanie svojich cieľov politiky budú, pokiaľ je to možné, konsolidované a racionalizované do jedného nástroja na každú politickú oblasť a jeden fond na každý program,

víta, že programy politiky súdržnosti sa budú podporovať prostredníctvom individuálnych fondov (Kohézny fond, EFRR a ESF ) s aktivitami týkajúcimi sa poľnohospodárstva a rybného hospodárstva, ktoré majú byť teraz preskupené pod nadpisom „Trvalo udržateľný manažment a ochrana prírodných zdrojov“,

víta, že mestská dimenzia bola zohľadnená vo všetkých programov politiky súdržnosti v prospech všetkých mestských oblastí, čím sa posilňuje význam partnerstva medzi mestami a regiónmi,

berie na vedomie, že prostredníctvom nového nariadenia budú vytvorené štruktúry financovania spoločnej poľnohospodárskej politiky, ktoré rátajú s jedným fondom na každý pilier: Európsky záručný fond pre poľnohospodárstvo (EAGF) a Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EAFRD),

víta, že všetky opatrenia rozvoja vidieka musia byť zoskupené pod jediný nástroj na v rámci jedného programu s osobitným zohľadnením súladu medzi rozvojom vidieka a opatreniami súdržnosti:

— nárast konkurencieschopnosti poľnohospodárstva prostredníctvom podpory reštrukturalizácie,

— ochrana životného prostredia a krajiny prostredníctvom riadenia krajiny,

— zvýšenie kvality života vo vidieckych oblastiach,

— podpora diverzifikácie hospodárskych aktivít,

víta snahu Komisie o zjednodušenie prostredníctvom vytvorenia finančného nástroja pre životné prostredie (LIFE+), poukazuje však zároveň na skutočnosť, že je ťažké identifikovať reálne možnosti financovania environmentálnych projektov rôznymi finančnými nástrojmi, ktoré sú k dispozícii v rokoch 2007-2013. Je dôležité koordinovať rôzne druhy financovania, aby boli zohľadnené jednotlivé priority a všetky úpravy pre podporné opatrenia Spoločenstva,

vyjadruje obavy, že Komisia zamýšľa preniesť veľmi významnú časť rozpočtu programu LIFE+ (75 % – 80 % nástroja) na členské štáty bez vytvorenia pravidiel a podmienok pre takýto „prenos“ v navrhovanom nariadení,

všíma si, že je navrhnutý nový nástroj politiky susedstva, zameraný na cezhraničnú spoluprácu medzi EÚ a susednými krajinami, ktorý zdôrazňuje pridanú hodnotu EÚ pri podpore stability a prosperity mimo externých hraníc Únie prostredníctvom trvalo udržateľného hospodárskeho a sociálneho rozvoja,

víta vytvorenie Európskeho fondu rybného hospodárstva ako jediného nástroja na reštrukturalizáciu rybného hospodárstva, ktorý je úzko prepojený s nástrojmi súdržnosti a umožňuje nasledovné:

— trvalo udržateľný rozvoj pobrežných oblastí,

— prispôsobenie rybárskych flotíl, akvakultúry a priemyslu spracovania rýb,

zastáva názor, že tieto návrhy prispejú k väčšej transparentnosti finančnej perspektívy pre občanov.

2. Odporúčania výboru regiónov

2.1 Partnerstvo

2.1.1 zdôrazňuje, že princíp partnerstva spájajúci miestne, národné a nadnárodné úrovne by mal byť „červenou niťou“ spájajúcou všetky návrhy Komisie. Tento princíp musí potvrdiť a čo najrýchlejšie implementovať Európska komisia a Rada ministrov a takisto musí byť oznamovaný v médiách všetkých členských štátov, aby sa demonštrovala pridaná hodnota EÚ,

2.1.2 požaduje dôsledné uplatňovanie princípu partnerstva v podrobných nariadeniach, ktoré predkladá Komisia ku všetkým politickým programom uvedeným vo finančnej perspektíve na roky 2007-2013,

2.1.3 nalieha, aby bol princíp partnerstva v plnej miere obsiahnutý v nových nariadeniach zaoberajúcich sa príslušnými programami, hlavne pokiaľ ide o transeurópsku spoluprácu, a aby tieto programy čerpali z vedomostí a odborných skúseností miestnych a regionálnych orgánov.

2.2 Súlad

2.2.1 zdôrazňuje rozhodujúci význam lepšieho zosúladenia politiky súdržnosti a špecifických európskych sektorových politík, hlavne politík v oblasti poľnohospodárstva, výskumu a hospodárskej súťaže, životného prostredia a dopravy, čo umožní postupy závislé od miestnych podmienok. Spolu s uplatňovaním princípu partnerstva musí nový program demonštrovať záväzok Komisie a Rady ministrov v oblasti koordinovaného riadenia na všetkých jeho úrovniach – miestnej, regionálnej, národnej i na úrovni Spoločenstva.

2.3 Tripartitné pakty a dohody

2.3.1 odporúča, aby pôsobnosť tripartitných paktov a dohôd bola rozšírená tak, aby sa riadenie (governance) zohľadnilo vo finančnej perspektíve na roky 2007-2013 a predstavovalo záväzok volených členov miestnych a regionálnych orgánov vo vzťahu k navrhovanej cestovnej mape (roadmap) s osobitným dôrazom na teritoriálnu zložku rámcových programov, potrebných pre realizáciu cieľov kohézie medzi členskými štátmi a v rámci nich,

2.3.2 zastáva názor, že miestne a regionálne zapojenie do realizácie cestnej mapy, pričom regionálne stratégie budú súčasťou národnej stratégie, prispejú nielen k väčšej súdržnosti pri plnení agendy trvalo udržateľného rastu, ale aj k väčšej známosti európskej politiky súdržnosti a prioritnému poskytovaniu zdrojov tam, kde sú potrebné najviac,

2.3.3 zdôrazňuje, že tieto pravidlá by mohli byť zavedené bez ohrozenia výraznej potreby zjednodušiť a zjednotiť tvorbu a predkladanie programov konkurencieschopnosti a súdržnosti,

2.3.4 odporúča vypracovať interinštitucionálne hodnotenie dopadu, aby sa zistilo, čo sa doteraz vykonalo a čo sa prejavilo ako úspešné v rôznych verejných politikách členských štátov. Zavedenie auditu by pomohlo pri určovaní, či sa strategické ciele dosahujú – v súlade s Lisabonskou a Göteborskou stratégiou – pri prioritnom poskytovaní zdrojov tam, kde sú potrebné najviac.

2.4 Politika súdržnosti

2.4.1 opakovane zdôrazňuje neoddeliteľné prepojenie medzi efektívnou celoeurópskou regionálnou politikou a implementáciou lisabonskej a göteborgskej agendy. Budúci rast a konkurencieschopnosť EÚ vo všetkých častiach Európy budú podporované pokračovaním politiky súdržnosti EÚ, a nie opakovanou nacionalizáciou tejto politiky potvrdzujúc súčasný pozitívny dopad regionálnej politiky EÚ na posilňovanie sociálnej, hospodárskej a územnej kohézie,

2.4.2 trvá na tom, aby národné akčné programy rastu a zamestnanosti, ktoré vypracovali členské štáty a Komisia, odrážali konzultácie a angažovanosť miestnych a regionálnych samospráv. Mestské a regionálne strategické plány musia tvoriť základ pre záväzky a ciele stanovené národnými akčnými programami,

2.4.3 taktiež navrhuje vytvoriť mechanizmus na uľahčenie vývoja programov pre dva alebo viacero regiónov, ktoré by tak mohli podstatnou mierou prispieť k zlepšeniu regionálnej konkurencieschopnosti,

2.4.4 trvá na tom, že pilier konkurencieschopnosti pre rast a zamestnanosť finančnej perspektívy na roky 2007-2013 nemôže byť premennou regulácie pri rokovaniach o vyčlenení platobných kreditov na ďalšie rámcové obdobie, VR pritom akceptuje, že v rámci cieľov súdržnosti je potrebné za prioritu považovať cieľ konvergencie. VR však zastáva názor, že EÚ by mala podporiť cieľ konkurencieschopnosti, aby anticipovala a podporila zmenu za účelom dosiahnutia cieľov „novej“ Lisabonskej stratégie,

2.4.5 zdôrazňuje, že politika súdržnosti má byť financovaná minimálne vo výške 0,41 % HND EÚ, aby sa zabezpečilo, že ciele politiky súdržnosti budú v EÚ25 úplne dosiahnuté,

2.4.6 uznáva nevyhnutnosť súladu medzi uplatňovaním absorpčnej hranice 4 % národného HDP na úrovni členských štátov a dôsledkami Berlínskej zásady pre menej rozvinuté regióny,

2.4.7 požaduje, aby programy na trvalo udržateľný rozvoj na vidieku boli úzko prepojené s programami politiky súdržnosti, pričom však nemajú kvôli obmedzenému objemu vlastných prostriedkov slúžiť ako náhrada za programy poľnohospodárskej politiky,

2.4.8 nalieha, aby boli regionálne kritériá prideľovania pre pilier konkurencieschopnosti a zamestnanosti založené na zmesi ukazovateľov, ktoré odrážajú regionálne potreby a príležitosti, a ktoré dokážu merať rozdiely vo vnútri regiónov.

2.4.9 žiada, aby boli uznané príležitosti sociálneho a hospodárskeho rozvoja, ktoré otvárajú mestá celej EÚ a aby boli zohľadnené v strategickom plánovaní na národnej úrovni.

2.4.10 žiada, aby Výbor regiónov bol aktívne konzultovaný v rámci jeho účasti na ročnom preverení stratégií konkurencieschopnosti a súdržnosti na jarnom zasadaní Európskej rady. Tým by miestne a regionálne orgány dostali príležitosť uviesť témy a príklady pre osvedčené postupy, ktoré sú potrebné pre vyššiu efektívnosť metódy otvorenej koordinácie pri uskutočňovaní cieľov Lisabonu a Göteborgu.

2.5 Lisabonská a Göteborská stratégia

2.5.1 nalieha, aby sa prijal lepšie zosúladený prístup pri zavádzaní makroekonomických opatrení, opatrení v oblasti zamestnanosti a sociálnych aktivít, pri environmentálnych a výskumných iniciatívach ako prostriedku pre revitalizáciu stratégie a pri riadení národných akčných programoch členských štátov,

2.5.2 vyzýva na radikálne zlepšenie systému riadenia Lisabonskej a Göteborskej stratégie s cieľom zvýšiť jej efektívnosť a zlepšiť jej zrozumiteľnosť,

2.5.3 preto požaduje, aby sa v rámci priebežného vyhodnotenia Lisabonskej stratégie kriticky preskúmala realizácia riadenia (governance) a takisto dopady decentralizácie správy na efektívnosť realizácie Lisabonskej stratégie,

2.5.4 zdôrazňuje, že hoci všeobecný obraz – pokiaľ ide o Lisabonskú stratégiu – je chmúrny a pesimistický, niektorým členským štátom sa podarilo dosiahnuť ciele v mnohých oblastiach. Výbor regiónov je toho názoru, že faktory, ktoré tvoria základ týchto úspechov, by mali byť podrobnejšie analyzované a zobraté do úvahy pri uplatňovaní otvorenej metódy koordinácie,

2.5.5 žiada predovšetkým, aby rozhodujúce faktory úspechu na miestnej a regionálnej úrovni boli identifikované a v rámci EÚ porovnané, aby sa zohľadnili v rámci štrnástich indikátorov a cieľov navrhnutých v správe Wima Koka (14), ktoré majú slúžiť na určenie dobrých a zlých výkonov na úrovni členských štátov,

2.5.6 zdôrazňuje, že hospodárska súťaž je podstatná pre dosiahnutie sociálnej kohézie a trvalej udržateľnosti životného prostredia,

2.5.7 vyzýva, aby bola miestnym a regionálnym samosprávam zverená väčšia úloha v oblasti šírenia poznatkov a zavádzania inovácie a podnikavosti, potrebných pre úspešnosť cieľov z Lisabonu a Göteborgu, čím stratégia dostáva pevnejší politický základ,

2.5.8 odporúča, aby sa pri priebežnom vyhodnocovaní Lisabonskej a Göteborskej stratégie vypracoval „Európsky pakt mládeže“, ktorý by sa sústredil na problémy nezamestnanosti a sociálnej a pracovnej integrácie, ako doplnok opatrení Lisabonskej a Göteborskej stratégie vzhľadom na starnutie populácie,

2.5.9 trvá na tom, aby pokrok pri dosahovaní cieľov Lisabonu/Göteborgu bol predmetom ročných správ na národnej úrovni i na úrovni EÚ, pre ktoré by prebehla konzultácia s Výborom regiónov. Tieto správy by umožnili Rade na jarnom zasadaní koncentrovať sa na najdôležitejšie politické témy a naďalej pokračovať na ceste Lisabonskej a Göteborskej stratégie,

2.5.10 zastáva názor, že najväčším nadchádzajúcim projektom EÚ – po rozšírení, spoločnej mene a jednotnom trhu – by malo byt dosiahnutie maximálneho možného rastu a zamestnanosti, pričom je treba neustále venovať pozornosť Lisabonskej a Göteborskej stratégii

2.6 Výskum a technický rozvoj

2.6.1 žiada, aby v nariadeniach súvisiacich s výskumom a technickým rozvojom, oblasťou s navrhovaným výrazným nárastom vo vyčleňovaní finančných zdrojov, existovalo jasné uznanie územného komponentu rámcového programu pre výskum,.

2.6.2 žiada, aby národné a regionálne výskumné programy a politiky boli koordinované tak, aby vytvorili skutočnú európsku výskumnú oblasť, schopnú dosahovať ciele trvalej konkurencieschopnosti a rastu,

2.6.3 žiada, aby sa vytvorili platformy spoločného vzdelávania a centrá inovácie s cieľom podporiť vývoj a udržanie regionálnych výskumných stratégií a regionálnych modelov na rozvoj vedomostí, ktoré podporujú angažovanosť univerzít v ich miestnych ekonomikách. Tieto platformy a siete by mali byt vytvorené, aby umožňovali rýchle uplatňovanie nových myšlienok a produktov; aby sa podporili presuny od základného a aplikovaného výskumu a aby sa skrátil čas medzi inováciou a aplikáciou,

2.6.4 zdôrazňuje, že členské štáty by v národných akčných programoch mali podrobne popísať opatrenia, ktoré budú prijaté so zámerom splniť cieľ investovať 3 % HDP do výskumu a vývoja.

2.7 Mobilita

2.7.1 víta návrhy na strojnásobenie počtu študentov zapojených do programu Erasmus a nárast počtu akcií mobility študentov a odbornej praxe.

2.8 Riadenie (governance)

2.8.1 víta návrhy na posilnenie partnerských dohôd a na zavedenie zjednodušených rozhodovacích nástrojov – od miestnych, regionálnych, národných až po nástroje EÚ – vo všetkých sférach vlády a medzi nimi, zároveň však nalieha, že tieto opatrenia musia byt zavedené čo najskôr,

2.8.2 odporúča, aby Európska komisia v rámci uskutočnenia Lisabonských a Göteborských cieľov vykonala každoročné vyhodnotenie národných akčných plánov a aby do územných aspektov tohto vyhodnotenia zapojila aj miestne a regionálne orgány,

2.8.3 odporúča tiež, aby Európska komisia každý rok predkladala vyjadrenie o pokroku pri uskutočňovaní politických cieľov stanovených vo finančnej perspektíve na roky 2007-2013 a o prínose každej úrovne správy, resp. vlády – miestnej, regionálnej a národnej, s cieľom dať impulz – ak by to bolo potrebné – pre hospodárske reformy a intenzívnejšie zapojenie a väčšiu zodpovednosť všetkých zúčastnených orgánov miestnej, regionálnej a národnej úrovne.

2.9 Štátna príslušnosť EÚ

2.9.1 zdôrazňuje, že odhliadnuc od nárastu zdrojov navrhovaného Komisiou pre akcie s ohľadom na občianstvo, slobodu, bezpečnosť a spravodlivosť, existuje potreba úplného uznania, že práca v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí nie je iba otázkou rokovaní medzi Bruselom a členskými štátmi s ohľadom na subsidiaritu na miestnej a regionálnej úrovni vlády. Mimoriadna pozornosť by sa mala v tomto ohľade venovať uznávaniu miestnych a regionálnych orgánov z nových členských štátov,

2.9.2 žiada, aby sa zlepšila viditeľnosť mechanizmov, ktoré identifikujú pridanú hodnotu programov EÚ v miestnej a regionálnej vláde, aby sa zvýšilo povedomie verejnosti a podpora európskych politík realizovaných na miestnej úrovni.

2.10 Finančná perspektíva na roky 2007-2013

2.10.1 opakuje svoj súhlas s rozpočtovým stropom vlastných zdrojov vo výške 1,24 % HND pre finančnú perspektívu na roky 2007-2013, keďže tento strop odráža potrebu rozpočtovej disciplíny a pridanej hodnoty Spoločenstva, a pretože tento údaj o zdroji je jediným prostriedkom na dosiahnutie súdržnosti, spoločného trhu a našich spoločných záväzkov zo Zmluvy,

2.10.2 varuje pred potenciálnymi nebezpečenstvami, ktoré by mohli vyplynúť z porušenia rozpočtu,

2.10.3 podporuje Európsky parlament, ktorý verí, že súčasné finančné perspektívy sú časťou celkovej interinštitucionálnej dohody, ktorá môže byť obnovená len v atmosfére vzájomnej dôvery medzi inštitúciami a na základe spoločnej dohody s oboma oddeleniami rozpočtového orgánu,

2.10.4 zdôrazňuje, že tí, ktorí sa snažia o redukcie v platobných záväzkoch sa najpravdepodobnejšie zamerajú na programy štrukturálneho fondu, predovšetkým na programy zhrnuté v cieli „Posilnenie regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti“ v podkapitole 1 (b) „Súdržnosť pre rast a zamestnanosť“. Neprimerané rozpočtové redukcie by mohli viest k renacionalizácii regionálnej politiky vo väčšine štátov bývalej EÚ15,

2.10.5 trvá na tom, aby sa výslovne odolalo akémukoľvek tlaku na vyčlenené čiastky v podkapitolách v rámci piliera konkurencieschopnosti pre rast a zamestnanosť, pokiaľ ide o výskumné iniciatívy a iniciatívy technického rozvoja, aby sa rešpektovala a zachovala oddanosť členských štátov barcelonským cieľom a nárast výdavkov na výskum a vývoj na úroveň 3 % HDP do roku 2010,

2.10.6 varuje, že omeškania pri začiatku programovacieho obdobia v dôsledku omeškaných rokovaní povedú k finančnému narušeniu a nestabilite v miestnych a regionálnych orgánoch EÚ.

2.10.7 žiada, aby výsledok rokovaní zaručoval dodržiavanie princípu solidarity, ktorý riadi politiku EÚ od štrukturálnej politiky v rokoch 1973-1975 a stanovuje, že EÚ podporuje všetky regióny pri potrebe podpory, bez ohľadu na to, či sú v bohatších alebo chudobnejších krajinách,

2.10.8 vyzýva členské štáty, aby spolupracovali so svojimi mestami a regiónmi a hľadali politické riešenie pre tie členské štáty, ktoré na základe štatistického efektu v rámci rozšírenia už nebudú môcť čerpať prostriedky z kohézneho fondu.

2.11 Zriadenie spoločného fondu

2.11.1 víta zriadenie spoločných fondov pre rôzne oblasti politiky, vrátane politiky súdržnosti, rozvoja vidieka, environmentálnych programov a reštrukturalizácie sektoru rybného hospodárstva, keďže tento prístup umožní zosúladiť administratívne požiadavky na implementáciu týchto opatrení a tým zjednoduší ich realizáciu.

2.12 Štátna pomoc

2.12.1 apeluje na Európsku komisiu, aby poskytla podporný rámec pre územnú diferenciáciu v pravidlách a nariadeniach pre štátnu pomoc, aby bolo umožnené cielené verejné investovanie, kde to môže korigovať nedostatočný trh bez deformovania podmienok hospodárskej súťaže alebo poskytnúť viac priestoru pre podporu výskumu a inovácií, predovšetkým v malých a stredných podnikoch, aby sa dosiahol cieľ v oblasti územnej kohézie,

2.12.2 nalieha, že by malo existovať nové nariadenie o štátnej pomoci, ktoré reaguje na nové nariadenia politiky súdržnosti a regionálnej politiky, aby mohla byt štátna pomoc dostupná v oblastiach, ktoré už nie sú spôsobilé pre kohézne financovanie – v závislosti na úrovni problémov, ktorým čelia,

2.12.3 žiada, aby zachovanie územnej diferenciácie ako súčasti politiky štátnej pomoci umožňovalo cielené verejné investície, kde to môže korigovať skutočné zlyhanie trhu, aby sa dosiahol cieľ územnej súdržnosti.

2.12.4 žiada Komisiu, aby objasnila budúcnosť regionálnej pomoci podľa článku 87 odsek 3 písmeno c), pokiaľ ide o rozlišovanie medzi regiónmi oprávnenými v rámci podkapitoly „Konkurencieschopnosť a zamestnanosť“ a menej prosperujúcich regiónov v rámci podkapitoly „Konvergencia“,

2.12.5 je toho názoru, že trvalá udržateľnosť je tiež dôležitou úvahou a verejné investície prostredníctvom štátnej pomoci by mali byť všeobecne v súlade s princípmi trvalej udržateľnosti.

2.13 Nápravný mechanizmus

2.13.1 obhajuje návrh Komisie otvoriť debatu o nedostatkoch súčasného systému financovania pre EÚ,

2.13.2 podporuje návrh Komisie na vytvorenie nového, spravodlivejšieho nápravného mechanizmu.

2.14 Stabilita a rast

2.14.1 nalieha, že keďže implementácii Paktu stability a rastu chýbala súdržnosť a spoľahlivosť, existuje významná potreba zohľadniť súčasnú hospodársku realitu EÚ a zlepšiť pravidlá Paktu rastu a stability z hľadiska hospodárskej politiky. Prepojenie medzi procesmi v jednotlivých štátoch a EÚ musí byť posilnené, inštitúcie jednotlivých štátov musia byť lepšie zapojené do multilaterálnej kontroly a musí byť lepšie zaručený súlad medzi finančnou a peňažnou politikou,

2.14.2 naznačuje, že keďže hlavné problémy vznikajú v rozpočtoch členských štátov v dôsledku súčasného nízkeho rastu európskych ekonomík s vysokými mierami nezamestnanosti a pokračujúcimi sociálnymi ťažkosťami v mnohých regiónoch a lokalitách, najdôležitejším spôsobom pre Komisiu na riešenie tohto problému by bolo zrevidovať realizáciu Paktu stability a rastu, aby sa zaistila trvalá udržateľnosť hospodárskej politiky. EÚ dosiahne primeranú úroveň v oblasti rastu, zamestnanosti a sociálnej súdržnosti len vtedy, ak bude makroekonomický kontext v súlade s Lisabonskou stratégiou a ak sa zlepší koordinácia nástrojov Spoločenstva.

V Bruseli 23. februára 2005 Predseda Výboru regiónov Peter STRAUB

(1) Ú. v. ES C 256, 24.10.2003, s. 1

(2) Ú. v. ES C 318, 22.12.2004, s. 1.

(3) „Aby sa podporil jeho celkový harmonický rozvoj, Spoločenstvo vytvorí a bude sledovať svoje opatrenia vedúce k posilneniu jeho hospodárskej a sociálnej súdržnosti. Spoločenstvo sa bude hlavne snažiť o zredukovanie rozdielov medzi úrovňami rozvoja rôznych regiónov a zaostalosti najmenej zvýhodnených regiónov alebo ostrovov vrátane vidieckych oblastí“

(4) KOM (2004) 101 v konečnom znení

(5) „od roku 1995 dosiahol priemerný rast EÚ 15 hodnotu 2,2 %, pričom priemerný globálny rast bol 3,6 % a rast v USA 3,2 %.“ KOM (2004) 101 v konečnom znení, s. 3.

(6) Výška záväzkov je vyššia než výška platieb, pretože v tom sú zahrnuté prostriedky pre viacročné programy, ktoré nebudú prípadne vynaložené v tom roku, na ktorý boli naplánované. Platby je potrebné vykonať v tom účtovnom roku, pre ktorý boli naplánované. Platby členských štátov sa vypočítavajú každoročne na základe platobných kreditov použitých v rozpočte. Hranica vlastných prostriedkov sa stanoví uznesením Rady a určuje najvyššiu hodnotu pre príspevky členských štátov

(7) ODKAZ NA LIST ŠIESTICH HLÁV ŠTÁTU: „Priemerné výdavky počas nasledujúcej finančnej perspektívy by sa mali podľa nášho názoru stabilizovať okolo súčasných úrovní výdavkov a nemali by prekročiť 1,0 % HND, vrátane výdavkov na poľnohospodárstvo v rámci stropu stanoveného Európskou radou v októbri 2002.“

(8) Cieľ konvergencie sa týka tých regiónov, ktorých HND na osobu nedosahuje 75 % priemeru EÚ25 a prechodnej podpory pre regióny „v poslednej fáze“ („phasing out regions“) EÚ15 s HND nižším než 90 % priemeru EÚ15. Kohézny fond pre obdobie 2000-2006 predstavuje 18 mld. € a štyri štrukturálne fondy predstavujú 195 mld. € (ERDF, ESF, Finančný nástroj pre usmernenie rybného hospodárstva a sekcia usmerňovania Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu).

(9) Podľa dokumentu „Urban Audit 2004“.

(10) 11,5 % pre cieľ 2 a 12,3 % pre cieľ 3.

(11) „EÚ momentálne vynakladá len 2 % HDP na výskum a vývoj, čo je zhruba o 1/3 menej než USA. 80 % z tohto rozdielu je zapríčinených podfinancovaním výskumu a vývoja zo strany súkromného sektoru.“ Ods. 3.31 Oznámenia Európskej komisie jarnému zasadaniu Európskej rady KOM (2005) 24 v konečnom znení: „Spolupráca pre rast a pracovné miesta: Nový začiatok Lisabonskej stratégie“2. február 2005

(12) Prenos finančných prostriedkov na Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka a Európsky fond pre rybné hospodárstvo bude vypočítaný po uplatnení maximálnej hranice, aby to malo neutrálny dopad na rozpočet.

(13) „Únia prispieva k ochrane a rozvoju týchto spoločných hodnôt, a to pri rešpektovaní rôznorodosti kultúr a tradícií Európanov, ako aj národných identít členských štátov a organizácie ich verejných orgánov na národnej, regionálnej a miestnej úrovni.“

(14) „Facing the Challenge, the Lisbon Strategy for Growth and Employment“ (Konfrontácia s výzvou – Lisabonská stratégia pre rast a zamestnanosť), správa odbornej skupiny na vysokej úrovni pod vedením Wima Koka, november 2004.