EURÓPSKA KOMISIA V Štrasburgu7. 6. 2016 COM(2016) 378 final 2016/0176(COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o podmienkach vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín na účely zamestnania, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností {SWD(2016) 193 final}

{SWD(2016) 194 final}



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1.KONTEXT NÁVRHU •Dôvody a ciele návrhu Tento návrh je súčasťou úsilia EÚ vyvíjať komplexnú politiku riadenia migrácie založenú na článku 79 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), najmä súčasťou jej novej politiky v oblasti legálnej migrácie, a prispieva k európskej stratégii pre rast v súlade s prioritami stratégie Európa 2020. Smernica z roku 2009 o „modrej karte EÚ“ mala uľahčiť prijímanie a mobilitu vysokokvalifikovaných pracovníkov z tretích krajín a ich rodinných príslušníkov prostredníctvom harmonizácie podmienok vstupu a pobytu v celej EÚ a stanovenia súboru práv. Jej cieľom bolo zvýšenie konkurenčného potenciálu EÚ pritiahnuť vysokokvalifikovaných pracovníkov z celého sveta, a tým prispieť k riešeniu nedostatku pracovnej sily a zručností na trhu práce EÚ a posilniť konkurencieschopnosť a hospodársky rast EÚ. Smernicou z roku 2009 sa však tieto ciele nepodarilo dosiahnuť. Súčasná smernica o modrej karte EÚ má vnútorné slabé miesta, ako napríklad obmedzujúce podmienky prijímania a veľmi obmedzené možnosti mobility v rámci EÚ. Spolu s mnohými rozličnými súbormi paralelných pravidiel, podmienok a postupov prijímania rovnakej kategórie pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, ktoré sa uplatňujú v členských štátoch EÚ, je toto príčinou obmedzenia príťažlivosti a využívania modrej karty EÚ. Táto situácia nie je efektívna, pretože takáto fragmentácia predstavuje záťaž pre zamestnávateľov a jednotlivých žiadateľov, ani účinná, čoho dôkazom je veľmi obmedzený celkový počet povolení vydaných pre pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. Z tohto dôvodu oznámil predseda Komisie Jean-Claude Juncker svoj zámer odstrániť nedostatky smernice EÚ o modrej karte a výrazne rozšíriť jej vplyv na pritiahnutie väčšieho počtu pracovníkov s vysokou úrovňou zručností do EÚ. V európskej migračnej agende bolo avizované preskúmanie modrej karty EÚ v rámci novej politiky v oblasti legálnej migrácie, aby sa stala účinnejšou v priťahovaní talentovaných ľudí do Európy. V pracovnom programe Komisie na rok 2016 sa uvádza, že v reakcii na budúce potreby Európy v oblasti demografického vývoja a trhu práce Komisia predstaví obnovený prístup k legálnej migrácii zahŕňajúci opatrenia na zlepšenie smernice o modrej karte EÚ. Tento návrh je výsledkom tohto preskúmania. V oznámená zo 6. apríla 2016 sa zdôraznila potreba udržateľných, transparentných a dostupných legálnych spôsobov migrácie do Európy ako súčasť úspešného riadenia migrácie. Komisia obnovila svoj zámer navrhnúť zmeny smernice o modrej karte EÚ s cieľom posilniť ju ako jediný systém v rámci EÚ pre prijímanie pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. V následných diskusiách Európsky parlament vyzval na vytvorenie nových možností legálnej migrácie do Európy a vyzval Komisiu, aby v tejto súvislosti zaujala ambiciózny prístup. Vo svojej správe z 23. marca 2016 Európsky parlament pripomenul, že revízia smernice o modrej karte EÚ by mala byť ambiciózna a cielená a mala by sa snažiť odstrániť rozpory existujúcej smernice, najmä pokiaľ ide o paralelné vnútroštátne systémy. EÚ už teraz čelí štrukturálnemu nedostatku zručností a problematickému rozdielu medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami v niektorých sektoroch, ktoré majú potenciál obmedziť rast produktivity a inovácie (napr. v zdravotníctve, IKT a inžinierstve), a tak spomaliť hospodársku obnovu Európy a obmedziť jej konkurencieschopnosť. Na riešenie týchto nedostatkov treba použiť aktiváciu, odbornú prípravu a zvyšovanie kvalifikácie existujúcej pracovnej sily, a to najmä v čase, keď je celková miera nezamestnanosti vysoká. Tieto opatrenia však pravdepodobne nebudú stačiť na pokrytie potrieb a v každom prípade bude trvať dlhší čas, než sa odrazia na situácii na trhu práce a v produktivite. V budúcnosti budú štrukturálne zmeny ekonomiky EÚ ďalej zvyšovať dopyt po zručnostiach, ktoré nie sú na trhu práce okamžite dostupné, takže sa bude prehlbovať nedostatok zručností. Súčasný systém EÚ v oblasti prisťahovalectva pracovníkov s vysokou úrovňou zručností nie je dobre pripravený na súčasné a budúce výzvy. Celkový prílev pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín, do participujúcich členských štátov na základe systému modrých kariet EÚ a vnútroštátnych systémov pre pracovníkov s vysokou úrovňou zručností predstavoval 23 419 osôb v roku 2012, 34 904 v roku 2013 a 38 774 v roku 2014. Ak sa tieto čísla porovnajú s predpokladanými počtami potrebných pracovníkov s vysokou úrovňou zručností v niektorých sektoroch, zďaleka nestačia na riešenie existujúceho a predpokladaného nedostatku pracovnej sily a zručností v EÚ v budúcnosti, pokiaľ ide o povolania, v ktorých sa vyžaduje vysoká úroveň zručností. Hoci prieskumy o zámeroch potenciálnych migrantov s vysokým stupňom vzdelania uvádzajú relatívne silnú príťažlivosť EÚ, nie je EÚ v porovnaní s inými rozvinutými ekonomikami dostatočne efektívna, pokiaľ ide o pretavenie svojej príťažlivosti do väčšieho počtu pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, ani pokiaľ ide o udržanie si talentovaných ľudí, ktorí získali vzdelanie v EÚ. Z údajov vyplýva, že zo všetkých migrantov nepochádzajúcich z členských štátov EÚ a prichádzajúcich do krajín OECD, si 48 % nízkokvalifikovaných migrantov a 31 % vysoko vzdelaných migrantov vyberie ako svoju destináciu EÚ. Tento návrh, ktorý nahrádza existujúcu smernicu o modrej karte EÚ (2009/50/ES), má za cieľ zlepšiť schopnosť EÚ pritiahnuť a udržať si príslušníkov tretích krajín s vysokou úrovňou zručností, ako aj podporiť ich mobilitu a cirkuláciu v rámci pracovných miest v rôznych členských štátoch. Cieľom je zlepšiť schopnosť EÚ účinne a promptne reagovať na existujúci a vznikajúci dopyt po štátnych príslušníkoch tretích krajín s vysokou úrovňou zručností a kompenzovať nedostatok zručností v záujme zvýšenia prínosu ekonomického prisťahovalectva na účely zvýšenia konkurencieschopnosti ekonomiky EÚ a na účely riešenia dôsledkov demografického starnutia. •Súlad s existujúcimi ustanoveniami politík v oblasti tejto politiky V európskej migračnej agende sa potvrdila potreba používania modrej karty EÚ na vytvorenie atraktívneho systému v rámci EÚ pre štátnych príslušníkov tretích krajín s vysokou úrovňou zručností. V oznámení zo 6. apríla 2016 sa ďalej uviedlo, že toto by sa malo dosiahnuť pomocou rozvoja harmonizovaného spoločného prístupu EÚ, ktorý by zahŕňal pružnejšie podmienky prijímania, zlepšené postupy prijímania a posilnené práva vrátane mobility v rámci EÚ. Táto iniciatíva dopĺňa ostatné nástroje prijaté v oblasti legálnej migrácie. Predovšetkým je doplnkom smernice o zamestnancoch presunutých v rámci podniku, ktorými sa zjednodušuje vstup a mobilita zamestnancov s vysokou úrovňou zručností (manažérov, špecialistov) v rámci EÚ, ktorí sú zamestnaní spoločnosťami z krajín mimo EÚ a sú dočasne vyslaní do dcérskych spoločností nachádzajúcich sa v EÚ. Dopĺňa aj smernicu (EÚ) 2016/801, ktorá upravuje vstup a práva pre študentov a výskumných pracovníkov, napríklad aj pre stážistov a dobrovoľníkov v rámci Európskej dobrovoľníckej služby. Návrh tiež dopĺňa smernicu Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003, ktorou sa stanovujú podmienky uplatňovania práva na zlúčenie rodiny, a smernicu Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom, zároveň sa však od nich odchyľuje. Predkladaný návrh prekračuje rámec týchto smerníc, keďže sa v ňom stanovujú výhodnejšie podmienky zlúčenia rodiny a zjednodušený prístup k postaveniu osoby s dlhodobým pobytom. Okrem toho dopĺňa smernicu 2011/95/EÚ (ďalej len „smernica o oprávnení na medzinárodnú ochranu“), a to tak, že rozsah pôsobnosti tohto návrhu je rozšírený na osoby s vysokou úrovňou zručností a s postavením medzinárodnej ochrany. Budú sa môcť zamestnať v členských štátoch v súlade s ich zručnosťami a vzdelaním a odstrániť nedostatok pracovných síl v niektorých povolaniach v určitých regiónoch. To im umožní byť aktívnymi na trhu práce aj v prípadoch, keď v ich konkrétnej oblasti nie sú žiadne voľné miesta v členskom štáte, ktorý im poskytol ochranu. Tento návrh je v súlade s akčným plánom pre integráciu štátnych príslušníkov tretích krajín, v ktorom sa stanovuje spoločný politický rámec, ktorý by mohol pomôcť členským štátom ďalej rozvíjať a posilňovať ich národné integračné politiky zamerané na štátnych príslušníkov tretích krajín vrátane štátnych príslušníkov tretích krajín s vysokou úrovňou zručností. Formát povolenia na pobyt pre štátnych príslušníkov tretích krajín je stanovený v nariadení (ES) č. 1030/2002 a uplatňuje sa v prípade tohto návrhu. •Súlad s ostatnými politikami Únie Cieľom tohto návrhu je zabezpečiť atraktívny systém v rámci EÚ pre pracovníkov s vysokou úrovňou zručností v súlade s politikami EÚ zameranými na prehlbovanie a zdokonaľovanie vnútorného trhu. Politika na pritiahnutie pracovníkov s vysokou úrovňou zručností je doplnkom politík na uľahčenie mobility štátnych príslušníkov EÚ v rámci EÚ, ktorú podporuje nariadenie č. 492/2011, nariadenie 2016/589 (EURES) a pripravovaný balík opatrení v oblasti mobility pracovných síl, pokiaľ ide koordináciu sociálneho zabezpečenia. Zároveň dopĺňa politiku na zlepšenie a modernizáciu zručností pracovníkov v EÚ a uznávania kvalifikácie s cieľom dosiahnuť ich lepšie začlenenie na trhu práce. Väčší počet disponibilných talentovaných ľudí prospieva ekonomike EÚ ako celku a očakáva sa, že tzv. účinok presunu (displacement effect) v prípade pracovníkov z EÚ nebude, pokiaľ ide o pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, veľký. Nový program v oblasti zručností pre Európu sa zaoberá všeobecnými otázkami uznávania kvalifikácie, a teda je relevantný aj pre prijímanie pracovníkov s vysokou úrovňou zručností v rámci systému modrej karty EÚ, keďže tieto osoby často čelia prekážkami a znášajú vysoké náklady pri úsilí o uznanie kvalifikácie získanej v tretích krajinách. Všetky tieto iniciatívy prispievajú k stratégii EÚ v oblasti rastu v súlade s prioritami stratégie Európa 2020. 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právny základ

Tento návrh sa týka podmienok vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín a postupov vydávania potrebných povolení súvisiacich s prácou, v ktorej sa vyžaduje vysoká úroveň zručností. Stanovuje aj podmienky, za ktorých štátny príslušník tretej krajiny môže mať pobyt v druhom členskom štáte. Príslušným právnym základom je preto článok 79 ods. 2 písm. a) a písm. b) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) v spojení s článkom 79 ods. 1 tej istej zmluvy. V súlade s protokolom č. 21 pripojeným k zmluvám Spojené kráľovstvo a Írsko môžu oznámiť Rade do troch mesiacov od predloženia návrhu alebo iniciatívy, prípadne kedykoľvek po ich prijatí, že si želajú zúčastňovať sa na prijatí a uplatňovaní takéhoto navrhovaného opatrenia. Ani jeden z týchto členských štátov nevyužil svoje právo zúčastňovať sa na smernici o modrej karte EÚ. Podľa protokolu č. 22 pripojeného k zmluvám sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí opatrení založených na tomto článku. Prijímanie ekonomických migrantov je spoločnou právomocou EÚ a jej členských štátov. Žiadnym opatrením navrhovaným v oblasti legálnej migrácie „nie je dotknuté právo členských štátov určiť počty prijímaných štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí prichádzajú na ich územie z tretích krajín s cieľom nájsť si prácu buď ako zamestnanci, alebo ako samostatne zárobkovo činné osoby“ (článok 79 ods. 5 ZFEÚ). •Subsidiarita Náročnosť výzvy spočívajúcej v zlepšení schopnosti pritiahnuť talentovaných ľudí z krajín mimo EÚ a udržať si ich sa zvýšila a čelia jej všetky členské štáty. Hoci by každý členský štát mohol naďalej mať svoj vlastný vnútroštátny systém pre pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, nezvýšila by sa tak príťažlivosť EÚ ako celku. Ak sa EÚ porovná s ostatnými hlavnými cieľovými krajinami s jednotnejším prístupom, členské štáty, najmä menšie členské štáty, nie sú primerane vybavené na to, aby obstáli v medzinárodnej konkurencii krajín uchádzajúcich sa o pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. Súčasná roztrieštená situácia s odlišnými a paralelnými vnútroštátnymi pravidlami vzťahujúcimi sa na tú istú kategóriu štátnych príslušníkov tretích krajín v členských štátoch nie je efektívna ani účinná pre žiadnu zo zúčastnených strán. Žiadatelia a zamestnávatelia sa musia riadiť komplexným regulačným rámcom, ktorý vytvára náklady a administratívnu záťaž, čo je náročné hlavne pre MSP. Okrem toho by bolo pre orgány členských štátov jednoduchšie a nákladovo efektívnejšie, keby uplatňovali jednotný, jasný a jednoduchý súbor pravidiel pre posudzovanie žiadostí týkajúcich sa pobytu a práce podaných pracovníkmi s vysokou úrovňou zručností. EÚ, ktorá vystupuje voči vonkajšiemu svetu ako jeden celok, môže dosiahnuť úsporu z rozsahu a následne lepšie súťažiť s inými hlavnými cieľovými krajinami o obmedzenú ponuku pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. Tento návrh je zameraný na zvýšenie celkovej príťažlivosti EÚ poskytnutím jediného, transparentného, pružného a efektívneho systému v rámci EÚ pre pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. Ponukou jasných a rýchlych postupov prijímania v kombinácii s atraktívnymi podmienkami pobytu pre nich a pre ich rodiny vysiela EÚ týmto návrhom jasný signál pracovníkom s vysokou úrovňou zručností, že o nich stojí. Iba opatrenie na úrovni EÚ môže pracovníkom s vysokou úrovňou zručností ponúknuť možnosť ľahko sa pohybovať, pracovať a zdržiavať sa vo viacerých členských štátoch EÚ. Mobilita v rámci EÚ pomáha lepšie reagovať na dopyt po pracovných silách s vysokou úrovňou zručností a kompenzovať nedostatok zručností. Vnútroštátne systémy naproti tomu nemôžu v dôsledku ich vlastnej povahy takúto možnosť – slobodne sa presťahovať z jedného členského štátu do druhého v prípade nedostatku pracovnej sily alebo v prípade výskytu pracovnej príležitosti – ponúknuť. Aj v prípade vytvorenia harmonizovanejšieho systému v rámci EÚ a zrušenia paralelných vnútroštátnych systémov zostanú členským štátom ponechané právomoci v niektorých aspektoch, ako je napríklad ich v zmluve zakotvené právo určovať počty prijímaných štátnych príslušníkov tretích krajín prichádzajúcich z tretích krajín na ich územie s cieľom nájsť si prácu. Členské štáty budú mať tiež možnosť zaviesť prieskumy situácie na trhu práce, ak na ich trhoch práce bude dochádzať k vážnemu narušeniu, akým je vysoká miera nezamestnanosti v určitom povolaní alebo sektore. Okrem toho členské štáty budú mať kontrolu nad minimálnou výškou platu – aj keď bude viac zosúladená s dolným a horným limitom –, ktorá sa vypočíta na základe vnútroštátnych priemerných miezd, ako aj nad povolaniami s nedostatkom pracovných síl, na ktoré sa uplatnia nižšie limity. Vzhľadom na tieto skutočnosti je tento návrh v súlade so zásadou subsidiarity. •Proporcionalita Tento návrh sa týka podmienok a postupov prijímania a práv pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín, pričom tieto postupy a práva sú prvkami spoločnej prisťahovaleckej politiky podľa článku 79 ZFEÚ. Pravidlá v rámci EÚ pre túto skupinu štátnych príslušníkov tretích krajín už existujú, paralelne s vnútroštátnymi pravidlami, je však potrebné ich zmeniť tak, aby riešili zistené problémy a umožnili úplné dosiahnutie cieľov smernice, pričom obsah a forma opatrení Únie by mala byť obmedzená na to, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týchto cieľov. Návrh poskytuje dosiahnutie rovnováhy medzi posilnením práv vrátane mobility v rámci EÚ prostredníctvom vyššieho stupňa harmonizácie na jednej strane a inkluzívnejším systémom prostredníctvom ďalšieho zjednodušenia postupov prijímania (vrátane nižších minimálny výšok platov, čím rozšíril cieľovú skupinu), pričom ponecháva určitú flexibilitu pre členské štáty, pokiaľ ide o prispôsobenie systému ich vnútroštátnej situácii. Administratívna záťaž pre členské štáty v podobe zmeny legislatívy a ďalšej spolupráce bude mierna, pretože systém modrých kariet EÚ už existuje a záťaž bude vyvážená prínosnosťou. •Výber nástroja Zvoleným nástrojom je nová smernica, ktorá zruší a nahradí súčasnú smernicu o modrej karte EÚ. To poskytuje členským štátom určitú flexibilitu pri vykonávaní a uplatňovaní. Smernica je záväzná, pokiaľ ide o výsledok, ktorý sa má dosiahnuť, ale poskytuje členským štátom flexibilitu, pokiaľ ide o formu a metódu zahrnutia týchto cieľov do svojich vnútroštátnych právnych systémov a o všeobecný kontext. Nebol zistený žiadny dôvod pre prechod zo smernice na nariadenie, ktoré by bolo priamo uplatniteľné. Nezáväzné opatrenia by mali príliš obmedzený účinok, pretože potenciálni žiadatelia a spoločnosti by naďalej čelili množstvu odlišných pravidiel prijímania 3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov Prvá správa o vykonávaní smernice EÚ o modrej karte bola predložená v máji 2014 a posúdil sa v nej súlad vnútroštátnych právnych predpisov s ustanoveniami smernice. Dospelo sa v nej k záveru, že medzi členskými štátmi sú veľké rozdiely v počte vydaných modrých kariet EÚ v dôsledku politických rozhodnutí členských štátov, ktoré uplatňujú a podporujú modrú kartu EÚ značne odlišnými spôsobmi a v niektorých prípadoch uprednostňujú svoje paralelné vnútroštátne systémy. V súčasnej smernici o modrej karte EÚ sú stanovené len minimálne normy a ponecháva sa v nej dosť veľký priestor pre členské štáty prostredníctvom mnohých fakultatívnych opatrení a odkazov na vnútroštátne právne predpisy. V správe sa takisto uvádza, že existujú viaceré nedostatky v jej transpozícii a, konkrétnejšie, že členské štáty zanedbávali svoje oznamovacie povinnosti podľa tejto smernice. O týchto problémoch sa diskutovalo s členskými štátmi prostredníctvom siete národných kontaktných bodov a na zasadnutiach kontaktnej skupiny.

V ďalšom hodnotení, ktoré Komisia vykonala v rokoch 2015 – 2016, boli zistenia z prvej správy aktualizované a hlbšie rozpracované. Dospelo sa k záveru, že modrá karta EÚ vo svojej súčasnej podobe nedosahuje svoj potenciál ponúknuť ďalšiu pridanú hodnotu konkurujúcim a dopĺňajúcim sa vnútroštátnym systémom pre pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. •Konzultácie so zainteresovanými stranami Od 27. mája do 30. septembra 2015 sa uskutočnila online verejná konzultácia o modrej karte EÚ a politikách EÚ týkajúcich sa migrácie pracovnej sily. Celkovo bolo prijatých 610 odpovedí na dotazník a 15 písomných príspevkov od širokého spektra aktérov zastupujúcich všetky príslušné zainteresované strany. V rámci konzultácie boli doručené príspevky od občanov EÚ, organizácií aj štátnych príslušníkov tretích (s pobytom sa v EÚ alebo mimo nej), ako aj zamestnávateľov (nadnárodných spoločností, ako aj MSP), ich združení, súkromných a verejných zamestnávateľských organizácií, odborov, ministerstiev, regionálnych a miestnych orgánov, pracovníkov z oblasti médií, od akademickej obce, medzinárodných organizácií, organizácií alebo orgánov z krajín pôvodu, sociálnych partnerov a ďalších aktérov občianskej spoločnosti. Uskutočnili sa rôzne bilaterálne stretnutia a stretnutia skupín s kľúčovými členskými štátmi, zástupcami podnikov, odborníkmi, sociálnymi partnermi a medzinárodnými organizáciami (OECD, UNHCR, IOM). V spolupráci so zástupcami strediska pre monitorovanie trhu práce (SMTP) a stálou študijnou skupinou „Prisťahovalectvo a integrácia“ (IMI) Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru sa 3. decembra 2015 zorganizoval špecifický workshop so sociálnymi partnermi z jednotlivých štátov. Viacero ďalších konzultačných činností so zainteresovanými stranami uskutočnil externý dodávateľ, a to s vybranými vnútroštátnymi orgánmi, organizáciami zamestnávateľov, odbormi a organizáciami v krajinách pôvodu. Výsledky sa zohľadňovali v rámci celého preskúmania, čo sa odráža v správe o posúdení vplyvu. • Získavanie a využívanie expertízy Expertná skupina pre ekonomickú migráciu (EGEM) bola zriadená Komisiou s cieľom podporovať budúci vývoj politiky v oblasti ekonomickej migrácie. Počas prvého stretnutia skupiny EGEM 25. marca 2015 experti diskutovali o spôsoboch, ako lepšie riadiť migráciu pracovnej sily na úrovni EÚ, pričom hlavnou témou diskusie bolo preskúmanie modrej karty EÚ. Druhé stretnutie skupiny EGEM, ktoré sa konalo 7. decembra 2015, sa venovalo otázke „politických možností revízie modrej karty“. Okrem toho sa 13. novembra 2015 konalo stretnutie expertnej skupiny pre migrantov so zručnosťami, ktorá je podskupinou Európskej migračnej siete, s odborníkmi z členských štátov na účely technickej diskusie o otázkach týkajúcich sa modrej karty EÚ, paralelných vnútroštátnych systémov pre pracovníkov s vysokou úrovňou zručností a ich vzájomného pôsobenia. •Posúdenie vplyvu Pri príprave návrhu bola preskúmaná široká škála politických možností, z ktorých niektoré boli vyradené v prvej fáze hodnotenia – zrušenie smernice o modrej karte EÚ, zavedenie bodového vyjadrenie záujmu, rozšírenie rozsahu pôsobnosti na medzinárodných poskytovateľov služieb. Zvažované možnosti Možnosti vybrané na vykonanie dôkladného posúdenia: 0. Základný scenár Súčasní modrá karta EÚ by sa uplatňovala naďalej bez akejkoľvek legislatívnej zmeny. Pokračovalo by sa vo vykonávaní existujúcich činností monitorovania a presadzovania súčasnej legislatívy, ako aj činností na zlepšenie cezhraničného uznávania zahraničnej kvalifikácie buď medzi členskými štátmi alebo v spolupráci s tretími krajinami prostredníctvom výmen osvedčených postupov a ďalšieho usmernenia pre vnútroštátne orgány. 1. Rozšírenie rozsahu pôsobnosti sprístupnením pre podstatne širšiu skupinu pracovníkov vrátane (niektorých) pracovníkov strednou úrovňou zručností Táto možnosť by zabezpečila, že modrá karta EÚ by bola dostupná aj pre niektorých pracovníkov so strednou úrovňou zručností, keďže plat a kvalifikácia by boli stanovené ako alternatívne, a nie kumulatívne podmienky. Úroveň práv by sa v porovnaní so súčasnou úrovňou významne neposilnila. 2. Zmena podmienok prijímania a práv bez rozšírenia rozsahu pôsobnosti aj na iných ako pracovníkov s vysokou úrovňou zručností Táto možnosť pozostáva z troch čiastkových možností v závislosti od cieľovej skupiny (širšie verzus selektívnejšie) a zostáva v základnom rámci a rozsahu pôsobnosti súčasnej smernice, avšak so zjednodušením spoločným pre všetky možnosti, pokiaľ ide o podmienky, postupy a práva. 2a) Sprístupnenie modrej karty EÚ širšej skupine pracovníkov s vysokou úrovňou zručností Táto čiastková možnosť by zvýšila počet pracovníkov s vysokou úrovňou zručností oprávnených na získanie modrej karty EÚ, uľahčila prijímanie a posilnila práva na pobyt a mobilitu. Členské štáty by si zachovali určitý obmedzený priestor pre vnútroštátne prispôsobenie systému, ale paralelné vnútroštátne systémy by boli zrušené. 2b) Transformácia modrej karty EÚ na nástroj na pritiahnutie vybranej skupiny pracovníkov s mimoriadnou úrovňou zručností

Táto možnosť by z modrej karty EÚ urobia selektívny nástroj pre pracovníkov s veľmi vysokou úrovňou zručností. Oprávnení pracovníci by boli rýchlo a jednoducho prijímaní a získavali by rozsiahle práva. Paralelné vnútroštátne systémy by boli aj naďalej povolené. 2c) Vytvorenie dvojstupňovej modrej karty so zameraním na rôzne úrovne schopností pracovníkov s vysokou úrovňou zručností Táto čiastková možnosť by bola kombináciou predchádzajúcich čiastkových možností vytvorením modrej karty EÚ s dvoma úrovňami pre rôzne kategórie pracovníkov s vysokou úrovňou zručností: prvá úroveň by sa týkala širokej skupiny pracovníkov s vysokou úrovňou zručností a selektívnejšia druhá úroveň by poskytovala rýchlejší prístup k dlhodobému pobytu a jednoduchšiu mobilitu v rámci EÚ. Paralelné vnútroštátne systémy by boli zrušené. 3. Jednotná modrá karta v rámci EÚ Táto politická možnosť by v rámci celej EÚ zaviedla jednotný súbor pravidiel týkajúcich sa modrej karty a uplatniteľných vo všetkých členských štátoch. Neexistoval by žiadny priestor pre Členské štáty by nemali žiadny priestor pre úpravu podmienok alebo iných pravidiel modrej karty EÚ vzhľadom na situáciu na ich vnútroštátnych trhoch práce. Modrá karta EÚ vydaná v jednom členskom štáte by bola uznaná všetkými členskými štátmi a umožňovala by neobmedzenú mobilitu v rámci EÚ. Paralelné vnútroštátne systémy by boli zrušené. Horizontálne/paralelné legislatívne možnosti Zvažovalo sa aj niekoľko horizontálnych legislatívnych možností a tiež jedna možnosť nelegislatívnej povahy. Tieto možnosti môžu byť samostatnou nadstavbou základného scenára alebo ich možno kombinovať s ktorýmkoľvek legislatívnym balíkom: a) Nelegislatívne opatrenia na zlepšenie účinnosti modrej karty EÚ Táto politická možnosť sa zameriava na zlepšenie uplatňovania modrej karty EÚ a praktickej spolupráce medzi členskými štátmi, a posilňuje propagáciu značky prostredníctvom výmeny informácií, propagačných a reklamných činností. Zahŕňala by praktické opatrenia na uľahčenie využívania systému modrých kariet EÚ zlepšením uznávania zahraničnej kvalifikácie a na zlepšenie súladu medzi zručnosťami a pracovnými miestami. b) Legislatívne opatrenie rozširujúce uplatnenie modrej karty EÚ na inovatívnych podnikateľov Touto možnosťou by sa uplatnenie modrej karty EÚ rozšírilo z zamestnancov s vysokou úrovňou zručností na inovačných podnikateľov (samostatne zárobkovo činné osoby) a v rámci smernice by sa pre túto skupiny vytvoril samostatný súbor podmienok prijímania a práv (vrátane možnosti mobility v rámci EÚ). c) Legislatívne opatrenie rozširujúce uplatnenie modrej karty EÚ na osoby s vysokou úrovňou zručností a s postavením medzinárodnej ochrany a žiadateľov o azyl Táto možnosť by prístup k modrej karte EÚ otvorila pre iné kategórie migrantov, ktorí žiadajú o medzinárodnú ochranu alebo ktorí získali postavenie medzinárodnej ochrany. Možno tu vyčleniť dve podkategórie a dve čiastkové možnosti: i) zahrnutie iba osôb s postavením medzinárodnej ochrany (utečencov, osoby, ktorým sa poskytla doplnková ochrana); ii) zahrnutie aj žiadateľov o azyl. Uprednostňovaná možnosť Po posúdení vplyvu, účinnosti a efektívnosti vybraných možností, ako aj ich uskutočniteľnosti, je uprednostňovanou možnosťou možnosť 2a) v kombinácii s horizontálnou možnosťou a) (nelegislatívne opatrenia) a horizontálnou možnosťou c), čiastkovou možnosťou i) (zahrnutie iba osôb s postavením medzinárodnej ochrany do rozsahu pôsobnosti). Uprednostňovaná možnosť zahŕňa preto tieto hlavné prvky: zmena podmienok prijímania a sprístupnenie modrej karty EÚ širšej skupine pracovníkov s vysokou úrovňou zručností; zlepšenie práv spojených s modrou kartou EÚ vrátane mobility v rámci EÚ; a nerozšírenie rozsahu pôsobnosti aj na iných ako pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. Okrem toho by vnútroštátne systémy pre štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí spadajú do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, už nemali byť povolené. Legislatívne opatrenia by sa doplnili nelegislatívnymi opatreniami a potenciálne modrú kartu EÚ sprístupnili pre osoby s vysokou úrovňou zručností a s postavením medzinárodnej ochrany. Uprednostňovaná možnosť je vyváženým kompromisom medzi na jednej strane vysokou úrovňou inkluzívnosti, veľkou flexibilitou pre členské štáty v prispôsobovaní sa ich vnútroštátnej situácii a vysokým potenciálom náhrady s paralelnými vnútroštátnymi systémami, a na druhej strane ďalšími zjednodušeniami postupov, vyššou úrovňou práv, väčším uľahčením mobility v rámci EÚ a vysokou úrovňou harmonizácie. Preto táto uprednostňovaná možnosť predstavuje vyváženú kombináciu medzi (vysokou) účinnosťou a efektívnosťou, pozitívnymi hospodárskymi a sociálnymi vplyvmi. Tieto pozitívne vplyvy by sa maximalizovali, ak by boli skombinované s nelegislatívnymi opatreniami, akými sú aktívna podpora systému a lepšie spárenie zamestnávateľov s potenciálnymi migrantmi. Odhadované dodatočné povolenia pri tejto možnosti sa pohybujú v rozmedzí od minimálne 32 484 do maximálne 137 690 pracovníkov s vysokou úrovňou zručností (ročne, spolu vo všetkých zúčastnených členských štátoch, variácie závisia od minimálnej výšky platu stanovenej jednotlivými členskými štátmi). To by viedlo k odhadovanému pozitívnemu ročnému hospodárskemu vplyvu od 1,4 mld. do 6,2 mld. EUR v dôsledku dodatočných pracovníkov s vysokou úrovňou zručností prichádzajúcich do EÚ a pracujúcich v EÚ. Celkovo vyšší počet prijatých pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, a zvýšený potenciál udržania si mladých talentovaných ľudí, ktoré získali vzdelanie v EÚ, povedie k vyššiemu počtu pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, medzi ktorými môžu zamestnávatelia nájsť chýbajúce pracovné sily, čo by malo pozitívny vplyv na hospodársky rast a konkurencieschopnosť EÚ. Spolu so zvýšenou možnosťou profesijnej mobility medzi zamestnaniami a mobility v rámci EÚ to pre MSP zjednoduší prijímanie osôb do zamestnania a zníži náklady s tým spojené a uľahčí im odstraňovanie nedostatku pracovné sily, a posilní to ich perspektívu rastu. Dostavil by sa aj pozitívny vplyv na schopnosť spoločností vykonávať výskum a vývoj a bolo by to prínosné pre celkovú kapacitu EÚ v oblasti inovácií, výskumu a podnikania. Vysoká efektívnosť a účinnosť tejto možnosti by tiež znížila administratívnu záťaž spojenú s jej uplatňovaním. Sociálny vplyv bude pozitívny aj preto, že občania EÚ budú ťažiť z pozitívneho dosahu na celkový hospodársky rast, keďže sa odstráni nedostatok pracovnej sily a zručností, čo môže nepriamo prispieť k posilneniu znalostnej ekonomiky a tvorbe pracovných miest v EÚ. Vzhľadom na to, že tento systém sa zameriava na pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, odvíja sa od dopytu a je dosť selektívny, a vzhľadom na to, že sa vytvárajú vhodné záruky, by potenciálny účinok presunu v prípade pracovníkov z EÚ nemal byť veľký. Držitelia modrej karty budú ťažiť z pozitívneho vplyvu v podobe posilnenia práva na zlúčenie rodiny, prístupu k dlhodobému pobytu a mobility v rámci EÚ. Pozitívne sociálne vplyvy možno očakávať aj v dôsledku zahrnutia osôb s postavením medzinárodnej ochrany, pretože osoby s vysokou úrovňou zručností a s postavením medzinárodnej ochrany by sa získaním modrej karty EÚ stali viditeľnejšími pre zamestnávateľov v ich hostiteľskom členskom štáte a boli by schopné získať prístup na trh práce aj v iných členských štátoch, než je ten členský štát, ktorý im poskytol ochranu. To uľahčuje ich účasť na trhu práce, čo podporuje ich integráciu a ich schopnosť zabezpečiť svoje vlastné živobytie. Stanovisko výboru pre kontrolu regulácie Výbor pre kontrolu regulácie predložil 5. februára 2016 posúdenie vplyvu a 2. marca 2016 sa uskutočnilo zasadnutie. Výbor vydal prvé (negatívne) stanovisko 4. marca 2016. Posúdenie vplyvu bolo znovu predložené 14. marca a druhé (pozitívne) stanovisko bolo vydané 18. marca 2016. Hlavnými problémami, ktoré si vyžadovali zlepšenie, na ktoré výbor pre kontrolu regulácie upozornil, boli tieto a zohľadnené boli takto:

a) Objasniť uvedené problémy a ich EÚ rozmer V rámci správy o posúdení vplyvu bola posilnená analýza súčasného a budúceho nedostatku pracovnej sily v rámci EÚ a toho, ako ho možno účinne riešiť prostredníctvom revízie systému modrej karty, a najmä posilnením mobility pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín. Spresnila sa aj interakcia medzi mobilitou občanov EÚ v rámci EÚ a mobilitou pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, a rozsah v akom obidve tieto mobility prispievajú k riešeniu nedostatku zručností a nedostatku pracovnej sily. Pridané boli čísla a dodatočné analýzy na účely lepšieho preukázania nevyhnutnosti opatrení EÚ na pritiahnutie pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín, a pridanej hodnoty systému na úrovni EÚ v porovnaní s vnútroštátnymi systémami. Ďalej bola rozpracovaná interakcia medzi revíziou systému modrých kariet EÚ a inými kategóriami migrantov, ako sú osoby s postavením medzinárodnej ochrany a žiadatelia o azyl, poskytovateľmi služieb a podnikateľmi, ako aj potreba ich možného zaradenia do jej pôsobnosti. b) Objasniť ciele a politické možnosti Všeobecné a osobitné ciele boli zrevidované tak, aby boli viac v súlade s vymedzením problému a navrhovanými možnosťami. Vysvetlila sa logika, na ktorej sú balíky politických možností založené, a zjednodušila sa prezentácia. Dôvody na vyradenie niektorých možností vopred boli posilnené a zlepšila sa kontrola a výber politických možností. c) Zamerať sa na analýzu vplyvu na hlavné aspekty trhu práce Prezentovanie analýzy vplyvu sa zjednodušilo, stalo sa zrozumiteľnejším na čítanie a analýza je jasnejšie zameraná na trh práce a hospodárske vplyvy. Podľa možnosti boli zistené vplyvy na jednotlivé členské štáty. Viac sa poukázalo na rozdiely medzi rozličnými politickými možnosťami a základným scenárom. Hoci kvantitatívne údaje zostávajú obmedzené, analyzovali sa administratívne náklady a zisky pre rôzne zainteresované strany. Uprednostňovaná možnosť pozostávajúca z jednej politickej možnosti a horizontálnych prvkov bola vybraná ako dôsledok postupného vyraďovania možností na základe jasných a objektívnych kritérií. •Základné práva Táto iniciatíva je plne v súlade s Chartou základných práv a posilňuje niektoré práva v nej zakotvené. Prispieva najmä k naplneniu práva na rešpektovanie súkromného a rodinného života (článok 7) prostredníctvom zjednodušených ustanovení o zlúčení rodín pracovníkov s vysokou úrovňou zručností a práva na prácu a vykonávať slobodne zvolené alebo prijaté povolanie (článok 15 ods. 1). Je tiež plne v súlade s právami súvisiacimi s pracovnými podmienkami (článok 15 ods. 3) a právami pracovníkov (články 27 až 36), pretože sa v nej počíta s právom na rovnaké zaobchádzanie pre pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, pokiaľ ide o pracovné podmienky, prístup k sociálnemu zabezpečeniu, vzdelávaniu a odbornej príprave, ako aj prístup k tovaru a službám. Zlučiteľnosť s článkom 47 (právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces) je plne zabezpečená, pretože zostávajú zachované súčasné ustanovenia zo smernice o modrej karte EÚ týkajúce sa práva na odvolanie v prípade, že je žiadosť zamietnutá, ako aj práva na to byť oboznámený s dôvodmi zamietnutia. 4.VPLYV NA ROZPOČET Návrh nemá vplyv na rozpočet Európskej únie. 5.ĎALŠIE PRVKY •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ Komisia bude kontrolovať správnu a účinnú transpozíciu do vnútroštátneho práva všetkých zúčastnených členských štátov. Počas vykonávacej fázy bude Komisia organizovať pravidelné zasadnutia kontaktného výboru so všetkými členskými štátmi. Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu hodnotiacu implementáciu, fungovanie a dosah modrej karty EÚ tri roky po uplynutí lehoty na transpozíciu, a potom každé tri roky. Uplatňovanie smernice o modrej karte EÚ sa bude monitorovať vzhľadom na hlavné ciele politiky s využitím viacerých relevantných a merateľných ukazovateľov založených na ľahko dostupných, akceptovaných a spoľahlivých zdrojoch údajov. V revidovanej smernici sa oznamovanie viacerých druhov informácií stalo povinným na účely zlepšenia ich včasného poskytovania a spoľahlivosti. Takto by sa zvýšila ich hodnota pre monitorovanie a hodnotenie prisťahovaleckej politiky zameranej na pracovné sily s vysokou úrovňou zručností. Okrem sa zlepší výmena informácií o modrej karte EÚ prostredníctvom národných kontaktných miest. •Vysvetľujúce dokumenty Navrhovaná smernica sa týka širokého počtu osôb, pokiaľ ide o štátnych príslušníkov tretích krajín s vysokou úrovňou zručností, na ktorých sa vzťahuje. V porovnaní s existujúcou smernicou 2009/50/ES obsahuje návrh aj väčší počet právnych záväzkov. Vzhľadom na to a vzhľadom na skutočnosť, že návrh zahŕňa ustanovenia o niekoľkých skupinách, ktoré doteraz neboli na povinnom základe zahrnuté do súčasného právneho rámca, bude potrebné, aby oznámenie transpozičných opatrení sprevádzali vysvetľujúce dokumenty vrátane tabuľky zhody medzi vnútroštátnymi ustanoveniami a smernicou, aby transpozičné opatrenia, ktoré členské štáty vložili do existujúcich právnych predpisov boli jasne identifikovateľné. •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu Kapitola I – VŠEOBECNÉ USTANOVENIA Článok 1 – Predmet Cieľom tohto návrhu je stanoviť podmienky pre vstup a pobyt štátnych príslušníkov tretích krajín žiadajúcich o pobyt v EÚ na účely zamestnania, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností, ktorí prichádzajú buď z krajín mimo EÚ, alebo majú oprávnený pobyt v EÚ alebo iné postavenie, a ich rodinných príslušníkov a vymedziť ich práva. Návrh tiež určuje podmienky, za ktorých sa štátni príslušníci tretích krajín, ktorí majú oprávnený pobyt v niektorom členskom štáte podľa podmienok tohto návrhu, môžu pohybovať a zdržiavať sa so svojimi rodinnými príslušníkmi v iných členských štátoch. Toto ustanovenie je v podstate podobné ako v smernici 2009/50/ES, ale upravené tak, aby bola zohľadnená skutočnosť, že modrá karta bude jediným prostriedkom prijímania štátnych príslušníkov tretích krajín s vysokou úrovňou zručností.

Článok 2 – Vymedzenie pojmov V tomto článku sa stanovujú vymedzenia pojmov používaných v návrhu, ktoré sú do veľkej miery spoločné s ostatnými existujúcimi smernicami o legálnej migrácii. Vymedzuje sa je pojem „zamestnanie, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností“, ktorý nahrádza pojem „vysokokvalifikované zamestnanie“ uvedený v súčasnej smernici. V súlade s vnútroštátnym právom a postupmi sa vzťahuje na platené zamestnanie vykonávané osobou, ktorá má požadované kompetencie preukázané vyššou odbornou kvalifikáciou. Táto kvalifikácia môže byť potvrdená buď „vysokoškolským vzdelaním“, (t. j. úspešným ukončením post-sekundárneho vysokoškolského vzdelávania alebo rovnocenného terciárneho vzdelávacieho programu, ktorý zodpovedá aspoň úrovni 6 klasifikácie ISCED 2011 alebo úrovni 6 európskeho kvalifikačného rámca) alebo „vyššími odbornými zručnosťami“ (t. j. zručnosťami osvedčenými aspoň troma rokmi odbornej praxe na úrovni porovnateľnej s vysokoškolským vzdelaním a relevantnými pre prácu alebo povolanie, ktoré sa majú vykonávať). Úroveň požadovaných zručností zostáva nezmenená, ale členské štáty sú povinné uznať odbornú prax ako alternatívu vzdelania. Okrem toho je novinou osobitný odkaz na úrovne klasifikácie ISCED a EKR, ktorý má poskytnúť ďalšie objasnenie. Novinkou v porovnaní so smernicou 2009/50/ES, je vymedzenie pojmu „pracovná činnosť“ s cieľom určiť, akú profesijnú činnosť môže držiteľ modrej karty EÚ vykonávať v kontexte osobitných pravidiel krátkodobej mobility do iných členských štátov (pozri článok 19). Článok 3 – Rozsah pôsobnosti Návrh, podobne ako smernica 2009/50/ES, sa nevzťahuje na občanov EÚ a štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom v EÚ a chcú sa presťahovať do iného členského štátu, na sezónnych pracovníkov a vyslaných pracovníkov. Keďže existujú potenciálne presahy medzi rozsahom pôsobnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/801 a tohto nástroja, tento článok výslovne vylučuje z rozsahu pôsobnosti smernice štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí žiadajú o pobyt v niektorom členskom štáte ako výskumní pracovníci v zmysle smernice (EÚ) 2016/801 s cieľom vykonať výskumný projekt. Výskumní pracovníci prijatí podľa smernice (EÚ) 2016/801 s oprávneným pobytom môžu požiadať o vydanie modrej karty EÚ v zmysle tejto smernice na iné účely ako tie, na ktoré sa vzťahuje smernica (EÚ) 2016/801. Vykoná sa zmena oproti smernici 2009/50/ES, podľa ktorej budú mať rodinní príslušníci občanov EÚ, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín, prístup k modrej karte EÚ s cieľom umožniť im nájsť si zamestnanie, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností, a uskutočňovať služobné cesty do rôznych členských štátov bez ohľadu na to, či ich daný občan Únie ich sprevádza. Títo štátni príslušníci tretích krajín s vysokou úrovňou zručností, ktorí sú rodinnými príslušníkmi občanov EÚ, majú rovnaké krátkodobé a dlhodobé potreby profesijnej mobility v rámci EÚ ako iní štátni príslušníci tretích krajín s vysokou úrovňou zručností, a nemala by im byť odopretá možnosť požiadať o modrú kartu EÚ. ktorú by mali vo svojej krajine pôvodu, len z dôvodu, že v súčasnosti majú oprávnený pobyt v EÚ ako rodinní príslušníci občanov EÚ. Navrhovaná smernica sa naďalej neuplatňuje na osoby usilujúce o medzinárodnú ochranu a čakajúce na rozhodnutie o svojom postavení alebo osoby, ktorým sa poskytla dočasná ochrana, alebo majú pobyt v určitom členskom štáte na prísne dočasnom základe. Ako novinku zahŕňa aj osoby s postavením medzinárodnej ochrany podľa smernice 2011/95/EÚ („smernica o oprávnení na medzinárodnú ochranu“). Tieto osoby budú môcť požiadať o modrú kartu EÚ ako ktorýkoľvek iný štátny príslušník tretej krajiny, pričom budú mať naďalej všetky práva, ktoré požívajú ako osoby pod ochranou (pozri tiež poznámky k článkom 15 a 16). K modrej karte EÚ majú prístup aj štátni príslušníci tretích krajín, ktorí budú presídlení do členských štátov v rámci budúcich systémov EÚ a ktorým budú poskytnuté podobné práva, ako sú práva stanovené v smernici o oprávnení na medzinárodnú ochranu. Zvýši sa tak dostupnosť osôb s vysokou úrovňou zručností a s postavením medzinárodnej ochrany pre zamestnávateľov a môžu sa zamestnať cielenejším spôsobom v súlade s ich zručnosťami a vzdelaním, a pokryť tak chýbajúce pracovné sily v sektoroch a povolaniach v ktoromkoľvek členskom štáte. To im umožňuje, aby sa aktívne zapojili do trhu práce, čo podporuje ich integráciu, a aby si ľahšie zabezpečili svoje živobytie. Okrem toho sa tým zabráni nevyužitiu ich zručností v prípade, že neexistujú žiadne voľné miesta v ich konkrétnej oblasti v členskom štáte, ktorý im poskytol ochranu, čo povedie k účinnejšiemu rozloženiu pracovných síl na trhu práce. V pripravovanej revízii smernice o oprávnení na medzinárodnú ochranu sa vykonajú potrebné odkazy a zmeny s cieľom zabezpečiť konzistentnosť. Nachádzať sa tu bude aj ustanovenie na zaistenie dodržiavania medzinárodných dohôd uzatvorených Úniou a/alebo jej členskými štátmi na zabezpečenie etického náboru, t. j. na ochranu sektorov v rozvojových krajinách, ktoré čelia nedostatku pracovníkov. Na rozdiel od smernice 2009/50/ES nový návrh neumožňuje členským štátom, aby mali paralelné vnútroštátne systémy zamerané na tú istú skupinu pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. V záujme pretavenia systému modrých kariet EÚ do systému so skutočným záberom v rámci celej EÚ sú členské štáty povinné udeľovať osobám, ktoré patria do pôsobnosti tohto systému, modrú kartu EÚ namiesto vnútroštátneho povolenia na vykonávanie práce s vysokou úrovňou zručností. Členské štáty môžu vnútroštátne povolenia vydávať iba v súvislosti s pracovníkmi z tretích krajín, ktorí nepatria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, a to v rámci obmedzení stanovených v iných právnych predpisoch EÚ v oblasti legálnej migrácie. Článok 4 – Priaznivejšie ustanovenia Návrhom sa harmonizujú podmienky a postupy prijímania uplatňované na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí patria do rozsahu jej pôsobnosti, a na ich rodinných príslušníkov, ako aj na ich následnú mobilitu do iných členských štátov. Členské štáty majú však naďalej možnosť uplatňovať priaznivejšie podmienky, pokiaľ ide o práva, najmä pokiaľ ide o rovnaké zaobchádzanie (článok 15) a práva rodinných príslušníkov (článok 16). Členské štáty môžu mať výhodnejšie postupy v situáciách dočasnej nezamestnanosti (článok 14) a povolenej neprítomnosti na území po udelení postavenia osoby s dlhodobým pobytom získal (článok 17 ods. 5). Okrem toho môžu členské štáty zaviesť priaznivejšie ustanovenia o procesných zárukách (článok 10). Kapitola II – PODMEINKY PRIJÍMANIA Článok 5 – Kritériá prijímania V článku 5 sa stanovujú podmienky, ktoré žiadateľ musí splniť na to, aby sa mohol stať držiteľom modrej karty EÚ. Okrem všeobecných podmienok podobných tým, ktoré sú zahrnuté v smernici 2009/50/ES, a iných existujúcich predpisov v rámci acquis o legálnej migrácii (napr. povinnosť mať platný cestovný doklad, zdravotné poistenie a nepredstavovať hrozbu pre verejný poriadok, verejnú bezpečnosť alebo verejné zdravie) sú tu aj tieto osobitné podmienky: – odsek 1 písm. a): pracovná zmluva alebo záväzná pracovná ponuka s trvaním najmenej šesť mesiacov v dotknutom členskom štáte, keďže prijímanie sa odvíja od dopytu. V porovnaní so súčasnou smernicou sa požadovaná dĺžka zmluvy skracuje z 12 na 6 mesiacov. Táto podmienka má zaručiť určitú úroveň kontinuity pobytu a zamestnania a zároveň ponúkať určitý stupeň flexibility v súlade s požiadavkami trhu práce a postupmi členských štátov. V súčasnosti sa však značný podiel vnútroštátnych povolení na pobyt pre pracovníkov s vysokou úrovňou zručností vydáva s platnosťou kratšou ako dvanásť mesiacov a zamestnávatelia majú tendenciu ponúkať na začiatku skúšobnú zmluvu s kratším trvaním, aby sa uistili, že zamestnanec je pre obsadenie predmetnej pozície vhodný, pričom potom môže byť jeho zmluva predĺžená, ak úspešne ukončil skúšobnú lehotu. – odsek 1 písm. b): v prípade regulovaných povolaní, podobne ako v prípade smernice 2009/50/ES, musí žiadateľ splniť požiadavky, ktoré sú vo vnútroštátnom práve stanovené pre výkon daného regulovaného povolania občanmi Únie. – odsek 1 písm. c) a odsek 6: pokiaľ ide o neregulované povolania, žiadateľ musí preukázať, že má potrebnú vyššiu odbornú kvalifikáciu alebo vysokoškolské vzdelanie alebo vyššie odborné zručnosti; Členské štáty uľahčia potvrdzovanie a uznávanie dokumentov osvedčujúcich relevantnú vyššiu odbornú kvalifikáciu. Zmeny oproti smernici 2009/50/ES boli opísané v článku 2. – odsek 2: Plat uvedený v pracovnej zmluve musí byť aspoň na úrovni určitej minimálnej výšky platu určenej členským štátom v rozmedzí od minimálne 1,0 a maximálne 1,4-násobku priemerného hrubého ročného platu v dotknutom členskom štáte. Táto minimálna výška platu je nižšia než bola stanovená v smernici 2009/50/ES (najmenej 1,5-násobok priemerného hrubého ročného platu v dotknutom členskom štáte, maximum nie je stanovené), čím sa výrazne zvyšuje inkluzívnosť systému modrých kariet EÚ, t. j. vrátane oveľa vyššieho počtu potenciálnych pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. Fixný rozsah zvyšuje harmonizujúci účinok a súčasne zachováva určitú úroveň flexibility pre členské štáty, ktoré tak môžu minimálnu výšku platu stanoviť v závislosti od konkrétnej situácie na trhu práce, ich priemernej úrovne príjmov a rozdielov v príjmoch. Použitie údajov Eurostatu (národné účty) ako referenčný údaj na výpočet minimálnej výšky platu je povinné v záujme zvýšenia transparentnosti a harmonizácie.

– odseky 4 a 5: tieto ustanovenia zavádzajú povinnú nižšiu minimálnu výšku platu (80 percent všeobecnej minimálnej výšky platu) pre povolania s nedostatkom pracovných síl, ktoré určia členské štáty a ktoré patria do hlavných skupín 1 a 2 klasifikácie ISCO, ako aj pre mladých absolventov vysokých škôl. V smernici 2009/50/ES je stanovená iba nepovinná nižšia minimálna výška platu pre povolania s nedostatkom pracovných síl na minimálnej úrovni 1,2-násobku priemernej mzdy. Odchýlka týkajúca sa čerstvých absolventov, ktorá v smernici 2009/50/ES nebola, uľahčuje prístup k modrej karte EÚ mladým odborníkom, ktorí pravdepodobne nemajú dostatočnú odbornú prax, aby mohli žiadať vysoké platy. Toto zjednodušenie je v súlade s nedávnymi zmenami právnych predpisov EÚ týkajúcich sa študentov [smernica (EÚ) 2016/801], podľa ktorých si môžu absolventi hľadať zamestnanie v hostiteľskom členskom štáte počas obdobia najmenej deviatich mesiacov. Články 6 a 7 – Dôvody zamietnutia, odňatia alebo odmietnutia obnovenia modrej karty EÚ V týchto ustanoveniach sa stanovujú povinné a nepovinné dôvody zamietnutia, ako aj odňatia a odmietnutia obnovenia karty. Tieto dôvody sú zväčša rovnaké ako dôvody uvedené v smernici 2014/66/EÚ v prípade zamestnancov presunutých v rámci podniku a niektoré ustanovenia boli v porovnaní so smernicou 2009/50/ES pridané. Pokiaľ ide o možnosť vykonať prieskum situácie na trhu práce, podľa smernice 2009/50/ES majú členské štáty v tomto smere neobmedzené právo, v návrhu je však prieskum situácie povolený iba vtedy, ak na trhu práce členského štátu dochádza k vážnemu narušeniu, akým je vysoká miera nezamestnanosti v danom povolaní alebo sektore v konkrétnom regióne na jeho území. Ak členský štát plánuje vykonať prieskum situácie na trhu práce, pošle odôvodnené oznámenie Komisii a oznámi túto skutočnosť žiadateľom a zamestnávateľom. Členské štáty môžu do posudzovania okolnosti vzťahujúcich sa na trh práce zapojiť sociálnych partnerov. Kapitola III – MODRÁ KARTA EÚ A POSTUP Články 8, 9, 10 a 11 – modrá karta EÚ, žiadosti o prijatie, procesné záruky a poplatky Žiadatelia, v prípade ktorých príslušný členský štát prijal pozitívne rozhodnutie, dostanú povolenie na pobyt nazvané „modrá karta EÚ“ s uvedením podmienok, za ktorých smú pracovať. Štandardné obdobie platnosti modrej karty EÚ je najmenej 24 mesiacov. V prípade, že pracovná zmluva je na kratšie obdobie, platnosť modrej karty EÚ by mala byť aspoň na obdobie trvania pracovnej zmluvy plus tri mesiace. Ak je však modrá karta EÚ obnovená, obdobie platnosti by malo byť v každom prípade aspoň 24 mesiacov. Podľa smernice 2009/50/ES majú členské štáty možnosť voľby štandardnej platnosti medzi 1 rokom a 4 rokmi alebo dĺžkou zmluvy plus tri mesiace, a to rovnako v prípade prvého povolenia či obnovenia povolenia. Žiadosti o udelenie modrej karty EÚ možno podať na území členského štátu alebo mimo neho, avšak v prípade podania žiadosti na území členského štátu musí byť splnená podmienka, že žiadateľ už je z akýchkoľvek dôvodov oprávnený na pobyt na území tohto členského štátu (s prihliadnutím na to, že sú kategórie, ktoré sú z pôsobnosti podľa článku 3 ods. 2 vylúčené ). Toto ustanovenie je menej obmedzujúce ako ustanovenia smernice 2009/50/ES, ktoré členským štátom poskytujú možnosť povoliť všetkým štátnym príslušníkom tretích krajín s oprávneným pobytom požiadať o kartu len na ich území. Členské štáty oznámia žiadateľovi rozhodnutie o žiadosti najneskôr do 60 dní od predloženia žiadosti. Ide o skrátenie z 90 dňovej lehoty uvedenej v smernici 2009/50/ES. Členské štáty sa môžu rozhodnúť, že stanovia poplatky za vybavenie žiadosti. Nemali by však byť neprimerané ani nadmerné. Ide o nové ustanovenie, ktoré vychádza zo smernice 2014/66/EÚ týkajúcej sa zamestnancov presunutých v rámci podniku. Článok 12 – Uznaní zamestnávatelia Zavádza sa dobrovoľný systém „uznaných zamestnávateľov“, ktorý smernica 2009/50/ES neobsahovala. Postup uznávania je regulovaný na vnútroštátnej úrovni; takýto postup však musí byť transparentný a nesmie byť spojený s neúmernou alebo nadmernou administratívnou záťažou a nákladmi pre zamestnávateľov. Ak bol zamestnávateľ uznaný v súlade s týmto článkom, postup podávania žiadostí o vydanie modrej karty EÚ musí byť zrýchlený (maximálne 30 dní) a spojený s procesnými zjednodušeniami (t. j. nevyžadujú sa žiadne dôkazy kvalifikácie v prípade neregulovaných povolaní a nevyžaduje sa zdravotné poistenie). Kapitola IV – PRÁVA Články 13 a 14 – Prístup na trh práce a dočasná nezamestnanosť Smernica 2009/50/ES obsahuje komplexný súbor pravidiel upravujúcich prístup na trh práce a s tým súvisiace postupy. V návrhu sa prístup zjednodušuje: Držiteľom modrej karty EÚ sa udelí plný prístup k zamestnaniu, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností. Členské štáty môžu vyžadovať len to, aby im oznamovali zmenu zamestnávateľa alebo zmeny, ktoré môžu mať vplyv na splnenie podmienok prijímania v rámci systému modrých kariet EÚ. Cieľom je, aby bola právna situácia jasná vo všetkých členských štátoch a aby sa zamedzilo zbytočnej administratívnej záťaži. Nedotkne sa to možnosti členských štátov odňať alebo obnoviť modrú kartu EÚ, ak podmienky už nie sú splnené. Okrem toho budú mať držitelia modrej karty EÚ – ako možnú postupnú cestu k inovatívnemu podnikaniu – povolené vykonávať samostatnú zárobkovú činnosť paralelne s povolaním, na ktoré dostali modrú kartu. Tento nárok nemení nič na skutočnosti, že podmienky prijímania v rámci systému modrých kariet EÚ musia byť stále splnené, a teda držiteľ modrej karty EÚ musí mať naďalej zamestnanie, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností. Dočasná nezamestnanosť je povolená, podobne ako v smernici 2009/50/ES, a to bez toho, aby to malo vplyv na právo na pobyt ako držiteľa modrej karty EÚ. Nezamestnanosť nemôže trvať viac ako tri mesiace alebo sa vyskytnúť viac ako jedenkrát počas platnosti modrej karty EÚ. Články 15 a 16 – Rovnosť zaobchádzania a rodinní príslušníci Ustanovenia o rovnakom zaobchádzaní s držiteľmi modrých kariet EÚ a štátnymi príslušníkmi členských štátov vo veľkej miere zodpovedajú právam stanoveným v smernici 2009/50/ES; vykonali sa len určité aktualizácie podľa nových smerníc. Odchýlky od smernice 2003/86/ES majú za cieľ uľahčiť zlúčenie rodín pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. Podobne ako v smernici 2009/50/ES nemožno pred povolením zlúčenia aplikovať žiadne čakacie lehoty alebo integračné opatrenia. Ďalším novým zjednodušením bude, že rodinní príslušníci budú mať nárok na to, aby im povolenia boli vydané okamžite po udelení modrej karty EÚ a oni sa tak mohli bezodkladne pripojiť k pracovníkovi. Okrem toho členské štáty nemôžu uplatňovať obmedzenia prístupu rodinných príslušníkov na trh práce, avšak pred poskytnutím prístupu na trh môžu vykonať prieskum situácie na trhu práce.

Tieto ustanovenia sa nevzťahujú na držiteľov modrej karty EÚ, ak práva v oblastiach, na ktoré sa uplatňuje tento článok, majú ako osoby, ktoré požívajú právo na voľný pohyb. Tieto ustanovenia sa nevzťahujú ani na osoby s postavením medzinárodnej ochrany, na ktoré sa naďalej uplatňujú právne predpisy ako na osoby, ktorým sa poskytla ochrana, vo vzťahu k členskému štátu, ktorý im poskytol ochranu. Články 17 a 18 – Dlhodobý pobyt v EÚ pre držiteľov modrej karty EÚ V týchto článkoch sa stanovujú odchýlky od smernice 2003/109/ES a tým sa držiteľom modrej karty EÚ uľahčuje prístup k postaveniu osoby s dlhodobým pobytom v EÚ. V porovnaní so smernicou 2009/50/ES sa zavádzajú ďalšie zjednodušenia, pričom sa vychádza z existujúceho modelu. Aby sa zaručila dostatočná úroveň integrácie v hostiteľskej krajine možno tento prístup získať v prvom rade prostredníctvom nepretržitého pobytu počas obdobia troch rokov v jednom členskom štáte v postavení držiteľa modrej karty EÚ. Alternatívne, ak sa držiteľ modrej karty EÚ presťahoval do iného členského štátu na základe ustanovení o mobilite uvedených v smernici o modrej karte EÚ, udelenie tohto postavenia možno získať na základe päťročného nepretržitého pobytu kumulovaného v rôznych členských štátoch (rátať sa bude aj pobyt s iným povolením na pobyt, než je modrá karta EÚ). Na posilnenie spojenia s krajinou, ktorá udelila postavenie osoby s dlhodobým pobytom v EÚ je potrebné, aby držiteľ modrej karty EÚ mal v danom členskom štáte aspoň dvojročný pobyt bezprostredne pred tým, než sa začal uchádzať o toto postavenie. Ak sa uplatňuje obdobie troch rokov, možno postavenie osoby s dlhodobým pobytom v EÚ odňať pred zavŕšením oprávneného a nepretržitého pobytu v trvaní piatich rokov na území členských štátov, ak sa štátny príslušník tretej krajiny stal nezamestnaným a nemá dostatočné prostriedky na to, aby uživil seba a prípadne svojich rodinných príslušníkov bez toho, aby musel využiť systém sociálnej pomoci dotknutého členského štátu, s výnimkou choroby, úrazu, nedobrovoľnej nezamestnanosti alebo odbornej prípravy. Ak sa uplatňuje obdobie piatich rokov, sú povolené dlhšie obdobia neprítomnosti na území členských štátov, než ktoré sú prípustné podľa všeobecného režimu stanoveného v smernici 2003/109/ES. V smernici 2009/50/ES sa už uznalo osobitné postavenie osôb s dlhodobým pobytom v EÚ, ktoré sú bývalými držiteľmi modrej karty EÚ. Zavádzajú sa nové ustanovenia v návrhu s cieľom zaručiť, že pri tomto prechode od jedného k druhému postaveniu nezaniknú žiadne práva: Právo na krátkodobú mobilitu v rámci EÚ na účel výkonu pracovnej činnosti v druhom členskom štáte priznané na základe modrej karty EÚ sa pri udelení postavenia osoby s dlhodobým pobytom v EÚ zachová. V prípade pobytu v druhom členskom štáte sa osoby s dlhodobým pobytom, ktoré sú bývalými držiteľmi modrej karty EÚ, budú riadiť režimom stanoveným v smernici 2003/109/ES s odchýlkami tam, kde sú pravidlá modrej karty EÚ výhodnejšie. Kapitola V – MOBILITA MEDZI ČLENSKÝMI ŠTÁTMI Článok 19 – Pracovná činnosť v druhom členskom štáte Tento úplne nový článok umožňuje držiteľom modrej karty vstup do iných členských štátov a pobyt v nich na účely vykonania pracovnej činnosti vymedzenej v článku 2 písm. l). Druhé členské štáty nemôžu požadovať pracovné povolenie alebo iné povolenie, iba modrú kartu EÚ vydanú prvým členským štátom na výkon takejto činnosti. Ak modrú kartu EÚ udelil členský štát, ktorý v plnom rozsahu uplatňuje schengenské acquis, držiteľ modrej karty EÚ sa môže pohybovať v rámci schengenského priestoru a vykonávať pracovnú činnosť počas 90 dní v rámci 180-dňového obdobia. Takáto osoba môže vykonávať pracovnú činnosť v rovnakom trvaní, ak sa presťahuje do členských štátov, ktoré participujú na systéme modrých kariet EÚ, neuplatňujú však schengenské acquis v plnom rozsahu. Ak modrú kartu EÚ vydal členský štát, ktorý neuplatňuje schengenské acquis v plnom rozsahu, druhé členské štáty musia umožniť vstup a pobyt na základe modrej karty EÚ na účely pracovnej činnosti bez toho, aby vyžadovali osobitné víza alebo akékoľvek iné povolenie, a to takisto na obdobie 90 dní v rámci 180-dňového obdobia. Hlavným cieľom tohto článku je zaručiť, že pracovné činnosti vykonávané v rámci EÚ, ktoré môžu patriť medzi obvyklé úlohy pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, môžu byť vykonané bez právnej neistoty alebo nadmerného administratívneho zaťaženia. Články 20 a 21 – Pobyt držiteľov modrej karty EÚ a ich rodinných príslušníkov v druhom členskom štáte V porovnaní so smernicou 2009/50/ES sa ďalej zjednodušuje mobilita medzi členskými štátmi s cieľom urobiť z modrej karty EÚ skutočne systém v rámci EÚ, ktorý je lepšie vybavený na pritiahnutie potrebných pracovných síl do Európy. Obdobie pobytu požadované pri prvom členskom štáte je skrátené z 18 na 12 mesiacov a v súlade so systémom dlhodobej mobility vyvinutým v kontexte smernice 2014/66/EÚ sú viaceré podmienky zrušené v prípade podania žiadosti o modrú kartu EÚ v druhom členskom štáte. V prípade mobilných držiteľov modrej karty EÚ nie je povolený prieskum situácie na trhu práce, ak nebol zavedený aj pri žiadostiach o prvý vstup, nie sú povolené žiadne kvóty a druhý členský štát nemôže opätovne overovať kvalifikáciu v prípade neregulovaných povolaní. Príslušný postup sa zjednodušil a urýchlil a osoba môže začať pracovať ihneď po podaní žiadosti o modrú kartu EÚ. Rodinní príslušníci môžu k držiteľovi modrej karty EÚ pripojiť bezodkladne a zrušili sa niektoré podmienky pre ich pobyt v druhom členskom štáte. Článok 22 – Záruky a sankcie Zavádzajú sa nové záruky, ktorú musia obsiahnuť rozsiahlejšie práva poskytnuté držiteľom modrej karty EÚ. Ak modrú kartu EÚ vydal členský štát, ktorý neuplatňuje schengenské acquis v plnom rozsahu, členské štáty požadovať môžu dôkaz o účele cesty, keď držiteľ modrej karty EÚ prekračuje vonkajšiu hranicu na účely mobility. Okrem toho, ak druhý členský štát modrú kartu EÚ neudelí, prvý členský štát musí dotknutej osobe povoliť návrat s prípadnými rodinnými príslušníkmi. Existujú osobitné záruky proti vyhosteniu alebo vráteniu osôb pre situácie, keď je držiteľ modrej karty EÚ zároveň osobou s postavením medzinárodnej ochrany. Tieto ustanovenia sú podobné ustanoveniam obsiahnutým v smernici 2011/51/EÚ, podľa ktorej sa prístup k postaveniu osoby s dlhodobým pobytom v EÚ spolu s príslušnými právami na mobilitu rozšíril na osoby s postavením medzinárodnej ochrany. Členské štáty majú možnosť uvaliť sankcie na zamestnávateľov, ktorí si neplnia svoje povinnosti. Kapitola VI - ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA Články 23, 24, 25 a 26 – Prístup k informáciám, štatistiky, podávanie správ a spolupráca medzi kontaktnými bodmi V článku 23 sa vyžaduje, čo je novinka v porovnaní so smernicou 2009/50/ES, aby členské štáty poskytovali žiadateľom ľahko dostupné informácie o podmienkach vstupu a pobytu, ako aj o právach. Zároveň od nich vyžaduje, aby Komisii oznámili údaje o niekoľkých aspektoch, ako napríklad minimálne výšky ročného platu, zoznam povolaní s nedostatkom pracovných síl, prípady, v ktorých členské štáty využili doložku o etickom nábore, a povolené pracovné činnosti na ich území. Článok 23 vyžaduje, aby členské štáty oznámili Komisii štatistické údaje o počte vydaných zamietnutých, odňatých alebo obnovených modrých kariet, ako aj o povoleniach vydaných rodinným príslušníkom. Tieto štatistické údaje by mali byť rozčlenené podľa období platností povolení, pohlavia a veku uchádzačov a podľa odvetvia hospodárstva. Mali by umožňovať aj vyčlenenie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorým bola udelená modrá karta EÚ a ktorí sú osobami s postavením medzinárodnej ochrany alebo majú právo na voľný pohyb, ako aj držiteľov modrej karty EÚ, ktorí získali postavenie osoby s dlhodobým pobytom. Určitá štatistika sa už vyžaduje podľa smernice 2009/50/ES, ale návrh obsahuje ďalšie požiadavky na členské štáty, ktoré majú zásadný význam pre monitorovanie vykonávania a rozvoja systému. Na základe článku 25 má Komisia predložiť každé tri roky Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tejto smernice, a najmä posúdiť vplyv uplatňovania článkov 5, 12, 19 a 20 a navrhnúť akékoľvek potrebné zmeny. Ide o štandardné ustanovenie, ale nové pravidlá mobility sú osobitným predmetom záujmu. Článok 26 ukladá členským štátom povinnosť určiť kontaktné body na výmenu informácií v súvislosti s článkami 17 (postavenie osoby s dlhodobým pobytom), 19 (pracovné činnosti), 20 (dlhodobá mobilita) a 23 (vykonávacie opatrenia). Cieľom je rozšíriť výmenu informácií v porovnaní so smernicou 2009/50/ES.

Články 27, 28, 29 a 30 – Transpozícia, nadobudnutie účinnosti, adresáti a zrušenie Články 26 až 28 sú štandardnými ustanoveniami. V článku 29 sa stanovuje zrušenie smernice 2009/50/ES, ktorú nahrádza súčasný návrh. 2016/0176 (COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o podmienkach vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín na účely zamestnania, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 79 ods. 2 písm. a) a b), so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru, so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1)V oznámení Komisie z 3. marca 2010 s názvom „Európa 2020: Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu sa stanovuje cieľ, že Únia sa stane hospodárstvom založeným na znalostiach a inovácii, že zníži administratívnu záťaž na podniky a lepšie zosúladí ponuku na trhu práce s dopytom. Opatrenia na uľahčenie prijímania pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín, sa musia chápať v uvedenom širšom kontexte. (2)V záveroch Európskej rady z 26. a 27. júna 2014 sa uvádza, že Európa musí súťažiť v celosvetovom úsilí o získanie talentovaných ľudí, aby zostala atraktívnou destináciou pre talentovaných a odborne spôsobilých ľudí. Mali by sa preto vypracovať stratégie na maximalizáciu príležitostí legálnej migrácie vrátane zjednodušenia existujúcich pravidiel. (3)V európskej migračnej agende prijatej 13. mája 2015 sa vyzýva k vytvoreniu atraktívneho systému v rámci EÚ pre vysokokvalifikovaných štátnych príslušníkov tretích krajín a uvádza sa v nej, že je potrebná revízia smernice Rady 2009/50/ES, aby bola účinnejšia v priťahovaní talentovaných ľudí do Únie, čo by prispelo k riešeniu demografických problémov, ktorým čelí Únia, a nedostatku pracovných síl a zručností v kľúčových odvetviach hospodárstva Únie. (4)Treba riešiť problémy identifikované v správe o vykonávaní smernice 2009/50/ES. Únia by sa mala zamerať na vytvorenie atraktívnejšieho a účinného systému v rámci EÚ pre pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. Prístup EÚ zameraný na pritiahnutie pracovníkov s vysokou úrovňou zručností by sa mal ďalej harmonizovať a modrá karta EÚ by mala byť v tejto súvislosti hlavným nástrojom s rýchlejšími postupmi, pružnejšími a inkluzívnejšími kritériami prijímania a širšími právami vrátane viac uľahčenej mobility v rámci EÚ. Znamenalo by to podstatné zmeny smernice 2009/50/ES, preto by sa uvedená smernica mala zrušiť a nahradiť novou smernicou. (5)Mal by sa vytvoriť systém prijímania v rámci EÚ s cieľom pritiahnuť do Únie a udržať si v nej pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. Členské štáty by mali všetkým žiadateľom, ktorí patria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, vydať modrú kartu EÚ namiesto vnútroštátneho povolenia. Členské štáty by mali mať právo vydávať štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí nepatria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, iné povolenia, než je modrá karta EÚ, a to na akýkoľvek účel zamestnania, s výhradou obmedzení vyplývajúcich z iných smerníc v oblasti migrácie pracovnej sily.

(6)Pojem pracovník s vysokou úrovňou zručností by mal nahradiť pojem vysokokvalifikovaný pracovník, pretože musí zdôrazňovať, že v rámci kritérií prijímania sa zohľadňuje tak formálna kvalifikácia získaná vzdelaním, ako aj zodpovedajúca odborná prax. Podľa odporúčania Rady z 20. decembra 2012, potvrdzovanie výsledkov vzdelávania, a to kompetencií (znalostí, zručností a postojov) získaných prostredníctvom neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa, môže zohrávať dôležitú úlohu pri zvyšovaní zamestnateľnosti a mobility. Odporúča sa v ňom členským štátom, aby najneskôr do roku 2018 zaviedli opatrenia na potvrdzovanie neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa. Mechanizmy a opatrenia na hodnotenie a potvrdzovanie odbornej praxe nie sú ľahko dostupné vo všetkých členských štátoch, preto by sa pre ustanovenia, ktoré sa týkajú uznávania odborných skúseností, malo stanoviť dodatočné dvojročné transpozičné obdobie po nadobudnutí účinnosti tejto smernice s cieľom umožniť členským štátom takéto mechanizmy a opatrenia v prípade potreby zaviesť. Národné kontaktné body členských štátov pre modrú kartu EÚ by mali nadviazať účinnú spoluprácu so zainteresovanými stranami a sieťami v oblasti vzdelávania, odbornej prípravy, zamestnávania a mládeže, ako aj v iných relevantných oblastiach politiky, a to na účely uznávania odbornej praxe podľa tejto smernice. (7)Touto smernicou by nemalo byť dotknuté právo členských štátov podľa článku 79 ods. 5 zmluvy určiť počty prijímaných štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí prichádzajú na ich územie z tretích krajín s cieľom nájsť si prácu. Na tomto základe by členské štáty mali byť schopné označiť žiadosť o modrú kartu EÚ za neprípustnú, alebo ju zamietnuť. V článku 79 ods. 5 ZFEÚ sa hovorí iba o štátnych príslušníkoch tretích krajín, ktorí prichádzajú z tretích krajín, pričom právo určiť počty prijímaných osôb sa neuplatňuje v situáciách, keď štátnemu príslušníkovi tretej krajiny už bol povolený vstup na územie členských štátov podľa tejto smernice a on usiluje o predĺženie pobytu v tom istom alebo v druhom členskom štáte. (8)Osoby s postavením medzinárodnej ochrany podľa článku 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ majú široký súbor práv vrátane prístupu na trh práce v členskom štáte, ktorý im poskytol ochranu. Aby sa ďalej podporilo sociálne začlenenie týchto osôb a zlepšili sa ich príležitosti na trhu práce v celej Únii, mali by tie z nich, ktoré majú vysokú úroveň zručností, byť oprávnené požiadať o modrú kartu EÚ. Počas trvania ich postavenia medzinárodnej ochrany, keď sú súbežne aj držiteľmi modrej karty EÚ, mali by podliehať rovnakým pravidlám ako všetci ostatní štátni príslušníci tretích krajín, ktorí patria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Z dôvodov právnej zrozumiteľnosti a koherentnosti by sa ustanovenia tejto smernice o rovnakom zaobchádzaní a zlúčení rodiny nemali vzťahovať na túto kategóriu držiteľov modrej karty EÚ v členskom štáte, ktorý im poskytol medzinárodnú ochranu. Tieto práva by mali byť naďalej upravené v rámci acquis v oblasti azylu a prípadne smernicou Rady 2003/86/ES. (9)Presun zodpovednosti za ochranu osôb s postavením medzinárodnej ochrany nepatrí do rozsahu pôsobnosti tejto smernice: postavenie ochrany a práva s tým súvisiace by nemali byť presunuté na iný členský štát na základe vydania modrej karty EÚ. (10)Aby sa uľahčila nezávislá mobilita v rámci EÚ a výkon pracovných činností štátnych príslušníkov tretích krajín s vysokou úrovňou zručností, ktorí požívajú právo na voľný pohyb, mal by im byť poskytnutý prístup k modrej karte EÚ podľa rovnakých pravidiel, aké sa uplatňujú na ktoréhokoľvek iného štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý patrí do rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Toto by sa malo uplatňovať bez ohľadu na to, či príslušný občan Únie uplatnil základné právo na slobodný pohyb a pobyt podľa článku 21 ZFEÚ a bez ohľadu na to, či sa dotknutý štátny príslušník tretej krajiny stal najprv držiteľom modrej karty EÚ alebo osobou, ktorá požíva právo na voľný pohyb. Právami, ktoré títo štátni príslušníci tretích krajín získavajú ako držitelia modrej karty EÚ, by nemali byť dotknuté práva, ktoré môžu mať podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES. Z dôvodov právnej zrozumiteľnosti a jednotnosti majú pravidlá uvedené v smernici 2004/38/ES, pokiaľ ide o zlúčenie rodiny a rovnaké zaobchádzanie, prednosť. Všetky ustanovenia týkajúce sa osôb, ktoré požívajú právo na voľný pohyb, uvedené v tejto smernici by sa mali uplatňovať aj v prípade, ak je takéto právo odvodené od tých štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí požívajú právo na voľný pohyb rovnocenné s právom občanov Únie na základe dohôd medzi Úniou a jej členskými štátmi a tretími krajinami alebo medzi Úniou a tretími krajinami. (11)Táto smernica by sa nemala vzťahovať na kategórie štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa uplatňuje osobitný systém podľa práva Únie s osobitnými podmienkami vstupu a súborom práv, v prípadoch, keď by zaradenie týchto kategórií do tejto smernice odporovalo princípu uvedeného systému, vytváralo zbytočnú právnu zložitosť alebo mohlo zahŕňať riziko zneužitia. Táto smernica by sa nemala vzťahovať na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí žiadajú o pobyt v členskom štáte ako výskumní pracovníci s cieľom vykonať výskumný projekt, pretože sa na nich vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/801, ktorou sa zavádza osobitný postup prijímania štátnych príslušníkov tretích krajín na účely vedeckého výskumu. Výskumní pracovníci prijatí podľa smernice (EÚ) 2016/801, ktorý majú oprávnený pobyt, by mali byť oprávnení požiadať o modrú kartu EÚ podľa tejto smernice na iné účely ako tie, na ktoré sa vzťahuje smernica (EÚ) 2016/801. (12)Táto smernica by okrem toho nemala mať vplyv na možnosť držiteľa modrej karty EÚ požívať dodatočné práva a výhody, ktoré mu môžu byť poskytnuté na základe vnútroštátneho práva a sú v súlade s touto smernicou. (13)Je potrebné stanoviť flexibilný systém prijímania odvíjajúci sa od dopytu a založený na objektívnych kritériách, akými sú pracovná zmluva alebo záväzná pracovná ponuka na najmenej 6 mesiacov, minimálna výška platu, ktorú môžu členské štáty upraviť podľa situácie na trhu práce, a vyššia odborná kvalifikácia. (14)Touto smernicou nie sú dotknuté vnútroštátne postupy v oblasti uznávania diplomov. Na účely posúdenia, či má dotknutý štátny príslušník tretej krajiny vysokoškolské vzdelanie alebo rovnocennú kvalifikáciu, treba odkázať na úrovne 6, 7 a 8 klasifikácie ISCED (Medzinárodnej klasifikácie štandardov vzdelávania) 2011 alebo na úrovne 6, 7 a 8 do značnej miery rovnocenného EKR (európskeho kvalifikačného rámca), podľa toho, čo si príslušný členský štát vyberie. (15)V záujme zabezpečenia dostatočnej úrovne harmonizácie podmienok prijímania v rámci celej Únie by sa mali stanoviť minimálne aj maximálne faktory pre výpočet minimálnej výšky platu. Členské štáty by mali stanoviť svoje minimálne výšky platu v súlade so situáciou na trhoch práce a ich organizáciou a v súlade s ich všeobecnou prisťahovaleckou politikou. (16)Pre špecifické povolania by sa mala stanoviť nižšia minimálna výška platu, ak sa dotknutý členský štát domnieva, že tu existuje osobitný nedostatok pracovných síl, a ak sú tieto povolania súčasťou hlavnej skupiny 1 a 2 klasifikácie ISCO (Medzinárodnej štandardnej klasifikácie povolaní). (17)Nižšia minimálna výška platu by mala byť stanovená aj v prospech štátnych príslušníkov tretích krajín počas určitého obdobia po absolvovaní štúdia. Toto obdobie by malo byť poskytnuté vždy, keď štátny príslušník tretej krajiny dosiahne úroveň vzdelania relevantnú na účely tejto smernice, konkrétne úroveň 6, 7 alebo 8 klasifikácie ISCED 2011 alebo úroveň 6, 7 alebo 8 EKR v súlade s vnútroštátnym právom dotknutého členského štátu. Malo by sa uplatňovať vždy, keď štátny príslušník tretej krajiny požiada o prvú modrú kartu EÚ alebo o obnovenie karty do troch rokov od dátumu získania kvalifikácie, a okrem toho vtedy, keď štátny príslušník tretej krajiny požiada o prvé obnovenie modrej karty EÚ a pôvodná modrá karta EÚ bola vydaná na obdobie kratšie ako 24 mesiacov. Po uplynutí týchto odkladných období, ktoré môžu prebiehať paralelne, možno v prípade mladých odborníkov odôvodnene očakávať, že nadobudli dostatočné odborné skúsenosti, aby sa na nich mohla uplatniť bežná minimálna výška platu. (18)Mali by sa vymedziť podmienky vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín na účely zamestnania, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností, vrátane kritérií oprávnenosti týkajúcich sa minimálnej výšky platu. Toto vymedzenie by nemalo mať za cieľ stanovenie platov – a preto by nemalo ísť o odchýlku od pravidiel alebo postupov na úrovni členských štátov, ani od kolektívnych dohôd – a malo by sa využiť na vytvorenie určitej harmonizácie v tejto oblasti. Táto smernica v plnej miere rešpektuje právomoci členských štátov, a to najmä v oblasti zamestnanosti, práce a sociálnych vecí. (19)Nemalo by byť potrebné, aby štátny príslušník tretej krajiny bol držiteľom cestovného dokladu, ktorého platnosť pokrýva celé obdobie trvania pôvodnej modrej karty EÚ. Štátnym príslušníkom tretích krajín by malo byť dovolené, aby si počas obdobia, v ktorom sú držiteľmi modrej karty EÚ, obnovili svoj cestovný doklad. (20)Členské štáty by mali zamietnuť žiadosti o modrú kartu EÚ a mali by mať možnosť odobrať alebo odmietnuť obnovenie modrej karty EÚ, ak existuje riziko ohrozenia verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia. Akékoľvek zamietnutie z dôvodu ohrozenia verejného poriadku alebo verejnej bezpečnosti by v súlade so zásadou proporcionality malo vychádzať z individuálneho správania dotknutej osoby. Choroba alebo zdravotné postihnutie, ktoré nastali po tom, ako bol štátny príslušník tretej krajiny prijatý na územie prvého členského štátu, by nemali predstavovať jediný dôvod pre odňatie alebo odmietnutie obnovenia modrej karty EÚ alebo pre nevydanie modrej karty EÚ v druhom členskom štáte. (21)Členským štátom by malo byť dovolené odobrať alebo odmietnuť obnovenie modrej karty EÚ, ak držiteľ modrej karty EÚ nesplnil podmienky mobility tejto smernice alebo ak opakovane uplatnil svoje právo na mobilitu zneužívajúcim spôsobom, napríklad požiadaním o modrú kartu EÚ v druhom členskom štáte a okamžitým začatím výkonu zamestnania, hoci je jasné, že podmienky nebudú splnené a žiadosť bude zamietnutá. (22)Každé rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o modrú kartu EÚ alebo odobratí alebo odmietnutí obnovenia modrej karty EÚ by malo zohľadňovať špecifické okolnosti daného prípadu a rešpektovať zásadu proporcionality. V prípade, že sa dôvod zamietnutia týka činnosti zamestnávateľa, menšie pochybenie by v žiadnom prípade nemalo predstavovať jediný dôvod zamietnutia žiadosti, odňatia povolenia alebo odmietnutia jeho obnovenia. (23)Keď sú splnené všetky podmienky prijímania, členské štáty by mali modrú kartu EÚ vydať v určených lehotách. Ak členský štát vydáva povolenia na pobyt iba na svojom území a ak sú splnené všetky podmienky tejto smernice týkajúce sa prijímania, mal by tento členský štát dotknutému štátnemu príslušníkovi tretej krajiny udeliť potrebné vízum. Malo by sa zabezpečiť, aby príslušné orgány účinne spolupracovali, aby vízum mohlo byť vydané bezodkladne. (24)Pravidlá týkajúce sa lehoty na spracovanie žiadosti o modrú kartu EÚ by mali zaručovať rýchle vydávanie povolení vo všetkých prípadoch. Lehota na preskúmanie žiadosti o modrú kartu EÚ by nemala zahŕňať čas potrebný na prípadné uznanie odbornej kvalifikácie ani čas potrebný na udelenie víza, ak je potrebné. (25)Formát modrej karty EÚ by mal byť v súlade s nariadením (ES) č. 1030/2002, aby členským štátom umožnil uvádzať najmä informácie o podmienkach, za ktorých daná osoba smie pracovať.

(26)Príslušný členský štát by mal zaistiť, aby žiadatelia mali právo napadnúť pred súdom alebo tribunálom každé rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o modrú kartu EÚ alebo o neobnovení alebo odňatí modrej karty EÚ. Týmto nie je dotknutá možnosť určiť správny orgán, ktorý vykoná správne preskúmanie takýchto rozhodnutí vopred. (27)Keďže držitelia modrej karty EÚ sú pracovníkmi s vysokou úrovňou zručností, ktorí prispievajú k riešeniu nedostatku pracovných síl a zručností v kľúčových sektoroch, zásada prístupu na trh práce by mala byť všeobecným pravidlom. V situácii, keď na domácom trhu práce dochádza k vážnemu narušeniu, akým je vysoká miera nezamestnanosti v danom povolaní alebo sektore, ktoré môže byť obmedzené na určité regióny alebo iné časti územia, členský štát by pred vydaním modrej karty EÚ mal mať možnosť zohľadniť situáciu na svojom trhu práce. (28)Ak sa členské štáty rozhodnú využiť túto možnosť v prípade určitého povolania alebo sektoru, pravdepodobne na určitej časti svojho územia, mali by zaslať Komisii oznámenie, v ktorom sa vysvetľujú hospodárske, sociálne a iné dôvody odôvodňujúce rozhodnutie o vykonaní takéhoto prieskumu situácie na trhu práce v nasledujúcich 12 mesiacoch, a mali by takto postupovať aj v prípade každého ďalšieho 12-mesačného obdobia. Členské štáty môžu do posudzovania okolností vzťahujúcich sa na domáci trh práce zapojiť sociálnych partnerov. Toto overenie by nemalo byť možné v prípade obnovovania modrej karty EÚ v prvom členskom štáte. V prípade modrých kariet EÚ v druhom členskom štáte by zohľadnenie situácie na trhu práce malo byť možné len vtedy, keď členský štát zaviedol overovanie aj pre prvé žiadosti pri štátnych príslušníkoch tretích krajín prichádzajúcich z tretích krajín a zaslal osobitné odôvodnené oznámenie. V prípade, že sa členské štáty rozhodnú využiť túto možnosť, mali by to oznámiť žiadateľom a zamestnávateľom jasným, prístupným a transparentným spôsobom, aj online. (29)Pri vykonávaní tejto smernice by sa členské štáty mali zdržať vykonávania aktívneho náboru v rozvojových krajinách v sektoroch trpiacich nedostatkom ľudských zdrojov. V kľúčových sektoroch, napríklad zdravotníctve, by sa mala vyvinúť politika a mali by sa vypracovať zásady etického náboru, ktoré by sa uplatňovali v prípade zamestnávateľov vo verejnom a súkromnom sektore. Takýto postup je v súlade so záväzkom EÚ dodržiavať globálny kódex WHO z roku 2010 pre medzinárodný nábor zdravotníckych pracovníkov a so závermi Rady a členských štátov zo 14. mája 2007 k Európskemu akčnému programu na riešenie nedostatku zdravotníckych pracovníkov v rozvojových krajinách (2007 – 2013), a prípadne v sektore vzdelávania. Táto politika a tieto zásady by sa mali posilniť vypracovaním a uplatňovaním mechanizmov, usmernení a iných nástrojov na prípadné uľahčenie cirkulujúcej a dočasnej migrácie, ako aj iných opatrení, ktoré by minimalizovali negatívne a maximalizovali pozitívne vplyvy imigrácie pracovníkov s vysokou úrovňou zručností na rozvojové krajiny a zmenili „únik mozgov“ na „prílev mozgov“. (30)Zjednodušený postup pre zamestnávateľov, ktorí boli na tento účel uznaní, by mal byť pre členské štáty dobrovoľný. Status uznaného zamestnávateľa by mal priniesť konkrétne zjednodušenie postupov a podmienok prijímania – čo predstavuje zjednodušený postup – podľa tejto smernice a členské štáty by mali zahrnúť dostatočné záruky proti zneužitiu. Ak je počas obdobia platnosti modrej karty EÚ vydanej v rámci zjednodušeného postupu odňatý status uznaného zamestnávateľa, pri obnovovaní modrej karty EÚ by sa mali uplatňovať bežné prijímacie podmienky, okrem prípadu, keď štátneho príslušníka tretej krajiny zamestná iný uznaný zamestnávateľ. (31)S cieľom podporiť inovatívne podnikanie by štátni príslušníci tretích krajín prijatí na základe tejto smernice mali mať právo vykonávať samostatnú zárobkovú činnosť bez toho, aby tým bolo dotknuté ich právo na pobyt ako držiteľov modrej karty EÚ. Toto právo by nemalo mať vplyv na kontinuálnu povinnosť spĺňať podmienky prijímania podľa tejto smernice, a držiteľ modrej karty EÚ by preto mal zotrvať v zamestnaní, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností. (32)Rovnaké zaobchádzanie garantované držiteľom modrej karty EÚ by malo zahŕňať rovnaké zaobchádzanie v súvislosti s časťami sociálneho zabezpečenia uvedenými v článku 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004. Touto smernicou sa neharmonizujú právne predpisy členských štátov v oblasti sociálneho zabezpečenia. Obmedzuje sa na uplatňovanie zásady rovnakého zaobchádzania v oblasti sociálneho zabezpečenia v prípade štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí patria do jej rozsahu pôsobnosti. (33)V prípade mobility medzi členskými štátmi sa uplatňuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1231/2010. Touto smernicou by sa mobilnému držiteľovi modrej karty EÚ nemalo poskytnúť viac práv, než im vyplýva z existujúcich právnych predpisov Únie v oblasti sociálneho zabezpečenia pre štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí majú cezhraničné záujmy v rámci členských štátov. (34)Odborná kvalifikácia získaná štátnym príslušníkom tretej krajiny v inom členskom štáte by sa mala uznávať rovnako ako odborná kvalifikácia občanov Únie. Kvalifikácia získaná v tretej krajine by sa mala zohľadniť v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES. Ak štátny príslušník tretej krajiny žiada o modrú kartu EÚ na výkon neregulovaného povolania, členské štáty by sa mali vyhnúť nadmerným formálnym požiadavkám a úplným postupom uznávania kvalifikácie, ak je možné dostatočné dôkazy získať inak. (35)Práva, ktoré osoba s postavením medzinárodnej ochrany získala ako držiteľ modrej karty EÚ, by sa nemali dotýkať práv priznaných dotknutej osobe podľa smernice 2011/95/EÚ a podľa Ženevského dohovoru v členskom štáte, ktorý priznal postavenie ochrany. Aby sa zamedzilo rozporným pravidlám, ustanovenia o rovnakom zaobchádzaní a zlúčení rodiny uvedené v tejto smernici by sa na tento členský štát nemali uplatňovať. Osoby, ktoré sú osobami s postavením medzinárodnej ochrany v jednom členskom štáte a držiteľmi modrej karty EÚ v inom členskom štáte, by mali mať rovnaké práva – vrátane rovnakého zaobchádzania, aké sa uplatňuje v prípade štátnych príslušníkov členského štátu pobytu – ako ktorýkoľvek iný držiteľ modrej karty EÚ v uvedenom inom členskom štáte. (36)Priaznivé podmienky zlúčenia rodiny a neobmedzený prístup manželských partnerov na trh práce by mali byť základnými prvkami tejto smernice s cieľom pritiahnuť pracovníkov s vysokou úrovňou zručností. Na dosiahnutie tohto cieľa by sa mali stanoviť špecifické odchýlky od smernice Rady 2003/86/ES. Podmienky týkajúce sa integrácie alebo čakacích lehôt by sa nemali uplatňovať pred povolením zlúčenia rodiny, pretože pri pracovníkoch s vysokou úrovňou zručností a ich rodinách je pravdepodobné, že budú mať priaznivú východziu pozíciu, pokiaľ ide o začlenenie sa do hostiteľskej spoločnosti. V záujme urýchlenia vstupu pracovníkov s vysokou úrovňou zručností by povolenia na pobyt pre ich rodinných príslušníkov mali byť vydané súčasne s modrou kartou EÚ, ak sú splnené príslušné podmienky a žiadosti boli podané súčasne. (37)S cieľom pritiahnuť pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, podnietiť ich k neprerušenému pobytu v Únii a súčasne im umožniť mobilitu v rámci Únie, ako aj cirkulujúcu migráciu, je potrebné stanoviť odchýlky od smernice Rady 2003/109/ES, aby sa držiteľom modrej karty EÚ uľahčil prístup k postaveniu osoby s dlhodobým pobytom v EÚ. (38)S cieľom podporiť mobilitu pracovníkov s vysokou úrovňou zručností medzi EÚ a ich krajinami pôvodu, mali by sa stanoviť odchýlky od smernice 2003/109/ES, aby sa umožnili dlhšie obdobia neprítomnosti, než sú stanovené v uvedenej smernici, po tom, ako pracovníci s vysokou úrovňou zručností, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín, získajú postavenie osoby s dlhodobým pobytom v EÚ. (39)Pracovná a geografická mobilita pracovníkov s vysokou úrovňou zručností, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín, by sa mala pokladať za dôležitý spôsob, ktorý prispieva k zlepšeniu efektívnosti trhu práce v rámci Únie a ktorý umožňuje riešiť problém nedostatku zručností a kompenzovať regionálne rozdiely. Mala by sa uľahčiť mobilita v rámci Únie. (40)Existujúca právna neistota v súvislosti so služobnými cestami pracovníkov s vysokou úrovňou zručností by sa mala riešiť prostredníctvom vymedzenia tohto pojmu a stanovenia zoznamu činností, ktoré by sa v každom prípade vo všetkých členských štátoch mali považovať za pracovné činnosti. Druhým členským štátom by nemalo byť povolené požadovať od držiteľov modrej karty EÚ vykonávajúcich pracovné činnosti pracovné povolenie alebo iné povolenie, než je modrá karta EÚ vydaná prvým členským štátom. Ak modrú kartu EÚ vydal členský štát, ktorý neuplatňuje schengenské acquis v plnom rozsahu, jej držiteľ by mal mať právo na vstup do jedného alebo viacerých druhých členských štátov a pobyt v nich na účely pracovnej činnosti v trvaní najviac 90 dní počas akéhokoľvek 180-dňového obdobia na základe modrej karty EÚ. (41)Držitelia modrej karty EÚ by mali mať povolené presťahovať sa do druhého členského štátu v rámci zjednodušených podmienok, ak majú v úmysle požiadať o novú modrú kartu EÚ na základe existujúcej pracovnej zmluvy alebo záväznej pracovnej ponuky. Druhým členským štátom by nemalo byť povolené požadovať od držiteľov modrej karty EÚ vykonávajúcich pracovné činnosti akékoľvek iné povolenie, než je modrá karta EÚ vydaná prvým členským štátom. Hneď ako predložia žiadosť o modrú kartu EÚ v lehote stanovenej v tejto smernici, mali by mať povolené začať pracovať. V druhom členskom štáte by mal byť postup na vydanie modrej karty EÚ v porovnaní s postupom pri prvej modrej karte EÚ zjednodušený; mobilný držiteľ modrej karty EÚ už vykonával činnosť, ktorá si vyžaduje vysokú úroveň zručností, v jednom členskom štáte počas určitého obdobia, takže druhý členský štát by už nemal mať potrebu kontrolovať tie isté údaje druhýkrát. Mobilita by sa však mala odvíjať od dopytu, preto by sa v druhom členskom štáte mala vždy vyžadovať pracovná zmluva, a plat by mal spĺňať minimálnu výšku stanovenú v druhom členskom štáte v súlade s touto smernicou. (42)Aj keď sú v tejto smernici stanovené niektoré osobitné pravidlá pre vstup a pobyt v druhom členskom štáte na účely pracovnej činnosti, ako aj pre presťahovanie sa do druhého členského štátu s cieľom požiadať na jeho území o novú modrú kartu EÚ, na pohyb osôb cez hranice sa uplatňujú všetky ostatné pravidlá stanovené v príslušných ustanoveniach schengenského acquis. (43)Ak modrú kartu EÚ vydal členský štát, ktorý neuplatňuje schengenské acquis v plnom rozsahu, a držiteľ modrej karty EÚ v situáciách týkajúcich sa mobility uvedených v tejto smernici prekročí vonkajšiu hranicu v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2016/399, členský štát by mal mať právo požadovať dôkaz, že držiteľ modrej karty EÚ vstupuje na jeho územie buď na účely výkonu pracovnej činnosti, alebo s cieľom požiadať o novú modrú kartu EÚ na základe pracovnej zmluvy alebo záväznej pracovnej ponuky. V prípade mobility na účely výkonu pracovných činností by mal mať tento členský štát možnosť požadovať dôkazy o pracovnom účele pobytu, ako sú pozvánky, vstupenky alebo dokumenty opisujúce obchodné činnosti podniku a postavenie držiteľa modrej karty EÚ v rámci podniku. (44)Ak sa držiteľ modrej karty EÚ presťahuje do druhého členského štátu, aby v ňom požiadal o modrú kartu EÚ, a ak je sprevádzaný rodinnými príslušníkmi, tento členský štát by mal mať možnosť požadovať dôkaz ich oprávneného pobytu v prvom členskom štáte. Okrem toho by členské štáty, ktoré uplatňujú schengenské acquis v plnom rozsahu, mali v prípade prekročenia vonkajšej hranice v zmysle nariadenia (EÚ) 2016/399 nahliadnuť do Schengenského informačného systému a odoprieť vstup osobám, o ktorých bol vydaný zápis na účely odopretia vstupu alebo pobytu v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006, alebo vzniesť námietku voči mobilite takýchto osôb. (45)Na účely pobytu osôb s postavením medzinárodnej ochrany v členských štátoch je potrebné zabezpečiť, že členské štáty, iné ako je členský štát, ktorý priznal medzinárodnú ochranu, majú informácie týkajúce sa ochrany dotknutých osôb, aby sa členským štátom umožnilo plniť povinnosti súvisiace so zásadou zákazu vyhostenia alebo vrátenia.

(46)Pokiaľ chce členský štát vyhostiť osobu, ktorá získala modrú kartu EÚ v tomto členskom štáte a ktorá je osobou s postavením medzinárodnej ochrany v inom členskom štáte, táto osoba by mala požívať ochranu pred vyhostením zaručenú podľa smernice 2011/95/EÚ a podľa článku 33 Dohovoru o právnom postavení utečencov z 28. júla 1951 zmeneného protokolom podpísaným v New Yorku 31. januára 1967 (Ženevský dohovor). (47)Ak je vyhostenie osoby s postavením medzinárodnej ochrany mimo územia členských štátov povolené podľa smernice 2011/95/EÚ, členské štáty by mali byť povinné zaručiť, aby sa z relevantných zdrojov získali všetky informácie, a to aj, v prípade potreby, od členského štátu, ktorý poskytol medzinárodnú ochranu, a aby sa tieto informácie riadne posúdili s cieľom zaručiť, aby rozhodnutie o vyhostení osoby s postavením medzinárodnej ochrany bolo v súlade s článkom 4 Charty základných práv Európskej únie. (48)Mali by sa stanoviť osobitné ustanovenia o podávaní správ s cieľom monitorovať vykonávanie tejto smernice, ako aj s cieľom zistiť prípadné vplyvy, pokiaľ ide o „únik mozgov“ v rozvojových krajinách, a podľa možnosti prijať opatrenia reagujúce na tieto vplyvy, aby sa predišlo „mrhaniu mozgami“. (49)Keďže ciele tejto smernice – zavedenie osobitného postupu prijímania, prijatie podmienok vstupu a pobytu a práv, ktoré by boli uplatniteľné na štátnych príslušníkov tretích krajín na účely zamestnania, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností, ako aj na ich rodinných príslušníkov – nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, a to najmä – aby sa lepšie využila celková atraktivita EÚ – pokiaľ ide o zabezpečenie ich mobility medzi členskými štátmi a zrozumiteľného a jediného súboru kritérií prijímania v rámci členských štátov, ale možno ho lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii (ďalej len „Zmluva o EÚ“). V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov- (50)Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané Chartou základných práv Európskej únie, v súlade s článkom 6 Zmluvy o Európskej únii. (51)V súlade so spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie z 28. septembra 2011 k vysvetľujúcim dokumentom sa členské štáty zaviazali, že v odôvodnených prípadoch pripoja k oznámeniu o transpozičných opatreniach jeden alebo viacero dokumentov vysvetľujúcich vzťah medzi zložkami smernice a príslušnými časťami vnútroštátnych transpozičných nástrojov. V súvislosti s touto smernicou sa zákonodarca domnieva, že zaslanie takýchto dokumentov je odôvodnené. (52)V súlade s článkami 1 a 2 a článkom 4a ods. 1 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený k Zmluve o EÚ a ZFEÚ, a bez toho, aby bol dotknutý článok 4 uvedeného protokolu, sa tieto členské štáty nezúčastňujú na prijatí tejto smernice a nie sú ňou viazané ani nepodliehajú jej uplatňovaniu. (53)V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o EÚ a k ZFEÚ, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tejto smernice, nie je ňou viazané ani nepodlieha jej uplatňovaniu. (54)Smernica 2009/50/ES by sa preto mala zrušiť, PRIJALI TÚTO SMERNICU: Kapitola I Všeobecné ustanovenia Článok 1 Predmet úpravy Touto smernicou sa stanovujú: a)podmienky vstupu štátnych príslušníkov tretích krajín na účely zamestnania, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností, ako aj ich rodinných príslušníkov na územie členských štátov a ich pobytu dlhšieho ako tri mesiace na tomto území a ich práva; b)v písmene a) uvedené podmienky vstupu štátnych príslušníkov tretích krajín a ich rodinných príslušníkov do iných členských štátov, ako je členský štát, ktorý ako prvý vydal modrú kartu EÚ, a ich pobytu na tomto území, ako aj ich práva. Článok 2 Vymedzenie pojmov

Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov: a)„štátny príslušník tretej krajiny“ je každá osoba, ktorá nie je občanom Únie v zmysle článku 20 ods. 1 zmluvy; b)„zamestnanie, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností“ je zamestnanie osoby, ktorá: –je v dotknutom členskom štáte chránená ako zamestnanec podľa vnútroštátneho pracovného práva a/alebo v súlade s vnútroštátnymi postupmi, a to bez ohľadu na právny vzťah, na účely výkonu skutočnej a aktívnej práce pre niekoho iného alebo pod jeho vedením, –je platená a –má požadované primerané a osobitné kompetencie preukázané vyššou odbornou kvalifikáciou; c)„modrá karta EÚ“ je povolenie na pobyt, na ktorom je uvedený výraz „modrá karta EÚ“, oprávňujúce jeho držiteľa na pobyt a prácu na území členského štátu za podmienok stanovených v tejto smernici; d)„prvý členský štát“ je členský štát, ktorý ako prvý vydal štátnemu príslušníkovi tretej krajiny „modrú kartu EÚ“; e)„druhý členský štát“ je ktorýkoľvek členský štát, ktorý je iný ako prvý členský štát a v ktorom držiteľ modrej karty EÚ zamýšľa uplatniť si alebo si uplatňuje právo na mobilitu v zmysle tejto smernice; f)„rodinní príslušníci“ sú štátni príslušníci tretích krajín v zmysle článku 4 ods. 1 smernice 2003/86/ES; g)„vyššia odborná kvalifikácia“ je kvalifikácia osvedčená preukázaním vysokoškolského vzdelania alebo vyšších odborných zručností; h)„vysokoškolské vzdelanie“ je akýkoľvek diplom, osvedčenie alebo iný doklad o formálnej kvalifikácii, vydané príslušným orgánom, ktoré osvedčujú úspešné ukončenie post-sekundárneho vysokoškolského vzdelávania alebo rovnocenného terciárneho vzdelávania, konkrétne súboru kurzov poskytnutých vzdelávacou ustanovizňou uznanou za inštitúciu vysokoškolského vzdelávania alebo inštitúciu ekvivalentného terciárneho vzdelávania v štáte, v ktorom sa nachádza, v rámci ktorej štúdium potrebné na získanie tejto kvalifikácie trvalo aspoň tri roky a zodpovedá minimálne úrovni 6 klasifikácie ISCED 2011 alebo úrovni 6 EKR v súlade s vnútroštátnym právom; i)„vyššie odborné zručnosti“ sú zručnosti preukázané najmenej trojročnou odbornou praxou, ktorá je na úrovni porovnateľnej s vysokoškolským vzdelaním a ktorá je relevantná v povolaní alebo sektore uvedenom v pracovnej zmluve alebo záväznej pracovnej ponuke; j)„odborná prax“ je skutočné vykonávanie daného povolania v súlade s právnymi predpismi; k)„regulované povolanie“ je regulované povolanie podľa článku 3 ods. 1 písm. a) smernice 2005/36/ES; l)„pracovná činnosť“ je dočasná činnosť týkajúca sa pracovných záujmov zamestnávateľa – napríklad prítomnosť na vnútorných a vonkajších pracovných stretnutiach, konferenciách a seminároch, obchodné rokovania, predaj alebo marketingová činnosť, vykonávanie vnútorných auditov alebo auditov u zákazníkov, prieskum obchodných príležitostí alebo účasť na vzdelávaní a získavanie vzdelávania; m)„medzinárodná ochrana“ je v tom význame, ako je vymedzená v článku 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ. Článok 3 Rozsah pôsobnosti 1.Táto smernica sa uplatňuje na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí žiadajú o prijatie alebo boli prijatí na územie niektorého členského štátu na účely vykonávania zamestnania, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností.

2.Táto smernica sa nevzťahuje na štátnych príslušníkov tretích krajín: a)ktorí žiadajú o medzinárodnú ochranu a čakajú na rozhodnutie o svojom postavení alebo ktorí sú osobami s postavením dočasnej ochrany v súlade so smernicou Rady 2001/55/ES v členskom štáte; b)ktorí žiadajú o ochranu v súlade s vnútroštátnym právom, medzinárodnými záväzkami alebo postupmi členského štátu a čakajú na rozhodnutie o svojom postavení alebo ktorí sú osobami s postavením ochrany v súlade s vnútroštátnym právom, medzinárodnými záväzkami alebo postupmi členského štátu; c)ktorí žiadajú o pobyt v niektorom členskom štáte ako výskumníci v zmysle smernice (EÚ) 2016/801 s cieľom realizovať výskumný projekt; d)ktorí majú postavenie osoby s dlhodobým pobytom v EÚ v niektorom členskom štáte v súlade so smernicou 2003/109/ES a uplatňujú svoje právo na pobyt v inom členskom štáte na účely vykonávania hospodárskej činnosti v pracovnom pomere alebo ako samostatne zárobkovo činné osoby; e)ktorí vstupujú na územie členského štátu v rámci záväzkov obsiahnutých v medzinárodnej dohode uľahčujúcej vstup a dočasný pobyt určitých kategórií fyzických osôb z oblasti obchodu a investícií, s výnimkou štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí boli prijatí na územie členského štátu ako zamestnanci presunutí v rámci podniku podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/66/EÚ; f)ktorí boli prijatí na územie členského štátu ako sezónni pracovníci v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/36/EÚ; g)ktorých vyhostenie bolo pozastavené zo skutkových alebo právnych dôvodov; h)na ktorých sa vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 96/71/ES, a to počas obdobia ich vyslania na územie dotknutého členského štátu; i)ktorí na základe dohôd uzatvorených medzi Úniou a jej členskými štátmi a tretími krajinami majú právo na voľný pohyb, ktoré je rovnocenné s právom občanov Únie. 3.Touto smernicou nie je dotknutá žiadna dohoda medzi Úniou a jej členskými štátmi alebo medzi členskými štátmi a jednou alebo viacerými tretími krajinami, ktorá obsahuje zoznam povolaní nepatriacich do rozsahu pôsobnosti tejto smernice s cieľom zabezpečiť etický nábor v sektoroch trpiacich nedostatkom pracovných síl zachovávaním ľudských zdrojov v rozvojových krajinách, ktoré sú signatármi týchto dohôd. 4.Členské štáty nevydajú štátnym príslušníkom tretích krajín na účely vykonávania zamestnania, v ktorom sa vyžaduje vysoká úroveň zručností, žiadne iné povolenie než modrú kartu EÚ. Článok 4 Priaznivejšie ustanovenia 1.Táto smernica sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté priaznivejšie ustanovenia uvedené v: a)práve Únie vrátane dvojstranných alebo mnohostranných dohôd uzatvorených medzi Úniou alebo medzi Úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a jednou alebo viacerými tretími krajinami na strane druhej; b)dvojstranných alebo mnohostranných dohodách uzatvorených medzi jedným alebo viacerými členskými štátmi a jednou alebo viacerými tretími krajinami pred nadobudnutím účinnosti tejto smernice. 2.Touto smernicou nie je dotknuté prá