SK Úradný vestník Európskej únie C 248/68

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru, Výboru regiónov a Európskej investičnej banke – Závery z piatej správy o hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti: budúcnosť politiky súdržnosti“

[KOM(2010) 642 v konečnom znení]

2011/C 248/12

Spravodajca: Carmelo CEDRONE

Európska komisia sa 9. novembra 2010 rozhodla podľa článku 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru, Výboru regiónov a Európskej investičnej banke – Závery z piatej správy o hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti: budúcnosť politiky súdržnosti“

KOM(2010) 642 v konečnom znení.

Odborná sekcia pre hospodársku a menovú úniu, hospodársku a sociálnu súdržnosť poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 31. mája 2011.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 472. plenárnom zasadnutí 15. a 16. júna 2011 (schôdza zo 16. júna 2011) prijal 133 hlasmi za, pričom 7 členovia hlasovali proti a 14 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery

1.1 Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) považuje nasledujúce hlavné aspekty, ktoré Európska komisia stanovila pre politiku súdržnosti, celkovo za zmysluplné.

— zvýšiť európsku pridanú hodnotu,

— posilniť riadenie,

— racionalizovať a zjednodušiť postupy riadenia,

— zlepšiť organizáciu.

1.2 EHSV sa nazdáva, že sa tieto ciele dajú uskutočniť, ak sa zároveň:

— posilní strategické plánovanie a poskytne členským štátom pomoc, aby zavŕšili inštitucionálne reformy v záujme sfunkčnenia verejnej správy,

— skoncentrujú zdroje EÚ na niekoľko prioritných cieľov,

— rozšíri hospodárske a sociálne zaangažovanie a zapojenie sociálno-ekonomických partnerov do uskutočňovania politiky súdržnosti,

— zavedú reformy zásad doplnkovosti a spolufinancovania,

— stane povinným hodnotenie vplyvu.

1.3 Nemožno zabúdať, že politika súdržnosti spolu s rozvojom a zmenšovaním rozdielov medzi regiónmi musí aktívne prispievať k zlepšovaniu hospodárskych a sociálnych služieb a podmienok občanov.

1.4 To sa podporí, ak sa celkovo zlepší hospodárske prostredie a podmienky pre podniky, ich produktivita, konkurencieschopnosť, najmä v prípade MSP, mikropodnikov a remeselníckych podnikov. Preto treba spoločne s odbormi a občianskou spoločnosťou priamo zapojiť organizácie zastupujúce podniky, ktoré pôsobia priamo na území, alebo hlavne tie, ktoré spadajú do sektorov, ktoré EÚ pokladá za prioritné.

1.5 Zaujímavým prístupom, ktorý by sa mal uprednostniť so zreteľom na územnú súdržnosť, ako i súdržnosť v rámci území, regiónov a sektorov, môže byť rozvoj cezhraničnej, medziregionálnej spolupráce (v rámci cieľa 3), pričom by sa na podporu územnej súdržnosti regiónov a makroregionálnej stratégie euroregiónov (Pobaltsko, Stredozemné more, Jadranské more, Alpsko-jadransko-podunajská oblasť, atlantická os) mali vyčleniť väčšie zdroje.

1.6 EHSV sa nazdáva, že Komisia a členské štáty by mali vyvinúť maximálne úsilie na podporu výmeny informácií o osvedčených postupoch, pomoci poskytovanej miestnym orgánom verejnej správy pri riadení programov aj pomocou vnútornej reformy, a to nielen v rámci zainteresovaných sektorov.

1.7 Len pomocou väčšieho poznania výsledkov investícií, ktoré je v súčasnosti nepostačujúce, a vypracovaním špecifických štúdií dosahu bude možné stanoviť priority, ktoré bude treba vytýčiť s ohľadom na stratégiu Európa 2020, a zabezpečiť dosiahnutie cieľa, ktorým je tematická koncentrácia.

1.8 EHSV súhlasí aj s rozhodnutím zohľadniť rozloženie sektorov s vysokým rastom do všetkých európskych regiónov, rozdelených na regióny spadajúce pod cieľ „konvergencia“, regióny v prechodnej fáze a regióny patriace pod cieľ „konkurencieschopnosť a zamestnanosť“. Ostáva však nevyriešená otázka rozdelenia zdrojov medzi chudobné regióny (80 % fondov) a ostatné regióny (zvyšných 20 %), i keď toto rozhodnutie pomáha vyriešiť problém spolufinancovania.

1.9 EHSV pokladá v každom prípade za nevyhnutné koordinovať všetky návrhy a politiky, ktoré stanovuje Komisia, t. j. stratégiu Európa 2020, politiku súdržnosti, SPP, energetickú politiku, dopravu, životné prostredie, výskum atď. Obzvlášť dôležitá je koordinácia opatrení financovaných z prostriedkov ESF a EFRR, aj preto, že ESF by mal presadzovať európsku stratégiu zamestnanosti, realizáciu sociálnej agendy, kvalitnú odbornú prípravu, iniciatívy v prospech mládeže a európsku odbornú prípravu aktérov politiky súdržnosti.

2. Návrhy

2.1 Politické návrhy

2.1.1 Stratégia 2020: EHSV sa nazdáva, že politika súdržnosti nesmie byť výlučne v službách stratégie 2020, ktorá by práve naopak na získanie dôveryhodnosti mala nájsť nezávislé formy financovania vydaním eurobondov.

2.1.2 Politika súdržnosti si musí zachovať svoje základné ciele, akými sú napr. solidarita medzi národmi, územiami a rozvoj.

2.1.3 Európsky summit: politika súdržnosti a všetky na ňu zamerané fondy musia byť každý rok predmetom diskusií a preskúmania v rámci špecifického summitu EÚ. To je potrebné jednak vzhľadom na strategický význam politiky hospodárskej a sociálnej súdržnosti, jednak vzhľadom na jej prepojenie s makroekonomickou politikou v rámci európskeho hospodárskeho a sociálneho riadenia.

2.1.4 Pakt stability a sankcie: EHSV sa nazdáva, že sa treba zamerať na stimuly, a nie na sankcie, aby sa ešte viac neznevýhodnili regióny, ktoré sú zadlženejšie, a teda ohrozenejšie. Naopak uvítal by, aby sa v rámci prebiehajúceho návrhu reformy paktu stability a rastu vylúčili z rozpočtu investície do výskumu, vzdelávania a odbornej prípravy, ktoré by sa nemali pokladať za bežné výdavky. Tým by sa malo zabrániť znevýhodneniu chudobnejších regiónov, ktoré najviac potrebujú pomoc EÚ.

2.1.5 Priority by mali byť stanovené v obmedzenom počte, pričom treba brať ohľad na ciele, ktoré boli stanovené pre jednotlivé fondy v stratégii Európa 2020. Osobitne treba odkázať na politické opatrenia zamerané na vytvorenie jednotného trhu, k čomu musí smerovať politika súdržnosti. Priority by mali byť rozhodnuté na európskom summite, ktorému by mala predchádzať diskusia s verejnými aktérmi a sociálno-ekonomickými partnermi na všetkých úrovniach.

2.1.6 Sociálno-ekonomické partnerstvo so šírením osvedčených spôsobov, paralelne a/alebo spoločne s dohodami medzi verejnými aktérmi, sa musí stať bežným a povinným postupom, ktorý by mal sprevádzať všetky postupy stanovovania, uskutočňovania a hodnotenia politiky súdržnosti. Ako taký by mal byť priamo naviazaný na podmienenosť. EHSV si želá, aby zásady článku 11 všeobecného nariadenia, v ktorom sú stanovené pravidlá partnerstva, boli rozšírené na všetky štrukturálne fondy.

2.2 Technicko-operatívne návrhy

2.2.1 Pravidlá spolufinancovania treba diferencovať na základe podmienok rozvoja a hospodárskej a sociálnej dostupnosti zdrojov v oblastiach a na územiach, ktorých sa týka politika súdržnosti, najmä na základe príjmu, pričom parametre jeho výpočtu by mali byť náležite prehodnotené (1), a na základe rozpočtu regiónov.

2.2.2 Predbežné posúdenie stanovených podmienok (podmienenosť ex ante) musí mať za cieľ skvalitnenie výdavkov naviazaných na dosahovanie výsledkov, čo povedie k zefektívneniu zainteresovaných verejných orgánov a maximálnemu využitiu fondov, pričom sa predíde tomu, že znevýhodnené budú napr. zadlženejšie regióny.

2.2.2.1 Členské štáty by teda mali presadzovať inštitucionálne reformy potrebné na dosiahnutie štrukturálnych zmien, podporu rastu a zamestnanosti, s cieľom znížiť sociálne vylúčenie. Tak, ako EHSV pokladá za nevyhnutné, aby podmienkou na udelenie financovania pri uskutočňovaní tejto politiky boli konzultácie so sociálno-ekonomickými partnermi na všetkých úrovniach.

2.2.3 Tradičné ukazovatele na výber oblastí pôsobnosti musia byť doplnené o ďalšie parametre, ako napr. podiel zamestnanosti, chudoby, školskej dochádzky, úroveň vzdelania a odbornej prípravy, služieb a environmentálnej udržateľnosti.

2.2.4 Hodnotenie vplyvu sa musí stať ústredným prvkom politiky súdržnosti, a to nielen v podobe predbežného posúdenia stanovených podmienok (podmienenosti ex ante), na overenie účinnosti a úrovne dosiahnutých výsledkov. Malo by sa vykonávať pomocou spoločných kritérií stanovených na úrovni EÚ, a povinných na celom území EÚ.

2.2.4.1 Analýza založená na výsledkoch: Je oveľa zaujímavejšia než analýza založená na kontrole finančného riadenia, ale jej praktická realizácia si vyžaduje dlhú prípravu a stanovenie presných kritérií. Výsledky opatrení, najmä ak sú nemateriálne, ako napr. odborná príprava, či rozvojové investície, sa dajú merať len po istom čase. Prechod na analýzu výsledkov si vyžiada predbežné vyškolenie realizátorov projektov a orgánov verejnej správy, a EHSV navrhuje vyskúšať tento model počas prechodného obdobia 2011 – 2013 v niekoľkých regiónoch vybraných vzhľadom na existujúce kvalitné partnerské riadenie.

2.2.5 Zjednodušenie sa musí stať základným cieľom politiky súdržnosti. Možno ho dosiahnuť zjednodušením administratívno-účtovných postupov, zlepšením a posilnením kritérií monitorovania a hodnotenia, ako aj zredukovaním postupov, ktoré sprevádzajú predkladanie plánov a/alebo projektov. Preskúmanie účtovných postupov môžu dosiahnuť spoločne všetci zainteresovaní partneri v spolupráci s Dvorom audítorov.

2.2.5.1 Treba najmä uplatňovať zásadu jedného kontaktného miesta (one stop shop), a to jednak vo fáze predkladania projektov, zjednotením formulárov v rámci jednotlivých fondov i medzi nimi, jednak vo fáze účtovnej kontroly, zosúladením finančných pravidiel a pravidiel rôznych programov, a vykonaním jednej kontroly, ktorá by platila pre všetky zainteresované inštancie.

2.2.5.2 Synergia medzi rôznymi programami: V záujme jasnosti, jednoduchosti a efektívnosti sa treba usilovať o čo najväčšiu komplementárnosť všetkých programov, ktoré sa týkajú tých istých aktérov na tom istom území, a to tak európskych, národných a územných programov ako aj rôznych foriem financovania EÚ. Chýbajúca synergia je jedným z dôvodov, ktorý vysvetľuje nedostatočné čerpanie alebo celkový slabý vplyv štrukturálnych fondov a programov EÚ.

2.3 Odborná príprava: je ďalším kľúčovým nástrojom na dosiahnutie cieľov súdržnosti, vrátane lepšieho využívania fondov.

3. Úvod

3.1 Zásady súdržnosti a solidarity sú dva základné piliere zmluvy, v ktorej sa v článku 174 uvádza: „Na podporu celkového harmonického rozvoja Únie rozvíja a uskutočňuje činnosti vedúce k posilneniu hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti“.

3.2 Okrem toho obsahuje ďalší obzvlášť dôležitý bod vzhľadom na posledné dve rozšírenia: „Únia sa predovšetkým zameriava na znižovanie rozdielov medzi úrovňami rozvoja v jednotlivých regiónoch a zaostalosti v najviac znevýhodnených regiónoch“.

3.3 Tieto dve zásady, ktoré sú základom integrácie európskych národov a území, treba mať stále na pamäti a nemali by na ne zabúdať najmä tí, ktorí konajú v mene a v záujme EÚ.

3.4 V budúcom roku Európska komisia predloží návrh nového rozpočtu Únie na obdobie po roku 2013 (príslušné oznámenie už bolo zverejnené 19. októbra 2010), ale žiadosť nezvýšiť rozpočet EÚ, s ktorou sa na Radu obrátili vlády niektorých štátov, nesľubuje dobré vyhliadky, hoci by mal byť zároveň predložený aj legislatívny návrh týkajúci sa štrukturálnych fondov.

3.5 Piata správa Európskej komisie o politike súdržnosti a jej závery, formulované novým štýlom, zapadá do tohto kontextu v úzkom prepojení so stratégiou Európa 2020.

4. Oznámenie Komisie – zhrnutie

4.1 V piatej správe o súdržnosti sa Európska komisia inak než zvyčajne zaoberá viacerými témami a snaží sa nájsť odpovede a poskytnúť pokyny, kým sa neuzavrie konzultácia, ktorú začala tým, že formulovala 13 otázok týkajúcich sa tejto správy.

4.2 Hlavné témy, ktorými sa zaoberá:

4.2.1 Zvýšiť európsku pridanú hodnotu politiky súdržnosti

4.2.1.1 Komisia zamýšľa dosiahnuť tento cieľ

— posilnením strategického plánovania,

— zvýšením tematickej koncentrácie prostriedkov,

— zvýšením výkonu pomocou súboru podmienok a stimulov, vrátane spolufinancovania a paktu stability,

— zlepšením hodnotenia, výkonnosti a výsledkov,

— využívaním nových finančných nástrojov. (pozri prvých 5 otázok EK)

4.2.2 Posilniť riadenie politiky súdržnosti (riadenie)

4.2.2.1 Tento cieľ možno dosiahnuť

— zavedením tretej dimenzie: územnej súdržnosti,

— posilnením partnerstva (medzi verejnými a súkromnými subjektmi). (pozri otázky 6 a 7)

4.2.3 Racionalizácia a zjednodušenie postupov riadenia

4.2.4 To možno dosiahnuť

— finančným riadením,

— znížením administratívnej záťaže,

— finančnou disciplínou,

— finančnou kontrolou. (pozri otázky 8, 9, 10 a 11)

4.2.5 Organizácia politiky súdržnosti

(pozri otázky 12 a 13)

4.3 Ďalšie kroky

4.3.1 Komisia si vyhradzuje právo na základe odpovedí na dotazník upresniť návrhy súvisiace s piatou správou o súdržnosti.

5. Oznámenie Európskej komisie: všeobecné pripomienky (2)

5.1 V piatej správe Komisia na zvýšenie pridanej hodnoty politiky súdržnosti navrhuje zaviesť rad veľmi ambicióznych reforiem s cieľom zvýšiť schopnosť členských štátov efektívne čerpať prostriedky a zjednodušiť hospodárenie s nimi. EHSV súhlasí so všeobecným prístupom, ktorý Komisia zaujala v návrhoch reformy.

5.2 Toto úsilie treba podchytiť a ďalej rozvíjať, ale hrozí, že nebude postačovať, ak sa niektoré nesmelo prezentované návrhy nepremenia na konkrétne rozhodnutia a kroky, najmä pokiaľ ide o úzke, takmer jediné, prepojenie štrukturálnych fondov s stratégiou Európa 2020.

5.3 Napriek snahe nie je analýza situácie realistická, i keď je krytá konzultáciou (pomerne všeobecného charakteru), ktorá však ponecháva viaceré základné problémy v úzadí.

5.4 Napríklad ponechať len na politiku súdržnosti „poslanie“ byť hlavným motorom rastu sa zdá byť veľmi ambicióznym projektom, s ktorým sa dá súhlasiť pod podmienkou, že sa zavedú radikálne zmeny politiky súdržnosti a sprievodné opatrenia trvalého charakteru, ktoré by uľahčili jej uplatňovanie. Odhliadnuc od potreby Únie mať spoločnú hospodársku politiku.

5.4.1 V opačnom prípade hrozí, že návrh bude iluzórny alebo prinajmenšom obmedzujúci. Preto na podporu tohto cieľa a aby sa neoslabila zásada súdržnosti, je potrebné, aby stratégia Európa 2020 mala k dispozícii vlastné prostriedky, aj prostredníctvom európskych obligácií, a aby sa riadila rovnakou zásadou. Okrem toho by mali byť rovnakou mierou zapojené všetky ostatné oblasti politiky EÚ, vrátane SPP. Len tak štrukturálne fondy neprídu o svoje pôvodné „poslanie“, a stanú sa jedným z nástrojov územného rozvoja. EHSV vyjadruje poľutovanie nad tým, že sa v piatej správe nespomína politika na rozvoj vidieka, rovnako ako v SPP nie je reč o politike súdržnosti.

5.5 Komisia v oznámení právom konštatuje, že pridaná hodnota opatrení politiky súdržnosti je opakovane predmetom diskusií medzi akademickými pracovníkmi, a že z ich empirických analýz často vyplýva, že vplyv týchto opatrení býva často ťažko merateľný. To môže byť spôsobené tým, že ukazovatele územnej súdržnosti nie sú vždy vhodne zvolené. Výbor sa nazdáva, že týmto otázkam treba venovať väčšiu pozornosť než doteraz.

6. Konkrétne pripomienky (k 4 cieľom, ktoré stanovila Komisia)

6.1 Pokiaľ ide o cieľ posilniť strategické plánovanie, ktorý sa má dosiahnuť v strategickom rámci, novosť návrhu Komisie spočíva v zásade v tom, že sa vytvorí súlad a funkčnejšie prepojenie medzi cieľmi stratégie Európa 2020 a opatreniami stanovenými na vnútroštátnej úrovni v rámci operačných programov.

6.2 EHSV oceňuje tento nový prvok, ale nazdáva sa, že hlavným problémom, ktorý treba vyriešiť, je prepojenie medzi ročnými plánmi, ktoré vypracúvajú členské štáty po dohode s EÚ na konsolidovanie verejných financií (národné plány reforiem), a politikou súdržnosti. Táto otázka je nanajvýš aktuálna vzhľadom na rozdiely medzi súbormi administratívnych predpisov platnými v štátoch EÚ a rozdielne úrovne verejného dlhu jednotlivých krajín.

6.3 Okrem toho treba ďalej rozhodnúť, či má politika súdržnosti ostať v zásade nezávislou pri stanovovaní priorít a opatrení, ktoré treba realizovať, alebo či musí do istej miery podliehať rozhodnutiam hospodárskej politiky prijatým na národnej úrovni na udržanie verejného dlhu v medziach. EHSV sa nazdáva, že tomuto problému by hlavné inštitúcie EÚ (Európsky parlament, Komisia, Rada) ako i národné inštitúcie mali venovať veľkú pozornosť, aby našli riešenia na zachovanie súladu medzi cieľmi stratégie Európa 2020 a novým riadením politiky súdržnosti, ktorá však nemôže byť podradená tejto stratégii.

6.4 Ďalší dôležitý aspekt v súvislosti s strategickým plánovaním sa týka návrhu Komisie zaviesť nový systém podmienenosti ex-ante s cieľom stanoviť princípy, ktorými sa majú riadiť členské štáty a ktoré majú uplatňovať na zvýšenie účinnosti politiky súdržnosti. Vzhľadom na kritický postoj mnohých krajín je pochopiteľné úsilie Komisie zaviesť podmienky, ktoré by dokázali zaručiť väčšiu efektívnosť investícií. Treba sa však vyhnúť skomplikovaniu postupov a „potrestaniu“ regiónov za vinu, ktorú nenesú (deficit príslušných štátov).

6.5 EHSV kladne hodnotí minimálne podmienky, ktoré stanovila Komisia na získanie prístupu k financovaniu a na zabezpečenie riadenia zdrojov, aj vytvorením stimulov pre členské štáty na realizáciu potrebných reforiem. EHSV sa okrem toho nazdáva, že Komisia a členské štáty by sa mali prednostne usilovať o zavedenie interných procesov reforiem zameraných na inštitúcie a sektory, ktorých sa najviac týka politika súdržnosti (životné prostredie, trh práce, vzdelávanie, odborná príprava, inovácia).

6.6 Len v najzrejmejších prípadoch porušenia zásad a predpisov politiky súdržnosti alebo nesúladu s nimi môže Komisia uvažovať o uvalení sankcií alebo podobných opatrení na členský štát s následným pozastavením vyplácania resp. vrátením finančných príspevkov EÚ.

6.7 Ďalším pozitívnym aspektom je spoločný návrh Komisie a členských štátov nasmerovať prostriedky politiky súdržnosti na obmedzený počet priorít (pozri aj stanovisko ECO/230), keďže prostriedky politiky súdržnosti nepostačujú na financovanie mnohorakých potrieb zaostávajúcich regiónov. EHSV sa domnieva, že politika súdržnosti sa môže stať účinnejšou, ak sa nasmeruje na podporu iniciatív materiálnej i nemateriálnej povahy s veľkým hospodárskym, sociálnym a územným vplyvom.

6.8 Stanovenie priorít a vymedzenie iniciatív, ktoré by sa mali financovať, je však najťažšie rozlúštiteľným problémom, vzhľadom na početné požiadavky regionálnych a celoštátnych orgánov postupovať úplne opačným smerom.

6.9 Ako už EHSV viackrát pripomenul (3), partnerstvo môže v tomto smere predstavovať ozajstnú pridanú hodnotu, a preto hodnotí pozitívne zmienku Komisie o ňom pod podmienkou, že nejde len o verejné partnerstvo ale najmä o hospodárske, sociálne a občianske partnerstvo s konkrétnym zapojením zainteresovaných sociálnych partnerov a občianskej spoločnosti s hlasovacím právom vo všetkých fázach na všetkých úrovniach. Okrem toho by bolo vhodné poskytnúť partnerom finančnú pomoc na zabezpečenie technickej asistencie.

6.10 EHSV súhlasí, že je potrebné reformovať zásady doplnkovosti a spolufinancovania, pre ktoré sa navrhujú reformy schopné prepojiť ich s potrebou diferencovať výšku finančnej spoluúčasti, „aby lepšie odrážala úroveň vývoja, pridanú hodnotu EÚ, druhy opatrení a príjemcov“.

6.11 Možno súhlasiť aj s návrhom zaviesť tretiu kategóriu regiónov, ktoré sa v súčasnosti nachádzajú v hospodárskej situácii na úrovni presahujúcej 75 % priemeru Únie, ale stále nedosahujúci 100 % (90 %), pretože by sa tým mohla zjednodušiť kontrola a uplatňovanie princípu spolufinancovania so zreteľom na možnosť rozšíriť využívanie zdrojov, hoci v malých podieloch, na všetky regióny.

6.12 V súvislosti s princípom doplnkovosti je potrebné lepšie vymedziť druhy opatrení, pre ktoré sa vyžaduje finančný záväzok štátu, s podrobným určením prínosu v podobe pridanej hodnoty, vplyvu na zamestnanosť, stimulov rastu. Zredukovanie priorít a opatrení, ktoré sa majú financovať v členských štátoch by malo zároveň viesť k pružnejšiemu uplatňovaniu zásady doplnkovosti.

6.13 Pokiaľ ide o druhú zásadu, mohli by sa stanoviť rozličné úrovne spolufinancovania, ktoré by boli nižšie v prípade regiónov s väčším zaostávaním so zrejmým cieľom uľahčiť financovanie konkrétnych opatrení zameraných na miestny rozvoj, a vyššie v prípade regiónov, ktoré vykazujú menšie odchýlky od priemeru EÚ.

6.14 Tretí významný cieľ sa týka zjednodušenia postupov riadenia spoločných programov. Na tejto téme sa jednomyseľne zhodujú všetky členské štáty a EHSV to vo svojich stanoviskách vždy požadoval v záujme uľahčenia realizácie programov politiky súdržnosti. Tento cieľ by mal zohľadniť rozdiely v pravidlách – administratívnych, účtovných a pod. – v členských štátoch a regiónoch, s vedomím, že aj neustále zmeny, najmä ak sa nahromadia, vytvárajú prekážky a vedú k oneskoreniam.

6.15 EHSV pokladá za úplne nevhodný a ťažko realizovateľný návrh požadovať od orgánov zodpovedných za riadenie programov, aby každoročne predkladali vyhlásenie o hospodárení spolu s ročnou účtovnou závierkou výdavkov spolufinancovaných z prostriedkov EÚ (a priloženým stanoviskom nezávislého audítora), vzhľadom na spôsoby a lehoty v súčasnosti požadované na splnenie podmienok postupov zadávania verejných zákaziek v EÚ.

6.16 Ak však ide o „posilnenie“ zodpovednosti národných a regionálnych orgánov, najmä tých, ktoré sa nachádzajú v najzložitejšej situácii a/alebo majú najväčšie oneskorenia pri realizácii, kontrolou výsledkov by sa mohli poveriť nezávislé štruktúry akreditované na európskej úrovni, najneskôr dva roky od začatia programového obdobia. V prípade administratívnej zodpovednosti alebo výrazným sklzom oproti očakávaných výsledkom by Komisia mohla rozhodnúť v závislosti od závažnosti zistených nezrovnalostí ukončiť program, pozastaviť vyplácanie finančných príspevkov alebo požadovať vrátenie už vyplatených súm.

6.17 Národné a regionálne orgány verejnej správy musia preukázať svoju schopnosť plánovať a efektívne spravovať spolufinancované výdavky. Tento výsledok sa dá dosiahnuť nie tým, že sa zrýchli kontrola lehôt výdavkov (požadovaním výročných účtovných závierok), ale tým, že sa preverí, či je zaručená kvalita plánovaných alebo uskutočnených investícií, či sa dodržiavajú lehoty realizácie opatrení a či sa uplatňujú účinné postupy hodnotenia a kontroly.

6.18 Okrem toho sú tu ďalšie dôležité nové prvky, s ktorými EHSV súhlasí, a pri ktorých ide najmä o:

— rozvoj nových nástrojov finančného inžinierstva, ktoré sa majú rozšíriť a uplatňovať aj na sektory, na ktoré sa v súčasnosti nevzťahujú (mestská doprava, výskum a vývoj, energetika a životné prostredie, telekomunikácie atď.),

— zavedenie nových foriem verejno-súkromného partnerstva,

— preskúmanie stratégií každého štrukturálneho fondu, počínajúc ESF a jeho možným prínosom k uplatňovaniu európskej stratégie zamestnanosti,

— väčšiu pozornosť, ktorú treba venovať mestským oblastiam,

— zavedenie stimulov na podporu reforiem, ktoré by pomohli členským štátom a regiónom efektívnejšie využívať prostriedky EÚ,

— vytvorenie rezervy v rozpočte politiky súdržnosti, ktorá by bola k dispozícii regiónom, ktoré dosiahli najlepšie výsledky z hľadiska cieľov stanovených v európskej stratégii.

6.18.1 EHSV sa nazdáva, že pre každú z týchto noviniek treba pozorne stanoviť ciele, posúdiť dostupné zdroje a presne vymedziť spôsoby a lehoty realizácie.

6.18.2 Treba dôkladne preveriť súlad a trvalú udržateľnosť týchto návrhov z hľadiska hlavných cieľov reformy politiky a ich skutočnú uplatniteľnosť v regiónoch a na územiach, ktoré ešte podstatne zaostávajú za priemernými hodnotami EÚ, pokiaľ ide o hospodársky rozvoj, produktivitu, sociálne začlenenie a kvalitu života.

6.19 Na nový finančný výhľad navrhuje Komisia znova aplikovať kritérium 75 % priemernej úrovne HDP na obyvateľa v parite kúpnej sily (PPP), teda stanoviť spôsobilosť týchto regiónov na základe kritéria konvergencie. EHSV však odporúča zvážiť možnosť zavedenia iných parametrov, ktoré by lepšie vyjadrovali objektívne podmienky jednotlivých regiónov a územných celkov EÚ.

7. Rozpočet EÚ, politika súdržnosti a stratégia Európa 2020

7.1 Rozpočtové vyhliadky EÚ na obdobie po roku 2013 určite nie sú povzbudivé. Summit z konca roku 2010 bol v tomto ohľade jednoznačný. Niektoré štáty (len niektoré?) skrývajúc sa za striedmosť vyplývajúcu z krízy uvádzajú rôzne dôvody proti zvýšeniu dostupných prostriedkov alebo tieto prostriedky zvyšujú len symbolicky, pričom zabúdajú na to, že politika súdržnosti pohlcuje menej než 1 % HDP, zatiaľ čo niektoré členské štáty investovali okolo 24 % HDP, aby zachránili banky!

7.2 EHSV pokladá za dôležitú stratégiu Európa 2020, do ktorej Únia očividne vkladá všetky svoje nádeje. Hrozí však, že bez primeraného priameho financovania zlyhá. Bolo by žiaduce využiť na to eurobondy. Okrem toho by sa najslabším regiónom, na ktoré sa vťahuje politika súdržnosti, v závislosti od ich špecifickej situácie mala ponechať istá voľnosť konať, aby sa dosiahlo prepojenie oboch politík.

7.3 Toto prepojenie by sa dalo uľahčiť lepším poznaním potrieb a priorít daného územia, ktoré by sa mohli stanoviť so zreteľom na stratégiu Európa 2020, s cieľom zabezpečiť tematickú koncentráciu.

8. Budúcnosť súdržnosti po roku 2013: strategické aspekty

8.1 Návrhy týkajúce sa budúcnosti politiky súdržnosti, ktoré predložila Komisia na nasledujúce programové obdobie, súvisiace s cieľmi stratégie Európa 2020, naznačujú pozitívny smer, s ktorým EHSV, ako už vyhlásil, z väčšej časti súhlasí, keďže sú zamerané na zefektívnenie jednej z najdôležitejších politík EÚ v oblasti hospodárskeho prerozdeľovania. Na dosiahnutie týchto cieľov však musí byť splnených okrem už uvedených aj niekoľko ďalších, základných strategických predpokladov.

8.2 Po prvé: EHSV sa nazdáva, že úsilie, ktoré Komisia požaduje od členských štátov, môže priniesť konkrétne výsledky, ak sa tento projekt zaradí do všeobecnejšieho preskúmania štruktúry európskeho hospodárskeho riadenia a cieľov, ktoré EÚ zamýšľa sledovať na európskej i medzinárodnej úrovni. Toto preskúmanie sa stáva čoraz potrebnejším vzhľadom na krízu a útoky na štátne dlhy, ktoré EÚ núti k tomu, aby aktualizovala aj svoju menovú politiku, ktorá sa doteraz orientovala podľa najbohatších oblastí EÚ (stabilita) na úkor tých menej rozvinutých, ktoré sa potrebujú rozvíjať (rast).

8.3 Druhý predpoklad sa týka jedného z ústredných prvkov návrhu reformy politiky súdržnosti, t. j. potreby vytvoriť funkčnú a strategickú koordináciu medzi jednotlivými štrukturálnymi fondmi, ktorá v súčasnosti prakticky nejestvuje. Preto musí výber a príslušné financovanie opatrení na regionálnej úrovni prebiehať v rámci dialógu a metodológie činnosti vytvorenými nielen s prispením členských štátov (partnerské zmluvy) a sociálno-ekonomických partnerov, ale aj s technickou pomocou a zdrojmi z piatich štrukturálnych fondov, až po dosiahnutie jednotného orgánu koordinácie a riadenia jednotlivých fondov.

8.4 Tretí predpoklad sa vzťahuje na vytvorenie koordinácie a súladu medzi opatreniami politiky súdržnosti a ďalšími politikami, ktoré s ňou súvisia (sektorové environmentálne a energetické politiky, politiky v prospech výskumu a inovácie, politiky na podporu zamestnanosti atď.), a tým s ďalšími nástrojmi financovania EÚ (EIB, financovanie inovácie, infraštruktúrnych sietí, rozvoja telekomunikačných sietí atď.). Politika súdržnosti sa musí stať nástrojom rozsiahlejšieho plánu na podporu celkového rozvoja regiónov a území, ako aj na zavedenie rozličných opatrení a sektorového financovania aj zo strany súkromných subjektov v závislosti od špecifických požiadaviek území.

8.5 Štvrtý predpoklad sa týka možnosti rozvíjať v rámci tohto nového prístupu k európskemu hospodárskemu riadeniu formy posilnenej spolupráce so zreteľom na spoločné ciele, ktoré sa týkajú určitého sektora, makroregiónu alebo rozvoja aktivít, ktoré členské štáty pokladajú za strategické. Tento nástroj, zatiaľ málo využívaný a podceňovaný napriek tomu, že je obsiahnutý v zmluve, by uľahčil rozhodovací proces a umožnil dosiahnuť lepšie výsledky za oveľa kratší čas vďaka súladu a úsporám z objemu, ktoré by sa dosiahli medzi členskými štátmi.

8.6 Piaty predpoklad, stále v oblasti koordinácie, sa vzťahuje na nevyhnutnosť zaviesť čo najskôr, t. j. ešte pred začatím nového programového obdobia politiky súdržnosti, interinštitucionálnu koordináciu (Komisia, Európsky parlament, Rada a poradné orgány, EHSV a VR, a sociálno-ekonomickí partneri). Cieľom je uľahčiť diskusiu a výmenu názorov medzi inštitúciami Únie o budúcnosti politiky súdržnosti, ešte pred koncipovaním konečnej verzie návrhov, ktoré majú byť predložené na schválenie príslušným orgánom. Táto koordinácia by mala pokračovať a sprevádzať realizáciu programov a hodnotenie výsledkov.

8.7 EHSV sa zasadzuje za to, aby boli hneď po strednodobom preskúmaní štrukturálnych politík (opäť) zavedené programy iniciatívy EÚ. Zrušením týchto programov, ktoré dokázali svoju účinnosť v praxi, ako napríklad URBAN, EQUAL, Interprise a ďalšie, utrpela tematická územná spolupráca, ako aj sociálna inovácia, pretože táto úloha nebola viac zohľadnená ani v rámci rozdeľovania prostriedkov ani nikde inde.

8.8 EHSV by však uvítal, aby Komisia vychádzajúc z krokov, ktoré vyplynuli so záverov priložených k piatej správe o súdržnosti, so zreteľom na nasledujúcu reformu predložila ešte odvážnejšie návrhy, ktoré by predstavovali skutočnú zmenu v porovnaní s minulosťou.

V Bruseli 16. júna 2011 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) Pozri stanovisko EHSV na tému „Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá poskytovania základných informácií o parite kúpnej sily, jej výpočtu a zverejňovania“, Ú. v. EÚ C 318, 23.12.2006, s. 45.

(2) KOM(2010) 642 v konečnom znení.

(3) Pozri tieto stanoviská EHSV: „Výsledky rokovaní týkajúce sa stratégií a programov kohéznej politiky na programové obdobie 2007 – 2013“, Ú. v. EÚ C 228, 22.9.2009, s. 141, „Ako posilniť účinné partnerstvá v oblasti riadenia politiky súdržnosti na roky 2007 – 2013 na základe osvedčených postupov“, Ú. v. EÚ C 44, 11.2.2011, s. 1 a tému „Príspevok regionálnej politiky k inteligentnému rastu v rámci stratégie Európa 2020“.