Túto iniciatívu treba vnímať v kontexte všeobecnejšieho programu Komisie zameraného na zvyšovanie konkurencieschopnosti a odolnosti trhov EÚ, čo sa odzrkadľuje v iniciatívach v oblasti únie kapitálových trhov, digitálnych financií a otvorenej strategickej autonómie. Bezpečné a účinné poobchodné opatrenia sú kľúčovým prvkom silných kapitálových trhov. Plne funkčný a integrovaný kapitálový trh umožní hospodárstvu EÚ rásť udržateľným spôsobom a byť konkurencieschopnejšie, a to v súlade so strategickou prioritou Komisie, ktorou je hospodárstvo, ktoré pracuje v prospech ľudí, so zameraním na vytvorenie správnych podmienok na tvorbu pracovných miest, rast a investície.

V článku 75 nariadenia CSDR sa od Komisie vyžaduje, aby do 19. septembra 2019 preskúmala a vypracovala správu, v ktorej sa posudzuje vykonávanie nariadenia a opatrenia nadväzujúce na jej preskúmanie. Európsky parlament okrem toho vo svojom uznesení o ďalšom rozvoji únie kapitálových trhov vyzval Komisiu, aby zrevidovala režim disciplíny pri vyrovnaní podľa nariadenia CSDR vzhľadom na brexit a krízu spôsobenú ochorením COVID-19. Na tento účel sa od 8. decembra 2020 do 2. februára 2021 uskutočnili cielené konzultácie. Komisia prijala správu 1. júla 2021. V správe sa dospelo k záveru, že nariadením CSDR sa vo všeobecnosti plnia jeho pôvodné ciele zvyšovania efektívnosti vyrovnania v EÚ a spoľahlivosti centrálnych depozitárov. Vo väčšine oblastí sa významné zmeny nariadenia CSDR vzhľadom na nedávne uplatňovanie požiadaviek považovali za predčasné. Napriek tomu sa v správe identifikovali oblasti, v ktorých môžu byť potrebné ďalšie opatrenia zamerané na primeranejšie, účinnejšie a efektívnejšie dosiahnutie cieľov nariadenia CSDR.

Centrálne depozitáre sú finančné inštitúcie systémového významu pre finančné trhy, a preto je kľúčové, aby ich rámec aj naďalej spĺňal svoj účel. Na zabezpečenie toho, aby naďalej dosahoval svoje ciele, a zároveň na zvyšovanie primeranosti a účinnosti tohto rámca, ak je to možné, sa vyžaduje pravidelné preskúmanie nariadenia CSDR. Preskúmanie nariadenia CSDR je kľúčovým opatrením akčného plánu únie kapitálových trhov z roku 2020 zameraným na vytvorenie účinnejšieho poobchodného prostredia v EÚ. Odolné a účinné trhy EÚ v oblasti vyrovnania by mali lepšie začleňovať prostredie poobchodnej infraštruktúry a zvyšovať konkurencieschopnosť centrálnych depozitárov EÚ a finančných trhov EÚ vo všeobecnosti.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Cieľom návrhu je zaistiť, aby sa ciele nariadenia CSDR plnili primeranejším, efektívnejším a účinnejším spôsobom. Malo by sa to premietnuť do jednoduchších alebo menej prísnych požiadaviek zameraných na zníženie administratívneho zaťaženia zainteresovaných strán, najmä centrálnych depozitárov, vyplývajúceho z nariadenia bez toho, aby to ohrozilo ochranu investorov, integritu trhu a finančnú stabilitu. Preskúmaním opatrení v oblasti dohľadu pre centrálne depozitáre (najmä cezhranične pôsobiace centrálne depozitáre, ako aj centrálne depozitáre, ktoré sú súčasťou skupín centrálnych depozitárov) sa návrhom riešia výzvy zaznamenané pri dosahovaní konvergencie dohľadu. Opätovnou úpravou určitých požiadaviek týkajúcich sa procesu udeľovania povolení na činnosť v zahraničí, poskytovania vedľajších služieb bankového typu a disciplíny pri vyrovnaní sa riešia otázky nastolené zainteresovanými stranami vrátane Európskeho orgánu pre cenné papiere a trhy (ESMA) a zároveň sa chránia ciele nariadenia CSDR. Návrh nepresahuje to, čo je potrebné na dosiahnutie týchto cieľov, pričom sa zohľadňuje potreba monitorovať a zmierňovať všetky riziká, ktoré môžu činnosti centrálnych depozitárov pôsobiacich v rámci aj mimo Únie predstavovať pre finančnú stabilitu. Proporcionalita uprednostňovaných možností politiky sa podrobnejšie rieši v kapitole 6 sprievodného posúdenia vplyvu.

V súčasnosti členské štáty a vnútroštátne orgány dohľadu nedokážu sami vyriešiť výzvy vyplývajúce zo zaťažujúcich a z nejasných požiadaviek nariadenia CSDR ani riziká vyplývajúce z líšiacich sa vnútroštátnych postupov v oblasti dohľadu. Takisto nedokážu sami riešiť ohrozenie finančnej stability EÚ, ktoré by mohli predstavovať nedostatočné informácie o činnostiach centrálnych depozitárov tretích krajín. Ciele tejto iniciatívy teda nemôžu dosiahnuť členské štáty, a preto sa z dôvodu rozsahu opatrení dosiahnu lepšie na úrovni EÚ v súlade so zásadou subsidiarity, ako sa stanovuje v článku 5 Zmluvy o Európskej únii.

Ciele nariadenia CSDR, ktorými je zvýšiť efektívnosť vyrovnania v EÚ a spoľahlivosť centrálnych depozitárov, získali vo všeobecnosti podporu. Prevládal názor, že súvisiacimi hlavnými požiadavkami sa dosahujú tieto ciele a plnia sa medzinárodné záväzky EÚ týkajúce sa regulačnej reformy. Zainteresované strany vrátane zástupcov členských štátov však zdôraznili viaceré oblasti, v ktorých by sa požiadavky nariadenia CSDR mohli upraviť bez toho, aby sa ohrozili jeho celkové ciele, a to v záujme: i) zjednodušenia a zvýšenia efektívnosti požiadaviek a ii) zníženia neprimeraných nákladov a zaťaženia.

Navrhovanými zmenami režimu disciplíny pri vyrovnaní by sa napokon zabezpečil primeranejší prístup k riešeniu zlyhania vyrovnania a zároveň by sa zabezpečilo, že úroveň efektívnosti vyrovnania v EÚ sa bude naďalej zlepšovať v prospech investorov a hospodárstva EÚ ako celku. Najmä dvojfázovým prístupom by sa mala zmierniť väčšina negatívnych vplyvov súvisiacich s likviditou v prípadoch, kedy uplatňovanie príslušných požiadaviek nie je opodstatnené. To by malo mať nepriamo pozitívny vplyv na MSP, ktorých cenné papiere sú menej likvidné.

Konkurencia v tejto oblasti by sa takisto zvýšila zjednodušením požiadaviek na prístup centrálnych depozitárov k vedľajším službám bankového typu, ktorý je potrebný na vyrovnanie v cudzích menách. V tejto súvislosti by preskúmanie limitu, pod ktorým centrálne depozitáre môžu na tieto služby využiť úverové inštitúcie, centrálnym depozitárom mohlo umožniť ďalej rozvíjať ich služby poskytované domácim investorom a cezhranične. Odhaduje sa, že v dôsledku navrhovaných zmien by bolo možné každoročne očakávať dodatočné vyrovnanie v zahraničných menách vo výške 16 miliárd EUR.

Centrálnym depozitárom by prospeli znížené náklady pri pôsobení v EÚ, a to najmä v dôsledku zníženia prekážok brániacich cezhraničnému vyrovnaniu vyplývajúceho zo i) zriadenia kolégií a ii) zjednodušenia súčasného postupu udeľovania povolení na činnosť v zahraničí. Tento proces by sa zjednodušil a urýchlil najmä znížením zaťaženia súvisiaceho s požiadavkami týkajúcimi sa udeľovania povolení na činnosť v zahraničí. Očakáva sa, že zjednodušeným procesom udeľovania povolení na činnosť v zahraničí, ktorý zahŕňa oznámenie hostiteľským príslušným orgánom, a nie schválenie z ich strany, sa znížia náklady až o 75 %, čo povedie k jednorazovým úsporám priemerne vo výške 585 000 EUR na centrálny depozitár. Zavedenie kolégií by takisto prospelo centrálnym depozitárom z EÚ v dôsledku právnej istoty vyplývajúcej z posilnenia konvergencie dohľadu. Okrem toho by sa zavedením kolégií a koncového dátumu pre doložku o zachovaní predchádzajúceho stavu posilnila finančná stabilita, pokiaľ ide o centrálne depozitáre EÚ a tretích krajín.

·Zaviesť koncový dátum pre doložku o zachovaní predchádzajúceho stavu pre centrálne depozitáre EÚ a tretích krajín a požiadavku na oznamovanie pre centrálne depozitáre z tretích krajín. Získané informácie by Komisii umožnili uprednostniť jej posúdenie rovnocennosti rámcov tretích krajín pre centrálne depozitáre, keďže uznanie rovnocennosti Komisiou je podmienkou na to, aby orgán ESMA uznal centrálne depozitáre tretích krajín, ktoré chcú ponúkať evidenčné služby a služby centrálneho vedenia účtov vo vzťahu k finančným nástrojom vydaným podľa práva členského štátu. Kombináciou týchto opatrení sa tak zabezpečí, že orgány budú mať náležité právomoci a včasné informácie na monitorovanie rizík v súlade s vývojom potrieb trhu. Navrhovanými zmenami napriek tomu nie sú dotknuté procesy rovnocennosti a uznania, ktoré sú už uplatniteľné podľa nariadenia CSDR. Centrálne depozitáre tretích krajín a potenciálne žiadajúce centrálne depozitáre tretích krajín sa preto naďalej vyzývajú, aby predkladali svoje žiadosti o stanovenie rovnocennosti, resp. žiadosti o uznanie podľa súčasných požiadaviek nariadenia CSDR. Ďalšou zvažovanou možnosťou bolo posilniť režim pre centrálne depozitáre tretích krajín, ktoré poskytujú služby finančným nástrojom vydaným podľa práva členského štátu, a to napr. vyžadovaním uznania orgánom ESMA, pokiaľ ide o poskytovanie služieb vyrovnania, alebo zvýšením právomocí dohľadu orgánu ESMA. Táto možnosť sa však v súčasnosti považovala za predčasnú a neprimeranú.

Písmenom h) sa zavádza nový odsek 13a v článku 7 nariadenia CSDR, v ktorom sa Komisii udeľuje právomoc pozastaviť mechanizmus odkupov pre konkrétne kategórie finančných nástrojov, ak je to potrebné na zabránenie závažnému ohrozeniu finančnej stability alebo na jeho riešenie, alebo na riadne fungovanie finančných trhov v Únii. Týmto novým odsekom 13a sa ustanovuje postup, ktorý by mala Komisia pri tomto pozastavení dodržať, t. j. v nadväznosti na odporúčanie ESMA po jej konzultáciách s ESCB a ESRB. Takisto sa v ňom uvádza, že toto pozastavenie bude platné na obdobie najviac šiestich mesiacov a obnoviteľné na obdobia troch mesiacov na celkové obdobie najviac 12 mesiacov od začiatku pozastavenia.

Písmenom f) sa mení článok 7 ods. 6 nariadenia CSDR tak, že sa zavádza vyváženosť platieb medzi kupujúcim a predávajúcim v prípade, že ekonomické podmienky transakcie pri uskutočnení odkupu sa líšia od pôvodnej transakcie. Cieľom je zabezpečiť, aby sa odkupom vrátili strany transakcie do toho istého postavenia, v akom by boli, ak by sa pôvodná transakcia neuskutočnila.

Toto hodnotenie by sa v zásade malo uskutočniť do piatich rokov od nadobudnutia účinnosti týchto zmien. Informácie sa takisto budú vyžadovať od ESMA, ako aj od vnútroštátnych orgánov a centrálnych bánk. Štatistické údaje pre analýzu by sa mali vyžiadať v prvom rade od ESMA.

Návrh obsahuje požiadavku, aby Komisia Európskemu parlamentu a Rade predkladala správy o uplatňovaní nariadenia CSDR v celom jeho rozsahu, a to so zameraním na jeho účinnosť a efektívnosť plnenia svojich cieľov (t. j. zlepšiť efektívnosť a bezpečnosť trhov EÚ v oblasti vyrovnania). Komisia by pritom mala zvážiť všetky aspekty nariadenia CSDR vrátane toho, či v súvislosti so službami, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, existujú ďalšie významné prekážky hospodárskej súťaže, ktoré by sa mali riešiť, vrátane potreby uplatniť ďalšie opatrenia na zlepšenie efektívnosti vyrovnania a potenciálnej potreby ďalších opatrení na zmiernenie vplyvu zlyhania centrálnych depozitárov na daňovníkov.

Orgán ESMA ovplyvní najmä účasť na kolégiách, vývoj alebo aktualizácia piatich technických predpisov a riadenie procesu oznamovania zo strany centrálnych depozitárov z tretích krajín o svojich činnostiach v EÚ. Riadenie procesu oznamovania by však prinieslo len nízke jednorazové náklady. Zjednodušením postupu udeľovania povolení na činnosť v zahraničí by sa v každom prípade zmiernili náklady orgánu ESMA, keďže požiadavky na udeľovanie povolení by boli jednoduchšie a jasnejšie. Okrem toho by sa jasným určením transakcií patriacich do rozsahu pôsobnosti režimu disciplíny pri vyrovnaní takisto zmiernilo administratívne zaťaženie ESMA v súvislosti s odpovedaním na otázky. Úpravou periodicity správ, ktoré je ESMA povinný predkladať Komisii, sa okrem toho zníži administratívne zaťaženie tohto orgánu. Orgánu ESMA by takisto prospeli niektoré uprednostňované možnosti politiky, ktorými by sa posilnilo prostredie dohľadu, najmä proces oznamovania pre centrálne depozitáre tretích krajín.

A napokon, článkom 1 ods. 18 sa mení článok 55 nariadenia CSDR s cieľom predĺžiť termín, do uplynutia ktorého môžu relevantné orgány a príslušné orgány vydať odôvodnené stanovisko k povoleniu na poskytovanie vedľajších služieb bankového typu, a to z jedného na dva mesiace. Lehota jeden mesiac je skutočne príliš krátka na vydanie takéhoto stanoviska.

Článkom 1 ods. 6 písm. c) sa mení článok 22 ods. 11 nariadenia CSDR zavedením novej lehoty, do ktorej musí ESMA predložiť návrh regulačných technických predpisov Komisii na určenie štandardných foriem, vzorov a postupov preskúmania a hodnotenia. Touto zmenou lehoty by sa malo ESMA umožniť v prípade potreby prispôsobiť regulačné technické predpisy zmenám nariadenia CSDR v rámci tejto iniciatívy.

Článkom 1 ods. 6 sa mení článok 22 ods. 1, 4 a 7 nariadenia CSDR s cieľom zmeniť periodicitu procesu preskúmania a hodnotenia, a to z ročnej na dvojročnú. Okrem toho sa ním mení článok 22 ods. 2 a 3 nariadenia CSDR s cieľom objasniť, ako by sa mali centrálne depozitáre pripraviť na scenáre, ktoré im môžu potenciálne brániť v nepretržitom poskytovaní ich kľúčových činností a služieb. Požiadavka na vypracovanie plánu riešenia krízových situácií sa odstraňuje, keďže sa považuje za nejasnú a neexistuje žiadny režim Únie na riešenie krízových situácií, na základe ktorého by sa mohol plán riešenia krízových situácií vypracovať. Namiesto toho sa v revidovanom odseku 2 od centrálnych depozitárov vyžaduje, aby vypracovali a príslušnému orgánu predložili primerané plány ich ozdravenia alebo riadneho ukončenia činnosti. V revidovanom odseku 3 sa spresňuje minimálny obsah plánov uvedených v odseku 2, ako aj periodicita ich preskúmania a aktualizácie (aspoň každé dva roky). Zároveň sa v ňom objasňuje, že v týchto plánoch sa zohľadní veľkosť, systémový význam, povaha, rozsah a zložitosť činností dotknutých centrálnych depozitárov a každý príslušný plán ozdravenia alebo riešenia krízových situácií zriadený v súlade so smernicou o ozdravení a riešení krízových situácií bánk. Zmenami odseku 3 nie je dotknutá požiadavka na príslušné orgány, aby informovali ESMA, ak je zriadený a udržiavaný plán centrálneho depozitára na riešenie krízových situácií. Môže k tomu dôjsť v dôsledku vnútroštátnych právnych predpisov alebo požiadavky na dodržiavanie ostatných právnych predpisov EÚ, ako je napríklad smernica o ozdravení a riešení krízových situácií bánk.

Článkom 1 ods. 4 písm. c) sa do článku 17 nariadenia CSDR vkladá nový odsek 7a s cieľom zaviesť nové požiadavky na príslušné orgány, aby si vymieňali informácie s inými orgánmi, najmä s relevantnými orgánmi.

Článkom 1 ods. 4 písm. b) sa mení článok 17 ods. 4 nariadenia CSDR o konzultáciách príslušných orgánov s relevantnými orgánmi v súvislosti s procesom udeľovania povolení pre centrálny depozitár. Článkom 1 ods. 6 písm. e) sa zavádzajú rovnocenné zmeny do článku 22 ods. 6 nariadenia CSDR o konzultáciách príslušných orgánov s relevantnými orgánmi v súvislosti s procesom preskúmania a hodnotenia. Zmenami v článku 17 ods. 4 a článku 22 ods. 6 nariadenia CSDR sa zavádza proces, v rámci ktorého konzultované orgány môžu vydať odôvodnené stanovisko do troch mesiacov od prijatia informácií príslušným orgánom. V prípade záporného stanoviska jedného z konzultovaných relevantných orgánov sa príslušný orgán zaoberá takýmto záporným stanoviskom v odôvodnenom rozhodnutí, ktoré môže byť opäť predmetom záporného stanoviska konzultovaných orgánov. Ak príslušný orgán nesúhlasí s týmto záporným stanoviskom, informuje o tom orgány, ktoré predložili námietky, a tieto orgány môžu postúpiť záležitosť ESMA. Ak sa záležitosť nevyrieši do 30 dní od takéhoto postúpenia, príslušný orgán prijme konečné rozhodnutie o preskúmaní a hodnotení a príslušným orgánom poskytne podrobné písomné vysvetlenie svojho rozhodnutia.

Článkom 1 ods. 3 sa mení článok 12 ods. b) a c) nariadenia CSDR s cieľom objasniť, že ak centrálny depozitár nevykoná činnosť vyrovnania pred začiatkom procesu povoľovania, očakávaná činnosť vyrovnania sa zohľadní v rámci kritérií, ktorými sa stanovuje, ktoré relevantné orgány by mali byť zapojené do tohto procesu.

Písmenom k) sa článok 7 ods. 15 nariadenia CSDR mení tak, že sa zavádza nový dátum, do ktorého ESMA predloží regulačné technické predpisy, v ktorých sa bližšie určia aspekty režimu disciplíny pri vyrovnaní uvedené v tomto odseku. Táto zmena dátumu by mala orgánu ESMA umožniť revidovať regulačné technické predpisy tak, aby sa v nich zohľadňovali zmeny nariadenia CSDR po tomto preskúmaní, ako aj uskutočniť každú potrebnú zmenu s cieľom objasniť požiadavky stanovené v týchto regulačných technických predpisoch, za ktorých môžu účastníci uskutočniť svoje vlastné odkupy.

e)vkladá do článku 59 ods. 4 nové písmeno k) s cieľom upresniť, že centrálne depozitáre by mali začleniť relevantné riziká do svojho riadenia rizika a prudenciálnych rámcov, a to vrátane príslušných dohôd o čistom zúčtovaní. Malo by sa tým zabezpečiť, že centrálne depozitáre náležite riadia úverové riziká a riziká likvidity v súvislosti s dohodami o čistom zúčtovaní. Táto požiadavka by sa mala dodatočne objasniť v existujúcich regulačných technických predpisoch vypracovaných EBA v súlade s článkom 59 ods. 5.

c)mení článok 59 ods. 4 písm. e) objasnením, že ak sa používajú vopred dohodnuté mechanizmy financovania, mali by byť vysoko spoľahlivé. Zároveň sa v ňom výslovne uvádza, že ak sa využijú mechanizmy podobné ako viazané mechanizmy, mali by sa posudzovať na základe rovnakého štandardu vysokej spoľahlivosti a mali by byť vedené len u spoľahlivých úverových inštitúcií;

a)mení článok 59 ods. 4 písm. c) jeho spresnením a zosúladením s existujúcimi regulačnými predpismi, podľa ktorých by sa v prípade stresového scenára likvidity mali zachovať kvalifikované likvidné zdroje namiesto likvidných zdrojov, pričom by sa v rámci stresového scenára mali zohľadniť dvaja najväčší účastníci namiesto len najväčšieho účastníka;

Po druhé, článkom 1 ods. 17 písm. c) sa mení článok 54 ods. 5 nariadenia CSDR, ktorým sa v nariadení CSDR stanovoval konkrétny limit, pod ktorého úrovňou mohli centrálne depozitáre využívať úverové inštitúcie na účely bankových služieb. Aby sa primerane nastavil tento limit a vzhľadom na riadenie finančných rizík, článkom 1 ods. 17 písm. d) sa zavádza mandát EBA, aby v spolupráci s ESCB a ESMA vypracoval návrh regulačných technických predpisov, ktoré má prijať Komisia a v ktorých sa stanovuje primeraný limit, pod ktorým môžu úverové inštitúcie poskytovať vedľajšie služby bankového typu, a to vrátane príslušného riadenia rizika a prudenciálnych noriem, čím sa zmierňujú potenciálne riziká vyplývajúce zo zmeny prahovej hodnoty.

Článkom 1 ods. 23 sa mení článok 69 ods. 4 nariadenia CSDR zavedením dátumu ukončenia účinnosti doložky o zachovaní predchádzajúceho stavu pre centrálne depozitáre EÚ aj tretích krajín. Konkrétnejšie sa písmenom a) mení článok 69 ods. 4, a to stanovením, že dátum ukončenia účinnosti doložky o zachovaní predchádzajúceho stavu v prípade centrálnych depozitárov EÚ je jeden rok od dátumu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. V písmene b) sa zavádza nový odsek 4a, v ktorom sa stanovuje dátum ukončenia účinnosti doložky o zachovaní predchádzajúceho stavu pre centrálne depozitáre tretích krajín, a to tri roky od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia z dôvodu postupov rovnocennosti a uznávania. Centrálne depozitáre tretích krajín využívajúce doložku o zachovaní predchádzajúceho stavu sú okrem toho povinné predložiť ESMA oznámenie, ak ponúkajú evidenčné služby a služby centrálneho vedenia účtov v súvislosti s finančnými nástrojmi vydanými podľa práva členského štátu, s cieľom riešiť nedostatok informácií v tejto súvislosti na vnútroštátnej úrovni aj na úrovni EÚ. Písmenom b) sa ESMA splnomocňuje, aby vypracoval regulačné technické predpisy s cieľom spresniť informácie, ktoré centrálny depozitár tretej krajiny poskytne orgánu ESMA v danom oznámení, a stanovuje sa ním, že takéto informácie musia byť obmedzené na to, čo je nevyhnutne potrebné, a stanovuje sa v ňom zoznam príkladov. Požiadavka na oznamovanie sa podobne zavádza aj pre tie centrálne depozitáre tretích krajín, ktoré ponúkali služby vyrovnania pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia.

Článkom 1 ods. 10 písm. b) sa mení článok 25 ods. 6 piaty pododsek tak, že sa uvádza, že ESMA centrálny depozitár tretej krajiny, ktorý žiada o uznanie na poskytovanie evidenčných služieb alebo služieb centrálneho vedenia účtov, informuje písomne prostredníctvom riadne odôvodneného rozhodnutia o tom, či uznanie bolo udelené alebo zamietnuté, a to do šiestich mesiacov od neskoršieho dátumu spomedzi dátumu predloženia úplnej žiadosti a dátumu rozhodnutia o rovnocennosti, ktoré prijala Komisia.

Článkom 1 ods. 10 sa upravuje článok 25 nariadenia CSDR, v ktorom sa stanovuje rámec centrálnych depozitárov tretích krajín. Písmenom a) sa zavádza požiadavka, aby centrálne depozitáre, ktoré majú v úmysle poskytovať služby vyrovnania v súvislosti s finančnými nástrojmi vydanými podľa práva členského štátu, predložili oznámenie ESMA, čím sa rieši nedostatok informácií v tejto súvislosti na vnútroštátnej úrovni aj na úrovni EÚ. Písmenom c) sa ESMA splnomocňuje, aby vypracoval regulačné technické predpisy s cieľom bližšie určiť informácie, ktoré centrálne depozitáre tretích krajín poskytujú orgánu ESMA v danom oznámení, stanovuje sa ním, že takéto informácie sú obmedzené na to, čo je nevyhnutne potrebné, a stanovuje sa v ňom zoznam príkladov.

Zriadenie len jedného kolégia by malo byť možné aj vtedy, keď iné centrálne depozitáre v rámci skupiny podliehajú postupu udeľovania povolení na činnosť v zahraničí, aby sa predišlo situácii, keď existujú viaceré kolégiá pre udeľovanie povolení na činnosť v zahraničí a samostatné kolégium na úrovni skupiny v prípade centrálnych depozitárov, ktoré patria do rovnakej skupiny, a ktoré v mnohých prípadoch majú spoločné postupy, využívajú spoločné zdroje, posúdenia opatrení, ktoré zaviedli na zabezpečenie dodržiavania právnych predpisov hostiteľského členského štátu, v ktorom poskytujú cezhranične služby atď. Ak však tieto iné centrálne depozitáre v rámci skupiny takisto podliehajú postupu udeľovania povolení na činnosť v zahraničí, zriadenie iba jedného kolégia pre celú skupinu by malo byť možné len na základe súhlasu príslušných orgánov týchto centrálnych depozitárov.

Ak centrálny depozitár, ktorý podlieha postupu udeľovania povolení na činnosť v zahraničí v zmysle článku 23 ods. 3 až 7, je zároveň členom skupiny spoločností, ktorej súčasťou je aspoň jeden ďalší centrálny depozitár, malo by byť možné zriadiť len jedno kolégium pre daný centrálny depozitár, a nie dve samostatné kolégiá (t. j. samostatné kolégium pre udeľovania povolení na činnosť v zahraničí a kolégium na úrovni skupiny), a to s cieľom zabezpečiť synergie a zabrániť zbytočnému administratívnemu zaťaženiu zúčastnených orgánov.

Článkom 1 ods. 16 sa mení článok 52 ods. 1 nariadenia CSDR s cieľom zabezpečiť, že prijímajúci centrálny depozitár zbytočne nezdržiava prevádzku povoleného prepojenia. Od prijímajúceho centrálneho depozitára by sa preto malo vyžadovať, aby zaviedol prepojenie do 12 mesiacov.

Článkom 1 ods. 12 sa mení článok 28 ods. 3 nariadenia CSDR s cieľom objasniť a zabezpečiť súlad výkladu pojmu „úroveň služieb“, a to doplnením zoznamu príkladov tém, na ktoré by sa mal vzťahovať.

keďže:

(1)Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 909/2014 bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie 28. augusta 2014 a nadobudlo účinnosť 17. septembra 2014. Ustanovujú sa ňom jednotné požiadavky na vyrovnanie transakcií s finančnými nástrojmi a pravidlá týkajúce sa organizácie a konania centrálnych depozitárov cenných papierov (ďalej len „centrálny depozitár“) s cieľom podporiť bezpečné, efektívne a plynulé vyrovnanie. Uvedeným nariadením sa zaviedli kratšie lehoty na vyrovnanie, opatrenia týkajúce sa disciplíny pri vyrovnaní, prísne organizačné požiadavky, požiadavky týkajúce sa výkonu činnosti a prudenciálne požiadavky na centrálne depozitáre, sprísnené prudenciálne požiadavky na centrálne depozitáre a iné inštitúcie, ktoré poskytujú bankové služby na podporu vyrovnania cenných papierov, ako aj požiadavky v oblasti dohľadu nad centrálnymi depozitármi a inými inštitúciami, ktoré poskytujú bankové služby na podporu vyrovnania cenných papierov, ako aj režim umožňujúci centrálnymi depozitárom, ktorým bolo udelené povolenie, poskytovať služby v celej Únii.

(1)Zjednodušenie požiadaviek v niektorých oblastiach, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (EÚ) č. 909/2014, a proporcionálnejší prístup k týmto oblastiam sú v súlade s Programom regulačnej vhodnosti a efektívnosti Komisie (REFIT), v ktorom sa zdôrazňuje potreba zníženia nákladov a zjednodušenia, aby sa ciele politík Únie dosahovali čo najefektívnejším spôsobom, a ktorý sa zameriava najmä na znižovanie regulačného a administratívneho zaťaženia.

(2)Efektívne a odolné poobchodné infraštruktúry sú zásadnými prvkami dobre fungujúcej únie kapitálových trhov, ktorými sa prehlbuje úsilie o podporu investícií, rastu a zamestnanosti v súlade s politickými prioritami Komisie. Z toho dôvodu akčný plán únie kapitálových trhov Komisie prijatý v roku 2020 ako jedno zo svojich kľúčových opatrení obsahuje preskúmanie nariadenia (EÚ) č. 909/2014.

(3)Komisia v roku 2019 realizovala cielené konzultácie o uplatňovaní nariadenia (EÚ) č. 909/2014. Komisia zároveň získala vstupy od Európskeho orgánu pre cenné papiere a trhy (ďalej len „ESMA“) a Európskeho systému centrálnych bánk (ďalej len „ESCB“). Z konzultácií vyplynulo, že zainteresované strany podporujú ciele toho nariadenia, t. j. podporu bezpečného, efektívneho a plynulého vyrovnania finančných nástrojov, považujú ich za relevantné a nebolo potrebné významné prepracovanie. Komisia prijala 1. júla 2021 správu o preskúmaní v súlade s článkom 75 nariadenia (EÚ) č. 909/2014. Hoci všetky ustanovenia toho nariadenia ešte nie sú úplne uplatniteľné, v správe sa určili oblasti, v ktorých sú potrebné cielené opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa jeho ciele dosahovali primeranejším, efektívnejším a účinnejším spôsobom.

(4)Nariadením (EÚ) č. 909/2014 sa zaviedli pravidlá týkajúce sa disciplíny pri vyrovnaní na riešenie zlyhaní pri vyrovnaní transakcií s cennými papiermi a na predchádzanie týmto zlyhaniam, a tým na zaistenie bezpečnosti vyrovnania transakcií. Medzi takéto pravidlá patria najmä požiadavky na podávanie správ, režim peňažných sankcií a povinnosť odkupu. Napriek absencii skúseností pri uplatňovaní týchto pravidiel sa vývojom a upresnením rámca v rámci delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/1229 umožnilo všetkým zainteresovaným stranám lepšie porozumieť režimu a výzvam, ktoré by mohli vzniknúť pri jeho uplatňovaní. V tejto súvislosti by sa mali objasniť rozsah pôsobnosti peňažných sankcií a povinného odkupu stanovených v článku 7 nariadenia (EÚ) č. 909/2014, najmä upresnením, ktoré kategórie transakcií sú z rozsahu vylúčené. Takéto vylúčenia by sa mali vzťahovať najmä na transakcie, ktoré zlyhali z dôvodov, ktoré nemožno pripísať účastníkom, a transakcie, ktorých súčasťou nie sú dve obchodné strany a v ktorých prípade by uplatnenie peňažných sankcií alebo povinného odkupu nebolo prakticky uskutočniteľné alebo by mohlo viesť k škodlivým dôsledkom pre trh, ako sú určité transakcie primárneho trhu, korporátnych udalostí, reorganizácií, tvorby a vyplatenia podielov fondov a vyrovnaní. Komisia by sa mala splnomocniť, aby nariadenie (EÚ) č. 909/2014 doplnila presnejším stanovením podrobností takýchto vylúčení prostredníctvom delegovaných aktov.

(5)Hlavným cieľom režimu disciplíny pri vyrovnaní je zlepšenie efektívnosti vyrovnania v Únii. Trhová volatilita v roku 2020 však umocnila obavy týkajúce sa potenciálnych nepriaznivých účinkov povinného odkupu tak za bežných, ako aj za stresových trhových podmienok. Uplatňovanie týchto pravidiel by preto malo byť predmetom posúdenia Komisie, pokiaľ ide o vhodnosť vzhľadom na vývoj efektívnosti vyrovnania v Únii. Peňažné sankcie a požiadavky na podávanie správ by sa však mali aj naďalej uplatňovať s cieľom posúdiť ich vplyv na zlepšenie efektívnosti vyrovnania v Únii. Vzhľadom na potenciálne vplyvy pravidiel o povinnom odkupe by sa mali takéto pravidlá uplatňovať len vtedy, keď sú splnené určité podmienky, a to ak uplatnenie peňažných sankcií neviedlo k dlhodobému nepretržitému znižovaniu zlyhaní vyrovnania v Únii, keď efektívnosť vyrovnania v EÚ nedosiahla primerané úrovne vzhľadom na situáciu na kapitálových trhoch tretích krajín porovnateľných z hľadiska veľkosti, likvidity, ako aj obchodovaných nástrojov a druhov transakcií, ktoré sú na takýchto trhoch vykonávané, alebo keď úroveň zlyhaní vyrovnania v Únii má alebo pravdepodobne bude mať negatívny účinok na finančnú stabilitu Únie. Ak Komisia dospeje k záveru, že je splnená ktorákoľvek z týchto podmienok a že uplatňovanie povinného odkupu je vhodné na riešenie úrovne zlyhaní vyrovnania v Únii, mala by sa splnomocniť, aby prijala vykonávací akt, v ktorom sa určí, na ktoré finančné nástroje alebo kategórie transakcií by sa mali začať uplatňovať pravidlá týkajúce sa povinného odkupu. Peňažné sankcie uvedené v článku 7 ods. 2 treťom pododseku nariadenia (EÚ) č. 909/2014 by sa mali vypočítavať denne za každý pracovný deň, v ktorom ostala transakcia nevyrovnaná, až do konca postupu na odkup alebo dátumu skutočného vyrovnania podľa toho, čo nastane skôr.

(6)Aby sa predišlo viacnásobným odkupom pri transakciách v rámci rovnakého finančného nástroja v celom reťazci protistrán, čo by mohlo viesť k zbytočným duplicitným nákladom a ovplyvniť likviditu finančného nástroja, pre účastníkov takýchto transakcií by mal byť k dispozícii mechanizmus „postúpenia“. Každý účastník zapojený do reťazca transakcií by mal mať možnosť postúpiť oznámenie o odkupe účastníkovi, ktorý voči nemu zlyháva, až kým oznámenie nedosiahne pôvodného neplniaceho účastníka.

(7)Postupy povinného odkupu a peňažnej kompenzácie umožňujú vyplatenie rozdielu medzi cenou odkupu a pôvodnou obchodnou cenou zo strany predávajúceho v prospech nákupcu len vtedy, keď cena odkupu alebo referenčná cena náhrady v hotovosti je vyššia ako pôvodná obchodná cena. Táto asymetria v prípade vyplatenia rozdielu by mohla vytvoriť nespravodlivé nápravné opatrenie, ktoré by nenáležite zvýhodnilo nákupcu vtedy, keď je odkup alebo referenčná cena nižšia ako pôvodná obchodná cena. Vyplatenie rozdielu medzi cenou odkupu a pôvodnou obchodnou cenou by sa preto malo uplatňovať obojsmerne, aby sa zabezpečilo, že obchodné strany znova dosiahnu také ekonomické podmienky, ako keby sa uskutočnila pôvodná transakcia.

(8)Režim disciplíny pri vyrovnaní uvedený v článku 7 nariadenia (EÚ) č. 909/2014 by sa nemal uplatňovať na neplniaceho účastníka, ktorý je centrálnou protistranou v zmysle vymedzenia v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012. V prípade transakcií uzatvorených centrálnou protistranou, v ktorých sama nevstupuje medzi protistrany, ako je povolené použitie kolaterálu na investičné účely, by sa však na centrálnu protistranu mal vzťahovať režim disciplíny pri vyrovnaní rovnako ako na akéhokoľvek iného účastníka.

(9)Ak sa uplatňujú povinné odkupy, Komisia by mala mať v určitých výnimočných situáciách možnosť dočasne pozastaviť ich uplatňovanie. Takéto pozastavenie by malo byť možné pre osobitné kategórie finančných nástrojov, ak je to potrebné na zabránenie závažnému ohrozeniu finančnej stability alebo na jeho riešenie, alebo na riadne fungovanie finančných trhov v Únii. Takéto pozastavenie by malo byť primerané týmto cieľom.

(10)V delegovanom akte na výpočet peňažných sankcií by sa mal zohľadniť kontext záporných úrokových sadzieb, aby sa predišlo neželaným vplyvom na plniaceho účastníka odstránením akýkoľvek nepriaznivých stimulov vedúcich k zlyhaniu, ktoré môžu vzniknúť v prostredí s nízkymi alebo zápornými úrokovými sadzbami.

(11)ESMA by mal vypracovať návrh regulačných predpisov na revíziu existujúcich regulačných technických predpisov s cieľom zohľadniť zmeny nariadenia (EÚ) č. 909/2014, aby sa Komisii umožnilo vykonávať akékoľvek potrebné opravy alebo zmeny v záujme objasnenia požiadaviek stanovených v týchto regulačných technických predpisoch, ako sú podmienky, za ktorých účastníci môžu vykonávať svoje vlastné odkupy.

(12)Ak centrálny depozitár nevykonáva činnosť vyrovnania pred začiatkom procesu udeľovania povolení, kritériá na určenie toho, ktoré relevantné orgány by sa mali začleniť do takéhoto procesu udeľovania povolení, by mali zohľadňovať predpokladanú činnosť vyrovnania s cieľom zabezpečiť, že sa zohľadnia stanoviská všetkých relevantných orgánov, ktoré sa potenciálne zaujímajú o činnosti daného centrálneho depozitára.

(13)Hoci sa od vnútroštátnych orgánov dohľadu v nariadení (EÚ) č. 909/2014 vyžaduje, aby do činností zapájali relevantné orgány a spolupracovali s nimi, vnútroštátne orgány dohľadu nemajú povinnosť informovať tieto relevantné orgány, či a ako boli ich stanoviská zohľadnené vo výsledku procesu udeľovania povolení a či sa počas ročných preskúmaní a hodnotení zistili ďalšie problémy. Relevantné orgány by preto mali mať možnosť vydávať odôvodnené stanoviská k udeľovaniu povolení centrálnym depozitárom a k procesu preskúmania a hodnotenia. Príslušné orgány by mali takéto stanoviská zohľadniť alebo v odôvodnenom rozhodnutí vysvetliť, prečo sa nezohľadnili.

(14)Pravidelné preskúmania a hodnotenia centrálnych depozitárov príslušnými orgánmi sú potrebné na zabezpečenie toho, že centrálne depozitáre majú naďalej zavedené vhodné mechanizmy, stratégie, postupy a mechanizmy na hodnotenie rizík, ktorým je alebo môže byť centrálny depozitár vystavený alebo ktoré predstavujú ohrozenie bezproblémového fungovania trhov s cennými papiermi. Z nadobudnutých skúseností však vyplýva, že ročné preskúmanie a hodnotenie je pre centrálne depozitáre a príslušné orgány neprimerane administratívne náročné, pričom má obmedzenú pridanú hodnotu. Mala by sa preto stanoviť vhodnejšie vyvážená periodicita s cieľom zmierniť toto zaťaženie a predchádzať duplicite informácií medzi jednotlivými preskúmaniami. Kapacity dohľadu príslušných orgánov a cieľ chrániť finančnú stabilitu by sa však nemali narušiť.

(15)Centrálny depozitár by sa mal pripraviť na scenáre, ktoré mu môžu potenciálne brániť v nepretržitom poskytovaní jeho kľúčových činností a služieb, a posúdiť účinnosť celej škály možností ozdravenia alebo riadneho ukončenia činnosti. V tejto súvislosti sa zaviedli požiadavky nariadením (EÚ) č. 909/2014, v ktorom sa najmä stanovuje, že príslušný orgán má od centrálneho depozitára požadovať, aby predložil primeraný plán ozdravenia, a má zabezpečiť, aby mal každý centrálny depozitár zavedený a udržiavaný primeraný plán riešenia krízových situácií. V súčasnosti však neexistuje žiaden režim riešenia krízových situácií, z ktorého by mohol vychádzať plán riešenia krízových situácií. Hoci centrálne depozitáre, ktorým bolo udelené povolenie poskytovať vedľajšie služby bankového typu, patria do rozsahu pôsobnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pre centrálnych depozitárov, ktorým nebolo udelené povolenie poskytovať takéto služby, neexistujú žiadne špecifické ustanovenia, a preto sa nepovažujú za úverové inštitúcie podľa smernice 2014/59/EÚ, ktoré musia mať zavedené plány ozdravenia a plány riešenia krízových situácií. Mali by sa preto zaviesť objasnenia s cieľom lepšie zosúladiť požiadavky uplatniteľné na centrálne depozitáre so zreteľom na absenciu rámca Únie na ozdravenie a riešenie krízových situácií všetkých centrálnych depozitárov.

(16)Ak nový centrálny depozitár podáva žiadosť o udelenie povolenia a dodržiavanie určitých požiadaviek nemožno posúdiť, keďže centrálny depozitár ešte nezačal svoju činnosť, príslušný orgán by mal mať možnosť udeliť povolenie pod podmienkou, že tieto požiadavky budú splnené, keď centrálny depozitár začne skutočne vykonávať svoje činnosti.

(17)Postup stanovený v článku 23 nariadenia (EÚ) č. 909/2014, ktorý sa týka poskytovania evidenčných služieb a služieb centrálneho vedenia účtov centrálnymi depozitármi v súvislosti s finančnými nástrojmi vydanými podľa práva členského štátu iného ako je štát, ktorý im udelil povolenie, sa ukázal ako administratívne náročný, pričom niektoré jeho požiadavky sú nejasné. Viedlo to k neprimerane nákladnému a dlhému postupu pre centrálne depozitáre. Postup by sa preto mal zjednodušiť, aby sa ľahšie odstraňovali prekážky pre cezhraničné vyrovnanie, s cieľom umožniť centrálnym depozitárom, ktorým bolo udelené povolenie, v plnom rozsahu využívať slobodu poskytovať služby v rámci Únie.

(18)V nariadení (EÚ) č. 909/2014 sa vyžaduje spolupráca orgánov, ktoré sa zaujímajú o činnosti centrálnych depozitárov, ktoré poskytujú služby v súvislosti s finančnými nástrojmi emitovanými podľa práva viac než jedného členského štátu. Opatrenia dohľadu sú napriek tomu naďalej roztrieštené a môžu viesť k rozdielom v rozdeľovaní a povahe právomocí v oblasti dohľadu, a to v závislosti od dotknutého centrálneho depozitára. Týmto sa naopak vytvárajú prekážky pre cezhraničné poskytovanie služieb centrálnych depozitárov v rámci Únie, podporujú sa tým pretrvávajúce neefektívnosti na trhu v Únii v oblasti vyrovnania a má to nepriaznivý vplyv na stabilitu finančných trhov Únie. Napriek možnosti zriadiť kolégiá v súlade s článkom 24 ods. 4 toho nariadenia sa uvedená možnosť zriedkakedy využila. Aby sa zabezpečila efektívna a účinná koordinácia dohľadu príslušných orgánov, požiadavka zriadiť povinné kolégia by sa mala uplatňovať v dvoch prípadoch. Po prvé, pri centrálnych depozitároch, ktoré ponúkajú evidenčné služby a služby centrálneho vedenia účtov v súvislosti s finančnými nástrojmi emitovanými podľa práva viac než jedného členského štátu (kolégia pre udeľovanie povolení na činnosť v zahraničí) a v druhom rade pri centrálnych depozitároch, ktoré patria do rovnakej skupiny (tzv. kolégiá na úrovni skupiny). Aby sa znížila administratívna záťaž na orgány zúčastnené na kolégiách, ak je centrálny depozitár ponúkajúci cezhraničné služby zároveň súčasťou skupiny centrálnych depozitárov, predseda kolégia by mal mať možnosť rozhodnúť, že pre daný centrálny depozitár sa zriadi len jedno kolégium. Ak ostatné centrálne depozitáre v skupine takisto ponúkajú cezhraničné služby, predseda kolégia by mal mať možnosť tak rozhodnúť len so súhlasom príslušných orgánov týchto ostatných centrálnych depozitárov. V tom prípade by existovalo len jedno kolégium pre všetky centrálne depozitáre v skupine, ktoré by vykonávalo úlohy pridelené kolégiám pre udeľovanie povolení na činnosť v zahraničí a kolégiám na úrovni skupiny. Takéto kolégiá by mali zabezpečiť výmenu informácií, ktoré sa týkajú dotknutých centrálnych depozitárov.