/* KOM/2011/0302 v konečnom znení - NLE 2011/0133*/ ROZHODNUTIE RADY ktorým sa Nemecku povoľuje uplatňovať zníženú sadzbu dane z elektrickej energie priamo dodávanej plavidlám kotviacim v prístave („elektrina z pobrežnej elektrickej siete“) v súlade s článkom 19 smernice 2003/96/ES Návrh ROZHODNUTIE RADY ktorým sa Nemecku povoľuje uplatňovať zníženú sadzbu dane z elektrickej energie priamo dodávanej plavidlám kotviacim v prístave („elektrina z pobrežnej elektrickej siete“) v súlade s článkom 19 smernice 2003/96/ES





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. Dôvody a ciele návrhu Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny v Únii sa upravuje smernicou Rady 2003/96/ES[1] (ďalej len „smernica o zdaňovaní energií“ alebo „smernica“). Podľa článku 19 ods. 1 uvedenej smernice, okrem ustanovení uvedených najmä v jej článkoch 5, 15 a 17, môže Rada na návrh Komisie ktorémukoľvek členskému štátu jednomyseľne povoliť zavedenie ďalších oslobodení od zdanenia alebo daňových úľav z osobitných politických dôvodov. Cieľom tohto návrhu je povoliť Nemecku uplatňovať zníženú sadzbu dane z elektrickej energie na elektrinu priamo dodávanú plavidlám kotviacim v prístave (ďalej „elektrina z pobrežnej elektrickej siete“). Týmto oslobodením by sa malo ekonomicky stimulovať využívanie pobrežnej elektrickej siete, aby sa znížila úroveň znečistenia ovzdušia v prístavných mestách. Žiadosť a jej všeobecný kontext Nemecké orgány informovali Komisiu listom z 27. decembra 2010 o zámere uplatňovať na elektrinu z pobrežnej elektrickej siete zníženú sadzbu dane z elektrickej energie na úrovni minimálnej sadzby EÚ, teda 0,50 EUR/MWh. Doplňujúce informácie poskytnuté Nemeckom boli doručené 11. januára 2011. Nemecko požiadalo o to, aby sa dané zníženie udelilo na neurčené obdobie. Požadovaným opatrením Nemecko zamýšľa stimulovať využívanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete pokladanej za alternatívu, ktorá menej znečisťuje životné prostredie v porovnaní s výrobou elektrickej energie na palube plavidiel kotviacich v prístave. Elektrina z pobrežnej elektrickej siete sa v súčasnosti musí zdaňovať všeobecnou sadzbou dane z elektrickej energie, ktorá predstavuje 20,50 €/MWh. Na druhej strane členské štáty musia podľa článku 14 ods. 1 písm. c) smernice o zdaňovaní energií oslobodiť od dane elektrinu vyrábanú na palube lodí určenú pre plavbu vo vodách Spoločenstva a podľa článku 15 ods. 1 písm. f) môžu oslobodiť od dane elektrinu vyrábanú na palube lodí pre plavbu vo vnútorných vodách. Nemecko by chcelo uplatňovať na elektrinu z pobrežnej elektrickej siete zníženú sadzbu dane 0,50 EUR/MWh, čím sa dodrží minimálna sadzba zdanenia elektrickej energie ustanovená v smernici 2003/96/ES. Znížená sadzba zdanenia elektrickej energie sa má vzťahovať na všetky dodávky elektriny z pobrežnej elektrickej siete tak vo vodách Spoločenstva, ako aj vo vnútrozemských vodách, s výnimkou súkromných výletných plavidiel. Uvedenou daňovou úľavou chce Nemecko stimulovať prevádzkovateľov plavidiel, aby využívali elektrinu z pobrežnej elektrickej siete s cieľom znížiť vzduchom prenášané emisie a hluk z kotviacich plavidiel, ako aj emisie CO2. Uplatňovaním zníženej daňovej sadzby by sa zlepšila konkurencieschopnosť elektriny z pobrežnej elektrickej siete vo vzťahu k spaľovaniu lodných palív na palube, ktoré je od dane úplne oslobodené. Nemecko sa domnieva, že dané opatrenie je v súlade s odporúčaním Komisie 2006/339/ES[2] týkajúcim sa podpory využívania pobrežnej elektrickej siete pre lode kotviace v prístavoch EÚ a s oznámením Komisie „Strategické ciele a odporúčania pre politiku EÚ v oblasti námornej dopravy do roku 2018“ (KOM(2009) 8)[3]. Argumenty nemeckých orgánov v súvislosti s vplyvom opatrenia na vnútorný trh Podľa nemeckých orgánov by opatrenie neovplyvnilo riadne fungovanie vnútorného trhu a neviedlo by k narušeniu hospodárskej súťaže. Argumentujú tým, že príjemcovia – prevádzkovatelia lodí, ktorí dostanú elektrinu z pobrežnej elektrickej siete zdanenú na minimálnej úrovni ustanovenej v smernici 2003/96/ES, v skutočnosti nedostanú ekonomickú výhodu, pretože títo prevádzkovatelia v súčasnosti vyrábajú vlastnú elektrinu na palube, ktorá je oslobodená od dane. Podľa nemeckých orgánov by nahradenie vlastnej výroby elektriny na palube elektrinou z pobrežnej elektrickej siete zdanenou na uplatniteľnej minimálnej úrovni neviedlo k celkovej cenovej výhode. Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny, a najmä jej článok 14 ods. 1 písm. c) a 15 ods. 1 písm. f). Posúdenie opatrenia podľa článku 19 smernice 2003/96/ES Osobitné politické dôvody Prvý pododsek článku 19 ods. 1 uvedenej smernice znie takto: „Okrem ustanovení stanovených v predchádzajúcich článkoch, najmä v článkoch 5, 15 a 17, Rada môže na návrh Komisie ktorémukoľvek členskému štátu jednomyseľne povoliť zavedenie ďalších oslobodení od dane alebo daňových úľav z osobitných politických dôvodov“. Prostredníctvom daného zníženia dane sa nemecké orgány usilujú dosiahnuť cieľ spočívajúci v podpore takého spôsobu uspokojovania energetických potrieb lodí kotviacich v prístavoch, ktorý je menej škodlivý pre životné prostredie, a tým zlepšenia kvality miestneho ovzdušia. Ako Nemecko zdôraznilo, Komisia v skutočnosti už odporučila využívanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete ako alternatívu k výrobe elektriny na palube plavidiel v kotviskách, a uznala tak jej prínosy z hľadiska ochrany životného prostredia[4]. Treba poznamenať, že elektrina dodávaná plavidlám v kotviskách je v Nemecku v súčasnosti zdanená sadzbou vo výške 20,50 EUR/MWh. Požadované zníženie by teda viedlo k ďalšej stimulácii využívania tejto technológie rovnajúcej sa 20 EUR/MWh a prispelo by tak k stanovenému cieľu politiky. Komisia takisto konštatuje, že veľkou prekážkou rozsiahlejšieho využívania elektriny z pobrežnej siete je v súčasnosti takmer úplne chýbajúca potrebná pobrežná infraštruktúra v prístavoch a že na dosiahnutie cieľa politiky spočívajúceho v danom daňovom oslobodení budú teda pravdepodobne potrebné dodatočné iniciatívy zaoberajúce sa najmä vybudovaním tejto infraštruktúry. V tejto súvislosti treba poznamenať, že členské štáty budú mať od júna 2011 bezpodmienečnú povinnosť dodržiavať normy kvality pre príslušné znečisťujúce látky, najmä tuhé častice[5]. Táto povinnosť núti členské štáty nájsť riešenia takých problémov, ako sú prípadné emisie lode kotviacej v prístave, a je možné, že v prístavoch konfrontovaných s uvedenými problémami sa bude využívanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete podporovať ako súčasť celkovej stratégie pre kvalitu ovzdušia. Pokiaľ ide o povahu sledovaného cieľa politiky, Komisia by rada zdôraznila, že podpora elektriny z pobrežnej elektrickej siete je v skutočnosti spoločným politickým cieľom, ktorý by mala sledovať celá Únia. Jednoznačne sa to uvádza v uvedenom oznámení Komisie KOM(2007) 575 o integrovanej námornej politike a v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie[6], podľa ktorého sa na tento cieľ bude prihliadať v rámci revízie smernice 2003/96/ES. Cieľom článku 19 je však reagovať na konkrétne okolnosti v jednotlivých členských štátoch, ktoré nie sú zohľadnené v samotnej smernici. Výnimku na základe článku 19 zameranú na politický cieľ spočívajúci v podpore elektriny z pobrežnej elektrickej siete, možno preto udeliť len ako prechodné opatrenie, kým sa tento cieľ nezohľadní v rámci revízie smernice 2003/96/ES. Súlad s ostatnými politikami a cieľmi Európskej únie Navrhované opatrenie sa týka najmä politiky EÚ v oblasti životného prostredia. Keďže toto opatrenie pomôže obmedziť spaľovanie lodných palív na palube plavidiel v prístavoch, v skutočnosti prispeje k cieľu zlepšenia kvality miestneho ovzdušia. Dané opatrenie môže v obmedzenej miere viesť takisto k zníženiu emisií CO2, hoci význam tohto vplyvu bude závisieť od zdroja elektriny, ktorá sa má plavidlám poskytovať z pobrežnej elektrickej siete[7]. V tomto bode treba pripomenúť, že významným dôvodom nepriaznivého konkurenčného postavenia elektriny z pobrežnej elektrickej siete je skutočnosť, že jej alternatíva, t.j. elektrina vyrábaná na palube plavidiel, keď sa nachádzajú v námorných prístavoch, je v súčasnosti úplne oslobodená od dane: od dane sú oslobodené nielen lodné palivá spaľované pri výrobe elektriny, čo zodpovedá bežnej situácii podľa článku 14 ods. 1 písm. a) smernice 2003/96/ES, ale aj samotná elektrina vyrábaná na palube plavidiel (pozri článok 14 ods. 1 písm. c) smernice 2003/96/ES). Hoci táto posledná výnimka sa dá len ťažko považovať za zlučiteľnú s cieľmi Únie v oblasti životného prostredia, zohľadňuje praktické aspekty. Zdanenie elektriny vyrábanej na palube by si v skutočnosti vyžadovalo vyhlásenie majiteľa, často usadeného v tretej krajine, alebo prevádzkovateľa plavidla o množstve spotrebovanej elektriny. V uvedenom vyhlásení by sa ďalej musel určiť podiel elektriny spotrebovanej v teritoriálnych vodách členského štátu, v ktorom je daň splatná. Povinnosť robiť takéto vyhlásenia pre každý členský štát, ktorého teritoriálnych vôd sa to týka, by pre majiteľov plavidiel znamenalo obrovskú administratívnu záťaž. Za týchto okolností môže byť odôvodnené nepenalizovať menej znečisťujúcu alternatívu, ktorú predstavuje elektrina z pobrežnej elektrickej siete tak, že sa Nemecku povolí uplatňovať nižšiu sadzbu dane. Pokiaľ ide o elektrinu spotrebovanú plavidlami kotviacimi v prístavoch na vnútrozemských vodných cestách, na rozdiel od situácie v námorných prístavoch je oslobodenie elektriny vyrábanej na palube pre členské štáty len dobrovoľné [článok 15 ods. 1 písm. f)]. Členským štátom preto žiadna právna prekážka nebráni v tom, aby k elektrine z pobrežnej elektrickej siete a výrobe elektriny na palube plavidiel v prístavoch na vnútrozemských vodných cestách pristupovali rovnako. Možnosť, ktorú poskytuje článok 15 ods. 1 písm. f) danej smernice, a to nezdaňovať elektrinu vyrábanú na palube, však zákonodarca opäť vysvetľuje praktickými aspektmi, a zároveň je táto možnosť úzko prepojená s voliteľnými daňovými zvýhodneniami pre plavbu vo vnútrozemských vodách. Väčšina členských štátov, medzi nimi aj Nemecko, sa rozhodla nezdaňovať palivá používané na tieto účely. Pokiaľ ide o Rýn a jeho prítoky, daňové oslobodenie je navyše zakotvené v medzinárodnej dohode[8], ktorú Nemecko ratifikovalo. Zároveň sa považuje za nepraktické zdaňovať osobitne vstupné palivo používané na výrobu elektriny na palube (pozri článok 21 ods. 5 tretí pododsek smernice 2003/96/ES), keďže by to predpokladalo prinajmenšom rozlišovanie medzi palivom používaným na výrobu elektriny a na plavbu. Pri rozhodovaní, či rozšíriť oslobodenie od dane vzťahujúce sa na námornú dopravu na palivá používané pri plavbe vo vnútrozemských vodách, členské štáty zohľadnia viaceré aspekty, vrátane širších cieľov vnútroštátnej dopravnej politiky, ako sú aspekty životného prostredia, ktoré ich môžu viesť k tomu, že palivá používané na tieto účely nezdania. V tejto fáze sa preto považuje za odôvodnené rozšíriť možnosť spočívajúcu v oslobodení elektriny z pobrežnej elektrickej siete na prístavy na vnútrozemských vodných cestách. Vnútorný trh a spravodlivá hospodárska súťaž Z hľadiska vnútorného trhu a spravodlivej hospodárskej súťaže by sa požadovaným opatrením zmenšila existujúca deformácia medzi obomi konkurujúcimi si zdrojmi elektriny pre lode v kotviskách, t.j. výrobou elektriny na palube a elektrinou z pobrežnej elektrickej siete, ktorá je spôsobená oslobodením lodných palív od dane. Pokiaľ ide o hospodársku súťaž medzi prevádzkovateľmi plavidiel, najprv treba zopakovať, že v súčasnosti elektrinu z pobrežnej elektrickej siete využíva komerčne veľmi málo plavidiel. Ďalej hoci opatrenie poskytne spoločnostiam lodnej prepravy výhodu v tom zmysle, že budú môcť nakupovať elektrinu lacnejšie v porovnaní so spoločnosťami pôsobiacimi v iných odvetviach, neočakáva sa, že posudzované opatrenie výrazne naruší konkurenčné prostredie v odvetví lodnej prepravy. Hoci presné odhady nákladov závisia v rozhodujúcej miere od vývoja cien ropy, a robia sa preto veľmi ťažko, dostupné údaje by potvrdzovali vyhlásenie Nemecka, že z celkového hľadiska by vo väčšine prípadov ani úplné oslobodenie od dane neznížilo prevádzkové náklady na elektrinu z pobrežnej elektrickej siete pod úroveň nákladov na výrobu elektriny na palube[9], a v žiadnom prípade by preto pre prevádzkovateľov plavidiel využívajúcich elektrinu z pobrežnej elektrickej siete nepredstavovalo významnú konkurenčnú výhodu voči prevádzkovateľom využívajúcim výrobu elektriny na palube. V danom prípade možno významné narušenie uvedeného druhu očakávať o to menej, že Nemecko mieni dodržať minimálnu úroveň zdanenia stanovenú v smernici 2003/96/ES. Pokiaľ ide o hospodársku súťaž medzi prístavmi, v situácii, keď (ako sa už uviedlo) sa napriek zníženiu dane využívanie elektriny z pobrežnej siete minimálne v krátkodobom horizonte nestane pravdepodobne hospodárnejšie ako výroba elektriny na palube, nie je ani pravdepodobné, že toto zníženie dane v prípade elektriny z pobrežnej elektrickej siete významne naruší hospodársku súťaž medzi prístavmi tým, že by plavidlá menili trasy v závislosti od dostupnosti takejto možnosti. Nakoniec možno dodať, že časový rámec navrhovaného povolenia na uplatňovanie zníženej sadzby dane je dostatočne krátky na to, aby nebolo pravdepodobné, že sa analýza vykonaná v dvoch predchádzajúcich odsekoch zmení pred uplynutím platnosti tohto povolenia. Doba uplatňovania opatrenia a vývoj rámcových predpisov EÚ o zdaňovaní energií Doba uplatňovania výnimky by mala byť v zásade dostatočne dlhá na to, aby prevádzkovateľov prístavov neodradila od uskutočnenia potrebných investícií. Tento cieľ však treba zosúladiť s nutnosťou včas preskúmať situáciu v Nemecku a s nutnosťou nenarušiť budúci vývoj existujúceho právneho rámca V tejto súvislosti treba pripomenúť, že Komisia navrhla 13. apríla 2011 revíziu smernice 2003/96/ES[10] s cieľom viac ju zosúladiť s cieľmi politiky v oblasti energetiky a politiky životného prostredia, a najmä s cieľmi týkajúcimi sa zmeny klímy na obdobie po roku 2013. Tento návrh zahŕňa aj ustanovenie, ktorým sa od členských štátov vyžaduje, aby oslobodili od zdanenia elektrinu z pobrežnej elektrickej siete do 31. decembra 2020 [navrhovaný článok 14 ods. 1 písm. e)]. Za daných okolností sa zdá vhodné udeliť požadované povolenie na trojročné obdobie, ale s výhradou nadobudnutia platnosti všeobecných ustanovení v tejto oblasti skôr, než v okamihu predpokladaného skončenia platnosti tohto povolenia. Pravidlá štátnej pomoci Sadzba dane 0,50 EUR/MWh, ktorú nemecké orgány plánujú, dodržiava minimálnu úroveň zdanenia podľa článku 10 smernice 2003/96/ES. Dané opatrenie preto spadá do tzv. všeobecného nariadenia o skupinových výnimkách [nariadenie (ES) č. 800/2008][11], a v dôsledku toho je vyňaté z povinnosti predbežného oznamovania. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU Konzultácie so zainteresovanými stranami Tento návrh vychádza zo žiadosti predloženej Nemeckom a týka sa iba tohto členského štátu. Získavanie a využívanie expertízy Externá expertíza nebola potrebná. Posúdenie vplyvu Tento návrh sa týka povolenia pre konkrétny členský štát na jeho vlastnú žiadosť. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Cieľom návrhu je povoliť Nemecku odchýliť sa od všeobecných ustanovení smernice Rady 2003/96/ES a uplatňovať zníženú sadzbu dane vo výške 0,50 EUR/MWh na elektrinu dodávanú priamo plavidlám v kotviskách prístavov. Právny základ Článok 19 smernice Rady 2003/96/ES. Zásada subsidiarity Oblasť nepriameho zdaňovania zahrnutá v článku 113 ZFEÚ nie je sama o sebe vo výlučnej právomoci Európskej únie v zmysle článku 3 ZFEÚ. Vykonávanie právomocí členskými štátmi v tejto oblasti je však striktne vymedzené a obmedzené existujúcimi právnymi predpismi EÚ. Podľa článku 19 smernice 2003/96/ES je iba Rada oprávnená udeliť členskému štátu povolenie na zavedenie ďalších oslobodení od dane alebo daňových úľav v zmysle uvedeného ustanovenia. Členské štáty nemôžu Radu zastúpiť. Návrh je preto v súlade so zásadou subsidiarity. Zásada proporcionality Týmto návrhom sa dodržiava zásada proporcionality. Zníženie dane neprekračuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie predmetného cieľa (pozri uvedené posúdenie aspektov týkajúcich sa vnútorného trhu a spravodlivej hospodárskej súťaže). Výber nástrojov Navrhovaný(-é) nástroj(-e): rozhodnutie Rady. Článkom 19 smernice 2003/96 sa ustanovuje iba tento druh opatrenia. 4. VPLYV NA ROZPOČET Toto opatrenie nepredstavuje pre Úniu finančnú ani administratívnu záťaž. Návrh preto nemá vplyv na rozpočet Európskej únie. 2011/0133 (NLE) Návrh ROZHODNUTIE RADY ktorým sa Nemecku povoľuje uplatňovať zníženú sadzbu dane z elektrickej energie priamo dodávanej plavidlám kotviacim v prístave („elektrina z pobrežnej elektrickej siete“) v súlade s článkom 19 smernice 2003/96/ES RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, so zreteľom na smernicu Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny[12], a najmä na jej článok 19, so zreteľom na návrh Európskej komisie, keďže: 1. Listom z 27. decembra 2010 Nemecko požiadalo o povolenie uplatňovania zníženej sadzby dane z elektrickej energie na elektrinu priamo dodávanú plavidlám kotviacim v prístave („elektrina z pobrežnej elektrickej siete“) v súlade s článkom 19 smernice 2003/96/ES. 2. Cieľom zníženia dane, ktoré Nemecko zamýšľa uplatňovať, je podporiť väčšie využívanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete ako takého spôsobu uspokojovania energetických potrieb lodí v kotviskách prístavov, ktorý je v porovnaní so spaľovaním lodných palív na palube plavidiel menej škodlivý pre životné prostredie. 3. Pokiaľ sa využívaním elektriny z pobrežnej elektrickej siete zabraňuje emisiám látok znečisťujúcich ovzdušie súvisiacich so spaľovaním lodných palív na palube plavidiel v kotviskách, prispieva to k zlepšeniu kvality miestneho ovzdušia v prístavných mestách. Očakáva sa preto, že dané opatrenie prispeje k cieľom politík EÚ v oblasti ochrany životného prostredia a zdravia. 4. Udelením povolenia Nemecku, aby na elektrinu z pobrežnej elektrickej siete uplatňovalo zníženú sadzbu dane, sa neprekročí rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie uvedeného cieľa, keďže výroba elektriny na palube zostane vo väčšine prípadov aj naďalej konkurencieschopnejšou alternatívou. Z rovnakého dôvodu a vzhľadom na súčasnú pomerne nízku mieru preniknutia tejto technológie na trh, dané opatrenie v období svojho uplatňovania pravdepodobne nepovedie k významnému narušeniu hospodárskej súťaže, a nebude teda mať nepriaznivý vplyv na riadne fungovanie vnútorného trhu. 5. Z článku 19 ods. 2 smernice 2003/96/ES vyplýva, že každé povolenie udelené podľa uvedeného ustanovenia musí byť prísne časovo obmedzené. Keďže toto obdobie musí byť dostatočne dlhé na to, aby prevádzkovateľov prístavov neodrádzalo od uskutočnenia potrebných investícií, ale aj vzhľadom na nutnosť včas preskúmať situáciu v Nemecku a nenarušiť budúci vývoj existujúceho právneho rámca, je vhodné udeliť požadované povolenie na trojročné obdobie, avšak s výhradou nadobudnutia platnosti všeobecných ustanovení v tejto oblasti v čase pred predpokladaným uplynutím platnosti tohto povolenia, PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 Nemecku sa týmto povoľuje uplatňovať zníženú sadzbu dane z elektrickej energie na elektrinu priamo dodávanú plavidlám kotviacim v prístavoch, okrem súkromných výletných plavidiel, za predpokladu, že sa dodržia minimálne úrovne zdanenia v súlade s článkom 10 smernice 2003/96/ES. Článok 2 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie . Prestane sa uplatňovať po uplynutí troch rokov. Pokiaľ by však Rada na základe článku 113 ZFEÚ ustanovila všeobecné pravidlá daňového zvýhodnenia elektriny z pobrežnej elektrickej siete, toto rozhodnutie sa prestane uplatňovať dňom nadobudnutia platnosti uvedených všeobecných pravidiel. Článok 3 Toto rozhodnutie je určené Spolkovej republike Nemecko. V Bruseli Za Radu predseda [1] Smernica Rady č. 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, 31.10.2003, s. 51). [2] Odporúčanie Komisie 2006/339/ES z 8. mája 2006 týkajúce sa podpory využívania pobrežnej elektrickej siete pre lode kotviace v prístavoch Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 125, 12.5.2006). [3] Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov Strategické ciele a odporúčania pre politiku EÚ v oblasti námornej dopravy do roku 2018, KOM(2009) 8 v konečnom znení. [4] Pozri poznámku pod čiarou č. 2. [5] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, 11.6.2008). [6] Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov - Integrovaná námorná politika Európskej únie z 10.10.2007, KOM(2007) 575 v konečnom znení a pracovný dokument útvarov Komisie – sprievodný dokument k Oznámeniu Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov - Integrovaná námorná politika Európskej únie z 10.10.2007, SEK(2007) 1278. [7] Komisia už pri skoršej príležitosti odhadla, že prechod na elektrinu z pobrežnej elektrickej siete povedie k priemernému zníženiu emisií CO2 o 50 %, pozri poznámku pod čiarou č. 2. Dosah daného opatrenia sa môže od tejto priemernej hodnoty značne líšiť, keďže v rozhodujúcej miere závisí od uhlíkovej náročnosti príslušnej oblasti trhu a presného času, v ktorom sa požiadavka na elektrinu vyskytne. [8] Pozri článok 1 Dohody zo 16. mája 1952 medzi štátmi, ktorými preteká Rýn, a Belgickom o colnom a fiškálnom režime pre vykurovací olej používaný na dodávku lodiam plaviacim sa po Rýne (Bundesgesetzblatt 1953, časť II, s. 531). [9] Generálne riaditeľstvo Európskej komisie pre životné prostredie, útvar Contract Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments, Task 2a – Shore-Side Electricity, august 2005, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Analýza nákladov sa vykonala pre tri prístavy: Göteborg (Švédsko), Juneau a Long Beach (USA). [10] Návrh smernice Rady, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2003/96/EC o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny, KOM(2011)169/3. [11] Nariadenie Komisie (ES) č. 800/2008 zo 6. augusta 2008 o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné so spoločným trhom podľa článkov 87 a 88 zmluvy (Všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách), Ú. v. EÚ L 214, 9.8.2008. [12] Ú. v. EÚ L 283, 31.10.2003, s. 51.