Uverejnenie žiadosti o schválenie podstatnej zmeny špecifikácie výrobku podľa článku 50 ods. 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny

(2022/C 193/07)

Týmto uverejnením sa poskytuje právo vzniesť námietku proti žiadosti o zmenu podľa článku 51 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (1) (EÚ) č. 1151/2012 do troch mesiacov od dátumu tohto uverejnenia.

ŽIADOSŤ O SCHVÁLENIE PODSTATNEJ ZMENY ŠPECIFIKÁCIE VÝROBKU S CHRÁNENÝM OZNAČENÍM PÔVODU ALEBO CHRÁNENÝM ZEMEPISNÝM OZNAČENÍM

Žiadosť o schválenie zmeny v súlade s článkom 53 ods. 2 prvým pododsekom nariadenia (EÚ) č. 1151/2012

„Agneau de lait des Pyrénées“

EÚ č.: PGI-FR-0665-AM01 – 21. 5. 2021

CHOP ( ) CHZO (X)

1. Skupina žiadateľov a oprávnený záujem

AREOVLA Europarc – 3 bis Avenue Léonard de Vinci 33608 Pessac Cedex FRANCE

Tel.: +33 556008450

Fax +33 556819280

E-mail: areovla@gmail.com

AREOVLA je združenie pozostávajúce zo sekcií zastupujúcich viacero ovčiarskych výrob. Jeho členmi sú výrobcovia, organizácie výrobcov a bitúnkov s označením „Agneau de lait des Pyrénées“. Preto je oprávnené predložiť žiadosť o zmenu špecifikácie výrobku.

2. Členský štát alebo tretia krajina

Francúzsko

3. Položky v špecifikácii, ktorých sa zmena týka

☒ Názov výrobku

☒ Opis výrobku

☒ Zemepisná oblasť

☒ Dôkaz o pôvode

☒ Spôsob výroby

☒ Súvislosť

☒ Označovanie

☒ Iné : aktualizácia kontrolných orgánov, vnútroštátnych požiadaviek, príloh.

4. Typ zmeny (zmien)

☒ Zmena špecifikácie výrobku s registrovaným CHOP alebo CHZO, ktorú nemožno považovať za nepodstatnú v zmysle článku 53 ods. 2 tretieho pododseku nariadenia (EÚ) č. 1151/2012.

☐ Zmena špecifikácie výrobku s registrovaným CHOP alebo CHZO, ktorú nemožno považovať za nepodstatnú v zmysle článku 53 ods. 2 tretieho pododseku nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 a v prípade ktorej nebol uverejnený jednotný dokument (alebo rovnocenný dokument).

5. Zmena (zmeny)

5.1. Položka „Názov výrobku“

Názov „Agneau de lait des Pyrénées“ sa mení na „Agneau des Pyrénées“, aby v ňom boli okrem mliečnych jahniat (chovaných materským mliekom) zahrnuté aj staršie a ťažšie jahňatá, všeobecne známe ako jatočné jahňatá.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa týka položky „1. Názov“ jednotného dokumentu.

5.2. Položka „Opis výrobku“

Úvodná veta tejto položky „Táto špecifikácia výrobku sa týka čerstvého jahňacieho mäsa, tak ako je vymedzené v článku 2 vyhlášky zo 17. marca 1992.“ sa mení takto: „Táto špecifikácia výrobku sa týka čerstvého mäsa z jahniat pochádzajúcich z rôznych miestnych pyrenejských plemien, ktorých spoločnou osobitou vlastnosťou je prispôsobenie sa tzv. náročným oblastiam.“

Táto úprava súvisí s požadovanou zmenou, ktorej cieľom je zahrnúť aj tzv. jatočné jahňatá.

Vypúšťa sa tento odsek:

„‚Agneau de lait des Pyrénées‘ je veľmi špecifický výrobok, ktorý možno poľahky odlíšiť od ostatných jahniat z francúzskej produkcie (jatočných jahniat, čo sú staršie jahňatá kŕmené materským mliekom a obilninami). Jahňatá chované materským mliekom pochádzajú z miestnych odolných oviec. Mäso týchto jahniat je šťavnatejšie a trocha mastnejšie ako mäso jatočných jahniat, keďže sa živia výlučne materským mliekom. Mliečna výživa a nízky vek ovplyvňujú aj farbu surového mäsa, ktoré je biele alebo ružovkasté.“

Tento odsek už nemá význam, keďže sa v ňom vysvetľovala osobitosť jahňaťa chovaného materským mliekom, ktoré sa v čase podávania žiadosti o registráciu ako jediné mohlo uchádzať o CHZO.

Vypúšťa sa tento odsek:

„2.2. Úprava výrobkov uvádzaných na trh Pri jahňatách chovaných materským mliekom: — Veľmi mladé mäso: jahňa vo veku najviac 45 dní — Hmotnosť jatočného tela: 4,5 až 11 kg — Svalovina: — svetloružová farba, — krehké mäso. Jatočné telá sú vždy upravované s pobrušnicou.“

Údaje v ňom obsiahnuté sa preformulovali do nového odseku, do ktorého sa dopĺňa opis jatočného jahňaťa. Navrhuje sa takéto znenie:

„‚Agneau des Pyrénées‘ je podľa dĺžky chovu buď mliečne jahňa, alebo jatočné jahňa:

— mliečne jahňa je mladé jahňa. Chová sa najviac 45 dní a kŕmi sa výlučne materským mliekom, hmotnosť jeho jatočného tela je podľa spôsobu úpravy 4,5 až 11 kg a pretučnenosť triedy 2 alebo 3. Surové mäso je ružovkastej alebo svetloružovej farby. Ide o sezónny produkt, jahňatá sa zabíjajú v období od 15. októbra do 15. júna;

— jatočné jahňa je ťažšie, zabíja sa vo veku 60 až 160 dní a aspoň prvých 60 dní sa kŕmi materským mliekom. Hmotnosť jatočného tela je 13 až 22 kg, mäsitosť je R alebo O a pretučnenosť 2 alebo 3. Surové mäso sa vyznačuje ružovkastou farbou a tuhým až veľmi tuhým bielym až mierne sfarbeným tukom.“

Mäso mliečnych jahniat, pôvodne charakterizované ako „biele alebo ružovkasté“, sa teraz opisuje ako mäso „svetloružovej farby“, aby sa zohľadnili tieto postupy. Produkcia jahniat s bielym mäsom sa totiž môže spájať s chovateľskými postupmi, ktoré nepriaznivo ovplyvňujú dobré životné podmienky zvierat, najmä pokiaľ ide o výživu (žiaden prístup ku krmovinám) a zdravie zvierat (riziko anémie a nedostatku železa), čo neplatí pre produkciu mliečnych jahniat, pri ktorej je povolené prikrmovanie.

CHZO „Agneau des Pyrénées“ by sa tak týkalo jahniat pochádzajúcich z miestnych pyrenejských plemien z rovnakej zemepisnej oblasti, kŕmených na báze materského mlieka, ktoré sa však chovajú v dvoch rôznych vekových kategóriách. Rozšírením CHZO o jatočné jahňatá by získalo uznanie know-how všetkých chovateľov oviec z francúzskych Pyrenejí. Jatočné jahňa totiž tiež zodpovedá typickému jahňaťu chovanému na území francúzskych Pyrenejí. Pochádza z odolných pyrenejských plemien, jeho špecifické predĺžené telo sa vyznačuje mäsitosťou hodnotenou triedou R až O pri pretučnenosti 2 alebo 3. Napokon vďaka výžive materským mliekom s doplnkami výživy a záverečným výkrmom obilninovým krmivom a nízkemu veku jahňaťa (najviac 160 dní) možno dosiahnuť mäso ružovkastej farby s tuhým až veľmi tuhým tukom.

Vypúšťa sa tento odsek:

„2.1. Vlastnosti výrobkov uvádzaných na trh Surové mäso sa vyznačuje veľmi svetlou farbou, krehkosťou, šťavnatosťou a málo vláknitou štruktúrou. Jahňa ‚Agneau de lait des Pyrénées‘ je známe aj pre svoju jemnejšiu jahňaciu chuť v porovnaní v jatočnými jahňatami (ktoré sa zabíjajú staršie). Predovšetkým v ňom necítiť chuť ‚vlny‘, ktorá je viac či menej výrazná u jatočných jahniat.“

CHZO „Agneau des Pyrénées“ je zárukou špecifickosti produkcie mäsa od narodenia (a predtým vďaka spôsobu riadenia stáda) až po výber jatočných tiel a ich rozrábanie. Nemôže však garantovať kritériá tepelne upraveného mäsa. Zo špecifikácie výrobku sa vypúšťajú tieto deskriptory.

Ustanovenie vo forme tabuľky opisujúcej spôsob úpravy a porciovania výrobku

Celé jatočné telo — Jatočné telo — Porciované kusy a jatočné polovičky Krájanie — Porciované kusy na krájanie: kusy dodávané do distribúcie, vyžadujúce si len jedno ďalšie jednoduché krájanie — Balenie pre spotrebiteľa: tácky s naporciovaným mäsom, určené do samoobslužných predajní a pripravené na konzumáciu.

sa mení takto:

„‚L’Agneau des Pyrénées‘ sa môže uvádzať na trh vo forme celých jatočných tiel alebo jatočných polovičiek obalených pobrušnicou, alebo naporciovaných kusov v čerstvom alebo hlbokozmrazenom stave.“

Rozrobené mäso sa dodáva v porciovaných kusoch na krájanie, ktoré si ďalej vyžadujú len jednoduché prekrojenie, alebo v balení pre spotrebiteľa, čo sú tácky s hotovým naporciovaným mäsom určeným na priamu spotrebu.

Dopĺňa sa úprava hlbokým zmrazovaním. Tieto zmeny umožňujú ustanoviť podmienky uvádzania na trh jatočných jahniat.

Mliečne jahňa je sezónny výrobok vyrábaný v období od 15. októbra do 15. júna, pričom jeho produkcia vrcholí v decembri až v januári. 80 % jahniat sa totiž vyprodukuje v období troch mesiacov, čo je brzdou pre marketing. Hlboké zmrazovanie výrobku má pre CHZO „Agneau des Pyrénées“ podstatný význam. Hlbokým zmrazovaním možno výrobok uchovávať dlhšie, a tak zabezpečiť jeho odbyt u spotrebiteľov, ktorí si ho žiadajú, v dlhšom časovom úseku, no bez zhoršenia kvality a bez zmeny postupov v pyrenejských chovoch. Proces hlbokého zmrazovania je vymedzený v spôsobe výroby.

Nasledujúce ustanovenia o spôsoboch úpravy, uvedené v kapitole „5.1. Zabíjanie“, sa presúvajú do kapitoly „2. Opis výrobku“.

Tieto ustanovenia:

„Celé jatočné telá jahniat ‚Agneau de lait des Pyrénées‘ môžu byť upravované rôzne. Spoločným znakom všetkých spôsobov úpravy je obalenie pobrušnicou. Spôsob úpravy jatočného tela Hmotnostné rozpätie jatočných tiel Bez hlavy a s vnútornosťami (*1) 5 až 10 kg Bez hlavy a bez vnútorností (*1) 4,5 až 8,5 kg S hlavou a s vnútornosťami (*1) 5,5 až 11 kg S hlavou a bez vnútorností (*1) 5 až 10 kg

sa menia takto:

„Celé jatočné telá ‚Agneau des Pyrénées‘ s označením ‚Agneau de lait‘ (mliečne jahňa) môžu byť v úprave bez hlavy a vnútorností s hmotnosťou 4,5 až 8,5 kg; alebo bez hlavy a s vnútornosťami s hmotnosťou 5 až 10 kg. Celé jatočné telá ‚Agneau des Pyrénées‘ s označením ‚Agneau de lait‘ môžu byť v ponuke aj s hlavou. Pri úprave s hlavou a bez vnútorností je hmotnosť jahňaťa 5 až 10 kg; s hlavou a vnútornosťami je hmotnosť 5,5 až 11 kg.“

Teraz je na vnútroštátnom území možná úprava s hlavou a s vnútornosťami a s hlavou a bez vnútorností (v čase zápisu CHZO „Agneau de lait des Pyrénées“ bola povolená len na export).

Dopĺňa sa toto ustanovenie:

„Pod CHZO ‚Agneau des Pyrénées‘ sa môžu uvádzať na trh aj tieto vedľajšie jatočné produkty: celé vnútornosti, srdce, pečeň, obličky, brzlík, bachor a nohy, buď ako čerstvé, alebo hlbokozmrazené.“

K výrobkom používajúcim CHZO sa pridávajú tieto vedľajšie jatočné produkty: celé vnútornosti, srdce, pečeň, obličky, brzlík, bachor a nohy. Okrem celých vnútorností, ktoré sa predávali s jatočným telom, sa vedľajšie jatočné produkty neuvádzali v špecifikácii výrobku CHZO „Agneau de lait des Pyrénées“, a to preto, že v čase zápisu CHZO nemali veľa odbytísk. Dnes tieto odbytiská jestvujú a ponúkajú príležitosť na lepšie zhodnotenie vedľajších jatočných produktov, po ktorých je dopyt, ako aj na lepšie zviditeľnenie CHZO s upraveným názvom „Agneau des Pyrénées“.

Zmena kapitoly „Opis výrobku“ v špecifikácii výrobku sa týka položky „Opis výrobku, na ktorý sa vzťahuje názov uvedený v bode 1“ jednotného dokumentu v dôsledku doplnenia jatočného jahňaťa, hlbokého zmrazovania a uvedenia na trh vedľajších jatočných produktov.

5.3. Položka „Zemepisná oblasť“

Mení sa vymedzenie zemepisnej oblasti. Zemepisná oblasť CHZO „Agneau de lait des Pyrénées“ zahŕňa všetky obce francúzskeho departementu Pyrénées-Atlantiques, nachádzajúce sa na juh od rieky Gave de Pau, a 10 obcí departementu Hautes-Pyrénées. Toto vymedzenie sa rozšírilo o niektoré obce týchto francúzskych departementov, ktoré tiež patria do pohoria Pyreneje:

— Pyrénées-Atlantiques (64),

— Hautes-Pyrénées (65),

— Gers (32),

— Haute-Garonne (31),

— Ariège (09),

— Aude (11),

— Pyrénées-Orientales (66).

Navrhovaná upravená špecifikácia výrobku obsahuje súpis obcí v departementoch, ktoré sú sčasti začlenené do zemepisnej oblasti: Aude (11), Haute-Garonne (31), Gers (32), Pyrénées-Atlantiques (64), Hautes-Pyrénées (65), Pyrénées-Orientales (66), Ariège (11).

Zemepisná oblasť sa teda rozširuje o nové obce z pohoria Pyrenejí, ležiace v departementoch Ariège, Aude, Haute-Garonne, Gers, Pyrénées-Atlantiques, Hautes-Pyrénées a Pyrénées-Orientales. Cieľom tejto zmeny je skompletizovať zemepisnú oblasť začlenením centrálnej a východnej časti Pyrenejí. Rozšírená oblasť zahŕňa územie produkujúce všetky typy jahniat s označením „Agneau des Pyrénées“. Takto navrhovaná zemepisná oblasť má svoje opodstatnenie, pretože odolné pyrenejské plemená a jahňatá „Agneau des Pyrénées“ sa tak v minulosti, ako aj v súčasnosti chovali a chovajú pozdĺž celého horského masívu. Produkcia jahniat je v tejto časti francúzskych Pyrenejí všeobecne známa, a tak bude zemepisná oblasť pokrývať celú francúzsku stranu pohoria, čo odzrkadľuje dávne i aktuálne chovateľské zvyklosti.

Z tejto kapitoly špecifikácie výrobku sa vypúšťajú všetky informácie týkajúce sa opisu zemepisnej oblasti, pretože sa na tejto úrovni neočakávajú.

Zmena kapitoly „Zemepisná oblasť“ v špecifikácii výrobku sa týka položky „4. Stručné vymedzenie zemepisnej oblasti“ jednotného dokumentu.

5.4. Položka „Dôkaz o pôvode“

Tieto ustanovenia sa vypúšťajú:

„Jednotlivé subjekty (chovatelia, skupiny výrobcov, bitúnky, veľkoobchody a mäsiarstva) využívajú všetky prostriedky potrebné na zabezpečenie vysledovateľnosti a poskytnutie záruky zemepisného pôvodu každého predaného kusa mäsa. Tieto opatrenia sú zhrnuté do nasledujúcej tabuľky. Všetky subjekty spomínané vyššie, zapojené do získavania výrobku od chovu až po vystavenie výrobku v mäsiarstve, podpísali dohodu, v ktorej sa zaväzujú riadiť sa ustanoveniami o podmienkach výroby a vysledovateľnosti výrobku v oblasti produkcie.“

Nahrádzajú sa týmito ustanoveniami:

„Každý subjekt pôsobiaci v rámci podmienok výroby a spracovania CHZO ‚Agneau des Pyrénées‘ je na získanie oprávnenia povinný predložiť skupine výrobcov vyhlásenie o identifikácii. Pôvod jahňaťa sa zaručuje identifikáciou výrobkov a systémom vysledovateľnosti smerom k chovateľovi aj smerom k spotrebiteľovi. Identifikácia a vysledovateľnosť pôvodu sú opísané v nasledujúcej tabuľke.“

Takto upravené znenie je presnejšie a zabezpečuje vysledovateľnosť smerom k chovateľovi aj smerom k spotrebiteľovi v celom reťazci.

Opisuje sa systém vysledovateľnosti pôvodu, poskytujúci prehľad požadovaných dokumentov a registrácií a minimálne informácie očakávané v každej fáze životného cyklu výrobku (narodenie, odber jahniat, zabitie, výber jatočných tiel...). Tieto doklady musia byť dostupné úradníkom, ktorí vykonávajú kontrolu.

Tabuľka vysledovateľnosti pôvodu, už obsiahnutá v platnej špecifikácii výrobku, sa aktualizuje s cieľom:

— zahrnúť do súčasných postupov aj jatočné jahňatá,

— zapracovať požiadavky na zmeny týkajúce sa spôsobu výroby,

— posilniť monitorovanie jednotlivých fáz výroby,

— odstrániť informácie regulačného charakteru alebo nadbytočné údaje,

— znovu aktualizovať údaje o mliečnych jahňatách.

Zo špecifikácie výrobku sa vypúšťajú vzory dokumentov zabezpečujúce vysledovateľnosť pôvodu. Ide o opisné dokumenty, ktoré nemajú žiadny význam pre kontrolu ani zabezpečenie vysledovateľnosti.

Doplnili sa údaje umožňujúce zabezpečiť vysledovateľnosť, pokiaľ ide o vedľajšie jatočné produkty a hlbokozmrazené výrobky, a odstránili sa duplicitné informácie zo všeobecných právnych predpisov, ako aj údaje týkajúce sa postupu kontroly stanoveného v pláne kontroly.

Systém vysledovateľnosti pôvodu dáva spotrebiteľom istotu, že výrobok s CHZO „Agneau des Pyrénées“ má skutočne vlastnosti, ktoré osvedčuje CHZO. Vysledovateľnosť spočíva v uchovávaní potrebných a dostatočných informácií umožňujúcich zistiť pôvod a zloženie výrobku vo všetkých fázach výroby, spracovania a distribúcie. Pôvod zaručuje identifikácia výrobkov a systém vysledovateľnosti smerom k chovateľovi aj smerom k spotrebiteľovi.

V systéme sa ustanovujú požadované dokumenty a registrácie a minimálne informácie očakávané v každej etape života produktu (chov, odber, zabitie, balenie, rozrábanie, hlboké zmrazovanie).

Žiadna zo zmien tejto položky sa netýka jednotného dokumentu.

5.5. Položka „Spôsob výroby“

Dopĺňa sa schéma životného cyklu jahňaťa „Agneau des Pyrénées“, ktorá prehľadne zobrazuje fázy výroby.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa netýka jednotného dokumentu.

V kapitole

5.1. Chov

5.1.1. Genetický pôvod

sa toto ustanovenie:

„Matky musia byť výlučne z plemena Manech ružový typ, Manech čierny typ alebo Basco-béarnaise.

Za otcov sa vyberajú:

— plemenné samce spomínaných odolných plemien,

— pripúšťa sa pripúšťanie samcami ‚mäsových plemien‘ (Berrichon du Cher, Charollais, Suffolk a Texel).“

mení takto:

„ ‚Agneau des Pyrénées‘ pochádza z plemenných samcov a samíc miestnych plemien z Pyrenejí: Aure et Campan, Barégeoise, Basco-Béarnaise, Castillonnaise, Lourdaise, Manech čierny typ, Manech ružový typ, Montagne Noire, Rouge du Roussillon, Tarasconnaise. Mliečne jahňatá pochádzajú z matiek dojných plemien (Basco-Béarnaise, Manech čierny typ alebo Manech ružový typ), otcovia sú zo spomínaných miestnych plemien, pričom povolené je aj pripúšťanie plemenami Berrichon du Cher, Charollais, Suffolk a Texel.“

Pri mliečnych jahňatách ostávajú plemená matiek nezmenené (Basco-Béarnaise, Manech čierny typ alebo Manech ružový typ). Zoznam plemien otcov, ktoré sa používajú pri mliečnych jahňatách, sa rozširuje o ďalšie miestne pyrenejské plemená: okrem plemien Basco-Béarnaise, Manech čierny typ, Manech ružový typ, Berrichon du Cher, Charollais, Suffolk a Texel sú to aj Aure et Campan, Barégeoise, Castillonnaise, Lourdaise, Montagne Noire, Rouge du Roussillon, Tarasconnaise.

Pri jatočných jahňatách sú povolené len tieto plemená:

Aure et Campan, Barégeoise, Castillonnaise, Lourdaise, Montagne Noire, Rouge du Roussillon, Tarasconnaise, Basco-Béarnaise, Manech čierny typ, Manech ružový typ. Ide o plemená, ktoré sa vyskytujú vo francúzskych Pyrenejach a vyhovujú postupom chovateľov.

Dopĺňa sa sedem pyrenejských dojčiacich plemien tak, aby to zodpovedalo produkcii „Agneau des Pyrénées“. Ide o dávne i súčasné plemená chované v Pyrenejach a na priľahlom podhorí, ktoré sa ľahko prispôsobujú náročným podmienkam prostredia a vyznačujú sa silnou pyrenejskou identitou. Jatočné jahňa sa zabíja neskoro (medzi 60. a 160. dňom), preto má na rozdiel od mliečneho jahňaťa dostatok času, aby získalo zaujímavú mäsitosť typickú pre „Agneau des Pyrénées“. V dôsledku možného použitia mäsových plemien Berrichon du Cher, Charollais, Suffolk a Texel pri jatočnom jahňati by jatočné jahňa nezodpovedalo opisu výrobku „Agneau des Pyrénées“, pretože by bolo príliš mäsité a malo by vyššiu pretučnenosť, ako sa očakáva.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa týka položky „3.2.Opis výrobku“ jednotného dokumentu.

5.1.2 Spôsob chovu

Spôsob chovu sa spresňuje takto:

„Ovce ostávajú časť roka výlučne vonku na pasienkoch, časť roka sú zatvorené v ovčincoch a časť roka sa striedavo pasú vonku a zatvárajú do ovčincov. Ovce sa pasú najmenej 210 dní v roku.“

Týmto ustanovením sa zabezpečí, že u oviec sa budú striedať obdobia života v ovčincoch s obdobiami len na voľných pasienkoch a v kombinovaných podmienkach na pasienkoch a v ovčincoch. Ovce dávajú mlieko, ktoré je jedinou potravou mliečnych jahniat a prvoradou zložkou potravy jatočných jahniat, ktoré možno následne prikrmovať.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa týka položky „3.3.1. Výživa chovného stáda“ jednotného dokumentu.

Z ustanovenia „V zime sa pasienky využívajú podľa klimatických podmienok, trávne porasty však ostávajú hlavným zdrojom krmiva. Základná dávka sa v zime dopĺňa konzervovaným krmivom, celozrnnými obilninami (kukurica, jačmeň, tritikale, ovos...), slamou a kŕmnymi zmesami.“ sa vypúšťa zoznam obilnín „kukurica, jačmeň, tritikale, ovos...“.

Na základe tohto zoznamu nebolo totiž možné zabezpečiť kontrolu. Do tohto ustanovenia sa zároveň ďalej v texte dopĺňa zoznam povolených surovín v kŕmnej dávke chovného stáda.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa týka položky „3.3.1. Výživa chovného stáda“ jednotného dokumentu.

Ustanovenie „Pastva je základom výživy dojných plemien oviec počas jarného, letného a jesenného obdobia.“ sa preformulovalo s cieľom zohľadniť aj iné ako dojné plemená Manech a Basco-béarnaises takto: „Pastva je základom výživy oviec počas jarného, letného a jesenného obdobia.“

Táto zmena špecifikácie výrobku sa týka položky „3.3.1. Výživa chovného stáda“ jednotného dokumentu.

Dopĺňajú sa tieto ustanovenia:

„Ak poľnohospodárske podniky nemajú dostatočné zdroje krmiva a vybavenie na zabezpečenie výkrmu jatočných jahniat, môžu ich po dosiahnutí veku šesťdesiat dní a minimálnej živej hmotnosti 19 kg sústrediť vo výkrmni až do odberu na zabitie. Na zabezpečenie vysledovateľnosti pôvodu sa každé jahňa pri príchode do výkrmne označí osobitným krúžkom. V maštaliach musí byť dobré vetranie s prívodom vzduchu zospodu a s výduchmi hore, pričom zvieratá nesmú stáť v prievane. Pri mliečnych jahňatách má každá ovca s jahňaťom v maštali k dispozícii najmenej 1,1 m2. Pri jatočných jahňatách má každá ovca s jahňaťom k dispozícii najmenej 1,5 m2 a každé odstavené jahňa 0,5 m2. Jahňatá majú pod sebou suchú rastlinnú podstielku. Maštale sa najmenej raz ročne vyprázdňujú a hĺbkovo čistia. Všetky uvedené podmienky platia tak pre chovateľov zabezpečujúcich si záverečný výkrm, ako aj pre výkrmne a triediace strediská.“

Dopĺňa sa možnosť výkrmu jatočných jahniat vo výkrmni, hneď ako dosiahnu živú hmotnosť 19 kg. Táto fáza prebieha v zemepisnej oblasti, pretože je neoddeliteľnou súčasťou chovu jahniat. Jahňatá sa tu kŕmia rovnakým spôsobom ako v poľnohospodárskom podniku, v ktorom sa narodili. V centrálnej časti francúzskych Pyrenejí sú totiž poľnohospodárske podniky veľmi roztrúsené, najmä v niektorých vysokohorských oblastiach, z čoho plynú problémy s odberom jahniat a dodávkami obilnín a doplnkových krmív. Niektorí chovatelia, obzvlášť tí, ktorí stáda sezónne presúvajú, nie sú zasa schopní vykŕmiť jahňatá z rôznych dôvodov, ako sú nedostatočné vybavenie, a najmä chýbajúce zdroje krmív. Z oboch spomínaných dôvodov možno jahňatá až do odvozu na bitúnok sústreďovať vo výkrmniach, pokiaľ majú 60 dní a živú hmotnosť aspoň 19 kg. 19-kilogramové jahňa už totiž prekonalo prvé obdobia mliečnej výživy a rastu. Je dostatočne vyvinuté na to, aby zvládlo prechod na inú potravu. Na zabezpečenie vysledovateľnosti pôvodu týchto jahniat sa každé jahňa pri príchode do výkrmne označí osobitným krúžkom.

Doplnením podmienok maštaľného ustajnenia možno stanoviť požiadavky, ktoré musia maštale spĺňať, čo zasa umožňuje zlepšovať životné podmienky jahniat, ako sú hustota jahniat v závislosti od veku a hustota okotených oviec (s jahňaťom), dobré vetranie, žiaden prievan v zóne zvierat, suchá podstielka rastlinného typu. Tieto podmienky majú o to väčší význam, že sa jatočné jahňatá môžu chovať vo výkrmni (v zemepisnej oblasti) najviac 100 dní.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa netýka jednotného dokumentu.

5.1.3.1. Výživa chovného stáda (predtým „Výživa matiek“)

Ustanovenie

„Ovce sa pasú minimálne 8 mesiacov v roku.“

sa mení takto:

„Ovce sa pasú najmenej 210 dní v roku.“

Obdobie pasenia, ktoré je podmienkou, sa skracuje o jeden mesiac z 8 mesiacov (t. j. 240 dní) na 210 dní. Vzhľadom na pričlenenie stád dojčiacich plemien a zväčšenie zemepisnej oblasti niektoré klimatické, topografické či technické podmienky neumožňujú, aby sa všetky ovce z dotknutých chovov pásli 8 mesiacov v roku. Keďže je však pastva tradičným a kľúčovým spôsobom horského chovu oviec, navrhuje sa ponechať ju ako väčšinový spôsob počas najmenej 7 mesiacov, ako ju praktizujú všetci chovatelia oviec vo francúzskych Pyrenejach.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa týka položky „3.3.1. Výživa chovného stáda“ jednotného dokumentu.

Vypúšťa sa toto ustanovenie:

„Kŕmne zmesi sa pridávajú ako doplnok ku krmivu podľa potrieb oviec a obsahujú:

— obilné zrná, výrobky z nich a vedľajšie produkty,

— semená strukovín, výrobky z nich a vedľajšie produkty,

— olejnaté semená, výrobky z nich a vedľajšie produkty vrátane výliskov (podzemnica olejná, repka, sója, slnečnica, ľan),

— hľuzy, korene, výrobky z nich a vedľajšie produkty,

— krmoviny vrátane objemového krmiva,

— iné semená a plody, výrobky z nich a vedľajšie produkty,

— minerálne látky,

— kŕmne doplnkové látky, ktoré povoľujú platné právne predpisy,

— dusíkaté prípravky, ktoré povoľujú platné právne predpisy; používanie močoviny je zakázané.

V poľnohospodárskom podniku môže výrobca pripravovať:

— v deň podávania zmesi pozostávajúce zo základnej kŕmnej dávky a krmív zo zoznamu uvedeného vyššie,

— zmesi pozostávajúce z krmív zo zoznamu uvedeného vyššie.

Externé zásobovanie kŕmnymi zmesami pripravenými zo základnej kŕmnej dávky a z krmív zo zoznamu uvedeného vyššie je povolené do 1. novembra 2011 pod podmienkou, že na etikete je zreteľne vyznačený zoznam komponentov, ich pôvod a množstvo.“

Nahrádza sa týmto ustanovením:

„Kŕmne zmesi sa pridávajú ako doplnok k základnej dávke krmiva podľa potrieb oviec a obsahujú:

— obilné zrná a z nich odvodené produkty,

— olejnaté semená a odvodené produkty okrem palmových a palmojadrových,

— semená strukovín a odvodené produkty,

— iné semená a z nich odvodené produkty,

— hľuzy, korene, cukrová trstina a z nich odvodené produkty; produkty získané z cukrovej trstiny a cukrovej repy nesmú predstavovať viac ako 5 % z celkovej hmotnosti kŕmnej zmesi,

— sušená lucerna vo forme peliet,

— minerály a odvodené produkty s výnimkou odglejenej kostnej múčky a kostného popola,

— povolené vedľajšie produkty fermentácie mikroorganizmov: droždie a zložky droždia (pivovarské kvasnice), vinas [CMS (rozpustný kondenzát z melasy)], vedľajšie produkty z výroby kyseliny L-glutámovej, škrob, predželatínovaný škrob, mono- a diglyceridy mastných kyselín, glycerín, propán-1,2-diol (propylénglykol).

Povolené sú tieto kŕmne doplnkové látky:

— technologické doplnkové látky,

— senzorické doplnkové látky ako aromatické zlúčeniny,

— výživové doplnkové látky ako vitamíny, zlúčeniny stopových prvkov, aminokyseliny, pričom močovina a produkty z nej sú zakázané,

— zootechnické doplnkové látky ako látky zvyšujúce stráviteľnosť, stabilizátory črevnej flóry a iné zootechnické doplnkové látky.

Ako súčasť kŕmnej dávky sú povolené:

— zmesi krmív zo zoznamu uvedeného vyššie,

— zmesi krmív obsahujúce krmoviny a krmivá zo zoznamu uvedeného vyššie

— pod podmienkou, že táto zmes bola vyrobená v poľnohospodárskom podniku.

Zakázané sú hotové zmesi, t. j. zmesi krmovín a krmív uvedených vyššie pripravené mimo poľnohospodárskeho podniku.

Vo výžive chovného stáda je zakázané používať GMO, beta-agonisty, anabolické a iné látky s hormonálnym alebo tyrostatickým účinkom, kostnú múčku a akúkoľvek inú bielkovinu živočíšneho pôvodu.“

Zoznam surovín sa aktualizuje v súlade s nariadením Komisie (EÚ) č. 68/2013 zo 16. januára 2013 o Katalógu kŕmnych surovín.

Navrhovaná výživa matiek je prísnejšia a obmedzil sa zoznam kŕmnych doplnkových látok v súvislosti s praxou v sektore.

Niektoré suroviny sú v špecifikácii výrobku výslovne zakázané, aby sa nedopatrením nezaradili medzi povolené, ak by došlo k zmene platných právnych predpisov. Týka sa to najmä beta-agonistov, anabolických a iných látok s hormonálnym alebo tyrostatickým účinkom, kostnej múčky a všetkých ostatných bielkovín živočíšneho pôvodu.

Vypúšťa sa ustanovenie o termíne výroby „v deň podania“ zmesi pripravovanej výrobcom v poľnohospodárskom podniku zo základnej kŕmnej dávky a z krmív zo zoznamu surovín. Základná dávka býva totiž zväčša suchá, preto nejestvuje žiadna kontraindikácia na prípravu zmesi niekoľko dní pred jej podávaním.

Táto zmena špecifikácie sa netýka jednotného dokumentu.

5.1.3.2. Výživa jahniat

Výživa materským mliekom

Ustanovenia „Mliečne jahňa žije väčšinu času pri matke v tom istom prostredí. Jahňa sa kŕmi výlučne materským mliekom priamo z vemena ovce. Do 45. dňa postačuje množstvo materského mlieka na pokrytie 100 % potrieb jahňaťa.“

sa menia takto:

„Do odstavenia žijú jahňatá s matkami v tom istom prostredí. Jahňatá pijú mlieko od matiek buď na pasienku, kam ich nasledujú, alebo v ovčinci, no počas dňa môžu byť od nich oddelené, najmä keď sa matky kŕmia. Mliečne jahňatá sa kŕmia výlučne materským mliekom priamo z vemena ovce. Do 45. dňa postačuje množstvo materského mlieka na pokrytie 100 % potrieb jahňaťa. Jatočné jahňatá sa kŕmia materským mliekom priamo z vemena ovce najmenej 60 dní.“

Tieto zmenené ustanovenia umožňujú doplniť k spôsobu produkcie mliečnych jahniat spôsob produkcie jatočných jahniat pred odstavením.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa týka položky „3.3.2. Výživa jahniat“ jednotného dokumentu.

Vypúšťa sa schéma zobrazujúca krivku tvorby mlieka u ovce v priebehu jedného roka, pretože je len opisná.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa netýka jednotného dokumentu.

Ustanovenie

„Jahňatá odchované na umelej mliečnej výžive (nedostatočná tvorba mlieka u matky alebo viacpočetné vrhy) sú z CHZO vylúčené.“

sa nahrádza ustanovením

„Jahňa, ktorého mäso sa má označovať CHZO ‚Agneau des Pyrénées‘, nesmie počas celého života prijímať žiadnu umelú mliečnu výživu.“.

Uvedené ustanovenie umožňuje zjednodušiť zákaz umelej mliečnej výživy.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa netýka jednotného dokumentu.

Doplnková výživa

Požiadavky na doplnkovú výživu jatočných jahniat sa dopĺňajú týmito ustanoveniami:

„Základom výživy jahňaťa je materské mlieko, jatočné jahňa však môže dostávať príkrmy na báze rastlinných, minerálnych a vitamínových produktov. Doplnkovú výživu tvoria krmoviny, okrem krmiva konzervovaného vlhkom alebo kombinovane a slamy, a kŕmne zmesi pripravované v poľnohospodárskom podniku alebo zakúpené v obchode.“

„Kŕmne zmesi sa pripravujú z týchto zložiek:

— obilné zrná a odvodené produkty,

— olejnaté semená a plody a odvodené produkty okrem semien a produktov z palmových a palmojadrových zdrojov,

— semená strukovín a odvodené produkty,

— hľuzy, korene, cukrová trstina a odvodené produkty; produkty odvodené z cukrovej trstiny a cukrovej repy nesmú predstavovať viac ako 5 % z celkovej hmotnosti kŕmnej zmesi,

— iné semená a z nich odvodené produkty,

— sušená lucerna vo forme peliet,

— minerály a z nich odvodené produkty s výnimkou kostnej múčky a kostného popola,

— povolené vedľajšie produkty fermentácie mikroorganizmov: droždie a zložky droždia (pivovarské kvasnice), vinas [CMS (rozpustný kondenzát z melasy)], vedľajšie produkty z výroby kyseliny L-glutámovej, škrob, predželatínovaný škrob, mono- a diglyceridy mastných kyselín, propán-1,2-diol (propylénglykol).

Povolené sú tieto kŕmne doplnkové látky:

— technologické doplnkové látky ako antioxidanty, objemové činidlá, protihrudkové činidlá,

— senzorické doplnkové látky ako aromatické zlúčeniny,

— výživové doplnkové látky ako vitamíny, zlúčeniny stopových prvkov, aminokyseliny, pričom močovina a z nej odvodené produkty sú zakázané,

— zootechnické doplnkové látky ako látky zvyšujúce stráviteľnosť, stabilizátory črevnej flóry a iné zootechnické doplnkové látky.

Obilniny a produkty odvodené z obilnín musia predstavovať najmenej 30 % z celkovej hmotnosti kŕmnej zmesi.“

Dopĺňa sa zoznam surovín určujúci, na čo má nárok tzv. ťažké jahňa, pričom tento zoznam je v súlade s nariadením Komisie (EÚ) č. 68/2013 zo 16. januára 2013 o Katalógu kŕmnych surovín.

Pri jatočných jahňatách je zoznam surovín a kŕmnych doplnkových látok obmedzený podľa zvyklostí hospodárskych subjektov v tomto sektore.

Dopĺňa sa percentuálny podiel obilnín a produktov z obilnín ako záruka vyváženosti kŕmnej dávky na zabezpečenie správneho výkrmu jahniat, aby nedochádzalo k nevyváženosti na úkor dobrých životných podmienok zvierat a aby si mäso uchovalo predpísané vlastnosti.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa týka položky „3.3.2. Výživa jahniat“ jednotného dokumentu.

5.1.4. Veterinárna starostlivosť (predtým „Veterinárna starostlivosť a riadenie“)

Ustanovenie

„Pri matkách sú výrobcovia povinní: — riadiť sa veterinárnymi plánmi chovu, schválenými orgánom Direction des Services Vétérinaires (DSV), — umožniť akúkoľvek liečbu, ktorú technický útvar skupiny výrobcov považuje za potrebnú.

Liečba sa obmedzuje na úkony nevyhnutne potrebné na udržanie dobrého zdravotného stavu zvierat, prekonanie ochorenia a riadenie reprodukcie.“

sa vynecháva, pretože ide jednak o povinné údaje kontrolované štátnymi úradmi, jednak o nekontrolovateľné, a preto zbytočné informácie.

Ustanovenie

„Pri jahňatách sa nepripúšťa žiadna veterinárna či antibiotická liečba. V prípade vážneho zdravotného problému vyžadujúceho si liečbu chovateľ upozorní na túto skutočnosť skupinu výrobcov a zaznamená ju do knihy bahnenia. Jahňa je vtedy vylúčené z CHZO.“

sa mení takto:

„Pri mliečnych jahňatách sa nepripúšťa žiadna veterinárna či antibiotická liečba. V prípade vážneho zdravotného problému vyžadujúceho si liečbu chovateľ upozorní na túto skutočnosť skupinu výrobcov a zaznamená ju do knihy bahnenia. Mliečne jahňa je potom vylúčené z CHZO.“

Pri jatočných jahňatách sa navrhuje takéto ustanovenie: „Ak sa podáva medikamentózna liečba jatočným jahňatám a predpísaná ochranná lehota lieku je kratšia ako 7 dní pred zabitím, je aj tak potrebné dodržať minimálne 7-dňovú lehotu od ukončenia liečby po zabitie.“

Do pôvodného ustanovenia sa dopĺňa spresnenie, že ide o mliečne jahňatá, a zároveň dôvetok týkajúci sa jatočných jahniat. Používanie antibiotík pri mliečnych jahňatách je naďalej zakázané, no u jatočných jahniat je povolené v závislosti od diagnostikovaného ochorenia a výhradne na predpis veterinára, pričom treba dodržať predpísané ochranné lehoty súvisiace s užívaním týchto prípravkov. Ak si aj liečba nevyžaduje ochrannú lehotu 7 dní, je stanovená najmenej 7-dňová lehota od ukončenia liečby po zabitie. Takáto liečba je povolená pri jatočnom jahňati, pretože je staršie a tým potenciálne viac vystavené ťažkostiam vyžadujúcim si jej použitie.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa netýka jednotného dokumentu.

V kapitole

5.2. Odber jahniat (predtým „Odvoz z poľnohospodárskeho podniku a preprava“)

sa vypúšťa tento odsek:

„Jahňatá možno predávať, keď dosiahnu živú hmotnosť najmenej 9 kg a najviac 16 kg. Jahňatá vtedy možno odviezť na odberné miesto. Preprava sa uskutočňuje podľa podmienok stanovených normou AFNOR NF V 00-051. Je potrebné dodržiavať normy obsadenosti vozidiel, aby sa neprepĺňali a nepreťažovali.“

Informácie v prvej časti sa týkajú len mliečneho jahňaťa, zároveň sa vypúšťa živá hmotnosť, no hmotnosť jatočného tela sa ponecháva v ďalšej časti týkajúcej sa zabíjania.

Ostatné informácie v tomto odseku sú duplicitné so všeobecnými právnymi predpismi, preto sa vypúšťajú.

Dopĺňa sa tento odsek:

„Počas odchovu a zvlášť pri triedení na odber z poľnohospodárskeho podniku sa so zvieratami manipuluje opatrne, aby sa čo najviac predchádzalo akémukoľvek stresu. Je zakázané uchopiť zviera za vlnu. Je tiež zakázané podávať zvieratám pred prepravou upokojujúce látky.“ Cieľom tohto odseku je regulovať podmienky manipulácie so zvieratami pri odbere a preprave.

Vypúšťa sa ustanovenie

„Zvieratá prechádzajú pri prebierke v mieste odberu výberom. Najskôr sa od zvierat s CHZO oddelia zvieratá, ktoré nepatria pod CHZO (ktoré sú na chrbte označené farebnou značkou a zapísané do dodacieho listu). Technik vylúči z CHZO príliš slabé jedince (v prípade pochybnosti pohmatom skontroluje oblasť bedier, ak cítiť výbežky stavcov chrbtice, jahňa sa vyradí), na ktorých badať telesné nedostatky (chromosť...). Jahňa sa prehmatá v oblasti rebier, aby sa skontrolovalo osvalnenie, a vizuálne sa odhadne množstvo podkožného tuku. Tento úkon vykonáva spravidla vždy ten istý technik. Vďaka praxi a odborným znalostiam dokáže rýchlo posúdiť, či jahňa môže spĺňať požiadavky CHZO. Jahňatá, ktoré možno označiť CHZO, sa potom zoskupujú do várok. Keď odberné množstvá klesajú alebo sa expeduje viacej kusov, možno jahňatá sústredené na odberných miestach prepraviť do triediacich stredísk, kde sa pred presunom na bitúnok roztriedia.“

a nahrádza sa ustanovením

„V prípade nízkych odberných množstiev možno jahňatá sústreďovať najskôr na odbernom mieste. Tento krok spočíva len vo vykládke malých várok jahniat na určenom mieste, kde sa koncentrujú do väčšej várky prepravovanej do triediaceho strediska alebo priamo na bitúnok. Ide o spoločné využívanie prepravných kapacít. Na odbernom mieste nie je povolené žiadne kŕmenie. V prípade využitia triediaceho strediska sa od zvierat, ktoré možno zaradiť pod CHZO, oddelia zvieratá, ktoré nepatria pod CHZO (ktoré sú na chrbte označené farebnou značkou a vyznačené v dodacom liste). Z várky CHZO sa vyradia príliš slabé jedince a/alebo také, na ktorých badať telesné nedostatky (chromosť...). V triediacich strediskách platia rovnaké podmienky na výživu, ustajnenie a veterinárnu starostlivosť ako v chovoch.“.

Zavádza sa sústreďovanie jahniat v odberných miestach a triediacich strediskách tak, aby to zodpovedalo zvyklostiam chovateľov jatočných jahniat. Teraz sú podmienky výživy, veterinárnej starostlivosti a ustajnenia ustanovené v tejto časti s cieľom lepšie regulovať postupy v týchto strediskách.

Veta „Od odvozu z chovu po zabitie môže uplynúť najviac 24 hodín.“ sa týka len mliečnych jahniat, preto sa mení takto: „Pri mliečnych jahňatách môže od odvozu z chovu po zabitie uplynúť najviac 24 hodín.“

Popri tomto ustanovení sa v súvislosti so začlenením jatočných jahniat dopĺňajú nové časy na prepravu a časy pobytu:

— „Preprava z chovu (z domovského poľnohospodárskeho podniku, prípadne z výkrmne) do triediaceho strediska môže trvať najviac 12 hodín.

— Preprava z triediaceho strediska na bitúnok môže trvať najviac 6 hodín.

— Zviera zostáva v triediacom stredisku najviac 96 hodín.

— Pri jatočných jahňatách môže od odvozu z chovu po zabitie uplynúť najviac 114 hodín.

— Pri jatočných jahňatách môže od odvozu z chovu po príchod do výkrmne uplynúť najviac 48 hodín.“

Veta „Preprava z posledného zhromaždiska jahniat (odberného alebo triediaceho strediska) na bitúnok môže trvať najviac 8 hodín.“ sa vypúšťa, pretože predchádzajúcimi vetami je už zabezpečená regulácia súčasných postupov i obmedzenie času prepravy z jedného miesta na druhé, ako aj čas strávený na jednotlivých miestach.

Tieto zmeny špecifikácie výrobku sa netýkajú jednotného dokumentu.

V kapitole

„5.3. Zabíjanie“

sa ustanovenia

„Jahňatá sa zabíjajú výlučne na bitúnkoch s akreditáciou EHS a s oprávnením certifikačného orgánu. Bitúnky sú povinné riadiť sa právnymi predpismi v oblasti hygieny.“

„Omráčenie pred vykrvením sa vykonáva elektrickým prúdom v súlade s právnymi predpismi.“

vzťahujú na všeobecné právne predpisy, preto sa vypúšťajú.

Ustanovenie

„Je potrebné zaviesť všetky opatrenia, aby boli zvieratá pred zabitím a počas neho čo najmenej stresované.“

sa preformulovalo takto:

„So zvieratami sa manipuluje jemne a na miesto omráčenia sa privádzajú bez stresu, v pokojnej atmosfére. Znehybnenie a omráčenie treba vykonávať pokojne.“

Ustanovenie o maximálnom čase odlúčenia mliečneho jahňaťa od matky pred zabitím (najviac 24 hodín) sa v položke „5.3 Zabíjanie“ vypúšťa a presúva sa do predchádzajúcej položky „5.2. Odber jahniat“.

Aby sa vylúčilo riziko zámeny, dopĺňa sa toto ustanovenie: „Treba urobiť všetko pre to, aby sa zabíjanie várok jahniat s CHZO sústredilo do toho istého poldňa.“

Ustanovenie

„Jahňatá sa zabíjajú najneskôr v 45 dňoch pri živej hmotnosti najmenej 9 kg a najviac 16 kg.“

sa upravuje takto:

„Mliečne jahňatá sa zabíjajú vo veku najviac 45 dní, jatočné jahňatá medzi 60. a 160. dňom.“

Vypúšťa sa ustanovenie o živej hmotnosti mliečneho jahňaťa, pohybujúcej sa v rozmedzí 9 až 16 kg, pretože už jestvuje ustanovenie o hmotnosti jatočného tela, úzko súvisiacej so živou hmotnosťou, ktoré postačuje na opis výrobku a zabezpečenie presnej kontroly takéhoto jahňaťa. Dopĺňa sa vek jatočného jahňaťa pri zabití, ktorý sa pohybuje od 60 do 160 dní.

Dopĺňa sa aj toto ustanovenie: „Pri predbežnom výbere sa jahňatá označujú osobitnou značkou, buď odtlačkom pečiatky na chrbte, alebo na etikete z váženia, alebo vytlačením etikety o predbežnom výbere.“

Vďaka tomu sa zlepší vysledovateľnosť jatočných tiel, ktoré prešli predbežným výberom.

Ustanovenie

„Konečný výber jatočných tiel na CHZO sa vykonáva po schladení. Pracovník výberu skontroluje vychladené jatočné telo. Farbu mäsa možno správne posúdiť, až keď stuhne tuk.“

sa nahrádza ustanovením

„Konečný výber jatočných tiel na CHZO sa vykonáva po schladení. Vyhodnocuje sa farba mäsa a pri jatočných jahňatách aj kvalita tuku.“.

Táto zmena spočíva v zavedení výberových kritérií pre jatočné jahňatá, a to farby mäsa a kvality tuku (pevnosť a farba). Schladené jatočné telá prechádzajú konečným výberom pred úplným vychladením alebo po ňom podľa rozhodnutia podniku. Preto sa vypúšťa pojem „vychladený“, aby sa zohľadnili doterajšie rozdielne postupy bitúnkov a rozrábkarní zapojených do tejto činnosti.

Ustanovenie

„Jatočné telá sa upravia, pričom sa vyradia všetky jatočné telá, na ktorých badať nedostatky spôsobené vytrhnutím, znečistením či podliatinami.“

sa iba preformulovalo takto:

„Všetky jatočné telá, na ktorých badať nedostatky spôsobené vytrhnutím, znečistením či podliatinami, sa vyradia.“

V súvislosti s vyraďovaním jatočných tiel, s cieľom znížiť riziko zámeny, pribúda ďalšia záruka doplnením tohto ustanovenia:

„Z vyradených jatočných tiel označených etiketou predbežného výberu sa odstráni každý identifikačný znak odkazujúci na osobitnú značku vyhradenú pre jahňatá, ktoré môžu využívať CHZO.“

Nasledujúci odsek opisujúci vlastnosti jatočných tiel mliečnych jahniat

„– Hmotnosť jatočného tela: 4,5 až 11 kg

– Pretučnenosť: 2 a 3 podľa stupnice EUROP

- Pevnosť mäsa a kvalita tuku: kvalitu tuku možno správne posúdiť, až keď tuk stuhne, t. j. na vychladenom jatočnom tele – Tuk: biely, ružovkastý, musí mať pevnú konzistenciu, okrem mäkkého tzv. olejovitého loja, a/alebo výrazne sfarbený, ide teda o kontrolu farby a štruktúry

- Farba mäsa musí byť ružovkastá na celom jatočnom tele

Posudzovanie sa musí robiť na prirodzenom svetle alebo pri štandardizovanom osvetlení.“

sa preformuloval takto:

„Jatočné telo mliečneho jahňaťa váži 4,5 až 11 kg, pretučnenosť je podľa stupnice EUROP 2 alebo 3 (tzv. voskované alebo pokryté tukom). Farba mäsa, posudzovaná na prirodzenom svetle alebo pri štandardizovanom osvetlení, je na celom jatočnom tele ružovkastá až svetloružová.“

Dopĺňa sa len spresnenie, že farba mäsa je ružovkastá až svetloružová, a nie len ružovkastá, čo lepšie vystihuje pozorovanú farbu mäsa.

Dopĺňajú sa vlastnosti jatočného tela jatočného jahňaťa:

„Jatočné telá jatočných jahniat vážia 13 až 22 kg. Ich mäsitosť je R alebo O podľa stupnice EUROP a pretučnenosť 2 alebo 3. Farba mäsa je ružovkastá. Tuk je biely až mierne sfarbený, s intenzitou 1 až 2. Jeho konzistencia je tuhá až veľmi tuhá, s intenzitou 1 až 2.“

Dopĺňa sa stupnica intenzity farby a pevnosti tuku s vymedzením vlastností zodpovedajúcich stanoveným kritériám.

Stupnica intenzity farby Opis 1 Biely tuk na celom jatočnom tele 2 Veľmi jemne sfarbený tuk na celom jatočnom tele alebo len na niektorej časti 3 Farebný tuk: žltý, oranžový alebo svetlohnedý na celom jatočnom tele alebo výraznejšie sfarbený len na niektorej časti tela 4 Tuk výraznej farby na celom jatočnom tele





Stupnica intenzity pevnosti tuku Opis 1 Veľmi tuhý tuk: tuhý povrchový tuk na celom jatočnom tele 2 Tuhý tuk: povrchový tuk je tuhý, ale vyskytujú sa isté nedostatky, najmä v oblasti chrbta 3 Mäkký tuk na celom jatočnom tele 4 Veľmi mäkký a olejovitý tuk na celom jatočnom tele

Pri jatočných jahňatách hmotnosť jatočného tela od 13 do 22 kg zodpovedá zvyklostiam produkcie. Mäsitosť R, respektíve O je typická pre jahňatá pochádzajúce z odolných plemien, ako sú tie pyrenejské, čo predstavuje ich špecifickosť. Tieto plemená prispôsobené pyrenejskému podnebiu a chôdzi mávajú totiž osobitý, predĺžený tvar tela.

Tieto zmeny špecifikácie výrobku sa netýkajú jednotného dokumentu s výnimkou už spomínaných zmien, ktoré súvisia s opisom výrobku.

5.4. Rozrábanie a balenie

Na zabezpečenie lepšej vysledovateľnosti pôvodu sa dopĺňa toto ustanovenie:

„Na zabránenie riziku zámeny mäsa s CHZO sa prijímajú tieto opatrenia:

— rozrábkareň musí mať takú organizáciu, aby umožňovala jednoznačne časovo a/alebo miestne oddeliť činnosti rozrábania výrobkov s CHZO od ostatných výrobkov,

— mäso s CHZO sa musí rozrábať sériovo v určenom čase dňa alebo týždňa.“

Ustanovenia

„Rozrábkarne sú povinné riadiť sa právnymi predpismi v oblasti hygieny. Musia byť akreditované v súlade s platnými právnymi predpismi.“

a

„Mäso môže rozrábať a baliť do spotrebiteľského balenia bitúnok alebo rozrábkareň (maloobchodné balenie predajnej jednotky), resp. distribútor (priemyselné balenie predajnej jednotky).“

sa vypúšťajú, pretože sú popri všeobecných právnych predpisoch duplicitné.

Ustanovenie

„Jahňa sa môže uvádzať na trh vo forme jatočného tela, veľkoobchodných alebo spotrebiteľských balení (priemyselné alebo maloobchodné balenie predajnej jednotky).“

sa mení na

„Jahňa sa môže uvádzať na trh vo forme jatočného tela, porciovaných stredne veľkých kusov alebo spotrebiteľských balení.“.

Tieto zmeny kapitoly „5.4. Rozrábanie a balenie“ špecifikácie výrobku sa netýkajú jednotného dokumentu.

Keďže sa do výrobkov, ktoré môžu byť označované CHZO „Agneau des Pyrénées“, začlenili vedľajšie jatočné produkty, dopĺňa sa odsek „5.5. Vlastnosti vedľajších jatočných produktov“.

Aby sa obmedzilo riziko zámeny a zaručili sa kritériá kvality vo vzťahu k CHZO, dopĺňajú sa tieto ustanovenia:

„Vedľajšie jatočné produkty pochádzajú z jatočných tiel spĺňajúcich kritériá tejto špecifikácie v čase ich oddelenia. Balia sa v určenom čase, v nepretržitých sériách a tak, aby nevzniklo riziko zámeny medzi vedľajšími jatočnými produktmi s CHZO a bez CHZO. Ako produkty s CHZO sa odkladajú len také vedľajšie jatočné produkty, na ktorých sa nevyskytujú vzhľadové a pachové nedostatky a ktoré pochádzajú z jatočných tiel s CHZO.“

Na spresnenie sa tiež uvádza, že „Pri mliečnych jahňatách možno vedľajšie jatočné produkty oddeliť od jatočného tela po vážení. Pri jatočných jahňatách sa vedľajšie jatočné produkty s výnimkou obličiek odoberajú z jatočného tela pred vážením, po kontrole kritérií pôvodu a pretučnenosti. Vedľajšie jatočné produkty sa okamžite po odstránení z jatočného tela pred expedíciou vychladia na vnútornú teplotu 3 °C. Vedľajšie jatočné produkty sa potom zhromažďujú po denných šaržiach a označia sa číslom šarže zabíjania.“

Spôsob balenia vedľajších jatočných produktov sa spresňuje takto:

— „buď vo veľkoobchodných vákuovaných balíčkoch, resp. v označených nepriepustných prepravkách,

— alebo v balení pre spotrebiteľov na táckach obalených fóliou, resp. vo vákuovaných balíčkoch“.

Takéto spresnenie je potrebné, keďže sa vedľajšie jatočné produkty začleňujú medzi výrobky, ktoré môžu byť označované CHZO „Agneau des Pyrénées“.

Táto zmena kapitoly „5.5. Vlastnosti vedľajších jatočných produktov“ špecifikácie výrobku sa netýka jednotného dokumentu, okrem položky „3.2. Opis výrobku, na ktorý sa vzťahuje názov uvedený v bode 1“, kde sa výslovne uvádza, že vedľajšie jatočné produkty sa uvádzajú na trh v čerstvom stave alebo hlbokozmrazené.

Keďže je povolené hlboké zmrazovanie, dopĺňa sa odsek „5.6. Hlboké zmrazovanie“:

„Mrazenie mäsa a vedľajších jatočných produktov je vylúčené, povolené je jedine hlboké zmrazovanie.“

Povolené je len hlboké zmrazovanie z dôvodu vplyvu mrazenia na mäso, keďže sa pri ňom tvoria väčšie kryštáliky ako pri procese hlbokého zmrazovania. Pri mrazení totiž teplota klesá na nízku teplotu pomalšie, čo vedie k vytváraniu väčších kryštálov, ktoré môžu počas rozmrazovania spretŕhať svalové vlákna v mäse a spôsobovať ďalšie straty vody, čo zasa ovplyvňuje vlastnosti mäsa pri rozmrazení.

Táto zmena kapitoly „5.6. Hlboké zmrazovanie“ špecifikácie výrobku sa netýka jednotného dokumentu, okrem položky „3.2. Opis výrobku, na ktorý sa vzťahuje názov uvedený v bode 1“, kde sa výslovne uvádza, že mäso možno uvádzať na trh v čerstvom stave alebo hlbokozmrazené.

Čas hlbokého zmrazovania je uvedený v novom odseku „5.6.1. Čas hlbokého zmrazovania“:

„Medzi zabitím a hlbokým zmrazovaním mäsa nesmie uplynúť dlhší čas 7 dní. Vedľajšie jatočné produkty treba dať hlboko zmrazovať najviac 3 dni po zabití.“

Zavedením týchto maximálnych lehôt možno zabezpečiť uchovanie vlastností výrobku.

Táto zmena kapitoly „5.6.1 Čas hlbokého zmrazovania“ špecifikácie výrobku sa netýka jednotného dokumentu.

Spôsob hlbokého zmrazovania je uvedený v novom odseku „5.6.2 Spôsob hlbokého zmrazovania“:

„Výrobky sa hlboko zmrazujú postupom, ktorý umožňuje dosiahnuť vnútornú teplotu –18 °C za najviac 10 hodín.“

V nadväznosti na zákaz mrazenia sa navrhuje použiť procesy hlbokého zmrazovania, ktorými možno zaistiť tvorbu menších kryštálikov (rýchly pokles teploty na nízke hodnoty) s menším alebo žiadnym vplyvom na vlastnosti mäsa pri rozmrazovaní.

Táto zmena kapitoly „5.6.2 Spôsob hlbokého zmrazovania“ špecifikácie výrobku sa netýka jednotného dokumentu.

Dátum minimálnej trvanlivosti výrobkov po hlbokom zmrazovaní sa spresňuje v novom odseku špecifikácie „5.6.3. Balenie“:

„Minimálna trvanlivosť je najviac 21 mesiacov. Minimálna trvanlivosť vedľajších jatočných produktov je najviac 18 mesiacov.“

Doplnenie minimálnej trvanlivosti v nadväznosti na hlboké zmrazovanie sa týka aj jednotného dokumentu v položke „3.5. Špecifické pravidlá krájania, strúhania, balenia atď. výrobku, na ktorý sa vzťahuje registrovaný názov“.

5.6. Položka „Súvislosť“

Prepisuje sa celé znenie kapitoly „Skutočnosti preukazujúce súvislosť so zemepisnou oblasťou“ špecifikácie výrobku, a to z dvoch dôvodov. V prvom rade takéto znenie už nezodpovedá súčasným očakávaniam na preukázanie súvislosti. V tejto položke boli totiž kedysi veľmi obšírne (24 strán) rozpísané chovateľské zvyklosti z historického hľadiska (15 strán) a organizácia reťazca (9 strán). Preto bola zhutnená, aby poukazovala len na podstatné a zaujímavé skutočnosti. Druhým dôvodom je, že sa žiadosť týka rozšírenia zemepisnej oblasti a okruhu výrobkov, ktoré sa môžu označovať CHZO, preto bola položka upravená tak, aby preukazovala súvislosť výrobku so zemepisným pôvodom zmenenej špecifikácie výrobku.

Dôkladne sa opisujú podmienky vysokohorského pyrenejského prostredia s veľkým množstvom zrážok, s dostatočným slnečným svitom, s tuhými zimami, no s teplými letami, čím sa vysvetľuje rast trávy konzumovanej ovcami - matkami jahniat. Dopĺňa sa opis horstva zemepisnej oblasti s cieľom lepšie charakterizovať reliéf od východu na západ v spojitosti s podnebím.

Priestorový opis chovu oviec sa rozširuje na celú francúzsku časť pohoria Pyreneje, kde ovčiarstvo ostáva prevládajúcim chovateľským odvetvím. O rozšírení a rozlíšení troch dojných a siedmich dojčiacich plemien, ktoré sa dobre adaptovali na miestne osobitosti, rozhodli klimatické gradienty, a najmä zrážkový gradient medzi jednotlivými sektormi oblasti. Tieto osobitosti sa prezentujú a vysvetľujú.

Pri mliečnych jahňatách súvislosť sprostredkúva najmä matka, lebo výživa mliečneho jahňaťa je založená na materskom mlieku, ako to už naznačuje jeho názov. Na uchovanie tejto súvislosti musia jahňatá pochádzať výhradne z oviec miestnych odolných pyrenejských plemien, ktoré cez pastvu zhodnocujú územie. Tieto ovce sa totiž vyznačujú vlastnosťami a schopnosťami, na základe ktorých sa selektovali v rámci príslušnej živočíšnej populácie hlavne pre svoju odolnosť: majú schopnosť prispôsobiť sa náhlym zmenám (v kŕmení a podnebí), ktorým je vystavený ich chov. Vyznačujú sa jednoduchým spôsobom riadenia stáda a schopnosťou hľadať si potravu (chôdza, presuny). Pri týchto jahňatách bolo už podľa špecifikácie výrobku CHZO „Agneau de lait“ možné pripúšťanie otcami mäsových nepyrenejských, ale vopred určených plemien (Berrichon du Cher, Charollais, Suffolk a Texel). Používanie nepyrenejských mäsových plemien pri jatočných jahňatách nebolo schválené, aby sa posilnila súvislosť s územím.

Treba pripomenúť, že sezónny presun stád bol v minulosti všeobecne rozšírený. Dnes sa využíva menšinovo. Sťažoval ho príchod predátorov, obmedzenia súvisiace s vlastníctvom pôdy i ťažkosti s najímaním pastierov. No aj pri stádach, ktoré sa sezónne nepresúvajú, ostáva vegetačná stupňovitosť hlavným prvkom v riadení chovu, umožňujúcim hospodárskym subjektom z horských a podhorských oblastí výmenu zdrojov krmovín a obilnín.

Do tohto odseku pribudli informácie o tom, že vznikla možnosť využitia výkrmní. Výkrm jahniat mimo domovského chovu je v Pyrenejach totiž tradičný a rozšírený postup vzhľadom na to, že horské poľnohospodárske podniky sú veľmi roztrúsené a tieto oblasti navyše nemajú potenciál na produkciu krmiva na záverečný výkrm.

Trhy a jarmoky v horských údoliach a okolitých nížinách v minulosti vždy žili z predaja jahniat. Jahňacina slúžila sčasti na vlastnú spotrebu, ale predávala sa aj vo veľkých mestách na okolitých nížinách (Toulouse, Bordeaux, Perpignan...), ako aj na španielskom trhu.

Dôraz sa kladie na doplnkovosť medzi mliečnym a jatočným jahňaťom. Mliečne jahňatá sa totiž predávali koncom leta alebo na jeseň, aby sa po návrate z horských pasienkov uvoľnilo miesto v príliš plných ovčincoch, kým ťažké jahňatá sa nechávali dlhšie, aby sa vykŕmili v ovčinci a predávali sa v zime alebo na jar, na Veľkú noc.

Špecifiká mäsa z mliečneho jahňaťa sa nemenia. Dopĺňajú sa špecifické vlastnosti mäsa z jatočného jahňaťa.

Preformulovala sa posledná časť, v ktorej sa preukazuje súvislosť medzi prírodnými činiteľmi územia a špecifickosťou výrobku, aby vystihovala výrobok „Agneau des Pyrénées“. Poukazuje sa v nej na vzájomné dopĺňanie sa medzi jednotlivými oblasťami chovu v Pyrenejach, spôsobmi chovu a výkrmu jahniat. Celé územie Pyrenejí, ktoré je kombináciou vysokohorského a podhorského prostredia, praje chovu hospodárskych zvierat a obzvlášť oviec. Ovce sú totiž schopné pásť sa najmenej sedem mesiacov v roku v horách a na zatrávnených vŕškoch. Tradičné miestne plemená sú prispôsobené pôdnym a klimatickým podmienkam, systémom chovu a dostupným potravinovým zdrojom. Vďaka selekcii plemien môže fungovať celý doplnkový systém, prostredníctvom ktorého je označenie „Agneau des Pyrénées“ hlboko zakorenené v danom území.

Zmena kapitoly „Súvislosť“ v špecifikácii výrobku sa týka položky „5. Súvislosť so zemepisnou oblasťou“ jednotného dokumentu.

5.7. Položka „Označovanie“

Vypúšťa sa ustanovenie:

— „Výrobky používajúce chránené zemepisné označenie ‚Agneau de lait des Pyrénées‘ sa označujú etiketou v súlade s platnými právnymi predpismi.

— Zemepisné označenie je na etikete zapísané pod názvom ‚Agneau de lait des Pyrénées‘.

— Okrem výnimočných prípadov sa na komunikačných podkladoch uvádza logo ‚Chránené zemepisné označenie‘.“

Podľa vnútroštátnych požiadaviek v tejto oblasti sa nahrádza týmto ustanovením:

„Bez ohľadu na všeobecné pravidlá označovania etiketa výrobku obsahuje:

— chránený názov ‚Agneau des Pyrénées‘ umiestnený v tom istom zornom poli ako logo CHZO;

— označenie ‚CHZO‘ umiestnené vedľa chráneného názvu;

— pri jahňati nie staršom ako 45 dní, vychovanom podľa podmienok uvedených v špecifikácii, možno doplniť výlučne toto označenie: ‚Agneau de lait‘. Písmo používané pri uvádzaní CHZO ‚Agneau des Pyrénées‘ nesmie byť menšie ako dve tretiny veľkosti písma tvoriaceho označenie ‚Agneau de lait‘.“

Na etikete jahňaťa nie staršieho ako 45 dní sa uvádza označenie „Agneau de lait“, aby na nej zostalo označenie kvality mliečneho jahňaťa „Agneau de lait“, na ktoré sú distribútori a spotrebitelia navyknutí.

Dopĺňa sa toto ustanovenie:

„Krajina pôvodu ‚Francúzsko‘ sa uvádza v tom istom zornom poli ako chránený názov ‚Agneau des Pyrénées‘ a logo CHZO. Okrem toho sa odkazy na pojem ‚Pyrénées‘ (Pyreneje) na výrobkoch používajúcich CHZO nesmú prekladať.“

Doplnením tohto ustanovenia do špecifikácie výrobku sa zavádza zákaz prekladať pojem „Pyrénées“ a povinnosť výslovne uvádzať na etikete krajinu pôvodu. Toto ustanovenie vyplýva z nariadenia o zápise názvu do registra CHOP a CHZO v roku 2012, vďaka čomu možno ďalej využívať tieto údaje zo záverov, ku ktorým dospeli rokovania medzi Francúzskom a Španielskom iniciované zápisom názvu ako CHZO v roku 2012.

Zmena kapitoly „Označovanie“ v špecifikácii výrobku sa týka položky „3.6. Špecifické pravidlá označovania výrobku, na ktorý sa vzťahuje registrovaný názov“ jednotného dokumentu.

5.8. Položka „Iné“

– Kontrolné orgány:

Podľa platných vnútroštátnych pokynov, ktorých cieľom je zosúladiť znenie špecifikácií výrobkov, sa vypúšťa názov a kontaktné údaje certifikačného orgánu. V tejto položke sa teraz uvádzajú kontaktné údaje príslušných francúzskych kontrolných orgánov: Institut National de l’origine et de la Qualité (Národný inštitút pre osvedčovanie pôvodu a kvality – INAO) a Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž, spotrebu a boj proti podvodom – DGCCRF). Názov a kontaktné údaje certifikačného orgánu sú v súčasnosti k dispozícii na webovom sídle inštitútu INAO a v databáze Európskej komisie.

Zmena kapitoly „Kontrolný orgán“ v špecifikácii výrobku sa netýka jednotného dokumentu.

– Vnútroštátne požiadavky:

Hlavné body, ktoré sa majú skontrolovať, sa doplnia do vnútroštátnych požiadaviek v súlade s platnými vnútroštátnymi predpismi.

Zmena kapitoly „Vnútroštátne požiadavky“ v špecifikácii výrobku sa netýka jednotného dokumentu.

– Prílohy

Odstraňujú sa dokumenty tvoriace prílohu platnej špecifikácie výrobku, ako napríklad výpovede svedkov, zoznam syrární Roquefort v Pyrénées-Atlantiques a Pyrénées-Orientales zo začiatku storočia, ekonomické údaje o odvetví, články z tlače a bibliografia.

Táto zmena špecifikácie výrobku sa netýka jednotného dokumentu.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

„Agneau des Pyrénées“

EÚ č.: PGI-FR-0665-AM01 – 21. 5. 2021

CHOP ( ) CHZO (X)

1. Názov (názvy)

„Agneau des Pyrénées“

2. Členský štát alebo tretia krajina

Francúzsko

3. Opis poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny

3.1. Druh výrobku

Trieda 1.1. Čerstvé mäso (a droby)

3.2. Opis výrobku, na ktorý sa vzťahuje názov uvedený v bode 1

„Agneau des Pyrénées“ je mäso z jahniat pochádzajúcich zo samíc miestnych plemien z Pyrenejí: Aure et Campan, Barégeoise, Basco-Béarnaise, Castillonnaise, Lourdaise, Manech čierny typ, Manech ružový typ, Montagne Noire, Rouge du Roussillon, Tarasconnaise. „Agneau de lait“ (jahňa chované materským mliekom alebo mliečne jahňa) pochádza z matky dojného plemena (Basco-Béarnaise, Manech čierny typ alebo Manech ružový typ), otec je zo spomínaných miestnych plemien alebo z plemien Berrichon du Cher, Charollais, Suffolk a Texel.

Podľa dĺžky chovu je „Agneau des Pyrénées“: mliečne jahňa, teda mladé jahňa.

— mliečne jahňa, teda mladé jahňa. Chová sa najviac 45 dní a kŕmi sa výlučne materským mliekom. Hmotnosť jatočného tela je podľa spôsobu úpravy 4,5 až 11 kg a pretučnenosť je triedy 2 alebo 3. Surové mäso je ružovkasté alebo svetloružové. Ide o sezónny produkt, jahňatá sa zabíjajú v období od 15. októbra do 15. júna;

— jatočné jahňa, teda ťažšie jahňa, ktoré sa zabíja vo veku 60 až 160 dní a aspoň prvých 60 dní sa kŕmi materským mliekom. Hmotnosť jatočného tela je 13 až 22 kg, pričom mäsitosť je R alebo O a pretučnenosť 2 alebo 3. Surové mäso sa vyznačuje ružovkastou farbou a tuhým až veľmi tuhým bielym až mierne sfarbeným tukom.

Mäso sa môže uvádzať na trh vo forme celých jatočných tiel alebo jatočných polovičiek obalených pobrušnicou, alebo naporciovaných kusov v čerstvom alebo hlbokozmrazenom stave. Pod CHZO sa uvádzajú na trh aj tieto vedľajšie jatočné produkty: celé vnútornosti, srdce, pečeň, obličky, brzlík, bachor a nohy, buď ako čerstvé, alebo hlbokozmrazené.

3.3. Krmivo (len pri výrobkoch živočíšneho pôvodu) a suroviny (len pri spracovaných výrobkoch)

3.3.1. Výživa chovného stáda

Ovce ostávajú časť roka výlučne vonku na pasienkoch, časť roka sú zatvorené v ovčincoch a časť roka sa striedavo pasú vonku a chovajú v ovčincoch. Ovce sa pasú najmenej 210 dní v roku. K základnej dávke krmiva sa ako doplnok pridávajú kŕmne zmesi. V zime sa pasienky využívajú podľa klimatických podmienok, hlavným zdrojom krmiva však ostávajú trávne porasty. Základná dávka sa v zime dopĺňa konzervovaným krmivom, celozrnnými obilninami, slamou a kŕmnymi zmesami.

3.3.2. Výživa jahniat

Mliečne jahňatá sa kŕmia výlučne materským mliekom priamo z vemena ovce.

Základom výživy jatočných jahniat je materské mlieko priamo z vemena ovce. Môžu však dostávať príkrmy zložené z krmovín, slamy a kŕmnych zmesí.

Kŕmne zmesi sa pripravujú z týchto zložiek:

— obilné zrná a odvodené produkty;

— olejnaté semená a plody a odvodené produkty okrem semien a produktov z palmových a palmojadrových zdrojov;

— semená strukovín a odvodené produkty;

— hľuzy, korene, cukrová trstina a odvodené produkty; produkty získané z cukrovej trstiny a cukrovej repy nesmú predstavovať viac ako 5 % z celkovej hmotnosti kŕmnej zmesi;

— iné semená a odvodené produkty;

— sušená lucerna vo forme peliet;

— minerály a odvodené produkty s výnimkou kostnej múčky a kostného popola;

— povolené vedľajšie produkty fermentácie mikroorganizmov: droždie a zložky droždia (pivovarské kvasnice), vinas [CMS (rozpustný kondenzát z melasy)], vedľajšie produkty z výroby kyseliny L-glutámovej, škrob, predželatínovaný škrob, mono- a diglyceridy mastných kyselín, propán-1,2-diol.

Povolené sú tieto kŕmne doplnkové látky:

— technologické doplnkové látky: antioxidanty, objemové činidlá, protihrudkové činidlá;

— senzorické doplnkové látky: aromatické zlúčeniny;

— výživné doplnkové látky: vitamíny, zlúčeniny stopových prvkov, aminokyseliny; močovina a produkty z nej sú zakázané;

— zootechnické doplnkové látky: látky zvyšujúce stráviteľnosť, stabilizátory črevnej flóry a iné zootechnické doplnkové látky.

Obilniny a produkty odvodené z obilnín musia predstavovať najmenej 30 % z celkovej hmotnosti kŕmnej zmesi.

3.4. Špecifické kroky výroby, ktoré sa musia uskutočniť vo vymedzenej zemepisnej oblasti

Jahňatá sa musia narodiť a odchovať (domovský poľnohospodársky podnik, triediace stredisko pred výkrmňou a prípadne výkrmňa) v zemepisnej oblasti CHZO „Agneau des Pyrénées“.

3.5. Špecifické pravidlá krájania, strúhania, balenia atď. výrobku, na ktorý sa vzťahuje registrovaný názov

Minimálna trvanlivosť je najviac 21 mesiacov. Minimálna trvanlivosť vedľajších jatočných produktov je najviac 18 mesiacov.

3.6. Špecifické pravidlá označovania výrobku, na ktorý sa vzťahuje registrovaný názov

Pri jahňati nie staršom ako 45 dní, vychovanom podľa podmienok uvedených v špecifikácii výrobku, je potrebné doplniť toto označenie: „Agneau de lait“.

Krajina pôvodu „Francúzsko“ sa uvádza v tom istom zornom poli ako chránený názov „Agneau des Pyrénées“ a logo CHZO. Okrem toho sa odkazy na pojem „Pyrénées“ (Pyreneje) pri výrobkoch používajúcich CHZO nesmú prekladať.

4. Stručné vymedzenie zemepisnej oblasti

Departement Pyrénées-Atlantiques:

— celé kantóny: Baïgourra et Mondarrain; Billère et Coteaux de Jurançon; Gave et Terres du Pont-Long; Hendaye-Côte Basque-Sud; Le cœur de Béarn; Lescar; Montagne Basque; Nive-Adour; Oloron-Sainte-Marie 1 a 2; Ouzoum, Gave et Rives du Néez; Pau 1, 2, 3 a 4; Pays de Bidache, Amikuze et Ostabarre; Saint-Jean de Luz; Ustaritz-Vallées de Nive et Nivelle;

— kantón Orthez et Terres des Gaves et du Sel: všetky obce okrem Baigts-de-Béarn, Puyoô, Ramous, Saint-Boés, Saint-Girons-en-Béarn;

— kantón Vallées de l’Ousse et du Lagoin: všetky obce okrem Limendous, Lourenties;

— obce Anglet, Argagnon, Artigueloutan, Bayonne, Biarritz, Castétis, Denguin, Labastide-Cézéracq, Lacq, Lée, Mont, Ousse, Sauvagnon, Serres-Castet.

Departement Hautes-Pyrénées:

— celé kantóny: La Haute-Bigorre; La Vallée de la Barousse; La Vallée des Gaves; Lourdes 1 a 2; Moyen-Adour; Neste, Aure et Louron; Ossun;

— kantón La Vallée de l’Arros et des Baïses: všetky obce okrem Bernadets-Dessus, Clarac, Goudon, Libaros, Mouledous, Orieux, Sabarros, Sentous, Toumous-Devant;

— kantón Les Coteaux: obce Aries-Espénan, Bazordan, Betbèze, Castelnau-Magnoac, Casterets, Caubous, Deveze, Gaussan, Lalanne, Laran, Lassales, Monléon-Magnoac, Monlong, Pouy, Sarriac-Magnoac, Thermes-Magnoac, Villemur;

— obce Sarrouilles, Soues.

Departement Haute-Garonne:

— celé kantóny: Bagnères de Luchon; Saint-Gaudens;

— kantón Auterive: všetky obce okrem Auribail, Auterive, Beaumont-sur-Léze, Capens, Caujac, Cintegabelle, Esperce, Gaillac-Toulza, Grepiac, Grazac, Labruyère-Dorsa, Marliac, Mauressac, Mauzac, Miremont, Montaut, Lagrâce-Dieu, Noé, Puydaniel;

— kantón Cazères okrem obcí: Agassac, Ambax, Beaufort, Bérat, Boissède, Cambernard, Castelgaillard, Casties-Labrande, Cezac, Coueilles, Forgues, Frontignan-Savès, Goudex, Isle-en-Dodon, Labastide-Clermont, Labastide-Paumes, Lahague, Lautignac, Lherm, Martisserce, Mauvezin, Mirambeau, Molas, Mones, Montastruc-Savès, Montgras, Pin-Murelet, Plagnole, Polastron, Poucharramet, Pouy-de-Touges, Rieumes, Riolas, Saint-Araille, Sainte-Foy-de-Peyrolières, Sajas, Saveres, Senarens.

Departement Gers:

— obec Saint-Blancard.

Departement Ariège:

— všetky obce okrem Canté, Labatut, Lissac, Saint-Quirc.

Departement Aude:

— celé kantóny: Limoux; Quillan;

— kantón Bram: obce Escueillens-et-Saint-Just-de-Bélengard, Monthaut, Romy;

— kantón Carcassone 2: obce Verzeille, Villefloure;

— kantón Trèbes: obce Arquettes-en-Val, Caunettes-en-Val, Fajac-en-Val, Labastide-en-Val, Mayronnes, Montlaur, Pradelles-en-Val, Rieux-en-Val, Servies-en-Val, Taurize, Villar-en-Val, Villetritouls;

— kantón Fabrezan: všetky obce okrem Boutenac, Camplong-d’Aude, Fabrezan, Ferrals-les-Corbières, Fontcouverte, Luc-sur-Orbieu, Montseret, Saint-André-de-Roquelongue.

Departement Pyrénées-Orientales:

— celé kantóny: Le Canigou; Les Pyrénées catalanes;

— kantón La Vallée de l’Agly: všetky obce okrem Cases-de-Pène, Espira-de-l’Agly, Opoul-Périllos, Rivesaltes, Salses-le-Château, Vingrau;

— kantón La Vallée de la Têt: obce Ille-sur-Têt, Montalba-le-Château;

— kantón La Côte Vermeille: všetky obce okrem Palau-del-Vidre, Saint-André;

— kantón Les Aspres: obce Caixas, Calmeilles, Llauro, Montauriol, Oms, Passa, Tordères;

— kantón Vallespir-Albères: všetky obce okrem Montesquieu-des-Albères, Saint-Genis-des-Fontaines, Villelongue-dels-Monts.

5. Súvislosť so zemepisnou oblasťou

Súvislosť s pôvodom výrobku „Agneau des Pyrénées“ je založená na jeho dobrej povesti a kvalite mäsa, ktoré býva podľa veku ružovkastej až svetloružovej farby typickej pre výživu na báze materského mlieka. V dôsledku použitia pyrenejských dojných a dojčiacich plemien oviec, ktoré sa mimoriadne prispôsobili tomuto územiu, majú jahňatá nízku mäsitosť a pretučnenosť triedy 2 (voskované) až 3 (pokryté tukom).

Pre Pyreneje sú charakteristické horské oblasti s rôznou nadmorskou výškou a podhorské pásma. Reliéf veľmi ovplyvňuje podnebie. V Pyrenejach vládne horská klíma s tuhými zimami a teplými slnečnými letami. Blízkosť oceánu a zadržiavanie más oceánskeho vzduchu horami prinášajú do istej miery vľúdne podnebie a vysokú zrážkovú činnosť. Napokon, v rámci tej istej oblasti sa zrážkový režim, množstvo slnečného svitu a teplota menia podľa svahu a jeho expozície, čo vedie k veľkej rozmanitosti klimatických pomerov. Práve v takýchto podmienkach vysokohorského prostredia s veľkým množstvom zrážok, s dostatočným slnečným svitom, s nízkymi zimnými, no príjemnými letnými teplotami môže rásť tráva vhodná na pasienkový systém. Človek sa venuje pastierstvu v Pyrenejach už viac ako sedemtisíc rokov. Vzhľadom na príkry sklon svahov na horách a v podhorí sa väčšina pozemkov hodí na vypásanie, najmä ako horské pasienky. Chov hospodárskych zvierat na pastvinách je najvhodnejším riešením na čo najlepšie zhodnocovanie travín, preto má chov prežúvavcov, najmä hovädzieho dobytka a oviec, v Pyrenejach silné zastúpenie. Tento systém však môže fungovať len s plemenami, ktorým toto územie vyhovuje.

Ovčiarstvo je rozšírené v celom pyrenejskom horskom masíve, čo súvisí s celoročným rastom trávy vďaka vlhkému a miernemu podnebiu. O rozšírení a rozlíšení troch dojných a siedmich dojčiacich plemien, ktoré sa dobre adaptovali na miestne špecifické podmienky, rozhodli klimatické gradienty, a najmä zrážkový gradient medzi jednotlivými územiami oblasti.

Reliéf zabezpečuje stupňovitosť vegetácie, ktorá sa využíva podľa ročných období, čo je charakteristické pre riadenie chovu oviec. Pastevný ekosystém je z historického hľadiska systém postavený na sezónne sa presúvajúcich stádach bylinožravcov tak, aby sa rozumne využili horské traviny, ktoré sa dopĺňajú najmä krmovinami a obilninami.

Ovce odolných pyrenejských plemien sú prispôsobené výkyvom počasia a sezónnemu pobytu na horských pasienkoch. Aj dnes sú v oblasti najrozšírenejšie. Sú odolné, pretože nebývajú ťažké a ich stavba tela s dlhými tenkými nohami je prispôsobená na chôdzu.

Aj výkrm jahniat má v pohorí Pyrenejí tradíciu, rozvíjal sa najčastejšie v dojčiacich systémoch, ktorých jediný príjem pochádza z predaja jahňaťa. Preto sa jahňatá museli vykrmovať na mieste, aby z nich bol čo najväčší úžitok. Napriek tomu sa istá časť jatočných jahniat tradične vykrmuje mimo domovského chovu, vo výkrmniach, čo je dané roztrúsenosťou horských poľnohospodárskych podnikov a nízkym potenciálom oblasti na produkciu krmív na výkrm.

Jahňa „Agneau des Pyrénées“ je výsledkom metód chovu a know-how spätých so zemepisnou oblasťou.

Zemepisná oblasť sa vyznačuje osobitými terénnymi a podnebnými podmienkami vhodnými na chov hospodárskych zvierat, najmä ovčiarstvo.

Celé územie Pyrenejí, ktoré je kombináciou vysokohorského a podhorského prostredia, praje chovu hospodárskych zvierat a obzvlášť oviec. Vďaka pestrosti reliéfu a podnebia sa môžu hornaté a kopcovité oblasti dopĺňať.

Ovce sa pasú najmenej sedem mesiacov v roku v horách a na zatrávnených vŕškoch.

Poľnohospodárske podniky sa pomocou životaschopných poľnohospodársko-pastevných systémov v týchto náročných podmienkach územia Pyrenejí udržali vďaka odolnosti spomínaných plemien, ktoré sa dokážu prispôsobiť náročným pôdnym a klimatickým podmienkam. Stupňovitosť vegetácie sa využíva podľa ročných období a je charakteristická pre riadenie chovu oviec v Pyrenejach.

Využívanie miestnych pyrenejských odolných plemien vedie k uplatňovaniu postupov zohľadňujúcich typické vlastnosti tohto územia (rozptýlenosť poľnohospodárskych podnikov: problémy s izolovanosťou, dostupnosť zdrojov krmiva, ťažkosti s odberom).

Za rozšírením desiatich plemien oviec stojí osobitosť a rozmanitosť prírodných podmienok v pyrenejskom horskom pásme. Každé z desiatich plemien dokonale adaptovaných na územie a spôsoby chovu v Pyrenejach dáva špecifické jahňatá so slabou mäsitosťou.

Dojné ovce sa doja, preto sa jahňatá musia od nich odstavovať, keď sú ešte mladé. Ovčie mlieko je vďaka tráve rastúcej na tomto území mimoriadne výdatné a spĺňa preto všetky výživové potreby jahniat, ktoré okrem materského mlieka priamo z vemena nedostanú žiadnu inú výživu. Preto je mäso z takéhoto mliečneho jahňaťa svetlé až ružovkasté. Dojčiace ovce sa nedoja, preto sú najmenej šesťdesiat dní väčšinu času pri jahňatách, kým sa jahňatám vyvinie tráviaci systém prežúvavcov a prejdú z mliečnej výživy na výživu založenú na krmovinách a obilninách. Vďaka takejto dvojfázovej výžive a veku jahňaťa, ktoré nie je ani príliš mladé, ani príliš staré, je jeho mäso ružovkastej farby.

Chovatelia si uchovali svoje systémy chovu, ktoré im umožňujú produkovať dva uznávané a oceňované druhy jahniat:

„Mimoriadne obľubujem mliečne jahňa z Pyrenejí. Jeho mäso je vyjadrením jemnosti mlieka až v mystickej dimenzii. V Biblii jahňa symbolizuje nevinnosť, víťazstvo života nad smrťou, vzkriesenie. Toto všetko tak trocha cítiť v jeho mäse, keď sa do neho zahryznete: materská neha, jemná chuť korenia ako prísľub raja.“Rencontres Savoureuses. Petit traité de l’excellence française, Alain Ducasse, edícia Plon, 1999.

„Firmu Fourcade buduje šesť až sedem generácií špecializujúcich sa na jahňacinu a baraninu z Pyrenejí. Jahňa z Pyrenejí v meste Tarbes je verejnosti veľmi dobre známe, otec Léona Fourcada posielal jahňacinu do Paríža bez zapísanej ochrannej známky.“La qualité agro-alimentaire dans les Pyrénées, edícia transhumance, 1994.

V roku 1989 vznikol cech mliečneho jahňaťa z Pyrenejí. Pyrenejskí výrobcovia sa začali združovať v 80. rokoch a vytvorili si organizáciu s cieľom zhodnocovať svoje výrobky (prostredníctvom značky Chouria na západe, úvahy o mladom jahňati z Pyrenejí v centrálnych Pyrenejach). V roku 2007 bola v centrálnych Pyrenejach vytvorená obchodná značka „Agneau des Pyrénées“.

Odkaz na uverejnenie špecifikácie

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-7b3a8cf3-e829-4f4f-963e-3cb61014c5c5

(1) Ú. v. EÚ L 343, 14.12.2012, s. 1.

(*1) Úprava určená na export“