SK Úradný vestník Európskej únie C 123/13

Uverejnenie žiadosti o zmenu podľa článku 50 ods. 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny

(2015/C 123/07)

Týmto uverejnením sa poskytuje právo vzniesť námietku proti žiadosti podľa článku 51 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 (1).

ŽIADOSŤ O ZMENU

NARIADENIE RADY (ES) č. 510/2006

o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (2)

ŽIADOSŤ O ZMENU V SÚLADE S ČLÁNKOM 9

„OLIVES NOIRES DE NYONS“

ES č.: FR-PDO-0317-01200-20.2.2014

CHZO ( ) CHOP ( X )

1. Položka v špecifikácii výrobku, ktorej sa zmena týka

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

2. Druh zmeny (zmien)

—

☒

—

☐

—

☐

—

☐

3. Zmena (zmeny):

Položka „Opis výrobku“:

Na základe kontrol vykonaných od uznania tohto označenia sa opis organoleptických vlastností doplnil o deskriptory, ktoré umožňujú lepšiu identifikáciu výrobku: „Majú veľkú až veľmi veľkú kôstku vajcovitého tvaru so širším spodkom a ostňom na konci. Dužina je jemná, vláčna, voňavá a ľahko sa oddeľuje od kôstky. Olivy sa vyznačujú ovocnými arómami, tónmi zrelých olív, čokolády, vanilky, dreva a/alebo lesných plodov (vyvíjajú sa odlišne v závislosti od spôsobu prípravy).“

Kôstka sa teraz vzhľadom na lepšie znalosti o odrodách olív a ich vlastnostiach opisuje ako „veľká až veľmi veľká“ (namiesto „dosť veľká“).

Okrem toho na opis charakteristických vlastností výrobku:

— boli zavedené veľkostné triedy špecifické pre toto označenie: „olivy sa predávajú v baleniach jednotnej veľkosti, t. j. s obsahom plodov najviac dvoch po sebe nasledujúcich veľkostných tried: ‚druhá trieda‘ označovaná aj číslom ‚2‘ zahŕňa olivy s priemerom od 14 do 16 mm, ‚prvá trieda‘ označovaná aj číslom ‚1‘ zahŕňa olivy s priemerom od 16 do 18 mm a trieda ‚extra‘ zahŕňa olivy s priemerom 18 a viac mm.“ Triedenie podľa priemeru je presnejšie než uvádzanie počtu plodov na hektogram, ako je zvykom pri olivách. Veľkostné triedy uvedené v špecifikácii sa navyše v Nyons používajú už roky. Sú tradičné a miestni spotrebitelia ich poznajú.

— Doplnilo sa, že olivy sa môžu predávať so stonkou aj bez nej, čo je v regióne bežná prax.

Pokiaľ ide o farbu, spresnilo sa, že sa môže pohybovať od svetlohnedej cez tmavohnedú až po čiernu. Odtieň totiž závisí od spôsobu prípravy a prezentácie a nejde o kaz, nevhodné zaobchádzanie ani nezrelosť.

Uvádzajú sa tri spôsoby prípravy uznané v ustanoveniach pôvodnej vyhlášky o uznaní CHOP, ktoré sa tradične používajú pri spracúvaní olív „Olives noires de Nyons“. K spotrebiteľom sa olivy na trhu môžu dostať práve v týchto troch podobách a v závislosti od nich sa mení aj ich vzhľad: či už sú v prírodnom stave, v slanom náleve alebo sušené v jemnej soli.

Položka „Zemepisná oblasť“:

V tejto časti sa spresnilo vymedzenie pozemkov v súlade s novými vnútroštátnymi postupmi.

Vypustilo sa toto ustanovenie: „Odchylne od predchádzajúcich ustanovení smie olivy s označením ‚Olives noires de Nyons‘ pripravovať konzerváreň Marquion frères so sídlom v obci Le Thor v departemente Vaucluse.“ Dotknutý podnik ukončil činnosť v roku 1999 a navyše mal aj tak oprávnenie používať názov iba päť rokov po registrácii CHOP, t. j. do 21. júna 2001.

Položka „Dôkaz o pôvode“:

Pokiaľ ide o zmeny vnútroštátnych zákonov a právnych predpisov, došlo ku konsolidácii položky „Dôkaz o tom, že výrobok pochádza z vymedzenej zemepisnej oblasti“, ktorá obsahuje najmä povinnosť nahlasovania a vedenia registrov týkajúcich sa vysledovateľnosti výrobku a monitorovania výrobných podmienok.

V tomto ohľade sa najmä stanovilo, že prevádzkovatelia musia mať osvedčenie od kontrolného orgánu, že dokážu plniť požiadavky špecifikácie označenia, o ktorého používanie sa uchádzajú.

Táto položka sa okrem toho doplnila o viaceré ustanovenia týkajúce sa registrov a dokumentov, ktoré umožňujú zabezpečiť vysledovateľnosť a kontrolu súladu výrobkov s požiadavkami uvedenými v špecifikácii.

Položka „Spôsob výroby“:

Produkcia olív:

Zavádza sa ustanovenie o veku, v ktorom sa začína produkcia stromov s označením pôvodu. S cieľom uľahčiť kontroly produkcie sa tento vek stanovuje na päť rokov: stromy začínajú produkovať od veku piatich rokov, sady podliehajú kontrolám a ich produkcia sa berie do úvahy pri maximálnom povolenom výnose.

Hoci maximálny povolený percentuálny podiel opeľujúcich odrôd v sadoch je 5 %, v každom prípade sa pripúšťa prítomnosť jedného stromu opeľujúcej odrody, aby sa zohľadnili veľmi malé sady (s menej než 20 stromami), pri ktorých by sa táto hranica len ťažko uplatňovala. Spresňuje sa, že úroda z týchto stromov nemôže niesť chránené označenie pôvodu.

Zaviedli sa ustanovenia týkajúce sa veľkosti a údržby sadov, aby sa zachovala riadna údržba nyonského sadu: možno tak zabrániť existencii neudržiavaných sadov (povinnosť ročnej údržby, udržiavania vegetácie a povinného orezávania minimálne každé dva roky) a obmedziť zdravotné riziká (odstránenie odrezkov).

Na základe ustanovení pôvodnej vyhlášky o uznaní CHOP z 10. januára 1994 sa v záujme zachovania kvality a dodržiavania tradičných spôsobov pestovania zavádzajú ustanovenia o hustote výsadby (minimálne 24 m2 na strom, minimálna vzdialenosť medzi stromami je 4 metre) a zákaze pestovania viacročných podplodín.

Zavlažovanie: zavlažovanie olivovníkov umožňuje regulovať úrodu a nespôsobuje zhoršenie kvality olív. Aby plody dozrievali v dobrých podmienkach, malo by sa vyhnúť neskorému zavlažovaniu. Povoľuje sa zavlažovanie olivovníkov v rozličných termínoch v závislosti od používaných techník (do 31. augusta – zavlažovanie rozprašovačmi a do 30. septembra – kvapkové zavlažovanie a zavlažovanie hmlovými tryskami).

Výnos: v pôvodnej vyhláške o uznaní CHOP z 10. januára 1994 sa stanovovalo obmedzenie výnosov sadov na 6 ton/ha s možnosťou zvýšiť výnos v mimoriadne úrodných rokoch na 8 ton/ha. Od uznania tohto označenia pôvodu však pestovatelia olív spozorovali nárast výnosu. Tento jav je spôsobený skutočnosťou, že vďaka úspechu tohto označenia pôvodu sú sady pravidelnejšie udržiavané a zdokonalilo sa technické monitorovanie. Mnohé sady sa podarilo znova ozdraviť. Navyše, keďže sa od roku 1985 nevyskytli silné mrazy, stromy sú košatejšie a dosahujú vysoký výnos. Priemerný maximálny výnos na poľnohospodársky podnik sa teda zvyšuje a stanovuje na 10 ton olív na hektár, čo je väčšmi v súlade s miestnym potenciálom poľnohospodárskeho využitia. Na výpočet tohto výnosu sa berie do úvahy celkové množstvo vyprodukovaných olív bez ohľadu na účel ich využitia.

Zber úrody/dátum zberu: v pôvodnej vyhláške o uznaní CHOP z 10. januára 1994 sa uvádzalo presné ročné stanovenie dátumu začatia zberu úrody. Spresnilo sa, že tento dátum stanovujú príslušné orgány po tom, čo skupina výrobcov posúdi zrelosť, aby sa pred povolením zberu ubezpečili, že celkový stupeň zrelosti je dostatočný.

Stupeň zrelosti: spresnil sa stupeň zrelosti olív určených na zber: aby sa objasnila pôvodná požiadavka „zberu v čase dostatočnej zrelosti“, stanovilo sa, že aspoň 70 % olív musí byť úplne čiernych alebo takmer čiernych, že aspoň 50 % olív musí byť úplne čiernych a že aspoň 40 % olív musí mať vráskovitý vzhľad.

Bol špecifikovaný aj spôsob zberu olív s ohľadom na vývoj techník: okrem výlučne ručného zberu zo stromu sa povoľuje použitie vibračných strojov na konáre alebo celé stromy. Zakázané sú však vibrujúce alebo mykacie česačky. Nesmú sa používať ani prípravky na uľahčenie opadávania olív. Zakazuje sa zber olív, ktoré opadali na zem, lebo znižujú kvalitu (vzhľad, chuť) konečného výrobku. Okrem toho sa v týchto ustanoveniach spresňuje, aké postupy zvoliť v prípade použitia sietí, aby sa neohrozila kvalita olív.

Spôsob skladovania: pestovatelia olív spresnili, že olivy sa po zbere prepravujú v prepravkách s maximálnou nosnosťou 20 kg, aby sa až do konzervácie zachovala ich kvalita.

Konzervácia olív:

Pokiaľ ide o čas medzi zberom a spracovaním olív: v pôvodnej vyhláške o uznaní CHOP z 10. januára 1994 sa stanovovali lehoty medzi zberom a dodaním a zberom a spracovaním. Cieľom tejto zmeny je znížiť dodaciu lehotu najviac na tri dni, pričom lehota na spracovanie sa stanovuje najviac na štyri dni. Takéto časové rozloženie umožňuje lepšiu organizáciu zberu a spracovania. Maximálna lehota šiestich dní medzi zberom a spracovaním stanovená vyhláškou z roku 1994 sa nemení.

Stanovilo sa, že pri dodaní do spracovateľského závodu smie byť červivých, omrznutých a/alebo obitých 10 % olív, pričom pred prípravou alebo po nej sa plody ešte pretriedia, aby v baleniach neboli viac než dve percentá takýchto olív.

Boli spresnené tri konzervačné metódy: konzervácia olív v prírodnom stave, v slanom náleve alebo sušenie v jemnej soli. Uvádza sa, že sa nesmú používať nijaké chemické ani konzervačné látky. Stanovila sa presná koncentrácia soli v slanom náleve: chloridu sodného v ňom smie byť 10 % s toleranciou +/- 2 %.

Explicitne sa stanovuje možnosť pridávať k olivám naloženým v slanom náleve alebo suchej soli bobkový list, ako je to tradične zvykom (pred predajom sa musí odstrániť). Tento postup sa uvádzal aj v rozhodnutí súdu z roku 1968, v ktorom bolo uznané chránené označenie pôvodu „Olives noires de Nyons“.

Aby sa na trh uvádzali len kvalitné výrobky, spresnilo sa, že balenia musia obsahovať:

— najmenej 60 % olív s vráskovitou šupkou a výlučne hnedé až čierne plody,

— najviac 10 % plodov s kazmi na šupke alebo v dužine (pričom najviac dve percentá smú byť červivé, omrznuté a/alebo obité).

Položka „Označovanie“:

Označovanie špecifické pre toto označenie pôvodu sa zosúladilo s ustanoveniami nariadenia (EÚ) č. 1151/2012. Odteraz sa musí používať symbol CHOP Európskej únie. Okrem toho medzi povinnými údajmi na označení musí figurovať aj slovné spojenie „chránené označenie pôvodu“.

Vnútroštátne požiadavky

V položke „Vnútroštátne požiadavky“ sa so zreteľom na vývoj vnútroštátnych zákonov a právnych predpisov v tabuľke uvádzajú hlavné body, ktoré majú byť predmetom kontroly, ich referenčné hodnoty a metóda ich hodnotenia.

Iné: aktualizácia položky „Odkaz na kontrolný orgán“:

Aktualizovali sa údaje príslušných orgánov, predovšetkým s cieľom zohľadniť zmeny zavedené do spôsobov kontroly.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

NARIADENIE RADY (ES) č. 510/2006

o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (3)

„OLIVES NOIRES DE NYONS“

ES č.: FR-PDO-0317-01200-20.2.2014

CHZO ( ) CHOP ( X )

1. Názov

„Olives noires de Nyons“.

2. Členský štát alebo tretia krajina

Francúzsko.

3. Opis poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny

3.1. Druh výrobku

Trieda 1.6. Ovocie, zelenina a obilniny v pôvodnom stave alebo spracované.

3.2. Opis výrobku, na ktorý sa vzťahuje názov uvedený v bode 1

„Olives noires de Nyons“ sú olivy, ktoré sa zbierajú celé, a vyznačujú sa typickým zafarbením, ktoré sa môže pohybovať od svetlohnedej cez tmavohnedú až po čiernu. Sú jemne vráskovité. Ide o stredné až veľké plody s veľkou priehlbinou v mieste stretu so stopkou a zaobleným vrcholom.

Majú veľkú až veľmi veľkú kôstku vajcovitého tvaru so širším spodkom a ostňom na konci. Dužina je jemná, vláčna, voňavá a ľahko sa oddeľuje od kôstky. Olivy sa vyznačujú ovocnými arómami, tónmi zrelých olív, čokolády, vanilky, dreva a/alebo lesných plodov (vyvíjajú sa odlišne v závislosti od spôsobu prípravy).

Minimálny priemer plodu je 14 mm.

Olivy sa pripravujú jednou z týchto metód:

— v prírodnom stave: olivy sa konzervujú v hermeticky uzavretej nádobe bez prísad (výnimkou môže byť chlorid sodný),

— v slanom náleve: olivy sa konzervujú v slanom náleve aspoň tri mesiace,

— sušené v jemnej soli: čerstvo zozbierané olivy sa napichajú a posypú morskou soľou.

Olivy sa predávajú so stonkou alebo bez nej.

3.3. Suroviny (len pri spracovaných výrobkoch)

Používajú sa iba zrelé plody odrody Tanche.

3.4. Krmivo (len pri výrobkoch živočíšneho pôvodu)

—

3.5. Špecifické kroky výroby, ktoré sa musia uskutočniť vo vymedzenej zemepisnej oblasti

Všetky činnosti od produkcie surovín až po prípravu olív sa musia uskutočňovať vo vymedzenej zemepisnej oblasti.

3.6. Špecifické pravidlá krájania, strúhania, balenia atď.

„Olives noires de Nyons“ sa triedia podľa veľkosti: „druhá trieda“ označovaná aj číslom „2“ zahŕňa olivy s priemerom od 14 do 16 mm, „prvá trieda“ označovaná aj číslom „1“ zahŕňa olivy s priemerom od 16 do 18 mm a trieda „extra“ zahŕňa olivy s priemerom 18 a viac mm.

V baleniach olív druhej triedy sa pripúšťa prítomnosť plodov s priemerom od 13 do 14 mm v maximálnom objeme 5 %.

Olivy sa môžu predávať v baleniach, ktoré obsahujú olivy dvoch po sebe nasledujúcich veľkostných tried.

3.7. Špecifické pravidlá označovania

Okrem povinných údajov stanovených v právnych predpisoch o označovaní olív na označení olív „Olives noires de Nyons“ musí figurovať:

— názov „Olives noires de Nyons“ a slová „chránené označenie pôvodu“ alebo skratka „CHOP“, pričom tieto nápisy sa musia nachádzať v tom istom vizuálnom poli na tej istej etikete,

— symbol CHOP Európskej únie.

Údaje sú vyobrazené jasnými, čitateľnými, nezmazateľnými písmenami, dostatočne veľkými na to, aby sa dobre vynímali na pozadí, na ktorom sú vytlačené, a boli jasne rozlíšiteľné od iných písomných informácií alebo obrázkov.

4. Stručné vymedzenie zemepisnej oblasti

Zemepisná oblasť sa tiahne:

— severne od hory Mont Ventoux v regióne, ktorý sa označuje ako suché predhorie Álp,

— južne od výbežkov, ktoré sa opierajú o alpský masív, dosahujú výšku 1 000 – 1 300 m nad morom a tvoria bariéru prevládajúcemu silnému vetru, mistrálu,

— východne od údolia rieky Rhôna.

Tvorí ju územie týchto 53 obcí nachádzajúcich sa v departementoch Drôme a Vaucluse:

— Departement Drôme: územný celok kantónu Nyons okrem obcí Chaudebonne, Sainte-Jalle a Valouse; obce Beauvoisin, Bénivay-Ollon, Buis-les-Baronnies, Eygaliers, Mérindol-les-Oliviers, Mollans-sur-Ouvèze, Montréal-les-Sources, Le Pègue, La Penne-sur-l’Ouvèze, Pierrelongue, Plaisians, Propiac, La Roche-sur-le-Buis, Rousset-les-Vignes, Sahune, Saint-May, Saint-Pantaléon-les-Vignes, Tulette, Vercoiran a Villeperdrix.

— Departement Vaucluse: územný celok kantónu Vaison la Romaine; obce Brantes, Entrechaux, Malaucène (časť AI), Valréas a Visan.

5. Súvislosť so zemepisnou oblasťou

5.1. Špecifickosť zemepisnej oblasti

Prírodné faktory

Sad obcí Nyons a Baronnies, v ktorom sa pestujú olivy „Olives noires de Nyons“, je najsevernejšie položený sad Francúzska, lebo sa nachádza na 44. rovnobežke severnej zemepisnej šírky. Za touto oblasťou už jesenné a zimné teploty neumožňujú plodom riadne dozrieť.

Táto zemepisná poloha, ktorá je hraničná pre plodinu stredozemného typu, vystavuje olivové háje riziku zmrznutia. Napriek tomu jej položenie v prírodnej panve chráni stromy pred prudkým vetrom (mistrálom) a chladom. Nyons sa okrem toho považuje za „malé Nice“, pokiaľ ide o množstvo slnečného svetla (2 500 hodín v roku), kvalitu ovzdušia (suché a zdravé) a miernosť teplôt.

Prítomnosť „provensálskeho obra“ (hory Mont Ventoux) medzi morom a oblasťou produkcie bráni silným dažďom prichádzajúcim z juhu, vďaka čomu vznikol prislúchajúci názov suché predhorie Álp. Okrem toho horské masívy, ktoré dosahujú výšku 1 000 – 1 300 m nad morom, tvoria bariéru prevládajúcemu silnému vetru, mistrálu, a znižujú jeho intenzitu.

Prevláda tu podnebie stredomorského typu so slabými zrážkami, v priemere 773 milimetrov ročne počas obdobia rokov 1961 a 1990, pričom k týmto dažďom dochádza najmä na jeseň a tretinu zrážok predstavujú búrky. Letá sú suché a teplé a teploty v zime sú relatívne nízke s častým výskytom vetrov vejúcich zo severu. Minimálne priemerné teploty dosahujú 6,4 °C, pričom počas zimy sa vo všeobecnosti postupne ochladzuje.

Ľudské faktory:

Produkcia olív v oblasti Nyons pochádza z dávnych čias: Feničania a neskôr Gréci učili obyvateľov údolia rieky Eygues pestovať nielen vinič, ale aj olivovníky.

V priebehu storočí sa objavili mnohé zmienky o obchode s olejom a olivami a táto produkcia sa stala neoddeliteľnou súčasťou krajiny a hospodárskeho života tohto regiónu.

Nepredvídateľné okolnosti v 20. storočí, ktoré spôsobili straty pri pestovaní olív (predovšetkým mrazy z roku 1956), podnietili výrobcov k tomu, aby sa združovali a chránili svoje dedičstvo, najmä prostredníctvom spoločenstva „confrérie des chevaliers de l’olivier“ (bratstva rytierov chrániacich olivovníky) založeného v roku 1964, a organizáciou tradičných slávností („Olivades“, „Alicoque“, „Olive piquée“…).

Ich úsilie a vytrvalosť im 24. apríla 1968 priniesli uznanie označenia pôvodu rozhodnutím súdu mesta Valence a neskôr uznanie chráneného označenia pôvodu vyhláškou z 10. januára 1994.

Miestni výrobcovia používali odborné znalosti prispôsobené prírodným podmienkam. Predovšetkým si však vybrali miestnu odrodu, ktorá je mimoriadne dobre prispôsobená tomuto územiu: odrodu Tanche.

Tanche je odroda s dvojakým využitím, to znamená, že je určená na jednej strane na olivy na konzum a na druhej strane na extrakciu olivového oleja. Na konzum výrobcovia tradične vyhradzujú olivy väčších rozmerov.

Olivy sa zbierajú až po úplnom dozretí. Potom sa spracúvajú bez konzervačných či prídavných látok (s výnimkou soli), a to podľa jedného z tradičných spôsobov prípravy: v prírodnom stave, v slanom náleve alebo sušené v jemnej soli.

Pri príprave v slanom náleve sa olivy na tri mesiace nakladajú do 10-percentného roztoku jemnej soli, aby soľ osmózou prenikla do plodu a horkosť sa uvoľnila do okolitej tekutiny.

Aj olivy sušené v jemnej soli sa pripravujú už počas obdobia zberu. Do dužiny čerstvo zozbieraných plodov sa napichajú dieročky a olivy sa potom zasypú jemnou soľou, ktorá do nich cez tieto otvory preniká. Vraví sa, že olivy „plačú“, teda z buniek sa im vyplavuje voda aj horkosť. Sú jedlé už po niekoľkých dňoch.

Príprava v prírodnom stave prebieha tak, že olivy sa naložia do hermeticky uzavretej nádoby bez akýchkoľvek prísad (výnimkou môže byť chlorid sodný). Nasleduje postupné a mierne vytrácanie horkosti.

Podľa miestnej tradície sa pri prvých dvoch metódach môžu pridať k olivám bobkové listy, ale pred predajom sa vyberú.

5.2. Špecifickosť výrobku

„Olives noires de Nyons“ sú olivy jedinej odrody s mnohoročnou tradíciou, ktorá je prispôsobená miestnym podmienkam: odrodu Tanche.

Tieto olivy sa pripravujú bez konzervačných látok a zbierajú sa zrelé. Vyznačujú sa hnedým až čiernym zafarbením a vráskovitou šupkou (aspoň 60 % plodov).

Dužina je jemná, vláčna, voňavá a ľahko sa oddeľuje od kôstky. V závislosti od spôsobu prípravy sa u nich stretávame s ovocnými arómami, tónmi zrelých olív, čokolády, vanilky, dreva a/alebo lesných plodov.

5.3. Príčinná súvislosť medzi zemepisnou oblasťou a akosťou alebo typickou vlastnosťou výrobku (CHOP), alebo špecifickou akosťou, povesťou alebo inou typickou vlastnosťou výrobku (CHZO)

Už od dávnych čias výrobcovia z oblasti Nyons a Baronnies museli prispôsobovať pestovanie olív klimatickým podmienkam tým, že vysádzali odrodu, ktorá je pomerne odolná proti nastávajúcim mrazom, a výberom najodolnejších rastlín z tohto kultivaru. Ich voľba spočinula na odrode Tanche považovanej za endemickú rastlinu typickú pre panvy v oblasti obcí Nyons a Baronnies.

Miestne podmienky sú vynikajúco prispôsobené nárokom odrody Tanche, ktorá je, okrem niektorých opeľujúcich stromov, jedinou odrodou používanou v tomto regióne. Potrebuje totiž zimné ochladenie na obmedzenie alternácie (nerovnomernosti produkcie) a je citlivá na vietor.

K dôkazom jej odvekej prítomnosti a prispôsobivosti územiu patrí aj to, že dodnes prežívajú veľmi starobylé stromy (niektoré jedince majú aj okolo tisíc rokov). Navyše nároky tejto odrody obmedzili jej šírenie mimo danej zemepisnej oblasti.

Olivy sa tu vďaka osobitým klimatickým podmienkam (suchý vzduch, slnečných svit, slabý vietor a postupné znižovanie teploty) môžu zbierať zrelé.

V tomto štádiu zrelosti sú olivy už čiastočne dehydrované, lebo ich zasiahli prvé mrazy, a tak sa im na šupke objavujú jemné vrásky a obsahujú pomerne veľa oleja. Okrem toho aj prirodzená horkosť je už omnoho nižšia, takže jej posledné zvyšky možno odstrániť prírodnými a starodávnymi postupmi. Okrem chloridu sodného (kuchynskej soli) sa nemusia používať nijaké chemické produkty ani konzervačné látky. Olivy „Olives noires de Nyons“ sa v Nyons tradične pripravujú na tri spôsoby, ktoré ovplyvňujú ich organoleptické vlastnosti.

Za svoju špecifickosť a jedinečnosť vďačia olivy „Olives noires de Nyons“ nielen osobitým prírodným podmienkam, ale aj miestnej odrode a zručnostiam výrobcov.

Tieto stolové olivy, ktorým bolo vo Francúzsku ako prvým udelené chránené označenie pôvodu, sa používajú v gastronómii a majú svoje miesto v najlepších reštauráciách. Uvádzajú sa v inventári francúzskeho kulinárskeho dedičstva, ktorý v roku 1995 vydala Národná rada kulinárskych umení (Conseil National des Arts Culinaires) pre región Rhône-Alpes.

Odkaz na uverejnenie špecifikácie

(Článok 5 ods. 7 nariadenia (ES) č. 510/2006 (4))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCOlivesNoiresDeNyons2014.pdf

(1) Ú. v. EÚ L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) Ú. v. EÚ L 93, 31.3.2006, s. 12, nahradené nariadením (EÚ) č. 1151/2012.

(3) Nahradené nariadením (EÚ) č. 1151/2012.

(4) Pozri poznámku pod čiarou č. 3.