SK Úradný vestník Európskej únie C 75/28

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru – Smerom k uplatňovaniu koncepcie nudge v politikách EÚ

(stanovisko z vlastnej iniciatívy)

(2017/C 075/05)

Spravodajca: Thierry LIBAERT

Rozhodnutie plenárneho zhromaždenia 21. január 2016 Právny základ článok 29 ods. 2 rokovacieho poriadku stanovisko z vlastnej iniciatívy Príslušná sekcia sekcia pre poľnohospodárstvo, rozvoj vidieka a životné prostredie Prijaté v sekcii 24. november 2016 Prijaté v pléne 15. december 2016 Plenárne zasadnutie č. 521 Výsledok hlasovania (za/proti/zdržali sa) 162/3/3

1. Závery a odporúčania

1.1. Koncepcia nudge je nástrojom verejnej politiky, ktorý dopĺňa nástroje, ktoré už európske verejné orgány využívajú (informovanie a zvyšovanie povedomia, finančné stimuly, právne predpisy a príklady). Zdá sa však, že využitie koncepcie nudge je zaujímavé najmä pri riešení niektorých sociálnych, ekologických a ekonomických výziev.

1.2. Treba sa zasadzovať za to, aby sa koncepcia nudge uplatňovala vo verejných politikách spolu s tradičnými nástrojmi, a najmä aby prostredníctvom nej došlo k zmene prístupu, ktorú táto koncepcia navrhuje, pokiaľ ide o správanie jednotlivcov. Koncepcia nudge by sa tak mohla začleniť do rámca celosvetových verejných politík a urýchliť ich realizáciu s nižšími nákladmi. Jej pružnosť a jednoduchosť umožňujú jej simultánne využitie v rôznych kontextoch a prostredníctvom rôznych kategórií aktérov: prostredníctvom medzivládneho orgánu, v rámci interných oddelení na každom ministerstve, prostredníctvom územných spoločenstiev, MVO, súkromných aktérov atď.

1.3. Uprednostniť treba najmä takú koncepciu nudge, ktorá zodpovedá cieľom v environmentálnej a sociálnej oblasti atď. (energetická/ekologická transformácia, boj proti plytvaniu zdrojmi, sociálny blahobyt, zlepšenie zdravotného stavu obyvateľov atď.). Táto koncepcia môže byť súčasťou opatrení, ktoré reagujú na spoločné vopred stanovené ciele, pre ktoré sú však tradičné nástroje verejnej politiky neúčinné a/alebo príliš nákladné.

1.4. Treba uľahčovať výmenu informácií a osvedčených postupov v súvislosti s koncepciou nudge medzi všetkými kategóriami potenciálnych aktérov (verejné orgány, samosprávy, podniky, združenia, MVO atď.) na úrovni EÚ. Mohla by sa vytvoriť platforma evidujúca všetky iniciatívy a/alebo stredisko na monitorovanie tejto oblasti.

1.5. Bolo by vhodné podrobnejšie preskúmať diferencovaný vplyv koncepcie nudge podľa kultúr, sociálno-ekonomických profilov, území atď. Umožnilo by to lepšie pochopiť výhody a obmedzenia vyplývajúce zo šírenia a transpozície koncepcie nudge v jednotlivých krajinách, sektoroch atď. Predmetom podrobnejších štúdií by mohlo byť najmä trvanie vplyvu koncepcie nudge na správanie jednotlivcov.

1.6. Treba určiť všeobecné podmienky používania koncepcie nudge , ktoré umožnia zmenšiť jej negatívne účinky a zaručia jej etickú prijateľnosť. Mohli by sa zoskupiť v charte osvedčených postupov, na ktorej vypracovaní by sa spolupodieľali rôzne zainteresované strany a ktorá by sa prijala na celoeurópskej úrovni a následne prispôsobila danostiam jednotlivých členských štátov. Taktiež by sa mohla zverejniť sprievodná príručka, ktorá by sa distribuovala príslušným aktérom.

1.7. Treba zaviesť informačné postupy týkajúce sa používania rôznych typov koncepcie nudge, ktoré zaručia jej transparentnosť pre osoby, ktorým sú určené. Na to, aby sa koncepcia nudge prijala v čo najširšom meradle, je potrebné jej rozumieť, diskutovať o nej a spoločne ju využívať. Zabránilo by sa tým „odchýlkam“ a riziku manipulácie pri jej používaní.

1.8. Pri používaní koncepcie nudge treba zabezpečiť skutočnú profesijnú etiku, a zabrániť tak tomu, aby sa využívala na nezodpovedné ciele. Zavádzanie koncepcie nudge sa musí realizovať v súlade so štyrmi podmienkami: transparentnosť celého procesu, pružnosť vo vzťahu k príslušným osobám, ktoré musia mať vždy možnosť rozhodnúť sa, ako budú konať, spoľahlivosť informácií, ktoré sú im poskytované, a nevyvolávanie pocitu viny u jednotlivcov.

1.9. Je potrebné vypracovať nástroje na monitorovanie a hodnotenie koncepcie nudge podľa rôznych kritérií (sociálne, environmentálne a hospodárske kritériá). Na tento účel môže byť potrebné realizovať prvú skúšobnú fázu, ktorá pomôže pochopiť konkrétny účinok koncepcie nudge v závislosti od jej povahy, cieľovej skupiny, prostredia atď. Vďaka tomu bude možné pohotovo prispôsobiť využívanie tejto koncepcie, ak neprinesie uspokojivé výsledky, alebo ju dokonca úplne zastaviť, ak sa preukáže, že je neúčinná.

1.10. V rámci systémov vzdelávania (základného aj celoživotného) je potrebné podporovať disciplíny týkajúce sa behaviorálnej ekonómie. Umožnilo by to zlepšiť poznatky o tomto nástroji a podporiť jeho uvážené a kritické využívanie rôznymi skupinami (úradníci vo verejných službách, zamestnanci podnikov, volení zástupcovia atď.). Predpokladom je aj potreba prepojiť rôzne univerzitné odbory, keďže koncepcia nudge je založená na prierezovom prístupe.

1.11. V rámci používania koncepcie nudge je potrebné zabezpečiť určitú pružnosť, aby sa jej potenciál mohol využiť v čo najväčšej miere. Tak ako všetky ostatné nástroje, ktoré majú verejné orgány k dispozícii, ani koncepcia nudge nie je zázračným ani úplne novým nástrojom, môže však byť užitočným doplnkom, ktorý napomáha zmeniť určité správanie. Jej hlavným cieľom je podnecovať, aby sa v rámci koncepcie verejných politík zohľadňoval aj psychologický rozmer správania, a nie iba jeho „ekonomická racionalita“.

1.12. Na podnet EHSV by sa mala zorganizovať prvá európska konferencia o koncepcii nudge , ktorá by ponúkla jedinečnú príležitosť na výmenu skúseností medzi príslušnými aktérmi v Európskej únii, ktorých sa tento nástroj týka.

1.13. V snahe zvládnuť radikálny prechod na nový hospodársky model, ktorý bude mať v mnohých oblastiach výrazné systémové dôsledky, treba v rámci EHSV vytvoriť nový stály prierezový orgán, ktorého úlohou bude analyzovať tento vývoj, vrátane koncepcie „nudge“ a iných súvisiacich tém, ako je obehové hospodárstvo, hospodárstvo spoločného využívania zdrojov a funkčné hospodárstvo.

2. Piaty nástroj pre verejné orgány

2.1. Ak chcú verejné orgány docieliť zmenu správania jednotlivcov, môžu na to využiť štyri druhy tradičných nástrojov: informovanie a zvyšovanie povedomia, finančné stimuly, právne predpisy (zákazy alebo povinnosti) a príklady. Tieto štyri nástroje sa však ukázali ako nedostatočné, najmä pokiaľ ide o zodpovedné správanie a spotrebu, t. j. šetrnejšie využívanie prírodných zdrojov. V skutočnosti často pretrváva rozdiel v tom, čo si príslušná osoba uvedomuje a aké je jej každodenné správanie.

2.2. Príčinami tohto rozdielu medzi úmyslom a konaním sa zaoberá behaviorálna ekonómia a behaviorálne vedy, t. j. disciplína špecializujúca sa na pochopenie faktorov, ktoré ovplyvňujú správanie jednotlivca. Podľa výskumných pracovníkov pôsobiacich v tomto odbore sú činy jednotlivcov determinované mnohými faktormi. Sme zložité bytosti, náš rozum má svoje hranice, sme do značnej miery emocionálni a ovplyvňujú nás ostatní ľudia a sociálne interakcie, ale aj kontext a prostredie, v ktorom prijímame svoje rozhodnutia.

2.3. Naše rozhodnutia a naše správanie vychádzajú koniec koncov prevažne z toho, čo Daniel KAHNEMAN, držiteľ Nobelovej ceny za ekonómiu, nazýva „systémom 1“: spôsob myslenia, ktorý je do značnej miery nevedomý, automatický a veľmi rýchly a umožňuje nám prijímať každodenne množstvo rozhodnutí s vynaložením minimálneho úsilia a pozornosti, ktorý je však založený na stereotypoch a asociáciách a často nám bráni v tom, aby sme uvažovali matematicky racionálne.

3. Zohľadniť správanie s cieľom nasmerovať rozhodnutia

3.1. Behaviorálna ekonómia predpokladá, že tradičné nástroje verejných politík sa môžu ukázať ako nedostatočné, ak sa má docieliť zmena správania, keďže nezohľadňujú, aké rôzne rozmery môžu ovplyvniť rozhodovanie. Vychádzajúc z tohto konštatovania dvaja americkí profesori, Richard THALER (profesor ekonómie v Chicagu a jeden z hlavných predstaviteľov behaviorálnej ekonómie) a Cass SUNSTEIN (profesor práva na Harvardskej univerzite), vydali v roku 2008 prvú knihu o koncepcii nudge (1), ktorá sa zakladá na myšlienke, že zmeny správania musia vychádzať z „jemných stimulov“. Autori definujú koncepciu nudge ako „akýkoľvek aspekt štruktúry rozhodovania, ktorý predvídateľným spôsobom mení správanie ľudí, pričom nezakazuje žiadnu možnosť, ani zásadne nemení finančné stimuly“. Ak sa má určitý čin považovať za jednoduchý nudge (z angl. štuchanec), musí byť možné ľahko sa mu vyhnúť, pretože táto koncepcia nemá záväzný charakter.

3.2. Cieľom koncepcie nudge je vytvoriť také „štruktúry rozhodovania“, aby sa uprednostnila voľba, ktorá sa považuje za výhodnú pre jednotlivca alebo spoločenstvo, bez toho, aby sa pritom zmenil počet možností voľby alebo ich povaha. Ide o to, aby si spotrebiteľ alebo užívateľ vybral to, čo sa považuje za lepšie. Koncepcia nudge má tri charakteristické črty: jednotlivec má úplne slobodnú voľbu, jej zavedenie je jednoduché a jej použitie nie je nákladné.

3.3. Verejné orgány niektorých krajín prejavujú rastúci záujem o túto koncepciu, pretože má dve veľké výhody: neobmedzuje slobodu jednotlivca a nie je nákladná, pričom ale môže byť veľmi účinná. Môže byť teda doplnkovým nástrojom v rámci verejných politík s cieľom zmeniť správanie ľudí tak, aby boli „zodpovednejší“, pokiaľ ide o zdravie, životné prostredie atď. Na druhej strane koncepcia nudge zjednodušuje človeku voľbu a uľahčuje mu rozhodovanie.

4. Koncepcia nudge: jedna koncepcia, rôzne pákové efekty

4.1. Štandardná voľba. Táto koncepcia spočíva v tom, že sa predkladá štandardné automatické riešenie, ktoré príslušný orgán považuje za najlepšie, ale aj za najľahšie realizovateľné. Vychádza sa pritom z istej zotrvačnosti jednotlivcov. Dôkazom sú napr. daňové priznania vo Francúzsku, v rámci ktorých sa od roku 2005 štandardne predpokladá, že každá domácnosť je vybavená televízorom. Odhadovaná miera podvodov sa tým znížila zo 6 % na 1 %. Štandardnú voľbu využívajú v narastajúcej miere aj banky, dodávatelia energie a ďalšie spoločnosti, ktoré namiesto papierových faktúr zasielajú elektronické, resp. obojstranne tlačené atď.

4.2. Sila spoločenských noriem, ktorú považujú priaznivci koncepcie nudge za silný determinant správania. Môže sa teda využívať na povzbudzovanie jednotlivca, aby konal určitým spôsobom. Ide najmä o to, že sa vyzdvihuje väčšinové správanie jeho blízkeho okolia (susedia, kolegovia atď.). Cieľom tohto posolstva je stimulovať jednotlivca, aby sa v záujme prispôsobenia sa spoločenským normám správal rovnako. Spoločnosť OPOWER, dodávateľ energie v USA, uskutočnila v roku 2011 experiment. Na základe informácií o spotrebe elektrickej energie v 600 000 domácnostiach boli týmto domácnostiam poštou zaslané listy napr. s takouto informáciou: „počas minulého mesiaca ste spotrebovali o 15 % elektrickej energie viac ako vaši najšetrnejší susedia“. Pomocou grafov bolo možné porovnať spotrebu energie v danej domácnosti so spotrebou susedov a ostatných spotrebiteľov. Ak spotreba klesla, pri výsledku bol emotikon so smajlíkom. Vďaka týmto listom došlo podľa spoločnosti OPOWER v skúmaných domácnostiach k priemernému zníženiu spotreby elektrickej energie o 2 %, v dôsledku čoho sa celkovo ušetrilo 250 miliónov USD (2). Pri mnohých ďalších podobných pokusoch sa spotreba elektrickej energie znížila o 1 až 20 %.

4.3. Riziko straty, ktorého cieľom je upozorniť na straty (najmä finančné), ktoré hrozia v prípade, ak jedinec nezmení svoje správanie, napr. v oblasti spotreby energie. Napríklad sa mu predloží približná kalkulácia, o koľko peňazí príde, ak nezmení svoje postupy, alebo naopak, koľko by mohol získať, ak svoje správanie zmení. Táto strata sa môže znázorniť aj pomocou nefinančných ukazovateľov (kalórie, objem emisií CO2 atď.).

4.4. Súťaživosť, ktorá spočíva napríklad v organizovaní súťaží na podporu určitých postupov, akým je boj proti plytvaniu. Francúzska MVO Prioriterre sa týmto spôsobom snaží zvyšovať povedomie o úspore energie. Na tento účel každoročne organizuje akciu s názvom Rodiny s pozitívnou energiou, do ktorej sa v roku 2014 zapojilo približne 7 500 rodín, ktoré mali znížiť svoju spotrebu energie o 8 %, aby získali rôzne odmeny (3).

4.5. Využívanie hier a zábavných prezentácií. Jedna z najznámejších koncepcií nudge bola zavedená na letisku v Amsterdame. Na vnútornú stranu pisoárov boli namaľované muchy so zámerom podnietiť mužov, aby mierili lepšie. V roku 2009 premenila spoločnosť Volkswagen v Štokholme schody vedúce k východu v stanici metra Odenplan na gigantickú klaviatúru. Pri stúpaní sa na každom schode rozozvučala jedna hudobná nota (4). Cieľom bolo podnietiť užívateľov, aby namiesto eskalátorov používali schody. V Južnej Kórei sú na zemi značky upozorňujúce na to, že osobám, ktoré používajú eskalátor, hrozí nadváha.

4.6. Cieľom koncepcie nudge môže byť aj zmena prezentácie možností voľby alebo vzhľadu určitých produktov, prostredníctvom ktorej sa môžu vyzdvihnúť tie, ktoré sú zdravšie, ekologickejšie a pod. Tento typ koncepcie nudge sa niekedy môže podobať systému označovania výrobkov. Viaceré experimenty boli realizované aj v jedálňach s cieľom motivovať stravníkov, aby konzumovali zdravé potraviny. Na tento účel boli zdravé potraviny vystavené na začiatku pultu, vďaka čomu sa v niektorých prípadoch zdvojnásobila ich spotreba v porovnaní so situáciou, keď boli umiestnené v strede alebo na konci. Niektoré iné jedálne sa snažili obmedziť plytvanie tak, že zmenšili veľkosť tanierov, pričom taniere zostali plné, ale servírované množstvo bolo menšie (so zreteľom na to, že stravníkom možno vždy pridať, ak si to želajú) (5).

5. Nástroj, ktorý verejné orgány využívajú stále častejšie

5.1. Od roku 2008 sa čoraz viac krajín zaujíma o potenciál, ktorý ponúkajú nástroje verejných politík vychádzajúce z koncepcie nudge, ktoré sľubujú trojnásobný prínos – pre verejnosť sú prijateľnejšie než normy a dane, nie sú nákladné a sú účinné. V nasledujúcich bodoch sú uvedené len niektoré z početných príkladov.

5.2. V roku 2010 britská vláda pod vedením Davida CAMERONA vytvorila skupinu s názvom Behavioural Insights Team na čele s Davidom HALPERNOM, ktorá bola poverená, aby behaviorálne vedecké disciplíny uplatnila na verejné politiky v Spojenom kráľovstve. Táto skupina napríklad zmenila internetovú stránku vlády tak, aby umožňovala darcovstvo orgánov. Na stránke, na ktorej sa konkrétne uvádza: „Každý deň sa tisíce ľudí, ktorí navštívia túto stránku, rozhodnú zaregistrovať,“ bolo umiestnené logo britského národného systému zdravotnej starostlivosti NHS (National Health Service). V priebehu jedného roka sa účasť na tomto programe zvýšila z 2,3 na 3,2 % (nárast o 96 000 osôb). Útvar Nudge Unit pôsobí nezávisle od roku 2014 a poskytuje poradenstvo zahraničným vládam, miestnym orgánom, podnikom atď. (6).

5.3. Aj administratíva prezidenta Obamu vytvorila v roku 2014 skupinu pre koncepciu nudge (Nudge Squad), ktorú vedie Maya SHANKAR. V septembri 2015 bol zverejnený dekrét, v ktorom prezident OBAMA „povzbudzuje“ vládne oddelenia a agentúry, aby využívali prínosy behaviorálnej vedy (7). Vlády Singapuru, Austrálie a Nemecka taktiež zriadili tímy odborníkov v oblasti behaviorálnej ekonómie.

5.4. Generálny sekretariát pre modernizáciu verejnej služby (SGMAP) a generálne riaditeľstvo pre verejné financie (DGFIP) (8) vo Francúzsku realizuje od roku 2013 pokusy spojené s uplatňovaním koncepcie nudge.

5.5. Európska komisia vytvorila v rámci Spoločného výskumného centra útvar Výhľady a prínos behaviorálnych vied, ktorého vedením bolo poverený Xavier Troussard. Útvar v roku 2016 zverejnil správu, v ktorej sa zdôrazňuje, že verejné politiky Európskej únie v narastajúcej miere využívajú prínosy behaviorálnej ekonómie (9). Uvádza sa v nej, že v tejto oblasti je potrebné rozvíjať výmenu informácií medzi politickou sférou a akademickou obcou. Odporúča sa v nej najmä zvýšiť mieru využívania nástrojov behaviorálnej ekonómie vo všetkých etapách rozvoja verejných politík a zlepšiť informovanie o ich používaní a poznatky o ich vplyve.

6. Riziká a obmedzenia, ktoré sa nesmú prehliadnuť

6.1. Prístup nudge má svoje obmedzenia. Vyžaduje si veľmi prísnu koncepciu a uplatňovanie a vzbudzuje technické aj etické otázky. Nemôže nahradiť potrebu informovať občanov a pôsobiť na nich pedagogicky, aby sa rozhodovali uvedomelo, a taktiež nemôže nahradiť tradičné opatrenia verejných orgánov, ako sú zákony a hospodárske stimuly. Okrem toho by sa nemali podceňovať riziká a obmedzenia spojené s jej používaním.

6.2. V súčasnosti existuje iba niekoľko štúdií o účinnosti koncepcie nudge, najmä zo strednodobého a dlhodobého hľadiska. V niektorých z nich sa zdôrazňuje, že reakcie ľudí na tento nástroj môžu byť rôzne. V rámci uvedeného experimentu spoločnosti OPOWER napríklad došlo k tomu, že v domácnostiach, v ktorých bola spotreba elektrickej energie pôvodne pod priemerom, sa po poskytnutí informácie o tejto skutočnosti prejavila tendencia zvyšovať spotrebu. A naopak, u obyvateľov, ktorí sa dozvedeli, že majú oveľa vyššiu spotrebu elektrickej energie ako ich susedia, môže koncepcia nudge vyvolať pocit viny a menejcennosti. Podľa niektorých štúdií sa vnímavosť voči koncepcii nudge môže líšiť aj v závislosti od hodnôt a názorov jednotlivcov (10), ale aj politického a kultúrneho kontextu. V realizovaných štúdiách sa vo všeobecnosti zdôrazňuje, že účinky koncepcie nudge sú rozdielne v závislosti od cieľovej skupiny, kultúry a kontextu. Tieto účinky teda treba posúdiť priamo alebo na základe náhodného výberu.

6.3. Okrem toho je namieste aj otázka týkajúca sa dĺžky trvania vplyvu koncepcie nudge. Pokiaľ ide o spotrebu vody a elektrickej energie, štúdie ukázali, že opakovaný účinok sociálnych noriem postupom času skôr klesá, aj keď sa môže niekoľko rokov udržať v obmedzenejšej miere (11). Dlhodobý účinok koncepcie nudge závisí od toho, aké výrazné zmeny v návykoch dokáže vyvolať. Ak dôjde k zmene štandardnej voľby a táto nová voľba sa zachová, nie je dôvod predpokladať, že toto správanie nebude pretrvávať. Problém spočíva skôr v tom, či je možné ísť ešte ďalej alebo niečo upraviť. Zdá sa totiž, že je jednoduchšie postupne upravovať dane alebo normy, ako meniť štandardné voľby.

6.4. Koncepcia nudge môže vyvolať negatívne účinky, ktoré sa prejavia tak, že jednotlivec, ktorý konal zle, môže mať tendenciu konať lepšie, a naopak. Skúsenosti napríklad ukázali, že nákup ekologického spotrebného tovaru môže viesť za určitých okolností k častejším negatívnym javom, ako sú podvody a krádeže (12). Úsilie zamerané na podporu správneho správania v určitej oblasti teda môže mať negatívne dôsledky v iných oblastiach. Ak sa tieto protichodné účinky potvrdia, bude veľmi ťažké komplexne hodnotiť túto koncepciu. Pravdepodobne sú ojedinelé a nespochybňujú význam opatrení koncepcie nudge. Nie je však možné takýto druh účinku vylúčiť.

6.5. Účinnosť koncepcie nudge sa stanovuje podľa žiaduceho správania, čo vyvoláva otázku, ako definovať to, čo je žiaduce, a do akej miery je to žiaduce. Môže byť totiž veľmi ťažké získať názory občanov na to, čo ich robí šťastnými. Koncepcia nudge nastoľuje aj otázku, kto rozhoduje o sledovanom cieli, teda o tom, čo je žiaduce pre jednotlivca a/alebo spoločnosť. Ak ide o verejného činiteľa, môže tento cieľ, ako aj koncepciu nudge oportunisticky usmerniť, alebo aj neúmyselne, napríklad ak nemá dostatok informácií.

6.6. Niekedy je veľmi ťažké určiť hranicu medzi informovaním, komunikáciou a manipuláciou. Niektoré z mnohých hotelov, ktoré svojich hostí nabádajú, aby tie isté uteráky použili viackrát, uvádzajú napríklad počet hostí, ktorí už tak konajú, pričom tento počet umelo „navyšujú“ (13). Cieľom týchto odkazov nie je oklamať cieľovú skupinu, ale vytvoriť určité sebanaplňujúce proroctvo, a tým zabezpečiť, že sa stane skutočnosťou. Zákazníci však týmto spôsobom menia svoje správanie na základe lži. Používanie lži, aj keď má za následok lepšie správanie, nie je z morálneho hľadiska prijateľné, a už vonkoncom nie zo strany verejného činiteľa. Môže to poškodiť aj jeho povesť a nakoniec znížiť účinnosť koncepcie nudge, pretože sa so spotrebiteľmi zaobchádza ako s deťmi.

V Bruseli 15. decembra 2016 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Georges DASSIS

(1) Thaler Richard, Sunstein Cass, Nudge: Improving Decisions about Health, Wealth, and Happiness Yale University Press, 2008.

(2) Opower.com.

(3) http://www.prioriterre.org/ong/particuliers/a2210/une-nouvelle-edition-familles-a-energie-positive.html.

(4) https://www.youtube.com/watch?v=2lXh2n0aPyw.

(5) Liebig Georg, Nudging to Reduce Food Waste, URL: http://www.wiwi-experimente.tu-berlin.de/fileadmin/fg210/nudging_to_reduce_food_waste_Georg_Liebig.pdf.

(6) Internetová stránka útvaru: http://www.behaviouralinsights.co.uk/.

(7) Executive Order – Using Behavorial Science Insights to Better Serve the American People, dekrét z 15. decembra 2015. URL: https://www.whitehouse.gov/the-press-office/2015/09/15/executive-order-using-behavioral-science-insights-better-serve-american.

(8) Pozri napr. dokument: Le nudge: un nouvel outil au service de l’action publique (Koncepcia nudge: nový nástroj pre služby vo verejnom záujme) z 13. marca 2014. URL: http://www.modernisation.gouv.fr/les-services-publics-se-simplifient-et-innovent/par-des-services-numeriques-aux-usagers/le-nudge-au-service-de-laction-publique.

(9) http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC100146/kjna27726enn_new.pdf.

(10) Costa Dora L., Kahn Matthey E., Energy conservation „nudges“ and environmentalist ideology: Evidence from a randomized residential electricity field experiment, Journal of European Economic Association, 2013.

(11) Ferraro Paul J., Miranda Juan Jose, Price Michael K., The persistence of treatment effects with norm-based policy, American Economic Review, zväzok 101, č. 3, máj 2011.

(12) Mazar Nina, Zhong Chen-Bo, Do green products make us better people?, Psychological Science, 2010.

(13) Simon Stephanie, The Secret to Turning Consumers Green, The Wall Street Journal, 18. októbra 2010. URL: http://www.wsj.com/articles/SB10001424052748704575304575296243891721972.