o ex post hodnotení Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii (EGF) 2014-2020

Viditeľnosť EGF je zároveň obmedzená, a to dokonca aj medzi jeho prijímateľmi. Členské štáty sú zodpovedné za poskytovanie informácií o EGF, ale na informačné a komunikačné činnosti neustále vynakladajú nedostatočné prostriedky. Zo strany Komisie sú jasné informácie dostupné na internete a dvakrát ročne sa organizujú semináre na vytváranie sietí kontaktov, na ktorých si členské štáty vymieňajú svoje skúsenosti. Od roku 2019 začala Komisia zdieľať informácie o EGF aj prostredníctvom sociálnych médií (Twitter). Napriek tomu stále existuje priestor na zlepšenie viditeľnosti výsledkov konkrétnych prípadov poskytnutia podpory z EGF.

Širšiemu využitiu EGF bráni potreba preukázať v žiadosti súvislosť medzi prepúšťaním a „globalizáciou“ alebo „finančnou a hospodárskou krízou“. Ukázalo sa, že je to náročné, pretože je čoraz ťažšie určiť a preukázať rozhodujúci faktor, ktorý vyvolal reštrukturalizačnú udalosť. V prípade žiadostí predložených podľa kritérií malých trhov práce alebo za výnimočných okolností sa zároveň musí preukázať, že prepúšťanie má „výrazný dosah“ na hospodárstvo, najmä na úroveň zamestnanosti. Podľa výmeny názorov so zainteresovanými stranami počas stretnutí kontaktných osôb EGF, ktoré zorganizovala Komisia, sa väčšina členských štátov domnieva, že nájdenie správnych dôkazov predstavuje prekážku.

EGF členským štátom umožňuje experimentovať s inovatívnymi aktívnymi opatreniami na trhu práce, ktoré by za normálnych okolností nemuseli byť pre prepustených pracovníkov dostupné. Ak sa inovatívne opatrenia ukázali ako úspešné, členské štáty, napríklad Belgicko, Fínsko a Taliansko, ich následne začlenili do svojej štandardnej pomoci.

Opatrenia EGF sa ponúkajú nad rámec štandardných vnútroštátnych opatrení a/alebo ich zintenzívňujú. Pokiaľ ide o počet prijímateľov a mieru opätovného začlenenia, výsledky EGF sú často lepšie, než aké by sa dali dosiahnuť samotnými vnútroštátnymi podpornými opatreniami. Na úrovni jednotlivých prípadov sa nepozorovali žiadne efekty premiestnenia.

EGF poskytuje prijímateľom cielenú, prispôsobenú a individualizovanú podporu, vďaka ktorej sa dostávajú do výhodnejšej pozície ako ľudia, ktorí podporu z EGF nedostali. EGF odstraňuje prekážky účasti a zabezpečuje, aby sa so všetkými prijímateľmi zaobchádzalo rovnako, pričom osobitná pozornosť sa venuje zraniteľným a/alebo znevýhodneným skupinám.

Ex post hodnotenie sa predkladá ako pracovný dokument útvarov Komisie. Pracovný dokument útvarov Komisie vychádza predovšetkým z výsledkov podpornej štúdie, ktorú poskytli nezávislí externí odborníci. O tejto podpornej štúdii sa diskutovalo s členmi medziútvarovej riadiacej skupiny Komisie, ktorá je zložená zo všetkých kľúčových zainteresovaných strán z rôznych odborov Európskej komisie a v decembri 2020 ju schválilo Generálne riaditeľstvo Komisie pre zamestnanosť, sociálne veci a začlenenie. Ďalšie podklady pre pracovný dokument útvarov Komisie boli zhromaždené a analyzované z predchádzajúcich správ a hodnotení EGF, skúseností zamestnancov Komisie, ktorí EGF riadia, výmeny poznatkov s príslušnými zainteresovanými stranami v súvislosti s EGF zo všetkých členských štátov a internej databázy Komisie týkajúcej sa EGF, ktorá obsahuje údaje o všetkých prípadoch poskytnutia podpory z EGF v rokoch 2007 až 2020. Výsledky tohto hodnotenia sú zdrojom informácií pre vykonávanie a koncepciu EGF.

Ex post hodnotenie sa vzťahuje na 49 schválených žiadostí o príspevok z EGF (t. j. prípadov) predložených Komisii od roku 2014 do mája 2020. Prípady, ktoré sa týkajú 12 členských štátov (Belgicko, Estónsko, Fínsko, Francúzsko, Grécko, Holandsko, Írsko, Nemecko, Portugalsko, Španielsko, Švédsko a Taliansko), pokrývajú 27 hospodárskych odvetví, pričom väčšinu žiadostí tvorí odvetvie maloobchodu (šesť prípadov), odvetvie motorových vozidiel (päť prípadov) a automobilové odvetvie (päť prípadov). Od roku 2017 počet žiadostí o pomoc z EGF vďaka hospodárskemu oživeniu klesol, čo znížilo počet údajov dostupných na analýzu. Na konci roka 2020 však bolo predložených šesť žiadostí, z toho štyri v dôsledku vplyvu pandémie ochorenia COVID-19.

V súlade s článkom 20 nariadenia o EGF Komisia vykonala ex post hodnotenie s cieľom posúdiť, či EGF v rokoch 2014 – 2020 dosiahol svoje ciele.

Rozsah ex post hodnotenia

Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii (ďalej len „EGF“) bol zriadený v roku 2006 s cieľom preukázať solidaritu s pracovníkmi, ktorí boli prepustení z dôvodu vážnych zmien v štruktúre svetového obchodu spôsobených globalizáciou, a poskytnúť im podporu. Rozsah pôsobnosti pôvodného nariadenia o EGF bol v roku 2009 rozšírený tak, aby zahŕňal aj prepúšťanie v dôsledku globálnej finančnej a hospodárskej krízy. Z EGF sa spolufinancuje až 60 % opatrení, ktoré členské štáty zaviedli na pomoc prepusteným pracovníkom pri opätovnom začlenení na trh práce. Na roky 2014 – 2020 bol rozsah pôsobnosti ďalej rozšírený tak, aby zahŕňal prepúšťanie spôsobené akoukoľvek novou globálnou finančnou a hospodárskou krízou. Členským štátom, ktoré čelia vysokej nezamestnanosti mladých ľudí, sa rovnako umožnilo, aby do žiadostí o príspevok z EGF za určitých podmienok zahrnuli mladých ľudí, ktorí „nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy“ (ďalej len „NEET“).

Skúsenosti z EGF ukázali, že prepustení pracovníci mali väčší záujem o získanie formálneho vzdelania prostredníctvom opatrení EGF než v rámci štandardných opatrení na vnútroštátnej úrovni. Na základe týchto skúseností bola možnosť zapísať sa do formálneho vzdelávania začlenená na vnútroštátnej úrovni a sprístupnená všetkým, ktorí sú buď nezamestnaní, alebo zamestnaní, ale potrebujú si zvýšiť úroveň vzdelania alebo získať odbornú prípravu. EGF zároveň zabezpečil lepší prístup k jazykovej príprave v regióne poskytovanej aj na rôznych úrovniach zručností. Tieto skúsenosti sa využili pri navrhovaní lepšieho prístupu k jazykovej príprave ako opatrenie na predchádzanie nezamestnanosti.

Rámček 1. Príklad „účinku súvisiaceho so získanými poznatkami a skúsenosťami“ z prípadovej štúdie EGF v Estónsku

EGF vytvára aj účinky súvisiace so získanými poznatkami a skúsenosťami, keďže experimentovanie s inovatívnymi opatreniami a poznatky získané z ich vykonávania boli alebo budú začlenené do bežných opatrení na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni (pozri rámček 1).

Pridaná hodnota EGF presahuje rámec toho, čo by mohli dosiahnuť členské štáty samostatne. EGF vytvára objemové účinky tým, že zvyšuje finančnú podporu dostupnú prijímateľom a pomáha nájsť prácu väčšiemu počtu ľudí, než by bolo možné iba z vnútroštátnych a iných fondov EÚ. Poskytuje aj intenzívnejšiu a cielenejšiu podporu ako vnútroštátne opatrenia, pričom sa snaží na nikoho nezabudnúť.

Celkovo je EGF relevantný a zostáva dôležitým nástrojom pomoci a prejavu solidarity s ľuďmi zasiahnutými reštrukturalizačnými udalosťami v dôsledku globalizácie a výziev súvisiacich s krízou. Zainteresované strany z väčšiny členských štátov zároveň uviedli, že úprava rozsahu pôsobnosti fondu, aby sa zohľadnili všetky príčiny straty pracovných miest, vyžadovanie menšieho množstva dôkazov na podporu žiadosti a zníženie prahu prepustených pracovníkov by zlepšilo mobilizáciu EGF a jeho význam.

V dôsledku obmedzeného využívania doložky týkajúcej sa mladých ľudí v pozícii NEET, a to v 12 zo 49 prípadov, a povahy EGF ako núdzového fondu na pomoc ľuďom po strate zamestnania, a nie na riešenie štrukturálnych problémov nezamestnanosti, je poskytovanie podpory mladým ľuďom menej relevantné. Viaceré zainteresované strany spochybnili, či je EGF správnym nástrojom na poskytovanie pomoci mladým ľuďom v pozícii NEET. Na úrovni EÚ existujú iné mechanizmy, konkrétne ESF a jeho iniciatíva YEI, ktoré sú vhodnejšie na poskytovanie podporných opatrení pre túto špecifickú skupinu.

V období rokov 2014 – 2020 bol rozsah pôsobnosti EGF relevantný, zároveň by však bolo vhodné rozšíriť jeho rozsah vzhľadom na nové výzvy, ktorým čelí európsky trh práce (napríklad automatizácia, digitalizácia, prechod na nízkouhlíkové hospodárstvo), a v súlade so strategickými a dlhodobými prioritami EÚ.

EGF je v súlade s vnútroštátnymi politikami a ponúka dostatočnú flexibilitu na doplnenie a/alebo rozšírenie opatrení členských štátov na trhu práce na vnútroštátnej, regionálnej a/alebo miestnej úrovni. Členské štáty by však mali EGF lepšie koordinovať s odporúčaniami stanovenými v rámci kvality EÚ pre predvídanie zmien a reštrukturalizácie (QFR).

Na úrovni jednotlivých prípadov sa nezistilo žiadne prekrývanie s iným financovaním EÚ alebo vnútroštátnym financovaním. EGF dopĺňa iné fondy EÚ, ako napríklad Európsky sociálny fond (ESF). ESF ponúka predvídavú, vopred naplánovanú podporu zamestnanosti, zatiaľ čo EGF ponúka reaktívnu podporu ako odpoveď na vysoký počet neočakávaných strát pracovných miest. EGF je v tomto ohľade prínosom, pretože sa mobilizuje na základe potrieb, keď členské štáty potrebujú finančnú podporu na pomoc prepusteným pracovníkom. Existuje však priestor na lepšie zosúladenie EGF a ESF, keďže niektoré členské štáty sa rozhodli, že opatrenia vhodné na podporu z EGF budú financovať z ESF, pretože miera spolufinancovania ESF je vyššia. Týka sa to najmä podpory mladých ľudí, keďže EGF aj YEI podporujú mladých ľudí v pozícii ľudí v pozícii NEET v regiónoch s vysokou mierou nezamestnanosti mladých ľudí.

Zdĺhavý rozhodovací proces na úrovni EÚ spôsobuje oneskorenia vo vykonávaní. Podstatnejším zdrojom neefektívnosti sú však postupy na vnútroštátnej/regionálnej úrovni. V rokoch 2014 – 2020 trval postup predkladania žiadosti v priemere približne 200 dní, čo je menej ako v predchádzajúcom programovom období, keď postup trval približne 300 dní. Značné oneskorenia boli spôsobené aj dlhším schvaľovaním zo strany rozpočtového orgánu, ktoré vo väčšine prípadov trvalo v priemere deväť týždňov namiesto šiestich, ako stanovuje nariadenie o EGF. Rýchlejší postup na úrovni EÚ a zjednodušený postup podávania žiadostí, ktorý by vyžadoval menej dôkazov a štatistických údajov na preukázanie súvislosti medzi prepúšťaním a globalizáciou alebo krízovým kritériom, by pomohli zlepšiť účinnosť fondu.

Pokiaľ ide o vynaložené prostriedky v porovnaní s počtom prijímateľov, ktorým sa pomohlo alebo ktorí sa vrátili do práce, neexistujú žiadne jasné trendy. Náklady vo veľkej miere závisia od vnútroštátnych a regionálnych špecifík, ako aj od povahy ponúkaných opatrení a od pozadia prijímateľov. V 80 % prípadov poskytnutia podpory z EGF však bola nákladová efektívnosť prípadov lepšia, ako sa očakávalo, a skutočná suma vynaložená na jedného prijímateľa bola nižšia, ako sa plánovalo. V 68 % prípadov sa nákladová efektívnosť EGF časom zlepšila.

Okrem opätovného začlenenia na trh práce má EGF dlhodobé pozitívne účinky na všeobecnú zamestnateľnosť prijímateľov, ako sú nové zručnosti a kvalifikácie, zvýšenie ich sebadôvery a príprava v oblasti využívania sociálnych sietí. Členské štáty by mali vykonávať kvalitatívne hodnotenie výsledkov, napríklad pravidelným prieskumom medzi prijímateľmi podpory z EGF o ich skúsenostiach.

„Účinky z hľadiska postupov“ sa vytvárajú pretože EGF posilňuje partnerstvá medzi verejnými a súkromnými zainteresovanými stranami, ktoré pretrvávajú aj po skončení projektu EGF (pozri rámček 2).

Rámček 2. Príklad „účinku z hľadiska postupov“ z prípadovej štúdie EGF vo Fínsku

V prípade poskytnutia podpory z EGF týkajúcom sa prepúšťania zamestnancov spoločnosti Broadcom bol vyvinutý a realizovaný inovatívny spôsob prístupu k procesu verejného obstarávania. Inovatívnym aspektom výberového konania bolo, že obsah kurzov odbornej prípravy pre odborníkov v odvetví IKT nebol uvedený v súťažných podkladoch, ale bol vypracovaný poskytovateľmi odbornej prípravy. Tento prístup priniesol určité úplne nové druhy kurzov odbornej prípravy.

Zistenia a závery sa považujú za dostatočne spoľahlivé, aj keď výsledky verejnej konzultácie a prieskumu medzi prijímateľmi treba brať s rezervou.

Získané poznatky

Z konzultácií so zainteresovanými stranami, ktoré sa uskutočnili pred hodnotením a počas neho, t. j. pred pandémiou ochorenia COVID-19 a počas nej, vyplynulo, že EGF by prospel širší rozsah, prispôsobený iným veľkým výzvam, ktorým čelí európsky trh práce (ako je automatizácia, digitalizácia, prechod na nízkouhlíkové hospodárstvo). Rozšírený rozsah pôsobnosti bol zahrnutý do nariadenia o EGF na roky 2021 – 2027.

Jednoduchší a kratší proces predkladania žiadostí s menším počtom požadovaných dôkazov by zvýšil účinnosť EGF. Do nariadenia o EGF na roky 2021 – 2027 to bolo zahrnuté.

Flexibilita EGF z hľadiska ponúkaných opatrení a miera, do akej možno opatrenia prispôsobiť potrebám, zázemiu a záujmom jednotlivých prijímateľov, sú jedným z dôležitých faktorov úspechu. Flexibilita pri dopĺňaní a/alebo pridávaní opatrení členských štátov na vnútroštátnej, regionálnej a/alebo miestnej úrovni zabezpečuje, že EGF poskytuje pridanú hodnotu EÚ.

Zlepšenie monitorovania a podávania správ a budúce hodnotenie vplyvu EGF (na úrovni členských štátov a EÚ) si vyžaduje podrobnejšie údaje z monitorovania zbierané systematickým spôsobom, najmä pokiaľ ide o kategóriu pracovníkov, ktorí využívajú opatrenia (odborné skúsenosti a vzdelanie), ich postavenie v zamestnaní a druh nájdeného zamestnania. Úspešnosť opatrení EGF by sa mala merať nielen prostredníctvom miery opätovného začlenenia, ale aj prostredníctvom kvalitatívnejších prostriedkov, ako sú nové zručnosti a kvalifikácie, sociálne siete a sebadôvera, ktoré možno získať vďaka účasti na opatreniach EGF. Nariadenie o EGF na roky 2021 – 2027 zahŕňa aj prieskum prijímateľov, ktorý sa má vykonať po každom prípade poskytnutia podpory z EGF.

Určitá miera rozpočtovej flexibility je potrebná na to, aby členské štáty mohli prerozdeliť prostriedky z EGF na základe potrieb, ktoré vzniknú počas vykonávania, pokiaľ sú tieto zmeny odôvodnené. Prerozdelenie finančných prostriedkov bolo možné už počas programového obdobia 2014 – 2020 a členské štáty ho často využívali. Flexibilita bola v nariadení o EGF na roky 2021 – 2027 zachovaná a členské štáty by o nej mali byť lepšie informované.

Existuje priestor na lepšie zosúladenie mier spolufinancovania z EGF a ESF s cieľom zabezpečiť súdržnosť financovania. Táto otázka sa vyriešila v nariadení o EGF na roky 2021 – 2027.

Ako bolo zdôraznené v strednodobom hodnotení EGF na roky 2014 – 2020 a potvrdené v tomto hodnotení, dôležitou skúsenosťou, ktorú členské štáty získali, bolo vzdelávanie v organizácii. Na vyhodnotenie dosiahnutých výsledkov by sa malo dokončiť vykonávanie prípadov, aby sa zabezpečil dostatok dôkazov, ktoré možno zhromaždiť a analyzovať. V nariadení o EGF na roky 2021 – 2027 sa vyriešila otázka načasovania hodnotenia, aby bol dostatok času na úplné vykonanie prípadov poskytnutia podpory z EGF.

Lepšia komunikácia, všeobecná aj cielená, na úrovni členských štátov a EÚ by zlepšila viditeľnosť výsledkov konkrétnych prípadov poskytnutia podpory EGF. Táto otázka sa vyriešila v nariadení o EGF na roky 2021 – 2027.

Nariadenie o EGF na roky 2021 – 2027

V nariadení o EGF na roky 2021 – 2027 sa zohľadnili zistenia predchádzajúcich hodnotení a posúdení, ktoré sa potvrdili týmto hodnotením. Takisto sa v ňom zohľadnila väčšina odporúčaní zainteresovaných strán vo všetkých členských štátoch.

Najvýznamnejšie zmeny zavedené v nariadení o EGF na roky 2021 – 2027 sú:

·rozšírenie rozsahu oprávnenosti na akúkoľvek neočakávanú veľkú reštrukturalizáciu,

·zníženie prahovej hodnoty prepustených zamestnancov z 500 na 200,

·zosúladenie miery spolufinancovania s ESF+ (pri zachovaní 60 % ako minimálnej hranice),

·zvýšenie maximálneho ročného stropu na 186 miliónov EUR (v cenách roku 2018).