OZNÁMENIE KOMISIE

Oznámenie Komisie (1) o monitorovaní ekosystémov podľa článku 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/2284 o znížení národných emisií určitých látok znečisťujúcich ovzdušie (smernica o NEC) a prílohy V k uvedenej smernici

(2019/C 92/01)

1. Úvod a právny základ

Cieľom tohto dokumentu je odpovedať na prípadné najdôležitejšie otázky členských štátov súvisiace s praktickými aspektmi zriaďovania a prevádzky siete monitorovacích miest, ktoré spĺňajú požiadavky článku 9 smernice (EÚ) 2016/2284 (smernica o NEC) (2). Keďže ide o usmerňujúci dokument, nie je právne záväzný a členské štáty si môžu flexibilne upraviť svoje siete podľa toho, ako je to vhodné a praktické v príslušných domácich podmienkach, pokiaľ zabezpečia monitorovanie vplyvov znečistenia ovzdušia v súlade s požiadavkami článku 9 smernice. Členské štáty sa nabádajú, aby pri podávaní správ o svojich sieťach predložili dokument, v ktorom vysvetlia spôsob, akým boli siete vytvorené, aby spĺňali požiadavky smernice o NEC.

Cieľom oboch smerníc – smernice 2001/81/ES (3) („stará smernica o NEC“) a smernice (EÚ) 2016/2284 („smernica o NEC“) – je zlepšiť nielen ľudské zdravie, ale aj stav ekosystémov v celej EÚ. Program Čisté ovzdušie pre Európu (4) zahŕňa okrem cieľa znížiť vplyv znečistenia ovzdušia na zdravie v Únii, ako aj cieľ zmenšiť o 35 % rozlohu ekosystémov vystavených eutrofizácii do roku 2030 v porovnaní s rokom 2005.

Určenie rozsahu vplyvu znečistenia ovzdušia na ekosystémy v EÚ sa zakladá na prekročení kritickej záťaže a úrovní síry, dusíka a ozónu na základe prevažne diaľkového šírenia znečisťujúcich látok. Výpočet hraničných hodnôt účinkov sa opiera o činnosť Pracovnej skupiny pre účinky v rámci Göteborského protokolu k Dohovoru o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov (dohovor LRTAP (5)) vrátane činnosti Koordinačného centra pre účinky (CCE) a programov medzinárodnej spolupráce (PMS) v oblasti vôd, lesov, vegetácie a integrovaného monitorovania (6), ako aj monitorovacích sietí zriadených na tento účel na území krajín, ktoré podpísali Göteborský protokol.

Vzhľadom na zásadný význam práce v tejto oblasti pre ciele politiky EÚ v oblasti ovzdušia týkajúce sa ekosystémov a pre posúdenie účinnosti národných záväzkov týkajúcich sa znižovania emisií spoluzákonodarcovia zahrnuli do smernice o NEC ustanovenia vyžadujúce monitorovanie vplyvu znečisťovania ovzdušia na ekosystémy. Záväzné monitorovanie má ďalej podporiť prácu vykonávanú na základe dohovoru LRTAP.

Hlavné povinnosti členských štátov stanovené v smernici o NEC sú tieto:

— zabezpečiť monitorovanie nepriaznivých vplyvov znečisťovania ovzdušia na ekosystémy na základe siete monitorovacích miest, ktorá je reprezentatívna, pokiaľ ide o sladkovodné, nelesnaté prírodné a poloprírodné biotopy a druhy lesných ekosystémov príslušných štátov, pričom prijmú prístup, ktorý je nákladovo efektívny a založený na posúdení rizika (článok 9 ods. 1 prvý pododsek);

— do 1. júla 2018 a potom každé štyri roky oznámiť Komisii a Európskej environmentálnej agentúre polohu monitorovacích miest a súvisiace ukazovatele, ktoré sa používajú na monitorovanie vplyvov znečistenia ovzdušia (článok 10 ods. 4 písm. a));

— do 1. júla 2019 a potom každé štyri roky oznámiť Komisii a Európskej environmentálnej agentúre monitorované údaje uvedené v článku 9 (článok 10 ods. 4 písm. b)).

Komisia:

— podá do 1. apríla 2020 a potom každé štyri roky Európskemu parlamentu a Rade správy o pokroku pri dosahovaní cieľov Únie v oblasti biodiverzity a ekosystémov v súlade so 7. environmentálnym akčným programom (7. EAP) (7) (článok 11 ods. 1 písm. a) bod iii)) (podrobné informácie pozri oddiel 2).

Zriadenie plne funkčnej siete na monitorovanie vplyvu znečistenia ovzdušia je otázkou postupného zlepšovania. Predkladaný usmerňujúci dokument sa zameriava na najdôležitejšie aspekty prvého cyklu podávania správ (2018 a 2019). Komisia na základe informácií poskytnutých členskými štátmi podľa článku 10 vypracuje správu, ktorá má byť podľa článku 11 smernice o NEC uverejnená v roku 2020, a v nej posúdi, do akej miery bude potrebné posilniť doteraz vybudované monitorovacie siete, aby spĺňali požiadavky článku 9. Podľa tohto posúdenia a prípadných ostatných problémov či získaných poznatkov, ktoré sa vyskytnú v priebehu vykonávania, zváži, či sú potrebné ďalšie zlepšenia monitorovania. Zlepšenia by sa následne zaviedli v možnom rozsahu v priebehu druhého cyklu podávania správ (2022 a 2023).

Usmerňujúci dokument má túto štruktúru:

— Oddiel 2: Ciele monitorovania ekosystémov podľa smernice o NEC

— Oddiel 3: Rozsah pôsobnosti a koncepcia siete na monitorovanie ekosystémov

— Oddiel 4: Vzťahy s ostatnými činnosťami v rámci monitorovania

— Oddiel 5: Podávanie správ

— Oddiel 6: Pomoc pri vykonávaní

— Oddiel 7: Prípadové štúdie

2. Ciele monitorovania ekosystémov podľa smernice o NEC

Cieľom systému monitorovania ekosystémov je vytvoriť vedomostnú základňu na posúdenie účinnosti smernice o NEC pri ochrane životného prostredia. Pokiaľ ide o ochranu životného prostredia, smernica (v článku 1 a článku 11) sa odkazuje na „ciele Únie v oblasti biodiverzity a ekosystémov v súlade so 7. environmentálnym akčným programom“, ktoré sú v súvislosti so znečistením ovzdušia vymedzené takto: „znečistenie ovzdušia a jeho účinky na ekosystémy a biodiverzitu sa ďalej znížia v dlhodobom záujme neprekračovania kritického zaťaženia a úrovní“ (8).

Účelom je teda posilniť sieť na monitorovanie ekosystémov, ktorá je potrebná na určenie stavu suchozemských a sladkovodných ekosystémov a na predvídanie zmien v týchto ekosystémoch z dlhodobého hľadiska, a to pokiaľ ide o vplyv oxidov síry (SOX), oxidov dusíka (NOX), amoniaku (NHy) a prízemného ozónu (t. j. z hľadiska acidifikácie, eutrofizácie, škodlivého vplyvu ozónu alebo zmien biodiverzity). Konečným cieľom monitorovania je zlepšiť informácie o vplyve znečistenia ovzdušia na suchozemské a sladkovodné ekosystémy, vrátane rozsahu prípadných vplyvov a času potrebného na obnovu ekosystému v prípade zníženia vplyvu, a prispieť k preskúmaniu kritického zaťaženia a kritických úrovní.

V záujme dosiahnutia uvedených cieľov členské štáty koordinujú svoju činnosť s ďalšími programami monitorovania na svojom území a v rámci Európskej únie a ak je to vhodné s programami podľa dohovoru LRTAP. Monitorovanie ekosystémov, ktoré sa v súčasnosti vykonáva na základe smernice o vtákoch (9), smernice o biotopoch (10) a rámcovej smernice o vode (11), síce zahŕňa rozsiahlu sieť podávania správ o celkovom stave ekosystémov, podľa uvedených smerníc sa však nemonitoruje vplyv znečistenia ovzdušia. Údaje o stave ekosystému zozbierané na základe týchto širokých posúdení budú teda len čiastočne relevantné z hľadiska cieľov článku 9 (táto otázka sa podrobnejšie rieši v oddiele 4 Vzťahy s ostatnými činnosťami v rámci monitorovania). Monitorovanie na základe smernice o NEC sa zhoduje s monitorovaním účinkov podľa dohovoru LRTAP v tom, že sa konkrétne týka skúmania vplyvu znečistenia ovzdušia ako tlaku, ktorému sú vystavené ekosystémy, s cieľom lepšie porozumieť pôsobiacim mechanizmom, rozsahu vplyvu a vyhliadkam na obnovu. Monitorovanie ekosystémov podľa dohovoru LRTAP má preto priamy význam pre ciele smernice o NEC.

3. Rozsah pôsobnosti a koncepcia siete na monitorovanie ekosystémov

3.1. Vplyvy, ktoré sú predmetom záujmu

Medzi vplyvy znečistenia ovzdušia, ktoré sú predmetom záujmu pri monitorovaní ekosystémov, patria v prvom rade vplyvy súvisiace s látkami, ktorých emisie sa musia znižovať podľa záväzkov uvedených v prílohe II k smernici (t. j. SO2, NOX, NMVOC, NH3 a PM2,5). Ide teda o acidifikáciu, eutrofizáciu a škodlivý vplyv ozónu na rast vegetácie a biodiverzitu. Znepokojenie vyvoláva aj vplyv iných znečisťujúcich látok (napr. ťažkých kovov), je však vhodné uplatniť prístup po jednotlivých krokoch, a preto sa navrhuje, aby sa v rámci prvej fázy monitorovania zameralo na uvedené tri vplyvy.

3.2. Druhy ekosystémov

V článku 9 ods. 1 smernice o NEC sa vyžaduje, aby členské štáty vykonávali monitorovanie na základe: „siete monitorovacích miest, ktorá je reprezentatívna, pokiaľ ide o ich sladkovodné, prírodné a poloprírodné biotopy a druhy lesných ekosystémov, pričom prijmú prístup, ktorý je nákladovo efektívny a založený na posúdení rizika“.

V Európe sa vyskytuje veľa druhov ekosystémov (12), pričom počet druhov ekosystémov v jednotlivých členských štátoch sa významne líši. Pokrytie siete musí byť reprezentatívne, pokiaľ ide o ekosystémy, ktoré existujú na území členských štátov, ale pri výbere počtu monitorovacích miest a ich lokalít, ako aj druhu monitorovaných ukazovateľov, by členské štáty mali prijať nákladovo efektívny prístup založený na posúdení rizika, ako sa stanovuje v článku 9 ods. 1 smernice o NEC.

Východiskom pre určenie reprezentatívneho počtu monitorovaných ekosystémov a ich biotopov je počet biogeografických regiónov v jednotlivých členských štátoch. Posledná klasifikácia biogeografických regiónov EÚ zahŕňa jedenásť oblastí (alpský, anatólsky, arktický, atlantický, čiernomorský, boreálny, kontinentálny, makaronézsky, stredozemný, panónsky a stepný biogeografický región), ktoré sú znázornené na obrázku 1.

V ideálnom prípade by malo byť zriadené aspoň jedno monitorovacie miesto pre každý druh ekosystému v biogeografickom regióne.

Obrázok 1

Biogeografické regióny v Európe (1)

(1) https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/data/biogeographical-regions-europe-3.

V každom biogeografickom regióne je možné klasifikovať hlavné ekosystémy a biotopy, ktoré sú predmetom záujmu, podľa klasifikácií MAES (13) a EUNIS (14). Podiel plochy pokrytej jednotlivými druhmi ekosystémov podľa klasifikácie MAES sa v rámci jednotlivých krajín a v EÚ ako celku významne líši (obrázok 2) a veľké rozdiely sú aj medzi krajinami.

Obrázok 2

Plocha a percentuálny podiel druhov suchozemských a sladkovodných ekosystémov EÚ-28 (MAES, 2016 (1))

(1) Technická správa MAES 2016-095 Mapping and assessing the condition of Europe's ecosystems: Progress and challenges (Mapovanie a posudzovanie stavu európskych ekosystémov: Pokrok a výzvy). 3. správa – konečné znenie, marec 2016.

Niektoré druhy ekosystémov v rámci klasifikácie MAES zjavne nie sú významné z hľadiska účelov smernice o NEC (hlavne mestské ekosystémy a väčšina pôdy s riedkou vegetáciou alebo úplne bez vegetácie). Pokiaľ ide o ornú pôdu, zaťaženie živinami spôsobené znečistením ovzdušia je menej významné v porovnaní s hnojením a ďalšími opatreniami, aj keď monitorovanie je opodstatnené vzhľadom na citlivosť plodín na ozón.

Z tohto hľadiska má pre smernicu o NEC význam šesť hlavných kategórií ekosystémov: trávne porasty, orná pôda, lesy a lesnaté plochy, vresoviská a krovinaté porasty, mokrade a rieky a jazerá, ako sa uvádza v Tabuľke 1. Tieto kategórie MAES sa dajú jednoducho spojiť s triedami biotopov podľa klasifikácie EUNIS (úroveň 1 a 2) a triedami databázy Corine Land Cover (15) (úroveň 3) na príslušnej úrovni dostupných informácií, od všeobecnej úrovne 1 k podrobnejšej úrovni 3 alebo vyššej. Do systému monitorovania je možné začleniť osobitné ekosystémy a biotopy zvláštneho záujmu alebo s veľkým významom a hodnotou a spojiť ich s uvedenými kategóriami.

Tabuľka 1

Prehľad ekosystémov a biotopov a spojenie medzi druhmi ekosystémov podľa klasifikácie MAES, triedami biotopov podľa klasifikácie EUNIS a triedami podľa databázy Corine Land Cover

Druh ekosystému MAES Triedy biotopov EUNIS Úroveň 1 Triedy biotopov EUNIS Úroveň 2 Triedy databázy Corine Land Cover (CLC) Úroveň 3 Orná pôda I Pravidelne alebo nedávno kultivované poľnohospodárske, záhradnícke a domáce biotopy I1 Orná pôda a zeleninárske záhrady I2 Udržované plochy záhrad a parkov 2.1.1. Nezavlažovaná orná pôda 2.1.2. Trvale zavlažovaná pôda 2.1.3. Ryžové polia 2.2.1. Vinohrady 2.2.2. Ovocné sady a sady s bobuľovitými plodmi 2.2.3. Olivové háje 2.4.1. Jednoročné plodiny súvisiace s trvalými plodinami 2.4.2. Komplexné vzorce kultivácie 2.4.3. Pôda, ktorá sa využíva predovšetkým na poľnohospodárske účely, s významnými plochami prírodnej vegetácie 2.4.4. Poľnohospodársko-lesnícke oblasti Trávny porast E Trávne porasty a pôda, na ktorej prevládajú širokolisté byliny, machy alebo lišajníky E1 Suché trávne porasty E2 Stredne vlhké trávne porasty E3 Sezónne mokré a mokré trávne porasty E4 Alpské a subalpské trávne porasty E5 Okrajové lesnaté plochy, rúbaniská a vysoké bylinné porasty E6 Vnútrozemské slané stepi E7 Riedko zalesnené trávne porasty 2.3.1. Pasienky 3.2.1. Prírodný lúčny porast Lesnatá plocha a les G Lesnatá plocha, les a ostatné lesnaté plochy G1 Listnatá opadavá lesnatá plocha G2 Listnatá stále zelená lesnatá plocha G3 Ihličnatá lesnatá plocha G4 Zmiešaná lesnatá plocha G5 Pásy stromov, malé lesnaté plochy, lesnaté plochy s nedávno vyrúbanými stromami, mladé lesnaté plochy, drevinové plantážové energetické porasty 3.1.1. Listnatý les 3.1.2. Ihličnatý les 3.1.3. Zmiešaný les 3.2.4. Prechodná lesnatá plocha a krovinatý porast Vresovisko a krovinatý porast F Vresovisko, krovinatý porast a tundra F1 Tundra F2 Arktický, alpský a subalpský krovinatý porast F3 Krovinatý porast mierneho a stredozemno-horského pásma F4 Krovinaté vresovisko mierneho pásma F5 Vysoké húštiny (maquis), arborescentné matorral (kosodrevina) a teplé stredozemné kroviny F6 Stredozemná lesostep (garrigue) F7 Tŕnité stredozemné vresoviská F8 Termoatlantické suchomilné kroviny F9 Riečne a močiarne kroviny FA Živé ploty FB Krovinové plantáže 3.2.2. Rašeliniská a vresoviská 3.2.3. Sklerofylná vegetácia Mokrade D Močiare, rašeliniská a slatiny D1 Zvýšené a kobercové rašeliniská D2 Údolné močiare, chudobné slatiny a prechodné močiare D3 Aapa, palsa a stavikrovité močiare D4 Slatiny bohaté na zásady a vápenaté močiare pri prameňoch D5 Ostrica a trstina, normálne bez voľne stojatej vody D6 Vnútrozemské slaniská a brakické močiare a trstina 4.1.1. Vnútrozemské močiare 4.1.2. Rašeliniská Rieky a jazerá C Vnútrozemské povrchové vody C1 Povrchové stojaté vody C2 Povrchové prúdiace vody C3 Pobrežná zóna vnútrozemských povrchových vodných útvarov 5.1.1. Vodné toky 5.1.2. Vodné útvary Zdroj: http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/ecosystem_assessment/pdf/MAESWorkingPaper2013.pdf

3.3. Výber miest, ich počet a hustota

Vzhľadom na rozmanitosť podmienok, pokiaľ ide o zaťaženie znečisteným ovzduším a biologické, chemické a fyzikálne vlastnosti jednotlivých druhov ekosystémov v EÚ, sa tento oddiel zameriava na poskytnutie kvalitatívnych kritérií výberu miesta, ktoré sú relevantné pre jednotlivé druhy ekosystémov. Kritériá by mali slúžiť ako základ pre výber miest a určenie ich počtu a hustoty v záujme vytvorenia dostatočnej a konzistentnej monitorovacej siete, ktorá bude konkrétne prispôsobená situácii v jednotlivých členských štátoch. Malo by sa pamätať na to, že pri výbere miest sa uplatňuje viacero kritérií, ktoré sa v jednotlivých členských štátoch môžu líšiť.

Vybrané miesta by podľa možností mali vyhovovať týmto zásadám:

— miesto by malo byť typické pre ten druh ekosystému, ktorý sa má monitorovať,

— malo by ísť o také miesto, aby sa vplyvy depozície z ovzdušia dali odlíšiť od ostatných tlakov,

— miesto by malo byť natoľko citlivé na príslušný tlak, aby bolo možné rýchlo identifikovať prípadné iné vplyvy.

Pri výbere monitorovacích miest môžu byť užitočné Mapy oblastí, ktoré sú citlivé na konkrétne vplyvy.

Ďalším kritériom výberu monitorovacích miest by mala byť biodiverzita v záujme zohľadnenia vzťahov medzi príčinami a dôsledkami vplyvu znečistenia na biodiverzitu. Nie je nutné, aby všetky miesta mali vysokú hodnotu z hľadiska biodiverzity, ale sieť ako celok by mala zaručiť primerané zastúpenie miest, ktoré sú minimálne zasiahnuté hospodárením a pokiaľ možno bohaté na druhy a ktoré sa dajú nájsť napríklad v lokalitách sústavy Natura 2000, chránených krajinných oblastiach alebo na iných chránených lokalitách.

Požadovaný počet a hustota monitorovacích miest vo všeobecnosti závisí od citlivosti ekosystémov, druhov dotknutých ekosystémov, počtu odlišných druhov ekosystémov, ktoré sa vyskytujú v rôznych biogeografických regiónoch (pozri oddiel 3.2) a intenzity tlakov vyvolaných znečistením ovzdušia. Vnútroštátna sieť by mala umožňovať analýzu priestorových gradientov a pochopenie vzťahov medzi príčinou a účinkom a mala by poskytovať údaje na mapovanie a modelovanie kritického zaťaženia, kritických úrovní a ich prekročenia. Je oveľa dôležitejšie mať miesta v niekoľkých regiónoch, než mať niekoľko miest v každom regióne. V zachovalejších oblastiach je potrebný menší počet miest (ak sa v týchto regiónoch neočakávajú žiadne rozsiahle zmeny), tieto oblasti by sa však nemali vynechať.

Pokiaľ ide o prírodné environmentálne podmienky, sieť by mala pokrývať najdôležitejšie gradienty zistené v členských štátoch. Hlavné klimatologické parametre (zrážky, teplota), hydrologické parametre a gradienty zásaditosti pôdy (napr. pH) by sa mali systematicky obmeňovať. Tieto informácie sú čiastočne zahrnuté do príslušných biogeografických regiónov (pozri oddiel 3.2) a môžu sa ďalej špecifikovať v mapách s podrobnejšou klasifikáciou environmentálnej vrstvy (napr. Metzger a ďalší, 2005 (16)).

Pokiaľ ide o parametre znečistenia ovzdušia, každý členský štát by mal zahrnúť prinajmenšom oblasti s vysokými úrovňami depozície acidifikačných a eutrofizačných látok (vo vnútroštátnom meradle) a vysokými úrovňami koncentrácie ozónu. Na účely dlhodobých porovnaní by sa mali tiež vybrať referenčné miesta s nízkymi hodnotami depozície/koncentrácie. Pri výbere miesta sa odporúča využitie existujúcich máp kritického zaťaženia/prekročenia úrovne.

Pokiaľ ide o druhy ekosystémov, každý členský štát by mal vybrať miesta podľa ich reprezentatívnosti na svojom území (pozri tabuľku 1). Pri výbere biotopov podľa ich významu je ďalej možné použiť prílohu I k smernici o biotopoch (92/43/EHS).

Vzhľadom na rozdelenie citlivých ekosystémov a zdrojov potrebných na prijatie nutných opatrení na posúdenie vplyvov znečistenia ovzdušia môže byť vhodný viacúrovňový prístup so širokým rozsahom monitorovania pomerne jednoduchého súboru parametrov (úroveň I) posilnený cielenejším a hĺbkovejším monitorovaním menšieho súboru zložitejších parametrov (úroveň II). Pri niektorých ekosystémoch môže byť vhodné použitie minimálnej hustoty miest na monitorovanie na úrovni I (napríklad monitorovanie na úrovni I podľa PMS Lesy používa sieť založenú na mriežke 16 × 16 km). Ak je to vhodné, takéto rozlišovanie úrovní sa využíva v nižšie uvedených odporúčaniach týkajúcich sa parametrov a frekvencie monitorovania.

3.4. Parametre, ktoré sa majú monitorovať a frekvencia monitorovania

Tento oddiel usmerňujúceho dokumentu je venovaný parametrom, ktoré by boli vhodné na monitorovanie, pričom zohľadňuje parametre opísané v prílohe V k smernici o NEC, v ktorej sa stanovujú voliteľné ukazovatele monitorovania vplyvov znečistenia ovzdušia. Predstavuje odporúčania na monitorovanie acidifikácie a eutrofizácie na základe skúseností a predchádzajúcich činností v rámci medzinárodných programov spolupráce pre lesy a lesnaté plochy a sladkovodné ekosystémy, ako aj na monitorovanie škodlivého vplyvu ozónu vo vzťahu k všetkým suchozemským ekosystémom. Odkazuje sa tiež na integrované monitorovacie miesta programov medzinárodnej spolupráce, ktoré ponúkajú informácie o vplyvoch na konkrétne ekosystémy, ako aj o oddeľovaní účinkov znečistenia ovzdušia od ostatných účinkov, osobitne pri sladkovodných ekosystémoch. Vychádza väčšinou z príslušných príručiek PMS a dohovoru LRTAP, pričom uznáva zavedené vedecky schválené metódy a dlhodobé skúsenosti v oblasti monitorovania vplyvu znečistenia, ktoré ďalej skúmala expertná skupina zriadená podľa smernice o NEC. Podávané správy by sa mali týkať aj ekosystémov, ktoré sa nemonitorujú v rámci PMS, a to najmä trávnych porastov, vresovísk a ďalších prírodných alebo poloprírodných ekosystémov veľkého významu. Celkový zoznam parametrov navrhnutých na zaradenie do monitorovania podľa článku 9 smernice o NEC je uvedený vo vzore na podávanie správ od 1. júla 2018 a príslušných dokumentov (17).

V nasledujúcich oddieloch 3.4.1 až 3.4.4 sú uvedené krátke prehľady príslušných parametrov vychádzajúce z existujúcich systémov monitorovania PMS, ktoré boli vypracované v rámci dohovoru LRTAP. Pokiaľ ide o acidifikáciu a eutrofizáciu, tieto systémy zatiaľ existujú len pre lesy a lesnaté plochy a sladkú vodu. Monitorovanie vplyvov ozónu sa zameriava hlavne na ornú pôdu.

Tieto oddiely je po menšej kontrole a úpravách možné použiť ako usmernenie na monitorovanie ostatných ekosystémov a biotopov požadovaných podľa článku 9 smernice o NEC, ako sú trávny porast, vresoviská a ďalšie prírodné alebo poloprírodné ekosystémy. Je tiež možné zahrnúť prírodné a poloprírodné ekosystémy v osobitných oblastiach, ako sú mestské a prímestské alebo pobrežné oblasti, keďže majú zvláštny význam pre súvisiace politiky členských štátov.

Ako je ďalej uvedené v oddiele 4, je možné začleniť údaje a informácie z ostatných monitorovacích sietí s cieľom zlepšiť nákladovú efektívnosť a predísť súbežne vykonávanej práci. Dodatočné informácie o spôsobe merania a posudzovania stavu ekosystémov a súvisiacich ukazovateľov, ktoré je možné použiť, sú uvedené v rámci opatrenia 5 stratégie EÚ na ochranu biodiverzity do roku 2020 – MAES (mapovanie a posudzovanie stavu ekosystémov a ich služieb), predovšetkým v jej 5. správe (18).

3.4.1. Suchozemské ekosystémy: lesy a lesnaté plochy v rámci PMS

V Tabuľke 2 sú stanovené parametre a frekvencie ich monitorovania na druhoch pozemkov úrovne I a úrovne II (19) pre lesné ekosystémy, podľa prístupu PMS Lesy a s náležitým prihliadnutím k prílohe V k smernici o NEC. Rozsiahla príručka (20) obsahuje podrobný opis všetkých metód uplatňovaných pri monitorovaní stavu lesných ekosystémov na úrovni intenzity I a II a odkazy na príslušné oddiely príručky sú uvedené v nasledujúcej tabuľke, a to aj so zreteľom na údaje, ktoré by sa mali oznamovať. Prehľad prieskumov vykonaných v rámci PMS Lesy a príslušné parametre celého programu je možné nájsť v uvedenej príručke a na internete (http://icp-forests.net/).

Tabuľka 2

Vybrané súbory ukazovateľov, parametre a zdroje pre metódy z PMS Lesy na doplnenie voliteľných ukazovateľov uvedených v prílohe V k smernici o NEC

Meranie (súbor ukazovateľov) Parametre Frekvencia Metódy Kyslosť pôdy v tuhej fáze Koncentrácia prvkov (zásadité katióny atď.) Ca, Mg, K, Na, Alex, Ntot a pomery C/N Každých 10 – 15 rokov na pozemkoch úrovne I a II Časť X Kyslosť pôdy v pôdnom roztoku pH, [SOx] (*1), [NO3], [zásadité katióny (Ca, Mg, K, Na)], [Alex] Každé 4 týždne na pozemkoch úrovne II Časť XI Vyplavovanie dusičnanov z pôdy, v pôdnom roztoku [NO3+] v najhlbšej pôdnej vrstve (40 – 80 cm); na výpočet tokov sa musí použiť model toku vody v pôde (model vodnej bilancie) Každé 4 týždne na pozemkoch úrovne II Časť X, model vodnej bilancie pozri časť IX Pomer C/N + celkový pôdny N, v tuhej fáze pôdy Cstock, Nstock, pomer C/N Každých 10 – 15 rokov na pozemkoch úrovne I a II Časť X Bilancia živín v olistení [N], [P], [K], [Mg], a pomery s [N] Každé 2 roky na úrovni II, každých 10 – 15 rokov na pozemkoch úrovne I Časť XII

Dôležité sú doplňujúce parametre, ktoré sa týkajú ďalších dôležitých funkcií a vlastnosti lesných ekosystémov, ako je vek porastu, druhy stromov a zloženie a rozmanitosť pozemnej vegetácie, stav koruny, index listovej plochy, chemické vlastnosti podkorunových zrážok, množstvo a chemické vlastnosti hrabanky alebo zloženie epifitických lišajníkov (na kmeňoch stromov), a môžu doplniť voliteľné ukazovatele stanovené v prílohe V k smernici o NEC. Príslušné metódy sú tiež uvedené v príslušných častiach príručky k PMS Lesy.

Na niektorých monitorovacích miestach PMS Lesy, ale aj na iných miestach lesných a suchozemských ekosystémov sa každých päť rokov monitoruje koncentrácia dusíka v machu (okrem ťažkých kovov a vybraných perzistentných organických znečisťujúcich látok) a oznamuje sa v rámci PMS Vegetácia (príručka je k dispozícii na http://icpvegetation.ceh.ac.uk).

3.4.2. Sladkovodné ekosystémy: rieky a jazerá v rámci PMS

Povrchové vody, ako sú rieky a jazerá, predstavujú v mnohých prípadoch prvé médium v rámci ekosystému, ktoré reaguje na acidifikáciu a eutrofizáciu. Povodia citlivé na kyseliny s tenkou pôdnou vrstvou s vysokým obsahom kremíka a nízkou schopnosťou zachytávať síran a dusičnan sa vyskytujú vo vysokohorských oblastiach v mnohých častiach Európy. Populácie rýb a ďalších vodných organizmov boli v uplynulých 100 rokoch vážne poškodené. V mnohých riekach a jazerách sa stratili zásoby rýb z dôvodu cezhraničného znečistenia ovzdušia. Úrovne síranov, dusičnanov, zásaditosti, pH a hliníka v citlivých vodách rýchlo reagujú na zmeny emisií, čo má následne vplyv na citlivé organizmy, a tým aj na celý ekosystém. Tieto účinky sa prejavujú jednak v pomerne krátkych vzdialenostiach, jednak relatívne ďaleko od veľkých zdrojov emisií. Keď sa v 80. rokoch minulého storočia začali znižovať emisie, chemické ukazovatele týkajúce sa vôd začali rýchlo vykazovať príznaky obnovy, zatiaľ čo biologická obnova zaostávala. Nedávno sa tiež ukázalo, že depozícia dusíka môže mať fertilizačné účinky (eutrofizácia) v niektorých povrchových vodách v zachovalých oblastiach vzdialených od priameho ľudského vplyvu. Rastúce zaťaženie atmosférickým dusíkom by teda mohlo zmeniť fungovanie potravinového reťazca vodných živočíchov a mať vážne dôsledky. Medzi najlepšie ukazovatele účinkov znečistenia ovzdušia a zmierňujúcich opatrení na ekosystémy v Európe patria chemické a biologické vlastnosti povrchových vôd.

Program určený na monitorovanie účinkov depozície síry a dusíka v sladkých vodách by mal zahŕňať aspoň parametre uvedené v tabuľke 3. Frekvencia odberu vzoriek by mala vyjadrovať dočasné odchýlky na monitorovanom mieste. Miesta, na ktorých sa voda rýchlo vymieňa, budú rýchlejšie reagovať na zmeny depozície. Program medzinárodnej spolupráce Vody odporúča odberať vzorky z rýchlo prúdiacich jazier a riek aspoň raz za mesiac (PMS Vody, 2010). Štvrťročné alebo sezónne odbery vzoriek sú vhodné pre jazerá, v ktorých voda teoreticky zotrváva dlhšie ako niekoľko mesiacov. Dôrazne sa odporúča biologické monitorovanie citlivých druhov alebo komunít aspoň na niektorých vybraných miestach (tabuľka 4).

Ďalšie fyzikálne a chemické parametre, ako sú teplota, tok vody, hliníkové zlomky, celkový dusík a fosfor, poskytujú doplňujúce informácie, ktoré by mohli byť užitočné v závislosti od miestnych podmienok, napr. pri interpretácii biologických účinkov znečistenia ovzdušia.

Tabuľka 3

Rieky a jazerá: Odporúčané minimálne parametre, chemické vlastnosti podľa PMS Vody

Podrobnosti a ďalšie vysvetlenie je možné nájsť v príručke PMS Vody (PMS Vody, 2010). Odkazy sa týkajú kapitol v príručke.

Meranie Parametre Frekvencia Metóda Predkladané údaje Citlivosť povodia jazier a hydrochemické účinky znečistenia ovzdušia (acidifikácia) Zásaditosť, síran, dusičnan, chlorid, pH, vápnik, horčík, sodík, draslík, rozpustený organický uhlík a špecifická vodivosť Sezónne/štvrťročne až ročne v závislosti od rýchlosti prietoku Bodový odber vrchnej vrstvy (0,1 – 1 m) alebo z miesta jazerného odtoku. Opísané v kapitole 3. Hlavné ióny (mg/l), dusičnan (μg N/L), pH, DOC (mg C/l), zásaditosť (μeq/L), vodivosť pri 25 °C (μS/cm) Citlivosť povodia riek/potokov a hydrochemické účinky znečistenia ovzdušia (acidifikácia) Zásaditosť, síran, dusičnan, chlorid, pH, vápnik, horčík, sodík, draslík, rozpustený organický uhlík a špecifická vodivosť Mesačne Bodový odber vzoriek. Opísané v kapitole 3. Hlavné ióny (mg/l), dusičnan (μg N/L), pH, DOC (mg C/l), zásaditosť (μeq/L), vodivosť pri 25 °C (μS/cm)





Tabuľka 4

Rieky a jazerá: Odporúčané dodatočné parametre, biologické zloženie podľa PMS Vody

Podrobnosti a ďalšie vysvetlenie je možné nájsť v príručke PMS Vody. Odkazy sa týkajú kapitol v príručke.

Meranie Parametre Frekvencia Metóda Predkladané údaje Biologické ukazovatele znečistenia ovzdušia (acidifikácia). Bentické bezstavovce v riekach a jazerách Prítomnosť/neprítomnosť alebo pomerné zastúpenie určitých skupín/druhov Sezónne až ročne Vzorky bentosu odobraté do siete po odkopnutí kameňa, odbery vzoriek na pobreží alebo jadrové vzorky. Pozri kapitolu 4. Metódy rámcovej smernice sú založené na normách CEN a ISO a sú adekvátne. Kvalitatívne alebo kvantitatívne údaje. http://www.icp-waters.no/data/submit-data/ Ako biologické ukazovatele acidifikácie je tiež možné použiť ďalšie skupiny, ako sú ryby, rozsievky a perifytón.

3.4.3. Suchozemské ekosystémy: škodlivý vplyv ozónu v rámci PMS

Monitorovanie škodlivého vplyvu ozónu prináša problémy, ktoré sú špecifické pre túto znečisťujúcu látku. Depozitné zlúčeniny síry a dusíka zotrvávajú v sladkovodných a suchozemských ekosystémoch vo vegetácii i pôde v určitej chemickej forme, ktorú je možné monitorovať vrátane koncentrácií v rastlinách a machoch (pozri tabuľku 3 a tabuľku 4). Okrem toho depozícia síry a/alebo dusíka vedie k acidifikácii sladkých vôd a pôd, ktorú je možné monitorovať. Oproti tomu ozón sa ako taký neakumuluje vo vegetácii ani pôde, škodlivý vplyv majú produkty jeho rozpadu v rastlinách a reakcie rastlín na ne.

Nadmerné vystavenie prízemnému ozónu má škodlivé účinky na mnohé druhy vegetácie a ovplyvňuje suchozemské ekosystémy a služby, ktoré poskytujú (napr. výroba potravín a dreva, sekvestrácia uhlíka, kvalita ovzdušia a regulácia klímy). Účinky na druhy citlivé na ozón zahŕňajú viditeľné poškodenie olistenia, spomalenie rastu, horšiu kvalitu a nižšie výnosy plodín, menší počet kvetov a horšiu tvorbu semien a vyššiu zraniteľnosť abiotickými stresmi, ako sú mráz alebo sucho, i biotickými stresmi, ako sú škodcovia a choroby.

Jediné viditeľné poškodenie v suchozemských ekosystémoch, ktoré je možné pripísať priamo ozónu, je poškodenie olistenia. K poškodeniu olistenia spôsobenému ozónom dochádza pri druhoch citlivých na ozón v dňoch, v ktorých je vysoká koncentrácia prízemného ozónu. Neexistuje však zrejmý vzťah medzi poškodením olistenia spôsobeným ozónom a vplyvom na dôležité vegetačné parametre, ako sú rast (napr. rast stromov) alebo výnos (v prípade plodín). Ak má listnatá vegetácia viditeľne poškodené olistenie, zníži sa jej trhová hodnota. Na základe experimentálnych údajov boli stanovené kritické úrovne ozónu pre parametre, ako je stromová biomasa a výnos plodín, ktoré predstavujú kumulatívne účinky sezónneho vystavenia ozónu.

Kritické úrovne ozónu sú vymedzené ako kumulatívna expozícia znečisťujúcim látkam z ovzdušia alebo ako kumulatívny tok týchto látok cez listové prieduchy. Pri prekročení týchto úrovní sa podľa súčasných znalostí môžu prejaviť priame nepriaznivé vplyvy na citlivú vegetáciu. Kritické úrovne ozónu a cieľové hodnoty stanovené na účely ochrany vegetácie v európskych právnych predpisoch (smernica 2008/50/ES (21)) sú založené na kumulatívnej koncentrácii ozónu. Nedávny výskum ukázal, že cieľové hodnoty založené na kumulatívnom toku ozónu cez listové prieduchy [napr. ukazovateľ fytotoxická dávka ozónu (POD)] sú z biologického hľadiska významnejšie ako cieľové hodnoty založené na koncentrácii (napr. AOT40), keďže umožňujú odhad množstva ozónu vstupujúceho do listových pórov (prieduchov) a vedúceho k poškodeniu vnútri rastliny (Mills a ďalší, 2011a,b). Metodika výpočtu ukazovateľa POD je rozpracovaná a uplatnená v PMS Vegetácia s využitím modelu DO3SE. Na základe monitorovania hodinových koncentrácií ozónu a meteorologických parametrov (Tabuľka 5) je možné vypočítať kumulatívne toky ozónu cez listové prieduchy pre konkrétne druhy rastlín. Prekročenie kritických úrovní založených na toku cez listové prieduchy upozorňuje na riziko vplyvu ozónu na druhy na monitorovacom mieste, ktoré sú citlivé na ozón. Podrobnosti o výpočte ukazovateľa POD a jeho uplatnení sú k dispozícii v Príručke k metodikám a kritériám modelovania a mapovania kritického zaťaženia a úrovní a vplyvov, rizík a trendov znečistenia ovzdušia (22).

Tabuľka 5

Ukazovatele na posúdenie škodlivého vplyvu ozónu na vegetáciu podľa prílohy V k smernici o NEC

Podrobnosti a ďalšie vysvetlenie je možné nájsť v uvedených príručkách PMS.

Ukazovateľ Meranie Frekvencia Odkaz na metodiku a oznamovanie údajov Poškodenie olistenia stromov spôsobené ozónom Viditeľné príznaky ozónu na listoch druhov stromov a na stromoch a drevinách na „miestach odberu vzoriek vystavených svetlu“ (LESS). Rast priemeru stromu. Viditeľné ozónové príznaky: ročne na pozemkoch úrovne II; Rast priemeru: každých 5 rokov. Časť VIII (viditeľné ozónové príznaky) a časť V (rast priemeru) príručky MPS Lesy Poškodenie olistenia plodín a iných ako stromových druhov spôsobené ozónom Viditeľné ozónové príznaky na listoch. Plodiny: výnos pri zbere Viditeľné ozónové príznaky: aspoň raz za rok v priebehu vegetačného obdobia, najlepšie ihneď po ozónovej epizóde (3 – 7 dní) (1). Výnos plodín: ročne. http://icpvegetation.ceh.ac.uk. Je potrebné skontrolovať podľa minulých príručiek na účely zosúladenia so smernicou o NEC (vrátane zoznamov druhov citlivých na ozón) Prekročenie kritických úrovní ozónu na základe toku cez prieduchy Koncentrácia ozónu (2), meteorologické údaje (3) (teplota, relatívna vlhkosť, svetelná intenzita, zrážky, rýchlosť vetra, atmosférický tlak) a druh pôdy (piesčitá, ílová alebo hlinitá) na monitorovacom mieste alebo v jeho blízkosti (4). Na výpočet prietoku ozónu a prekročenia kritických úrovní sa môže použiť model DO3SE založený na toku cez prieduchy. Každý rok: hodinové údaje v priebehu vegetačného obdobia (5) Metóda v príručke k dohovoru LRTAP Modelovanie a mapovanie, kapitola 3 – Mapping critical levels for vegetation (Mapovanie kritických úrovní pre vegetáciu) (http://icpvegetation.ceh.ac.uk vrátane prepojenia na on-line verziu modelu DO3SE (6)).

3.4.4. Integrované monitorovanie sladkovodných a suchozemských ekosystémov v rámci PMS

Integrované monitorovanie ekosystémov znamená podrobné súbežné meranie fyzikálnych, chemických a biologických vlastností povodia v priebehu času a v rôznych oblastiach. Integrované monitorovanie je komplexné, a preto sa nezameriava na rozsiahle priestorové oblasti, ale skôr sa snaží o lepšie pochopenie príčinného spojenia medzi ovzduším, pôdou, vodou a biologickou odozvou, a to hlavne v lesnatých ekosystémoch. Takéto oblasti monitorovania by mohli na jednej strane poskytnúť údaje o konkrétnych ekosystémoch, napríklad lesných alebo sladkovodných, a na druhej strane umožniť lepšie rozlíšenie medzi vplyvmi súvisiacimi so znečistením ovzdušia a vplyvmi ostatných možných zdrojov znečistenia. V členských štátoch je vo všeobecnosti len pár miest, na ktorých prebieha takéto podrobné monitorovanie. Členským štátom sa odporúča, aby mali aspoň dve miesta zamerané na významné klimatické a depozitné gradienty. Miesta integrovaného monitorovania by mali byť malé, dobre vymedzené povodia v prírodných alebo poloprírodných oblastiach. Merania zahŕňajú meteorologické údaje, mokrú a suchú depozíciu, podkorunové zrážky, chemické vlastnosti pôdy (v pevnej a tekutej fáze), chemické vlastnosti vody a podzemných vôd a biologickú odozvu (t. j. vegetácie a ďalších biologických zložiek). Cieľom je monitorovanie a posúdenie biogeochemických trendov a biologických odoziev, oddelenie chybovej a prirodzenej odchýlky od signálu antropogénneho narušenia prostredníctvom monitorovania prírodných lesných ekosystémov a vypracovanie a uplatňovanie nástrojov, napr. modelov, na regionálne posudzovanie a prognózu dlhodobých účinkov.

V Tabuľke 6 sú uvedené premenné, ktoré majú význam podľa prílohy V k smernici o NEC, a vplyvy znečistenia ovzdušia na ekosystémy. Podrobný opis potrebného vybavenia, koncepcie a metodík je uvedený v príručke k PMS Integrované monitorovanie (23). Úplný program súhrnného merania umožňuje tiež podrobné modelovanie, analýzu príčin a účinkov a štúdium interakcií s procesmi v rámci zmeny klímy (24) (25) (26).

Tabuľka 6

Parametre a frekvencia pre miesta PMS Integrované monitorovanie

Podrobný opis a metodika sú uvedené v príručke PMS Integrované monitorovanie (27).

Meranie (súbor ukazovateľov) Parameter Frekvencia Metóda Meteorologické údaje zrážky, teplota vzduchu, teplota pôdy, relatívna vlhkosť, rýchlosť vetra, smer vetra, globálne žiarenie/bilancia žiarenia Mesačne Časť 7.1 Chemické vlastnosti ovzdušia oxid siričitý, oxid dusičitý, ozón, častice síranu, aerosólové a plynné dusičnany, kyselina dusičná, amoniak a amoniak v aerosóloch Mesačne Časť 7.2 Chemické vlastnosti zrážok (príručka EMEP) síran, dusičnan, amoniak, chlorid, sodík, draslík, vápnik, horčík a zásaditosť Mesačne Časť 7.3 Podkorunové zrážky síran, dusičnan, amoniak, spolu N, chlorid, sodík, draslík, vápnik, horčík, rozpustený organický uhlík a silná kyselina (podľa pH) Týždenne až mesačne Časť 7.5 Chemické vlastnosti pôdy pH (CaCl2), S spolu, P spolu, N spolu, Ca vymeniteľný, Mg vymeniteľný. K vymeniteľný, Na vymeniteľný, Al vymeniteľný, TOC, vymeniteľná titračná kyslosť (H + Al) Každých päť rokov Časť 7.7 Chemické vlastnosti pôdnej vody pH, elektrická vodivosť, zásaditosť, Granov diagram, N spolu, amoniak, dusičnan, P spolu, Ca, Mg, K, Na, hliník spolu, nestabilný hliník Štyrikrát za rok Časť 7.8 Chemické vlastnosti odtokovej vody zásaditosť, sulfát, dusičnan, chlorid, rozpustený organický uhlík, pH, vápnik, horčík, sodík, draslík, anorganický (nestabilný) hliník, spolu dusík, amoniak, odtok prúdiacej vody, špecifická vodivosť Mesačne Časť 7.10 Chemické vlastnosti olistenia Ca, K, Mg, Na, N, P, S, Cu, Fe, Mn, Zn a TOC Každých päť rokov Časť 7.12 Chemické vlastnosti hrabanky Ca, K, Mg, Na, N, P, S, Cu, Fe, Mn, Zn a TOC Ročne Časť 7.13 Vegetácia (intenzívny pozemok) Prízemná, pôdna, krovinatá a stromová vrstva vegetácie, špecifické cievnaté rastliny rastúce na pôde, bryophyta a lišajníky. Priemer stromov, štruktúra korunového zápoja Tri roky Časť 7.17 Kmeňové epifyty druhy lišajníkov rastúce na kmeňoch živých stromov Každých päť rokov Časť 7.20 Vzdušné zelené riasy počet vetiev, najmladší výhonok s riasou najhrubšie pokrytie riasou na strom, počet ročných výhonkov s > 50 % ponechaných ihlíc, počet ročných výhonkov s > 5 % ponechaných ihlíc Ročne Časť 7.21

4. Vzťahy s ostatnými činnosťami v rámci monitorovania

V článku 9 smernice o NEC sa stanovuje, že: „…členské štáty koordinujú s ďalšími programami monitorovania zriadenými na základe právnych predpisov Únie vrátane smernice 2008/50/ES, smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES ... a smernice Rady 92/43/EHS ... a podľa potreby na základe dohovoru LRTAP, a v náležitých prípadoch využívajú údaje zozbierané v rámci uvedených programov.“

Cieľom týchto ustanovení je maximálne využiť údaje zozbierané v rámci existujúcich systémov, predchádzať zdvojeniu a využívať synergie. Je však dôležité určiť dotknuté druhy ekosystémov, miesta a parametre, ako sa stanovuje v oddiele 3, aby monitorovanie bolo relevantné na účely smernice o NEC.

4.1. Vzťah s monitorovaním v rámci právnych predpisov/iniciatív EÚ

Rozsiahle monitorovanie sladkovodných útvarov prebieha na základe rámcovej smernice o vode (2000/60/ES) a monitorovanie širokej skupiny biotopov na základe smernice o biotopoch (92/43/EHS). Informácie poskytované EÚ sú k dispozícii prostredníctvom príslušných databáz Eionet (28), ktoré koordinuje Európska environmentálna agentúra.

Vzhľadom na cieľ a požiadavky na výber monitorovacieho miesta podľa smernice o NEC bude na aktuálne účely zrejme relevantná len časť súboru miest monitorovaných podľa rámcovej smernice o vode. Významné sú najmä miesta v blízkosti prameňov a miesta obklopené prírodnými oblasťami, ktoré umožňujú pripísanie kvality vody vplyvom znečistenia ovzdušia. Prípadová štúdia o začlenení monitorovania podľa rámcovej smernice o vode do monitorovacej siete zameranej na vplyvy znečistenia ovzdušia vo Fínsku je uvedená v oddiele 7.2.

Ďalšie dôležité zdroje údajov, ktoré je možné začleniť do monitorovania súvisiaceho s článkom 9, sa dajú odvodiť z prieskumu LUCAS (využitie krajiny a prieskum krajinnej pokrývky) (29), napríklad údaje o obsahu uhlíka a dusíka v pôde. Ďalšie príležitosti na harmonizáciu, integráciu a zefektívnenie zberu údajov v rámci monitorovacích programov môže poskytnúť Iniciatíva EÚ týkajúca sa opeľovačov (30), ako aj jednotlivé projekty EÚ v oblasti monitorovania ekosystémov a biodiverzity.

4.2. Vzťahy s monitorovaním vykonávaným v rámci iniciatív dohovoru LRTAP

Priamy význam pre vykonávanie smernice o NEC má monitorovanie ekosystémov v rámci Pracovnej skupiny pre účinky (WGE) dohovoru LRTAP, keďže má rovnaké ciele a v priebehu 20 rokov skupiny vznikli obsažné technické referenčné materiály.

Dlhodobé monitorovanie na základe dohovoru LRTAP teda poskytuje rozsiahle historické súbory údajov monitorovaných podľa schválených metodík, a teda s konzistentným odberom vzoriek a analytickými postupmi i frekvenciou.

Siete intenzívneho monitorovania v rámci skupiny WGE sa zakladajú na ekosystémoch, orientujú sa na konkrétne otázky (znečistenie ovzdušia) a majú dlhodobý charakter. Vďaka uvedeným vlastnostiam umožňujú zisťovať zmeny v ekosystémoch, posudzovať prispievajúce faktory a identifikovať dôsledky zmien ekosystémov, a následne informovať subjekty prijímajúce politické rozhodnutia o stave a prognózach budúcich zmien.

Ciele monitorovania ekosystémov podľa smernice o NEC sú vo všeobecnosti totožné s cieľmi existujúcich monitorovacích sietí v rámci dohovoru LRTAP, a preto by toto monitorovanie bolo užitočné aj na účely smernice o NEC, keďže:

— monitoruje ukazovatele acidifikácie, eutrofizácie a vplyvu ozónu na ekosystémy (takmer všetky parametre uvedené v prílohe V),

— zisťuje zmeny v ekosystémoch,

— určuje rýchlosť alebo trend zmeny (časovú os), rozsah zmeny (priestorovú os) a intenzitu zmeny (rozsah účinku),

— umožňuje porozumieť tomu, ako by zmeny ovplyvnili stav ekosystémov,

— umožňuje prognózy a identifikáciu zmien v súvislosti s prírodnými procesmi a ľudskými činnosťami,

— uľahčuje modelovanie dynamiky ekosystémov a súvisiacich procesov,

— umožňuje predvídať možné nežiaduce účinky a vďaka tomu vydávať „včasné varovania“,

— umožňuje hodnotiť účinnosť politík.

Je tiež dôležité upozorniť na to, že v rámci dohovoru LRTAP sa pri monitorovaní orientovanom na určité otázky spájajú hrozby znečistenia ovzdušia s monitorovaním účinkov s cieľom dosiahnuť dostatočnú úroveň predvídateľnosti, a tým lepšie usmerňovať politické opatrenia. Súbežné monitorovanie trendov vývoja ekosystémového stresu (znečistenie ovzdušia) a účinkov na ekosystémy zlepšuje interpretáciu výsledkov monitorovania.

4.3. Vzťah s ostatnými monitorovacími sieťami

Pri monitorovaní tých druhov ekosystémov, ktoré nie sú zahrnuté do programov medzinárodnej spolupráce, je možné uvažovať o sieti LTER-Europe (Dlhodobý výskum ekosystémov v Európe). LTER-Europe je zastrešujúca európska výskumná organizácia a výskumná infraštruktúra pre výskumné miesta a stanice, ktoré vykonávajú monitorovanie a výskum životného prostredia a ekosystémov (31). Jedným z jej hlavných cieľov je organizovať všetky takéto európske miesta a vytvoriť vedomostnú základňu s cieľom lepšie pochopiť štruktúru a funkcie ekosystémov a ich dlhodobú odozvu na environmentálne, spoločenské a hospodárske podnety.

Medzi hlavné ciele organizácie LTER-Europe patrí:

— určenie hybných síl zmeny ekosystémov v európskych environmentálnych a ekonomických gradientoch,

— preskúmať vzťahy medzi týmito silami, odozvy a rozvojové výzvy v rámci programu spoločného výskumu a s odkazom na harmonizované parametre a metódy,

— vypracovať kritériá pre miesta LTER a platformy LTSER (32) v záujme podpory špičkovej vedy s jedinečnou infraštruktúrou in situ,

— zlepšiť spoluprácu a synergiu medzi jednotlivými subjektmi, zainteresovanými skupinami, sieťami atď.

Organizácia LTER-Europe sa snaží dosahovať uvedené ciele tak, že poskytuje rámec pre rozvoj projektov, koncepčnú prácu, vzdelávanie, výmenu know-how, komunikáciu a inštitucionálnu integráciu. Niektoré parametre, ktoré sú užitočné pre monitorovanie podľa článku 9 smernice o NEC, sa už monitorujú v sieti LTER-Europe a členské štáty by mohli preskúmať, či a ako by bolo možné doplniť tento systém a zahrnúť ďalšie parametre (33).

Okrem toho je možné použiť údaje z národných inventárov lesov a ďalších monitorovacích činností členských štátov. Ďalším zdrojom relevantných údajov môžu byť výskumné projekty, ako sú napríklad informácie založené na diaľkovom snímaní, ktoré môžu poskytnúť výslovne priestorové informácie o vplyvoch znečistenia ovzdušia na stav rastlín (napr. Cotrozzi a ďalší (2018) (34)).

5. Podávanie správ

5.1. Podávanie správ o monitorovacích miestach a ukazovateľoch od 1. júla 2018 a následne každé štyri roky

Pri podávaní správ o umiestnení monitorovacích miest a súvisiacich ukazovateľoch použitých na monitorovanie vplyvov znečistenia ovzdušia v súlade s článkom 10 ods. 4 písm. a) smernice o NEC by sa mali oznamovať tieto informácie:

— zemepisné súradnice a nadmorská výška miesta, názov a druh biotopu/ekosystému a stručný opis miesta,

— podrobnosti o tom, ktoré parametre sa monitorujú na jednotlivých miestach.

Tieto informácie by malo sprevádzať vysvetlenie spôsobu navrhnutia siete z hľadiska požiadaviek stanovených v článku 9 smernice o NEC.

5.2. Oznamovanie tokov údajov od 1. júla 2019 a následne každé štyri roky

Pri oznamovaní monitorovacích údajov uvedených v článku 9 smernice o NEC v súlade s článkom 10 ods. 4 písm. b) smernice o NEC by sa mali dodržiavať tieto zásady:

— Podávanie správ by malo byť v maximálnej možnej miere normalizované podľa existujúcich tokov údajov.

— Malo by zohľadňovať súlad s infraštruktúrou INSPIRE (35).

— Malo by vychádzať zo schém podávania správ stanovených v rámci programov medzinárodnej spolupráce.

Na tomto základe Komisia a Európska environmentálna agentúra vypracovali vzor (36) pre požiadavky na podávanie správ a jeho použitie sa dôrazne odporúča v záujme umožnenia porovnateľnosti a konzistentnosti údajov a uľahčenia ich analýzy.

6. Pomoc pri vykonávaní

Výmena informácií o postupoch členských štátov, ktoré slúžili pri príprave tohto usmerňujúceho dokumentu, bola veľmi užitočná. V tejto súvislosti je potrebné upozorniť na partnerský nástroj vytvorený v rámci preskúmania vykonávania právnych predpisov a politík v oblasti ochrany životného prostredia, ktorý umožňuje zorganizovať ďalšiu vzájomnú pomoc (preskúmanie zo strany Komisie), buď v podobe mechanizmov pomocných partnerstiev alebo výmeny medzi väčšími skupinami členských štátov, pokiaľ ide o vykonávanie a najlepšie postupy. Nástroj využíva osvedčený nástroj Komisie TAIEX, ktorý môže na požiadanie orgánu verejnej moci členského štátu (vnútroštátneho, regionálneho, miestneho atď.) zorganizovať vyslanie expertov z verejných orgánov pôsobiacich v oblasti ochrany životného prostredia, ktorí poskytnú expertízu, zorganizovať študijné návštevy personálu v inom členskom štáte s cieľom poučiť sa od kolegov aj semináre pre jednu alebo viaceré krajiny. Viac informácií, elektronická prihláška a registrácia expertov sú k dispozícii na webovej lokalite:

http://ec.europa.eu/environment/eir/p2p/index_en.htm

Za povšimnutie stojí aj skutočnosť, že v rámci programov medzinárodnej spolupráce sa organizujú každoročné schôdze, ktorých sa môžu zúčastniť národní experti, rozšíriť si svoje poznatky o monitorovaní a vymeniť si skúsenosti s prevádzkou monitorovacích miest. Informácie sú k dispozícii na webovom sídle:

https://www.unece.org/environmental-policy/conventions/envlrtapwelcome/meetings-and-events.html#/

7. Prípadové štúdie

7.1. Monitorovanie ozónu v Spojenom kráľovstve

V Spojenom kráľovstve je miesto na intenzívne monitorovanie ozónu v rámci koordinačného centra PMS Vegetácia. Monitorujú sa na ňom hodinové koncentrácie ozónu a meteorologické údaje s cieľom umožniť výpočet kumulatívnych tokov ozónu cez listové prieduchy (POD) vo vegetačnom období pri rôznych druhoch rastlín [plodiny, stromy, (polo-)prírodná vegetácia]. Takto je možné vypočítať prekročenie kritických úrovní ozónu na základe toku. Okrem toho sa pravidelne monitoruje poškodenie olistenia pri druhoch citlivých na ozón. Toto poškodenie sa však nevyskytuje často z dôvodu celkovo nízkych koncentrácií okolitého ozónu na monitorovacom mieste. Spojené kráľovstvo má tiež vidiecku sieť s približne 20 monitorovacími miestami, na ktorých sa zaznamenávajú hodinové koncentrácie ozónu. V spojení s modelovanými meteorologickými údajmi je možné vypočítať prekročenie kritických úrovní ozónu na základe toku na týchto miestach. V súčasnosti tu neprebieha monitorovanie poškodenia olistenia ozónom.

7.2. Integrácia monitorovania fínskych povrchových vôd podľa rámcovej smernice o vode, programov medzinárodnej spolupráce podľa dohovoru LRTAP a smernice o NEC

V rámcovej smernici o vode (2000/60/ES) sa členským štátom predpisuje uskutočnenie programu inšpekčného monitorovania na účely poskytovania informácií napríklad na posúdenie dlhodobých zmien v prírodných podmienkach a dlhodobých zmien vyplývajúcich z rozšírenej (celosvetovej) antropogénnej činnosti. V záujme dosiahnutia týchto cieľov týkajúcich sa inšpekcií sa monitorovanie ekologického a chemického stavu povrchových vôd musí vykonávať obvykle vo vodných útvaroch, ktoré reprezentujú prírodné alebo poloprírodné referenčné podmienky a/alebo vysoký/dobrý ekologický stav. Monitorovanie vplyvov znečistenia ovzdušia sírou a dusíkom na vodné ekosystémy v rámci dohovoru LRTAP má prevažne tie isté ciele a inšpekčné koncepcie, a preto je monitorovanie vodných ekosystémov v rámci PMS dohovoru LRTAP relevantné pre monitorovanie podľa rámcovej smernice o vode na referenčných miestach (a naopak). Ciele uvedených programov monitorovania sú významné aj pre monitorovanie ekosystému podľa smernice o NEC.

Monitorovanie podľa rámcovej smernice o vode na referenčných miestach vo Fínsku (z chemického i biologického hľadiska) sa primárne uskutočňuje v jazerách a tokoch, ktoré sa nachádzajú v chránených alebo odľahlých oblastiach, prípadne povodiach umiestnených v iných oblastiach, v ktorých sa neprejavuje žiadny alebo len nepatrný vplyv človeka. Tieto druhy sladkých vôd vo Fínsku sú vo všeobecnosti oligotrofné alebo dystrofné, suchozemské povodie je prevažne zalesnené a chemické vlastnosti vody sa vyznačujú nízkou alebo miernou iónovou silou. Tieto vodné útvary sú preto citlivé na vplyvy znečistenia ovzdušia. Na účely monitorovania ekologického stavu a chemického stavu jazier a riek podľa rámcovej smernice o vode tvoria typológiu, ktorá je reprezentatívna pre sladké vody a ich prírodné a poloprírodné biotopy vo Fínsku, tieto druhy jazier a riek (tabuľka 8):

Tabuľka 8

Typológia fínskych sladkovodných útvarov

(http://www.ymparisto.fi/en-US/Waters/State_of_the_surface_waters/Typology_of_surface_waters).

Druhy jazier Druhy riek Malé a stredne veľké jazerá chudobné na humus Malé rašeliniskové rieky Malé humózne jazerá Malé rieky v regiónoch s minerálnymi pôdami Stredne veľké humózne jazerá Malé rieky v regiónoch s ílovitými pôdami Veľké jazerá chudobné na humus Stredne veľké rašeliniskové rieky Veľké humózne jazerá Stredne veľké rieky v regiónoch s minerálnymi pôdami Jazerá bohaté na humus Stredne veľké rieky v regiónoch s ílovitými pôdami Plytké jazerá chudobné na humus Veľké rašeliniskové rieky Plytké humózne jazerá Veľké rieky v regiónoch s minerálnymi pôdami Plytké jazerá bohaté na humus Veľké rieky v regiónoch s ílovitými pôdami Jazerá s veľmi krátkym obdobím zadržiavania vody Veľmi veľké rašeliniskové rieky Jazerá v severnom Laponsku Veľmi veľké rieky v regiónoch s minerálnymi pôdami Jazerá prirodzene bohaté na živiny a vápnik

Z týchto 12 druhov jazier na monitorovanie podľa rámcovej smernice o vode druhy „malé, chudobné na humus“ alebo „malé humózne jazerá“ (vrátane plytkých jazier) zahŕňajú malé (P < 1 km2) lesné jazerá pri prameňoch, ktoré sú bežné v arktických oblastiach, v ihličnatých lesoch a rašeliniskových oblastiach a vo Fínsku je veľa. Ukázalo sa, že sú citlivé na znečistenie ovzdušia a sú dobrým ukazovateľom vplyvov tohto znečistenia. Druh „jazerá v severnom Laponsku“ tiež zahŕňa citlivé jazerá v lesnatých alebo horských oblastiach na severe Fínska s chemickými vlastnosťami s nízkym obsahom iónov a chudobnými na živiny. Rovnako druhy riek „malé rašeliniskové rieky“ a „malé rieky v regiónoch s minerálnymi pôdami“ zahŕňajú malé toky v lesnatých a horských oblastiach a mnohé z nich sú citlivé a slúžia ako dobré ukazovatele vplyvov znečisťujúcich látok v ovzduší.

Monitorovanie vplyvov znečistenia ovzdušia na jazerá a potoky v lesnatých a horských referenčných oblastiach vo Fínsku sa uskutočňuje v rámci dohovoru LRTAP (PMS Vody, PMS Integrované monitorovanie) a národných programov monitorovania. Pravidelné monitorovanie sa začalo na väčšine miest v roku 1990 a v súčasnosti prebieha na 34 miestach, ktoré z geografického hľadiska pokrývajú celú krajinu. Na doplnenie monitorovania podľa rámcovej smernice o vode na referenčných miestach bolo 18 z 34 miest MPS/národných miest začlenených do monitorovania/podávania správ podľa rámcovej smernice o vode s cieľom poskytnúť informácie o dlhodobých zmenách vyplývajúcich z globálnych tlakov, predovšetkým zo vzdušnej depozície a zmeny klímy. Monitorovanie podľa rámcovej smernice o vode naopak poskytuje biologické údaje pre požiadavky posudzovania založeného na dohovore LRTAP. Posúdenia založené na dohovore LRTAP a národné programy monitorovania vhodné na posudzovanie účinkov znečistenia ovzdušia spĺňajú požiadavky na chemickú analýzu pre rámcovú smernicu o vode vrátane pH, zásaditosti, hlavných aniónov a katiónov, živín a rozpusteného organického uhlíka. Ciele monitorovania, inšpekčná koncepcia (ako je zriadenie/výber miesta, odber vzoriek a chemické analýzy) a spoločná databáza sú koordinované štátnymi orgánmi ochrany životného prostredia vrátane Fínskeho environmentálneho inštitútu a 13 centier pre hospodárstvo, rozvoj, dopravu a životné prostredie. Na národnom monitorovaní podľa rámcovej smernice o vode sa podieľa aj Štátny inštitút prírodných zdrojov Fínska (Luke), ktorý disponuje autoritou a odbornosťou, pokiaľ ide o monitorovanie rýb. Centralizácia činností umožňuje flexibilný a nákladovo úsporný prístup založený na riziku k monitorovaniu a oznamovaniu v rámci rôznych medzinárodných programov a k plánovaniu a vykonávaniu nových programov monitorovania, ako je napríklad monitorovanie podľa smernice o NEC.

(1) Vyhlásenie: Tento usmerňujúci dokument je určený na pomoc vnútroštátnym orgánom pri uplatňovaní smernice (EÚ) 2016/2284. Vyjadruje názory Európskej komisie a ako taký nie je právne záväzný. Záväzný výklad právnych predpisov EÚ je vo výlučnej právomoci Súdneho dvora Európskej únie. Názory vyjadrené v tomto usmerňujúcom dokumente nemôžu predurčovať stanovisko, ktoré by Komisia mohla zaujať pred Súdnym dvorom Európskej únie.

(2) Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/2284 zo 14. decembra 2016 o znížení národných emisií určitých látok znečisťujúcich ovzdušie, ktorou sa mení smernica 2003/35/ES a zrušuje smernica 2001/81/ES (Ú. v. EÚ L 344, 17.12.2016, s. 1).

(3) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/81/ES z 23. októbra 2001 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie (Ú. v. ES L 309, 27.11.2001, s. 22).

(4) Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov: Program Čisté ovzdušie pre Európu, COM(2013) 918 final.

(5) https://www.unece.org/env/lrtap/welcome.html.

(6) Úplné znenie: Program medzinárodnej spolupráce v oblasti posudzovania a monitorovania účinkov znečistenia ovzdušia na rieky a jazerá, Program medzinárodnej spolupráce v oblasti posudzovania a monitorovania účinkov znečistenia ovzdušia na lesy, Program medzinárodnej spolupráce v oblasti účinkov znečistenia ovzdušia na prirodzenú vegetáciu a plodiny a Program medzinárodnej spolupráce v oblasti integrovaného monitorovania účinkov znečistenia ovzdušia na ekosystémy.

(7) Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1386/2013/EÚ z 20. novembra 2013 o všeobecnom environmentálnom akčnom programe Únie do roku 2020 „Dobrý život v rámci možností našej planéty“ (Ú. v. EÚ L 354, 28.12.2013, s. 171).

(8) 7. environmentálny akčný program bod 28 písm. d).

(9) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. EÚ L 20, 26.1.2010, s. 7).

(10) Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7).

(11) Smernica 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, 22.12.2000, s. 1).

(12) Pozri napr. prílohu 1 k smernici o biotopoch 92/43/EHS.

(13) Mapovanie a posudzovanie ekosystémov a ich služieb – MAES: http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/ecosystem_assessment/pdf/MAESWorkingPaper2013.pdf.

(14) Európsky informačný systém o prírode – EUNIS: https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/data/eunis-habitat-classification.

(15) Triedy databázy Corine Land Cover.

(16) Metzger, M.J., Bunce, R.G.H, Jongman, R.H.G, Mücher, C.A., Watkins, J.W. 2005. A climatic stratification of the environment of Europe (Klimatická stratifikácia životného prostredia v Európe). Global Ecology and Biogeography 14: 549 – 563. Prepojenie DOI: http://dx.doi.org/10.1111/j.1466-822x.2005.00190.x.

(17) Pozri: http://ec.europa.eu/environment/air/reduction/ecosysmonitoring.htm, especially http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/Technical%20Specifications%20NEC%20Article%209%20location%20and%20indicators%20final.docx a

(18) http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/template%20NEC%20Article%209%20location%20and%20indicators%20for%2001%20July%202018%20final.xlsx.

(19) Maes, J. a ďalší, 2018.Analytical framework for mapping and assessing of ecosystem condition (Analytický rámec pre mapovasnie a posudzovanie stavu ekosystémov), http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/ecosystem_assessment/pdf/Brochure%20MAES.pdf.

(20) V PMS sa namiesto pojmu „miesto“ používa pojem „pozemok“.

(*1) []: Koncentrácie.

(21) Koordinačné centrum programu medzinárodnej spolupráce UNECE Lesy 2016: http://www.icp-forests.org/Manual.htm. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, 11.6.2008, s. 1).

(22) https://icpvegetation.ceh.ac.uk/publications/thematic; najmä https://www.icpmapping.org/Latest_update_Mapping_Manual Kapitola 3: Mapping critical levels for vegetation, (Mapovanie kritických úrovní pre vegetáciu), dohovor LRTAP, 2017.

(1) Vymedzenie ozónovej epizódy pozri https://www.eea.europa.eu/themes/air/air-quality/resources/glossary/ozone-episode.

(2) Vyžadujú sa informácie o výške merania.

(3) Ak nie sú k dispozícii žiadne namerané údaje, je možné použiť modelové hodinové údaje.

(4) Vyžadujú sa informácie o zemepisnej šírke a nadmorskej výške monitorovacieho miesta, ako aj o biogeografickej zóne, v ktorej sa miesto nachádza (pozri Obrázok 1).

(5) Na výpočet toku ozónu cez prieduchy sú potrebné namerané hodinové koncentrácie ozónu a meteorologické údaje. Výpočet tokov z údajov o odhadovanej hodinovej koncentrácii ozónu s použitím pasívnych vzorkovačov (akumulujúcich ozón v priebehu obdobia 1 – 2 týždňov) je veľmi nepresný.

(6) https://www.sei-international.org/do3se.

(23) www.syke.fi/nature/icpim.

(24) Holmberg, M., Vuorenmaa, J., Posch, M., Forsius, M., a ďalší, 2013. Relationship between critical load exceedances and empirical impact indicators at Integrated Monitoring sites across Europe (Vzťah medzi prekročením kritického zaťaženia a empirickými ukazovateľmi vplyvu na miestach integrovaného monitorovania v Európe). Ecological Indicators 24, 256 – 265.

(25) Dirnböck, T., Grandin, U., Bernhardt-Römermann, M., Beudert, B., Canullo, R., Forsius, M., Grabner, M.-T., Holmberg, M., Kleemola, S., Lundin, L., Mirtl, M., Neumann, M., Pompei, E., Salemaa, M., Starlinger, F., Staszewski, T., Uziębło, A.K., 2014. Forest floor vegetation response to nitrogen deposition in Europe (Odozva pozemnej lesnej vegetácie na depozíciu dusíka v Európe). Global Change Biology 20, 429 – 440.

(26) Vuorenmaa, J., Augustaitis, A., Beudert, B., Clarke, N., de Wit, H.A., Dirnböck, T., Frey, J., Forsius, M., Indriksone, I., Kleemola, S., 2017. Long-term sulphate and inorganic nitrogen mass balance budgets in European ICP Integrated Monitoring catchments (1990 – 2012) (Dlhodobé hmotnostné bilancie síranu a anorganického dusíka v európskych povodiach PMS Integrované monitorovanie). Ecological Indicators 76, 15 – 29.

(27) Príručka k PMS UNECE Integrované monitorovanie 2017. http://www.syke.fi/en-US/Research__Development/Ecosystem_services/Monitoring/Integrated_Monitoring/Manual_for_Integrated_Monitoring.

(28) https://bd.eionet.europa.eu/activities/Reporting/Article_17, http://cdr.eionet.europa.eu/help/WFD/WFD_521_2016.

(29) https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/LUCAS_-_Land_use_and_land_cover_survey.

(30) http://ec.europa.eu/environment/nature/conservation/species/pollinators/index_en.htm.

(31) www.lter-europe.net.

(32) Dlhodobý sociálno-ekonomický výskum.

(33) Miesta a programy merania siete LTER je možné nájsť na https://data.lter-europe.net/deims/

(34) Cotrozzi, L., Townsend, P. A., Pellegrini, E., Nali, C., Couture, J. J., 2018, Reflectance spectroscopy: a novel approach to better understand and monitor the impact of air pollution on Mediterranean plants (Reflektančná spektroskopia: nový prístup k lepšiemu pochopeniu a monitorovaniu vplyvu znečistenia ovzdušia na stredozemské rastliny). https://doi.org/10.1007/s11356-017-9568-2.

(35) https://inspire.ec.europa.eu/.

(36) http://ec.europa.eu/environment/air/reduction/ecosysmonitoring.htm.