SK Úradný vestník Európskej únie C 277/30

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Zapojenie občianskej spoločnosti do východného partnerstva“

(prieskumné stanovisko)

(2009/C 277/06)

spravodajca: pán VOLEŠ

Pani Milena VICENOVÁ, veľvyslankyňa, stála zástupkyňa ČR pri Európskej únii, požiadala 12. januára 2009 Európsky hospodársky a sociálny výbor o vypracovanie prieskumného stanoviska na tému

„Zapojenie občianskej spoločnosti do východného partnerstva“.

Odborná sekcia pre vonkajšie vzťahy poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 16. apríla 2009. Spravodajcom bol pán VOLEŠ.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 453. plenárnom zasadnutí 13. a 14. mája 2009 (schôdza z 13. mája) prijal 160 hlasmi za, pričom 15 členovia hlasovali proti a 18 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1. EHSV víta a podporuje návrh na vytvorenie východného partnerstva (VP) ako kvalitatívne vyššej formy spolupráce s východnými krajinami Európskej susedskej politiky. Toto partnerstvo sa musí zakladať na spoločných demokratických hodnotách a rešpektovaní ľudských práv, ktorých súčasťou je sociálny a občiansky dialóg a uznanie významnej úlohy, ktorú zohrávajú organizácie občianskej spoločnosti v demokratických spoločnostiach.

1.2. Program spolupráce v rámci VP musí byť zameraný na konkrétnu pomoc partnerským krajinám, najmä v súčasnej situácii tvrdého dosahu globálnej hospodárskej krízy na ich ekonomiku so závažnými sociálnymi dôsledkami. Východné partnerstvo by takisto malo prispieť k posilneniu inštitúcií a k mierovému riešeniu existujúcich konfliktov.

1.3. VP nerieši otázku perspektívy členstva v EÚ, o ktoré sa niektoré zo zúčastnených krajín snažia. V prípade dosiahnutia súladu ich práva s príslušnou európskou sektorovou legislatívou EÚ by partnerské krajiny mali mať možnosť získať privilegovaný štatút, ktorý by im umožnil zúčastňovať sa na tvorbe právnych predpisov EÚ týkajúcich sa jednotlivých odvetví bez hlasovacieho práva, podobne ako je to v prípade krajín Európskeho hospodárskeho priestoru.

1.4. Pri uskutočňovaní VP by sa mali zohľadniť poznatky získané počas piatich rokov realizácie európskej susedskej politiky:

— mala by sa zlepšiť spolupráca medzi EÚ a partnerskými krajinami pri vypracovaní opatrení na uskutočňovanie akčných plánov na národnej úrovni,

— do prípravy akčných plánov a monitorovania ich plnenia by mala byť zapojená občianska spoločnosť vrátane sociálnych partnerov,

— termíny zasadnutí spoločných podvýborov pre spoluprácu v sektorových otázkach vytvorených na základe zmlúv o partnerstve a spolupráci by sa mali dodržiavať a plnenie ich záverov by sa malo monitorovať za účasti občianskej spoločnosti,

— podmienky zapojenia sa do príslušných programov Spoločenstva a agentúr by mali byť jasne stanovené, aby boli motiváciou na prevzatie príslušných právnych predpisov Spoločenstva,

— do výberu otázok, o ktorých sa bude rokovať v rámci tematických platforiem, by mala byť zapojená občianska spoločnosť. Malo by ísť predovšetkým o otázky ako: lepšia správa vecí verejných, právny štát, zásady sociálneho trhového hospodárstva a jeho regulačný rámec, sociálny a občiansky dialóg, migrácia, ochrana práv duševného vlastníctva, zabezpečenie dodávok energie, odstraňovanie chudoby a prekážok vo vzájomnom obchode, cezhraničná spolupráca, ochrana životného prostredia, kontakty medzi ľuďmi a pod.

1.5. Zapojenie partnerských krajín do východného partnerstva je potrebné podmieniť ich vôľou a pripravenosťou vyznávať spoločné hodnoty EÚ, dodržiavať základné ľudské práva a slobody, rozvíjať a podporovať sociálny a občiansky dialóg. To sa týka najmä Bieloruska.

1.6. Východné partnerstvo by nemalo viesť ku vzniku deliacich čiar vo východnej Európe a malo by umožniť zapojenie tretích krajín v tých oblastiach, v ktorých budú mať spoločné záujmy s EÚ a východným partnerstvom, ako je energetická bezpečnosť, migrácia, ochrana životného prostredia a ďalšie. Veľa priorít východného partnerstva je predmetom strategického partnerstva EÚ s Ruskom. EHSV navrhuje zapojiť organizácie občianskej spoločnosti Ruska, Turecka a prípadne aj ďalších krajín do rokovania o otázkach spoločného záujmu v rámci fóra občianskej spoločnosti a tematických platforiem.

1.7. Predpokladom úspešného splnenia cieľov VP je posilnenie mobility a kontaktov medzi ľuďmi. EHSV podporuje uľahčenie vízového styku pre vybrané skupiny občanov partnerských krajín s perspektívou postupného odstránenia vízovej povinnosti pri rešpektovaní bezpečnostných záujmov obidvoch strán.

1.8. EHSV je pripravený podieľať sa na uskutočňovaní VP prostredníctvom podpory občianskej spoločnosti v partnerských krajinách a ponúka využitie svojich skúseností s vytváraním sietí organizovanej občianskej spoločnosti v mnohých krajinách a regiónoch, vrátane východných susedov. Vyzýva Európsku komisiu a Radu, aby ho poverili kľúčovou úlohou pri zakladaní fóra občianskej spoločnosti VP, ktoré by sa stalo pružnou a otvorenou sieťou občianskej spoločnosti EÚ a VP, zasadať by malo raz za rok a pracovalo by prostredníctvom pracovných skupín a tímov, ktoré by rozpracovávali konkrétne témy a ktorých výstupom by boli návrhy programov a projektov, ktoré by plnili ciele VP. Plné a účinné zapojenie občianskej spoločnosti do tohto fóra by malo byť podporené zodpovedajúcim financovaním.

1.9. Na dvojstrannej úrovni bude EHSV podporovať vytváranie štruktúr umožňujúcich zapojenie sociálnych partnerov a ďalších organizácií občianskej spoločnosti v partnerských krajinách do konzultačného procesu pri uskutočňovaní bilaterálnych programov EÚ s partnerskými krajinami vrátane prípravy národných plánov uplatňovania, ich uskutočňovania a monitorovania dosiahnutých výsledkov.

1.10. Aby občianska spoločnosť mohla splniť svoju úlohu, vyzýva EHSV Európsku komisiu, aby zabezpečila zaradenie organizácií občianskej spoločnosti do komplexného programu budovania inštitúcií a partnerských programov v rámci financovania z príslušnej položky nástroja európskeho susedstva a partnerstva (ENPI).

1.11. EHSV je pripravený zapojiť sa spolu s organizáciami občianskej spoločnosti partnerských krajín do všetkých štyroch tematických platforiem, pretože sa týkajú problémov, ktorými sa výbor intenzívne zaoberá a ku ktorým už vypracoval viaceré stanoviská a odporúčania.

2. Úvod, obsah návrhu na vytvorenie východného partnerstva

2.1. Výbor uvítal žiadosť českého predsedníctva vypracovať prieskumné stanovisko, ktoré by sa zaoberalo možnosťami a formami zapojenia občianskej spoločnosti do východného partnerstva (VP), na základe návrhu predloženého v oznámení Európskej komisie z 3. decembra 2008 (1).

2.2. Európska susedská politika, ktorá bola reakciou na rozšírenie EÚ z roku 2004, pozdvihla vzájomné vzťahy EÚ so susednými krajinami na východnej hranici (2) na vyššiu úroveň a dosiahla mnohé úspechy pri upevňovaní vzájomných väzieb. Súčasne však nesplnila celkom očakávania predovšetkým tých krajín, ktoré majú voči EÚ vyššie ambície.

2.3. Poľsko a Švédsko prevzali iniciatívu a na zasadnutí ministrov zahraničných vecí EÚ 26. mája 2008 predložili návrh na vytvorenie východného partnerstva ako kvalitatívne vyššej formy Európskej susedskej politiky (ESP). Návrh získal podporu českého predsedníctva, ktoré túto tému vyhlásilo za jednu zo svojich priorít.

2.4. Európska komisia zverejnila 3. decembra 2008 oznámenie na tému „Východné partnerstvo“. Východné partnerstvo bude po tom, ako ho schváli Rada na svojom marcovom zasadnutí (3), vyhlásené 7. mája 2009 na vrcholnej schôdzke EÚ s partnerskými krajinami východného partnerstva v Prahe.

2.5. Cieľom VP je výraznejšie než doteraz podporiť partnerské krajiny v ich úsilí o zblíženie s EÚ a poskytnúť im nevyhnutnú podporu pri uskutočňovaní demokratických a trhovo orientovaných reforiem, uplatňovaní zásad právneho štátu, dobrej správy vecí verejných, dodržiavaní ľudských práv, rešpektovaní a ochrane menšín a uplatňovaní zásady trhového hospodárstva a udržateľného rozvoja.

2.6. Východné partnerstvo sa bude uskutočňovať hlavne na dvojstrannej úrovni s cieľom uzatvárať dohody o pridružení (4), za predpokladu, že sa dosiahne pokrok v oblasti demokracie, právneho štátu a ľudských práv (5). Súčasťou dohôd o pridružení bude vytvorenie rozsiahlej a komplexnej oblasti voľného obchodu.

2.7. Mnohostranná úroveň predpokladá vytvorenie štyroch tematických platforiem týkajúcich sa 1) demokracie, dobrej správy vecí verejných a stability, 2) hospodárskej integrácie a zbližovania s politikami EÚ, 3) energetickej bezpečnosti a 4) kontaktov medzi ľuďmi. Mnohostranný rámec upevní väzby medzi partnerskými krajinami s perspektívou budúceho vzniku susedského hospodárskeho spoločenstva. Ku konkrétnym výsledkom spolupráce by mali prispieť tzv. modelové iniciatívy (6). Tieto iniciatívy by financovali medzinárodné finančné inštitúcie, súkromný sektor a rôzni darcovia.

2.8. Raz za dva roky by sa mal uskutočniť samit hláv štátov a predsedov vlád EÚ a VP, raz za rok schôdzky ministrov zahraničných vecí, dvakrát za rok zasadnutie vysokých úradníkov podľa jednotlivých platforiem a schôdzky expertov vo forme pracovných skupín.

2.9. Európska komisia a Rada počítajú s účasťou občianskej spoločnosti pri plnení cieľov VP a navrhujú vytvoriť fórum občianskej spoločnosti (FOS), ktoré by viedlo dialóg s verejnou správou. Európska komisia vyzvala Výbor regiónov a Európsky hospodársky a sociálny výbor, aby sa zapojili do rokovaní tematických platforiem venovaných demokracii, dobrej správe vecí verejných a stabilite a kontaktom medzi ľuďmi.

2.10. Prostriedky určené na financovanie východného partnerstva sa zvýšia zo 450 mil. EUR v roku 2008 na 600 mil. EUR v roku 2013, čo si vyžiada dodatočné prostriedky, ktoré by sa mali získať z rezervy rozpočtu nástroja európskeho susedstva a partnerstva (ENPI).

3. Ako sa z východného partnerstva môže stať nástroj lepšieho uskutočňovania európskej susedskej politiky (ESP)

3.1. EHSV vníma VP ako nový strategický rámec východného rozmeru ESP a prejav solidarity s ľuďmi vo východnej Európe. Musí sa zakladať na spoločných hodnotách, podpore základných ľudských práv a slobôd, dobrej správy a budovania demokratickej spoločnosti, ktorej pevnú súčasť tvorí občianska spoločnosť. Politická vôľa vlád partnerských krajín rozvíjať dialóg s občianskou spoločnosťou a podporovať dialóg sociálnych partnerov by mala byť jedným z ukazovateľov pre využívanie nástrojov a programov spolupráce, ktoré ponúka VP.

3.2. Prehlbujúca sa celosvetová finančná a hospodárska kríza ohrozuje hospodársky rozvoj a stabilitu vo východných susedných krajinách EÚ. EHSV považuje za dôležité, aby program spolupráce VP a finančné prostriedky pridelené v rámci ENPI boli nasmerované okrem podpory dlhodobých štrukturálnych reforiem tak, aby pomohli vládam partnerských krajín stabilizovať hospodársku a sociálnu situáciu a odstrániť negatívne dosahy krízy na najzraniteľnejšie vrstvy obyvateľstva.

3.3. Cieľom VP je pomôcť krajinám východnej Európy pri ich modernizácii v súlade s normami EÚ bez bezprostrednej perspektívy členstva, čo by nemalo obmedzovať ambície jednotlivých krajín, pokiaľ ide o ich budúce vzťahy s EÚ. Na zvýšenie motivácie partnerských krajín k aktívnejšiemu presadzovaniu reforiem a noriem EÚ odporúča EHSV ponúknuť im možnosť získať privilegovaný štatút, ak prevezmú európske predpisy pre konkrétny dohodnuté odvetvie. To by im umožnilo stať sa, podobne ako krajiny zapojené do Európskeho hospodárskeho priestoru (7), súčasťou vnútorného trhu, podieľať sa na programoch Spoločenstva a agentúr a zúčastňovať sa na príprave novej legislatívy EÚ na úrovni expertov bez hlasovacieho práva.

3.4. VP by sa malo vnímať ako nástroj, ktorým EÚ pomôže Azerbajdžanu a perspektívne aj Bielorusku splniť podmienky členstva vo Svetovej obchodnej organizácii (WTO). Skutočnosť, že všetky ostatné krajiny východného partnerstva sa už stali členmi WTO, vytvára predpoklady pre mnohostranný dialóg nielen o dvojstrannej liberalizácii obchodu medzi EÚ a jednotlivými krajinami, ale aj o regionálnej liberalizácii obchodu medzi krajinami VP navzájom. Vytvorenie susedského hospodárskeho spoločenstva podľa vzoru Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP) (8) by malo byť prioritou EÚ od samého začiatku uskutočňovania VP.

EHSV odporúča, aby sa pri uskutočňovaní politiky VP zohľadnili poučenia z uplatňovania ESP v rokoch 2004-2008 (9), ktoré je možné zhrnúť do týchto bodov:

3.5.1. S občianskou spoločnosťou by sa malo konzultovať pri budúcom rokovaní o dohodách o pridružení medzi EÚ a partnerskými krajinami, predovšetkým pokiaľ ide o úlohu občianskej spoločnosti a o možnosť vytvorenia spoločných poradných výborov občianskej spoločnosti partnerskej krajiny s EÚ v rámci týchto dohôd.

3.5.2. Plánovanie a uskutočňovanie priorít akčných plánov na národnej úrovni by vlády partnerských krajín mali vykonávať v spolupráci s Európskou komisiou a ostatnými zainteresovanými stranami (politickými silami, sociálnymi partnermi, občianskou spoločnosťou a miestnymi a regionálnymi samosprávami) tak, aby sa zabezpečila čo najširšia podpora uskutočňovania týchto plánov. Akčné plány by mali obsahovať opatrenia umožňujúce účinnejšie zapojenie občianskej spoločnosti do konzultačného procesu vrátane zabezpečenia prekladu európskych dokumentov do národných jazykov.

3.5.3. Spoločné podvýbory pre spoluprácu v sektorových otázkach vytvorené na základe zmlúv o partnerstve a spolupráci, ktoré mali fungovať ako mechanizmus prenášania informácií a spätnej väzby v rámci ESP, plnili túto úlohu iba čiastočne, pretože sa schádzali iba zriedka a nepravidelne. Zasadnutiam podvýborov a ich kontrole je potrebné dať záväzný charakter. Zástupcovia inštitucionálnych platforiem, ktoré majú vzniknúť vo VP (Euronest, fórum občianskej spoločnosti a miestne a regionálne zhromaždenie), by mali byť prizvaní k monitorovaniu práce podvýborov a činnosti národných orgánov pri uskutočňovaní priorít akčných plánov. Hodnotenie pokroku by sa malo zakladať na jasných, spoločne dohodnutých, transparentných a merateľných hodnotiacich kritériách a občianska spoločnosť by mala mať možnosť sa zúčastniť na rokovaniach o týchto kritériách a na hodnotení ich plnenia.

3.5.4. V ponuke východného partnerstva by mali byť jasnejšie definované sektorové nástroje. Bolo by potrebné jasnejšie stanoviť kritériá prístupu partnerských krajín k danému sektorovému programu alebo agentúre, aby daná krajina vedela, aké podmienky musí splniť, aby sa mohla zapojiť do európskych programov a agentúr.

3.5.5. Tematické platformy by mali umožniť pravidelnú výmenu osvedčených postupov medzi EÚ, členskými štátmi a partnerskými krajinami a stanoviť spoločné mnohostranné projekty v príslušných oblastiach. V rámci tematických platforiem by sa mohli prerokúvať nasledujúce otázky:

— zásady právneho štátu,

— zásady sociálneho trhového hospodárstva a jeho regulačný rámec,

— dobrá správa vecí verejných,

— boj proti korupcii a neoficiálnej ekonomike,

— sociálne problémy vrátane rovnosti pohlaví,

— migrácia a kontakty medzi ľuďmi,

— podpora sociálneho a občianskeho dialógu,

— odstraňovanie prekážok vzájomného obchodu,

— ochrana práv duševného vlastníctva,

— odstraňovanie chudoby,

— energetická bezpečnosť a energetická účinnosť,

— dodržiavanie noriem potravinovej bezpečnosti,

— ochrana pred dovozom nebezpečných výrobkov z tretích krajín,

— ochrana životného prostredia, verejného zdravia, rastlín a zvierat,

— cezhraničná spolupráca a ďalšie.

Do výberu týchto tém a ich prerokúvania by mali byť zapojené organizácie občianskej spoločnosti, ktoré by zastrešovalo fórum občianskej spoločnosti (FOS). Aby organizácie občianskej spoločnosti mohli túto úlohu splniť, je treba im poskytnúť potrebné financovanie.

3.6. EHSV zastáva názor, že účasť partnerských krajín na programe spolupráce v rámci východného partnerstva musí byť podmienená prijatím a plným uznaním spoločných hodnôt, akými sú ľudské práva a základné slobody, dobrá správa a dialóg s nezávislou občianskou spoločnosťou a sociálnymi partnermi. EHSV pripomína, že sa to týka najmä Bieloruska a jeho zapojenia do východného partnerstva.

3.7. EHSV považuje za dôležité, aby východné partnerstvo neviedlo ku vzniku nových deliacich čiar vo východnej Európe a zostalo otvorené aj pre účasť predstaviteľov z tretích krajín v tých oblastiach, ktoré sa budú dotýkať spoločných záujmov. Veľa priorít východného partnerstva je súčasťou strategického partnerstva s Ruskom. Príkladom môže byť dialóg o otázkach energetickej bezpečnosti, problémoch migrácie, životného prostredia a ďalších regionálnych alebo celosvetových problémoch, ktorý môže priniesť konkrétne výsledky iba pri zapojení Ruska, Turecka, prípadne aj zástupcov z krajín strednej Ázie. EHSV navrhuje zapojiť zástupcov občianskej spoločnosti z uvedených tretích krajín do rokovania o týchto otázkach v rámci fóra občianskej spoločnosti a prípadne ďalších platforiem.

3.8. Východné partnerstvo by malo byť doplnkovou iniciatívou k čiernomorskej synergii. Obidve sledujú rôzne ciele a používajú rôzne nástroje, ale súčasne majú niektoré dôležité oblasti činnosti spoločné. Preto je nevyhnutné posilniť koordináciu postupu v obidvoch iniciatívach, aby sa zabránilo zbytočnej dvojkoľajnosti alebo duplicite rovnakých činností.

3.9. Veľmi dôležitým predpokladom úspešného splnenia cieľov východného partnerstva je zintenzívnenie kontaktov medzi ľuďmi. Mobilita tvorí významnú kapitolu tak v rámci dvojstranných vzťahov, ako aj v mnohostrannom kontexte. Ku konečnému cieľu, ktorým je zavedenie bezvízového styku s týmito krajinami, sa musí dopracovať postupne, uľahčovaním vízového styku pre študentov, obchodníkov, osoby, ktoré pravidelne cestujú do krajín EÚ, rodinných príslušníkov, znižovaním poplatkov za víza. Predpokladom je uzavretie príslušných dohôd s partnerskými krajinami.

3.10. EHSV navrhuje viesť dialóg s partnerskými krajinami, členskými štátmi, sociálnymi partnermi a občianskou spoločnosťou o otázkach pracovného trhu, vrátane vývoja a mobility pracovných síl, a o schválení spoločných opatrení týkajúcich sa boja proti nelegálnemu zamestnávaniu a porušovaniu dôležitých dohovorov MOP.

4. Charakteristika organizácií občianskej spoločnosti v krajinách východného partnerstva

4.1. Historická, politická a sociálno-ekonomická situácia v každej zo šiestich účastníckych krajín východného partnerstva sa líši, napriek tomu má občianska spoločnosť v partnerských krajinách veľa spoločných rysov, ktoré vyplývajú zo spoločenského vývoja z dôb existencie Sovietskeho zväzu, kedy boli organizácie občianskej spoločnosti iba „prevodovou pákou“ vládnucej komunistickej strany.

4.2. Rozpad Sovietskeho zväzu umožnil týmto krajinám získať nezávislosť, ale súčasne viedol k značnému prepadu ich hospodárstva. Ekonomické reformy zamerané na transformáciu hospodárstva riadeného štátom na trhové hospodárstvo sa zavádzali pomaly a nedôsledne a situáciu komplikovala politická nestabilita a boj o moc. Najmenej v štyroch krajinách (Moldavsko, Arménsko, Azerbajdžan, Gruzínsko) situáciu zhoršovali vojenské konflikty so susedmi alebo separatistickými oblasťami.

4.3. Napriek hospodárskemu rastu na konci 90. rokov a po roku 2000 zostáva situácia v týchto krajinách veľmi nestabilná, čo ešte zhoršuje tvrdý dosah súčasnej hospodárskej krízy. Existujú hlboké sociálne rozdiely, veľká časť obyvateľstva nachádza živobytie v neoficiálnej ekonomike alebo emigrovala za prácou do zahraničia. Pretrvávajú hlavné prekážky modernizácie a rozvoja – byrokracia, nadmerná regulácia a s ňou súvisiaca korupcia.

4.4. V posledných rokoch sa postupne otvára priestor pre aktivity občianskej spoločnosti vo všetkých krajinách; dokonca aj v Bielorusku dochádza pod tlakom EÚ a medzinárodnej verejnosti k miernemu zlepšeniu. Európska susedská politika a jej nástroje a činnosť Medzinárodnej organizácie práce (MOP) pomáhajú pri postupnom presadzovaní sociálneho dialógu a jeho inštitucionalizácii v partnerských krajinách. Normy EÚ sa ešte zďaleka nedodržujú, pokiaľ ide o nezávislosť súdnictva, rozdelenie právomocí a zodpovednosť medzi ústrednými a miestnymi orgánmi verejnej moci, správny výklad a dodržiavanie občianskych práv a slobôd a nezávislosť médií. Vlády sa zdráhajú akceptovať pluralizmus spoločnosti, nezávislosť sociálnych partnerov a organizácií občianskej spoločnosti a ich právo na sociálny a občiansky dialóg, ktorý by mal posilniť celú spoločnosť.

4.5. EHSV sa v posledných piatich rokoch zaoberal stavom občianskej spoločnosti vo všetkých partnerských krajinách z hľadiska slobody združovania, registrácie a daňových predpisov a postupov, slobody prejavu a fungovania tripartitných konzultácií, a vypracoval stanoviská s mnohými odporúčaniami (10).

4.6. Na konferencii o sociálnom a občianskom dialógu v čiernomorskej synergii a východnom partnerstve, ktorú usporiadal EHSV v spolupráci s MOP 2. a 3. marca 2009, účastníci potvrdili, že vo všetkých krajinách tripartitný dialóg existuje, jeho obsah má však ďaleko od splnenia jeho poslania. Nedarí sa presadiť sociálny dialóg na regionálnej úrovni alebo medziodvetvový dialóg. Všetci účastníci potvrdili potrebu účinného zapojenia občianskej spoločnosti do obidvoch regionálnych iniciatív.

4.7. Postavenie jednotlivých zložiek občianskej spoločnosti

4.7.1. Organizácie zamestnávateľov

Vo všetkých partnerských krajinách existujú tradičné organizácie, ktoré zastupujú podnikateľov a poskytujú im potrebné služby, ako sú obchodné komory a podnikateľské združenia. S pokračujúcimi reformami a potrebou ustanoviť na strane zamestnávateľov partnerov pre dialóg sociálnych partnerov boli vytvorené organizácie zamestnávateľov, ktoré združujú veľké firmy a odborové zväzy. Tieto organizácie čelia mnohým problémom, mnohé z nich nie sú dostatočne reprezentatívne, sú nejednotné a konkurujú si. V niektorých krajinách, predovšetkým tam, kde v hospodárstve stále prevažuje štátny sektor, ako je to v Bielorusku, Moldavsku, Azerbajdžane, sú úzko spojené s vládou a majú preto obmedzenú možnosť vládnu politiku nezávisle kritizovať alebo jej oponovať. To do značnej miery obmedzuje ich záujem a pripravenosť na účasť na sociálnom dialógu.

4.7.2. Odborové organizácie

4.7.2.1. Vo väčšine partnerských krajín začali tradičné odbory sovietskeho typu reformný proces a s väčším či menším úspechom prevzali zásady demokracie, nezávislosti a slobody, za ktoré bojuje medzinárodné a európske odborové hnutie. Nové odborové organizácie boli vytvorené v Bielorusku a na Ukrajine. Zásada nezávislosti organizácií pracujúcich má však ešte ďaleko od toho, aby sa stala všeobecne uznávanou skutočnosťou, ako to potvrdzuje rôzne zasahovanie zo strany vlád v niektorých krajinách, ktoré sa stalo predmetom sťažností na porušovanie odborárskych slobôd adresovaných MOP.

4.7.2.2. Napriek tomu, že vo všetkých krajinách boli ratifikované hlavné dohovory MOP, dochádza k porušovaniu najmä dohovoru o kolektívnom vyjednávaní a slobode združovania, ktoré sa prejavuje ťažkosťami pri registrácii a obmedzovaním práva na štrajk. V podnikoch sú potláčané základné práva, dochádza aj k prepúšťaniu odborových funkcionárov.

4.7.2.3. Celkovo sa však dosiahol pokrok, ktorý odborom umožnil hrať pozitívnu úlohu pri upevňovaní demokratických procesov v partnerských krajinách.

4.7.3. Mimovládne organizácie

4.7.3.1. Vo všetkých partnerských krajinách došlo k výraznému nárastu počtu organizácií občianskej spoločnosti. Tieto organizácie sa venujú európskej integrácii, sociálnym otázkam, ako je migrácia, vzdelávanie, zdravotníctvo, sociálne hospodárstvo, boj proti chudobe, ochrane životného prostredia, ľudským a občianskym právam, boju proti korupcii, ochrane práv spotrebiteľov, presadzovaniu záujmov poľnohospodárov a remeselníkov a ďalším činnostiam. Tieto organizácie sú zapojené do európskych a medzinárodných sietí a aktívne sa podieľali na obrane demokratických hodnôt v revolučnom hnutí na Ukrajine a v Gruzínsku.

4.7.3.2. Mimovládne organizácie sa vo všetkých krajinách boria s celým radom problémov, ktoré vychádzajú z nedôvery vlády voči občianskej spoločnosti, najmä keď ju nemôžu kontrolovať a snažia sa priestor pre nezávislosť mimovládnych organizácií legislatívne obmedzovať. Problémom nezávislých mimovládnych organizácií je financovanie, a preto sa musia uchádzať o zahraničnú podporu, čím sa vystavujú kritike, že presadzujú zahraničné záujmy proti záujmom národným. V mnohých partnerských krajinách existujú mimovládne organizácie blízke vláde, ktoré sú presadzované do rôznych platforiem občianskeho dialógu.

4.7.3.3. Situácia a povedomie o potrebe občianskeho dialógu sa však postupne zlepšuje aj vďaka výmene informácií, skúseností, vytváraniu rôznych sietí občianskej spoločnosti. Výrazný pokrok sa dosiahol na Ukrajine v oblasti dialógu medzi vládou a mimovládnymi organizáciami, ktoré aktívne podporujú európsku integráciu.

5. Úloha EHSV vo východnom partnerstve

5.1. EHSV chce naďalej plniť svoju úlohu pri posilňovaní postavenia, kapacít a rozvoja regionálnych a národných sietí organizovanej občianskej spoločnosti v partnerských krajinách, ktoré by im umožnili čo najúčinnejšie zapojenie do dvojstranných a mnohostranných programov a nástrojov v záujme úspešného uskutočňovania cieľov VP.

5.2. EHSV získal v minulých rokoch cenné skúsenosti pri vytváraní sietí občianskej spoločnosti na regionálnej a národnej úrovni v rámci Euromed, AKT, Karibskej oblasti, strednej Ameriky, Mercosur, Číny, Indii a Brazílii. Je tiež partnerom v spoločných poradných výboroch vytvorených dohodami o pridružení s Tureckom, Chorvátskom a v budúcnosti i s FYROM. Činnosť EHSV pomohla posilniť občiansku spoločnosť vo všetkých uvedených regiónoch a krajinách.

5.3. EHSV sa podobnej úlohy iniciatívne ujal aj vo vzťahu k východnej Európe a južnému Kaukazu. V roku 2004 vytvoril kontaktnú skupinu pre východných susedov, uskutočnil základné analýzy postavenia a možností organizácií občianskej spoločnosti v partnerských krajinách a nadviazal s nimi priame kontakty. Zorganizoval niekoľko spoločných podujatí, vrátane uvedenej konferencie o sociálnom dialógu a občianskej spoločnosti v čiernomorskej synergii a východnom partnerstve.

5.4. EHSV vyzýva Európsku komisiu a Radu, aby ho poverili kľúčovou úlohou pri aktívnom zapojení občianskej spoločnosti do inštitucionálnej štruktúry VP. Na vytvorenie fóra občianskej spoločnosti východného partnerstva je možné využiť významné skúsenosti a know-how EHSV v tejto oblasti a jeho kontakty s organizáciami občianskej spoločnosti a sociálnych partnerov a ich národnými a regionálnymi sieťami v partnerských krajinách a v EÚ. Fórum občianskej spoločnosti východného partnerstva (FOS VP) by malo byť vytvorené ihneď po oficiálnom vyhlásení iniciatívy, teda v druhej polovici roku 2009.

5.5. FOS VP by malo mať operatívny a pružný charakter a malo by združovať reprezentatívne, demokratické a nezávislé organizácie občianskej spoločnosti tak z EÚ, ako aj z partnerských krajín, zastupujúce zamestnávateľov, zamestnancov a ostatné mimovládne organizácie, ktoré by boli konkrétnym prínosom k uskutočňovaniu tejto iniciatívy. FOS by sa mohlo schádzať najmenej raz za rok, striedavo v EÚ a v niektorej partnerskej krajine. Mohlo by vytvárať pracovné skupiny a tímy, ktoré by sa zaoberali konkrétnymi okruhmi problémov (pozri bod 3.5.5) prostredníctvom vytvárania špecifických panelov v rámci štvrtej operačnej úrovne východného partnerstva a vypracovávali by návrhy a odporúčania predstaviteľom EÚ a vlád partnerských krajín. Organizačnú a administratívnu činnosť by zabezpečoval sekretariát v rámci EHSV s finančným príspevkom z príslušnej položky ENPI.

5.6. EHSV bude naďalej podporovať vytváranie štruktúr zahŕňajúcich organizácie občianskej spoločnosti, vrátane sociálnych partnerov, v partnerských krajinách, ktoré by umožnili ich účinné zapojenie do konzultačného procesu pri stanovení spoločných priorít akčných plánov a nástroja európskeho susedstva a partnerstva (ENPI), pri definovaní nevyhnutných akcií na národnej úrovni, pri monitorovaní a spätnej väzbe a následnom hodnotení dosiahnutého pokroku. FOS by mohlo byť vhodnou platformou pre výmenu najlepších skúseností týkajúcich sa občianskej spoločnosti v národných rozhodovacích procesoch a rozvoja sociálneho dialógu.

5.7. Po vytvorení spoločných poradných výborov občianskej spoločnosti EÚ s príslušnými krajinami na základe dohôd o pridružení by do tohto procesu mohli byť zapojené aj tieto výbory.

5.8. Aby organizácie občianskej spoločnosti mohli splniť uvedené náročné úlohy, je potrebné im poskytnúť nevyhnutnú podporu a pomoc. EHSV preto odporúča Komisii, aby zahrnula do komplexného programu budovania inštitúcií okrem štátnych úradov aj organizácie občianskej spoločnosti, ktorým by v rámci partnerských programov mohli odovzdávať svoje skúsenosti partnerské organizácie z členských krajín EÚ.

5.9. Európska komisia vyzvala EHSV na účasť na tematických platformách Demokracia, dobrá správa vecí verejných a stabilita a Kontakty medzi ľuďmi. EHSV je presvedčený, že má kapacitu a skúsenosti k tomu, aby sa mohol zúčastňovať aj na obidvoch zostávajúcich platformách Ekonomická integrácia a Energetická bezpečnosť, a odporúča zapojiť do týchto platforiem aj občiansku spoločnosť partnerských krajín a FOS.

V Bruseli 13. mája 2009 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI

(1) Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu a Rade „Východné partnerstvo“, KOM(2008) 823 v konečnom znení z 3. decembra 2008.

(2) Východní partneri (alebo „partneri“) sú na účely tohto stanoviska krajiny vo východnej Európe a na južnom Kaukaze, na ktoré sa zameriava európska susedská politika: Arménsko, Azerbajdžan, Bielorusko, Gruzínsko, Moldavská republika a Ukrajina.

(3) Závery predsedníctva zo zasadnutia Európskej rady v Bruseli 19. a 20. marca 2009, 7880/09.

(4) Rokovania s Ukrajinou o dohode o pridružení už prebiehajú a mohli by sa stať vzorom pre ostatné partnerské krajiny.

(5) Týka sa to najmä Bieloruska, kde je pokrok v tomto smere zatiaľ nedostatočný.

(6) Patril by sem program integrovaného riadenia hraníc, nástroj pre malé a stredné podniky, podpora regionálnych trhov s elektrickou energiou, energetickú účinnosť a zdroje obnoviteľnej energie, rozvoj južného energetického koridoru a spolupráca pri predchádzaní prírodným katastrofám.

(7) Nórsko, Lichtenštajnsko a Island.

(8) KOM(2008) 823 v konečnom znení, s. 10.

(9) Pozri výsledky projektu Výskumného centra Slovenskej spoločnosti pre zahraničnú politiku uskutočneného s podporou nadácie Friedricha Eberta, uverejnené v publikácii The Reform of the European Neighbourhood Policy: Tools, Institutions and a Regional Dimension, autori: Duleba, Najšlová, Benč a Bilčík, r. 2009.

(10) Stanoviská EHSV „Susedstvo v rozšírenej Európe – Nový rámec vzťahov EÚ k jej východným a južným susedom“, Ú. v. EÚ C 80, 30.3.2004, s. 148-155;„Bieloruská občianska spoločnosť“, Ú. v. EÚ C 318, 23.12.2006, s. 123-127; „Vzťahy medzi EÚ a Moldavskom: úloha organizovanej občianskej spoločnosti“, Ú. v. EÚ C 120, 16.5.2008, s. 89-95; „Vzťahy medzi EÚ a Ukrajinou: nová dynamická úloha pre občiansku spoločnosť“, Ú. v. EÚ C 77, 31.3.2009, s. 157-163; „Zriaďovanie sietí organizácií občianskej spoločnosti v čiernomorskom regióne“, Ú. v. EÚ C 27, 3.2.2009, s. 144-151 a REX/241 „Účasť občianskej spoločnosti na realizácii akčných plánov Európskej susedskej politiky v krajinách južného Kaukazu“, spravodajca pán Adamczyk, máj 2009, ešte nepublikované v Úradnom vestníku.