EURÓPSKA KOMISIA V Štrasburgu13. 11. 2018 COM(2018) 851 final SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o pokroku Rumunska v rámci mechanizmu spolupráce a overovania



{SWD(2018) 551 final}



1. ÚVOD V januári 2017 uskutočnila Komisia komplexné hodnotenie pokroku, ktorý Rumunsko dosiahlo za desať rokov od vytvorenia mechanizmu spolupráce a overovania (MSO) v roku 2007.Na základe tohto dlhodobejšieho hľadiska a výrazného pokroku, ktorý sa dosiahol v priebehu desiatich rokov do januára 2017, načrtla Komisia dvanásť kľúčových odporúčaní, ktorých splnenie bude viesť k ukončeniu procesu MSO, a to v súlade s cieľom, ktorý stanovil predseda Komisie Juncker, uzavrieť proces MSO v rámci funkčného obdobia tejto Komisie. Odporúčania z januára 2017 sa preto považovali za dostatočné na uzatvorenie MSO – pokiaľ nedôjde k vývoju, ktorý by dosiahnutý pokrok zvrátil. Takisto sa zdôraznilo, že rýchlosť procesu bude závisieť od toho, ako rýchlo bude Rumunsko schopné splniť odporúčania tak, aby dosiahnutý pokrok už nebolo možné zvrátiť. Odporúčania boli zamerané najmä na povinnosti a zodpovednosť požadované od rumunských orgánov a na vytvorenie vnútorných záruk potrebných na zabezpečenie nezvratnosti výsledkov, aby sa preukázalo, že prebiehajúce projekty budú pokračovať, a to aj bez MSO. Ako Rada zdôraznila, MSO sa ukončí vtedy, keď budú všetky štyri referenčné kritériá uplatňované na Rumunsko úspešne splnené. V správe z novembra 2017 zaznamenala Komisia pokrok v súvislosti s viacerými odporúčaniami uvedenými v správe z januára 2017, „konkrétne to je odporúčanie č. 8, ktoré bolo uspokojivo vykonané, a s výhradou o uplatňovaní v praxi, odporúčania č. 2, 7 a 12. Zatiaľ čo plnenie niektorých odporúčaní uspokojivo napredovalo, dynamika reforiem sa v priebehu roku 2017 celkove stratila, čím sa spomalilo plnenie zostávajúcich odporúčaní, a takisto existuje riziko, že sa bude treba znovu zaoberať otázkami, ktoré boli na základe správy z januára 2017 považované za splnené. Otázka nezávislosti súdnictva takisto zostáva pretrvávajúcim zdrojom obáv.“ Potvrdila to aj Rada vo svojich záveroch, v ktorých vyzvala Rumunsko, aby „zameralo svoje úsilie na ďalšiu konsolidáciu dosiahnutého pokroku, neurobilo žiadny krok späť a aby dôsledne riešilo problematické záležitosti a plnilo všetky odporúčania uvedené v správe Komisie“ Táto správa sa zaoberá situáciou od novembra 2017. V období od predloženia správy z januára 2017 uskutočnilo Rumunsko rad krokov, ktoré si vyžiadali, aby Komisia opäť preskúmala základ svojho celkového posúdenia, a to aj po zohľadnení skutočnosti, že Benátska komisia nedávno vydala dve stanoviská k legislatívnym zmenám v Rumunsku. V tejto správe sa preto okrem hodnotenia pokroku dosiahnutého v súvislosti s odporúčaniami uvádza aj to, v ktorých oblastiach došlo k vývoju, ktorý zvrátil pokrok dosiahnutý v otázkach, ktoré Komisia v januári 2017 hodnotila pozitívne. Týka sa to pokroku, pokiaľ ide o prvé referenčné kritérium (nezávislosť súdnictva a reforma súdnictva) a tretie referenčné kritérium (riešenie korupcie na vysokých miestach). V dôsledku toho dvanásť odporúčaní uvedených v správe z januára 2017 už nestačí na uzavretie MSO, a preto sa v tejto správe uvádzajú ďalšie odporúčania. Táto správa je ako v predchádzajúcich rokoch výsledkom dôkladného procesu analýzy Komisie a vychádza z úzkej spolupráce s rumunskými inštitúciami a z informácií od občianskej spoločnosti a ďalších zainteresovaných strán vrátane iných členských štátov. 2. VŠEOBECNÁ SITUÁCIA V správe z januára 2017 sa uvádza, že existujú spoločenské, právne a politické faktory, ktoré napriek tomu, že nepatria do rozsahu pôsobnosti MSO a nevzťahujú sa na ne príslušné odporúčania, „majú priamy vplyv na schopnosť uskutočniť reformy a predovšetkým sťažili Rumunsku úlohu preukázať, že sa reforma ujala na trvalom základe“. Zaznamenané body zahŕňajú legislatívnu prax zameranú na zlepšenie zásad právnej regulácie, ale aj konfrontáciu medzi jednotlivými štátnymi aktérmi a zložité mediálne prostredie. Hoci tieto širšie faktory presahujú priamy rozsah pôsobnosti MSO, majú jednoznačne vplyv na pokračovanie reformy súdnictva a boj proti korupcii. V období od predloženia správy z januára 2017 nedošlo k zlepšeniu v prípade žiadneho z týchto faktorov. Zásadné legislatívne zmeny sa prijali unáhlene s použitím zrýchlených postupov, pričom sa vykonali len minimálne konzultácie. Sudcovia a prokurátori aj naďalej čelia osobným útokom v médiách, pričom mechanizmy uplatňovania nárokov na nápravu sa neuplatňujú dostatočne. Jednotlivé zložky štátu sa dostávali do konfliktu a boli stranami rôznych konaní pred ústavným súdom. Občianska spoločnosť, o ktorej sa v správe zdôrazňuje, že zohráva kľúčovú úlohu v reforme, sa sama stala cieľom zvýšeného tlaku. Táto situácia vyústila do radu verejných demonštrácií, pričom odpoveď štátnych orgánov vyvolala ďalšie kontroverzie. Slobodné a pluralistické médiá zároveň zohrávajú významnú úlohu, pretože volajú na zodpovednosť tých, ktorí sú pri moci, napríklad odhaľovaním potenciálnych prípadov korupcie. Malo by byť jasné, že z nadobudnutia účinnosti všeobecného nariadenia o ochrane údajov vyplýva aj povinnosť členských štátov zabezpečiť ochranu slobody prejavu a práva na informácie vo vzťahu k médiám. Jedným z týchto širších faktorov boli verejné diskusie o tvrdeniach, že dohody o spolupráci medzi súdnymi inštitúciami, najmä prokuratúrou, a rumunskými spravodajskými službami boli zdrojom systematického zneužívania, najmä pokiaľ ide o prípady korupcie. Tieto utajované dohody boli uvádzané ako dôvod pre náhle legislatívne zmeny a dôraznú kritiku sudcov. Činnosť spravodajských služieb nie je záležitosťou EÚ a nevzťahujú sa na ňu referenčné kritériá MSO. Úlohou súdov je stanoviť, či sú konkrétne tvrdenia o zneužívaní odôvodnené, alebo nie, a bolo by potrebné otvorené a nestranné vyšetrovanie s cieľom zistiť, či došlo k systémovému zlyhaniu, akým by bolo napríklad nezákonné zhromažďovanie dôkazov alebo nezákonné ovplyvňovanie sudcov, a či je potrebné posilniť existujúce právne záruky. Je jednoznačne dôležité zabezpečiť rámec, v ktorom sú spravodajské služby pod riadnym dohľadom, kde možno trestné činy účinne vyšetriť a potrestať, plne rešpektujúc základné práva, a kde sa verejnosť môže spoľahnúť na to, že nezávislosť súdnictva je zabezpečená. Odborné znalosti z iných členských štátov by mohli byť užitočné pri budovaní spoľahlivejšieho systému, pokiaľ ide o opatrenia dohľadu, ktoré využíva prokuratúra, a spoluprácu medzi spravodajskými službami a prokuratúrou, ktorá je nevyhnutná na stíhanie závažnej trestnej činnosti, napríklad terorizmu a počítačovej kriminality. 3. HODNOTENIE POKROKU PRI PLNENÍ ODPORÚČANÍ UVEDENÝCH V SPRÁVE Z JANUÁRA 2017 3.1. Prvé referenčné kritérium: nezávislosť súdnictva a reforma súdnictva Skôr než sa v tejto správe poskytne priestor konkrétnym odporúčaniam, v tomto oddiele sa venuje pozornosť vývoju v dvoch oblastiach, v ktorých sa od Komisie vyžaduje, aby opäť preskúmala základ hodnotenia z januára 2017 Zákony o justícii a právne záruky nezávislosti súdnictva Tri zákony o justícii z roku 2004 upravujú štatút sudcov a prokurátorov a organizáciu a fungovanie súdov, prokuratúry a Vyššej súdnej rady. Zákony o justícii boli nevyhnutným základom pre pozitívne hodnotenie pokroku Rumunska v rámci MSO v januári 2017. V správe z novembra 2017 sa už zdôraznila potreba, aby vláda a parlament zabezpečili otvorený, transparentný a konštruktívny legislatívny proces, v ktorom sa nezávislosti súdnictva a stanovisku súdnictva prikladá veľký význam a venuje náležitá pozornosť. V správe sa takisto pripomína, že je dôležité, aby sa vychádzalo zo stanoviska Benátskej komisie, čo je najlepší spôsob na zabezpečenie udržateľnosti reformy a splnenie referenčných kritérií MSO. V súčasnosti sú v platnosti zmenené zákony o justícii. Obsahujú rad opatrení, ktoré oslabujú právne záruky nezávislosti súdnictva, ktoré môžu ohroziť skutočnú nezávislosť sudcov a prokurátorov, a tým aj dôveru verejnosti v súdnictvo. Na tieto skutočnosti sa upriamovali negatívne reakcie súdnictva a občianskej spoločnosti. Medzi hlavné problematické ustanovenia patrí najmä: zriadenie osobitného útvaru prokuratúry na vyšetrovanie trestných činov sudcov, nové ustanovenia o materiálnej zodpovednosti sudcov za ich rozhodnutia, nový systém predčasného odchodu do dôchodku, obmedzenia slobody prejavu sudcov a rozšírenie dôvodov na odvolanie členov Vyššej súdnej rady. Žiadna z týchto zmien nezodpovedá odporúčaniam v rámci MSO. Jedno odporúčanie, v ktorom sa osobitne vyzývalo na prijatie legislatívnej zmeny v rámci rozsahu pôsobnosti zákonov o justícii, sa týkalo postupu vymenovania najvyšších prokurátorov. Toto sa neimplementovalo a kumulatívne vplyvy legislatívnych zmien majú skôr za následok oslabenie systému bŕzd a protiváh, ktorý je základom operačnej nezávislosti prokurátorov, čím sa ďalej posilňuje úloha ministra spravodlivosti. Zmeny zákonov takisto vyvolávajú otázky, pokiaľ ide o schopnosť prokuratúry pokračovať v boji proti korupcii na vysokých miestach s rovnakým stupňom nezávislosti. Existenciu rizika, že tieto prvky – jednotlivo, ale aj vzhľadom na ich kumulatívny účinok – by mohli viesť k tlaku na sudcov a prokurátorov a v konečnom dôsledku tak oslabiť nezávislosť, efektívnosť a kvalitu súdnictva, zdôraznili aj viacerí externí pozorovatelia: predovšetkým Benátska komisia Rady Európy, Skupina štátov proti korupcii („GRECO“), ďalšie členské štáty a medzinárodní partneri. V týchto hodnoteniach sa takisto zdôrazňuje, že kontrola zákonnosti je dôležitá, avšak nejde len o ňu: nenahrádza potrebu diskusie o politických rozhodnutiach, ktoré sú základom zásadných zmien. Benátska komisia predložila v júli predbežné stanovisko, ale zákony boli napriek tomu prijaté v pôvodnej podobe. Vláda okrem toho prijala niekoľko mimoriadnych výnosov, v ktorých boli zdôraznené niektoré zo zistených problémov, napríklad upevňovanie právomoci ministra spravodlivosti vo vzťahu k prokurátorom predovšetkým prostredníctvom iniciovania disciplinárneho konania.Rozhodnutie vlády o zmene ustanovení, ktorými sa zriaďuje osobitné oddelenie pre vyšetrovanie sudcov, týmto spôsobom, a o zavedení nových postupov týkajúcich sa zriadenia tohto orgánu Vyššou súdnou radou, vyvolalo ďalšie otázky o nezávislosti tohto oddelenia. Takisto to vyvolalo otázky spojené s tendenciou vlády uplatňovať odporúčania Benátskej komisie výlučne selektívnym spôsobom. V tomto zmysle sa tu premeškala príležitosť.

Odvolanie hlavného prokurátora Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii a politický tlak na súdne inštitúcie Súčasne s právnymi zmenami zdôraznili aj konkrétne rozhodnutia dôsledky sústreďovania moci v rukách ministra spravodlivosti. Prvým takýmto prípadom bolo odvolanie hlavného prokurátora Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii (DNA) na žiadosť ministra spravodlivosti. Prezident Rumunska v súlade s negatívnym stanoviskom Vyššej súdnej rady v prvej fáze navrhované odvolanie zamietol. Májovým rozhodnutím ústavného súdu o postupe odvolania sa však posilnil trend zvyšovania právomoci ministra: prezident bol po vydaní uvedeného rozhodnutia povinný podpísať dekrét, na základe ktorého sa odvolanie v júli uskutočnilo. Sústreďovanie právomoci v rukách ministra spravodlivosti sa ďalej zdôraznilo rozhodnutím ministra navrhnúť vymenovanie nového hlavného prokurátora Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii, a to aj napriek zápornému stanovisku Vyššej súdnej rady, v ktorom sa uvádza, že kandidát nesplnil mnohé kľúčové kritériá. Tento vývoj má dôsledky aj na nezvratnosť boja proti korupcii. Postup použitý v prípade hlavného prokurátora Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii sa premietol aj do ďalších krokov podniknutých proti kľúčovým súdnym inštitúciám. Rovnakým spôsobom ako pri procese odvolania hlavného prokurátora Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii začal minister spravodlivosti 24. októbra postup na odvolanie generálneho prokurátora. Ešte predtým v októbri predložila poslanecká snemovňa podnet ústavnému súdu týkajúci sa generálneho prokurátora, pokiaľ ide o pracovné dojednania so spravodajskou službou. Vláda takisto prijala rozhodnutie, že ústavnému súdu predloží podnet týkajúci sa Najvyššieho kasačného a odvolacieho súdu.Konvergencia krokov podnikaných voči týmto kľúčovým súdnym inštitúciám má jasný vplyv na nezávislosť súdnictva. Existujú aj obavy v súvislosti s prácou súdnej inšpekcie. V po sebe nasledujúcich správach MSO predložených do januára 2017 bol ocenený pokrok v oblasti nezávislosti a profesionality súdnej inšpekcie. V novembri 2017 sa však začalo poukazovať na problémy v tejto súvislosti a skomplikovali sa vzťahy s Vyššou súdnou radou.správe z novembra 2017 sa osobitná pozornosť venovala súdnej inšpekcii v súvislosti s potrebou ďalšieho posilnenia spolupráce medzi súdnymi inštitúciami. Proti súdnej inšpekcii sa zdvihla vlna kritiky. Začal sa rad disciplinárnych vyšetrovaní vedených proti vedúcim predstaviteľom kľúčových súdnych inštitúcií.Mnohí z príslušných sudcov boli zároveň považovaní za kritické hlasy, pokiaľ išlo o prebiehajúce legislatívne postupy. Treba poznamenať, že Poradný výbor európskych sudcov a Benátska komisia zdôraznili dôležitosť toho, aby sudcovia neboli obmedzovaní vo vyjadrovaní sa v rámci relevantných verejných diskusií. Súdna inšpekcia vykonala aj rad inšpekcií na úrade generálneho prokurátora a na Národnom riaditeľstve pre boj proti korupcii. Skutočnosť, že najmenej v dvoch prípadoch sa informácie dostali do tlače ešte pred ukončením inšpekcie, sa stala zdrojom mimoriadnych kontroverzií. Vyššia súdna rada nevypísala výberové konanie na vymenovanie nového manažmentu súdnej inšpekcie, hoci mandát manažmentu sa skončil koncom augusta 2018. Rozhodnutie vlády vyriešiť situáciu prijatím mimoriadneho výnosu o dočasnom vymenovaní súčasného manažmentu – namiesto toho, aby toto rozhodnutie bolo ponechané na Vyššiu súdnu radu – obavy nerozptýlilo. Vyššia súdna rada nebola schopná konať ako účinný systém bŕzd a protiváh na ochranu nezávislosti súdnych inštitúcií pod tlakom, čo je jej dôležitá ústavná úloha zdôraznená v správe z januára 2017. Nejednotnosť v rámci Vyššej súdnej rady, ktorá sa prejavila na stretnutiach rady s útvarmi Komisie, spôsobila, že pre radu je čoraz ťažšie účinne vystupovať ako reprezentant súdneho systému – najmä keď sa s ňou vedú konzultácie o právnych predpisoch – a ako správca súdneho systému. Aj keď rada predložila jednomyseľné stanovisko, vo významných prípadoch bolo ignorované.Hoci v roku 2018 boli súdne inštitúcie, ako aj jednotliví sudcovia a prokurátori, predmetom mimoriadne silnej verejnej kritiky zo strany predstaviteľov vlády a parlamentu, prejavila rada neochotu prijímať rozhodnutia ex officio s cieľom reagovať na útoky na nezávislosť súdnictva. Z toho vyplýva riziko, že to odradí sudcov od plnenia ich zvyčajnej úlohy v rámci organizácie štátu, t. j. od vyjadrovania názorov na otázky týkajúce sa justičného systému. Nezávislosť súdnictva Odporúčanie č. 1: Zaviesť spoľahlivý a nezávislý systém vymenúvania prokurátorov založený na jasných a transparentných kritériách a vypracovaný s podporou Benátskej komisie. Odporúčanie č. 2: Zabezpečiť, aby kódex správania poslancov, ktorý sa v súčasnosti vypracúva v parlamente, obsahoval jasné ustanovenia o vzájomnom rešpektovaní medzi inštitúciami a objasňoval, že poslanci a parlamentné postupy by mali rešpektovať nezávislosť súdnictva. Podobný kódex správania by sa mohol prijať pre ministrov. Vymenovania do funkcií Komisia v januári 2017 zopakovala svoje odporúčanie zaviesť transparentný systém vymenovania najvyšších prokurátorov založený na zásluhách, ktorý by poskytoval dostatočné záruky proti spolitizovaniu. V po sebe nasledujúcich správach MSO sa upozornilo na oslabenie systému bŕzd a protiváh v rámci tohto postupu, pričom sa poukázalo na stupeň diskrečnej právomoci ministra spravodlivosti pri výbere kandidátov, obmedzenú úlohu Vyššej súdnej rady a na rozsah, v akom by sa rovnaký postup vymenovania a odvolania uplatňoval na nižšej úrovni riadenia v rámci prokuratúry. V správe z novembra 2017 sa zaznamenal nedostatočný pokrok, pričom sa poukázalo na skutočnosť, že prebiehajúce prijímanie zmien zákonov o justícii je príležitosťou na riešenie tohto problému. V správe sa takisto pripomenula potreba obrátiť sa na Benátsku komisiu. Rumunské orgány neprijali opatrenia v nadväznosti na toto odporúčanie, ale Parlamentné zhromaždenie Rady Európy zvolalo Benátsku komisiu. V stanovisku Benátskej komisie sa osobitne zdôrazňuje potreba zmien, aby sa zabezpečil neutrálny a objektívny postup vymenovania a odvolania, pričom by sa mala dosiahnuť rovnováha medzi úlohami rôznych inštitúcií.Zmeny zákonov o justícii však oslabili úlohu Vyššej súdnej rady a úlohu prezidenta Rumunska v procese vymenovania vyšších prokurátorov, pričom sa posilnila úloha ministra spravodlivosti. Toto ďalšie sústreďovanie právomoci v rukách ministra spravodlivosti predstavuje odklon od tohto odporúčania. Kódexy správania V období od predloženia poslednej správy v rámci MSO kritika súdneho systému a sudcov v médiách a zo strany predstaviteľov vlády a parlamentu pokračovala. V priebehu roka 2018 dochádzalo k pravidelnej kritike zameranej na súdnictvo ako celok, najmä na inštitúcie, ktoré sa zaoberajú korupciou na vysokej úrovni, ako aj na jednotlivých sudcov. To so sebou prináša jasné riziko, pokiaľ ide o dôveru verejnosti v súdnictvo.Týmto sa potvrdzuje, že je potrebné prijať opatrenia na odrádzanie od otvoreného spochybňovania nezávislosti súdnictva a autority súdnych rozhodnutí. Vyššia súdna rada a jednotliví sudcovia sa pokúsili situáciu napraviť tak, že podali podnety na súd. Zámerom odporúčania v rámci MSO týkajúce sa kódexu správania poslancov bolo inštitucionálne uznanie tohto problému, ako aj prijatie opatrení na jeho riešenie. V správe z novembra 2017 sa ocenilo, že parlament aj vláda prijali kódex správania. Očakávalo sa, že sa to premietne do praxe ako praktický nástroj na riešenie tohto problému. Z dôkazov však vyplýva, že vzhľadom na nedostatok explicitných ustanovení o dodržiavaní nezávislosti súdnictva tento kódex ešte túto funkciu nespĺňa. Komisii neboli oznámené prípady, v ktorých by sa v parlamente iniciovali konania v reakcii na vyhlásenie zasahujúce do nezávislosti súdnictva. Reforma súdnictva Odporúčanie č. 3: Súčasná fáza reformy rumunských trestných zákonov by sa mala uzavrieť, pričom parlament by mal pokročiť vo svojich plánoch prijať zmeny predložené vládou v roku 2016 po konzultácii so súdnymi orgánmi. Minister spravodlivosti, Vyššia súdna rada a Najvyšší kasačný a odvolací súd by mali dokončiť akčný plán, aby sa zabezpečilo, že nový termín implementácie zostávajúcich ustanovení Občianskeho súdneho poriadku bude dodržaný. Odporúčanie č. 4: Na účely ďalšieho zlepšenia transparentnosti a predvídateľnosti legislatívneho procesu a na účely posilnenia vnútorných záruk v záujme nezvratnosti by vláda a parlament mali zabezpečiť úplnú transparentnosť a náležite zohľadniť konzultácie s príslušnými orgánmi a zainteresovanými stranami pri rozhodovacej a legislatívnej činnosti v oblasti trestného zákona a trestného poriadku, právnych predpisov o korupcii, právnych predpisov o bezúhonnosti (prípady nezlučiteľnosti, konfliktu záujmov, neoprávnene získaného majetku), právnych predpisov o súdnictve (týkajúce sa organizácie systému súdnictva) a občianskeho zákonníka a občianskeho súdneho poriadku, pričom inšpirácia sa bude čerpať z transparentnosti rozhodovacieho postupu, ktorý vláda zaviedla v roku 2016. Občiansky súdny poriadok

Odporúčanie č. 3 sa týka finalizácie reformy Občianskeho súdneho poriadku. Vývoj ilustruje nedostatok stability pri príprave takéhoto kľúčového právneho predpisu. V decembri 2016 sa stanovila nová lehota pre začatie uplatňovania zostávajúcich ustanovení tohto poriadku – január 2019. V správe v rámci MSO z novembra 2017 sa uvádza, že sa podnikli kroky s cieľom poskytnúť potrebnú infraštruktúru na prispôsobenie sa novému systému. Parlament však prijal v júni pozmeňujúce návrhy, ktorými sa občiansky súdny poriadok podstatne zmenil, vrátane upustenia od fázy prejednania veci poradným senátom v občianskoprávnom konaní. Niektoré z týchto pozmeňujúcich návrhov boli na ústavnom súde úspešne napadnuté zo strany Najvyššieho kasačného a odvolacieho súdu. Tento zákon sa preto musí v Parlamente revidovať a v rámci tohto procesu by sa malo osobitne zohľadňovať pracovné zaťaženie pracovníkov Najvyššieho kasačného a odvolacieho súdu. Trestný zákon a trestný poriadok V správe v rámci MSO z novembra 2017 sa uvádza, že odporúčanie, aby sa ukončila súčasná fáza reformy rumunského trestného zákona a trestného poriadku zostáva nevyriešená. Toto odporúčanie vychádzalo zo skutočnosti, že došlo k postupnému vypracovaniu pozmeňovacích návrhov prostredníctvom konzultácií, a zohľadňovalo potrebu prispôsobiť sa nedávnym rozhodnutiam ústavného súdu a transponovať smernice EÚ.Vláda prijala návrh zákona v novembri 2017. Pri diskusii, ktorá sa začala v apríli 2018 v parlamentnom výbore, sa však vychádzalo z úplne nových návrhov a veľmi vysokého počtu pozmeňujúcich návrhov. To sa odrazilo v záverečných návrhoch, ktoré parlament prijal v júni a v júli. Tieto zmeny predstavujú dôkladnú revíziu trestného zákona a trestného poriadku z roku 2014, ktorá sa dotýka aj procesných aspektov vyšetrovania trestných činov a súdnych konaní, rovnováhy medzi verejným záujmom o potrestanie trestnej činnosti, právami obetí a právami podozrivých osôb. Pozmeňujúcimi návrhmi sa takisto znižuje rozsah trestného činu korupcie. Ak by po návrate zákonov do parlamentu po vydaní rozhodnutia ústavného sudu došlo k potvrdeniu tohto zníženia, viedlo by k prehodnoteniu pokroku, ktorý sa doteraz dosiahol v rámci MSO. Pozmeňujúce návrhy nenadobudli účinnosť, pretože boli napadnuté na ústavnom súde. Ústavný súd v októbri rozhodol, že značný počet pozmeňujúcich návrhov je protiústavný. Okrem otázok ústavnosti vyvolali tieto pozmeňujúce návrhy veľký počet právnych a politických otázok, ktoré zdôraznili orgány presadzovania práva a občianska spoločnosť v Rumunsku, ako aj mnoho partnerov mimo Rumunska. Dňa 20. októbra prijala Benátska komisia stanovisko k pozmeňujúcim návrhom trestného zákona a trestného poriadku. Závery tohto stanoviska Benátskej komisie sú veľmi kritické, pričom poukazujú na obavy týkajúce sa právneho štátu, vzhľadom na ponechanie trestných činov nepotrestaných, na nedostatočnú kvalitu právnych predpisov a na nedostatky v ich príprave, ako aj na rozpory s judikatúrou Európskeho súdu pre ľudské práva a s medzinárodnými záväzkami krajiny, najmä pokiaľ ide o boj proti korupcii. Benátska komisia preto odporúča, „aby rumunské orgány vykonali celkové opätovné posúdenie zmien trestného zákona a trestného poriadku prostredníctvom komplexného a účinného konzultačného procesu s cieľom predložiť solídny a ucelený legislatívny návrh, ktorý bude mať širokú podporu v rámci rumunskej spoločnosti a v plnej miere zohľadní platné normy.“ Transparentnosť a predvídateľnosť legislatívneho procesu v prípade právnych predpisov z oblasti reformy súdnictva a boja proti korupcii V správe z novembra 2017 sa poukázalo na potenciál Osobitného parlamentného výboru pre systematizáciu, zjednocovanie a zabezpečenie legislatívnej stability súdnictva, pokiaľ ide o vytvorenie predvídateľného postupu prijímania pozmeňujúcich návrhov, ktorý zabezpečí diskusiu a verejnú konzultáciu. Tento výbor sa zaoberal reformami zákonov o justícii a trestného zákona a trestného poriadku. Niektoré aspekty legislatívneho postupu dohodnuté vo výbore by sa mohli so zreteľom na minulosť považovať za pokrok: rozpravy sa vysielajú, zvyčajne sú k dispozícii návrhy a súdne inštitúcie sú prizvané na rozpravy a môžu vyjadriť svoje stanovisko. Voľba zrýchlených postupov však výrazne obmedzila účinnosť a dôveryhodnosť týchto opatrení. Aj naďalej je ťažké pochopiť objektívne dôvody voľby zrýchlených postupov, ako aj skutočnosť, že naliehavosť daných vecí sa neskôr neprehodnotila – vzhľadom na zásadné pochybnosti vznesené v súvislosti s návrhmi. Tieto pochybnosti vyjadrili rumunské inštitúcie ako Najvyšší kasačný a odvolací súd, ako aj externí partneri, ako napríklad Európska komisia a ostatné členské štáty. Nedostatok diskusie bol zarážajúci vzhľadom na skutočnosť, že po skrátenom konaní vo výboroch sa o týchto kľúčových otázkach verejného poriadku v oboch komorách parlamentu diskutovalo len málo alebo vôbec nie. Dokonca aj vtedy, keď už bol proces týkajúci sa prijímania zákonov o justícii zavŕšený, vláda vykonala v októbri ďalšie zmeny prostredníctvom mimoriadneho výnosu, pričom možnosť konzultácií bola ešte menšia. Tento proces by pre súdne orgány znamenal obrovskú výzvu, pokiaľ ide o vykonávanie, a reálne riziko pre zabezpečenie spravodlivosti, a zdá sa, že tieto aspekty sa do úvahy nebrali. Poslanci parlamentu tvrdili, že legislatívny proces je transparentný a zohľadňuje názor sudcov. Je pravdou, že predmetné zákony obsahujú pozmeňujúce návrhy, ktoré navrhli samotní sudcovia. Neplatí to však v prípade väčšiny najkontroverznejších ustanovení, ktoré sú uvedené v právnych predpisoch, pričom nie je jasné, respektíve, je len málo jasné, prečo boli stanoviská súdnictva zamietnuté. Rozsah otázok, ktoré ústavný súd vzniesol – a týkal sa len problematiky ústavnosti – opäť zdôrazňuje nedostatočnú prípravu týchto pozmeňovacích návrhov a dôsledky nevyužitia odborných znalostí kľúčových súdnych inštitúcií. Aj Benátska komisia a skupina GRECO poukázali na to, že pri plánovaní takýchto zásadných právnych zmien by sa malo očakávať, že parlament usporiada skutočnú diskusiu o spoločenských potrebách a vplyvoch uvedených zmien, a to na základe rozsiahlych konzultácií: ide totiž o otázky verejného poriadku, pričom otázky ústavnosti, ktoré ústavný súd skúmal, nemožno považovať za jediné relevantné otázky. Skutočnosť, že v stanovisku Benátskej komisie k zákonom o justícii sa zmapovali hlavné pretrvávajúce problémy v uvedených zákonoch, a obavy, že zmeny trestného zákona a trestného poriadku môžu byť v rozpore s právnymi záväzkami Rumunska na úrovni EÚ a na medzinárodnej úrovni, sú názornými príkladmi rizika vyplývajúceho zo skráteného konania. Tento proces sa nemôže považovať za postup, ktorý je v súlade s odporúčaním. Odporúčanie č. 5: Vláda by mala zaviesť primeraný akčný plán na riešenie otázky vykonávania súdnych rozhodnutí a uplatňovania judikatúry súdov zo strany verejnej správy vrátane mechanizmu na poskytovanie presných štatistík s cieľom umožniť budúce monitorovanie. Takisto by mala vytvoriť systém vnútornej kontroly so zapojením Vyššej súdnej rady a dvora audítorov s cieľom zabezpečiť riadne vykonávanie akčného plánu. Odporúčanie č. 6: Strategická súdna správa, t. j. minister spravodlivosti, Vyššia súdna rada, Najvyšší kasačný a odvolací súd a generálny prokurátor, by mali zabezpečiť vykonávanie akčného plánu tak, ako bol prijatý, a zaviesť pravidelné spoločné verejné podávanie správ o jeho vykonávaní vrátane riešení otázok nedostatku súdnych úradníkov, nadmerného pracovného zaťaženia a omeškaní pri odôvodnení rozhodnutí. Rešpektovanie súdnych rozhodnutí Rešpektovanie a vykonávanie súdnych rozhodnutí je neoddeliteľnou súčasťou efektívnosti justičného systému, ako sa uvádza v prvom referenčnom kritériu. Po odsúdení Európskym súdom pre ľudské práva v roku 2016 predložilo Rumunsko Výboru ministrov Rady Európy akčný plán na riešenie štrukturálnych problémov týkajúcich sa nevykonávania súdnych rozhodnutí vynesených voči štátu. Tento akčný plán a dodatočné opatrenia požadované Výborom ministrov Rady Európy majú priamy význam pre riešenie tohto odporúčania. V súčasnosti prebiehajú kroky na dosiahnutie pokroku pri plnení akčného plánu. Zoznam opatrení, ktoré sa majú prijať, bol predložený vláde v septembri. Návrhy zahŕňajú zmeny právneho rámca s cieľom zaručiť včasné vykonávanie a mechanizmus dohľadu a predchádzania oneskorenému vykonávaniu rozsudkov v prípadoch, keď je dlžníkom štát. Ministerstvo spravodlivosti a Vyššia súdna rada napredujú aj s vytváraním IT registra súdnych rozhodnutí v prípadoch, v ktorých je dlžníkom alebo veriteľom štát. Štrukturálne reformy systému súdnictva V správe z novembra 2017 sa uvádza, že komplexný akčný plán prijatý v roku 2016 , v ktorom sa stanovujú kroky štrukturálnych reforiem, ktoré sa majú v záujme rozvoja súdneho systému uskutočniť do roku 2020, sa realizuje, a že tento nástroj by mal priniesť významné výhody používateľom justičného systému a zvýšiť dôveru verejnosti. Tento akčný plán bol pod vedením Rady pre strategické riadenie vypracovaný a upravený v priebehu roka 2018 a dostal finančnú podporu zo štrukturálnych fondov EÚ. Zaoberá sa aj otázkami, ako sú vytvorenie stáleho mechanizmu dialógu medzi zástupcami troch nositeľov štátnych právomocí a aktualizácia informačného systému z hľadiska ochrany údajov. Rada pre strategické riadenie sa však neprofilovala ako fórum schopné riešiť hlavné strategické otázky súdneho systému. Napríklad sa zdá, že sa vôbec nezapájala do diskusií o zmenách zákonov o justícii, občianskeho zákonníka a trestného zákona a trestného poriadku, ktoré budú mať zásadný vplyv na fungovanie a organizáciu justičného systému. Ako už bolo uvedené, vykonávanie zákonov o justícii pokračuje na základe jednostranných mimoriadnych výnosov, a nie na základe konsenzuálnych rozhodnutí Strategickej súdnej správy. Odporúčanie č. 7: Nová Vyššia súdna rada by mala vypracovať kolektívny program pre svoj mandát vrátane opatrení na podporu transparentnosti a zodpovednosti. Mal by obsahovať stratégiu informovanosti s pravidelnými otvorenými stretnutiami so zhromaždeniami sudcov a prokurátorov na všetkých úrovniach, ako aj so zástupcami občianskej spoločnosti a profesijných organizácií, pričom by sa malo zaviesť podávanie výročných správ, ktoré sa prerokujú na valných zhromaždeniach sudcov a prokurátorov.

Transparentnosť a zodpovednosť Vyššej súdnej rady V správe z novembra 2017 sa uvádza, že Vyššia súdna rada stanovila svoje priority pre svoj mandát (2017 – 2022), čím poskytla prvotný základ na podporu zodpovednosti tejto inštitúcie. V správe sa takisto uvádza, že napriek náročným okolnostiam dokázala Rada prijímať ťažké rozhodnutia, napríklad keď zamietla navrhované zmeny zákonov o justícii. V správe sa na záver uvádza, že „Rada by mala pokračovať v konsolidácii svojej práce s cieľom chrániť dobré meno súdnictva jednotným a účinným spôsobom a prispieť ku konštruktívnemu a transparentného dialógu s vládou a parlamentom.“ Vzhľadom na dané okolnosti je odvtedy pre Radu čoraz ťažšie zachovať si prístup stanovený v uvedených prioritách, keďže vláda zamietla celý rad jej stanovísk.Názory v Rade sa rozchádzali, pokiaľ išlo o to, ako reagovať na odporúčania Benátskej komisie a skupiny GRECO o zákonoch o justícii, a to aj v oblastiach, ktoré sú viac manažérskeho charakteru, ako napríklad analýza vplyvu zmien (systém predčasného odchodu do dôchodku a neskorší začiatok pracovnej kariéry). Pokiaľ ide o zmeny trestného zákona a trestného poriadku, rada bola požiadaná, aby vyjadrila svoj názor.Uskutočnila konzultácie so všetkými súdmi a prokuratúrami a predložila súhrnný názor parlamentnému výboru. Členovia rady sa zúčastnili na rozpravách v parlamente, pričom predložili pozmeňujúce návrhy a pripomienky. Po prijatí zákonov parlamentom však rada neposkytla stanovisko k týmto zmenám, ani neanalyzovala vplyv zmien na súdny systém. V správe z januára 2017 sa zdôrazňuje najmä význam verejného podávania správ rady o opatreniach, ktoré prijala na ochranu nezávislosti súdnictva a ochranu dobrej povesti, nezávislosti a nestrannosti sudcov. Rada však nebola schopná v tejto oblasti zaujať pevný postoj, a to aj napriek celkovej situácii, pokiaľ ide o kritiku sudcov a súdnych inštitúcií. Komisia mohla v januári 2017 zaznamenať „významný pokrok“ pri plnení prvého referenčného kritéria. Súčasná situácia je taká, že hoci sa dosiahol pokrok pri plnení odporúčania č. 5 (vykonávanie rozsudkov), iné kroky, ktoré Rumunsko podniklo, dosiahnutý pokrok zvrátili alebo spochybnili. Odporúčania č. 1, 3 a 4 neboli splnené. Pokiaľ ide o odporúčania č. 2, 6 a 7, nedosiahol sa žiadny pokrok smerom k dosiahnutiu zmysluplných výsledkov. Legislatívne zmeny, ktoré ohrozujú záruky nezávislosti súdnictva a sústreďujú viac právomocí v rukách ministra spravodlivosti, ako aj rad krokov, ktorými sa vyvíjal nátlak na kľúčové súdne inštitúcie, predstavujú v širšom zmysle krok späť zo strany rumunských orgánov, pokiaľ ide o základ hodnotenia z januára 2017. Závažné riziká zvrátenia vývoja prináša aj prebiehajúce prijímanie zmien trestného zákona a trestného poriadku. Komisia sa preto domnieva, že prvé referenčné kritérium nemožno považovať za splnené a že na dosiahnutie tohto cieľa sú potrebné ďalšie odporúčania, ako sa uvádza v závere tejto správy. 3.2. Druhé referenčné kritérium: Rámec pre bezúhonnosť a Národný bezpečnostný úrad Odporúčanie č. 8: Zabezpečiť sprevádzkovanie systému PREVENT. Národný bezpečnostný úrad a Národná agentúra pre verejné obstarávanie by mali zaviesť podávanie správ o kontrolách ex ante zameraných na postupy verejného obstarávania a ich následných kontrol vrátane kontrol ex post, ako aj o zistených prípadoch konfliktov záujmov alebo korupcie a zorganizovať verejnú diskusiu, kde by vláda, miestne orgány, súdnictvo a zástupcovia občianskej spoločnosti boli vyzvaní, aby sa k nim vyjadrili. Odporúčanie č. 9: Parlament by mal byť transparentný v rozhodovacom procese, pokiaľ ide o na nadviazanie na konečné a neodvolateľné rozhodnutia o nezlučiteľnosti, konflikte záujmov a neoprávnene získanom majetku proti jeho členom. Systém PREVENT Systém PREVENT je navrhnutý tak, aby sa predišlo konfliktom záujmov vo verejnom obstarávaní, a to vytvorením mechanizmu overovania ex ante a tým, že verejným obstarávateľom umožňuje, aby odstránili možné problémy ešte pred zadaním zákazky. Systém je v súčasnosti plne funkčný a Národný bezpečnostný úrad (ANI) vykazuje pozitívne výsledky.Systém PREVENT okrem vydávania týchto upozornení zároveň umožnil zvýšiť informovanosť medzi verejnými obstarávateľmi. Celkovo sa zdá, že preventívny prístup naberá na význame a ochota veľkej väčšiny verejných obstarávateľov eliminovať potenciálne konflikty záujmov ešte pred tým, ako sa podpíšu zmluvy, poukazuje na jeho hodnotu. Prijala sa legislatívna zmena, ktorou sa zavádza možnosť udeliť verejnému obstarávateľovi pokutu za neprijatie následného opatrenia v reakcii na upozornenia zo systému PREVENT, ale jeho pridaná hodnota je nejasná. Vo všeobecnosti možno konštatovať, že bilancia agentúry, pokiaľ ide o vyšetrovanie prípadov nezlučiteľnosti a administratívnych konfliktov záujmov, zostala stabilná.Stabilita právneho rámca pre integritu však aj naďalej predstavuje výzvu. Parlament prijal v júli dva legislatívne návrhy, a to aj napriek zápornému stanovisku Národného bezpečnostného úradu. Prvým návrhom by sa stanovila lehota premlčania v dĺžke troch rokov v prípade listín, ktoré zakladajú existenciu konfliktu záujmov alebo nezlučiteľnosti. Druhým návrhom by sa zmenil režim sankcií, pokiaľ ide o konflikt záujmov v prípade miestnych volených zástupcov. Oba návrhy boli napadnuté na ústavnom súde.Ďalšie návrhy sa prerokúvajú v Parlamente. Ďalšia výzva sa týka finančných zdrojov Národného bezpečnostného úradu. V dôsledku výrazne zníženého rozpočtu Národného bezpečnostného úradu v roku 2017 by ďalšie zníženie rozpočtu prinieslo riziko finančných problémov pri vyplácaní miezd a platbách dodávateľom. Je nevyhnutné, aby úrad mal zdroje potrebné na ďalšie plnenie svojich úloh v súlade s druhým referenčným kritériom. Opatrenia v nadväznosti na súdne rozhodnutia týkajúce sa poslancov V predchádzajúcich správach v rámci MSO sa poukazovalo na oneskorenia a zjavné nezrovnalosti pri uplatňovaní sankcií uložených tým poslancom parlamentu, pri ktorých sa v rámci konečného rozhodnutia súdu týkajúceho sa správy predloženej úradom zistila nezlučiteľnosť alebo konflikt záujmov. Komisia preto odporučila väčšiu transparentnosť pri rozhodovaní a v správe z novembra 2017 uviedla niekoľko konkrétnych návrhov na tento účel. Od októbra 2016 bolo proti poslancom parlamentu vynesených päť konečných a neodvolateľných súdnych rozhodnutí. V dvoch prípadoch, ako aj v ďalších dvoch prípadoch týkajúcich sa volieb v decembri 2016, parlament písomne oznámil Národnému bezpečnostnému úradu, že sa nebude uplatňovať žiadna disciplinárna sankcia. V ostatných prípadoch parlament ešte nereagoval. Aj keď takéto listy predstavujú krok vpred z hľadiska transparentnosti, odôvodnenia parlamentu predstavujú riziko, pokiaľ ide o odrádzajúci účinok sankcií. Parlament tvrdil, že neboli prijaté žiadne opatrenia, pretože k príslušnému incidentu týkajúcemu sa bezúhonnosti došlo počas predchádzajúceho mandátu alebo postu. Takýto výklad súdy alebo iné verejné inštitúcie doposiaľ neuplatňovali. Z toho vyplýva potreba objasniť pravidlá týkajúce sa nezlučiteľnosti a konfliktu záujmov spôsobom, ktorý spĺňa referenčné kritérium MSO týkajúce sa zabezpečenia „záväzných rozhodnutí, na základe ktorých možno ukladať odrádzajúce sankcie“. Komisia sa domnieva, že výrazný pokrok, ktorý bol v novembri 2017 zaznamenaný v súvislosti s druhým referenčným kritériom, sa zastavil. Odporúčanie č. 8 je splnené, pokiaľ je systém PREVENT konsolidovaný ako účinný preventívny nástroj. Pokrok dosiahnutý v súvislosti s odporúčaním č. 9 si vyžaduje, aby sa odstránili súčasné nejasnosti, pokiaľ ide o pravidlá. 3.3 Tretie referenčné kritérium: Riešenie korupcie na vysokých miestach Udržateľnosť Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii a nezvratnosť boja proti korupcii V správe z januára 2017 sa uznáva významný pokrok dosiahnutý v boji proti korupcii na vysokých miestach. Zároveň sa v nej zdôrazňuje, že všetky kroky, ktoré by oslabili alebo obmedzili rozsah trestného činu korupcie alebo ktoré by ohrozili nezávislosť a efektívnosť prokuratúry pre boj proti korupcii, by boli krokmi späť. Vývoj od predloženia správy v rámci MSO z novembra 2017 vyžaduje, aby Komisia opäť preskúmala svoje hodnotenie. Tlak na kľúčové inštitúcie boja proti korupcii vyvolal rastúce obavy, pokiaľ ide o schopnosť týchto inštitúcií naďalej konať, a teda pokiaľ ide o nezvratnosť boja proti korupcii. Národné riaditeľstvo pre boj proti korupcii je osobitným cieľom tlaku, ktorý by mohol poškodiť jeho nezávislosť. Dôrazná kritika zo strany vysokopostavených politikov rozširovaná na verejnosti a v médiách a skutočnosť, že pri odvolaní úradujúceho hlavného generálneho prokurátora Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii, ako aj pri navrhovanom vymenovaní nového hlavného prokurátora tohto riaditeľstva, bolo ignorované negatívne stanovisko Vyššej súdnej rady, vyvolávajú veľké pochybnosti o tomto procese (pozri vyššie). Minister spravodlivosti začal okrem toho v súlade s rovnakým postupom vymenúvať nových zástupcov a vedúcich v rezorte. Zmenené zákony o justícii takisto vytvárajú potenciálne ťažkosti, pokiaľ ide o zamestnancov, ktorí možno budú musieť odísť z Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii. V októbri prijala vláda nový mimoriadny výnos, ktorým by sa upravili požiadavky na služobný vek prokurátorov Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii, čo by mohlo mať ďalšie negatívne vplyvy na operačnú kapacitu Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii.

Tento tlak sa rozšíril na Najvyšší kasačný a odvolací súd, najmä na sudcov trestného senátu. Ako už bolo uvedené, vláda podala na ústavný súd podnet týkajúci sa Najvyššieho kasačného a odvolacieho súdu. Uvedené skutočnosti boli na dôvažok k tlaku zo strany súdneho systému, pričom došlo ku kontroverzii, keď Vyššia súdna rada neobnovila mandát predsedu trestného senátu Najvyššieho kasačného a odvolacieho súdu, ktorý sa zaoberá mnohými prípadmi korupcie na vysokých miestach, a keď boli súdnej inšpekcii postúpené prípady týkajúce sa predsedu Najvyššieho kasačného a odvolacieho súdu (pozri vyššie). Kroky, ktoré podnikla vláda, sa môžu prejaviť aj v očividnom obmedzení spolupráce s Národným riaditeľstvom pre boj proti korupcii, pričom mnohé verejné inštitúcie, ako sú ministerstvá, účtovný dvor a iné kontrolné orgány, sa údajne viac zdráhajú oznamovať možné prípady podvodov a korupcie. Vytvorenie nového odboru pre vyšetrovanie trestných činov sudcov stanovené v zmenených zákonoch o justícii vyvoláva v súvislosti s bojom proti korupcii osobitné obavy vzhľadom na skutočnosť, že nová štruktúra by mohla byť zraniteľnejšia, pokiaľ ide o nezávislosť, než to bolo doposiaľ v prípade Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii, keďže by sa mohla použiť ako dodatočný nástroj na zastrašovanie a vyvíjanie tlaku na sudcov. Navyše, pôjde o všeobecné oddelenie, ktoré sa zaoberá všetkými trestnými činmi, ktoré spáchali sudcovia, ktoré nebude mať dostatok odborných znalostí, pokiaľ ide o vyšetrovanie špecifických trestných činov korupcie; a predmetný vplyv by sa zdôraznil, ak by sa z jurisdikcie Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii vyňali aj vyšetrovania všetkých jednotlivcov spojených s prípadom, na ktorom sa podieľal určitý sudca. Pokiaľ ide o právny rámec, zmeny trestného zákona a trestného poriadku prijaté parlamentom pred letným obdobím by takisto mohli oslabiť aj boj proti korupcii (pozri vyššie). V rozsiahlej kritike týchto pozmeňujúcich návrhov sa zdôrazňoval vplyv na problém korupcie. Okrem toho, že sa tým vážne bráni vo vyšetrovaní, trestnom stíhaní a odsúdení, zmenšil sa tak aj trestnoprávny rozsah viacerých trestných činov korupcie. To bol takisto dôležitý prvok v stanovisku Benátskej komisie k trestnému zákon u a trestnému poriadkumôže to vyvolávať otázky týkajúce sa zlučiteľnosti s medzinárodnými dohovormi, ktoré Rumunsko ratifikovalo. Benátska komisia zdôrazňuje, že „mnoho pozmeňujúcich návrhov, či už jednotlivo, ale najmä vzhľadom na ich kumulatívny účinok, vážne naruší účinnosť rumunského systému trestného súdnictva v boji proti rôznym formám trestnej činnosti vrátane trestných činov súvisiacich s korupciou, násilných trestných činov a organizovanej trestnej činnosti.“ Nič nenaznačuje tomu, že by táto otázka zlučiteľnosti s medzinárodnými záväzkami bola predmetom diskusie vo vláde alebo v parlamente. Niektoré z týchto zmien boli vyhlásené za protiústavné. Odporúčanie č. 10: Prijať objektívne kritériá na rozhodovanie o zbavení imunity poslancov parlamentu a odôvodňovanie takýchto rozhodnutí s cieľom pomôcť zabezpečiť, aby sa imunita nevyužívala na zabránenie vyšetrovaniu a stíhaniu trestných činov korupcie. Vláda by rovnako mohla zvážiť zmenu právnych predpisov na obmedzenie imunity ministrov na trvanie ich funkčného obdobia. Tieto kroky by mohli byť podporované Benátskou komisiou a skupinou GRECO. Parlament by mal zriadiť systém pravidelného podávania správ o rozhodnutiach, ktoré prijali jeho komory na základe žiadostí o zbavenie imunity, a mohol usporiadať verejnú diskusiu, aby Vyššia súdna rada a zástupcovia občianskej spoločnosti mohli reagovať. Odporúčanie č. 10 sa týka zodpovednosti parlamentu za jeho rozhodnutia o žiadostiach prokuratúry o povolenie preventívnych opatrení, ako napríklad prehľadanie alebo zadržanie, a o žiadostiach o povolenie uskutočniť vyšetrovanie poslanca parlamentu, keď zastáva alebo zastával aj post ministra. Toto je právomoc na základe ústavy, ktorá je ustanovená v mnohých parlamentných systémoch, v ktorých existuje imunita na ochranu poslancov parlamentu pri výkone ich poslaneckého mandátu. Toto odporúčanie sa netýka skutočnosti, že táto právomoc existuje, ale spôsobu, akým sa vykonáva. V predchádzajúcich správach v rámci MSO sa zdôraznil význam transparentných kritérií s cieľom pomôcť parlamentu preukázať, že túto právomoc uplatňuje objektívnym spôsobom. Pomohlo by to takisto preukázať, že zamietnutie žiadostí o trestné stíhanie súvisí s ochranou poslancov parlamentu pri výkone ich mandátu, a nie so snahou o obmedzenie vyšetrovania a stíhania trestných činov korupcie alebo o zabránenie takémuto vyšetrovaniu a stíhaniu. V správe z novembra 2017 bola ocenená skutočnosť, že bola zohľadnená potreba väčšej transparentnosti v nadväznosti na žiadosti prokuratúry. Dospelo sa v nej však k záveru, že na plnenie odporúčania č. 10 je potrebné vynaložiť viac úsilia, a bolo v nej zopakované odporúčanie obrátiť sa na Benátsku komisiu a na skupinu GRECO. Právny výbor poslaneckej snemovne vyjadril svoju pripravenosť uplatňovať existujúce kritériá stanovené Benátskou komisiou, doteraz však k tomu nedošlo,ani to nebolo formálne stanovené v pravidlách komory alebo senátu. V roku 2018 neboli prijaté žiadne následné opatrenia, pokiaľ ide o výzvu vláde, aby zvážila zmenu príslušného zákona s cieľom objasniť, že ministerská imunita sa vzťahuje len na konanie ministrov počas ich funkčného obdobia. V priebehu roka do augusta 2018 prijal prezident Rumunska dve žiadosti o začatie trestnoprávneho konania proti bývalým ministrom, ktorí nie sú členmi parlamentu. V odporúčaní sa poukázalo aj na podávanie správ o rozhodnutiach a usporiadanie verejnej diskusie. Prvým krokom v tomto smere je, že rozpravy v parlamentných výboroch a na plenárnych schôdzach sa vysielajú naživo a možno si ich pozrieť online aj neskôr. Na základe analýzy tretieho referenčného kritéria môže Komisia potvrdiť svoj záver z novembra 2017, že je potrebné vyvíjať viac úsilia na splnenie odporúčania č. 10. Rumunsko okrem toho narušilo základy, o ktoré sa opieralo kladné hodnotenie plnenia tretieho referenčného kritéria z januára 2017. Odporúčanie č. 10 preto už viac nemožno považovať za postačujúce na to, aby sa toto referenčné kritérium mohlo uzavrieť, a preto sú do záverov tejto správy zahrnuté ďalšie odporúčania. 3.4 Štvrté referenčné kritérium: Riešenie korupcie na všetkých úrovniach Odporúčanie č. 11: Naďalej vykonávať Národnú stratégiu boja proti korupcii, pričom sa dodržia lehoty, ktoré stanovila vláda v auguste 2016. Minister spravodlivosti by mal zaviesť systém podávania správ o účinnom vykonávaní Národnej stratégie boja proti korupcii (vrátane štatistík o prípadoch porušenia bezúhonnosti vo verejnej správe, podrobností o disciplinárnych konaniach a sankciách a informácií o štrukturálnych opatreniach uplatňovaných v zraniteľných oblastiach). Odporúčanie č. 12: Zabezpečiť plné a účinné fungovanie Národnej agentúry pre správu zaisteného majetku, aby mohla vydať prvú výročnú správu obsahujúcu spoľahlivé štatistické informácie o konfiškácii majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti. Agentúra by mala zaviesť systém pravidelného podávania správ o rozvoji administratívnych kapacít a o výsledkoch v oblasti konfiškácie a správy majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti. Národná stratégia boja proti korupcii V uplynulom roku sa zaznamenal určitý pokračujúci pokrok pri vykonávaní národnej stratégie boja proti korupcii. V marci 2018 uverejnil technický sekretariát ministerstva spravodlivosti svoju prvú monitorovaciu správu. Technický sekretariát naďalej organizoval tematické hodnotenia verejných inštitúcií zamerané na kontrolu toho, ako tieto inštitúcie vymedzujú riziká korupcie v kľúčových oblastiach, a aké opatrenia sú zavedené na predchádzanie takýmto prípadom. Partnerské hodnotenia budú podporované z prostriedkov EÚ. Zdá sa, že vykonávanie tejto stratégie pokročilo v niektorých dôležitých zraniteľných odvetviach, najmä v oblasti vzdelávania, ministerstva vnútra a na miestnej úrovni, ale menej výrazne v prípade zdravotníctva. Jedným z cieľov tejto stratégie je zlepšiť výkonnosť v boji proti korupcii uplatňovaním trestnoprávnych a správnych sankcií. Národný bezpečnostný úrad a Národné riaditeľstvo pre boj proti korupcii pokračovali v uplynulom roku vo svojej práci a generálna prokuratúra pokračovala v stíhaní trestných činov korupcie, ktoré nepatria do právomoci Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii.Ako sa však uvádza vyššie, účinnosť práce týchto kľúčových inštitúcií bola spochybnená, pričom viaceré prebiehajúce legislatívne iniciatívy vyvolávajú obavy, pokiaľ ide o ich potenciálny vplyv na vykonávanie stratégie, a vysielajú rozporuplný signál, pokiaľ ide o politickú podporu pokračovania praxe predchádzania korupcii a jej sankcionovania. To platí aj pre zmeny trestného zákona a trestného poriadku, ako aj rámca pre bezúhonnosť, s rizikom ovplyvnenia všetkých úrovní verejnej správy. Národná agentúra pre správu zaisteného majetku Národná agentúra pre správu zaisteného majetku (ANABI) je v súčasnosti plne funkčná a pokračuje vo svojich činnostiach, čo je jasne uvedené aj vo výročných správach. Agentúra takisto pokročila v rozvoji vnútroštátneho integrovaného systému na monitorovanie opatrení, ktoré orgány prijali v jednotlivých etapách procesu vymáhania majetku. Národná agentúra pre správu zaisteného majetku má však potenciál ďalej sa rozvíjať. Dôležitým prvkom by bolo rozvíjanie činností zameraných na opätovné použitie zaisteného majetku na sociálne účely a v prospech verejnosti, na podporu projektov občianskej spoločnosti (ak to právne predpisy umožňujú), ako sú vzdelávanie v oblasti práva, predchádzanie trestnej činnosti, pomoc obetiam a iné projekty verejného záujmu. Z dôvodu nedostatočných administratívnych kapacít agentúra zatiaľ nebola schopná vyhlásiť výzvu na predkladanie návrhov v tejto oblasti. V októbri 2018 fungovala agentúra len s 20 zamestnancami z plánovaného počtu 35 zamestnancov, čo ju núti výrazne sa obmedziť na základné činnosti. Na základe analýzy štvrtého referenčného kritéria môže Komisia potvrdiť svoj záver z novembra 2017, že je potrebné vyvíjať viac úsilia na dosiahnutie pokroku pri plnení tohto referenčného kritéria. Predchádzanie korupcii je brzdené politickým vývojom, ktorý oslabuje dôveryhodnosť dosiahnutého pokroku (odporúčanie č. 11). Pokiaľ ide o odporúčanie č. 12, Komisia môže dospieť k záveru, že toto odporúčanie je splnené, bude však dôležité zabezpečiť dostatočné ľudské zdroje pre Národnú agentúru pre správu zaisteného majetku. 4. ZÁVER