OZNÁMENIE KOMISIE —

Usmernenie k výkladu a uplatňovaniu článku 6a smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/6/ES o ochrane spotrebiteľa pri označovaní cien výrobkov ponúkaných spotrebiteľovi

(Text s významom pre EHP)

(2021/C 526/02)

OBSAH

ÚVOD 131

1. ROZSAH PÔSOBNOSTI ČLÁNKU 6A 132

1.1. Význam „oznámenia o znížení ceny“ 132

1.2. Dotknutí obchodníci 133

2. OZNAČOVANIE „PREDCHÁDZAJÚCEJ“ CENY 134

2.1. Všeobecné pravidlá 134

2.2. Uvádzanie „predchádzajúcej ceny“ v prípade oznámení o všeobecnom znížení cien 135

2.3. Vernostné programy a personalizované zníženia ceny 136

3. VZÁJOMNÉ PÔSOBENIE SO SMERNICOU O NEKALÝCH OBCHODNÝCH PRAKTIKÁCH 137

4. REGULAČNÉ MOŽNOSTI 138

4.1. Tovar podliehajúci skaze 138

4.2. „Nový“ tovar 139

4.3. Postupné zníženia ceny 139

ÚVOD

Cieľom smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/6/ES (1) (ďalej len „smernica o označovaní cien“) je umožniť spotrebiteľom jednoducho vyhodnotiť a porovnať ceny výrobkov na základe jednotných a jasných informácií. Spotrebitelia sa tak môžu informovanejšie rozhodnúť (2).

Smernicou o označovaní cien sa od obchodníkov vyžaduje, aby „jednoznačným, ľahko rozpoznateľným a ľahko čitateľným“ spôsobom označili predajnú cenu a cenu za mernú jednotku (t. j. cenu za kilogram, liter alebo za akúkoľvek inú jednotku množstva, ktorá sa často a bežne používa v danom členskom štáte). Smernica o označovaní cien bola zmenená smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/2161 (3), ktorou sa pridávajú osobitné pravidlá – článok 6a – týkajúce sa oznámení o znížení ceny. Smernica (EÚ) 2019/2161 sa začne v celej EÚ uplatňovať od 28. mája 2022.

Novým článkom 6a smernice o označovaní cien sa zavedením osobitných pravidiel rieši otázka transparentnosti znížení ceny (4), a to s cieľom zabezpečiť, že naozaj ide o zníženia. Cieľom článku 6a je zabrániť tomu, aby obchodníci umelo zvyšovali referenčnú cenu a/alebo zavádzali spotrebiteľov o výške zľavy. Zvyšuje sa tým transparentnosť a zabezpečuje sa, že ak sa oznámi zníženie ceny, spotrebitelia skutočne platia za tovar menej. Nové ustanovenie o znížení ceny zároveň umožňuje orgánom presadzovania práva a orgánom dohľadu nad trhom ľahšie kontrolovať spravodlivosť znížení ceny, keďže stanovuje jasné pravidlá týkajúce sa referenčnej „predchádzajúcej“ ceny, z ktorej musí oznámené zníženie vychádzať.

Účelom tohto oznámenia je poskytnúť usmernenie o spôsobe, akým by sa tieto nové ustanovenia týkajúce sa oznámení o znížení ceny mali vykladať a uplatňovať. S cieľom zabezpečiť právnu istotu a uľahčiť presadzovanie sa v tomto oznámení zdôrazňujú problémy, ktoré sa týkajú všetkých členských štátov, vrátane vzájomného pôsobenia medzi smernicou o označovaní cien a inými právnymi predpismi EÚ.

V oznámení sa neanalyzuje uplatňovanie smernice v jednotlivých členských štátoch ani rozhodnutí vnútroštátnych súdov či iných príslušných orgánov. Okrem rôznych informačných zdrojov, ktoré sú dostupné v členských štátoch, sú informácie o vnútroštátnych ustanoveniach, ktorými sa transponuje smernica o označovaní cien, o judikatúre a právnickej literatúre dostupné v databáze spotrebiteľského práva prístupnej prostredníctvom Európskeho portálu elektronickej justície (5).

Pokiaľ sa neuvádza inak, články uvedené v tomto oznámení sú článkami smernice o označovaní cien v znení jej následných a posledných zmien smernicou (EÚ) 2019/2161. Ak citácie znenia uvedenej smernice obsahujú vizuálne zvýraznenie, takýto dôraz bol pridaný Komisiou.

Toto oznámenie je určené členským štátom EÚ a Islandu, Lichtenštajnsku a Nórsku ako signatárom Dohody o Európskom hospodárskom priestore (6) (EHP). Odkazy na EÚ, Úniu alebo jednotný trh by sa preto mali chápať ako odkazy na EHP alebo na trh EHP.

Toto oznámenie slúži len ako usmerňovací dokument – právne záväzné je len samotné znenie právnych predpisov Únie. Každý záväzný výklad práva musí vychádzať zo znenia smernice a priamo z rozhodnutí Súdneho dvora Európskej únie (ďalej len „Súdny dvor“). V tomto oznámení sa zohľadňujú rozhodnutia Súdneho dvora zverejnené do októbra 2021, pričom ďalší vývoj judikatúry Súdneho dvora sa nedá predvídať.

Názory vyjadrené v tomto oznámení nemôžu predurčovať stanovisko, ktoré by Európska komisia mohla zaujať pred Súdnym dvorom. Informácie obsiahnuté v tomto oznámení majú všeobecný charakter a nevzťahujú sa na žiadne konkrétne osoby ani konkrétne subjekty. Európska komisia ani žiadna osoba konajúca v mene Európskej komisie nie je zodpovedná za akékoľvek použitie týchto informácií.

Keďže toto oznámenie odráža súčasný stav v čase jeho vypracovania, poskytnuté usmernenia sa môžu neskôr zmeniť.

1. ROZSAH PÔSOBNOSTI ČLÁNKU 6A

Článok 6a 1. V každom oznámení o znížení ceny sa uvedie predchádzajúca cena, ktorú obchodník uplatňoval počas určitého obdobia pred uplatnením zníženia ceny. 2. Predchádzajúca cena je najnižšia cena, ktorú uplatňoval obchodník počas obdobia, ktoré nie je kratšie ako 30 dní, pred uplatnením zníženia ceny. 3. Členské štáty môžu stanoviť odlišné pravidlá pre tovar, ktorý by sa mohol poškodiť alebo sa rýchlo kazí. 4. Ak bol výrobok na trhu menej ako 30 dní, členské štáty môžu stanoviť aj kratšie obdobie, ako je obdobie stanovené v odseku 2. 5. Členské štáty môžu stanoviť, že ak sa zníženie ceny postupne zvyšuje, predchádzajúca cena je cena bez zníženia ceny pred prvým uplatnením zníženia ceny.

1.1. Význam „oznámenia o znížení ceny“

Článok 6a sa vzťahuje na propagačné vyjadrenia predávajúceho, že znížil cenu, ktorú účtuje za tovar. Zníženie ceny by sa mohlo oznámiť napríklad:

— ako percentuálny podiel (v %), napr. „zľava 20 %“, alebo ako konkrétna suma, napr. „zľava 10 EUR“,

— uvedením novej (nižšej) ceny spolu s uvedením predtým uplatňovanej (vyššej) ceny. Predchádzajúca cena sa môže uvádzať v preškrtnutej podobe. Napr. „teraz 50 EUR, predtým 100 EUR“ alebo „50 EUR/100 EUR“,

— akoukoľvek inou propagačnou technikou, napr. „dnes nakúpte bez DPH“, čo spotrebiteľovi oznamuje, že zníženie ceny sa rovná hodnote DPH (čo však neznamená, že DPH sa nevyberá),

— predstavením súčasnej ceny ako „úvodnej“ alebo podobnej ceny a uvedením vyššej ceny ako budúcej bežnej ceny.

Článok 6a sa vzťahuje na oznámenia o znížení ceny vtedy, ak sa oznámenia týkajú konkrétneho tovaru v ponuke predávajúceho, ako aj vtedy, ak sa týkajú oznámenia o všeobecnom znížení cien (pozri oddiel 2.2 a 3).

Článok 6a sa nezaoberá kolísaniami a zníženiami cien, ktoré nezahŕňajú oznámenie o znížení ceny, ani sa ním takéto kolísania či zníženia cien žiadnym spôsobom neobmedzujú. Článok 6a sa v skutočnosti zameriava na „oznámenia“ o znížení ceny. Nevzťahuje sa preto na dlhodobé dojednania, ktoré spotrebiteľom umožňujú systematicky využívať znížené ceny a konkrétne individuálne zníženia ceny (pozri oddiel 2.3 o vernostných programoch a personalizovaných zníženiach ceny).

Článok 6a sa uplatňuje bez ohľadu na to, či sa v oznámení o znížení ceny uvádza merateľné zníženie ceny. Článok 6a sa takisto vzťahuje napríklad na oznámenia ako „výpredaje“, „špeciálne ponuky“ alebo „ponuky v rámci akcie Black Friday“, ktoré vytvárajú dojem zníženia ceny, a kde sa pri tovare, ktorého sa oznámenie týka, musí uviesť „predchádzajúca“ cena (pozri oddiel 2.2 o oznámeniach o všeobecnom znížení cien).

Naopak článok 6a sa nevzťahuje na všeobecné marketingové tvrdenia, napr. „najlepšie/najnižšie ceny“, ktoré propagujú ponuku predávajúceho jej porovnaním s ponukami iných predávajúcich bez navodenia alebo vytvorenia dojmu zníženia ceny. Na takéto tvrdenia sa však naďalej vzťahuje smernica o nekalých obchodných praktikách (pozri oddiel 3 o vzájomnom pôsobení medzi smernicou o označovaní cien a smernicou o nekalých obchodných praktikách).

Článok 6a sa neuplatňuje ani na ďalšie techniky propagácie cenových výhod, ktoré nie sú zníženiami cien, ako sú porovnania cien a viazané (podmienečné) ponuky. Na uvedené ďalšie techniky propagácie cenových výhod sa naďalej vzťahuje smernica o nekalých obchodných praktikách (pozri oddiel 3).

Pokiaľ ide o pojem „cena“, článok 6a sa vzťahuje na „predajnú cenu“ podľa vymedzenia v článku 2 písm. a) smernice o označovaní cien (7). V smernici o označovaní cien sa zároveň vyžaduje uvádzanie „jednotkovej ceny“ vymedzenej v článku 2 písm. b) (8). Podľa článku 3 ods. 3 smernice o označovaní cienv prípade tovaru predávaného na množstvo (napr. textílie, stavebné materiály, potraviny) (9), pri ktorom nemožno určiť predajnú cenu dovtedy, kým spotrebiteľ neuvedie požadované množstvo tovaru, „musí byť označená iba jednotková cena“. Článok 6a sa vzťahuje na oznámenia o znížení ceny týkajúce sa takéhoto tovaru aj vtedy, ak sa oznámenie o znížení ceny týka jednotkovej ceny (10). Článok 6a sa v takýchto prípadoch vzťahuje na uvedenie „predchádzajúcej“ jednotkovej ceny.

Smernica o označovaní cien sa vzťahuje na „výrobky“, ktoré sa v súvislosti s touto smernicou musia vykladať ako „tovar“. „Tovar“ je v iných ustanoveniach spotrebiteľského práva EÚ (11) vymedzený ako hnuteľný majetok. Smernica o označovaní cien vrátane článku 6a sa preto nevzťahuje na služby (12) (vrátane digitálnych služieb) ani na digitálny obsah.

Článok 6a smernice o označovaní cien sa uplatňuje na oznámenia o znížení ceny vo všetkých distribučný reťazcoch (napr. kamenné obchody, na internete).

1.2. Dotknutí obchodníci

Smernica o označovaní cien sa uplatňuje na obchodníka, ktorý sa v zmysle článku 2 písm. d) vymedzuje ako „každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá predáva alebo ponúka na predaj výrobky, ktoré patria do jej obchodnej alebo pracovnej činnosti“. Nový článok 6a sa preto vzťahuje na obchodníka, ktorý je skutočnou stranou zmluvy so spotrebiteľom, t. j. na predávajúceho tovaru vrátane predávajúcich, ktorí využívajú sprostredkovateľov, najmä online trhy.

Naopak článok 6a sa nevzťahuje na sprostredkovateľov, ktorí obchodníkom poskytujú len prostriedky na predaj ich výrobkov (13), ako sú online trhy, alebo ktorí len zoskupujú a zobrazujú informácie o cenách poskytnutých inými predávajúcimi (platformy na porovnávanie cien). Na uvedených sprostredkovateľov sa naďalej vzťahujú všeobecné pravidlá zodpovednosti sprostredkovateľa a povinnosti odbornej starostlivosti. Pravidlá smernice o označovaní cien sa však vzťahujú na sprostredkovateľa, ak je skutočným predávajúcim tovaru alebo ak predáva v mene iného obchodníka.

Z rovnakého dôvodu sa článok 6a nevzťahuje na oznámenia o vrátení peňazí („cash-back“), v rámci ktorých tretie strany, ktoré nie sú predávajúcim tovaru, napríklad výrobcovia/distribútori, prisľúbia spotrebiteľom, ktorí si dotknutý tovar zakúpili, že im na ich individuálne požiadanie a počas istého obdobia vrátia časť zo zaplatenej ceny. Takého praktiky vrátenia peňazí naďalej podliehajú smernici o nekalých obchodných praktikách a nesmú sa pri oznámeniach o znížení ceny použiť na obchádzanie požiadaviek smernice o označovaní cien.

Článok 6a sa uplatňuje aj na obchodníkov so sídlom mimo EÚ, ktorí orientujú svoj predaj na spotrebiteľov v EÚ, vrátane obchodníkov ponúkajúcich tovar prostredníctvom platforiem. Uplatniteľnosť smernice o označovaní cien voči obchodníkom, ktorí nemajú sídlo v EÚ, sa upravuje v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 (14) o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (Rím II). Toto nariadenie sa uplatňuje „na mimozmluvné záväzky v občianskych a obchodných veciach v situáciách, v ktorých dochádza k stretu rôznych právnych poriadkov“.

Článok 6 ods. 1 nariadenia Rím II: Mimozmluvný záväzok vyplývajúci z nekalej súťaže sa spravuje právnym poriadkom krajiny, kde došlo alebo by mohlo dôjsť k poškodeniu konkurenčných vzťahov alebo kolektívnych záujmov spotrebiteľov.

Článok 6 ods. 4 nariadenia Rím II: Od rozhodného práva podľa tohto článku sa nemožno odchýliť dohodou podľa článku 14.

Ak sú podmienky článku 6 ods. 1 nariadenia Rím II splnené, smernica o označovaní cien sa vzťahuje na prípady porušenia, ktoré poškodzujú kolektívne záujmy spotrebiteľov z EÚ. Podľa článku 6 ods. 4 nariadenia Rím II sa od rozhodného práva nemožno odchýliť dohodou o voľbe rozhodného práva.

Za presadzovanie týchto pravidiel sú zodpovedné vnútroštátne orgány. V nevyhnutných prípadoch môžu využiť svoje vyšetrovacie právomoci a právomoci na presadzovanie práva podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2394 (15) o spolupráci v oblasti ochrany spotrebiteľa.

2. OZNAČOVANIE „PREDCHÁDZAJÚCEJ“ CENY

2.1. Všeobecné pravidlá

V článku 6a ods. 1 sa od obchodníka, ktorý oznámi zníženie ceny, vyžaduje, aby uviedol „predchádzajúcu“ cenu. V článku 6a ods. 2 sa „predchádzajúca“ cena vymedzuje ako najnižšia cena, ktorú uplatňoval obchodník počas obdobia, ktoré nie je kratšie ako 30 dní, pred uplatnením zníženia ceny.

V článku 6a ods. 3 až 5 sa členským štátom udeľujú možnosti regulácie, ktoré im umožňujú odchýliť sa od uvedeného všeobecného pravidla v prípade tovaru, ktorý by sa mohol poškodiť alebo sa rýchlo kazí, tovaru, ktorý bol na trhu menej ako 30 dní, ako aj tovaru, pri ktorom sa zníženie ceny postupne zvyšuje (pozri oddiel 4).

Členské štáty nemôžu na určenie „predchádzajúcej“ ceny stanoviť kratšie obdobie ako 30 dní s výnimkou tovaru, na ktorý sa vzťahujú možnosti regulácie uvedené v článku 6a ods. 3 až 5. Účelom tohto referenčného obdobia s trvaním najmenej 30 dní je zabrániť obchodníkom v žonglovaní s cenami a uvádzaní klamlivých znížení ceny, akým je zvýšenie ceny na krátke obdobie s cieľom následne ju znížiť a prezentovať to ako (výrazné) zníženie ceny, čo zavádza spotrebiteľov. Tridsaťdňovou lehotou na stanovenie referenčnej „predchádzajúcej“ ceny sa preto zabezpečuje, že referenčná cena je skutočná a nejde len o marketingový nástroj na zatraktívnenie zníženia.

Článok 6a ods. 2 nebráni obchodníkom v tom, aby ako „predchádzajúcu“ cenu uvádzali najnižšiu cenu, ktorú uplatňovali počas obdobia dlhšieho ako 30 dní (napríklad ako súčasť marketingovej stratégie). Ak je uvedená „predchádzajúca“ cena v skutočnosti nižšia ako najnižšia cena počas obdobia 30 dní bezprostredne predchádzajúcich oznámeniu o znížení ceny, nebude to v rozpore s požiadavkami článku 6a.

Naopak vnútroštátne právne predpisy, ktorými by sa na stanovenie „predchádzajúcej“ ceny vyžadovalo obdobie dlhšie ako 30 dní, by sa museli posúdiť z hľadiska ich súladu s právnymi predpismi Únie. Podľa článku 10 smernice o označovaní cien musia byť všetky vnútroštátne pravidlá, ktoré presahujú rámec požiadaviek tejto smernice, výhodnejšie z hľadiska informovanosti spotrebiteľa a porovnávania cien bez toho, aby porušili svoje záväzky vyplývajúce zo ZFEÚ (16).

Na dosiahnutie súladu s článkom 6a musí obchodník, ktorý oznamuje zníženie ceny, určiť najnižšiu cenu, ktorú si za príslušný tovar alebo tovary účtoval počas obdobia aspoň 30 dní pred uplatnením zníženia ceny. Takáto najnižšia cena zahŕňa každú predchádzajúcu „zníženú“ cenu počas tohto obdobia. Nezohľadnenie cien uplatňovaných počas akýchkoľvek predchádzajúcich propagačných období počas 30 dní pred oznámením o znížení ceny bude v rozpore s článkom 6a smernice o označovaní cien.

Rovnaké pravidlo sa uplatňuje vtedy, ak obchodník spočiatku predstaví zníženie ceny uvedením nadchádzajúcej zvýšenej ceny, túto zvýšenú cenu potom uplatní počas obdobia kratšieho ako 30 dní a následne oznámi zníženie ceny. Predchádzajúca cena pre následné zníženie ceny musí bez ohľadu na spôsob, akým bolo zníženie ceny propagované, predstavovať najnižšiu cenu za posledných 30 dní, t. j. v tomto prípade ide o počiatočnú úvodnú cenu (pozri takisto oddiel 4.2 o novom tovare).

Zníženie ceny teda musí byť prezentované použitím uvedenej „predchádzajúcej“ ceny ako referenčnej hodnoty, t. j. každé uvedené percentuálne zníženie musí vychádzať z „predchádzajúcej“ ceny stanovenej v súlade s článkom 6a:

— Napríklad ak oznámenie o znížení ceny znie „zľava 50 %“ a najnižšia cena za predchádzajúcich 30 dní bola 100 EUR, predávajúci musí uviesť ako „predchádzajúcu“ cenu 100 EUR, z ktorej sa vypočíta zníženie o 50 %, a to napriek tomu, že posledná predajná cena tovaru bola 160 EUR. Článok 6a zároveň nebráni predávajúcemu v tom, aby pri oznámení o znížení ceny uvádzal ďalšie referenčné ceny za predpokladu, že sú takéto doplňujúce referenčné ceny jasne vysvetlené, nevytvárajú zmätok a neodvádzajú pozornosť spotrebiteľa od označenia „predchádzajúcej“ ceny v súlade s článkom 6a.

— Napríklad obchodník, ktorý praktizuje zníženia ceny častejšie ako raz za každých 30 dní, by mohol dodatočne spotrebiteľa informovať o svojich predchádzajúcich cenách takto: „zľava 20 % od [počiatočný dátum] do [konečný dátum]: 80 EUR namiesto 100 EUR, naša najnižšia cena za posledných 30 dní. Naša bežná cena mimo propagačných období bola za posledných 30 dní (alebo 100 dní atď.) 120 EUR.“

Na spôsob výpočtu a uvádzania takýchto ďalších referenčných cien sa vo všeobecnosti vzťahuje smernica o nekalých obchodných praktikách. Obchodníci musia v tejto súvislosti vždy zabezpečiť, aby bolo spotrebiteľovi jasné, čo tieto ďalšie uvedené referenčné ceny predstavujú.

V článku 6a smernice o označovaní cien sa od obchodníkov nevyžaduje, aby uvádzali, ako dlho uplatňovali uvedenú „predchádzajúcu“ cenu. Uvedený článok navyše nemá vplyv na trvanie kampaní zníženia ceny. Od obchodníkov sa ním jednoducho vyžaduje, aby na začiatku každého zníženia ceny uviedli „predchádzajúcu“ cenu, pričom ju môžu udržiavať počas celého obdobia zníženia ceny. Obchodníci môžu oznámiť zníženie ceny tovaru na dlhšie obdobie, a to aj na viac ako 30 dní. Ak zníženie ceny trvá viac ako 30 dní bez prerušenia, „predchádzajúcou“ cenou, ktorá sa má uviesť, zostáva najnižšia cena, ktorá sa uplatňovala počas najmenej 30 dní pred znížením ceny.

Spravodlivosť v prípade príliš dlhých období zníženia ceny v porovnaní s časom, počas ktorého sa tovar predáva za „plnú“ cenu, je potrebné posúdiť podľa smernice o nekalých obchodných praktikách (pozri aj oddiel 3 o vzájomnom pôsobení so smernicou o nekalých obchodných praktikách).

Ak obchodník predáva tovar prostredníctvom rôznych predajných kanálov/predajných miest (napr. rôznych kamenných a/alebo internetových obchodov) za rôzne ceny a na tieto rôzne predajné kanály/predajné miesta sa vzťahuje všeobecné oznámenie o znížení ceny, musí ako „predchádzajúcu“ cenu príslušného tovaru v každom z predajných kanálov/predajných miest uviesť najnižšiu cenu, ktorú uplatňoval v danom konkrétnom predajnom kanáli/na danom konkrétnom predajnom mieste počas najmenej posledných 30 dní.

Zavádzajúce oznámenia o znížení ceny, ktoré vytvárajú dojem, že sa zníženie uplatňuje vo všetkých predajných kanáloch/na všetkých predajných miestach daného obchodníka, zatiaľ čo v skutočnosti platia len pre niektoré predajné kanály/predajné miesta, sa posúdia podľa smernice o nekalých obchodných praktikách.

Článok 6a obchodníkom nebráni v tom, aby predĺžili kampaň zníženia ceny za predpokladu, že spotrebitelia sú jasne informovaní o tom, že ide o predĺženie a nie o novú kampaň zníženia ceny a že celková prezentácia kampane nevyvoláva u spotrebiteľov falošný dojem.

2.2. Uvádzanie „predchádzajúcej ceny“ v prípade oznámení o všeobecnom znížení cien

Článok 6a obchodníkom nebráni v tom, aby zníženie cien oznamovali všeobecným spôsobom, napríklad:

— „dnes zľava 20 % na všetok tovar“ alebo

— „tento týždeň zľava 20 % na všetky vianočné ozdoby“.

Ak sa zníženie ceny (opísané v oddiele 1.1) oznamuje všeobecným vyhlásením, napr. fyzickým bannerom alebo oznámením na internete, „predchádzajúca“ cena sa nemusí uviesť na rovnakom médiu ako samotné oznámenie o znížení ceny. „Predchádzajúca“ cena pre jednotlivý tovar, na ktorý sa oznámenie vzťahuje, sa ale musí uviesť na mieste predaja, t. j. na príslušných cenovkách v obchodoch alebo v cenových sekciách rozhraní internetových obchodov.

Obchodník môže takisto oznámiť všeobecné zníženie cien, pričom poskytne rôzne zľavy pre rozličné kategórie tovaru. Obchodník musí v týchto prípadoch jasne určiť kategórie dotknutého tovaru a ich príslušné zníženie ceny, napríklad:

— „zľava 30 % na tovar s modrou bodkou a zľava 40 % na tovar s červenou bodkou“.

Pokiaľ ide o označenie „predchádzajúcej“ ceny jednotlivého tovaru, na ktorý sa vzťahuje oznámenie o všeobecnom znížení cien, je potrebné rozlišovať dva prípady:

— ak počas posledných 30 dní obchodník nezvýšil cenu jednotlivého tovaru, na ktorý sa vzťahujú všeobecné oznámenia, a počas uvedeného obdobia neuskutočnil iné (všeobecné) zníženia ceny. V tomto prípade bude „predchádzajúcou“ cenou na účely článku 6a predtým uplatňovaná predajná cena daného tovaru, t. j. cena, ktorá sa už uvádza na cenovke alebo v cenovej sekcii rozhrania internetového obchodu. Obchodník teda nemusí v dôsledku uplatňovania článku 6a smernice o označovaní cien meniť v prípade dotknutého tovaru cenovky/informácie na internete,

— ak počas posledných 30 dní obchodník zvýšil cenu alebo uskutočnil iné (všeobecné) zníženie ceny, predajná cena na cenovke alebo na internete sa nepovažuje za „predchádzajúcu“ cenu, keďže nebude najnižšou cenou za posledných 30 dní, ako sa vyžaduje podľa článku 6a. Obchodník preto musí upraviť príslušné cenovky alebo na internete uvedené ceny tovaru, na ktorý sa vzťahuje oznámenie o všeobecnom znížení cien, aby bola v prípade tohto tovaru uvedená správna „predchádzajúca“ cena.

Článok 6a smernice o označovaní cien nebráni skupinovej reklame znížení ceny, v rámci ktorej ústredné subjekty, ako sú poskytovatelia franchisingu, plánujú a propagujú kampane zníženia ceny v mene predávajúcich (maloobchodníkov), ktorí distribuujú ich výrobky. Ak takýto ústredný subjekt oznámi zníženia ceny v mene svojich členov, musí zabezpečiť, aby zúčastnení maloobchodníci dokázali splniť požiadavky týkajúce sa znížení ceny, napr. musia zúčastneným maloobchodníkom umožniť dodržiavať pravidlá označovania „predchádzajúcej“ ceny. Každý zúčastnený maloobchodník musí aj v tomto prípade zabezpečiť, aby mal príslušný tovar, ktorý predáva v rámci kampane zníženia ceny, uvedenú správnu „predchádzajúcu“ cenu.

Ako už bolo vysvetlené, ak zúčastnený maloobchodník udržiaval počas posledných 30 dní pred oznámením o znížení svoje ceny stabilné, nie sú potrebné žiadne úpravy jednotlivých „predchádzajúcich“ cien, keďže predchádzajúca predajná cena predstavuje „predchádzajúcu“ cenu na účely článku 6a. Ak by to v prípade určitého tovaru v rámci všeobecnej kampane neplatilo, predávajúci musí upraviť „predchádzajúcu“ cenu dotknutého tovaru. Zahŕňa to aj prípady, keď po kampaniach zníženia ceny, ktoré zorganizoval príslušný predávajúci (maloobchodník) pre svoj vlastný tovar, nasledujú počas obdobia kratšieho ako 30 dní kampane organizované ústredným subjektom. Príslušný maloobchodník musí v takýchto prípadoch pri stanovení „predchádzajúcej“ ceny zohľadniť zníženú cenu uvádzanú počas predchádzajúcej kampane (kampaní).

2.3. Vernostné programy a personalizované zníženia ceny

Článok 6a smernice o označovaní cien sa neuplatňuje na zákaznícke vernostné programy predávajúceho, ako sú zľavové karty alebo kupóny, ktoré počas dlhších nepretržitých období (napr. šesť mesiacov, jeden rok) umožňujú spotrebiteľovi uplatniť si zľavu z ceny v prípade všetkých výrobkov predávajúceho alebo určených sortimentov výrobkov, alebo ktoré umožňujú zbieranie kreditov (bodov) v prospech budúcich nákupov.

Článok 6a smernice o označovaní cien sa neuplatňuje ani na skutočné personalizované zníženia ceny, ktoré nemajú charakter „oznamovania“ o znížení ceny. Typickým príkladom takýchto znížení ceny sú zníženia, ktoré vyplývajú z predchádzajúcich nákupov spotrebiteľa u dotknutého predávajúceho, napríklad ak spotrebiteľ pri nákupe získa kupón so „zľavou 20 %“, ktorý je platný pre ďalší nákup do konca daného mesiaca. Ďalšími príkladmi skutočných personalizovaných znížení ceny, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti článku 6a, sú zníženia poskytnuté tomuto spotrebiteľovi pri špeciálnych príležitostiach, napríklad pri prihlásení sa do vernostného programu alebo pri príležitosti svadby alebo narodenín spotrebiteľa, ako aj zníženia uplatnené v čase kúpy, ktoré neboli vopred „oznámené“.

Takéto vernostné programy a personalizované ponuky sa naďalej posudzujú podľa smernice o nekalých obchodných praktikách (pozri oddiely 2.8.2 a 4.2.8 usmernenia k smernici o nekalých obchodných praktikách (17)).

Naopak článok 6a smernice o označovaní cien sa bude vzťahovať na tie zníženia ceny, ktoré napriek tomu, že sa prezentujú ako personalizované, sú v skutočnosti všeobecne ponúkané/oznamované spotrebiteľom. Takáto situácia by mohla nastať, ak obchodník poskytne „kupóny“ alebo zľavové kódy potenciálne všetkým spotrebiteľom, ktorí počas určitých období navštívia kamenný alebo internetový obchod. Príkladmi by mohli byť takéto kampane:

— „Dnes zľava 20 %, ak použijete kód XYZ“ alebo

— „Tento víkend zľava 20 % na všetok tovar len pre členov vernostného programu“,

pričom kód/vernostný program má k dispozícii/používa veľký počet alebo väčšina zákazníkov. Obchodník musí v týchto prípadoch splniť požiadavky článku 6a, t. j. zabezpečiť, aby bola „predchádzajúca“ cena všetkého dotknutého tovaru najnižšou verejne dostupnou cenou za posledných 30 dní (pozri oddiel 2.1 o oznámeniach o všeobecnom znížení cien).

3. VZÁJOMNÉ PÔSOBENIE SO SMERNICOU O NEKALÝCH OBCHODNÝCH PRAKTIKÁCH

Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES (18) o nekalých obchodných praktikách (ďalej len „smernica o nekalých obchodných praktikách“) sa zakazujú nekalé obchodné praktiky v transakciách medzi podnikateľmi a spotrebiteľmi (19). Vzťahuje sa na všetky obchodné praktiky, ku ktorým dochádza pred uskutočnením, počas uskutočnenia a po uskutočnení transakcie medzi podnikateľom a spotrebiteľom. V článku 2 písm. d) smernice o nekalých obchodných praktikách sa obchodné praktiky vymedzujú ako „akékoľvek konanie, opomenutie, spôsob správania alebo vyjadrenie, obchodná komunikácia vrátane reklamy a marketingu obchodníka, priamo spojené s podporou, predajom alebo dodávkou produktu spotrebiteľom“. Nekalou obchodnou praktikou môže byť klamlivá alebo agresívna praktika (články 6 až 9) alebo porušenie požiadaviek odbornej starostlivosti (článok 5 ods. 2), ktoré môžu narušiť rozhodnutie priemerného spotrebiteľa o obchodnej transakcii.

V článku 3 ods. 4 smernice o nekalých obchodných praktikách sa stanovuje, že v prípadoch rozporu medzi ustanoveniami smernice o nekalých obchodných praktikách a inými právnymi predpismi EÚ upravujúcimi osobitné aspekty nekalých obchodných praktík majú prednosť a na tieto osobitné aspekty sa použijú iné právne predpisy EÚ.

Keďže článok 6a smernice o označovaní cien zavádza špecifický súbor pravidiel týkajúci sa vymedzenia a označovania „predchádzajúcej“ ceny pri oznamovaní zníženia ceny, má prednosť pred smernicou o nekalých obchodných praktikách, pokiaľ ide o tie aspekty zníženia ceny, ktoré tieto špecifické pravidlá upravujú (20).

Správnosť „predchádzajúcej“ ceny uvedenej predávajúcim a zodpovedajúceho zníženia ceny sa musí teda posúdiť na základe špecifických požiadaviek článku 6a smernice o označovaní cien. Vnútroštátnym orgánom presadzovania práva sa tým však nebráni, aby smernicu o nekalých obchodných praktikách uplatňovali na praktiky obchodníkov, ktoré porušujú článok 6a smernice o označovaní cien, ak tieto praktiky predstavujú zároveň nekalé obchodné praktiky, ktoré sa zakazujú v smernici o nekalých obchodných praktikách, najmä klamlivé činnosti v súvislosti s existenciou osobitnej cenovej výhody v zmysle článku 6 ods. 1 písm. d).

Ako sa uvádza v oddiele 1.2.5 usmernenia k smernici o nekalých obchodných praktikách, smernica o nekalých obchodných praktikách a najmä článok 6 ods. 1 písm. d) o klamlivých tvrdeniach o existencii cenovej výhody sa okrem toho naďalej uplatňuje aj na ďalšie aspekty znížení ceny. Smernica o nekalých obchodných praktikách by sa mohla vzťahovať na rôzne klamlivé aspekty praktík v oblasti zníženia ceny, ako sú:

— nadmerne dlhé obdobia, počas ktorých sa uplatňujú zníženia ceny, v porovnaní s obdobím, počas ktorého sa tovar predáva za cenu bez zníženia ceny,

— reklama týkajúca sa zníženia, napríklad „zľava až 70 %“, pričom len niekoľko položiek je zľavnených o 70 % a zvyšné sú zľavnené o výrazne nižší percentuálny podiel.

V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že okrem znížení ceny môže predávajúci použiť iné druhy praktík na propagáciu cenových výhod, ako sú:

— porovnania s inými cenami, napr. s cenami iných obchodníkov (21) alebo maloobchodnou cenou odporúčanou výrobcom,

— kombinované alebo viazané podmienečné ponuky (napr. „kúp jeden, získaj dva“ alebo „zľava 30 % pri nákupe troch kusov“).

Takéto propagačné praktiky nepatria do rozsahu pôsobnosti článku 6a smernice o označovaní cien, naďalej sa však na ne v plnej miere vzťahuje smernica o nekalých obchodných praktikách.

Smernica o nekalých obchodných praktikách sa zároveň uplatňuje na každé oznámenie o znížení ceny alebo iné druhy praktík na propagáciu cenových výhod, ktoré sa týkajú digitálneho obsahu (22) a všetkých druhov služieb, keďže smernica o označovaní cien sa vzťahuje iba na hnuteľný majetok (pozri oddiel 1.1).

Predávajúci takisto môže skombinovať porovnanie cien s oznámením o znížení ceny, ktoré upravuje článok 6a smernice o označovaní cien. Ako sa uvádza v oddiele 2.8.2 usmernenia k smernici o nekalých obchodných praktikách, predávajúci uvádzajúci porovnanie cien musí venovať čo najväčšiu pozornosť tomu, aby zabezpečil, že priemerný spotrebiteľ nebude porovnanie napríklad s odporúčanou maloobchodnou cenou vnímať ako zníženie ceny. Ak priemerný spotrebiteľ porovnanie ceny v dôsledku klamlivej prezentácie v skutočnosti vníma ako zníženie ceny, takáto praktika môže predstavovať porušenie smernice o nekalých obchodných praktikách aj článku 6a smernice o označovaní cien, a to z dôvodu nesprávnej prezentácie „predchádzajúcej“ ceny.

4. REGULAČNÉ MOŽNOSTI

V článku 6a ods. 3 až 5 sa členským štátom umožňuje odchýliť od všeobecného pravidla o zníženiach cien v prípade:

— tovaru, ktorý by sa mohol poškodiť alebo sa rýchlo kazí („tovar podliehajúci skaze“),

— tovaru, ktorý bol na trhu menej ako 30 dní („nový tovar“), ako aj

— postupných znížení ceny počas obdobia 30 dní.

4.1. Tovar podliehajúci skaze

Článok 6a 3. Členské štáty môžu stanoviť odlišné pravidlá pre tovar, ktorý by sa mohol poškodiť alebo sa rýchlo kazí.

Možnosť stanovená v článku 6a ods. 3 umožňuje členským štátom stanoviť odlišné pravidlá pre tovar, ktorý by sa mohol poškodiť alebo sa rýchlo kazí. Takéto pravidlá môžu dokonca spočívať v úplnom vyňatí takéhoto tovaru z rozsahu pôsobnosti článku 6a alebo umožnení predávajúcemu, aby ako „predchádzajúcu“ cenu uvádzal poslednú cenu bezprostredne pred znížením ceny.

Tovar, ktorý „by sa mohol poškodiť alebo sa rýchlo kazí,“ predstavuje tovar podliehajúci skaze, ktorý je potrebné z dôvodu blížiaceho sa dátumu exspirácie častejšie zľavovať. Tento pojem sa používa aj v článku 16 ods. 1 písm. d) smernice o právach spotrebiteľov (23), v ktorej sa stanovuje, že spotrebitelia nemajú právo odstúpiť od zmluvy v súvislosti so zmluvami uzavretými na diaľku alebo mimo prevádzkových priestorov, pokiaľ ide o „dodanie tovaru, ktorý podlieha rýchlemu zníženiu kvality alebo skaze“.

V smernici o právach spotrebiteľov sa nevymedzuje „tovar, ktorý by sa mohol poškodiť alebo sa rýchlo kazí“. Súlad s objektívnymi kritériami stavu „by sa mohol poškodiť alebo sa rýchlo kazí“ sa posudzuje individuálne. Príkladom tovaru, ktorý by sa mohol poškodiť alebo sa rýchlo kazí, sú čerstvé potraviny a nápoje s krátkou lehotou trvanlivosti. Táto možnosť členských štátov odchýliť sa od všeobecného pravidla o znížení ceny sa nemôže uplatniť na tovar, ktorý nepodlieha skaze z dôvodu svojho fyzikálneho zloženia a vlastností, ale „kazí sa“ len z komerčného hľadiska, napríklad sezónne oblečenie (24).

Pri výklade tohto pojmu podľa smernice o označovaní cien platí rovnaký prístup ako podľa smernice o právach spotrebiteľov.

4.2. „Nový“ tovar

Článok 6a 4. Ak bol výrobok na trhu menej ako 30 dní, členské štáty môžu stanoviť aj kratšie obdobie, ako je obdobie stanovené v odseku 2.

Možnosť stanovená v článku 6a ods. 4 členským štátom umožňuje povoliť oznámenia o znížení ceny aj v súvislosti s tovarom („novým tovarom“), ktorý obchodník predával kratšie ako 30 dní pred oznámením zníženia ceny. Táto možnosť je formulovaná všeobecnejšie a uvádza sa v nej „kratšie obdobie“ (ako je štandardné obdobie najmenej 30 dní).

Na rozdiel od regulačnej možnosti týkajúcej sa tovaru, ktorý by sa mohol poškodiť alebo sa rýchlo kazí, pre ktorý môžu členské štáty stanoviť „odlišné pravidlá“ vrátane vyňatia takého tovaru z rozsahu pôsobnosti článku 6a, sa v tejto regulačnej možnosti uvádza len „kratšie obdobie“. Nemôže sa teda vykladať tak, že zahŕňa aj možnosť úplného vyňatia tohto tovaru z povinnosti dodržať pri stanovovaní „predchádzajúcej“ ceny referenčné obdobie.

Ak sa preto členské štáty rozhodnú uplatniť túto možnosť odchýlenia sa od všeobecného pravidla, musia na určenie „predchádzajúcej“ ceny stanoviť konkrétne obdobie, alebo prípadne môžu obchodníkom umožniť, aby si toto obdobie stanovili sami a aby ho uviedli spolu so zodpovedajúcou „predchádzajúcou“ cenou. Spravodlivosť oznámení o znížení ceny dotknutého tovaru v tomto druhom scenári, keď sa konkrétne referenčné obdobie neurčuje podľa vnútroštátnych pravidiel, naďalej podlieha individuálnemu posúdeniu podľa smernice o nekalých obchodných praktikách.

Pojem „na trhu“ je potrebné vykladať v kontexte všeobecného pravidla stanoveného v článku 6a ods. 1 a 2, ktoré sa týka činností konkrétneho obchodníka, ktorý oznamuje zníženie ceny. Pojmom „trh“ sa preto v tomto kontexte rozumie predaj tovaru daným obchodníkom, ako sa vymedzuje v článku 2 písm. d) smernice o označovaní cien.

Tovar by sa mal považovať za už prítomný na „trhu“, ak predávajúci po období prerušenia obnoví ponuku rovnakého tovaru, napr. po období, keď bol tovar dočasne vypredaný, alebo v prípade sezónneho tovaru, akým je zimné/letné oblečenie. Keďže takýto tovar by v pravom zmysle nepredstavoval nový tovar, neuplatňuje sa výnimka stanovená v článku 6a ods. 4

Obchodník si však môže v takýchto situáciách zvoliť za referenčné obdobie na určenie „predchádzajúcej“ ceny dlhšie obdobie, počas ktorého bol tovar ponúkaný na predaj, v celkovom trvaní najmenej 30 dní. Ak preto predávajúci po období prerušenia ponúka tovar opätovne na predaj, môže oznámiť zníženie ceny, pričom ako „predchádzajúcu“ cenu uvedie najnižšiu cenu uplatňovanú počas referenčného obdobia pred prerušením (napríklad v minulom roku), pokiaľ:

— bol tovar počas daného referenčného obdobia ponúkaný na predaj celkom počas najmenej 30 dní a

— uvedená „prechádzajúca“ cena je najnižšou cenou za celé referenčné obdobie.

Od obchodníka sa môže požadovať, aby v súlade článkom 7 smernice o nekalých obchodných praktikách na základe individuálneho posúdenia informoval spotrebiteľa v prípade, že uvádzaná „predchádzajúca“ cena predstavuje cenu, ktorá sa neuplatňovala počas obdobia bezprostredne pred znížením ceny, ale napr. v predcházajúcej sezóne.

4.3. Postupné zníženia ceny

Článok 6a 5. Členské štáty môžu stanoviť, že ak sa zníženie ceny postupne zvyšuje, predchádzajúca cena je cena bez zníženia ceny pred prvým uplatnením zníženia ceny.

Regulačná možnosť stanovená v článku 6a ods. 5 sa uplatňuje vtedy, ak sa cena počas rovnakých predajných kampaní znižuje postupne a bez prerušení. „Predchádzajúcou“ cenou je v tomto prípade najnižšia cena za posledných 30 dní pred uplatnením prvého oznámenia o znížení ceny a ostáva „predchádzajúcou“ cenou pre všetky nasledujúce oznámenia o znížení ceny počas predajnej kampane.

— Napríklad najnižšia cena tovaru za posledných 30 dní pred spustením predajnej kampane bola 100 EUR. Predávajúci pri oznámení o prvom znížení ceny (napr. zľava 10 %) uvedie sumu 100 EUR ako „predchádzajúcu“ cenu a môže potom uvádzať rovnakú „predchádzajúcu“ cenu aj pri oznamovaní nasledujúcich znížení o 20 % a o 30 %.

Situácia sa líši v prípade po sebe nasledujúcich predajných kampaní počas 30-dňového obdobia (napr. v rámci propagácií, ako sú „zľava 20 % každú decembrovú nedeľu“ alebo počas po sebe nasledujúcich predajných kampaní pri príležitosti „Dňa nezadaných“, „Black Friday“, „Cyber Monday“ alebo vianočných predajných kampaní v novembri/decembri). V kontexte takýchto po sebe nasledujúcich predajných kampaní, pri ktorých sa cena počas (krátkych) prerušovaných období zvyšuje, sa uplatňuje všeobecné pravidlo článku 6a a „predchádzajúca“ cena pre každé z po sebe nasledujúcich znížení ceny predstavuje najnižšiu cenu za posledných najmenej 30 dní, t. j. vrátane zníženej ceny počas predchádzajúcich propagačných kampaní.

Aby sa predišlo obchádzaniu článku 6a ods. 1 a 2, vykladá sa odsek 5 reštriktívne. Uplatňuje sa teda len vtedy, ak sa cena znižuje postupne bez prerušení a bez zvýšenia uvádzanej „predchádzajúcej“ ceny počas trvania nepretržitého zníženia ceny.

(1) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/6/ES zo 16. februára 1998 o ochrane spotrebiteľa pri označovaní cien výrobkov ponúkaných spotrebiteľovi (Ú. v. ES L 80, 18.3.1998, s. 27).

(2) Pozri odôvodnenia 6 a 12 smernice o označovaní cien.

(3) Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/2161 z 27. novembra 2019, ktorou sa menia smernica Rady 93/13/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/6/ES, 2005/29/ES a 2011/83/EÚ, pokiaľ ide o lepšie presadzovanie a modernizáciu predpisov Únie v oblasti ochrany spotrebiteľa (Ú. v. EÚ L 328, 18.12.2019, s. 7).

(4) Vnútroštátne orgány na ochranu spotrebiteľa vykonali v roku 2018 v rámci siete spolupráce v oblasti ochrany spotrebiteľa za koordinácie Komisiou výročný skríning webových sídiel internetových obchodov v celej EÚ. Tento skríning bol zameraný na transparentnosť cien vrátane znížení ceny. V prípade viac než 31 % zo 431 skontrolovaných webových sídiel internetových obchodov, ktoré ponúkajú zľavy, spotrebiteľské orgány usúdili, že ponuky zliav neboli pravdivé, alebo zistili, že nebolo zrejmé, ako presne bola zľava vypočítaná. Tlačová správa Komisie z 19. februára 2019: https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/sk/IP_19_1333.

(5) https://e-justice.europa.eu/591/SK/consumer_law_database.

(6) Ú. v. ES L 1, 3.1.1994, s. 3.

(7) „Predajnou cenou sa rozumie konečná cena za jednotku výrobku alebo za stanovené množstvo výrobku vrátane DPH a všetkých ostatných daní;“ článok 2 písm. a) smernice o označovaní cien.

(8) „Jednotkovou cenou sa rozumie konečná cena vrátane DPH a všetkých ostatných daní za kilogram, za liter, za meter, za meter štvorcový, za meter kubický výrobku alebo za inú jednotku množstva, ktorá sa často a bežne používa v danom členskom štáte pri predaji konkrétneho výrobku;“ článok 2 písm. b) smernice o označovaní cien.

(9) „Výrobkami predávanými na množstvo sa rozumejú výrobky, ktoré nie sú balené a merajú sa v prítomnosti spotrebiteľa;“ článok 2 písm. c) smernice o označovaní cien.

(10) Pozri odôvodnenie 7 smernice o označovaní cien.

(11) Podľa smernice o právach spotrebiteľov [smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES (Ú. v. EÚ L 304, 22.11.2011, s. 64)], zmenenej smernicou (EÚ) 2019/2161, sa tovar vymedzuje ako „a) akýkoľvek hnuteľný predmet; voda, plyn a elektrina sa považujú za tovar v zmysle tejto smernice, keď sa predávajú v obmedzenom objeme alebo v určenom množstve; b) akýkoľvek hmotný hnuteľný predmet, ktorý obsahuje digitálny obsah alebo digitálnu službu alebo je s digitálnym obsahom alebo digitálnou službou prepojený takým spôsobom, že absencia uvedeného digitálneho obsahu alebo digitálnej služby by bránila tovaru plniť jeho funkcie (ďalej len ‚tovar s digitálnymi prvkami‘);“.

(12) Pozri oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu o implementácii smernice Európskeho Parlamentu a Rady 1998/6/ES zo 16. februára 1998 o ochrane spotrebiteľa pri označovaní cien výrobkov ponúkaných spotrebiteľom, [KOM(2006) 325 v konečnom znení, s. 4].

(13) Podľa smernice o právach spotrebiteľov 2011/83/EÚ musia byť spotrebitelia vždy informovaní o totožnosti skutočného obchodníka (ďalšie informácie nájdete v usmernení k smernici o právach spotrebiteľov).

(14) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 z 11. júla 2007 o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (Rím II) (Ú. v. EÚ L 199, 31.7.2007, s. 40).

(15) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2394 z 12. decembra 2017 o spolupráci medzi národnými orgánmi zodpovednými za presadzovanie právnych predpisov na ochranu spotrebiteľa a o zrušení nariadenia (ES) č. 2006/2004 (Ú. v. EÚ L 345, 27.12.2017, s. 1).

(16) Pozri najmä články 34 a 36 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

(17) https://ec.europa.eu/info/law/law-topic/consumer-protection-law/unfair-commercial-practices-law/unfair-commercial-practices-directive_en

(18) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, 11.6.2005, s. 22).

(19) Pred zmenami smernice o označovaní cien, ktoré zaviedla smernica (EÚ) 2019/2161, Súdny dvor Európskej únie na základe smernice o nekalých obchodných praktikách a (pôvodnej) smernice o označovaní cien potvrdil vo veci C-421/12, Európska komisia/Belgické kráľovstvo, ECLI:EU:C:2013:769, že členské štáty nemôžu prijímať obmedzujúcejšie vnútroštátne pravidlá o zníženiach ceny.

(20) Pozri aj Súdny dvor Európskej únie, vec C-476/14, Citroën, ECLI:EU:C:2016:527.

(21) Porovnanie cien rôznych obchodníkov patrí aj do rozsahu pôsobnosti smernice Európskeho Parlamentu a Rady 2006/114/ES z 12. decembra 2006 o klamlivej a porovnávacej reklame (Ú. v. EÚ L 376, 27.12.2006, s. 21), v ktorej sa stanovujú podmienky, za ktorých je porovnávacia reklama povolená.

(22) Vymedzený ako „dáta, ktoré sa vyprodukujú a dodajú v digitálnej forme“ v článku 2 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/770 z 20. mája 2019 o určitých aspektoch týkajúcich sa zmlúv o dodávaní digitálneho obsahu a digitálnych služieb (Ú. v. EÚ L 136, 22.5.2019, s. 1).

(23) Smernica 2011/83/EÚ.

(24) Pozri usmernenie k smernici 2011/83/EÚ o právach spotrebiteľov: https://ec.europa.eu/info/law/law-topic/consumer-protection-law/consumer-contract-law/consumer-rights-directive_en.