[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 12.10.2006

KOM(2006) 590 v konečnom znení

OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEJ RADE

Vonkajšie vzťahy v oblasti energie – od zásad k opatreniam

OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEJ RADE

Vonkajšie vzťahy v oblasti energie – od zásad k opatreniam

Európska rada schválila na svojom zasadnutí v marci 2006[1] ciele pre energetickú politiku v Európe navrhnuté Komisiou v zelenej knihe - dlhodobú udržateľnosť, bezpečnosť dodávky energie a hospodársku konkurencieschopnosť v súlade s Lisabonskou stratégiou pre rast a zamestnanosť. Následne Európska rada prijala na svojom zasadnutí v júni 2006[2] súbor odporúčaní navrhnutých spoločne Komisiou a vysokým splnomocnencom/generálnym tajomníkom Rady[3].

(1) Pre dosiahnutie týchto cieľov je kľúčová koherencia . Koherencia medzi vnútornými a vonkajšími aspektami energetickej politiky a medzi energetickou politikou a ostatnými politikami, ktoré ju ovplyvňujú, ako napríklad vonkajšie vzťahy, obchod, rozvoj, výskum a životné prostredie. Koherentný prístup je kľúčový, ak má vonkajšia energetická politika poskytovať záruky v súvislosti s bezpečnosťou dodávky a súčasne zabezpečiť premietnutie cieľa udržateľnosti na medzinárodnej úrovni. Zabezpečenie koherencie si vyžaduje dôležité a naliehavé rozhodnutia.

1. Najsilnejší potenciál Únie spočíva v realizácii jej vnútorného trhu s energiou . Posilňuje hospodársku konkurencieschopnosť a rôznorodosť, zvyšuje efektívnosť, podporuje investície a inováciu a prispieva k zvýšeniu bezpečnosti dodávky. Členské štáty by mali presadzovať zásady vnútorného trhu s energiou v rámci bilaterálnych a multilaterálnych fór, posiľňujúc tak koherenciu a vonkajší vplyv Únie v oblasti energetických záležitostí. Vplyv vnútorného trhu EÚ sa takisto posilní zlepšením vzájomného prepojenia a striktným dodržiavaním pravidiel pre hospodársku súťaž.

2. Vytvorenie potrebných prepojení v rámci a mimo Spoločenstva s cieľom zabezpečiť diverzifikáciu trás a zdrojov externých dodávok energie si vyžaduje značné investície. EÚ by mala podľa možnosti pomôcť vytvoriť prostredie pre toky súkromného kapitálu a ponúknuť politickú a finančnú podporu ekonomicky zvládnuteľným projektom.

3. Cieľom by mala byť energetická efektívnosť predstavujúca najúčinnejšiu politiku, ktorá prispieva ku všetkým trom cieľom energetickej politiky vrátane zníženia miery závislosti od dovozu. Pre EÚ existujú významné príležitosti viesť spoločnú medzinárodnú kampaň pre zníženie miery rastu celosvetového energetického dopytu, zlepšenie energetickej efektívnosti, boj s klimatickými zmenami a posilnenie dlhodobej udržateľnosti. Toto je len jedna z oblastí, kde EÚ so svojimi najmodernejšími technológiami v oblasti životného prostredia a energie predstavuje atraktívneho medzinárodného partnera.

4. EÚ a jej členské štáty by mali tak interne, ako i smerom navonok presadzovať urýchlenie prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami oxidu uhličitého, vrátane obchodovania s emisnými kvótami. Toto prispeje k riešeniu otázok klimatických zmien a trvalej udržateľnosti, ako i klimatickej bezpečnosti. Včasné opatrenia môžu prispieť k rozvoju a využívaniu obnoviteľných energií (veterná, solárna, vodná a geotermálna energia a energia z biomasy) a čistých uhľovodíkov vrátane uhlia v rámci EÚ a v tretích krajinách, čo prinesie úžitok vo forme vedúceho postavenia na rozvíjajúcich sa medzinárodných trhoch. Jadrovú energiu vnímajú prívrženci tohto trendu ako prvok energetickej bezpečnosti a hospodárstva s nízkymi emisiami oxidu uhličitého.

(2) Únia by mala využiť všetok svoj vplyv v rámci súčasných a budúcich bilaterálnych rokovaní a dohôd a ponúknuť vyvážené riešenia založené na zásadách trhového hospodárstva v prvom rade pre svojich tradičných dodávateľov, avšak i pre ostatné krajiny, ktoré sú dôležitými výrobcami a spotrebiteľmi energie. Európske spoločenstvo by malo byť kľúčovou hybnou silou v rámci prípravy medzinárodných dohôd vrátane rozšírenia regulačného rámca ES pre energiu o susedné štáty (Energetické spoločenstvo), pri rozvoji Zmluvy o energetickej charte, režime vyplývajúcom z Kjótskeho protokolu, rámcovej dohode o energetickej efektívnosti, rozšírení schémy obchodovania s emisnými kvótami o globálnych partnerov, pri podpore výskumu a využívaní obnoviteľných zdrojov energie. Je potrebné ďalej rozvíjať úlohu ES v medzinárodných organizáciách a fórach. Členské štáty a Komisia by mali skoordinovať svoje postoje, aby sa prezentovali jednotným hlasom a presadili svoj názor.

(3) Energetická spolupráca medzi EÚ a Ruskom je nevyhnutná pre zabezpečenie energetickej bezpečnosti na európskom kontinente. Už v súčasnosti pochádza z Ruska približne 25 % ropy a plynu spotrebovaného v EÚ. Narastajúci dopyt po energii, najmä po plyne, naznačuje ešte väčšie objemy dovozov energie z Ruska. Očakávané rokovania o novej komplexnej rámcovej dohode v nadväznosti na Dohodu o partnerstve a spolupráci ponúkajú príležitosť dohodnúť sa na cieľoch a zásadách energetickej spolupráce vyváženým a vzájomne záväzným spôsobom. Nemalo by to dosah iba na podmienky obchodovania medzi EÚ a Ruskom a investície v energetickom sektore, ale i na celé hospodárstvo, čím by sa podporila priemyselná diverzifikácia a technologický rozvoj, o ktoré sa usiluje Rusko. Takisto by to priaznivo ovplyvnilo tranzitné krajiny a výrobcov vo východnej Európe, na južnom Kaukaze a v strednej Ázii. Takáto dohoda s Ruskom, ktorá by potvrdila tak zásady trhového hospodárstva, ako i príslušné zásady Zmluvy o energetickej charte, by takisto odstránila mnohé zo súčasných prekážok, ktoré stoja v ceste konečnej ratifikácii Zmluvy o energetickej charte zo strany Ruska.

Pri súčasnej úrovni investícií do výroby, prepravy a distribúcie energetických produktov existujú obavy, že Rusko možno nebude schopné primerane uspokojiť rastúci dopyt pre vývoz ani na domácich trhoch. Preto by mala existovať silná spoločná snaha zlepšiť energetickú efektívnosť ruského hospodárstva. To by si vyžadovalo rámcové podmienky, ktorými by sa reguloval a podporoval obchod s energiou a krížové investície medzi EÚ a Ruskom. V tejto súvislosti by EÚ mala rozvíjať svoju spoluprácu s Ruskom pri realizácii záväzkov vyplývajúcich z Kjótskeho protokolu, podporovať inovácie v oblasti techniky a zvýšiť efektívnosť energetického sektora.

Európska únia a Rusko by mali mať na zreteli vzájomný dlhodobý úžitok z nového energetického partnerstva založeného na rovnováhe medzi očakávaniami a záujmami oboch strán. Úlohu tu zohrávajú tieto faktory:

5. Rusko sa snaží zabezpečiť si stabilný energetický dopyt, ktorý predstavuje trh EÚ. EÚ potrebuje zdroje Ruska pre svoju energetickú bezpečnosť. Existuje tu jasná vzájomná závislosť.

6. Rusko sa usiluje o silnejšie zastúpenie na vnútornom trhu EÚ s energiou, zaistené dlhodobé zmluvy o dodávke plynu, integráciu elektrických sietí a voľné obchodovanie s elektrickou energiou a jadrovým materiálom, ako i získanie a riadenie energetických aktív EÚ v nadväzujúcich trhových segmentoch (plyn a elektrická energia) a investície a technológie EÚ pre rozvoj ruských energetických zdrojov.

7. Európska únia sa usiluje o o nediskriminačné a spravodlivé zaobchádzanie zo strany Ruska, pokiaľ ide o dodávku energie z Ruska a o prístup investorov z EÚ na ruský trh, rovnaké trhové podmienky, investovanie do ruskej energetickej infraštruktúry a zdrojov v nadväzujúcich trhových segmentoch a akvizície v tejto oblasti, prístup tretích strán k rozvodom na území Ruska vrátane tranzitných rozvodov pre energetické výrobky z kaspického regiónu a zo strednej Ázie, dodržiavanie pravidiel hospodárskej súťaže, ako i vysokú úroveň ekologickej bezpečnosti a bezpečnosti ako takej.

Komisia vo svojom návrhu rokovacích smerníc pre novú rámcovú dohodu s Ruskom navrhla, ako by sa mohlo posilniť naše energetické partnerstvo s Ruskom. Prostredníctvom užších väzieb s Ruskom by sa mali odstrániť zostávajúce prekážky v rámci obchodovania a investovania, podporiť konvergenciu regulačných predpisov a mal by sa uľahčiť vzájomný prístup k technológiám, čím by sa rozšíril a prehĺbil náš vzťah v oblasti energie. Z dlhodobého hľadiska by sa vzájomné výhody mohli zabezpečiť prostredníctvom vytvorenia rovnakých podmienok, predvídateľnosti a reciprocity, pokiaľ ide o:

8. investície v predošlom a nadväzujúcom trhovom segmente, v tuzemsku a v zahraničí;

9. otvorenie trhu a spravodlivý a nediskriminačný prístup k prenosovým sieťam, i na účely prenosu energetických výrobkov;

10. konvergenciu energetických politík, právnych predpisov a regulačných opatrení týkajúcich sa fungovania trhov vrátane pravidiel obchodovania, ako i bezpečnostných predpisov;

11. dodržiavanie vysokej úrovne bezpečnostných a ekologických noriem EÚ, najmä na účely obchodovania s elektrickou energiou, ako i dodržiavanie pravidiel hospodárskej súťaže;

12. spoločnú implementáciu opatrení týkajúcich sa energetickej efektívnosti a energetických úspor, obnoviteľných zdrojov a výskumu.

Je dôležité, aby mali členské štáty spoločné porozumenie, pokiaľ ide o navrhovaný prístup k zásadám budúceho energetického partnerstva s Ruskom, vnímaného v nadväznosti na Dohodu o partnerstve a spolupráci. Únia by mala využiť všetky príležitosti presvedčiť Rusko o existencii spoločného záujmu o takéto partnerstvo.

(4) Energetická spolupráca EÚ s ostatnými tretími krajinami ostáva hlavnou prioritou nezávisle od rokovaní s Ruskom. Táto je v záujme bezpečnosti dodávky v EÚ a v tranzitných krajinách, napomáha reformám v partnerských krajinách a uľahčuje výrobcom prístup na trhy EÚ. Spolupráca sa rozvíja i s krajinami, ktoré sú veľkými spotrebiteľmi energie. Rôznorodosť typov energie, krajín pôvodu a tranzitných krajín je nevyhnutná pre zabezpečenie prístupu EÚ k čistej a bezpečnej energii.

V bezprostrednom okolí EÚ sa nachádza takmer 80 % svetových zdrojov uhľovodíka. Dôležití výrobcovia energie sú v oblasti Stredozemného, Čierneho a Kaspického mora, Stredného východu a Golfského zálivu, ako i na severe (Nórsko), a EÚ s nimi rozvíja intenzívnejšiu spoluprácu. Cieľom je vytvoriť rozsiahlu sieť krajín v blízkosti EÚ, ktorá by fungovala na základe spoločných pravidiel alebo zásad vyplývajúcich z existencie vnútorného trhu.

Na dosiahnutie tohto cieľa by sa mohli použiť rôzne nástroje. Sú tu súčasné a budúce bilaterálne dohody s výrobcami energie a tranzitnými krajinami, ako napríklad dohody o partnerstve a spolupráci, Memorandum o porozumení o energetickej spolupráci s Ukrajinou a Dohody o pridružení s krajinami Stredomoria. Navyše existujú akčné plány európskej susedskej politiky, pripravované memorandá o porozumení s Alžírskom, Azerbajdžanom a Kazachstanom, energetická spolupráca v rámci združenia EUROMED, iniciatíva z Baku a dialóg o energii medzi ES a Nórskom. Vzťahy v oblasti energie sa posilnili takisto s ostatnými dôležitými výrobcami energie, ako napríklad s krajinami OPEC-u, Latinskej Ameriky a Afriky, ktoré zvyšujú svoju produkciu uhľovodíkov, a ktoré majú potenciál ďalšieho rozvoja. Pokiaľ ide o krajiny s veľkou spotrebou energie, spolupráca sa v súčasnosti takisto rozvíja so Spojenými štátmi, Indiou a Čínou. Efektívne monitorovanie a implementácia týchto iniciatív sú podstatné a vyžadujú si plnú podporu politík EÚ pre oblasť obchodovania, rozvoja, životného prostredia a hospodárskej súťaže.

Zmluva o energetickom spoločenstve nadobudla účinnosť 1. júla 2006 a príslušné acquis EÚ pre oblasť energie sa ňou rozširuje na západobalkánske krajiny. Implementáciou zmluvy sa zvýši energetická bezpečnosť, vytvorí sa regionálny trh s energiou a podmienky pre príchod nevyhnutných investícií. Začlenenie Nórska a Ukrajiny, ktoré už formálne požiadali o pristúpenie k Zmluve o energetickom spoločenstve, by sa malo zvážiť vo veľmi krátkom časovom horizonte. Ostatné potenciálne žiadosti o členstvo je ešte potrebné zvážiť. V oblasti Čierneho a Kaspického mora sa dá očakávať, že iniciatíva z Baku vyburcuje krajiny v tomto regióne k riešeniu spoločných problémov v rámci spolupráce s EÚ, čo by pomohlo naštartovať nové dodávky zo strednej Ázie do EÚ.

Turecko sa stáva kľúčovým bodom pre dodávky energie z regiónov výroby a je teda strategicky dôležité pre energetickú bezpečnosť EÚ. Proces prípravy rozšírenia EÚ o Turecko by mohol prispieť k presadeniu skorého prijatia a implementácie acquis EÚ pre oblasť energie zo strany Turecka. Skoré pristúpenie Turecka k Zmluve o energetickom spoločenstve by takisto mohlo tento proces urýchliť. Spolupráca na projektoch v oblasti rozvodov, ako napríklad projekt Nabucco, a na ďalších projektoch z kaspickej oblasti by mala byť realizovaná čo najefektívnejšie. Vďaka urýchlenému prijatiu energetických noriem a politík EÚ zo strany Turecka by sa mohol oveľa lepšie využiť obrovský potenciál Turecka ako dôležitej križovatky dodávok energie.

EÚ by mala plne zmobilizovať svoje nástroje finančnej spolupráce s cieľom podporiť reštrukturalizáciu a rozvoj energetických sektorov v partnerských krajinách, regionálnu spoluprácu, prepojenia infraštruktúry, nové rozvody, energetickú efektívnosť a zdroje obnoviteľnej energie pre náš vzájomný úžitok. Nedávny spoločný návrh EÚ, Európskej investičnej banky a Európskej banky pre obnovu a rozvoj týkajúci sa financovania projektov pre uhľovodíkovú infraštruktúru v rámci Memoranda o porozumení o energetickej spolupráci medzi EÚ a Ukrajinou ukázal, že je možné vytvoriť silné synergie, ak EÚ pre dosiahnutie strategického cieľa koordinovane zapojí všetky svoje nástroje. Nedávno schválený Fond pre globálnu energetickú účinnosť a obnoviteľné zdroje energie pomôže nájsť dodatočné finančné zdroje.

Je dôležité urýchlene vybudovať vzťahy so strategicky dôležitými susedmi Únie. Členské štáty musia podporiť súčasné bilaterálne a regionálne partnerstvá v oblasti energie založené na spolupráci s hlavnými energetickými partnermi EÚ vrátane postupného rozšírenia zásad vnútorného trhu s energiou prostredníctvom európskej susedskej politiky a efektívne využitie všetkých finančných nástrojov, ktoré môžu EÚ, Európska investičná banka, Európska banka pre obnovu a rozvoj a iné medzinárodné finančné inštitúcie vynaložiť na účely energetickej bezpečnosti EÚ.

(5) Aby sa zabezpečila účinná nadväznosť a koherentnosť vyššie uvedených iniciatív a procesov, budú musieť byť partneri EÚ neustále informovaní o najnovšom vývoji a takisto pripravení vzájomne si vymieňať dôležité informácie v prípade externej energetickej krízy. Pre uľahčenie takejto výmeny pripravujú Komisia, predsedníctvo Rady a generálny sekretariát Rady vytvorenie siete korešpondentov pre oblasť energie , ktorá by mala EÚ pomôcť rýchlo reagovať v prípade ohrozenia energetickej bezpečnosti. Cieľom takejto siete by bola príprava základne pre opatrenia a rozhodnutia v prípade energetickej bezpečnostnej krízy prostredníctvom získavania, spracovávania a rozširovania spoľahlivých informácií, ktoré sú dôležité pre bezpečnosť dodávok energie do EÚ. V rámci tejto siete by sa takisto pripravila predbežná analýza a zhodnotenie na účely včasného upozornenia v prípade, že dosiahnutie cieľov energetickej bezpečnosti je ohrozené.

Sieť by mala byť vytvorená z expertov pre oblasť energie z členských štátov, generálneho sekretariátu Rady a Komisie. Mala by fungovať prostredníctvom osobitného komunikačného systému a jej členovia by sa mali stretávať na ad hoc princípe.

Aby sa uľahčila implementácia spoločnej a koherentnej vonkajšej politiky pre oblasť energetickej bezpečnosti a vytvoril sa dôležitý nástroj, pomocou ktorého by EÚ mohla disponovať systémom včasného upozornenia s cieľom zvýšiť jej pripravenosť na energetické krízy, členské štáty by mali súhlasiť s vytvorením a implementáciou siete korešpondentov pre oblasť energie.

[1] Dokument 7775/1/06 REV 1, Zasadnutie Európskej rady v Bruseli, 23. a 24. marec 2006, Závery predsedníctva.

[2] Dokument 10633/1/06 REV 1, Zasadnutie Európskej rady v Bruseli, 15. a 16. júna 2006, Závery predsedníctva.

[3] Dokument 9971/06.