Parlamentné orgány by mohli zohrávať určitú úlohu pri monitorovaní vyjadrení poslancov. Komisia minulý rok odporúčala „zabezpečiť, aby Kódex správania poslancov zahŕňal jasné ustanovenia v záujme toho, aby poslanci a parlamentné postupy rešpektovali nezávislosť súdnictva“. Toto odporúčanie nebolo zohľadnené. Je takisto potrebné poznamenať, že diskusia o možných zmenách ústavy by mohla byť príležitosťou na konsolidáciu nezávislosti súdnictva na ústavnej úrovni.

V dlhodobejšom horizonte by sa mal uzákoniť spoľahlivejší a nezávislejší systém vymenúvania vysoko postavených prokurátorov: na legislatívnej úrovni neexistujú žiadne kritériá na zabezpečenie najvyššej úrovne odbornej spôsobilosti a bezúhonnosti a súčasný nominačný postup obsahuje silný politický prvok, a tým je úloha ministra spravodlivosti, ktorú v tomto postupe zohráva. Predchádzajúce nominačné postupy boli predmetom značných sporov a podliehali zjavnému politickému vplyvu. S použitím usmernení zo strany Rady Európy by minister spravodlivosti a Vyššia súdna rada mali prediskutovať otázku, či je vhodné, aby hlavné rozhodnutie záviselo od ministra vlády , najmä v prípade vymenovaní na úrovniach nižších než sú najvyššie riadiace štruktúry inštitúcií.

V správach v rámci MSO z posledných rokov sa poukazovalo na úlohu, ktorú zohrávajú kľúčové inštitúcie v oblasti súdnictva – Najvyšší kasačný súd, prokuratúra, Národné riaditeľstvo pre boj proti korupcii (DNA) a Vyššia súdna rada – dosahovaním výsledkov pri budovaní vierohodnosti a profesionality justičného systému. Vedenie týchto inštitúcií pri tom jednoznačne zohráva dôležitú úlohu, a to aj napriek tomu, že v niektorých prípadoch muselo čeliť ostrej osobnej kritike. Z toho dôvodu sa kladie dôraz na transparentné výberové konania založené na zásluhách , ktoré sú spôsobom ako zabezpečiť solídne vedenie, vyhnúť sa politickému zasahovaniu do vymenúvania do vyšších funkcií a posilniť nezávislosť súdnictva.

Vo všeobecnejšom zmysle by sa voľby do novej Vyššej súdnej rady mohli využiť na poskytnutie ďalších podnetov na reformu. Aj keď niektorí súčasní členovia tejto rady budú ďalej vykonávať svoju funkciu, bolo by zrejme dôležité, aby nová rada mala jasnú kolektívnu koncepciu vychádzajúcu z nového programu. Od kandidátov by sa malo vyžadovať, aby mali jasnú predstavu o tom, ako vnímajú svoju úlohu, a aby si boli vedomí toho, že budú niesť zodpovednosť za výsledky – volebný proces by mal byť príležitosťou pre kandidátov, aby diskutovali o tom, ako vidia budúcnosť reformy. Nová rada by mala riešiť obavy mnohých sudcov, že Vyššia súdna rada stratila kontakt so samotným povolaním. Viac ako tisíc sudcov muselo podpísať petíciu adresovanú Vyššej súdnej rade, aby ju presvedčilo zorganizovať konzultácie so všetkými súdmi o novom systéme vymenúvania, hodnotenia a kariérneho postupu sudcov. Nová Vyššia súdna rada by mohla preukázať väčšie odhodlanie k transparentnosti a zodpovednosti napríklad tým, že bude pripravená stanovovať a vysvetľovať svoju politiku a rozhodnutia na pravidelných otvorených stretnutiach so zhromaždeniami sudcov a prokurátorov na všetkých úrovniach, ako aj so zástupcami občianskej spoločnosti a profesijných organizácií. Praktickým príkladom väčšej transparentnosti práce rady by bol aj súhlas s tým, aby sa výročná správa prediskutovala na valných zhromaždeniach súdov a prokuratúr.

Akčný plán na roky 2015 – 2020 na realizáciu stratégie je takmer dokončený a boli zorganizované konzultácie so všetkými zainteresovanými stranami. Na to, aby tento akčný plán mohol slúžiť ako operačný nástroj, bude dôležité, aby všetci kľúčoví aktéri zaň prevzali skutočnú spoločnú zodpovednosť: k dosiahnutiu tohto akčného plánu viedol zdĺhavý proces a prevláda pocit, že je potrebný nový podnet. Bude napríklad dôležité objasniť, do akej miery ho nová Vyššia súdna rada vníma ako model pre svoje vlastné opatrenia.

Najvyšší kasačný a odvolací súd má k dispozícii dva právne mechanizmy na rozvoj konzistentnosti judikatúry a poskytnutie jednotného výkladu: prejudiciálne konanie a odvolanie v záujme zákona. Počet žiadostí o prejudiciálne konanie neustále rastie a čoraz väčší podiel práce sekcie Najvyššieho kasačného a odvolacieho súdu je venovaný riešeniu prejudiciálnych otázok. To naznačuje, že mechanizmy fungujú dobre a že sudcovia na súdoch nižšieho stupňa ich využívajú. Druhý mechanizmus konzistentnosti, odvolanie v záujme práva, aj naďalej významne prispieva k jednotnosti. Používanie prejudiciálneho konania by sa malo naďalej podporovať pri riešení nejasných ustanovení v nových právnych poriadkoch a zákonníkoch.

V súlade so svojou ústavnou úlohu má Najvyšší kasačný a odvolací súd primárnu zodpovednosť za rozvoj konzistentnosti judikatúry a presadzovanie jednotného výkladu právnych predpisov a postupov. Toto je čoraz dôležitejším aspektom práce Najvyššieho kasačného a odvolacieho súdu, pričom podnetom môže byť vymedzený právny mechanizmus, ale aj riadiace opatrenia, ako sú zasadnutia a diskusie na národnej úrovni so zástupcami odvolacích súdov, Vyššej súdnej rady a Národného justičného inštitútu. Takéto zasadnutia sa zameriavajú na problémy, pri ktorých existujú rozdielne výklady, a spoločné riešenia sa oznamujú všetkým súdom prostredníctvom usmernení.

Pretrvávajúcim zdrojom nestability boli opakované parlamentné rozpravy týkajúce sa trestného zákona a trestného poriadku. Keďže je nevyhnutné vykonať v týchto predpisoch niektoré zmeny, vláda po porade s orgánmi súdnictva už na jar 2014 predložila návrh zmien s cieľom vyriešiť zistené problémy. Parlament však tieto zmeny ešte stále neprijal. Parlament sa zároveň venoval viacerým zmenám, ktoré boli zdrojom sporov. Justičné orgány, občianska spoločnosť a členské štáty tieto zmeny kritizovali z dôvodu, že môžu mať negatívny vplyv na boj proti korupcii a znížiť kapacitu orgánov presadzovania práva a súdov, pokiaľ ide o stíhanie a trestanie. Zatiaľ čo niektoré z týchto zmien by sa mohli považovať za nekonvenčné, iné boli schválené jednou komorou parlamentu a boli posudzované v skrátenom konaní, zatiaľ čo zmeny navrhnuté ministerstvom spravodlivosti museli čakať. Niektoré minuloročné zmeny pripomínali zmeny schválené v decembri 2013, hoci treba poznamenať, že v týchto prípadoch zmeny neboli odsúhlasené zákonodarným orgánom. Všetky zmeny musí znovu posúdiť poslanecká snemovňa ako rozhodovacia komora. Napriek tomu, že sa ďalej predkladajú nové návrhy na zmeny, diskusia nebola po letnej prestávke doposiaľ obnovená, čo vytvára pokračujúci stav neistoty. Parlament by mal túto situáciu riešiť a rešpektovať stanovisko justičných orgánov.

K účinnému využívaniu takýchto zdrojov prispeje aj rozvoj užitočných nástrojov riadenia súdneho systému. Na všetkých súdoch boli zavedené štatistické informačné nástroje, ktoré slúžia na zlepšenie poskytovania služieb. Iné elektronické nástroje, ako sú elektronické spisy pre strany a sudcov, sa testujú na viacerých súdoch. Štrukturálnu reformu justičného systému musí sprevádzať aj modernizácia budov a systémov IT: na viacerých súdoch pokračujú stavebné alebo rekonštrukčné práce podporované z úverov Svetovej banky.

Problémy s účinným riadením zdrojov boli obzvlášť zrejmé, keď (pomerne mierny) návrh na ukončenie činnosti malých súdov uviazol v parlamente. Vyššia súdna rada a ministerstvo spravodlivosti hľadali alternatívne riešenia, ako je zmeniť vymedzenie hraníc súdnej právomoci s cieľom rovnomernejšie rozdeliť pracovnú záťaž – čo je rozhodnutie, ktoré možno vykonať na ich úrovni. V októbri vláda schválila rozhodnutie o prerozdelení súdnej právomoci odvolacieho súdu v Kluži. Na úrovni trestného stíhania generálny prokurátor navrhol preskupiť prokurátorov na úrovni tribunálu (druhostupňová úroveň) a zatvoriť tie prokuratúry na prvom stupni, ktoré sú príliš malé alebo majú nízku pracovnú záťaž. Štúdia vplyvu tohto návrhu bola dokončená v decembri 2015 a mala by sa prekonzultovať s justičným systémom. Finalizácia tohto procesu a termíny jeho realizácie však nie sú jasné.

Minuloročnými zmenami občianskeho zákonníka sa stanovilo, že v záujme urýchlenia postupu môžu súdne rozhodnutia vykonávať priamo súdni exekútori. Tieto zmeny však Ústavný súd v decembri zrušil. Vyššia súdna rada v skutočnosti konštatuje zvýšenie počtu prípadov nesporového výkonu rozhodnutí, ktoré sú zatiaľ nevyriešené. V rámci akčného plánu na roky 2015 – 2020 sú naplánované opatrenia na zlepšenie výkonu rozsudkov (napríklad vytvorenie elektronickej databázy na monitorovanie prípadov núteného výkonu), existujú však jasné dôkazy, že výkon súdnych rozhodnutí vrátane právoplatných súdnych rozhodnutí proti štátu (ústredným alebo miestnym orgánom) je často problematický. Toto je oblasť, ktorá by mohla byť relevantná v kontexte širšieho úsilia rumunskej vlády o modernizáciu verejnej správy.

2.3. Bezúhonnosť

Národný bezpečnostný úrad a Národná bezpečnostná rada

V marci 2015 odstúpil z funkcie predseda Národného bezpečnostného úradu (ANI) po začatí vyšetrovania vedeného Národným riaditeľstvom pre boj proti korupcii (DNA). Podpredseda Národného bezpečnostného úradu konal ako dočasný predseda a v decembri bol vymenovaný za predsedu po výberovom konaní, ktoré zorganizovala Národná bezpečnostná rada (NIC). Hoci postup bol zdĺhavý, zdá sa, že výberové konanie bolo otvorené a transparentné.

Národná bezpečnostná rada je orgánom dohľadu nad Národným bezpečnostným úradom. Jej mandát sa skončil v novembri 2014. Začiatok postupu vymenovania novej Národnej bezpečnostnej rady poznačilo niekoľko kontroverzných skutočností. Tieto počiatočné spory boli napokon vyriešené a Rada začala svoju činnosť vo februári 2015. Národná bezpečnostná rada si zvolila za svojho predsedu zástupcu občianskej spoločnosti, čo je pozitívny jav z hľadiska nezávislosti. V roku 2015 bolo hlavnou úlohou Národnej bezpečnostnej rady výberové konanie na obsadenie miesta predsedu Národného bezpečnostného úradu.

Národný bezpečnostný úrad aj napriek odstúpeniu svojho predsedu z funkcie pokračoval počas vykazovaného obdobia vo vybavovaní vysokého počtu prípadov. Národný bezpečnostný úrad sústavne inicioval riešenie značného počtu prípadov konfliktu záujmov a nezlučiteľnosti, z ktorých sa mnohé týkali miestnych politikov. To poukazuje na problém nízkej akceptácie pravidiel bezúhonnosti či dokonca odporu voči nim v značnom počte miestnych orgánov, čo má negatívny vplyv na oblasť verejného obstarávania.

Vysoké percento ani rozhodnutí Národného bezpečnostného úradu bolo napadnuté na súde – tento úrad má približne 3000 spisov, ktoré musí obhájiť na súde, ale miera potvrdenia jeho rozhodnutí súdom je stále viac ako 80 %. Administratívna sekcia Najvyššieho kasačného a odvolacieho súdu vyvinula úsilie o urýchlenie spracovania spisov Národného bezpečnostného úradu (ktoré predstavujú približne 10 % jeho práce) a skrátila termíny na ich vybavenie z 18 na približne 9 mesiacov. Pokiaľ ide o trestné rozpory záujmov, Národný bezpečnostný úrad ďalej rozvíjal spoluprácu s prokuratúrou v záujme zjednodušenia vyšetrovaní a výmeny informácií.

Vykonávanie opatrení v nadväznosti na konečné rozhodnutia Národného bezpečnostného úradu a ich potvrdenie prostredníctvom právoplatných súdnych rozhodnutí bolo problematické aj v roku 2015. V dvoch prípadoch došlo v parlamente k značnému omeškaniu, kým boli vynesené právoplatné rozhodnutia o nezlučiteľnosti a ukončený mandát poslanca. Národný bezpečnostný úrad sa musel uchýliť k uloženiu pokút za porušovanie predpisov alebo informovať prokuratúru. Odporúčanie Komisie z roku 2015, a to „opätovne hľadať spôsoby, ako zabezpečiť, aby parlament automaticky uplatňoval rozhodnutia súdu vyžadujúce pozastavenie výkonu funkcie poslanca“ je preto aj naďalej platné.

V IT systéme „Prevent“ na ex ante kontroly konfliktov záujmov v rámci verejného obstarávania sa pokročilo a po zavedení by mal tento systém výrazne prispieť k predchádzaniu konfliktom záujmov prostredníctvom automatickej detekcie konfliktu záujmov vo verejnom obstarávaní ešte pred výberovým konaním a postupom zadávania zákazky. Na zabezpečenie súladu s povinnosťami vyplývajúcimi z nových smerníc EÚ o verejnom obstarávaní budú potrebné ďalšie legislatívne a inštitucionálne kroky, aby sa zabezpečilo, že sa overovanie vzťahuje na všetky príslušné subjekty, ktoré prijímajú rozhodnutia, a to v súlade s vymedzením konfliktov záujmov v smerniciach . V smerniciach sa takisto vyžaduje, aby príslušné inštitúcie mali právomoc zabrániť podpisu zmlúv v prípade podozrenia z konfliktu záujmov. Podľa Národného bezpečnostného úradu takmer všetky prípady konfliktu záujmov, ktorými sa zaoberá, sú relatívne jednoduché prípady, ktorým by sa dalo predísť prostredníctvom tohto systému. Aj keď implementácia trvala dlhšie než sa očakávalo, vláda v septembri prijala zákon, o ktorom sa teraz rokuje v parlamente. Bude dôležité, aby sa v tomto zákone zachovala zásada, že verejní obstarávatelia majú povinnosť konať, ak je im oznámený možný konflikt záujmov. Systém „Prevent“ by mal byť pripravený na uvedenie do prevádzky hneď, ako sa zákon prijme. Najprv by sa uplatňoval vo verejnom obstarávaní týkajúcom sa fondov EÚ, ale čoskoro by sa rozšíril na všetky elektronické verejné obstarávania.

Rámec pre bezúhonnosť

V správe v rámci MSO z roku 2015 sa konštatovalo, že plán kodifikovať právny rámec týkajúci sa bezúhonnosti, čím by sa zlepšila koherentnosť a jasnosť, bol pozastavený z dôvodu obáv, že existujúce pravidlá by sa mohli oslabiť. Vhodnosť takéhoto kroku potvrdilo viacero poslancov a prezident Rumunska. Tieto obavy však posilnila skutočnosť, že jedna komora parlamentu prijala zmenu, ktorá by v skutočnosti odstránila trojročný zákaz, aby volení činitelia, u ktorých sa konštatuje situácia nezlučiteľnosti, kandidovali vo voľbách.

Kľúčovou skúškou budú nadchádzajúce voľby do orgánov samosprávy (jún 2016) a parlamentné voľby (november 2016). V novom volebnom zákone sa výslovne stanovuje, že osoby vylúčené z volieb prostredníctvom súdneho rozhodnutia nemôžu vo voľbách kandidovať. Národný bezpečnostný úrad má osobitnú zodpovednosť za overenie majetkových priznaní všetkých kandidátov. Plánuje uskutočniť stretnutia na miestnej úrovni s orgánmi zodpovednými za majetkové priznania a poskytnúť usmernenia a informácie o opakujúcich sa chybách. Má tiež v úmysle zintenzívniť svoje informačné kampane, aby si všetci uchádzači boli vedomí možných nezlučiteľností a konfliktov záujmov. Kandidáti sú tiež povinní predložiť vyhlásenie, že spĺňajú právne požiadavky na nomináciu. Následne prebieha overovanie a volebné výbory, politické strany a občania majú možnosť vzniesť právnu námietku. Subjekty zodpovedné za riadenie volieb na národnej aj miestnej úrovni by jednoznačne mali spolupracovať s Národným bezpečnostným úradom s cieľom predísť možným porušeniam právnych predpisov alebo takéto porušenia čo najskôr identifikovať.

Súdny systém medzičasom pracoval na zlepšení jednotného výkladu existujúceho právneho rámca. Najvyšší kasačný a odvolací súd uznal, že existujú konkrétne problémy týkajúce sa konzistentnosti, a to aj vo vnútri samotného Najvyššieho kasačného a odvolacieho súdu, a zaviedol osobitné mechanizmy na riešenie tejto otázky. To pomohlo nižším súdom a aj Národnému bezpečnostnému úradu pri ich vlastnom výklade zákonov. Národný bezpečnostný úrad zostavuje aj súbor všetkých príslušných súdnych rozhodnutí.

2.4. Boj proti korupcii

Riešenie korupcie na vysokých miestach

Výsledky inštitúcií zapojených do boja proti korupcii na vysokých miestach sú aj naďalej presvedčivé, pričom systematicky dochádza k obvineniam a uzatváraniu prípadov týkajúcich sa vyšších politikov a štátnych úradníkov. Národné riaditeľstvo pre boj proti korupcii (DNA) oznámilo zvýšený počet podnetov zo strany verejnosti: zdá sa, že to odzrkadľuje dôveru verejnosti v túto inštitúciu, čo potvrdzujú aj prieskumy verejnej mienky. Verejná podpora opatreniam proti korupcii bola uznaná za kľúčový faktor pri demonštráciách vedúcich k odstúpeniu predsedu vlády v novembri 2015. Národné riaditeľstvo pre boj proti korupcii vznieslo v priebehu roka 2015 obvinenia proti viac než 1 250 osobám vrátane predsedu vlády, bývalých ministrov, poslancov parlamentu, starostov a primátorov, predsedov župných rád, sudcov, prokurátorov a širokému spektru vyšších úradníkov. Predbežné opatrenia riaditeľstva na zmrazenie finančných prostriedkov týkajúce sa týchto prípadov sa takisto zvýšili a dosiahli sumu 452 miliónov EUR.

Osobitným trendom bolo odhaľovanie korupcie na miestnej úrovni. Od roku 2013 bolo z miestnych úradníkov súdených za korupciu takmer 100 starostov alebo primátorov, viac ako 20 predsedov župnej rady a desiatky iných miestnych úradníkov. Zatknutie primátora mesta Bukurešť v roku 2015 bolo najvýraznejším názorným príkladom tohto problému.