1.

Články 1 až 3 sa nahrádzajú takto: „Článok 1 Ciele 1. Týmto nariadením sa ustanovuje Európska námorná bezpečnostná agentúra (ďalej len ‚agentúra‘) na účely zabezpečenia vysokej, jednotnej a účinnej úrovne námornej bezpečnosti, ochrany námornej dopravy, predchádzania znečisteniu z lodí a zásahov pri ňom, ako aj v oblasti zásahov pri znečistení morí z ropných a plynových zariadení. 2. Na tento účel agentúra spolupracuje s členskými štátmi a Komisiou a poskytuje im technickú, operačnú a vedeckú pomoc v oblastiach uvedených v odseku 1 tohto článku, a to v rámci hlavných úloh stanovených v článku 2 a v uplatniteľných prípadoch v rámci vedľajších úloh stanovených v článku 2a, najmä s cieľom pomôcť členským štátom a Komisii správne uplatňovať príslušné právne akty Únie. Čo sa týka oblasti zásahov pri znečistení, agentúra poskytuje operačnú pomoc len na žiadosť postihnutých štátov. 3. Poskytovaním pomoci uvedenej v odseku 2 agentúra v príslušných prípadoch prispieva k celkovej efektívnosti námornej premávky a námornej dopravy, ako sa stanovuje v tomto nariadení, s cieľom uľahčiť vytvorenie európskeho priestoru námornej dopravy bez prekážok. Článok 2 Hlavné úlohy agentúry 1. Aby bolo zabezpečené riadne plnenie cieľov stanovených v článku 1, agentúra vykonáva hlavné úlohy uvedené v tomto článku. 2. Agentúra pomáha Komisii: a) pri prípravách na aktualizáciu a vypracovanie príslušných právnych aktov Únie najmä v súlade s vývojom medzinárodných právnych predpisov; b) pri účinnom vykonávaní príslušných záväzných právnych aktov Únie najmä vykonávaním návštev a inšpekcií uvedených v článku 3 tohto nariadenia a poskytovaním technickej pomoci Komisii pri plnení úloh inšpekcie, ktoré jej boli uložené podľa článku 9 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 725/2004 z 31. marca 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a prístavných zariadení (22). Agentúra môže v tejto súvislosti Komisii podávať návrhy na akékoľvek prípadné zlepšenia týchto záväzných právnych aktov; c) pri analýze spracúvaných a dokončených výskumných projektov vzťahujúcich sa na ciele agentúry; môže sem patriť aj identifikácia možných nadväzujúcich opatrení, ktoré vyplývajú zo špecifických výskumných projektov; d) pri plnení akejkoľvek inej úlohy, ktorá sa Komisii ukladá v legislatívnych aktoch Únie a ktorá súvisí s cieľmi agentúry. 3. Agentúra pracuje s členskými štátmi: a) na prípadnom organizovaní príslušnej odbornej prípravy v oblastiach, za ktoré sú zodpovedné členské štáty; b) na vývoji technických riešení vrátane poskytovania príslušných operačných služieb a poskytovaní technickej pomoci na vybudovanie vnútroštátnych kapacít potrebných na vykonávanie príslušných právnych aktov Únie; c) na účely poskytnutia, na žiadosť členského štátu, príslušných informácií, ktoré vyplývajú z inšpekcií uvedených v článku 3, s cieľom podporiť monitorovanie uznaných organizácií, ktoré vykonávajú úlohy osvedčovania v mene členských štátov v súlade s článkom 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/15/ES z 23. apríla 2009 o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí a pre príslušné činnosti námorných úradov (23), bez toho, aby boli dotknuté práva a povinnosti vlajkového štátu; d) na účely podpory dodatočnými prostriedkami a nákladovo efektívnym spôsobom zásahov pri znečistení z lodí, ako aj pri znečistení morí z ropných a plynových zariadení, keď žiadosť predloží postihnutý členský štát, pod ktorého právomocou sa vykonávajú čistiace práce, bez toho, aby bola dotknutá zodpovednosť pobrežných štátov mať k dispozícii vhodné mechanizmy zásahov pri znečistení pri súčasnom rešpektovaní existujúcej spolupráce v tejto oblasti medzi členskými štátmi. Žiadosti o mobilizáciu opatrení namierených proti znečisťovaniu sa v prípade potreby adresujú prostredníctvom mechanizmu EÚ v oblasti civilnej ochrany ustanoveného rozhodnutím Rady 2007/779/ES, Euratom (24). 4. Agentúra uľahčuje spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou: a) v oblasti monitorovania premávky, na ktoré sa vzťahuje smernica 2002/59/ES, agentúra podporuje najmä spoluprácu medzi pobrežnými štátmi v dotknutých plavebných oblastiach a vypracuje a prevádzkuje Dátové stredisko Európskej únie identifikácie a sledovania lodí na veľkú vzdialenosť (Dátové stredisko EÚ pre LRIT) uvedené v článku 6b danej smernice a systém Únie na výmenu námorných informácií (SafeSeaNet) uvedený v článku 22a danej smernice, ako aj systém na medzinárodnú výmenu údajov v oblasti informácií identifikácie a sledovania lodí na veľkú vzdialenosť v súlade so záväzkom v rámci Medzinárodnej námornej organizácie (ďalej len ‚IMO‘); b) poskytovaním na požiadanie, a bez toho, aby bolo dotknuté vnútroštátne právo a právo Únie, relevantných údajov o polohe plavidiel a údajov z pozorovania Zeme príslušným vnútroštátnym orgánom a relevantným orgánom Únie v rámci ich mandátu v záujme uľahčenia opatrení zameraných proti hrozbám pirátstva a úmyselných protiprávnych činov, ako sú ustanovené v uplatniteľných právnych predpisoch Únie, alebo na základe právnych nástrojov v oblasti námornej dopravy dohodnutých na medzinárodnej úrovni, pričom sa uplatňujú príslušné pravidlá ochrany údajov a dodržiavajú administratívne postupy, ktoré podľa potreby ustanoví správna rada alebo riadiaca skupina na vysokej úrovni zriadená v súlade so smernicou 2002/59/ES. Poskytovanie údajov identifikácie a sledovania lodí na veľké vzdialenosti (LRIT) podlieha súhlasu dotknutého vlajkového štátu. c) v oblasti vyšetrovania námorných nehôd a mimoriadnych udalostí v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/18/ES z 23. apríla 2009, ktorou sa ustanovujú základné zásady upravujúce vyšetrovanie nehôd v sektore námornej dopravy (25); agentúra v prípade žiadosti príslušných členských štátov a za predpokladu, že neexistuje žiadny konflikt záujmov, poskytuje týmto členským štátom operačnú podporu, ktorá sa týka vyšetrovania v súvislosti so závažnými alebo veľmi závažnými nehodami, a uskutočňuje analýzu správ vyšetrovania bezpečnosti s cieľom určiť pridanú hodnotu na úrovni Únie z hľadiska vyvodenia akýchkoľvek ponaučení. Agentúra vypracuje každoročne na základe údajov, ktoré jej poskytujú členské štáty v súlade s článkom 17 uvedenej smernice, prehľad týkajúci sa námorných nehôd a mimoriadnych udalostí; d) pri poskytovaní objektívnych, spoľahlivých a porovnateľných štatistík, informácií a údajov s cieľom umožniť Komisii a členským štátom urobiť potrebné kroky na zlepšenie svojich opatrení a vyhodnotiť efektívnosť a nákladovú efektívnosť existujúcich opatrení. Také úlohy zahŕňajú zhromažďovanie, uchovávanie a hodnotenie technických údajov, systematické využívanie existujúcich databáz vrátane výmeny dát a prípadne rozvoj doplňujúcich databáz. Agentúra na základe zhromaždených údajov pomáha Komisii pri uverejňovaní informácií týkajúcich sa lodí podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/16/ES z 23. apríla 2009 o štátnej prístavnej kontrole (26); e) pri zhromažďovaní a analýze údajov o námorníkoch, ktoré sa poskytujú a využívajú v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/106/ES z 19. novembra 2008 o minimálnej úrovni prípravy námorníkov (27); f) pri zlepšovaní identifikácie a sledovania lodí, ktoré vykonávajú protiprávne vypúšťanie, v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/35/ES zo 7. septembra 2005 o znečisťovaní mora z lodí a o zavedení sankcií za porušenia (28); g) čo sa týka znečistenia mora ropou spôsobeného ropnými alebo plynovými zariadeniami, využívaním služby Európskeho systému satelitného sledovania na zisťovanie ropných škvŕn (CleanSeaNet) na monitorovanie rozsahu a environmentálneho dosahu takéhoto znečistenia; h) pri poskytovaní technickej pomoci, ktorú potrebujú členské štáty a Komisia, aby mohli prispievať k príslušnej práci technických orgánov IMO a Medzinárodnej organizácie práce (ILO), pokiaľ ide o vodnú dopravu, a Parížskeho memoranda o porozumení o štátnej prístavnej kontrole (ďalej len ‚Parížske MoP‘) a príslušných regionálnych organizácií, ku ktorým Únia pristúpila, s ohľadom na záležitosti v právomoci Únie; i) čo sa týka vykonávania smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/65/EÚ z 20. októbra 2010 o ohlasovacích formalitách lodí plávajúcich do prístavov a/alebo z prístavov členských štátov (29), najmä uľahčovaním elektronického prenosu údajov prostredníctvom systému SafeSeaNet a podporou rozvoja kontaktného miesta. 5. Agentúra môže na žiadosť Komisie poskytnúť technickú pomoc vrátane organizácie relevantnej odbornej prípravy, pokiaľ ide o príslušné právne akty Únie, štátom, ktoré žiadajú o pristúpenie k Únii, vo vhodnom prípade partnerským krajinám v rámci európskeho susedstva a krajinám, ktoré sa zúčastňujú na Parížskom MoP. Agentúra môže poskytnúť pomoc aj v prípade znečistenia z lodí, ako aj znečistenia morí z ropných a plynových zariadení, ktoré postihuje tretie krajiny, s ktorými má Únia spoločnú regionálnu morskú oblasť, a to v súlade s mechanizmom EÚ v oblasti civilnej ochrany ustanoveným rozhodnutím 2007/779/ES, Euratom a podľa podmienok vzťahujúcich sa na členské štáty podľa ustanovení odseku 3 písm. d) tohto článku. Tieto úlohy sa koordinujú s existujúcimi dohodami o regionálnej spolupráci, ktoré sa týkajú znečisťovania morí. Článok 2a Vedľajšie úlohy agentúry 1. Bez toho, aby boli dotknuté hlavné úlohy uvedené v článku 2, agentúra prípadne pomáha Komisii a členským štátom pri príprave a realizácii činností Únie, ktoré sa uvádzajú v odsekoch 2 a 3 tohto článku a ktoré súvisia s cieľmi agentúry, pokiaľ agentúra ustanovila a potvrdila odborné znalosti a nástroje. Vedľajšie úlohy stanovené v tomto článku: a) vytvárajú preukázanú pridanú hodnotu; b) nezdvojujú úsilie; c) sledujú záujmy politiky Únie v oblasti námornej dopravy; d) nenarúšajú plnenie hlavných úloh agentúry a e) nezasahujú do práv a povinností členských štátov najmä ako vlajkových štátov, prístavných štátov a pobrežných štátov. 2. Agentúra pomáha Komisii: a) v kontexte vykonávania smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES (rámcová smernica o morskej stratégii) (30) tak, že prispieva k dosiahnutiu dobrého environmentálneho stavu morských vôd s jeho prvkami, ktoré sa týkajú vodnej dopravy, a pri využívaní výsledkov takých existujúcich nástrojov, ako sú SafeSeaNet a CleanSeaNet; b) poskytovaním technickej pomoci v súvislosti s emisiami skleníkových plynov z lodí najmä pri nadväzovaní na aktuálny vývoj na medzinárodnej úrovni; c) pokiaľ ide o program Globálne monitorovanie pre životné prostredie a bezpečnosť (GMES), pri podpore využívania údajov a služieb GMES na námorné účely v rámci štruktúry správy GMES; d) pri vytváraní spoločného prostredia na výmenu informácií pre námornú oblasť EÚ; e) pokiaľ ide o mobilné plynové a ropné zariadenia na mori, pri skúmaní požiadaviek organizácie IMO a pri zhromažďovaní základných informácií o potenciálnych hrozbách pre námornú dopravu a morské prostredie; f) poskytovaním príslušných informácií, ktoré sa týkajú klasifikačných spoločností pre plavidlá vnútrozemskej plavby v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/87/ES z 12. decembra 2006, ktorou sa stanovujú technické požiadavky na plavidlá vnútrozemskej plavby (31). Správy, na ktoré sa odkazuje v článku 3 ods. 4 a 5 tohto nariadenia, obsahujú aj tieto informácie. 3. Agentúra pomáha Komisii a členským štátom: a) pri skúmaní realizovateľnosti a vykonávaní politík a projektov na podporu vytvorenia európskeho priestoru námornej dopravy bez prekážok, ako napríklad koncept Blue Belt a elektronická námorná doprava či námorné diaľnice. Uskutočňuje sa to najmä preskúmaním dodatočných funkcií systému SafeSeaNet bez toho, aby bola dotknutá úloha riadiacej skupiny na vysokej úrovni zriadenej v súlade so smernicou 2002/59/ES; b) preskúmaním, spolu s príslušnými orgánmi pre systém riečnych informačných služieb, možnosti výmeny informácií medzi týmto systémom a informačnými systémami pre námornú dopravu na základe správy ustanovenej v článku 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/65/EÚ; c) uľahčovaním dobrovoľnej výmeny najlepších postupov, čo sa týka odbornej prípravy a vzdelávania v oblasti námornej dopravy v Únii, a poskytovaním informácií o výmenných programoch Únie, ktoré sa týkajú odbornej prípravy v oblasti námornej dopravy, pričom sa v plnej miere dodržiava článok 166 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Článok 3 Návštevy v členských štátoch a inšpekcie 1. Agentúra vykonáva návštevy v členských štátoch v súlade s metodikou vymedzenou správnou radou s cieľom plniť úlohy, ktoré jej boli uložené, a s cieľom pomáhať Komisii pri plnení jej povinností podľa ZFEÚ, najmä pri hodnotení účinného vykonávania príslušného práva Únie. 2. Agentúra vo vhodnom čase informuje dotknutý členský štát o plánovanej návšteve, menách oprávnených pracovníkov, dátume začiatku návštevy a jej očakávanej dĺžke. Pracovníci agentúry poverení vykonávať tieto návštevy tak uskutočnia po predložení písomného rozhodnutia výkonného riaditeľa agentúry, v ktorom sa spresňuje účel a ciele ich misie. 3. Agentúra vykonáva inšpekcie v mene Komisie podľa požiadaviek záväzných právnych aktov Únie, pokiaľ ide o organizácie uznané Úniou v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 z 23. apríla 2009 o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí (32) a pokiaľ ide o prípravu a osvedčovanie námorníkov v tretích krajinách v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/106/ES. 4. Agentúra na konci každej návštevy alebo inšpekcie vypracuje správu, ktorú pošle Komisii a dotknutému členskému štátu. 5. Ak je to vhodné, a vždy keď sa cyklus návštev alebo inšpekcií uzavrie, agentúra analyzuje správy z tohto cyklu s cieľom vymedziť horizontálne zistenia a vyvodiť všeobecné závery týkajúce sa efektívnosti a nákladovej efektívnosti zavedených opatrení. Agentúra predloží túto analýzu Komisii na ďalšie prerokovanie s členskými štátmi v záujme vyvodenia akýchkoľvek relevantných ponaučení a podpory šírenia dobrých pracovných postupov.