SK Úradný vestník Európskej únie C 370/10

Uverejnenie žiadosti o zápis do registra podľa článku 6 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 510/2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín

2012/C 370/07

Týmto uverejnením sa poskytuje právo vzniesť námietky proti žiadosti o zápis podľa článku 7 nariadenia Rady (ES) č. 510/2006 (1). Vznesené námietky sa musia Komisii doručiť do šiestich mesiacov po uverejnení tejto žiadosti.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

NARIADENIE RADY (ES) č. 510/2006

„WEIDEOCHSE VOM LIMPURGER RIND“

ES č.: DE-PDO-0005-0881-17.06.2011

CHZO ( ) CHOP ( X )

1. Názov:

„Weideochse vom Limpurger Rind“

2. Členský štát alebo tretia krajina:

Nemecko

3. Opis poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny:

3.1. Druh výrobku:

Trieda 1.1. Čerstvé mäso (a droby)

3.2. Opis výrobku, na ktorý sa vzťahuje názov uvedený v bode 1:

Ide o mäso získané zabíjaním volov alebo delením jatočných tiel volov autochtónneho plemena Limpurger Rind, ktoré sa narodili a rástli vo vymedzenej zemepisnej oblasti a kŕmili sa produktmi a vedľajšími produktmi regionálneho poľnohospodárstva, pričom sa počas vegetačných období chovali tradičným extenzívnym spôsobom na paši.

Vďaka výkrmu obilím v poslednej fáze je mäso volov plemena Limpurger Rind (ktoré má od prírody krátke vlákna a je teda veľmi jemné) jemne prerastené a vykazuje želanú pretučnenosť. Zvieratá jednoliatej žltej farby v odtieňoch od svetložltej po červenožltú sa zabíjajú vo veku minimálne 30 mesiacov. Dosahujú výšku v kohútiku vyše 140 cm a jatočnú hmotnosť 340 až 450 kg. Mäso je mimoriadne šťavnaté s jemnou textúrou, pevné pri zahryznutí, v ústach pôsobí maslovo-smotanovo vláčne. Mäsitosť podľa klasifikácie SEUROP zodpovedá triede mäsitosti U+ až R–: profily sú celkovo konvexné až zarovnané, veľmi dobre až dobre vyvinutá svalovina, stehno: výrazné až dobre vyvinuté, chrbát: vyklenutý až ešte dostatočne vyklenutý, plece: vyklenuté až dobre vyvinuté, bedro je vyklenuté až mierne vyklenuté. Pretučnenosť a pokrytie lojom zodpovedajú triede pretučnenosti 2– až 4+: mierna, slabá vrstva podkožného loja, svalovina takmer na všetkých častiach trupu dobre viditeľná až silná vrstva podkožného loja, svalovina na stehne a pleci ešte čiastočne viditeľná. Charakteristická chuť typická pre toto plemeno sa vyznačuje čírou arómou hovädzieho mäsa, je plná, harmonická a komplexná, zakončujú ju lúčne arómy a jemne sladké tóny. Pri pečení sa vyvinie číra silná vysoko aromatická a intenzívna vôňa hovädzieho mäsa s karamelovo-korenistými tónmi. Časti mäsa zo stehna a chrbta, ktoré sú vhodné na prípravu biftekov a opekanie na panvici, musia zrieť na kosti mimo vákua minimálne ešte 3 týždne.

3.3. Suroviny (len pri spracovaných výrobkoch):

—

3.4. Krmivo (len pri výrobkoch živočíšneho pôvodu):

Ako krmivo je povolená výlučne pastva, tráva, zelené krmivo, objemové krmivo, trávna siláž, seno, kŕmna repa a obilie vyprodukované vo vymedzenej zemepisnej oblasti. Krmivo musí spĺňať kritériá vysokej kvality a pochádzať prevažne z vlastnej výroby. Obilím z vymedzenej zemepisnej oblasti sa môžu kŕmiť len mláďatá a zvieratá počas posledných štyroch mesiacov pred zabitím. Geneticky modifikované súčasti krmiva či krmivá sú rovnako zakázané ako pridávanie kukuričnej siláže, sóje alebo výrobkov z nich. Chov prebieha tradičným extenzívnym spôsobom, pričom počas vegetačného obdobia je prísne prikázaný chov na paši. Podľa tradičného spôsobu chovu a v závislosti od rastu trávneho porastu a počasia sa dobytok v zemepisnej oblasti vyháňa na pašu medzi 15. aprílom a 5. májom a zháňa sa najskôr 15. októbra. Ako doplnok krmiva sa zvieratám podávajú minerály v podobe mineralizovanej kamennej soli na lízanie. Táto minerálna zložka krmiva sa môže vyrábať aj mimo vymedzenej zemepisnej oblasti, pričom tvorí maximálne 0,5 % celkového príjmu suchého krmiva.

3.5. Konkrétne kroky pri výrobe, ktoré sa musia uskutočniť v označenej zemepisnej oblasti:

Na zaručenie kvality mäsa vyplývajúcej z jeho pôvodu sa všetky kroky pri výrobe, produkcii a spracovaní mäsa, teda narodenie, chov, odchov a zabíjanie volov, ako aj delenie jatočných tiel musia odohrávať vo vymedzenej zemepisnej oblasti. Zvieratá sa počas vegetačného obdobia chovajú extenzívnym spôsobom na paši, pri tom ako prvok typický pre túto oblasť ovplyvňujú krajinu, kde toto plemeno vzniklo. Využívanie zvierat v rámci starostlivosti o krajinu na spásanie zelene na svahoch v súlade s pravidlami ochrany prírody je vyslovene želaným postupom.

3.6. Osobitné pravidlá pri krájaní, strúhaní, balení atď.:

—

3.7. Osobitné pravidlá pri označovaní:

Označovanie musí byť vo všetkých fáza predaja formulované ako „Weideochse vom Limpurger Rind“. Ďalej sa na označení musí uvádzať meno/názov a adresa výrobcu a/alebo jeho registračné číslo v združení na ochranu výrobcov, ako aj akékoľvek iné údaje, ktoré združenie považuje za potrebné na zaručenie vysledovateľnosti.

Členovia združenia musia používať jeho logo s nápisom „Weideochse vom Limpurger Rind“ a štylizovaným zobrazením volskej hlavy a parožia, ktoré je symbolom Württemberska.

4. Stručné vymedzenie zemepisnej oblasti:

Zemepisná oblasť zahŕňa okresy Ostalb, Schwäbisch Hall, Hohenlohe, Rems-Murr a Main Tauber. Ďalej do nej patria obce susediace s údoliami riek a ich bočných údolí Wüstenrot a Löwenstein v okrese Heilbronn, ako aj obec Hardheim v okrese Neckar-Odenwald-Kreis.

5. Spojenie so zemepisnou oblasťou:

5.1. Špecifickosť zemepisnej oblasti:

Región Albvorland je pahorkatý a pretekajú ním rieky Rems a Lein, ktoré sa spolu so svojimi bočnými údoliami hlboko vrezali do profilu krajiny. Pôdy v tejto oblasti sú predovšetkým zvetrané pôdy z geologických formácií keupera, ako aj čiernej a hnedej jury. Prevažne ťažké pôdy chudobné na živiny sa využívajú predovšetkým ako trvalé trávnaté porasty. Keďže pôdy v tejto oblasti nie sú vhodné na obrábanie, dôležitým hospodárskym faktorom v uplynulých storočiach bolo lesné hospodárstvo – a zostalo ním dodnes. Zatiaľ čo na severe regiónu sa nachádzajú aj ľahšie, pieskovité pôdy, na svahoch údolí sa vyskytuje prevažne ťažká pôdna formácia „Knollenmergel“ (hlina), ktorá ľahko eroduje. Nadmorská výška oblasti siaha od 320 m do vyše 500 m. Podnebie sa vyznačuje vysokým úhrnom zrážok, teplými a vlhkými západnými vetrami a priemernou ročnou teplotou 9 °C. Lúky sa nachádzajú hlavne na pahorkatinách a počas suchších období sa na nich objavujú trhliny. Charakteristickými rastlinami prevládajúcich typov lúk a trávnatých porastov je ďatelina lúčna, škarda, pakost krvavý a nevädzovec lúčny. Trávnatý porast bohatý na rozmanité druhy má malý až stredný výnos sena. Typickou črtou tejto zemepisnej oblasti sú malé poľnohospodárske štruktúry.

5.2. Špecifickosť výrobku:

Limpurger Rind je najstaršie ešte žijúce plemeno hovädzieho dobytka vo Württembersku. Toto autochtónne plemeno je ohrozeným plemenom úžitkových zvierat a až podnes ovplyvňuje regionálne a kultúrno-historické dedičstvo krajiny, v ktorej vzniklo.

Názov plemena sa odvodzuje od grófstva Limpurg. Miestne plemeno patriace k „žltému dobytku“ (Gelbvieh) vzniklo krížením dobytka, ktorý bol ešte k dispozícii po 30 ročnej vojne (1618 – 1648) v oblasti rieky Jagst s plemenom Allgäuer Vieh. Prvé písomné zmienky o ňom pochádzajú z 19. storočia. August von Weckherlin opisuje „žltkasto plavý … druh z oblasti Limpurgu (Die Rindviehzucht Württembergs, mit Vorschlägen zu deren weiterem Emporbringen- ein Beitrag zur landwirtschaftlichen Beschreibung des Königreichs“, J. G. Cottaschen Buchhandlung, 1839, s. 20), pričom sa zmieňuje o „kŕmnych voloch hnaných […] do Paríža a známych ako vynikajúci švábsky dobytok“ (Abbildungen der Rindvieh- und anderen Hausthier-Racen auf den Privatgütern Seiner Majestät des Königs von Württemberg nebst angehängter Beschreibung, F. C. Löflund und Sohn, 1827, s. 19).

Koncom 18. storočia sa hovädzina z regiónu Hohenlohe pod názvom „Boeuf de Hohenlohe“ dočkala vysokého uznania v Paríži vďaka svojej jemnosti a vynikajúcej chuti. Celé stáda vtedy ešte početného, dnes však už vyhynutého, plemena Haller Braunblässenschlag, ako aj stáda Limpurger Rind sa hnali do Francúzska. Posledné takéto hnanie dobytka do Paríža sa odohralo v roku 1913.

Už v 19. storočí zneli chvály na jedinečnú kvalitu mäsa plemena Limpurger: ako „znamenite jemné, šťavnaté mäso s lahodnou chuťou“ ho opisuje H. Sieglin (Die Rinderzucht in Württemberg, A. Müller, 1888, S. 28 ff.), ako „prerastené mäso s jemnými vláknami, jemné a chutné, a preto vysoko cenené“ ho chvália August Lydtin & H. Werner (Das deutsche Rind: Beschreibung der in Deutschland heimischen Rinderschläge, Arbeiten der Deutschen Landwirtschafts- Gesellschaft, Heft 41, Deutsche Landwirtschafts- Ges. Berlin, 1899, s. 487).

Posúdenie organoleptických vlastností je platné ešte aj v súčasnosti (Hans H. Sambraus, Gefährdete Nutztierrassen: Ihre Zuchtgeschichte, Nutzung und Bewahrung. Ulmer Verlag, 1999, s. 176 – 177; Werner Abele, Der Heutige Stand der Zucht des Limpurger Rindes, dizertačná práca, Landwirtschaftliche Hochschule Hohenheim, 1953, s. 41 ff). V súčasnej špičkovej gastronómii je toto vynikajúce mäso s jemnými vláknami z čistokrvných volov Limpurger veľmi vyhľadávané.

Mäso volov plemena Limpurger Rind (ktoré má od prírody krátke vlákna a je teda veľmi jemné) je jemne prerastené a vykazuje želanú pretučnenosť. Mäso je mimoriadne šťavnaté s jemnou textúrou, pevné pri zahryznutí, v ústach pôsobí maslovo-smotanovo vláčne. Charakteristická chuť typická pre toto plemeno sa vyznačuje čírou arómou hovädzieho mäsa, je plná, harmonická a komplexná, zakončujú ju lúčne arómy a sladké tóny. Pri pečení sa vyvinie číra, silná vysoko aromatická a intenzívna vôňa hovädzieho mäsa s karamelovo-korenistými tónmi.

Spoločnosť Slow Food Deutschland e. V. voly plemena Limpurger Rind v novembri 2005 na základe ich chuťových vlastností vyplývajúcich z ich pôvodu a udržateľného spôsobu výroby (napr. prírodné pasienky, ale aj krátky transport, zabíjanie bez toho, aby zvieratá boli v strese, dozrievanie mäsa na kosti) zaradila na zoznam „archy chuti“ (Arche des Geschmacks). V apríli mu nadácia Slow Food Foundation for Biodiversity udelila štatút „Slow Food Presidio“ (zaradila ho do svojho ochranného projektu/okruhu podpory).

5.3. Príčinná súvislosť medzi zemepisnou oblasťou a akosťou alebo typickou vlastnosťou výrobku (CHOP), alebo osobitou akosťou, povesťou alebo inou typickou vlastnosťou výrobku (CHZO):

Drsné podnebie a vegetácia zvetranej pôdy v spojení s malými poľnohospodárskymi štruktúrami viedli k vzniku odolného a nenáročného plemena s vlastnosťami optimálne prispôsobenými pôde chudobnej na vápnik a živiny. Württembergský poľnohospodársky týždenník (Württembergisches Wochenblatt für Landwirtschaft) už v roku 1878 uvádza: „Ak sa plemeno Limpurger Rind chová v iných oblastiach, viacero rokov si síce zachová dojnosť, no potomkovia pôvodných zvierat strácajú tak svoje jemné, pekné tvary, ako bohatú dojnosť, a to dokonca aj v prípade čistokrvného chovu s najlepším materiálom“ (Kgl. Württ. Zentralstelle für Landwirtschaft Stuttgart, 1878, s. 335).

Osobitosť pôdnych a klimatických podmienok v zemepisnej oblasti v spojení s výskytom autochtónneho plemena majú vplyv na kvalitu mäsa volov Weideochse vom Limpurger Rind. Zvieratá chované extenzívnym spôsobom sú zvlášť dobre prispôsobené drsnému podnebiu, nehostinným podmienkam zemepisnej oblasti i krmivu vyrobenému v tejto oblasti. Mimoriadna kvalita mäsa, jeho jemné vlákna, množstvo a rozloženie loja, ako aj chuť a aróma mäsa priamo vyplývajú zo spôsobu chovu a druhu krmiva zvierat. Pôdne a klimatické podmienky prevládajúce v predmetnej zemepisnej oblasti v spojení s autochtónnym plemenom, chovom na paši počas vegetačného obdobia, krmivom vyrobeným v danej oblasti, minimálnym vekom, v ktorom sa zvieratá zabíjajú, a dozrievaním mäsa na kosti počas približne troch týždňov sú faktory, ktoré sa podpisujú na jedinečných a uznávaných organoleptických vlastnostiach mäsa týchto zvierat.

Podmienka, že voly tohto plemena musia byť čistokrvné, zapísané do štátne uznávanej a kontrolovanej plemennej knihy „Zuchtubuch für Limpurger Rinder“, je zárukou zachovania budúceho génového fondu, ktorý predstavoval základ osobitných vlastnosti tohto plemena, a má ním zostať aj naďalej.

Odkaz na uverejnenie špecifikácie:

[článok 5 ods. 7 nariadenia (ES) č. 510/2006]

Vestník ochranných známok 14 z 9. apríla 2010, časť 7a-aa/c, s. 5753

http://register.dpma.de/DPMAregister/geo/detail.pdfdownload/14400

(1) Ú. v. EÚ L 93, 31.3.2006, s. 12.