EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli14. 7. 2021 COM(2021) 563 final 2021/0213(CNS) Návrh SMERNICA RADY o reštrukturalizácii právneho rámca Únie pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (prepracované znenie) (Text s významom pre EHP) {SEC(2021) 663 final} - {SWD(2021) 640 final} - {SWD(2021) 641 final} - {SWD(2021) 642 final}



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1.KONTEXT NÁVRHU •Dôvody a ciele návrhu Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny zohráva v oblasti klimatickej a energetickej politiky dôležitú úlohu. Cieľom harmonizovaných pravidiel stanovených na základe smernice 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (ďalej len „smernica o zdaňovaní energie“ alebo „smernica“) je zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu. Od prijatia tejto smernice sa však zásadne zmenil základný rámec politiky v oblasti klímy a energetickej politiky a smernica už nie je v súlade so súčasnými politikami EÚ. Smernica o zdaňovaní energie už navyše nezabezpečuje riadne fungovanie vnútorného trhu. Návrh na prepracovanie je súčasťou Európskej zelenej dohody a legislatívneho balíka „Fit for 55“, keďže je zameraný na otázky životného prostredia a klímy s cieľom podporiť záväzok Komisie riešiť environmentálne výzvy a dosiahnuť ciele zníženia domácich emisií skleníkových plynov, ktoré si stanovila EÚ, ako aj znížiť znečistenie ovzdušia. Európskou zelenou dohodou sa naštartovala nová stratégiu rastu pre EÚ, ktorej cieľom je transformovať EÚ na spravodlivú a prosperujúcu spoločnosť. Táto stratégia opätovne potvrdzuje snahy Komisie zvýšiť ambície EÚ v oblasti klímy a spraviť z Európy do roku 2050 prvý klimaticky neutrálny kontinent. Veľmi vážne účinky pandémie COVID-19 na zdravie a hospodársky blahobyt občanov Únie ešte viac upriamili pozornosť na potrebnosť a význam Európskej zelenej dohody. Na základe stratégie Európskej zelenej dohody a komplexného posúdenia vplyvu Komisia vo svojom oznámení zo septembra 2020 s názvom Ambicióznejšie klimatické ciele pre Európu na rok 2030 („plán cieľov v oblasti klímy do roku 2030“) navrhla zvýšiť ambície EÚ a predložila ucelený plán na zvýšenie záväzného cieľa Európskej únie tak, aby sa do roku 2030 zodpovedným spôsobom dosiahlo čisté zníženie emisií minimálne o 55 %. Zvýšenie cieľa do roku 2030 teraz pomáha poskytovať tvorcom politík a investorom istotu, aby rozhodnutia prijímané v nadchádzajúcich rokoch neuviazli s emisiami na úrovniach, ktoré sú v rozpore s cieľom EÚ dosiahnuť do roku 2050 klimatickú neutralitu. Cieľ do roku 2030 je v súlade s cieľom Parížskej dohody udržať nárast globálnej teploty výrazne pod úrovňou 2 °C a naďalej sa usilovať udržať ho na úrovni 1,5 °C. Európska rada schválila nový záväzný cieľ EÚ do roku 2030 na svojom zasadnutí v decembri 2020. Európsky klimatický predpis, na ktorom sa dohodli Európsky parlament a Európska rada, robí cieľ klimatickej neutrality EÚ právne záväzným a zvyšuje ambície do roku 2030 stanovením cieľa dosiahnuť do roku 2030 čisté zníženie emisií minimálne o 55 % v porovnaní s rokom 1990. Komisia s cieľom ísť cestou navrhnutou v európskom klimatickom predpise a naplniť tieto vyššie ambície do roku 2030 preskúmala platné právne predpisy v oblasti klímy a energetiky. Legislatívny balík „Fit for 55“, ako bol oznámený v pláne cieľov v oblasti klímy na rok 2030, je najkomplexnejším stavebným prvkom úsilia, ktoré má naplniť ambiciózny nový cieľ v oblasti klímy do roku 2030, pričom všetky hospodárske odvetvia a politiky budú musieť prispieť svojím dielom. V Európskej zelenej dohode sa Komisia zaviazala revidovať smernicu o zdaňovaní energie so zameraním na environmentálne otázky a tak, aby zdaňovanie energie bolo v súlade s cieľmi v oblasti klímy. Zdaňovanie má bezprostrednú úlohu pri podpore zelenej transformácie tým, že vysiela správne cenové signály a poskytuje správne stimuly pre udržateľnú spotrebu a výrobu. V tejto súvislosti platí, že na dosiahnutie zníženia emisií skleníkových plynov je potrebné účinné environmentálne zdaňovanie a odstránenie stimulov pre spotrebu fosílnych palív v celej EÚ, spolu s ďalšími regulačnými opatreniami. Smernica o zdaňovaní energie môže prispieť k ambicióznejšiemu cieľu zníženia emisií skleníkových plynov do roku 2030 minimálne o 55 % tým, že zabezpečí, aby zdaňovanie motorových a vykurovacích palív lepšie odrážalo ich vplyv na životné prostredie a zdravie. To možno dosiahnuť odstránením nevýhod pre čisté technológie a zavedením vyšších úrovní zdaňovania pre neefektívne a znečisťujúce palivá, spolu so stanovovaním cien uhlíka prostredníctvom obchodovania s emisiami. Tým sa uľahčí prechod z fosílnych palív smerom k čistejšej energii v záujme dosiahnutia cieľa klimatickej neutrality EÚ, a to v súlade so záväzkami vyplývajúcimi z Parížskej dohody. Smernica o zdaňovaní energie prešla hodnotením v roku 2019. Rada v nadväznosti na toto hodnotenie prijala závery, v ktorých sa vyjadrila, že zdaňovanie energie môže zohrávať dôležitú úlohu ako jeden z hospodárskych stimulov, ktoré usmerňujú úspešnú energetickú transformáciu, podnecujú nízke emisie skleníkových plynov a investície do úspor energie a zároveň prispievajú k udržateľnému rastu, a vyzvala Komisiu, aby smernicu o zdaňovaní energie zrevidovala. Aktuálna smernica vyvoláva celý rad problémov súvisiacich s jej chýbajúcim prepojením s cieľmi v oblasti klímy a energetickej efektívnosti a jej nedostatkami spojenými s fungovaním vnútorného trhu. Po prvé, smernica o zdaňovaní energie nie je v súlade s cieľmi EÚ v oblasti klímy a energetiky. Smernica dostatočne nepodporuje znižovanie emisií skleníkových plynov, energetickú efektívnosť a využívanie elektrickej energie a alternatívnych palív (vodík z obnoviteľných zdrojov, syntetické palivá, pokročilé biopalivá atď.). Je to spôsobené tým, že nové palivá s nižšími emisiami uhlíka sa zdaňujú ako ich fosílny ekvivalent, ak sa takéto nové palivo objavilo po prijatí poslednej smernice o zdaňovaní energie v roku 2003, a preto preň neexistuje samostatná sadzba. Biopalivá sú znevýhodnené zdaňovaním na základe objemu (sadzby vyjadrené na liter), keďže jeden liter biopaliva má zvyčajne nižší energetický obsah ako jeden liter konkurenčného fosílneho paliva, pričom sa uplatňuje rovnaká sadzba dane. V konečnom dôsledku teda smernica o zdaňovaní energie neposkytuje dostatočné stimuly pre investície do čistých technológií. Po druhé, smernica o zdaňovaní energie de facto zvýhodňuje používanie fosílnych palív. Jednotlivé členské štáty uplatňujú rôzne, navzájom veľmi vzdialené sadzby v kombinácii so širokou škálou oslobodení od daní a daňových úľav. Táto široká škála oslobodení od daní a daňových úľav predstavuje istú formu stimulov pre fosílne palivá, ktoré nie sú v súlade s cieľmi Európskej zelenej dohody. Nový návrh by pomohol obmedziť používanie fosílnych palív dvoma spôsobmi. Po prvé tak, že by sa ním stanovili vyššie sadzby pre fosílne palivá a nižšie sadzby pre výrobky z obnoviteľných zdrojov, čím by sa znížila pomerná cenová výhoda fosílnych palív v porovnaní s menej znečisťujúcimi alternatívami. To by odrádzalo od používania fosílnych palív. Po druhé tak, že by sa revidovala možnosť daňových úľav a oslobodení od daní, ktoré v súčasnosti spôsobujú nižšie zdanenie fosílnych palív. Medzi takéto palivá patrí plynový olej používaný v poľnohospodárstve, plynový olej a uhlie používané v domácnostiach na vykurovanie (možnosť oslobodiť od dane zraniteľné domácnosti by zostala) alebo fosílne palivá používané energeticky náročnými priemyselnými odvetviami. Návrhom by sa okrem toho zrušilo súčasné povinné oslobodenie od dane pre letectvo a vodnú dopravu a pre odvetvie rybolovu. Po tretie, smernica o zdaňovaní energie už neprispieva k riadnemu fungovaniu vnútorného trhu, pričom minimálne sadzby dane už nevedú k zbližovaniu vnútroštátnych daňových sadzieb. Minimálne sadzby sú nízke, keďže neboli aktualizované od roku 2003, hoci vnútroštátne sadzby sú vo väčšine prípadov výrazne vyššie než minimálne sadzby stanovené v smernici. V každom prípade možno konštatovať, že minimálne sadzby stanovené v smernici už nebránia „pretekom o čo najnižšiu sadzbu“ ani nepredstavujú dolnú hranicu zdaňovania. Všetky tieto faktory spolu s existujúcimi oslobodeniami od daní a daňovými úľavami zvyšujú fragmentáciu vnútorného trhu a hlavne narúšajú rovnaké podmienky vo všetkých dotknutých odvetviach hospodárstva.

Niektoré aspekty smernice o zdaňovaní energie navyše nie sú dostatočne jasné, relevantné a koherentné, čo vytvára právnu neistotu. Medzi ne patrí okrem iného vymedzenie zdaniteľných výrobkov a použití, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti smernice, a výklad oslobodenia od dane v súvislosti s motorovými palivami používanými v letectve a pri vodnej doprave. Tento návrh sa preto zameriava na tieto ciele: 1.Stanovenie prispôsobeného rámca, ktorý prispeje k dosiahnutiu cieľov EÚ do roku 2030 a ku klimatickej neutralite do roku 2050 v kontexte Európskej zelenej dohody. Zahŕňalo by to zosúladenie zdaňovania energetických výrobkov a elektriny s politikami EÚ v oblasti energetiky, životného prostredia a klímy, čo by prispelo k úsiliu EÚ o znižovanie emisií. 2.Stanovenie rámca, vďaka ktorému sa ochráni a zlepší vnútorný trh EÚ, a to tak, že sa aktualizuje rozsah a štruktúra sadzieb, a zároveň sa zracionalizujú oslobodenia od daní a daňové úľavy, ktoré využívajú členské štáty. 3.Zachovanie schopnosti vytvárať príjmy pre rozpočty členských štátov. Ako už bolo uvedené, tieto ciele sa dosiahnu prechodom od zdaňovania založeného na objeme k zdaňovaniu založenom na energetickom obsahu, odstránením stimulov pre používanie fosílnych palív a zavedením rebríčka sadzieb podľa ich environmentálnych vlastností. Okrem toho sa súčasná daňová štruktúra zjednoduší zoskupením energetických výrobkov (používaných ako motorové alebo vykurovacie palivá) a elektriny do kategórií a ich zoradením podľa ich environmentálnych vlastností. „Environmentálne vlastnosti“ boli vymedzené v súvislosti s inými politikami EÚ v rámci Európskej zelenej dohody, a najmä v súvislosti s ostatnými návrhmi v balíku „Fit for 55“. Podľa tohto poradia sa budú konvenčné fosílne palivá, ako je plynový olej a benzín, zdaňovať najvyššou sadzbou. Ďalšia kategória sadzieb sa vzťahuje na palivá na fosílnom základe, ktoré sú ale sú menej škodlivé a sú do určite miery schopné prispieť k dekarbonizácii v krátkodobom a strednodobom horizonte. Napríklad na zemný plyn, LPG a vodík fosílneho pôvodu sa počas prechodného obdobia 10 rokov uplatňuje sadzba vo výške 2/3 referenčnej sadzby. Po uplynutí tohto obdobia sa táto sadzba zvýši na plnú referenčnú sadzbu. Nasleduje kategória udržateľných, ale nepokročilých biopalív. S cieľom zohľadniť ich príspevok k dekarbonizácii sa na ne uplatňuje sadzba vo výške ½ referenčnej sadzby. Najnižšia sadzba sa uplatňuje na elektrinu bez ohľadu na jej použitie, na pokročilé biopalivá, biokvapaliny, bioplyny a vodík z obnoviteľných zdrojov. Sadzba uplatniteľná na túto skupinu je výrazne nižšia ako referenčná sadzba, pretože elektrina a tieto palivá môžu popohnať prechod EÚ na čistú energiu a napredovanie pri dosahovaní cieľov Európskej zelenej dohody, a napokon aj klimatickej neutrality do roku 2050. V niektorých odvetviach, najmä v tých, ktoré v súčasnosti môžu byť v plnej miere oslobodené od daní, ako je letectvo, alebo v prípade vykurovacích palív pre iné ako zraniteľné domácnosti sa budú uplatňovať prechodné obdobia s cieľom zmierniť hospodárske a sociálne náklady zavedenia daní. V návrhu sa zohľadňuje aj sociálny rozmer tým, že sa zavádza možnosť počas obdobia desiatich rokov oslobodiť od zdanenia vykurovacích palív zraniteľné domácnosti a prechodné obdobie desiatich rokov na dosiahnutie minimálnej sadzby zdanenia. Členské štáty môžu zároveň poskytnúť daňové úľavy na vykurovacie palivá všetkým domácnostiam, pričom musia dodržať dané minimálne sadzby. Členské štáty sa môžu rozhodnúť, ako využijú daňové príjmy, pričom môžu aj naďalej zabezpečovať spravodlivosť tým, že tieto príjmy využijú na zmiernenie sociálneho vplyvu. •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky V smernici Rady 2003/96/ES sa vymedzujú zdaniteľné energetické výrobky, použitia, pri ktorých podliehajú zdaneniu, a minimálne úrovne zdaňovania vzťahujúce sa na jednotlivé výrobky v závislosti od toho, či sa používajú ako pohonná hmota, na určité priemyselné a komerčné účely alebo na vykurovanie. Zmenené ustanovenia zostanú v súlade s tými ustanoveniami, ktoré zostávajú nezmenené. •Súlad s ostatnými politikami Únie Iniciatívy spojené s klimatickými cieľmi EÚ v rámci Európskej zelenej dohody, najmä s klimatickým cieľom do roku 2030, sa predkladajú ako súčasť balíka „Fit for 55“. Tento balík bude zahŕňať najmä revíziu sektorových právnych predpisov v oblasti klímy, energetiky, dopravy a daní. Tento návrh na prepracovanie smernice o zdaňovaní energie je súčasťou tohto koherentne navrhnutého balíka. Návrh dopĺňa ostatné návrhy v balíku, pričom prispeje k plneniu klimatických cieľov EÚ tým, že sa ním riešia oslobodenia od daní a daňové úľavy v oblasti zdaňovania energie, ktoré sú de facto stimulmi pre fosílne palivá, a zároveň sa ním podporí energetická efektívnosť a využívanie čistejších palív. Návrh na prepracovanie smernice o zdaňovaní energie a návrh na revíziu systému EU ETS, ktorého súčasťou je aj zavedenie obchodovania s emisiami z budov a cestnej dopravy, sa preto navzájom dopĺňajú. Medzi ďalšie iniciatívy z balíka „Fit for 55“ patria nové návrhy a revízie existujúceho acquis v oblasti klimatickej, energetickej a dopravnej politiky: ·systém EÚ na obchodovanie s emisiami (ETS) – jeho prispôsobenie novému cieľu v oblasti klímy a zavedenie obchodovania s emisiami v odvetviach budov, námornej a cestnej dopravy, a zároveň zmena prístupu k odvetviu letectva, ktoré už dnes patrí do rozsahu jeho pôsobnosti, ·nariadenie o spoločnom úsilí (ESR) o záväznom ročnom znižovaní emisií skleníkových plynov členskými štátmi v rokoch 2021 až 2030, ·nariadenie, ktorým sa stanovujú emisné normy CO2 pre osobné automobily a ľahké úžitkové vozidlá, ·smernica o obnoviteľných zdrojoch energie, ·iniciatíva „ReFuelEU Aviation“ zameraná na podporu výroby a využívania udržateľných leteckých palív v odvetví leteckej dopravy, ·iniciatíva „FuelEU Maritime“ zameraná na zvýšenie dopytu po obnoviteľných a nízkouhlíkových palivách v odvetví námornej dopravy,

·smernica o energetickej efektívnosti, ktorou sa má implementovať ambícia nového klimatického cieľa do roku 2030 a prispieť k spravodlivej transformácii, ·nový mechanizmus kompenzácie uhlíka na hraniciach, ·nariadenie o začlenení emisií a odstraňovania skleníkových plynov z využívania pôdy, zo zmien vo využívaní pôdy a z lesného hospodárstva (LULUCF), ·smernica o zavádzaní infraštruktúry pre alternatívne palivá, ·nariadenie o vytvorení rámca na uľahčenie udržateľných investícií (nariadenie o taxonómii). Prepracovaním smernice o zdaňovaní energie sa okrem toho podporí ambícia nulového znečistenia, ktorá je záväzkom plynúcim z Európskej zelenej dohody, ako aj politiky výskumu a inovácií v oblasti klímy, energetiky a mobility na základe rámcového programu pre výskum Horizont 2020 na roky 2021 – 2027. 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právny základ Návrh vychádza z článku 113 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), ktorý umožňuje EÚ stanoviť harmonizované pravidlá s cieľom zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu. Okrem toho sa aj podľa článku 192 ods. 2 prvého pododseku ZFEÚ môžu prijať vhodné ustanovenia fiškálnej povahy, okrem iného s cieľom udržiavať a chrániť životné prostredie. •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci) Nedostatky súčasnej smernice možno napraviť len revíziou smernice o zdaňovaní energie v koordinácii s inými politickými opatreniami EÚ. Na základe existujúcej smernice môžu členské štáty zvýšiť sadzby svojich daní z energetických výrobkov a elektriny, rozhodnúť sa, že nebudú využívať možné oslobodenia od daní a daňové úľavy, alebo zaviesť ciele spojené so životným prostredím a s klímou. Hrozí však, že takéto prístupy na úrovni jednotlivých členských štátov narušia vnútorný trh a ohrozia ciele Európskej zelenej dohody z dôvodu nezosúladenej štruktúry a úrovne vnútroštátnych daní: 1.Je možné, že súčasné minimálne sadzby limitujú úroveň environmentálnych cieľov, ktoré môžu členské štáty zdaňovaním energie sledovať, a to najmä preto, že zdaňovanie energie priamo ovplyvňuje náklady spoločností. 2.Zosúladenie zdaňovania energie prostredníctvom smernice o zdaňovaní energie by mala pomôcť obmedziť škodlivé účinky súťaže v oblasti daní z energie medzi členskými štátmi, ktoré pramenia napríklad z možného premiestňovania podnikov do členských štátov s výhodnejšími daňovými režimami. 3.Systém EÚ na obchodovanie s emisiami (ETS) sa osvedčil ako účinný nástroj na znižovanie emisií skleníkových plynov zo zariadení, na ktoré sa vzťahuje. Ako súčasť balíka „Fit for 55“ sa navrhuje rozšíriť pôsobnosť systému EU ETS aj na odvetvie námornej dopravy a zaviesť obchodovanie s emisiami pre cestnú dopravu a budovy. Zdaňovanie energie v členských štátoch však existuje paralelne s obchodovaním s emisiami na úrovni EÚ a smernicou o zdaňovaní energie sa musí zabezpečiť, aby minimálne sadzby dane stanovené na úrovni EÚ poskytovali stimuly, ktoré sú v súlade s cieľmi EÚ v oblasti energetiky, klímy a životného prostredia. V tejto súvislosti sa opatrením na úrovni EÚ môže zabezpečiť súdržnosť medzi uplatňovaním systému EU ETS a zdaňovaním energetických výrobkov a elektriny, ako aj spoločný prístup EÚ k zdaňovaniu energetických výrobkov. Dosiahnutie cieľov EÚ v oblasti klímy a životného prostredia si vyžaduje mix politických nástrojov, pričom účinný daňový rámec EÚ môže popri tom, že podporí iné politické opatrenia EÚ, pomôcť zabrániť vnútroštátnym rozhodnutiam, ktoré vedú k narušeniam vnútorného trhu a/alebo dvojitému zdaneniu. Prepracovanie smernice o zdaňovaní energie a jeho načasovanie treba vnímať v širšom kontexte programu Európskej zelenej dohody. Cieľ dosiahnuť lepší súlad smernice s jej cieľmi možno realizovať len prostredníctvom aktu prijatého Úniou, ktorým sa smernica prepracuje. •Proporcionalita

Návrh je v súlade so zásadou proporcionality z nasledujúcich dôvodov. Ciele aktuálneho návrhu sa najlepšie dosiahnu prepracovaním súčasnej smernice tak, ako bolo vysvetlené. Návrh sa týka najmä niektorých základných prvkov smernice: štruktúry zdanenia a vzťahu medzi príslušnými daňovými zaobchádzaniami s rôznymi zdrojmi energie. Návrh je vo všetkých smeroch obmedzený na to, čo je potrebné na dosiahnutie presadzovaných cieľov. •Výber nástroja Návrh má formu smernice. V tejto oblasti, na ktorú sa už vzťahuje existujúca smernica, by členské štáty mali mať naďalej priestor na flexibilitu, ako už bolo vysvetlené. Iné prostriedky než smernica, ktorou sa mení smernica 2003/96/ES, by preto neboli primerané. 3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov Smernica o zdaňovaní energie pôvodne prispela celkovo pozitívne k dosiahnutiu jej hlavného cieľa, ktorým je zabezpečenie riadneho fungovania vnútorného trhu, zabránenie dvojitému zdaneniu alebo akémukoľvek narušeniu obchodu a hospodárskej súťaže medzi zdrojmi energie, spotrebiteľmi a dodávateľmi energie. Keďže sa však technológie, vnútroštátne sadzby dane a trhy s energiou za posledných 15 rokov vyvíjali, smernica vo svojej súčasnej podobe už neprináša rovnaký pozitívny výsledok. Od prijatia smernice v roku 2003 sa okrem toho výrazne posunul legislatívny rámec a politické ciele EÚ, čo vedie k určitým problémom z hľadiska relevantnosti a súdržnosti. V dôsledku toho sa celková pridaná hodnota EÚ pri smernici o zdaňovaní energie postupom času výrazne oslabila, a to konkrétne pre chýbajúcu indexáciu minimálnych sadzieb a pre rozsiahle a veľmi odlišné využívanie voliteľných oslobodení od dane členskými štátmi, ako aj z dôvodu meniaceho sa politického kontextu. Súčasná smernica prispieva len vo veľmi obmedzenej miere k širším cieľom hospodárskej, sociálnej a environmentálnej politiky EÚ. Smernica je aspoň čiastočne v súlade s politickým úsilím podporovať využívanie energie z obnoviteľných zdrojov a vyššiu energetickú efektívnosť, no menej je už v súlade, pokiaľ ide o znižovanie emisií skleníkových plynov a iných plynov, ako aj o energetickú diverzifikáciu alebo energetickú nezávislosť a bezpečnosť. Medzi hlavné identifikované príčiny tejto nedostatočnej súdržnosti patrí: nezohľadnenie energetického obsahu a emisií CO2 energetických výrobkov a elektriny, (príliš) nízke minimálne úrovne zdaňovania a (príliš) početné oslobodenia od daní. Smernica z rovnakých dôvodov neprispieva k dekarbonizácii dopravy ani k znižovaniu emisií znečisťujúcich ovzdušie. V dôsledku toho je príspevok smernice k plneniu cieľov stanovených v medzinárodných dohodách, napr. v Parížskej dohode z roku 2015, malý. V smernici sa navyše nerozlišuje medzi obnoviteľnými a uhlíkovo náročnými zdrojmi elektriny ani sa v nej nezohľadňujú environmentálne vlastnosti biopalív. Ustanovenia smernice týkajúce sa zdaňovania biopalív preto nie sú v súlade s politikami EÚ v oblasti energetiky, zmeny klímy a životného prostredia. Smernica sa vzťahuje na postupne sa zmenšujúci podiel energetického mixu EÚ, keďže stále vznikajú nové technológie a výrobky (napr. premena elektriny na plyn, palivá nebiologického pôvodu), resp. rastie ich význam. Pri súčasnom režime zdaňovania energie preto nemožno zabezpečiť preferenčné zaobchádzanie s novými technológiami a výrobkami, ktoré sú udržateľné z hľadiska životného prostredia. Napríklad napriek rastúcemu trhovému významu palív z obnoviteľných zdrojov sa daňové zaobchádzanie s nimi podľa smernice stále zakladá na pravidlách vytvorených v čase, keď boli tieto palivá len okrajovými alternatívami. Súčasná smernica znevýhodňuje benzín v porovnaní s naftou vo forme nižšej minimálnej sadzby pre naftu. To vytvára vyšší dopyt po nafte. Znevýhodnené sú navyše aj nové palivá. Ak nie sú výslovne uvedené v súčasnej smernici, uplatňuje sa sadzba dane pre palivo, ktoré sa používa na ekvivalentné účely. Energetický obsah týchto palív na liter je zvyčajne nižší ako energetický obsah ekvivalentného paliva. To vedie k vyššej sadzbe dane na liter pre nové palivá. Mimoriadne problematické je okrem toho aj povinné oslobodenie od dane týkajúce sa medzinárodného letectva a vodnej plavby, pretože nie je v súlade so súčasnými výzvami a politikami v oblasti klímy. Pokiaľ ide o letectvo, EÚ v mene Únie a členských štátov dojednala horizontálne dohody o leteckých dopravných službách a komplexné dohody o leteckej doprave s tretími krajinami. Členské štáty okrem toho uzavreli aj dvojstranné dohody o leteckých dopravných službách s tretími krajinami. Horizontálne dohody o leteckých dopravných službách umožňujú EÚ zmeniť viacero ustanovení v dvojstranných dohodách členských štátov. Komplexné dohody o leteckej doprave majú prednosť pred dvojstrannými dohodami, ktoré uzavreli jednotlivé členské štáty s tretími krajinami. Vo väčšine situácií tieto dohody umožňujú zdaňovanie paliva dodaného na územie členských štátov na použitie v lietadle, ktoré uskutočňuje lety v rámci EÚ. Pokiaľ ide o vodnú dopravu, doprava na Rýne je upravená v revidovanom Mannheimskom dohovore zo 17. októbra 1868 o plavbe na Rýne. Okrem toho sa v dohode o colnom a daňovom režime pre plynový olej uplatniteľnom na zásoby plavidiel pri plavbe na Rýne, ktorá bola uzavretá 16. mája 1952 v Štrasburgu (ďalej len „Štrasburská dohoda“), stanovuje oslobodenie plynového oleja používaného na Rýne a jeho prítokoch a iných vodných cestách. Keďže palivo používané vo vodnej doprave by malo byť v EÚ zdanené rovnako, členské štáty, ktoré sú zmluvnými stranami Štrasburskej dohody, musia podniknúť všetky vhodné kroky na to, aby účinne odstránili nezlučiteľné prvky. Podľa článku 351 ods. 2 ZFEÚ platí, že ak sú dohody uzatvorené členskými štátmi EÚ s tretími krajinami nezlučiteľné s právom EÚ, musia dotknuté členské štáty prijať všetky vhodné opatrenia na odstránenie zistených nezlučiteľných prvkov. Minimálne sadzby pre vykurovacie palivá sú príliš nízke na to, aby prispeli k hladkému fungovaniu vnútorného trhu, keďže predstavujú len zanedbateľnú časť ceny týchto výrobkov. Navyše využívanie voliteľných oslobodení od dane a daňových úľav poskytovaných rovnako domácnostiam aj komerčným používateľom ešte viac prehlbuje rozdiely, čo v niektorých členských štátoch vedie k výrazne nižším efektívnym sadzbám dane než v iných. Existujú veľké rozdiely v sadzbách uplatňovaných na elektrinu a zemný plyn, čo v kombinácii so širokou škálou oslobodení od daní a daňových úľav prispieva k väčšej fragmentácii vnútorného trhu. Keďže úrovne zdaňovania podľa smernice nemajú žiadny konkrétny logický základ – keď napríklad nezohľadňujú energetický obsah ani externality – členské štáty si môžu stanoviť svoje vnútroštátne sadzby podľa vlastnej preferencie bez toho, aby sa museli riadiť akýmkoľvek usmernením alebo pomerom medzi výrobkami. V dôsledku toho môže súčasná smernica vysielať nevhodné cenové signály pre používateľov, ktoré ich odrádzajú od výberu ekologickejších a efektívnejších zdrojov energie, pričom nie je zaistené jednotné zaobchádzanie so zdrojmi energie na vnútroštátnej úrovni. Smernicou o zdaňovaní energie nevzniklo pre členské štáty ani pre hospodárske subjekty žiadne výrazné regulačné zaťaženie alebo náklady na dosiahnutie súladu so smernicou. Veľká časť nákladov a záťaže vyplýva buď z horizontálnych právnych predpisov, alebo z vnútroštátnych vykonávacích opatrení, ktoré nie sú predpísané v smernici a ktoré sa v jednotlivých členských štátoch alebo odvetviach hospodárskej činnosti výrazne líšia. Ťažkosti, ktoré vznikli pri vykonávaní smernice, súviseli so zložitosťou, s nejasnosťou a nejednoznačným znením a výkladom niektorých jej ustanovení. To zase viedlo k neistotám, napríklad v prípade nejasných podmienok oprávnenosti na preferenčné daňové zaobchádzanie. Takáto neistota môže znamenať náklady pre daňové orgány a hospodárske subjekty, najmä ak vedie k súdnemu sporu, a to vo forme nákladov obetovanej príležitosti alebo nákladov na právne zastupovanie. •Konzultácie so zainteresovanými stranami

Tento návrh bol vypracovaný na základe širokej škály externých príspevkov. Konzultácie so zainteresovanými stranami sa uskutočnili najprv prostredníctvom mechanizmu spätnej väzby k úvodnému posúdeniu vplyvu a prostredníctvom osobitnej verejnej konzultácie. Verejná konzultácia prebiehala od 22. júla 2020 do 14. októbra 2020. Celkovo bolo doručených 563 odpovedí z 25 členských štátov a z 5 tretích krajín, ako aj 129 pozičných dokumentov. Prevažná väčšina respondentov súhlasí so všeobecnými cieľmi EÚ v oblasti boja proti zmene klímy a znečisťovaniu a s uplatnením týchto cieľov pri revízii smernice o zdaňovaní energie. Pokiaľ ide o priority revízie smernice, väčšina respondentov súhlasila s tým, že v rámci revízie smernice by sa mali zohľadniť emisie skleníkových plynov pri stanovovaní sadzieb (ktoré by sa zároveň mali počítať na energetický obsah, a nie na objem) a mali by sa zaviesť stimuly pre alternatívne zdroje energie, ako je čistý vodík a udržateľné biopalivá. Respondenti celkovo vyjadrili svoj nesúhlas so zdaňovaním odvetví, pri ktorých hrozí únik uhlíka. Z verejnej konzultácie vyplynula určitá podpora pre vyrovnanie úrovne daní pre rôzne druhy dopravy, aby mohli súťažiť za rovnakých podmienok, a pre rozvíjanie energeticky efektívnejších a nízkouhlíkových druhov dopravy. Pokiaľ ide o sprievodné sociálne opatrenia, väčšina respondentov podporila presun daňového zaťaženia zo zdaňovania práce a z príspevkov na sociálne zabezpečenie, ako aj programy sociálneho zabezpečenia zamerané na chudobné domácnosti. Popri verejnej konzultácii sa uskutočnili aj priame konzultácie s členskými štátmi, ktorých súčasťou bolo aj vyžiadanie vstupov na účely výpočtu efektívnych sadzieb dane, ako aj konzultácie s ďalšími zainteresovanými stranami. •Posúdenie vplyvu S cieľom preskúmať, ako by sa najlepšie mohli dosiahnuť dané jednotlivé ciele politiky, sa preskúmalo niekoľko prístupov a porovnali sa so základným scenárom. Základným scenárom je existujúci legislatívny rámec politík v oblasti klímy a energetiky do roku 2030, konkrétne predtým dohodnuté ciele v oblasti klímy a energetiky spočívajúce v znížení emisií skleníkových plynov o 40 % do roku 2030, ako aj hlavné politické nástroje na ich implementovanie. Pri tejto možnosti politiky sa predpokladá, že smernica o zdaňovaní energie zostane nezmenená. Možnosť 1 by znamenala indexáciu minimálnych sadzieb a čiastočné rozšírenie daňovej bázy, pričom by sa v zásade zachovala jej štruktúra. Odvetvia letectva a námornej plavby v rámci EÚ by boli zahrnuté do rozsahu pôsobnosti s nulovou minimálnou sadzbou tak, že by sa odstránili súčasné oslobodenia od daní. Pri možnosti 2 sa zavádza systém zjednodušených sadzieb. Minimálne sadzby by sa indexovali a vychádzali by z energetického obsahu, pričom by sa uplatňovalo prechodné obdobie (10 rokov v prípade možnosti 2a a kratšie obdobie do roku 2030 v prípade možnosti 2b). Táto možnosť kladie dôraz na energetický obsah a zvyšuje úroveň zdanenia (väčšinou pre vykurovacie palivá) a na rozšírenie daňovej bázy aj na odvetvia letectva a námornej plavby v rámci EÚ, ktoré by sa zahrnuli do rozsahu pôsobnosti smernice s minimálnymi sadzbami, ktoré by sa lineárne zvyšovali počas prechodného obdobia 10 rokov. Pri možnosti 2c sa zavádza nová zložka na účely stanovenia sadzieb, ktorá pri výrobkoch zohľadňuje emisie látok znečisťujúcich ovzdušie, a to nad rámec prvkov možnosti 2a. Pri možnosti 3 sa zavádza zložka spojená s obsahom uhlíka pre odvetvia, na ktoré sa v súčasnosti nevzťahuje systém ETS, aby sa zabezpečilo, že tieto odvetvia budú podliehať stanovovaniu cien uhlíka. Rovnako ako pri možnosti 2, aj v tomto prípade sa počíta s dvoma prechodnými obdobiami (10-ročným obdobím a kratším obdobím do roku 2030). V rámci tejto možnosti sa analyzuje aj zavedenie zložky spojenej so znečisťovaním. Hlavné výsledky Keď Európska komisia v septembri 2020 prestavila svoj aktualizovaný návrh zníženia emisií skleníkových plynov do roku 2030 minimálne o 55 % v porovnaní s rokom 1990, opísala aj opatrenia vo všetkých odvetviach hospodárstva, ktoré by dopĺňali úsilie členských štátov pri dosahovaní tohto ambicióznejšieho cieľa. Na podporu plánovaných revízií kľúčových legislatívnych nástrojov z balíka „Fit for 55“ boli vypracované posúdenia vplyvu. V tomto kontexte sa v tomto posúdení vplyvu analyzovali rôzne možnosti, pri ktorých by revízia smernice o zdaňovaní energie mohla ako súčasť širšieho balíka „Fit for 55“ účinne a efektívne prispieť k dosiahnutiu aktualizovaného cieľa, pričom by zároveň plnila cieľ vnútorného trhu, ktorým je zabrániť narúšaniu príjmov. Z porovnaní jednotlivých možností, ako aj z analýzy konkrétnych možností politiky vyplynulo, že možnosť 2 aj možnosť 3 by vhodne spĺňali dané ciele. Tieto možnosti prispievajú k dosiahnutiu cieľov v oblasti klímy a energetiky, ako aj ďalších cieľov politík. Pokiaľ ide o prechodné obdobie, obe obdobia (10 rokov alebo 7 rokov) budú mať do roku 2035 rovnaký vplyv v prípade každej možnosti. Možnosti s desaťročným prechodným obdobím (možnosti 2a a 3a) však prinášajú v porovnaní s kratším prechodným obdobím najlepšie výsledky z hľadiska sociálneho rozmeru. Ak sa zohľadní zložka spojená so znečistením ovzdušia, pozitívny vplyv na zníženie emisií je sprevádzaný negatívnym sociálnym vplyvom, a to z dôvodu výrazného zvýšenia ceny uhlia a biomasy. Vzhľadom na to, že sa má zaviesť obchodovanie s emisiami uhlíka z cestnej dopravy a budov, ako sa navrhuje v revízii systému EU ETS v rámci balíka „Fit for 55“, možnosť 2a sa považuje za najlepšiu možnosť, pretože pri nej nedôjde k prekrývaniu týchto dvoch mechanizmov. Dobre nastavené rozšírenie systému EU ETS na odvetvie námornej plavby a zavedenie obchodovania s emisiami pre cestnú dopravu a budovy by spolu s možnosťou 2 revízie smernice o zdaňovaní energie pomohli dosiahnuť ambiciózny klimatický cieľ EÚ, ktorým je zníženie emisií o 55 % do roku 2030, pričom by sa umožnilo dosiahnutie ostatných cieľov revízie smernice.

Z posúdenia vplyvu takisto vyplynulo, že revízia smernice by nepriniesla neprimeranú záťaž pre hospodárstvo. Uvedené ciele možno dosiahnuť s veľmi malými hospodárskymi nákladmi, pričom revízia môže potenciálne priniesť ekonomický úžitok, najmä ak by členské štáty využili dodatočné príjmy zo všeobecného zdanenia spotreby energie na kompenzáciu nezamýšľaných sociálnych nákladov. Z posúdenia vplyvu vyplynulo, že vyššie zdanenie fosílnych palív môže mať väčší vplyv na domácnosti s nízkymi príjmami, najmä v súvislosti s vykurovaním. V týchto prípadoch by sa možná regresívnosť daní z energie mohla kompenzovať opätovným využitím uvedených príjmov na podporu zelenej transformácie, a to formou financovania investícií do nízkouhlíkového a energeticky účinného tovaru a zariadení alebo formou paušálnych transferov. Z analýzy napríklad vyplýva, že keď sa dodatočné príjmy z daní zo zdanenia energie prevedú naspäť domácnostiam vo forme paušálnej sumy, navrhované zmeny získajú naopak progresívny charakter, keďže tieto transfery znamenajú väčšie zvýšenie disponibilného príjmu chudobnejších domácností. V základnom scenári sa predpokladá, že príjmy v členských štátoch sa od roku 2020 do roku 2035 znížia o takmer 32 % v dôsledku očakávaného vývoja energetického systému, a to vzhľadom na klesajúcu závislosť od palív vďaka úsporám energie a vzhľadom na prechod od fosílnych palív. V prípade uprednostňovanej možnosti by sa tento trend do veľkej miery zmiernil zvýšením príjmov. •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie Pokiaľ ide o náklady na fungovanie smernice, konkrétne vykonávanie smernice o zdaňovaní energie závisí od viacerých ďalších faktorov. Patria medzi ne aspekty, ako sú konkrétne vnútroštátne politiky alebo iné politiky EÚ uplatňované v danej oblasti, vnútroštátne priority a priemyselné dedičstvo, prevládajúce hospodárske a obchodné podmienky alebo obchodné modely jednotlivých odvetví alebo spoločností. Podľa (už uverejneného) hodnotenia súčasnej smernice bolo vzhľadom na širokú flexibilitu, ktorú súčasná smernica ponecháva členským štátom pri uplatňovaní oslobodení od daní, daňových úľav a vracaní daní, jednotne vypočítať efektívne sadzby v celej EÚ. V čase vypracúvania hodnotenia predovšetkým neexistoval žiadny oficiálny zber údajov, ktorý by bol vhodne vybavený na zaznamenanie efektívnych sadzieb dane. Preto bolo zložité odčleniť a kvantifikovať niektoré účinky smernice. V tomto posúdení vplyvu sa však v príslušnom oddiele o vplyvoch jednotlivých možností politiky identifikovali niektoré hospodárske náklady. Určité regulačné náklady (najmä na správu povolení, priznaní a na aktualizáciu IT systémov) vzniknú obchodníkom s energetickými výrobkami, ktoré budú po novom zahrnuté do rozsahu pôsobnosti smernice, a takisto správnym orgánom, keďže tieto výrobky budú podliehať niektorým ustanoveniam všeobecného systému spotrebných daní; pre obchodníkov s vodíkom a tuhou biomasou by však tieto náklady mali byť len obmedzené, keďže pri týchto výrobkoch sa umožnia rovnaké zjednodušenia kontroly pohybu ako pri zemnom plyne, resp. pri uhlí. Ukončením uplatňovania oslobodení od spotrebnej dane pre niektoré palivá alebo odvetvia činnosti (napr. v letectve a námornej plavbe) sa regulačné náklady súvisiace so všeobecným systémom nezmenia, keďže oslobodené palivá už aj tak podliehali kontrolám držby a pohybu. Výber dane z paliva v odvetví letectva by podľa očakávaní nemal byť z administratívneho hľadiska problematický. Členské štáty už majú skúsenosti s výberom daní z pohonných hmôt v iných druhoch dopravy (najmä v cestnej doprave). Očakáva sa, že daň z leteckého paliva by sa vyberala podobným spôsobom, pričom dodávatelia pohonných hmôt by vyberali daň pri dodávke kerozínu na letiskách a následne by tieto finančné prostriedky previedli príslušným daňovým orgánom. Pokiaľ ide o efektívnosť, náklady na výber existujúcich daní z motorových palív sa môžu použiť ako zástupný údaj pre informáciu o tom, koľko by stál výber dane z leteckého paliva. V štúdii z roku 2012 sa zistilo, že administratívne náklady pre verejné orgány predstavovali 0,65 % až 0,85 % príjmu z dane z palív. Odhaduje sa, že výber dane z paliva by bol v prípade kerozínu o niečo jednoduchší, keďže dodávky kerozínu sú sústredené na letiskách, a tých je v každom členskom štáte len niekoľko. Z toho dôvodu sa najnižšia hodnota 0,65 % príjmu považuje za reprezentatívnu hodnotu zodpovedajúcu administratívnym nákladom na výber dane z paliva. Komisia si takisto objednala externú štúdiu o zdaňovaní letectva, okrem iného na účely posúdenia vplyvu. •Základné práva Opatrenie nemá žiadny vplyv na základné práva. 4.VPLYV NA ROZPOČET Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Únie. 5.ĎALŠIE PRVKY •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ Zdaňovanie spotreby energie sa monitoruje pravidelne aspoň raz ročne prostredníctvom zbierania informácií od členských štátov pri príležitosti zasadnutí expertnej skupiny pre nepriame dane (ITEG). Okrem toho GR TAXUD spolu s členskými štátmi dvakrát ročne aktualizujú databázu informácií, pokiaľ ide o uplatniteľné sadzby dane z energie (databáza „Dane v Európe“). V smernici sa navyše stanovuje pravidelné preskúmanie na základe správy Komisie o rôznych ustanoveniach smernice a minimálnych úrovniach zdaňovania a v prípade potreby návrh na ich zmenu. Pri tomto preskúmaní sa má zohľadniť riadne fungovanie vnútorného trhu a širšie ciele zmluvy. Po revízii smernice o zdaňovaní energie sa toto preskúmanie bude musieť zameriavať najmä na to:

a)ako členské štáty zaviedli nový rámec pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny do svojich vnútroštátnych systémov; b)ako im smernica umožnila lepšie začleňovať hľadiská týkajúce sa životného prostredia a energetickej efektívnosti, a c)aký má hospodársky vplyv, pričom sa zohľadní, ako členské štáty využili prípadné dodatočné príjmy. •Vysvetľujúce dokumenty (v prípade smerníc) Vysvetľujúce dokumenty k transpozícii ustanovení tohto návrhu sa nepovažujú za potrebné. •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu Komisia s účinnosťou od 1. januára 2023 navrhuje: 1. Zdaňovanie energie na základe energetického obsahu energetických výrobkov a elektriny a na základe ich environmentálnych vlastností. V záujme napĺňania uvedených rôznorodých cieľov (energetická efektívnosť, zníženie emisií skleníkových plynov, tvorba príjmov atď.) a v snahe v čo najväčšej miere zabezpečiť, aby sa všetky tieto ciele sledovali konzistentným spôsobom, by zdaňovanie malo byť naviazané na energetický obsah energetických výrobkov a elektriny spolu s ich environmentálnymi vlastnosťami vyplývajúcimi z celkového rámca EÚ. Zdaňovanie založené na energetickom obsahu má vyššiu referenčnú hodnotu pre porovnanie rôznych energetických výrobkov a elektriny a odstraňuje existujúce možné znevýhodňujúce daňové zaobchádzanie s určitými výrobkami, napríklad s biopalivami. Pri pojme „environmentálne vlastnosti“ a pri zodpovedajúcom poradí uplatniteľných sadzieb sa zohľadňujú osobitné vlastnosti jednotlivých výrobkov a to, ako sa k nim pristupuje podľa súčasnej smernice o zdaňovaní energie a v členských štátoch, ako aj očakávaný vývoj energetického mixu EÚ; zároveň je to v súlade s ostatnými návrhmi v balíku „Fit pre 55“ [najmä s návrhmi na revíziu systému EU ETS a smernice o obnoviteľných zdrojoch energie (RED II)] a s cieľom nulového znečistenia prostredníctvom uplatňovania zásady „znečisťovateľ platí“, v snahe zaistiť súdržnosť a prispieť k spoločným cieľom. Zdaňovanie energie by preto vychádzalo z dolnej výhrevnosti energetických výrobkov a elektriny stanovenej v prílohe IV k smernici 2012/27/EÚ. V prípade výrobkov získaných z biomasy sú referenčnými hodnotami hodnoty stanovené v prílohe III k smernici (EÚ) 2018/2001 (pozri článok 1 ods. 2 prvý pododsek). Ak uvedené smernice neobsahujú dolnú výhrevnosť pre dotknutý výrobok, mal by sa uviesť odkaz na príslušné dostupné informácie o jeho dolnej výhrevnosti (pozri článok 1 ods. 2 druhý pododsek). Minimálne úrovne zdaňovania sú stanovené podľa uvedených environmentálnych vlastností (čo napríklad znamená, že udržateľné biopalivá by sa zdaňovali nižšími sadzbami) a sú vyjadrené v EUR/GJ (pozri články 7, 8, 9, 10 a prílohu I). 2. Zoznam energetických výrobkov a uplatniteľné vymedzenie pojmov Do rozsahu pôsobnosti zdaňovania by mali patriť jednotlivé konkurenčné zdroje energie, uvedené v zozname energetických výrobkov, a následne by sa malo zabezpečiť jednotné a štandardizované fiškálne zaobchádzanie s nimi, a to aj z hľadiska ich podliehania ustanoveniam o kontrole a preprave (pozri článok 2 ods. 1 a článok 21 ods. 1). Dodatočné vymedzenia pojmov pochádzajúce z iných právnych predpisov EÚ [konkrétne z uvedenej smernice (EÚ) 2018/2001] alebo špecifikované v návrhu umožnia odstupňované daňové zaobchádzanie (pozri vymedzenie pojmov v článku 2 ods. 4 a 5). V prípade výrobku pozostávajúceho zo zmesi jedného alebo viacerých výrobkov by sa zdanenie každej zložky malo určiť zodpovedajúcim spôsobom, a to na základe uplatniteľných sadzieb a nezávisle od číselného znaku KN, pod ktorý výrobok ako celok patrí (pozri článok 2 ods. 6). A nakoniec sa uvádza odkaz na znenie v súčasnosti platnej kombinovanej nomenklatúry (KN). S cieľom zabezpečiť, aby sa odkaz na číselné znaky KN aktualizoval vždy, keď je to potrebné, by sa Komisii mala udeliť právomoc prijímať delegované akty na účely takejto aktualizácie (pozri článok 2 ods. 8 a článok 29). 3. Ustanovenia týkajúce sa vylúčenia z rozsahu pôsobnosti právneho rámca

Zdaňovanie energie sa vzťahuje na energetické výrobky používané ako motorové alebo vykurovacie palivá a na elektrinu. Z rozsahu pôsobnosti smernice by sa preto mali vyňať len použitia iné než motorové alebo vykurovacie palivo, ako aj dvojité používanie energetických výrobkov a zdaňovanie výstupu v prípade tepla. K elektrine používanej podobnými spôsobmi by sa malo pristupovať na rovnakom základe (pozri článok 3). 4. Poradie sadzieb a indexácia minimálnych úrovní V záujme toho, aby sa jednotné zaobchádzanie so zdrojmi energie rozšírilo aj na úrovne zdaňovania určované na vnútroštátnej úrovni – ktoré majú byť vyššie ako minimálne úrovne stanovené v návrhu –, by členské štáty do svojich úrovní mali preniesť vzťah medzi minimálnymi úrovňami zdaňovania, ktoré sú pre jednotlivé zdroje energie a ich použitia stanovené v návrhu. Na základe tejto požiadavky by elektrina mala byť vždy jedným z najnižšie zdaňovaných zdrojov energie, aby sa podporilo jej používanie, a to najmä v odvetví dopravy, a mala by byť zaradená spolu s inými motorovými palivami a vykurovacími palivami (pozri článok 5 ods. 1). Toto poradie energetických výrobkov a elektriny by sa malo považovať za všeobecnú zásadu, ktorá sa uplatní mutatis mutandis aj vo všetkých prípadoch, keď smernica umožňuje odstupňované sadzby (pozri články 13, 14, 15, 16, 17 a 18). Okrem toho by sa mala zachovať reálna hodnota minimálnych úrovní zdaňovania. Minimálne sadzby by sa mali každoročne upravovať tak, aby zohľadňovali vývoj ich reálnej hodnoty s cieľom zachovať súčasnú úroveň zosúladenia sadzieb. Na zníženie kolísavosti vyplývajúcej z cien energie a potravín by sa toto zosúlaďovanie malo uskutočňovať na základe zmien v celoúnijnom harmonizovanom indexe spotrebiteľských cien s vylúčením energie a nespracovaných potravín, ako ho uverejňuje Eurostat. Komisia uverejní výsledné minimálne úrovne zdaňovania v Úradnom vestníku Európskej únie (pozri článok 5 ods. 2). 5) Rôzne minimálne úrovne zdaňovania pre motorové palivá, vykurovacie palivá a elektrinu Mali by sa stanoviť rôzne minimálne úrovne zdaňovania pre motorové palivá na použitie v doprave, pre motorové palivá používané na osobitné účely (napríklad v primárnom sektore), pre vykurovacie palivá a pre elektrinu. Ak sa uplatňuje prechodné obdobie, zvýšenie minimálnych úrovní zdaňovania by sa malo – s výnimkou nízkouhlíkových palív – stanoviť na jednu desatinu ročne až do konca prechodného obdobia, pričom sa zohľadní aj potreba indexovať tieto minimálne úrovne zdaňovania (pozri články 7, 8, 9, 10 a prílohu I). V súlade s cieľmi návrhu by sa nemalo rozlišovať medzi komerčným a nekomerčným používaním plynového oleja ako motorového paliva, ani medzi používaním vykurovacích palív a elektriny na podnikateľské a nepodnikateľské účely. V záujme zjednodušenia štruktúry minimálnych úrovní zdaňovania tam, kde je to možné, sú minimálne úrovne zdaňovania pre niektoré použitia motorových palív (pozri tabuľku B v prílohe I) zosúladené s minimálnymi úrovňami zdaňovania uplatniteľnými na vykurovacie palivá (pozri tabuľku C v prílohe I). 6. Vstupy používané na výrobu elektriny Členské štáty môžu zdaňovať energetické výrobky a elektrinu používané na výrobu elektriny bez ohľadu na smernicu o zdaňovaní energie a bez toho, aby museli dodržiavať minimálne úrovne zdaňovania stanovené v návrhu, a to z dôvodov environmentálnej politiky. Členské štáty, ktoré chcú takéto zdaňovanie zaviesť, by doň mali preniesť prinajmenšom poradie nastavené medzi minimálnymi úrovňami stanovenými v návrhu, aby tak vyslali správne environmentálne signály (pozri článok 13). 7. Energetické výrobky a elektrina, ktoré používajú lietadlá a plavidlá Bez toho, aby boli dotknuté medzinárodné dohody týkajúce sa letectva, by sa mali zdaňovať energetické výrobky a elektrina dodávané na účely leteckej prevádzky v rámci EÚ (okrem tých, ktoré sú dodávané pre výlučne nákladné lety) a na účely vodnej plavby v rámci EÚ vrátane rybolovu (pozri články 14 a 15). Iná úroveň zdaňovania by sa uplatňovala na používanie energetických výrobkov a elektriny na účely letov v rámci EÚ, ktoré nie sú leteckými službami pre obchodníkov ani rekreačnými letmi. Energetické výrobky a elektrina, ktoré sa používajú na účely leteckých služieb pre obchodníkov v rámci EÚ a rekreačných letov rámci EÚ, by mali podliehať štandardným úrovniam zdaňovania, ktoré sa uplatňujú na motorové palivá a elektrinu v členských štátoch. S cieľom zabezpečiť bezproblémové vykonávanie ustanovení týkajúcich sa letov v rámci EÚ, ktoré nie sú leteckými službami pre obchodníkov ani rekreačnými letmi, by sa minimálne úrovne zdaňovania uplatniteľné na používanie motorových palív dosiahli počas prechodného obdobia desiatich rokov, zatiaľ čo pre udržateľné alternatívne palivá (vrátane udržateľných biopalív a bioplynu, nízkouhlíkových palív, pokročilých udržateľných biopalív a bioplynu, ako aj obnoviteľných palív nebiologického pôvodu) a elektrinu by počas desiatich rokov platila nulová minimálna sadzba. Energetické výrobky a elektrina používané pri výlučne nákladnej leteckej prevádzke v rámci EÚ by mali byť oslobodené od daní, pričom členský štát by mal možnosť zdaniť tieto palivá, a to buď v prípade vnútroštátnych výlučne nákladných letov, alebo na základe dvojstranných alebo mnohostranných dohôd uzavretých s inými členskými štátmi. Bez toho, aby boli dotknuté medzinárodné záväzky, môžu členské štáty v prípade leteckej prevádzky mimo EÚ uplatňovať oslobodenie od daní alebo rovnaké úrovne zdaňovania ako v prípade leteckej prevádzky v rámci EÚ, v závislosti od druhu letu. Pokiaľ ide o vodnú plavbu, vzhľadom na riziko tankovania paliva mimo EÚ by sa na používanie energetických výrobkov a elektriny pri pravidelnej námornej a vnútrozemskej plavbe, rybolove a nákladnej doprave v rámci EÚ (z prístavu EÚ do iného prístavu EÚ) vzťahovala iná úroveň zdaňovania. Na energetické výrobky a elektrinu, ktoré sa používajú na účely ostatnej vodnej plavby v rámci EÚ (okrem iného aj pri plavbách súkromných rekreačných plavidiel), by sa mali vzťahovať štandardné úrovne zdaňovania, ktoré sa uplatňujú na motorové palivá a elektrinu v členských štátoch. Pri použitiach na účely pravidelnej námornej a vnútrozemskej plavby, rybolovu a nákladnej dopravy v rámci EÚ by minimálne úrovne zdaňovania mali byť úrovne, ktoré sa uplatňujú na používanie motorových palív na osobitné účely (teda nižšie ako tie, ktoré sa uplatňujú na všeobecné používanie motorových palív). Pre udržateľné alternatívne palivá (vrátane udržateľných biopalív a bioplynu, nízkouhlíkových palív, pokročilých udržateľných biopalív a pokročilého udržateľného bioplynu, ako aj obnoviteľných palív nebiologického pôvodu) a elektrickú energiu by počas desiatich rokov platila nulová minimálna sadzba s cieľom podnietiť ich využívanie. Pokiaľ ide o vodnú plavbu mimo EÚ, členské štáty môžu uplatňovať oslobodenie od daní alebo rovnaké, skôr uvedené, úrovne zdaňovania, v závislosti od druhu činnosti.

V niektorých prístavoch existuje ekologickejšia alternatíva k výrobe elektrickej energie na palube plavidla, pričom sa využíva elektrina z pobrežnej elektrickej siete (t. j. pripojenie sa do elektrizačnej sústavy na pobreží). S cieľom podnietiť rozvoj a používanie tejto alternatívy je možné elektrinu z pobrežnej elektrickej siete dodávanej plavidlám kotviacim v prístavoch oslobodiť od daní. Rovnaký prístup by sa mal uplatňovať aj pri elektrine dodávanej stojacim lietadlám. 8. Možnosť oslobodení od daní pri určitých výrobkoch alebo pri elektrine z určitých zdrojov Možnosť uplatňovať oslobodenia od daní alebo znížené úrovne zdaňovania by bola v určitých prípadoch odôvodnená osobitnými dôvodmi, najmä cieľmi energetickej efektívnosti a ochrany životného prostredia, pričom medzi takéto prípady patrí: elektrina z obnoviteľných zdrojov; elektrina vyrábaná pri kombinovanej výrobe tepla a elektriny pod podmienkou, že kombinované generátory sú šetrné k životnému prostrediu podľa vymedzenia na úrovni EÚ; obnoviteľné palivá nebiologického pôvodu, pokročilé udržateľné biopalivá, biokvapaliny, bioplyn a pokročilé udržateľné výrobky patriace pod číselné znaky KN 4401 a 4402 (pozri článok 16). 9. Možnosť daňových úľav pri určitých použitiach Je možné, že bude potrebné uplatňovať cielené zníženia, ktoré by neklesli pod minimálne úrovne stanovené v návrhu, a to z rozličných dôvodov, ako je implementovanie energetickej efektívnosti alebo zohľadnenie sociálnych aspektov (pozri článok 17). Možné zníženie, ktoré by nekleslo pod minimálne úrovne, by sa okrem iného uplatňovalo na energetické výrobky používané ako vykurovacie palivo a na elektrinu, ak sa používajú v domácnostiach. V takom prípade by minimálne úrovne zdaňovania mali byť na začiatku nulové a počas desaťročného prechodného obdobia by sa mali každoročne zvyšovať o jednu desatinu konečných minimálnych sadzieb [pozri článok 17 písm. c)]. Energetické výrobky a elektrina používané domácnosťami, ktoré sú uznané za zraniteľné podľa harmonizovaného vymedzenia na úrovni EÚ, by mohli byť oslobodené od daní na obdobie najviac desiatich rokov od nadobudnutia účinnosti smernice [pozri článok 17 písm. c)]. Pokiaľ ide o určité odvetvia (poľnohospodárske, záhradnícke alebo akvakultúrne práce a lesné hospodárstvo), uplatňovali by sa zníženia úrovne zdaňovania, ktoré by neklesli pod minimálne úrovne pre energetické výrobky používané na vykurovacie účely a pre elektrinu [pozri článok 17 písm. d)]. 10. Energeticky náročné podniky a iné podnikateľské subjekty Na to, aby sa podnietilo dosahovanie cieľov v oblasti ochrany životného prostredia a zlepšenie energetickej efektívnosti výrobného odvetvia EÚ, môže byť potrebné cielene znížiť úroveň daní, pričom sa dodržia stanovené minimálne úrovne (pozri článok 18). Takéto zníženia by boli naviazané na prísne definované pravidlá alebo na preukázateľné úsilie vedúce k uvedeným cieľom. 11. Zoznam energetických výrobkov, na ktoré sa vzťahujú ustanovenia o kontrole a preprave V záujme zvýšenia právnej istoty a riešenia rizika podvodov by sa na vybrané energetické výrobky (napr. mazacie oleje) mali vzťahovať ustanovenia o kontrole a preprave (pozri článok 21). 12. Vznik daňovej povinnosti v prípade určitých energetických výrobkov Vzhľadom na analógie z hľadiska fyzikálnych vlastností by sa zdaniteľná udalosť pre vodík mala zosúladiť so zdaniteľnou udalosťou pre zemný plyn, pri ktorom daňová povinnosť vzniká v čase dodávky uskutočnenej distribútorom alebo ďalším distribútorom (pozri článok 22 ods. 4 prvý pododsek). Pokiaľ ide o elektrinu, nedávny a budúci vývoj technológií skladovania by si vyžadoval, aby sa zariadenia na skladovanie elektriny a transformátory elektrickej energie mohli pri dodávaní elektriny považovať za ďalších distribútorov, aby nedochádzalo k riziku dvojitého zdanenia (pozri článok 22 ods. 4 druhý pododsek). Okrem toho by výrobky, ktoré patria pod číselné znaky KN 2703 (rašelina), 4401 (palivové drevo, štiepky alebo triesky z dreva, piliny a zvyšky a odpad z dreva) a 4402 (drevené uhlie), mali z dôvodu podobných fyzikálnych vlastností a rôznorodých situácií v členských štátoch podliehať zdaneniu a daňová povinnosť by mala v ich prípade vzniknúť v čase dodávky ako v prípade uhlia, koksu a lignitu a podľa postupov stanovených jednotlivými členskými štátmi (pozri článok 22 ods. 4 piaty pododsek). 13. Vymedzenie pojmu štandardné nádrže S cieľom zaistiť voľný pohyb a zároveň rešpektovať bezpečnostné požiadavky vzťahujúce sa na úžitkové motorové vozidlá a špeciálne cisterny by vymedzenie štandardných nádrží týchto vozidiel malo zohľadňovať skutočnosť, že palivové nádrže neupevňuje na úžitkové vozidlá výhradne ich výrobca (pozri článok 25).

14. Povinnosť oznamovania zo strany členských štátov Aby boli k dispozícii presné informácie o fungovaní smernice, členské štáty by mali Komisiu informovať o úrovniach zdaňovania, ktoré uplatňujú, ako aj o súvisiacich objemoch energetických výrobkov a elektriny, ktoré podliehajú zdaneniu (pozri článok 26). 15. Správa Komisie Rade Komisia by mala každých päť rokov a prvýkrát päť rokov po nadobudnutí účinnosti tejto smernice predložiť Rade správu o uplatňovaní smernice a v prípade potreby návrh na jej úpravu. V správe by Komisia mala okrem iného preskúmať minimálne úrovne zdaňovania, vplyv inovácií a technologického vývoja, najmä pokiaľ ide o energetickú efektívnosť, využívanie elektriny v doprave a odôvodnenosť oslobodení od daní, daňových úľav a odstupňovania sadzieb dane stanovených v návrhu. V správe sa zohľadní riadne fungovanie vnútorného trhu, environmentálne a sociálne hľadiská, reálna hodnota minimálnych úrovní zdaňovania a príslušné širšie ciele stanovené v zmluvách (pozri článok 31). 16. Príloha I a tabuľky s minimálnymi sadzbami Príloha I obsahuje tabuľky s minimálnymi úrovňami zdaňovania – vyjadrené v EUR/GJ – všeobecne uplatniteľné na motorové palivá na účely článku 7 a článku 8 ods. 2, na vykurovacie palivá a na elektrinu (pozri tabuľky A, B, C a D). Tieto minimálne úrovne sa uplatňujú aj vtedy, keď sú uvedené v iných relevantných ustanoveniach smernice. 🡻 2003/96/ES (prispôsobené) 2021/0213 (CNS) Návrh SMERNICA RADY o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva ⌦ Únie ⌫ pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (prepracované znenie) (Text s významom pre EHP) RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva ⌦ o fungovaní Európskej únie ⌫, najmä na jej článok 93 ⌦ 113 a článok 192 ods. 2 prvý pododsek písm. a) ⌫, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru, so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov, konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom, keďže: ⇩ nový (1)Smernica Rady 2003/96/ES bola opakovane podstatným spôsobom zmenená. Vzhľadom na nové zmeny je v záujme prehľadnosti vhodné uvedenú smernicu prepracovať. (2)Smernica 2003/96/ES bola prijatá s cieľom zaistiť riadne fungovanie vnútorného trhu, pokiaľ ide o zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny. Súčasťou smernice 2003/96/ES sú aj požiadavky na ochranu životného prostredia, najmä vzhľadom na Kjótsky protokol k Rámcovému dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 1 (prispôsobené) oblasť pôsobnosti smernice Rady 92/81/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní z minerálnych olejov a smernice Rady 92/82/EHS z 19. októbra 1992 o aproximácii sadzieb spotrebných daní z minerálnych olejov je obmedzená na minerálne oleje; 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 2 (prispôsobené) neexistencia ustanovení spoločenstva, ktoré by ukladali minimálne sadzby zdanenia na elektrinu a energetické výrobky iné, ako sú minerálne oleje, môže negatívne ovplyvniť náležité fungovanie vnútorného trhu; ⇩ nový (3)Je potrebné zabezpečiť, aby jasné pravidlá zdaňovania energetických výrobkov a elektriny naďalej prispievali k bezproblémovému fungovaniu vnútorného trhu a zároveň riešili výzvy súvisiace s klímou a životným prostredím v kontexte oznámenia Komisie s názvom Európska zelená dohoda. Zdaňovanie energie môže pomôcť realizovať ambíciu, ktorou je čisté zníženie emisií skleníkových plynov do roku 2030 minimálne o 55 % v porovnaní s rokom 1990, ako aj cieľ nulového znečistenia prostredníctvom uplatňovania zásady „znečisťovateľ platí“, a to tak, že sa zabezpečí, aby zdaňovanie motorových palív, vykurovacích palív a elektriny lepšie odrážalo ich vplyv na životné prostredie a zdravie. Príspevok zdaňovania energie k týmto cieľom bol potvrdený v záveroch Rady o rámci EÚ pre zdaňovanie energie. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 3 (prispôsobené) náležité fungovanie vnútorného trhu a dosiahnutie cieľov ostatných politík spoločenstva si vyžaduje stanovenie minimálnych úrovni zdaňovania na úrovni spoločenstva pre väčšinu energetických výrobkov, vrátane elektriny, zemného plynu a uhlia;

⇩ nový (4)Environmentálne zdaňovanie môže byť pre členské štáty nákladovo efektívnym prostriedkom na dosiahnutie cieleného zníženia emisií skleníkových plynov. Riadne fungovanie vnútorného trhu si vyžaduje spoločné pravidlá tohto zdaňovania. (5)Členské štáty by však mali mať možnosť využiť zdaňovanie energie, ktoré sa týka motorových palív, vykurovacích palív a elektriny, na širokú škálu účelov, ktoré nesúvisia nevyhnutne, konkrétne alebo výhradne so znižovaním emisií skleníkových plynov. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 4 (prispôsobené) (6)Značné rozdiely vo vnútroštátnych úrovniach energetickej dane uplatňovanej ⌦ zdaňovania energie uplatňovaných ⌫ členskými štátmi by sa mohli ukázať ako škodlivé pre náležité ⌦ riadne ⌫ fungovanie vnútorného trhu. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 5 (prispôsobené) (7)Stanovenie primeraných ⌦ únijných ⌫ minimálnych úrovní zdaňovania môže umožniť zníženie ⌦ existujúcich ⌫ rozdielov vo vnútroštátnych úrovniach zdaňovania. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 6 (prispôsobené) v súlade s článkom 6 zmluvy požiadavky ochrany životného prostredia sa musia integrovať do vymedzenia a vykonávania ostatných politík spoločenstva; 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 7 (prispôsobené) (8)Spoločenstvo ⌦ Únia ⌫ ako zmluvná strana Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o klimatickej zmene ⌦ zmene klímy ⌫ ratifikovala Kjótsky protokol ⌦ Parížsku dohodu ⌫. Zdaňovanie energetických výrobkov, prípadne elektriny, je jedným z nástrojov, ktoré sú k dispozícii na dosahovanie cieľov Kjótskeho protokolu ⌦ Parížskej dohody ⌫. ⇩ nový (9)Mali by sa stanoviť pravidlá, podľa ktorých by zdaňovanie energie bolo založené na energetickom obsahu energetických výrobkov a elektriny spolu s ich environmentálnymi vlastnosťami. Na tieto účely by sa mal uviesť odkaz na vymedzenia pojmov v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2012/27/EÚ, smernici Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/2001 a nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/852. Okrem toho by sa mal aktualizovať zoznam energetických výrobkov tak, aby zahŕňal určité energetické výrobky, s cieľom zabezpečiť jednotné a štandardizované zaobchádzanie s uvedenými palivami.

🡻 2003/96/ES odôvodnenie 8 (prispôsobené) Rada potrebuje pravidelne prehodnocovať oslobodenia od dane, daňové úľavy a minimálne úrovne zdaňovania, pričom berie do úvahy náležité fungovanie vnútorného trhu, reálnu hodnotu minimálnych úrovní zdaňovania, konkurencieschopnosť hospodárstva spoločenstva v medzinárodnom rámci a širšie ciele zmluvy; ⇩ nový (10)V záujme daňovej neutrality by sa pri každej zložke zdaňovania energie mali uplatňovať tie isté minimálne úrovne zdaňovania, a to na všetky energetické výrobky určené na dané použitie. Keď sú takto stanovené rovnaké minimálne úrovne zdaňovania, členské štáty by mali aj z dôvodu daňovej neutrality zaistiť rovnaké úrovne vnútroštátneho zdanenia všetkých dotknutých výrobkov. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 9 (prispôsobené) členským štátom by sa mala poskytnúť pružnosť potrebná na vymedzenie a vykonávanie politík prispôsobených ich vnútroštátnym podmienkam; ⇩ nový (11)Členské štáty by takisto mali v každom jednom prípade reprodukovať poradie minimálnych úrovní zdaňovania stanovené v prílohe pre jednotlivé výrobky na každé dané použitie, aby sa zabezpečila environmentálne nastavená štruktúra sadzieb. Minimálne úrovne zdaňovania energie by sa mali každý rok automaticky zosúlaďovať s cieľom zohľadniť vývoj ich reálnej hodnoty, aby sa zachovala súčasná úroveň harmonizácie sadzieb a aby sa tým znížila kolísavosť vyplývajúca z cien energie a potravín. Toto zosúlaďovanie by sa malo uskutočňovať na základe zmien v celoúnijnom harmonizovanom indexe spotrebiteľských cien s vylúčením energie a nespracovaných potravín, ako ho uverejňuje Eurostat. (12)S cieľom zabezpečiť bezproblémové vykonávanie určitých ustanovení týkajúcich sa niektorých výrobkov alebo použití je potrebné prechodné obdobie na uplatňovanie. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 10 (prispôsobené) ⇨ nový (13)⇨ Vo všeobecnosti by členské štáty mali na energetické výrobky a elektrinu uplatňovať úrovne zdaňovania, ktoré nie sú nižšie ako minimálne úrovne zdaňovania stanovené v smernici. ⇦ členské štáty si želajú zaviesť alebo zachovať rozdielne typy zdaňovania energetických výrobkov a elektriny; na tento cieľ Členským štátom by sa malo umožniť dodržiavať ⌦ únijné ⌫ minimálne úrovne zdaňovania spoločenstva tak, aby sa brala do úvahy celková záťaž uložená ohľadompri zohľadnení všetkých nepriamych daní, ktoré sa rozhodli uplatňovať (okrem DPH). 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 11 (prispôsobené) (14)Daňové opatrenia uskutočnené v súvislosti s vykonávaním tohto právneho rámca spoločenstva ⌦ Únie ⌫ pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny sú záležitosťou, o ktorej rozhodujú jednotlivé členské štáty. V tomto ohľade sa členské štáty môžu rozhodnúť nezvýšiť celkové daňové zaťaženie, ak usúdia, že vykonávanie takejto zásady daňovej neutrality by mohlo prispieť k reštrukturalizácii a modernizácii ich daňových sústav ⌦ systémov ⌫ podporením správania vedúceho k vyššej ochrane životného prostredia a k zvýšenému využitiu práce.

🡻 2003/96/ES odôvodnenie 12 (prispôsobené) (15)Ceny energie sú kľúčovým prvkom politík spoločenstva v oblasti energie, dopravy a životného prostredia ⌦ v Únii ⌫. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 13 zdaňovanie čiastočne určuje cenu energetických výrobkov a elektriny; 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 14 minimálne úrovne zdaňovania by mali odrážať konkurenčné postavenie rozdielnych energetických výrobkov a elektriny; v tejto súvislosti sa odporúča, aby výpočet týchto minimálnych úrovní bol čo najviac založený na energetickom obsahu výrobkov; napriek tomu by sa táto metóda nemala uplatňovať na motorové palivá; 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 15 za určitých okolností alebo stálych podmienok by sa mala dovoliť možnosť uplatňovania odstupňovaných vnútroštátnych úrovní zdaňovania na ten istý výrobok za podmienky, že sa dodržiavajú minimálne úrovne zdaňovania spoločenstva a pravidlá vnútorného trhu a hospodárskej súťaže; 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 16 (prispôsobené) (16)Keďže teplo je predmetom obchodu vo vnútri spoločenstva ⌦ v rámci Únie ⌫ iba vo veľmi zanedbateľnom objeme, zdaňovanie výstupu v prípade tepla by malo zostať mimo oblasti pôsobnosti tohto právneho rámca spoločenstva ⌦ Únie ⌫. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 17 (prispôsobené) (17)Je potrebné stanoviť rozdielne ⌦ únijné ⌫ minimálne úrovne zdaňovania podľa používania energetických výrobkov a elektriny. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 18 ⇨ nový

(18)Energetické výrobky používané ako motorové palivo na určité komerčné účely a energetické výrobky používané ako vykurovacie palivo sa bežne zdaňujú na nižších úrovniach, ako sú úrovne uplatňované na energetické výrobky používané ako pohonná hmota. ⇨ Elektrina by mala byť vždy jedným z najnižšie zdaňovaných zdrojov energie s cieľom podporiť jej používanie, a to najmä v odvetví dopravy. Na tento účel by sa členské štáty mali usilovať uplatňovať rovnakú úroveň zdaňovania na elektrinu používanú na nabíjanie elektrických vozidiel ako na elektrinu používanú na vykurovacie účely, a to počas potrebného obdobia po nadobudnutí účinnosti tejto smernice. ⇦ 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 19 zdaňovanie naftového motorového paliva používaného nákladnými autodopravcami, konkrétne tými, ktorí pôsobia v rámci spoločenstva, si vyžaduje možnosť osobitného zaobchádzania, vrátane opatrení na umožnenie zavedenia systému poplatkov pre používateľov ciest, aby sa zamedzilo deformácii hospodárskej súťaže, s ktorou sa subjekty hospodárskej súťaže môžu stretávať; ⇩ nový (19)Potreba sledovať ciele smernice si vyžaduje, aby sa nerozlišovalo medzi naftou na komerčné a nekomerčné účely ani medzi používaním vykurovacích palív a elektriny na podnikateľské a nepodnikateľské účely. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 20 členské štáty môžu rozlišovať medzi naftou na komerčné a nekomerčné účely; členské štáty môžu využívať túto možnosť na znižovanie rozdielu medzi zdaňovaním plynového oleja na nekomerčné účely používaného ako pohonná hmota a benzínu; 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 21 k používaniu energetických výrobkov a elektriny na podnikateľské alebo nepodnikateľské účely sa z pohľadu daní môže pristupovať rozdielne; 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 22 (prispôsobené) (20)Energetické výrobky by mali v prípade používania ako vykurovacie palivo alebo motorové palivo primárne podliehať právnemu rámcu spoločenstva ⌦ Únie ⌫. V uvedenom rozsahu je v povahe a logike daňovej sústavy ⌦ daňového systému ⌫ vylúčiť z oblasti pôsobnosti právneho rámca dvojité používanie a nepalivové používanie energetických výrobkov, rovnako ako mineralogických postupov. K elektrine používanej podobnými spôsobmi by sa malo pristupovať na rovnakom základe. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 23 jestvujúce medzinárodné záväzky a udržanie konkurencieschopného postavenia spoločností spoločenstva poukazujú na vhodnosť pokračovať v oslobodzovaní od dane v prípade energetických výrobkov dodávaných pre letectvo a námornú plavbu za iným účelom ako je súkromný športový účel, pričom by členské štáty mali mať možnosť tieto oslobodenia od daní obmedzovať;

⇩ nový (21)Únia a členské štáty uzavreli mnohostranné dohody o leteckých dopravných službách a leteckej doprave alebo dvojstranné dohody s tretími krajinami. Tieto dohody obsahujú ustanovenia týkajúce sa zdaňovania leteckého paliva. Letecké palivo má už tradične zvýhodnený daňový režim. Potreba sledovať ciele smernice si vyžaduje, bez toho, aby boli dotknuté uvedené medzinárodné dohody, aby sa zdaňovali energetické výrobky a elektrina dodávané na účely leteckej prevádzky v rámci EÚ s výnimkou výlučne nákladných letov. Oslobodenie paliva používaného pri výlučne nákladných letoch od daní je stále potrebné, keďže neexistujú efektívnejšie alternatívy. (22)S cieľom zabezpečiť bezproblémové vykonávanie tejto smernice by sa minimálne úrovne zdaňovania motorových palív používaných pri letoch v rámci EÚ, ktoré nie sú leteckými službami pre obchodníkov ani rekreačnými letmi, dosiahli počas prechodného obdobia desiatich rokov, zatiaľ čo udržateľné alternatívne palivá a elektrina by počas desiatich rokov podliehali nulovej minimálnej sadzbe. Energetické výrobky a elektrina, ktoré sa používajú na účely leteckých služieb pre obchodníkov v rámci EÚ a rekreačných letov v rámci EÚ, by mali podliehať štandardným úrovniam zdaňovania, ktoré sa uplatňujú na motorové palivá a elektrinu v členských štátoch. (23)Palivo používané na vodnú plavbu vrátane rybolovu by sa tiež malo zdaňovať a členské štáty, ktoré sú zmluvnými stranami medzinárodných dohôd, v ktorých sa stanovuje oslobodenie tohto paliva od daní, musia do dátumu uplatňovania tejto smernice zabezpečiť odstránenie nezlučiteľných prvkov. Je potrebné umožniť uplatňovanie odlišnej úrovne zdaňovania pri používaní energetických výrobkov a elektriny na účely pravidelnej vodnej plavby, rybolovu a nákladnej dopravy v rámci EÚ a na účely zodpovedajúcich činností v kotvisku. Vzhľadom na špecifickú povahu týchto použití by minimálne úrovne zdaňovania mali byť nižšie ako úrovne uplatniteľné na všeobecné používanie motorových palív. S cieľom podnietiť používanie udržateľných alternatívnych palív a elektriny by takéto palivá a elektrina mali byť oslobodené od zdanenia počas desiatich rokov. Na energetické výrobky a elektrinu, ktoré sa používajú na účely ostatnej vodnej plavby v rámci EÚ, by sa mali vzťahovať štandardné úrovne zdaňovania, ktoré sa uplatňujú na motorové palivá a elektrinu v členských štátoch. (24)V prípade leteckej prevádzky mimo EÚ, bez toho, aby boli dotknuté medzinárodné záväzky, ako aj v prípade vodnej plavby mimo EÚ vrátane rybolovu môžu členské štáty uplatňovať oslobodenie od daní alebo rovnaké úrovne zdaňovania ako v rámci EÚ, v závislosti od druhu činnosti. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 24 (prispôsobené) ⇨ nový (25)Členským štátom by sa malo dovoliť uplatňovať určité iné oslobodenia od daní alebo daňové úľavy ⌦ znížené úrovne zdaňovania ⌫ tam, kde to nebude poškodzovať ⇨ environmentálne ciele, ⇦ náležité ⌦ riadne ⌫ fungovanie vnútorného trhu a nebude to mať za následok deformácie hospodárskej súťaže. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 25 (prispôsobené) ⇨ nový (26)⌦ Nárok na preferenčné zaobchádzanie môžu mať ⌫ najmä ⇨ vysokoúčinná ⇦ kombinovaná výroba tepla a elektrickej energie a, aby sa podporovalo používanie alternatívnych energetických zdrojov, môžu mať obnoviteľné formy energie nárok na uprednostňovanie. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 26 je žiaduce stanoviť právny rámec spoločenstva, ktorý umožní členským štátom oslobodzovať od daní alebo poskytovať daňové úľavy na podporu biopalív, čím by sa prispievalo k lepšiemu fungovaniu vnútorného trhu a členským štátom a hospodárskym subjektom by sa poskytoval dostatočný stupeň právnej istoty; mali by sa obmedziť deformácie hospodárskej súťaže a mal by sa zachovať stimul v podobe zníženia základných nákladov pre výrobcov a distribútorov biopalív, inter alia, prostredníctvom úpravy zo strany členských štátov, ktoré by vzali do úvahy zmeny v cenách surovín; 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 27 (prispôsobené) táto smernica sa nedotýka uplatňovania príslušných ustanovení smernice Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecných úpravách pre výrobky, ktoré podliehajú spotrebnej dani a o držbe, pohybe a kontrole takýchto výrobkov a smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebnej dane z alkoholu a alkoholických nápojov , pokiaľ výrobkom určeným na používanie, ponúkaným na predaj alebo používaným ako motorové palivo alebo prísada paliva je etylalkohol vymedzený v smernici 92/83/EHS;

🡻 2003/96/ES odôvodnenie 28 určité oslobodenia od daní alebo daňové úľavy sa môžu ukázať ako nevyhnutné; zvlášť kvôli nedostatočnému zosúladeniu na úrovni spoločenstva, kvôli rizikám straty konkurencieschopnosti na medzinárodnej úrovni alebo kvôli sociálnym alebo environmentálnym dôvodom; ⇩ nový (27)Cielené zníženia úrovne daní sa môžu ukázať potrebné na to, aby sa podnietilo dosahovanie cieľov v oblasti ochrany životného prostredia a zlepšenie energetickej efektívnosti výrobného odvetvia Únie. (28)Cielené zníženia úrovne daní sa môžu ukázať potrebné na riešenie sociálneho vplyvu daní z energie. Dočasné oslobodenie od zdaňovania sa môže ukázať potrebné s cieľom chrániť zraniteľné domácnosti. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 29 podniky, ktoré uzatvárajú dohody s cieľom značného zvýšenia ochrany prírody a úspory energie si zasluhujú pozornosť; medzi týmito podnikmi si osobitný prístup zasluhujú energeticky náročné podniky; 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 30 aby sa štátom umožnilo hladké prispôsobenie sa novým úrovniam zdaňovania, môžu byť potrebné prechodné obdobia a dojednania, čím sa obmedzia možné negatívne vedľajšie účinky; 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 31 (prispôsobené) ⇨ nový (29)⇨ S ohľadom na finančné, hospodárske a environmentálne vplyvy na každý členský štát, ako napríklad potrebu elektrifikovať odvetvie dopravy, ⇦ je nevyhnutné ustanoviť postup, ktorý by povoľoval členským štátom na stanovené obdobie zavádzanie ďalších oslobodení od daní alebo daňových úľav ⌦ znížených úrovní zdaňovania ⌫. ⇨ Z dôvodov ochrany životného prostredia a ľudského zdravia, vrátane zníženia znečistenia ovzdušia, je nevyhnutné stanoviť postup, ktorý by povoľoval členským štátom na stanovené obdobie zavádzanie osobitných zvýšených sadzieb. Takéto povolenie by sa malo prijať, na základe odôvodnenej žiadosti členských štátov a na návrh Komisie, prostredníctvom vykonávacieho rozhodnutia Rady v súlade s článkom 291 ZFEÚ. ⇦ Takéto oslobodenia od daní alebo daňové úľavy ⇨ opatrenia ⇦ by sa mali pravidelne prehodnocovať. ⇩ nový (30)Zoznam energetických výrobkov podliehajúcich ustanoveniam smernice Rady 2008/118/ES o kontrole a preprave by mal zahŕňať vybrané energetické výrobky, aby sa zabezpečilo jednotné a štandardizované zaobchádzanie s týmito výrobkami a aby sa zohľadnilo riziko daňových únikov, vyhýbania sa daňovým povinnostiam alebo zneužívania. (31)S cieľom zaistiť voľný pohyb a zároveň rešpektovať bezpečnostné požiadavky vzťahujúce sa na úžitkové motorové vozidlá a špeciálne cisterny by vymedzenie štandardných nádrží týchto vozidiel malo zohľadňovať skutočnosť, že palivové nádrže neupevňuje na úžitkové vozidlá výhradne ich výrobca.

🡻 2003/96/ES odôvodnenie 32 (prispôsobené) (32)Mali by sa prijať opatrenia ohľadom⌦ Malo by sa prijať ustanovenie týkajúce sa ⌫ oznamovania určitých vnútroštátnych opatrení Komisii zo strany členských štátov. Takéto oznamovanie nezbavuje členské štáty povinnosti oznamovať určité vnútroštátne opatrenia, ktorá je stanovená v článku 88 ⌦ 108 ⌫ ods. 3 zmluvy ⌦ ZFEÚ ⌫. Táto smernica sa nedotýka ⌦ by sa nemala dotýkať ⌫ výsledku akéhokoľvek budúceho konania štátnej pomoci podľa článkov 87 ⌦ 107 ⌫ a 88 ⌦ 108 ⌫ zmluvy ⌦ ZFEÚ ⌫. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 33 (33)Oblasť pôsobnosti smernice 92/12/EHS smernice 2008/118/ES by sa v prípade potreby mala rozšíriť na výrobky a nepriame dane, na ktoré sa vzťahuje táto smernica. ⇩ nový (34)S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tejto smernice by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci s cieľom stanoviť, či sa ustanovenia smernice 2008/118/ES o kontrole a preprave majú uplatňovať na výrobky, pri ktorých dochádza k daňovým únikom, vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam alebo k zneužívaniu. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011. 🡻 2003/96/ES odôvodnenie 34 (prispôsobené) opatrenia nevyhnutné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktoré stanovuje postupy pre vykonávanie vykonávacích právomocí zverených Komisii , ⇩ nový (35)Mal by sa uviesť odkaz na znenie v súčasnosti platnej kombinovanej nomenklatúry. S cieľom zabezpečiť, aby sa odkazy na číselné znaky kombinovanej nomenklatúry (KN) v tejto smernici aktualizovali vždy, keď je to potrebné, a aby minimálne sadzby zdaňovania odrážali vývoj cien, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o aktualizáciu odkazov na uvedené číselné znaky KN a aktualizáciu minimálnych sadzieb dane na základe ročných zmien indexu spotrebiteľských cien. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov, a aby tieto konzultácie vykonávala v súlade so zásadami stanovenými v Medziinštitucionálnej dohode z 13. apríla 2016 o lepšej tvorbe práva. Predovšetkým, v záujme rovnakého zastúpenia pri príprave delegovaných aktov, sa všetky dokumenty doručujú Rade v rovnakom čase ako expertom z členských štátov, a experti Rady majú systematický prístup na zasadnutia skupín expertov Komisie, ktoré sa zaoberajú prípravou delegovaných aktov. (36)Komisia by mala každých päť rokov a prvýkrát päť rokov po nadobudnutí účinnosti tejto smernice predložiť Rade správu o uplatňovaní tejto smernice, v ktorej preskúma predovšetkým minimálne úrovne zdaňovania, vplyv inovácií a technologického vývoja, najmä pokiaľ ide o energetickú efektívnosť, využívanie elektriny v doprave a odôvodnenosť oslobodení od daní, daňových úľav a odstupňovania sadzieb daní stanovených v tejto smernici. V správe by sa malo zohľadniť riadne fungovanie vnútorného trhu, environmentálne a sociálne hľadiská, reálna hodnota minimálnych sadzieb zdaňovania a príslušné širšie ciele stanovené v zmluvách. (37)Povinnosť transponovať túto smernicu do vnútroštátneho práva by sa mala obmedziť na tie ustanovenia, ktoré predstavujú podstatnú zmenu v porovnaní s predchádzajúcou smernicou. Povinnosť transponovať ustanovenia, ktoré sa nezmenili, vyplýva z predchádzajúcej smernice. (38)Touto smernicou by nemali byť dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu do vnútroštátneho práva a dátumov uplatňovania smerníc, ktoré sú uvedené v prílohe II časti B, 🡻 2003/96/ES

PRIJALA TÚTO SMERNICU: Článok 1 1. Členské štáty zdaňujú energetické výrobky a elektrinu v súlade s touto smernicou. ⇩ nový 2. Na účely tejto smernice sa zdanenie vypočítava v eurách na gigajouly na základe dolnej výhrevnosti energetických výrobkov a elektriny, ako sa uvádza v prílohe IV k smernici 2012/27/EÚ, prepočítanej na gigajouly. V prípade výrobkov získaných z biomasy sú referenčnými hodnotami hodnoty stanovené v prílohe III k smernici (EÚ) 2018/2001 prepočítané na gigajouly. Keď smernica 2012/27/EÚ alebo prípadne smernica (EÚ) 2018/2001 neobsahujú dolnú výhrevnosť pre dotknutý výrobok, členské štáty použijú o jeho dolnej výhrevnosti relevantné dostupné informácie. 🡻 2003/96/ES ⇨ nový Článok 2 1. Na účely tejto smernice sa termín „energetické výrobky“ uplatňuje na výrobky: a)na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 1507 až 1518, ak sú tieto určené na používanie ako vykurovacie palivo alebo ako motorové palivo; b)na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN ⇨ 2207, 2208 90 91 a 2208 90 99, ak sú určené na používanie ako vykurovacie palivo alebo motorové palivo a sú oslobodené od zosúladenej spotrebnej dane na alkohol a alkoholické nápoje v súlade s článkom 27 ods. 1 písm. a) alebo b) smernice 92/83/ES ⇦ 2701 , 2702 a 2704 až 2715 ; c)na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN ⇨ 2701 až 2715 ⇦ 2901 a 2902 ; d)na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN⇨ 2804 10 ⇦ 2905 11 00 , ktoré nie sú syntetického pôvodu, ak sú tieto určené na používanie ako vykurovacie palivo alebo ako motorové palivo; ⇩ nový e)na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN 2814, ak sú určené na používanie ako motorové palivo;

🡻 2003/96/ES (prispôsobené) ⇨ nový ef)na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 3403 ⇨ 2901 a 2902 ⇦ ; fg)na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN 3811 ⇨ 2905 11 00, ktoré nie sú syntetického pôvodu, ak sú určené na používanie ako vykurovacie palivo alebo motorové palivo ⇦; gh)na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 3817 ⇨ 2909 19 10 a 2909 19 90, pričom v prípade druhého z nich vtedy, ak sú určené na používanie ako vykurovacie palivo alebo motorové palivo ⇦; hi)na ktoré sa vzťahujú číselné znaky ⌦ vzťahuje číselný znak KN ⌫ ⇨ 3403; ⇦ 3824 99 86 , 3824 99 92 (okrem prípravkov proti hrdzi, ktoré ako aktívne zložky obsahujú amíny, a zložených anorganických rozpúšťadiel a riedidiel pre laky a podobné výrobky), 3824 99 93 , 3824 99 96 (okrem prípravkov proti hrdzi, ktoré ako aktívne zložky obsahujú amíny, a zložených anorganických rozpúšťadiel a riedidiel pre laky a podobné výrobky), 3826 00 10 a 3826 00 90, ak sú tieto určené na používanie ako vykurovacie palivo alebo ako motorové palivo; ⇩ nový j)na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN 3811; k)na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN 3814, ak sú určené na používanie ako vykurovacie palivo alebo motorové palivo; l)na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN 3817; m)na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN 3823 19, ak sú určené na používanie ako vykurovacie palivo alebo motorové palivo; n)na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 3824 99 86, 3824 99 92 (okrem prípravkov proti hrdzi, ktoré ako aktívne zložky obsahujú amíny, a zložených anorganických rozpúšťadiel a riedidiel pre laky a podobné výrobky), 3824 99 93, 3824 99 96 (okrem prípravkov proti hrdzi, ktoré ako aktívne zložky obsahujú amíny, a zložených anorganických rozpúšťadiel a riedidiel pre laky a podobné výrobky), 3826 00 10 a 3826 00 90, ak sú určené na používanie ako vykurovacie palivo alebo motorové palivo; o)na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 4401 a 4402, ak sú určené na používanie ako vykurovacie palivo v zariadeniach s celkovým menovitým tepelným príkonom rovnajúcim sa 5 MW alebo väčším. 🡻 2003/96/ES (prispôsobené) ⇨ nový 2. Táto smernica sa uplatňuje aj na: elektrinu, na ktorú sa vzťahuje číselný znak KN 2716. 3. Energetické výrobky určené na používanie, ponúkané na predaj alebo používané ako motorové palivo ⌦ alebo vykurovacie palivo ⌫, iné ako tie, pre ktoré je ⌦ sú ⌫ ⇨ minimálne ⇦ úroveň ⌦ úrovne ⌫ zdaňovania určené v tejto smernici, sa zdaňujú podľa používania pri sadzbou pre ekvivalentné vykurovacie palivo alebo motorové palivo.

Okrem zdaniteľných výrobkov vymenovaných v odseku 1 sa aj akýkoľvek výrobok určený na používanie, ponúkaný na predaj alebo používaný ako prísada alebo extender v motorových palivách, zdaňuje pri sadzbe pre ekvivalentné motorové palivo. Okrem zdaniteľných výrobkov vymenovaných v odseku 1 sa aj akýkoľvek ďalší uhľovodík, okrem rašeliny, určený na používanie, ponúkaný na predaj alebo používaný na vykurovacie účely, zdaňuje pri sadzbe pre ekvivalentné motorové palivo. ⇩ nový Výrobky iné než energetické výrobky, ak sú určené na používanie, ponúkané na predaj alebo používané ako motorové palivo, sa zdaňujú sadzbou pre ekvivalentné motorové palivo. Prísady a extendery do motorových palív iné než voda sa zdaňujú sadzbou pre ekvivalentné motorové palivo. Uhľovodíky iné než tie, ktoré sú uvedené v odseku 1, a určené na používanie, ponúkané na predaj alebo používané na vykurovanie, sa zdaňujú sadzbou pre ekvivalentný energetický výrobok. 🡻 2003/96/ES 4. Táto smernica sa neuplatňuje na: a)zdaňovanie výstupu v prípade tepla a zdaňovanie výrobkov, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 4401 a 4402; b)tieto druhy používania energetických výrobkov a elektriny: –energetické výrobky používané na účely iné ako motorové palivá alebo vykurovacie palivá, –dvojité používanie energetických výrobkov Energetický výrobok má dvojité používanie, keď sa používa ako vykurovacie palivo a na účely iné, ako motorové palivo alebo vykurovacie palivo. Používanie energetických výrobkov na chemickú redukciu, pri elektrolýze a metalurgických procesoch sa považuje za dvojité používanie, –elektrina používaná hlavne na účely chemickej redukcie, pri elektrolýze a metalurgických procesoch, –elektrina, ktorá tvorí viac ako 50 % nákladov výrobku. „Náklady výrobku“ predstavujú súčet všetkých nákupov tovarov a služieb plus náklady na zamestnancov plus spotreba fixného kapitálu na úrovni podniku v zmysle článku 11. Tieto náklady sa vypočítavajú v priemere na jednu jednotku. „Náklady na elektrinu“ predstavujú skutočnú nákupnú hodnotu elektriny alebo náklady na výrobu elektriny, ak sa vyrába v podniku, –mineralogické procesy „Mineralogické procesy“ sú procesy zatriedené v nomenklatúre NACE, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky DI 26 „výroba ostatných nekovových nerastov“ v nariadení Rady (EHS) č. 3037/90 z 9. októbra 1990 o štatistickom triedení hospodárskych činností v Európskom spoločenstve . Na tieto energetické výrobky sa však uplatňuje článok 20

5. Odkazy na číselné znaky kombinovanej nomenklatúry v tejto smernici sú odkazy na číselné znaky v nariadení Komisie (ES) č. 2031/2001 zo 6. augusta 2001, ktoré mení a dopĺňa prílohu nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku . Rozhodnutie aktualizovať číselné znaky kombinovanej nomenklatúry pre výrobky uvedené v tejto smernici sa prijíma raz ročne v súlade s postupom stanoveným v článku 27. Rozhodnutie nesmie mať za následok akékoľvek zmeny v minimálnych sadzbách dane v tejto smernici alebo pridávanie alebo odstránenie akýchkoľvek energetických výrobkov a elektriny. ⇩ nový 4. Zdaniteľné výrobky uvedené v odsekoch 1 a 3 vyrobené alebo získané z biomasy podliehajú pod daňovým dohľadom osobitným úrovniam zdanenia, ktoré sú pre uvedené výrobky stanovené v súlade s touto smernicou, za predpokladu, že spĺňajú jedno z týchto kritérií: a) kritériá udržateľnosti a úspory emisií skleníkových plynov uvedené v článku 29 smernice (EÚ) 2018/2001, s výnimkou výrobkov s vysokým rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy uvedených v článku 26 ods. 2 uvedenej smernice; b) sú vyrobené zo surovín uvedených v prílohe IX k smernici (EÚ) 2018/2001. Na účely tejto smernice sa uplatňuje vymedzenie pojmov v článku 2 bode 24 pre „biomasu“, bode 28 pre „bioplyn“, bode 32 pre „biokvapaliny“, bode 33 pre „biopalivá“ a bode 34 pre „pokročilé biopalivá“ smernice (EÚ) 2018/2001. Na účely tejto smernice sú „pokročilý“ bioplyn, „pokročilé“ biokvapaliny a výrobky, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 4401 a 4402, výrobky vyrobené zo surovín uvedených v časti A prílohy IX k smernici (EÚ) 2018/2001. Biopalivá, bioplyn a biokvapaliny vyrobené zo surovín uvedených v časti B prílohy IX k uvedenej smernici sa považujú za ekvivalentné pokročilým výrobkom. 5. Zdaniteľné výrobky uvedené v odsekoch 1 a 3, na ktoré sa vzťahuje vymedzenie pojmu „obnoviteľné palivá nebiologického pôvodu“ alebo pojmu „nízkouhlíkové palivá“, môžu pod daňovým dohľadom podliehať osobitným úrovniam zdanenia, ktoré sú pre uvedené výrobky stanovené v súlade s touto smernicou, pričom: a) „obnoviteľné palivá nebiologického pôvodu“ sú palivá iné ako biopalivá, biokvapaliny alebo bioplyn, ktorých energetický obsah pochádza z iných obnoviteľných zdrojov ako z biomasy; b) „nízkouhlíkové palivá“ sú nízkouhlíkový vodík a syntetické plynné a kvapalné palivá, ktorých energetický obsah pochádza z nízkouhlíkového vodíka, ako aj akékoľvek palivá na fosílnom základe, ktoré spĺňajú technické kritériá preskúmania na určenie podmienok, za ktorých sa určitá hospodárska činnosť označuje za významne prispievajúcu k zmierneniu zmeny klímy podľa článku 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/852 a prílohy I k delegovanému nariadeniu (EÚ) […]/[…]. Táto kategória zahŕňa aj „fosílne palivá vyrobené z odpadu“ vymedzené v článku 2 bode 35 smernice (EÚ) 2018/2001. 6. Keď časť zdaniteľného výrobku pozostáva z jedného alebo viacerých výrobkov uvedených v predchádzajúcich odsekoch, zdanenie týchto častí sa určí zodpovedajúcim spôsobom na základe tejto smernice, nezávisle od číselného znaku KN, pod ktorý výrobok ako celok patrí. 7. Na účely odseku 1 písm. a), b), d), e), g), h), k), m), n) a o) tohto článku a na účely článku 21 ods. 1 písm. a), b), h), i), l), m) a n) sa výrobky určené na dodanie považujú za určené na používanie ako vykurovacie palivo alebo motorové palivo, ak si je dodávateľ vedomý alebo by si odôvodnene mal byť vedomý toho, že príjemca zamýšľa výrobky používať ako vykurovacie palivo alebo motorové palivo. Výrobky uvedené v odseku 1 písm. a) tohto článku a v článku 21 ods. 1 písm. a) sa nepovažujú za výrobky zamýšľané na používanie ako vykurovacie palivo alebo motorové palivo, ak sú dodané výrobcovi tovaru uvedeného v odseku 1 písm. n) tohto článku a v článku 21 ods. 1 písm. n). 8. Odkazy na číselné znaky kombinovanej nomenklatúry v tejto smernici sa považujú za odkazy na číselné znaky kombinovanej nomenklatúry v nariadení Rady (EHS) č. 2658/87, zmenenom vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2020/1577. Keď je nariadenie, na ktoré sa odkazuje v prvom pododseku, nahradené, alebo keď si zmena kombinovanej nomenklatúry vyžaduje úpravu číselných znakov uvedených v tejto smernici, Komisia je v súlade s článkom 29 splnomocnená prijať delegované akty s cieľom aktualizovať číselné znaky kombinovanej nomenklatúry v prípade výrobkov uvedených v tejto smernici alebo s cieľom aktualizovať odkaz stanovený v prvom pododseku, aby ho zosúladila s platným znením kombinovanej nomenklatúry. Uvedené delegované akty nesmú mať za následok žiadne zmeny minimálnych sadzieb dane stanovených v tejto smernici ani doplnenie alebo odstránenie akýchkoľvek energetických výrobkov a elektriny. 🡻 2003/96/ES Článok 3

Odkazy na „minerálne oleje“ a „spotrebnú daň“ v smernici 92/12/EHS, pokiaľ sa uplatňuje na minerálne oleje, sa chápu ako odkazy vzťahujúce sa na všetky energetické výrobky, elektrinu a vnútroštátne nepriame dane, ako sú v tomto poradí uvedené v článkoch 2 a 4 ods. 2 tejto smernice. ⇩ nový Článok 3 1. Táto smernica sa neuplatňuje na: a) zdaňovanie výstupu v prípade tepla; b) tieto použitia energetických výrobkov a elektriny: — energetické výrobky používané na iné účely než ako motorové palivá alebo vykurovacie palivá, — dvojité používanie energetických výrobkov Energetický výrobok má dvojité používanie, keď sa používa ako vykurovacie palivo a na iné účely než ako motorové palivo alebo vykurovacie palivo. Používanie energetických výrobkov pri chemickej redukcii a elektrolytických a metalurgických procesoch, keď sa energetické výrobky používajú priamo v procese alebo s cieľom poskytnúť do procesu priamy energetický vstup, alebo ich spotreba súvisí s procesom, sa považuje za dvojité používanie, — elektrinu používanú hlavne na účely chemickej redukcie a pri elektrolytických a metalurgických procesoch, keď sa elektrina používa priamo v procese alebo s cieľom poskytnúť do procesu priamy energetický vstup, alebo jej spotreba súvisí s procesom. 2. Na energetické výrobky používané tak, ako sa stanovuje v odseku 1 písm. b) tohto článku, sa uplatňuje článok 21. 🡻 2003/96/ES (prispôsobené) Článok 4 1. Úrovne zdaňovania, ktoré členské štáty uplatňujú na energetické výroby a elektrinu vymenované v článku 2, nemôžu byť nižšie ako minimálne úrovne zdaňovania predpísané touto smernicou. 2. Na účely tejto smernice je „úroveň zdaňovania“ celková záťaž uložená ohľadompri zohľadnení všetkých nepriamych daní (okrem DPH) vypočítavaná priamo alebo nepriamo z množstva energetických výrobkov a elektriny v čase uvoľnenia na spotrebu ⌦ prepustenia do daňového voľného obehu ⌫. Článok 5 Za podmienky, že odstupňované úrovne zdaňovania dodržiavajú minimálne úrovne zdaňovania predpísané touto smernicou a sú zlučiteľné s právom spoločenstva, môžu ich členské štáty pod daňovým dohľadom uplatňovať v týchto prípadoch: –keď sú odstupňované sadzby priamo spojené s kvalitou výrobku;

–keď odstupňované sadzby závisia od množstevných úrovní spotreby elektriny a energetických výrobkov používaných na vykurovacie účely; –na tieto účely: miestna preprava cestujúcich (vrátane taxíkov), zber odpadu, ozbrojené sily a verejná správa, invalidné osoby, sanitky; –medzi používaním energetických výrobkov a elektriny uvedených v článkoch 9 a 10 na podnikateľské a nepodnikateľské účely; ⇩ nový Článok 5 1. Členské štáty zaistia, že keď sú v prílohe I stanovené rovnaké minimálne úrovne zdaňovania v súvislosti s určitým používaním, stanovia rovnaké úrovne zdaňovania pre výrobky určené na dané použitie. Členské štáty takisto v každom jednom prípade reprodukujú poradie minimálnych úrovní zdaňovania stanovených v prílohe I pre jednotlivé výrobky na každé dané použitie. Na účely prvého pododseku sa každé použitie, pre ktoré je určená minimálna úroveň zdaňovania v tabuľke A, B, resp. C prílohy I, považuje za jednotlivé použitie, pokiaľ nie je v tejto smernici stanovené inak. Na účely poradia uvedeného v prvom pododseku sa elektrina posudzuje spolu s ostatnými motorovými palivami a vykurovacími palivami uvedenými v tabuľke B a C prílohy I okrem prípadu, keď členské štáty uplatňujú osobitné úrovne zdaňovania na elektrinu používanú na nabíjanie elektrických vozidiel, vtedy sa elektrina posudzuje spolu s motorovými palivami uvedenými v tabuľke A prílohy I, pokiaľ nie je v tejto smernici stanovené inak. Na účely tretieho pododseku tohto odseku „elektrické vozidlo“ je elektrické vozidlo vymedzené v článku 2 bode 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/94/EÚ. 2. Minimálne úrovne zdaňovania stanovené v tejto smernici sa upravujú každý rok počnúc 1. januárom 2024, aby sa zohľadnili zmeny v harmonizovanom indexe spotrebiteľských cien s vylúčením energie a nespracovaných potravín, ako ho uverejňuje Eurostat. Minimálne úrovne sa upravujú automaticky zvýšením alebo znížením základnej sumy v eurách o percentuálnu zmenu v uvedenom indexe za predchádzajúci kalendárny rok. Komisia je splnomocnená prijímať v súlade s článkom 29 delegované akty s cieľom zmeniť minimálne úrovne zdaňovania uvedené v prvom pododseku. 🡻 2003/96/ES (prispôsobené) ⇨ nový Článok 6 Členské štáty môžu slobodne zavádzať oslobodenie od daní alebo daňové úľavy v úrovni zdaňovania ⌦ zníženia úrovne zdaňovania ⌫ predpísaného touto smernicou, buď: a)priamo; b)prostredníctvom odstupňovanej sadzby alebo

c)kompenzáciou⌦ vrátením ⌫ celej výšky zdanenia alebo jeho časti. Článok 7 1. ⌦ Minimálne ⌫ úrovne zdaňovania uplatňované na motorové palivá od 1. januára2004 a od 1. januára 2010 ⇨ 2023 ⇦ sú stanovené v tabuľke A prílohy I. ⇩ nový Bez toho, aby bol dotknutý článok 5 ods. 2, keď sa uplatňuje prechodné obdobie, ako sa stanovuje v tabuľke A prílohy I, zvýšenie minimálnych úrovní zdaňovania sa stanoví na jednu desatinu ročne až do 1. januára 2033. V prípade nízkouhlíkových palív sa minimálna úroveň zdaňovania stanovená pre prvý rok prechodného obdobia uplatňuje do 1. januára 2033. 🡻 2003/96/ES (prispôsobené) ⇨ nový Najneskôr 1. januára 2012 Rada rozhodne jednomyseľne, po porade s Európskym parlamentom na základe správy a návrhu Komisie o minimálnych úrovniach zdaňovania uplatniteľných na plynový olej na ďalšie obdobie začínajúce 1. januára 2013. 2. Členské štáty môžu rozlišovať medzi komerčným a nekomerčným používaním plynového oleja používaného ako pohonná hmota za podmienky, že sa dodržia minimálne úrovne spoločenstva a sadzba pre plynový olej používaný ako pohonná hmota na komerčné účely nebude nižšia ako vnútroštátna úroveň zdaňovania platná 1. januára 2003, napriek akýmkoľvek odchýlkam pre toto používanie stanoveným v tejto smernici. 3. „Plynový olej používaný ako pohonná hmota na komerčné účely“ je pohonná hmota používaná na tieto účely: a)prepravu tovarov za úplatu alebo pre vlastnú potrebu motorovými vozidlami alebo prívesovými súpravami určenými výlučne na prepravu tovarov po ceste a s prípustnou celkovou hmotnosťou najmenej 7,5 tony; b)pravidelnú alebo príležitostnú prepravu cestujúcich motorovým vozidlom kategórie M2 alebo M3, ako sú určené v smernici Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa technického oprávnenia motorových vozidiel a ich prívesov . 4. Napriek odseku 2, členské štáty, ktoré zavádzajú systém poplatkov za používanie ciest pre motorové vozidlá alebo prívesové súpravy určené výlučne na prepravu tovarov po ceste, môžu uplatňovať zníženú sadzbu na plynový olej používaný takýmito vozidlami, ktorá je nižšia ako vnútroštátna úroveň zdaňovania platná 1. januára 2003, pokiaľ celkové daňové zaťaženie zostáva vo všeobecnosti rovnaké, za podmienky, že sa dodržiavajú minimálne úrovne zdaňovania spoločenstva a vnútroštátna úroveň zdaňovania platná 1. januára 2003 pre plynový olej používaný ako pohonná hmota je prinajmenšom dvojnásobná oproti minimálnej úrovni zdaňovania uplatňovanej 1. januára 2004. Článok 8 1. ⇨ Od 1. januára 2023 ⇦ Napriek ⌦ bez ohľadu ⌫ na článok 7 minimálne úrovne zdaňovania uplatňované na výrobky používané ako motorové palivo na účely stanovené v odseku 2 ⌦ tohto článku ⌫ sú stanovené v tabuľke B prílohy I. ⇩ nový Bez toho, aby bol dotknutý článok 5 ods. 2, keď sa uplatňuje prechodné obdobie, ako sa stanovuje v tabuľke B prílohy I, zvýšenie minimálnych úrovní zdaňovania sa stanoví na jednu desatinu ročne až do 1. januára 2033. V prípade nízkouhlíkových palív sa minimálna úroveň zdaňovania stanovená pre prvý rok prechodného obdobia uplatňuje do 1. januára 2033.

🡻 2003/96/ES (prispôsobené) ⇨ nový 2. Tento článok ⌦ Odsek 1 ⌫ sa uplatňuje na nasledujúce priemyselné a komerčné účely: a)poľnohospodárske, záhradnícke alebo rybochovné ⌦ akvakultúrne ⌫práce a v lesníctve ⌦ lesnom hospodárstve ⌫; b)stacionárne motory; c)zariadenia a stroje používané v stavbárstvestavebníctve, pri inžinierskych stavbách a verejných prácach; d)vozidlá určené na používanie mimo verejnej cestnej siete alebo také, ktorým nebolo udelené povolenie na používanie hlavne vo verejnej cestnej sieti. Článok 9 1. Minimálne úrovne zdaňovania uplatňované na vykurovacie palivá od 1. januára 2004 ⇨ 2023 ⇦ sú stanovené v tabuľke C prílohy I. ⇩ nový Bez toho, aby bol dotknutý článok 5 ods. 2, keď sa uplatňuje prechodné obdobie, ako sa stanovuje v tabuľke C prílohy I, zvýšenie minimálnych úrovní zdaňovania sa stanoví na jednu desatinu ročne až do 1. januára 2033. V prípade nízkouhlíkových palív sa minimálna úroveň zdaňovania stanovená pre prvý rok prechodného obdobia uplatňuje do 1. januára 2033. 🡻 2003/96/ES (prispôsobené) ⇨ nový 2. Členské štáty, ktoré majú k 1. januára 2003 povolenie uplatňovať kontrolný poplatok na vykurovací plynový olej, môžu aj naďalej na uvedený výrobok uplatňovať zníženú sadzbu 10 euro na 1 000 litrov. Toto povolenie sa ruší k 1. januára 2007, ak Rada, konajúca jednomyseľne na základe správy a návrhu Komisie, tak rozhodne po zistení, že úroveň zníženej sadzby je príliš nízka na to, aby sa zabránilo problémom deformácii obchodu medzi členskými štátmi. Článok 10 1. Minimálne úrovne zdaňovania uplatňované na elektrinu od 1. januára 2004 ⇨ 2023 ⇦ sú stanovené v ⌦ tabuľke D ⌫ tabuľke C prílohy I. 2. Nad minimálne úrovne zdaňovania uvedené v odseku 1 budú mať členské štáty možnosť určovať uplatňovaný daňový základ za podmienky, že dodržiavajú smernicu 92/12/EHS.

Článok 11 1. V tejto smernici pojem „používanie na podnikateľské účely“ znamená používanie podnikateľským subjektom, určeným v súlade s odsekom 2, ktorý kdekoľvek nezávisle vykonáva dodávku tovarov a služieb, bez ohľadu na účel alebo výsledky takýchto hospodárskych činností. Hospodárske činnosti zahrňujú všetky činnosti výrobcov, obchodníkov a osôb dodávajúcich služby, vrátane ťažobných a poľnohospodárskych činností a činností slobodných profesií. Štáty, regionálne a miestne vládne orgány a ostatné orgány spravované verejným právom sa nepovažujú za podnikateľské subjekty vo vzťahu k činnostiam a výkonom, v ktorých sa angažujú ako verejné orgány. Keď sa však angažujú v takýchto činnostiach alebo výkonoch, považujú sa za podnikateľské vo vzťahu k týmto činnostiam a výkonom, ak by nepodnikateľský prístup viedol k značným deformáciám hospodárskej súťaže. 2. S ohľadom na túto smernicu sa podnikateľské subjekty nemôžu považovať za menšie ako časť podniku alebo právnickej osoby, ktorá z organizačného hľadiska predstavuje samostatný podnik, t. j. subjekt schopný fungovania na základe vlastných prostriedkov. 3. V prípade zmiešaného používania sa zdaňovanie uplatňuje vzhľadom na podiel každého typu používania, ak je však používanie na podnikateľské účely alebo na nepodnikateľské účely bezvýznamné, nemusí sa brať do úvahy. 4. Členské štáty môžu obmedziť rozsah zníženej úrovne zdaňovania v prípade používania na podnikateľské účely. Článok 1211 1. Členské štáty môžu svoje vnútroštátne úrovne zdaňovania vyjadrovať v iných jednotkách, ako sú jednotky určené v článkoch 7 až 10, za podmienky, že zodpovedajúce úrovne zdaňovania po premene⌦ prepočte ⌫ na uvedené jednotky nie sú nižšie než minimálne úrovne určené v tejto smernici. 2. V prípade energetických výrobkov určených v článkoch 7, 8 a 9, s úrovňami zdaňovania založenými na objemoch, ⇨ Keď sa uplatňujú jednotky objemu, ⇦ objem sa meria pri teplote 15o C. Článok 1312 1. V prípade člen