Oznámenie Komisie Rade v súlade s článkom 19 ods. 1 smernice Rady č. 2003/96/ES (prevádzkovanie súkromného športového plavidla a súkromné športové lietanie) /* KOM/2007/0107 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 15.3.2007 KOM(2007) 107 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE RADE v súlade s článkom 19 ods. 1 smernice Rady č. 2003/96/ES (prevádzkovanie súkromného športového plavidla a súkromné športové lietanie) 1. Úvod V súlade s článkom 19 ods. 1 smernice Rady č. 2003/96 ES[1] o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (ďalej len „smernica o dani z energie“ alebo „smernica“) spolu s ustanoveniami uvedenými v smernici, najmä v jej článkoch 5, 15 a 17, Rada po jednomyseľnom schválení návrhu Komisie môže povoliť každému členskému štátu, aby na základe osobitných politických dôvodov zaviedol ďalšie oslobodenia od dane alebo daňové úľavy. Komisia preskúma žiadosti. Následne buď predloží Rade návrh, alebo informuje Radu o dôvodoch, prečo nenavrhla povoliť takého opatrenie. V širšom rámci preskúmavania odchýlok uvedených v smernici o dani z energie, ktorých platnosť uplynie koncom roka 2006, Fínsko, Dánsko a Írsko predložili žiadosť o povolenie uplatňovať odchýlky od ustanovení smernice o dani z energie od roku 2007 v prípade paliva používaného na súkromné športové lietanie, t. j. na letectvo, na ktoré sa nevzťahuje povinné oslobodenie od zdanenia ustanovené v článku 14 ods. 1 písm. b) smernice o dani z energie. Okrem toho Fínsko a Írsko požiadali o povolenie oslobodiť od spotrebnej dane palivo používané pri prevádzkovaní súkromného športového plavidla. Tieto listy zaevidovalo Generálne riaditeľstvo pre dane a colnú úniu[2]. Účelom tohto oznámenia je informovať Radu o dôvodoch, prečo Komisia nenavrhuje udelenie povolení, o ktoré žiadajú uvedené členské štáty. 2. Zhrnutie žiadostí 2.1. Žiadosť Fínska a) Fínsko by chcelo uplatňovať oslobodenie od spotrebných daní z paliva používané na účely súkromného športového lietania . Cieľom opatrenia je zachovať súčasné podmienky prevádzky rekreačného lietania vo Fínsku. Podľa fínskych orgánov by pokles rekreačného lietania mal nepriaznivý vplyv na zručnosti a schopnosti letcov a tým aj na ich ochotu zúčastňovať sa na civilných misiách a okrem toho by viedol k zníženiu podnikateľskej činnosti súvisiacej s letectvom. V konečnom dôsledku by teda takýto pokles negatívne ovplyvnil zamestnanosť a hospodársku súťaž v sektore letectva. Fínsko zastáva názor, že zdaňovanie leteckého paliva by malo za následok zníženie počtu čerpacích staníc, a teda palivo by bolo dostupné na obmedzenom počte miest, čo by mohlo viesť k nárastu bezpečnostného rizika z dôvodu potenciálneho využívania motorových palív ako alternatívy. Ďalej Fínsko poukazuje na to, že zo zníženej spotreby paliva v oblasti rekreačného lietania by v dôsledku zavedenia štandardného daňového režimu plynul iba zanedbateľný príjem a emisie uhlíka by sa zredukovali iba nepatrne. Efektívnosť nákladov by podľa Fínska bola nedostatočná pre malý daňový príjem a súčasne podstatné administratívne náklady. V registri lietadiel nie je možnosť rozlišovať medzi rekreačným a komerčným využívaním lietadiel, a preto by dôsledkom opatrenia bola potreba vytvoriť v súvislosti so zavedením štandardného daňového režimu rozsiahly systém kontrol, ktorý by predstavoval veľké administratívne bremeno. b) Ďalej by Fínsko chcelo uplatňovať zníženú sadzbu zdaňovania (7,06 centa za liter) na plynový olej používaný ako palivo na súkromné športové lietanie. Cieľom žiadosti je zachovať súčasné podmienky prevádzkovania služieb a priemyslu v oblasti stavby a využívania člnov ako aj zabezpečiť zachovanie podmienok pre súkromné športové plavby. Fínsko zastáva názor, že zamietnutie žiadosti bude mať neúmerný negatívny vplyv na sektor stavby a využívania člnov, ako aj na mnohé malé podniky, ktorých činnosť zasahuje do tohto sektora. Fínsko okrem toho uviedlo, že prechod na štandardný daňový režim prináša minimálne výhody v porovnaní s nákladmi a inými dôsledkami súvisiacimi s uplynutím doby platnosti odchýlky, a zdôraznilo neefektívnosť nákladov opatrenia. Ďalej Fínsko poukazuje na to, že zo zavedenia štandardného daňového režimu by plynul iba zanedbateľný príjem a emisie uhlíka by sa zredukovali iba nepatrne, a konštatuje, že celková situácia vzhľadom na emisie v Fínsku sa od roku 2004, po schválení vnútroštátnych predpisov o kvalite určitých palív, výrazne zlepšila. Ďalej Fínsko zdôrazňuje výšku nákladov pre dodávateľov paliva na dosiahnutie súladu so smernicou, ako aj administratívne náklady a problémy v oblasti presadzovania smernice súvisiace s ukončením platnosti odchýlky, ktorým by správa musela čeliť. Okrem toho, podľa názoru Fínska uplynutím platnosti odchýlky by mohlo dôjsť k ohrozeniu bezpečnosti v dôsledku zníženia počtu staníc na dopĺňanie paliva pozdĺž pobrežia. Fínsko takisto konštatuje, že prostredníctvom uplatňovania odchýlky sleduje ciele regionálnej politiky, konkrétne v riedko obývaných oblastiach, kde sa znižuje hospodárska činnosť a ktoré sú ťažko dostupné. Úsilím Fínska je, aby celá krajina zostala osídlená, a preto sa významná časť vnútroštátnych prostriedkov a takisto prostriedkov Spoločenstva investovala do rozvoja vzdialených oblastí. Fínsko zastáva názor, že uplynutie lehoty uplatňovania odchýlky by bolo v protiklade s týmito cieľmi a realizovanými investíciami. V oboch žiadostiach sa uvádza dátum ukončenia uplatňovania odchýlky k 31. decembru 2012. 2.2. Žiadosť Dánska Dánsko by chcelo uplatňovať oslobodenie od spotrebných daní z paliva používané na účely súkromného športového lietania. Účelom tohto opatrenia je vyhnúť sa administratívnemu bremenu vyplývajúcemu z potreby realizovať zložitý systém kontrol súvisiaci s prechodom na štandardný daňový režim. V žiadosti sa neuvádza dátum ukončenia uplatňovania odchýlky. 2.3. Žiadosti Írska a) Írsko by chcelo uplatňovať zníženú sadzbu spotrebnej dane na palivo používané na účely súkromného športového lietania (276,52 EUR na 1 000 litrov leteckého benzínu a 16,00 EUR na 1 000 litrov kerozínu). Na podporu svojej žiadosti uvádza dva argumenty. Prvým argumentom sú veľké náklady pre dodávateľov leteckého paliva na dosiahnutie súladu so smernicou. Okrem toho môžu vznikať aj podstatné jednorazové náklady pre letiská a letiskové zariadenia. Druhým argumentom sú neúmerné administratívne náklady na správu zdaňovania, ktorá by musela presmerovať zdroje z iných činností, aby mohla realizovať riadny systém kontroly. b) Írsko by takisto chcelo uplatňovať zníženú sadzbu zdaňovania (47,36 EUR na 1 000 litrov) na plynový olej používaný ako palivo na súkromné športové lietanie. Argumenty, ktoré Írsko uviedlo, sa vzťahujú na význam tejto činnosti pre cestovný ruch a nepriaznivý účinok ukončenia platnosti odchýlky na sektor stavby a využívania člnov, ako aj na mnohé malé podniky, ktorých činnosť zasahuje do tohto sektora. Írsko takisto konštatuje, že prostredníctvom uplatňovania odchýlky sleduje ciele regionálnej politiky a uplynutie jej platnosti by nebolo zlučiteľné s predchádzajúcimi vnútroštátnymi politikami a politikami Spoločenstva. Okrem toho by uplynutie platnosti odchýlky mohlo obmedziť schopnosť Írska realizovať svoju vnútroštátnu politiku, a táto skutočnosť by sa mohla považovať za zasahovanie Komisie do záležitostí, ktoré spadajú do kompetencie členského štátu. V tomto sektore sa realizovali mnohé investície, a to zo súkromných i verejných prostriedkov vrátane prostriedkov EÚ. Ďalej Írsko opätovne zdôrazňuje výšku nákladov pre priemysel a prístavy na dosiahnutie súladu so smernicou, ako aj administratívne náklady a problémy v oblasti presadzovania smernice súvisiace s ukončením platnosti odchýlky, ktorým by správa musela čeliť. V žiadostiach sa neuvádza dátum ukončenia uplatňovania odchýlky. 3. Súvislosti Palivo používané na účely súkromného športového lietania a účely súkromnej športovej plavby sa v Spoločenstve zdaňuje od roku 1993[3], s výnimkou povolení udelených niektorým členským štátom uplatňovať odchýlku od príslušnej smernice. Komisia, s cieľom dosiahnuť väčšiu prepojenosť politík Spoločenstva v oblasti dopravy, životného prostredia a daní, už navrhla zrušenie týchto odchýlok, po prvý raz v roku 1996[4]. V roku 2000 následne iniciovala postupné zrušenie týchto odchýlok a vo svojom vyhlásení uviedla, že tieto odchýlky by mali skončiť s plánovaným nadobudnutím účinnosti smernice o dani z energie alebo, v každom prípade, najneskôr 31. decembra 2002[5]. Platnosť odchýlok bola napokon predĺžená do 31. decembra 2006 a neskôr boli tieto odchýlky začlenené do smernice o dani z energie (článok 18 a príloha II) s cieľom umožniť ich plynulé postupné rušenie. Vo svojom oznámení z júna 2006 Preskúmanie odchýlok v prílohách II a III k smernici Rady č. 2003/96/ES, ktoré stratia účinnosť koncom roku 2006 (ďalej len „oznámenie z júna 2006“)[6] Komisia konštatovala, že priaznivý režim - v porovnaní s palivom používaným na porovnateľné (dopravné alebo voľnočasové) činnosti - zdaňovania paliva používaného na predmetné činnosti by sa nemal obnoviť. Komisia súčasne vyzvala členské štáty, aby v prípade, ak usúdia, že pre osobitné politické dôvody je ďalšia odchýlka predsa nevyhnutná, predložili v súlade s článkom 19 smernice žiadosť riadne odôvodňujúcu potreby politiky. 4. Hodnotenie Komisie Komisia v širšom rámci preskúmavania odchýlok v smernici o dani z energie, ktorých platnosť má uplynúť, mala možnosť preskúmať podobné žiadosti o povolenie uplatňovať odchýlku, ktoré predložili iné členské štáty. 30. novembra 2006 prijala dve oznámenia[7], v ktorých objasnila dôvody, prečo na základe vykonaných analýz nemôže zaujať voči predloženým oznámeniam priaznivý postoj. Komisia zastáva názor, že Fínsko, Dánsko a Írsko vo väčšine prípadov predložili argumenty, ktoré sú predmetom dvoch oznámení prijatých 30. novembra 2006. V nasledujúcom odstavci je zhrnutie dôvodov uvedených v týchto dvoch oznámeniach, spolu s odpoveďami na konkrétnejšie argumenty členských štátov. Komisia nemôže prijať argumenty, pri ktorých členské štáty vychádzali z dôsledkov prirodzene vyplývajúcich z prechodu od uplatňovania odchýlky na štandardné zdaňovanie, ako je administratívna záťaž, problémy alebo náklady pri dosahovaní súladu so smernicou a jej presadzovaním, ako aj otázky bezpečnosti[8]. Rada sa zámerne rozhodla zaviesť štandardné zdaňovanie súkromného športového lietania a súkromnej športovej plavby a povoľovať odchýlky iba s cieľom prekonať počiatočné ťažkosti. Preto sa tieto argumenty nemôžu pokladať za osobitné politické dôvody na účely článku 19 smernice o dani z energie. Okrem toho záujmy a politiky uvedené v tomto ustanovení, týkajúce sa vnútorného trhu, spravodlivej hospodárskej súťaže, životného prostredia, energetických a dopravných aspektov sú jasným argumentom proti udeleniu požadovaných odchýlok[9]. Pokiaľ ide o aspekt „hospodárska súťaž“, ktorý uviedlo Fínsko vzhľadom na súkromnú športovú plavbu, ide o jej deformáciu, ktorá v minulosti existovala, ale ktorá by nemala pretrvávať[10]. Nie je možné prijať ani argument Fínska týkajúci sa zručností a schopností letcov a tým aj na ich ochotu zúčastňovať sa na civilných misiách. Predmetné potreby sú veľmi špecifické a je možné ich naplniť prostredníctvom cielených opatrení, vhodnejších z hľadiska náplne a rozsahu, bez toho, aby sa uvedený spoločný záujem ovplyvnil anomálnou výnimkou z harmonizovaného daňového systému. To platí rovnako aj na argument týkajúci sa riedko obývaných oblastí, kde sa znižuje hospodárska činnosť a ktoré sú ťažko dostupné[11]. Komisia by rada zdôraznila, že pokiaľ ide o regionálny aspekt, odchýlky v minulosti povolené Fínsku a Írsku nikdy formálne nepovažovala za nástroj regionálnej politiky Spoločenstva. Okrem toho, podpora, ktorá sa poskytla z fondov EÚ, nebola ani osobitne cielená na prevádzkovanie súkromnej športovej plavby ani sa nezakladala na predpoklade, že Fínsko bude môcť naďalej uplatňovať odchýlku od smernice o dani z energie. Fínsko a Írsko takisto vzniesli všeobecný argument zásady proporcionality a uviedli, že emisie z súkromného športového lietania a súkromnej športovej plavby tvoria veľmi malý podiel celkových emisií sektora dopravy a/alebo prechod na štandardné zdaňovanie by z hľadiska príjmu nebolo efektívne. Tieto argumenty nevychádzajú z rozhodnutia zákonodarného orgánu zdaňovať predmetné činnosti, ale sú nesprávne založené na výnimke z právneho predpisu ako východisku. V tejto súvislosti sa v rámci zásady proporcionality nevyžaduje nerovné zaobchádzanie s porovnateľnými činnosťami v oblasti dopravy alebo voľnočasových aktivít, ani nie je možné pripísať mimoriadnu dôležitosť skutočnosti, že realizačné náklady sa môžu líšiť od nákladov v iných oblastiach spotrebnej dane, pretože takéto rozdiely spočívajú v rozdieloch rozličných predmetov dane. Ani jeden z týchto argumentov neobsahuje osobitné politické úvahy na účely článku 19 smernice[12]. 5. Záver Komisia usudzuje, že Fínsko, Dánsko a Írsko nepredložili žiadne osobitné politické dôvody, ktoré by opodstatnili potrebu ďalšej odchýlky od právnych predpisov, ktoré už boli v Európskej únii pri dvoch príležitostiach jednomyseľne uzákonené, a ktoré by opodstatnili existenciu fiškálneho opatrenia jednoznačne protirečiaceho viacerým politikám Spoločenstva. Argumenty, ktoré predložili príslušné členské štáty, predstavujú skôr dôsledky existencie samotnej odchýlky na dlhé časové obdobie. Členské štáty mali dosť času na to, aby sa prispôsobili novej situácii a zohľadnili skutočnosť, že v Spoločenstve sa o tejto a podobných odchýlkach diskutuje najmenej od roku 1996 a že Komisia opakovane trvala na nevyhnutnosti ich postupného rušenia. Keby malo uplynutie platnosti odchýlky spôsobovať ťažkosti za veľmi špecifických alebo osobitných okolností a za predpokladu, že členské štáty dodržiavajú právo Spoločenstva vo všetkých ohľadoch, či už v oblasti zdaňovania energie alebo v inej oblasti[13], môžu požadujúce členské štáty prijať opatrenia zamerané na zmiernenie alebo zmenšenie problémov prechodu na režim štandardného zdaňovania. Komisia preto dospela k záveru, že podmienky uvedené v článku 19 nie sú splnené. V dôsledku toho Komisia nenavrhuje udeliť požadované povolenia . [1] Smernica Rady č. 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, 31.10.2003, s. 51); Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou č. 2004/74/ES a smernicou č. 2004/75/ES (Ú. v. EÚ L 157, 30.4.2004, s. 87 a s. 100). [2] Listy zaregistrované 5. decembra 2006 (Fínsko), 13. novembra 2006 (Dánsko) a 14. decembra 2006 (Írsko). [3] Smernica Rady č. 92/81/EHS z 19. októbra 1992 o harmonizácii štruktúr spotrebných daní z minerálnych olejov (Ú. v. ES L 316, 31.10.1992); smernica zrušená od 31. decembra 2003 spolu so smernicou Rady č. 92/82/EHS z 19. októbra 1992 o aproximácii sadzieb spotrebných daní z minerálnych olejov smernicou Rady č. 2003/96/ES. [4] KOM(1996) 549 zo 14. novembra 1996. [5] KOM(2000) 678 z 15.novembra.2000. [6] KOM(2006) 342 z 30. júna 2006 Preskúmanie odchýlok v prílohách II a III smernice Rady 2003/96/ES, ktoré stratia účinnosť do konca roka 2006. [7] KOM(2006) 743 z 30. novembra 2006 Oznámenie komisie Rade v súlade s článkom 19 ods. 1 smernice Rady 2003/96/ES (prevádzkovanie súkromného športového plavidla) a KOM(2006) 742 z 30. novembra 2006 Oznámenie Komisie Rade v súlade s článkom 19 ods. 1 smernice Rady 2003/96/ES (súkromné športové lietanie). [8] Otázky bezpečnosti sú v každom prípade predmetom príslušných právnych predpisov. Nesúvisia s pravidlami smernice o dani z energie. [9] Pre podrobnosti porovnaj KOM(2006) 742 s. 5 a KOM(2006) 743, s. 6. [10] Porovnaj KOM (2006) 742, s. 6. [11] Porovnaj KOM (2006) 742, s. 6. [12] Porovnaj KOM (2006) 742, s. 6, KOM(2006)743, s. 6 a 7. [13] Vrátane najmä pravidiel o štátnej pomoci Zmluvy o ES.