Uznesenie Európskeho parlamentu z 13. marca 2007 o podnikovej sociálnej zodpovednosti: nové partnerstvo (2006/2133(INI))



Úradný vestník 301 E , 13/12/2007 S. 0045 - 0055



P6_TA(2007)0062 Podniková sociálna zodpovednosť Uznesenie Európskeho parlamentu z 13. marca 2007 o podnikovej sociálnej zodpovednosti: nové partnerstvo (2006/2133(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na oznámenie Komisie, ktorým sa vykonáva Partnerstvo pre rast a zamestnanosť: Európa ako pilier najvyššej kvality v oblasti podnikovej sociálnej zodpovednosti (KOM(2006)0136) (Oznámenie Komisie o PSZ), - so zreteľom na dve najzávažnejšie medzinárodne dohodnuté normy podnikového správania: Vyhlásenie tripartity Medzinárodnej organizácie práce (MOP) o zásadách týkajúcich sa nadnárodných podnikov a sociálnej politiky, naposledy revidované v roku 2001, a Usmernenia pre nadnárodné podniky vypracované Organizáciou pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD), naposledy revidované v roku 2000, a so zreteľom na kódexy správania dohodnuté pod záštitou iných medzinárodných organizácií, akými sú Organizácia OSN pre výživu a poľnohospodárstvo, Svetová zdravotnícka organizácia a Svetová banka, ako aj na úsilie pod patronátom Konferencie OSN o obchode a rozvoji v otázkach činností podnikov v rozvojových krajinách, - so zreteľom na vyhlásenie MOP o základných zásadách a právach pri práci prijaté v roku 1998 a dohody MOP ustanovujúce univerzálne základné pracovné normy s ohľadom na zrušenie nútenej práce (C29 (1930) a C105 (1957)), slobodu združovania a právo na kolektívne vyjednávanie (C87 (1948) a C98 (1949)), zrušenie detskej práce (C138 (1973) a C182 (1999)) a nediskriminácie v zamestnaní (C100 (1951) a C111 (1958)), - so zreteľom na Všeobecnú deklaráciu ľudských práv OSN z roku 1948 a najmä na jej článok, podľa ktorého má každý jednotlivec a každý orgán spoločnosti zohrávať svoju úlohu pri zabezpečení všeobecného dodržiavania ľudských práv, so zreteľom na Medzinárodný pakt o občianskych a politických právach z roku 1966, Medzinárodný pakt o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach z roku 1966, Dohovor OSN odstránení všetkých foriem diskriminácie žien z roku 1979, Dohovor OSN o právach dieťaťa z roku 1989, návrh Deklarácie OSN o právach pôvodných obyvateľov z roku 1994, - so zreteľom na Dohovor OECD o boji proti korupcii (1997), - so zreteľom na globálnu iniciatívu pre podávanie správ (Global Reporting Initiative - GRI) o trvalej udržateľnosti z roku 2006, - so zreteľom na iniciatívu OSN Global Compact začatú v júli 2000, - so zreteľom na vyhlásenie zo 6. októbra 2006, že Global Compact a Global reporting Initiative vytvorili "strategickú alianciu", - so zreteľom na normy OSN o zodpovednosti nadnárodných podnikov a iných podnikov, pokiaľ ide o ľudské práva (2003), - so zreteľom na výsledok svetového samitu OSN v Johannesburgu v roku 2002 o trvalo udržateľnom rozvoji, najmä na požiadavku medzivládnych iniciatív o otázke podnikovej zodpovednosti a závery Rady z 3. decembra 2002 o ďalších krokoch po samite, - so zreteľom na správu generálneho tajomníka OSN "Smerom ku globálnemu partnerstvu - zlepšená spolupráca medzi OSN a príslušnými partnermi, najmä súkromným sektorom" z 10. augusta 2005, - so zreteľom na vymenovanie osobitného splnomocnenca generálneho tajomníka OSN pre obchod a ľudské práva, na jeho predbežnú správu z 22. februára 2006 o problematike ľudských práv a nadnárodných korporácií a iných obchodných podnikov a regionálne konzultácie uskutočnené v Johannesburgu 27. a 28. marca 2006 v Bangkoku 26. a 27. júna 2006, - so zreteľom na svoje uznesenie z 15. januára 1999 o normách EÚ pre európske podniky v rozvojových krajinách: smerom k Európskemu kódexu správania [1], v ktorom sa odporúča vytvorenie európskeho modelu kódexu správania podporovaného európskou platformou pre monitoring, - so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach [2], ktoré nahradilo Bruselský dohovor z roku 1968 s výnimkou ustanovení o vzťahoch medzi Dánskom a ostatnými členskými štátmi, - so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 z 19. marca 2001, ktorým sa umožňuje dobrovoľná účasť organizácií v systéme Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (EMAS) [3], - so zreteľom na uznesenie Rady z 3. decembra 2001 o nadväznosti na Zelenú knihu o podpore európskeho rámca pre podnikovú sociálnu zodpovednosť [4], - so zreteľom na svoje uznesenie z 30. mája 2002 o Zelenej knihe Komisie o podpore európskeho rámca podnikovej sociálnej zodpovednosti [5], - so zreteľom na svoje uznesenie z 13. mája 2003 o oznámení Komisie týkajúcom sa sociálnej zodpovednosti podnikov: príspevok podnikov k trvalo udržateľnému rozvoju [6], - so zreteľom na odporúčanie Komisie 2001/453/ES z 30. mája 2001 o uznávaní, meraní a uverejňovaní informácií o životnom prostredí v účtovnej závierke a vo výročných správach obchodných spoločností [7], - so zreteľom na svoje uznesenie zo 4. júla 2002 o oznámení Komisie Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru s názvom "Podporovanie hlavných pracovných noriem a zlepšenie sociálneho riadenia v kontexte globalizácie" [8], - so zreteľom na uznesenie Rady zo 6. februára 2003 o podnikovej sociálnej zodpovednosti [9], - so zreteľom na oznámenie Komisie o vládnutí a rozvoji (KOM(2003)0615), - so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2003/51/ES z 18. júna 2003 o ročnej a konsolidovanej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, bánk a iných finančných inštitúcií a poisťovní [10], - so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby [11], - so zreteľom na záverečnú správu európskeho viacstranného fóra o PSZ z 29. júna 2004 a najmä na sedem odporúčaní, ktoré podporujú vytvorenie právneho rámca pre PSZ, - so zreteľom na oznámenie Komisie o Sociálnej dimenzii globalizácie - prínos politiky EÚ k rovnomernému rozdeleniu úžitku (KOM(2004)0383), - so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (smernica o nekalých obchodných praktikách) [12], - so zreteľom na Európsku radu z 22. a 23. marca 2005, ktorá opätovne spustila Lisabonskú stratégiu so zameraním na partnerstvo medzi inštitúciami EÚ, členskými štátmi a občianskou spoločnosťou pod názvom "Spoločne pracujeme na hospodárskom raste a zamestnanosti", - so zreteľom na svoje uznesenie z 5. júla 2005 o zneužívaní detí a o detskej práci v rozvojových krajinách [13], - so zreteľom na oznámenie Komisie o preskúmaní stratégie trvalo udržateľného rozvoja - platforma činnosti (KOM(2005)0658) a na obnovenú stratégiu trvalo udržateľného rozvoja EÚ prijatú Európskou radou 15. a 16. júna 2006, - so zreteľom na spoločné vyhlásenie Rady a zástupcov vlád členských štátov v rámci Rady, Európskeho parlamentu a Komisie z 20. decembra 2005 o Európskej rozvojovej politike: "Európsky konsenzus" [14], - so zreteľom na nový všeobecný systém preferencií (VSP+) platný od 1. januára 2006, prvýkrát vykonaný nariadením Rady (ES) č. 980/2005 z 27. júna 2005, ktorým sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií [15], ktorým sa udeľuje bezcolný prístup alebo tarifná zľava pre väčší počet výrobkov a obsahuje tiež nové stimuly pre zraniteľné krajiny čeliace špecifickým obchodom, finančným alebo rozvojovým potrebám, - so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom "Podpora dôstojnej práce pre všetkých - Prínos EÚ k implementácii programu dôstojnej práce vo svete" (KOM(2006)0249), - so zreteľom na Zelenú knihu Komisie o Európskej iniciatíve za transparentnosť (KOM(2006)0194), - so zreteľom na svoje uznesenie zo 6. júla 2006 o spravodlivom obchode a rozvoji [16], - so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom "Modernizácia práva obchodných spoločností a rozšírení riadenia podnikov v Európskej únii - plán ďalšieho postupu" (KOM(2003)0284) (akčný plán o riadení podnikov), - so zreteľom na vypočutie uskutočnené 5. októbra 2006 Výborom pre zamestnanosť a sociálne veci pod názvom "Podniková sociálna zodpovednosť - existuje európsky prístup?", - so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci a stanoviská Výboru pre priemysel, výskum a energetiku a Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť (A6-0471/2006), A. keďže podniky by nemali byť považované za náhradu za verejné orgány, keď tieto orgány zlyhajú pri výkone kontroly dodržiavania sociálnych a environmentálnych noriem, 1. je presvedčený, že rastúca sociálna a environmentálna zodpovednosť podnikov spojená so zásadou podnikovej zodpovednosti predstavuje nevyhnutný prvok európskeho sociálneho modelu, európskej stratégie trvalo udržateľného rozvoja a plnenia sociálnych úloh ekonomickej globalizácie; 2. víta oznámenie Komisie o PSZ ktoré je novým podnetom pre diskusiu EÚ o podnikovej sociálnej zodpovednosti (PSZ), ale upozorňuje na obavy niektorých kľúčových zúčastnených strán z nedostatočnej transparentnosti a rovnováhy pri konzultáciách, ktoré sa uskutočnili pred jeho uverejnením; 3. uvedomuje si, že medzi rôznymi skupinami zúčastnených strán naďalej prebieha diskusia o vhodnom vymedzení podnikovej sociálnej zodpovednosti a že koncepcia "nad rámec dodržiavania" môže niektorým podnikom umožniť tvrdiť, že sú sociálne zodpovedné, a zároveň nedodržiavať miestne alebo medzinárodné zákony; je presvedčený, že pomoc EÚ vládam tretích krajín pri uplatňovaní sociálnej a environmentálnej regulácie, poskytovaná v súlade s medzinárodnými dohovormi, spolu s účinnými systémami kontrol, sú potrebným doplnkom rozšírenia PSZ európskych firiem do celého sveta; 4. súhlasí s vymedzením Komisie, že PSZ je dobrovoľné včlenenie environmentálnych a sociálnych otázok do podnikateľskej činnosti nad rámec právnych požiadaviek a zmluvných povinností; domnieva sa, že politiky PSZ by sa mali presadzovať pre ich vlastný prínos, nie ako náhrada za vhodné právne predpisy v príslušných oblastiach ani ako skrytý pokus o zavedenie takýchto právnych predpisov; 5. konštatuje, že rôznorodosť dobrovoľných iniciatív v oblasti PSZ by sa mohla vnímať ako prekážka pre prijatie politík PSZ a zároveň by mohla odradiť podniky od vykonávania dôveryhodnejších krokov PSZ, alebo ambicióznejšej politiky PSZ, aj keď by sa dalo polemizovať, či takáto rôznorodosť ponúka podnikom viac inšpirácie; vyzýva Komisiu, aby podporila šírenie osvedčených postupov, ktoré sú výsledkom dobrovoľných iniciatív v oblasti PSZ; je presvedčený, že Komisia by mala zvážiť aj vytvorenie zoznamu kritérií, ktoré podniky musia dodržiavať, ak sa chcú označiť za zodpovedné; 6. je presvedčený, že dôveryhodnosť dobrovoľných iniciatív PSZ závisí od odhodlania začleniť existujúce medzinárodne schválené normy a zásady a od prístupu mnohých zúčastnených strán, ako to odporučilo mnohostranné fórum EÚ (Multistakeholder Forum), ako aj od uplatnenia nezávislého monitorovania a overovania; 7. je presvedčený, že diskusia o PSZ v EÚ dosiahla bod, v ktorom by sa ťažisko malo presunúť z "procesov" na "výsledky", čo by viedlo k merateľnému a transparentnému príspevku podnikov k boju proti sociálnemu vylúčeniu a zhoršovaniu životného prostredia v Európe a vo svete; 8. uznáva, že veľa podnikov už vynakladá veľké a rastúce úsilie na plnenie sociálnej zodpovednosti; 9. konštatuje, že trhy a podniky v Európe sú na rôznych stupňoch vývoja; preto sa domnieva, že uniformná metóda, ktorej zámerom je zaviesť jednotný model správania podnikov, nie je vhodná a nebude viesť k tomu, aby podniky zmysluplne prijali PSZ; ďalej sa domnieva, že dôraz by sa mal klásť na rozvoj občianskej spoločnosti a najmä na informovanosť spotrebiteľov o zodpovednej výrobe, čo prispeje k vytvoreniu takej podnikovej zodpovednosti, ktorá je dlhodobá a dôležitá z hľadiska konkrétneho národného alebo regionálneho kontextu; 10. poukazuje na to, že PSZ by mala riešiť nové oblasti, ako napríklad celoživotné vzdelávanie, organizáciu práce, rovnosť príležitostí, sociálne začlenenie, udržateľný rozvoj alebo etiku, aby pôsobila ako ďalší nástroj riadenia priemyselnej zmeny a reštrukturalizácie; Diskusia EÚ o PSZ 11. berie na vedomie rozhodnutie Komisie vytvoriť v spolupráci s viacerými obchodnými sieťami Európsku alianciu podnikovej sociálnej zodpovednosti; odporúča, aby samotná Komisia zabezpečila jednotné koordinačné miesto, aby sa zachovala informovanosť o členstve v aliancii a o jej činnostiach a aby sa zároveň dohodli jasné ciele, časové plány a strategická vízia jej práce; podporuje veľké aj malé európske podniky aj podniky z tretích krajín, ktoré vyvíjajú činnosť v Európe, aby si osvojili túto iniciatívu a aby alianciu posilnili svojou účasťou ďalšie zúčastnené strany; 12. je presvedčený, že sociálny dialóg je účinným prostriedkom na presadzovanie iniciatív PSZ a že aj európske podnikové rady zohrávajú konštruktívnu úlohu pri vytváraní osvedčených postupov v oblasti PSZ; 13. navrhuje, aby medzi základné meradlá hodnotenia úspechu aliancie patril podstatný nárast používania postupov PSZ medzi podnikmi EÚ, rozvoj nových typov osvedčených postupov skutočnými vodcami spomedzi podnikov a odborárskych organizácií v rôznych oblastiach PSZ, identifikácia a podpora konkrétnej činnosti a regulácie EÚ na podporu PSZ, ako aj hodnotenie vplyvu takýchto iniciatív na životné prostredie a na ľudské a sociálne práva; navrhuje tiež, aby sa stanovila dvojročná lehota na dokončenie činnosti "laboratórií" vytvorených pod jej záštitou, ako navrhuje CSR Europe; 14. konštatuje, že opätovné zvolanie mnohostranného fóra EÚ bolo neskorým doplnením oznámenia Komisie o PSZ a že je potrebné prijať opatrenia na vybudovanie dôvery rôznych zúčastnených strán v to, že sa uskutoční skutočný dialóg, ktorý bude mať reálny vplyv na politiky a programy EÚ zamerané na podnecovanie a uplatňovanie PSZ v podnikoch EÚ; je presvedčený, že je potrebné poučiť sa z predchádzajúcich dvoch rokov činnosti mnohostranného fóra, ktoré bolo pozitívne v zmysle pravidla "ani sláva, ani hanba" a najmä využívalo nezávislých spravodajcov; upozorňuje však na to, že v oblasti dosahovania konsenzu sú potrebné zlepšenia; nalieha aj na to, aby sa zástupcovia Komisie aktívnejšie zapájali do diskusie; 15. vyzýva Komisiu, aby pozvala zástupcov národných, regionálnych a miestnych vlád, ktoré využívajú obstarávanie a iné nástroje verejnej politiky na dosiahnutie pokroku v PSZ, aby vytvorili svoje vlastné "laboratórium" v rámci aliancie a aby svoje závery integrovali do jej budúcej práce; 16. podporuje úsilie Komisie rozšíriť členstvo v mnohostrannom fóre o investorov, odvetvie vzdelávania a verejné orgány, ale zároveň trvá na tom, že sa musí zachovať možnosť viesť udržateľný dialóg, aby bolo možné dosiahnuť stanovené ciele; 17. vyzýva Komisiu, aby v rámci sledovania pokroku v PSZ povzbudzovala väčšiu účasť žien na mnohostrannom fóre, ako aj výmenu informácií o osvedčených postupoch v oblasti rodovej rovnosti; 18. podporuje výzvu na povinné zverejnenie podnikových a iných lobistov a vyvážený prístup k samotnej tvorbe politiky EÚ medzi podnikovými zoskupeniami a inými skupinami zúčastnených strán; Spojitosť medzi PSZ a konkurencieschopnosťou 19. víta cieľ oznámenia Komisie o PSZ prepojiť PSZ s hospodárskymi, sociálnymi a environmentálnymi zámermi lisabonskej stratégie, pretože sa domnieva, že seriózny prístup podnikov k PSZ môže prispieť k zvýšeniu počtu pracovných miest, zlepšeniu pracovných podmienok a zabezpečeniu dodržiavania práv pracovníkov, ako aj k podpore výskumu a vývoja technologických inovácií; podporuje zásadu "zodpovednej konkurencieschopnosti" ako integrálnu súčasť programu Komisie pre inováciu a konkurencieschopnosť; vyzýva európske podniky, aby vo svojich správach uvádzali, ako prispievajú k plneniu lisabonských cieľov; 20. uznáva, že účinné pravidlá hospodárskej súťaže v Európe aj mimo nej sú základným prvkom zabezpečenia zodpovedných obchodných postupov, a to najmä tým, že umožňujú spravodlivé zaobchádzanie a prístup pre miestne MSP; 21. opakuje, že uplatňovanie zodpovedných a nediskriminačných postupov pri prijímaní do zamestnania, podporujúcich zamestnanosť žien a znevýhodnených osôb, v rámci PSZ prispieva k dosiahnutiu lisabonských cieľov; 22. konštatuje, že existuje rozpor medzi konkurencieschopnými stratégiami podnikov na zabezpečovanie dodávok, zameranými na jednej strane na dosiahnutie trvalého zlepšovania pružnosti a nákladov, a dobrovoľnými záväzkami v oblasti PSZ, ktorých cieľom je zabrániť vykorisťujúcim postupom a podporovať dlhodobé vzťahy s dodávateľmi na strane druhej; víta ďalší dialóg o tejto otázke; 23. v tejto súvislosti navrhuje, aby sa hodnotenie a monitorovanie európskych podnikov uznaných ako zodpovedné rozšírilo o činnosť týchto podnikov a ich subdodávateľov mimo EÚ, aby bolo isté, že PSZ prináša prospech aj tretím krajinám, najmä rozvojovým krajinám, v súlade s dohovormi MOP, ktoré sa týkajú najmä slobody vytvárať odborové organizácie, zákazu detskej práce a nútenej práce, a konkrétnejšie žien, migrantov, pôvodného obyvateľstva a menšinových skupín; 24. uznáva, že PSZ je dôležitou hnacou silou obchodu a žiada začlenenie sociálnych politík, ako je dodržiavanie práv pracovníkov, spravodlivej mzdovej politiky, zabraňovania diskriminácii, celoživotného vzdelávania a otázok životného prostredia zameraných predovšetkým na dynamickú podporu trvalo udržateľného rozvoja, a to s cieľom podporiť nové výrobky a procesy prostredníctvom inovačných a obchodných politík EÚ, ako aj vytvoriť sektorové, subregionálne a mestské stratégie konkurencieschopnosti; 25. zdôrazňuje, že podniky, ktoré vykazujú sociálnu zodpovednosť, významne prispievajú k odstráneniunerovností týkajúcich sa najmä žien a znevýhodnených osôb vrátane zdravotne postihnutých osôb na pracovnom trhu, najmä pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, sociálne zabezpečenie, vzdelávanie, profesionálny rast a spravodlivú mzdovú politiku; zdôrazňuje, že podniky by mali svoju politiku zamestnanosti riadiť podľa smernice Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky [17]; Nástroje podnikovej sociálnej zodpovednosti 26. víta trend posledných rokov, kedy väčšie podniky dobrovoľne uverejňovali sociálne a environmentálne správy; konštatuje, že počet týchto správ od roku 1993 rástol, ale teraz sa relatívne ustálil a len menšina z nich používa medzinárodne schválené normy a zásady, pokrýva celý dodávateľský reťazec podniku alebo obsahuje nezávislé monitorovanie a previerky; 27. pripomína Komisii výzvu Európskeho parlamentu, aby predložila návrh na zmenu a doplnenie Štvrtej smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúcej z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (Štvrtá smernica o obchodnom práve) [18] tak, aby tam boli popri požiadavkách na podávanie finančných správ zahrnuté aj sociálne a environmentálne správy; považuje za dôležité šíriť povedomie o ustanoveniach týkajúcich sa sociálnych a environmentálnych správ v rámci odporúčania Komisie 2001/453/ES o zverejňovaní environmentálnych informácií, smernice 2003/51/ES o modernizácii účtovných závierok a smernice 2003/71/ES o prospekte [19], podporuje účinnú transpozíciu odporúčania a smerníc vo všetkých členských štátoch a žiada, aby sa vypracovali štúdie o účinnosti ich vykonávania s cieľom vytvoriť povedomie o nich; 28. uznáva, že v súčasnosti existujú obmedzenia "priemyslu" PSZ v súvislosti s meradlami podnikového správania, sociálnym auditom a certifikáciou, a to najmä vzhľadom na náklady, porovnateľnosť a nezávislosť, a je presvedčený, že bude potrebné vytvoriť profesionálny rámec zahŕňajúci špecifické odborné vzdelanie v tejto oblasti; 29. odporúča Komisii, aby rozšírila zodpovednosť riaditeľov podnikov s viac ako 1000 zamestnancami o osobnú povinnosť minimalizovať akýkoľvek škodlivý sociálny a environmentálny vplyv činnosti podniku; 30. opakovane vyjadruje podporu systému EÚ pre environmentálne riadenie a audit, najmä jeho požiadavke externej previerky a povinnosti členských štátov podporovať tento systém, a je presvedčený, že existuje priestor na vytvorenie podobných systémov v oblasti ochrany pracovných, sociálnych a ľudských práv; 31. podporuje kódex správnych postupov Medzinárodnej aliancie pre sociálnu a ekologickú akreditáciu a označovanie ako ukážkový príklad podpory spolupráce medzi existujúcimi iniciatívami v oblasti označovania a uprednostňuje ho pred vytváraním nových sociálnych označení na vnútroštátnej alebo európskej úrovni; 32. vyzýva Komisiu, aby zaviedla mechanizmus, ktorý obetiam vrátane občanov tretích krajín umožní žiadať na vnútroštátnych súdoch členských štátov odškodnenie od európskych podnikov; 33. konštatuje, že oznámenie Komisie o PSZ sa nezaoberá otázkou sociálne zodpovedného investovania; podporuje plnú účasť investorov ako zainteresovaných strán v diskusii o PSZ na úrovni EÚ, a to aj v rámci mnohostranného fóra; podporuje tiež požiadavku priemyslu, aby sa namiesto záväzných povinností vyplývajúcich zo zavedenia "zásad pre deklarovanie záujmu" pre investičné fondy v celej EÚ zaviedla radšej transparentnosť; 34. poukazuje na to, že spotrebitelia zohrávajú dôležitú úlohu pri vytváraní podnetov pre zodpovednú výrobu a zodpovedné obchodné postupy; je však presvedčený, že v súčasnosti spotrebitelia túto možnosť nemajú, pretože rozdielne vnútroštátne normy pre výrobky a systémy označovania výrobkov vytvárajú nejasnosti a znižujú význam existujúceho sociálneho označovania výrobkov; zároveň upozorňuje na to, že prispôsobovanie sa rozličným vnútroštátnym požiadavkám a normám spôsobuje podnikom značné náklady; poukazuje aj na to, že vytváranie monitorovacích mechanizmov na kontrolu sociálneho označovania výrobkov je drahé, a to najmä pre menšie krajiny; 35. podporuje úsilie Eurostatu vytvoriť ukazovatele na meranie výkonu v oblasti PSZ v kontexte stratégie trvalo udržateľného rozvoja EÚ, ako aj zámer Komisie vytvoriť nové ukazovatele, aby bolo možné merať informovanosť o výrobkoch s eko-označením EÚ, ich spotrebu a podiel podnikov zaregistrovaných v systéme Spoločenstva pre environmentálne riadenie a audit (EMAS) na výrobe; 36. pripomína, že sa už uvažovalo o menovaní ombudsmana EÚ pre PSZ, ktorý by na žiadosť podnikov alebo inej skupiny zainteresovaných strán viedol nezávislé vyšetrovanie otázok súvisiacich s PSZ; vyzýva na ďalšie zváženie tohto a podobných návrhov v budúcnosti; Lepšia regulácia a PSZ 37. je presvedčený, že politiky PSZ možno posilniť lepšou informovanosťou o existujúcich právnych nástrojoch a ich využívaním; vyzýva Komisiu, aby organizovala a podporovala kampane na zvýšenie povedomia a monitorovala uplatňovanie priamej zahraničnej zodpovednosti podľa Bruselského dohovoru a uplatňovanie smernice 84/450/EHS [20] o klamlivej reklame a smernice 2005/29/ES o nekalých obchodných praktikách na dodržiavanie dobrovoľných kódexov správania podnikov v oblasti PSZ; 38. opakovane pripomína, že je potrebné používať jednoduchý a ľahko zrozumiteľný jazyk s cieľom podporiť podniky pri presadzovaní PSZ; 39. opakuje, že Komisia a národné, regionálne a miestne vlády v členských štátoch by mali vynaložiť zásadné úsilie a využiť príležitosti, ktoré priniesla revízia smerníc o verejnom obstarávaní v roku 2004, a podporiť PSZ tým, že budú podporovať sociálne a environmentálne kritériá pre potenciálnych dodávateľov, uznávajúc pritom potrebu vyhnúť sa ďalšiemu administratívnemu zaťaženiu malých podnikov, ktoré by ich mohlo odradiť od účasti vo verejnej súťaži a ak to bude potrebné, vylúčiť určité spoločnosti (vrátane prípadov korupcie); vyzýva Komisiu, Európsku investičnú banku a Európsku banku pre obnovu a rozvoj aby uplatňovali prísne sociálne a environmentálne kritériá na všetky granty a pôžičky, ktoré poskytnú podnikom súkromného sektora, pričom musí existovať jasný mechanizmus na podávanie sťažností; vychádzajúc z príkladu prepojenia verejného obstarávania a zhody so základnými dohovormi MOP a usmerneniami OECD pre nadnárodné podniky v Holandsku a s normou SA8000 vo viacerých talianskych provinciách; pripomína, že členské štáty by mali prijať kroky, ktoré zabezpečia súlad vývozných úverových záruk s najprísnejšími environmentálnymi a sociálnymi kritériami a zabránia ich použitiu v projektoch, ktoré sú v rozpore so stanovenými cieľmi politiky EÚ napríklad v oblasti energetiky a zbraní; Začlenenie PSZ do politík a programov EÚ 40. víta, že Komisia sa v oznámení vykonávajúcom partnerstvo pre rast a zamestnanosť opakovane zaviazala podporovať a presadzovať PSZ vo všetkých oblastiach činnosti a žiada, aby sa vyvinulo zásadné úsilie o plnenie týchto záväzkov formou konkrétnych činností vo všetkých oblastiach; 41. je presvedčený, že diskusia o PSZ sa nesmie oddeliť od otázok podnikovej zodpovednosti a že otázky sociálneho a environmentálneho vplyvu obchodu, vzťahov medzi zúčastnenými stranami, ochrany práv menšinových zainteresovaných strán a povinností riaditeľov spoločnosti v tejto súvislosti by mali byť plne začlenené do akčného plánu Komisie pre správu a riadenie spoločností; poukazuje na to, že tieto otázky by mali byť súčasťou diskusie o PSZ; žiada Komisiu, aby zohľadnila tieto konkrétne pripomienky a aby predložila jasné návrhy na ich riešenie; 42. víta priamu finančnú podporu Komisie iniciatívam PSZ, najmä na podporu inovácie, umožnenie zapojenia zúčastnených strán a pomoc skupinám potenciálnych obetí v súvislosti s údajnými nesprávnymi postupmi vrátane neúmyselného zabitia na pracovisku; povzbudzuje Komisiu, aby vyvinula najmä mechanizmy, ktoré zabezpečia právo komunít postihnutých európskymi podnikmi na prístup k spravodlivému súdnemu procesu; zdôrazňuje význam rozpočtového riadku B3-4000 (položka 04 03 03 01) rozpočtu EÚ určenej na pilotné projekty, ako sú projekty týkajúce sa zapojenia zamestnancov, hypotekárnych fondov na podporu PSZ v rámci programu Komisie pre konkurencieschopnosť a inovácie, a 3% výskumu sociálnych a humanitných vied, ktoré sa majú v rámci 7. rámcového programu pre výskum venovať obchodu v spoločnosti; žiada Komisiu, aby prostredníctvom programov vonkajšej pomoci vynaložila väčšie úsilie na podporu PSZ v súvislosti s podnikmi EÚ, ktoré vykonávajú činnosť v tretích krajinách; 43. víta záväzok zaradiť vzdelávanie medzi osem hlavných prioritných oblastí, vyzýva na hlbšiu integráciu PSZ do programu Socrates, poskytnutie širšieho spektra materiálov o PSZ v budúcom európskom centre učebných materiálov (European teaching resource centre) a na vytvorenie európskeho internetového zoznamu obchodných škôl a univerzít, ktoré poskytujú vzdelanie v oblasti PSZ a trvalo udržateľného rozvoja; 44. podporuje iniciatívy na úrovni EÚ a členských štátov zamerané na zlepšenie výučby zodpovedného manažmentu a výroby v európskych obchodných školách; 45. poukazuje na to, že sociálna a environmentálna zodpovednosť prináleží vládnym a mimovládnym organizáciám rovnako ako odvetviu obchodu a vyzýva Komisiu, aby splnila svoj záväzok uverejňovať výročnú správu o sociálnom a environmentálnom vplyve svojich vlastných priamych aktivít a aby vytvárala politiky, ktoré podporia zamestnancov inštitúcií EÚ pri dobrovoľnej účasti na práci pre komunity; 46. domnieva sa, že podniky by v rámci PSZ mohli sponzorovať kultúrne a vzdelávacie činnosti, ktoré ponúkajú pridanú hodnotu pre európsku politiku v oblasti kultúry a celoživotného vzdelávania; 47. vyzýva Komisiu, aby lepšie začlenila PSZ do svojich obchodných politík a aby pritom rešpektovala pravidlá WTO a nevytvárala neoprávnené prekážky obchodu, a to tým, že sa bude usilovať do záväzných článkov bilaterálnych, regionálnych alebo multilaterálnych dohôd začleniť ustanovenia v súlade s medzinárodne schválenými normami PSZ, ako sú usmernenia OECD pre nadnárodné podniky, deklarácia tripartity MOP a zásady z Ria, a vyhradí si regulačné právomoci v otázkach ľudských práv a sociálnej a environmentálnej zodpovednosti; víta podporu, ktorú tieto ciele získali v oznámení o dôstojnej práci; opakovane žiada delegácie Komisie v tretích krajinách, konajúce v rámci svojich právomocí, aby podporovali usmernenia OECD a slúžili v súvislosti s nimi ako kontaktné miesta; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zlepšili fungovanie národných kontaktných miest, najmä pri riešení konkrétnych prípadov týkajúcich sa údajného porušenia práv prostredníctvom operácií a dodávateľských reťazcov európskych podnikov na celom svete; 48. konštatuje, že medzinárodné hnutie pre spravodlivý obchod už 60 rokov prispieva k zavádzaniu zodpovedných obchodných postupov a dokazuje, že takéto postupy sú uskutočniteľné a trvalo udržateľné v celom dodávateľskom reťazci; vyzýva Komisiu, aby zohľadnila skúsenosti hnutia pre spravodlivý obchod a aby sa systematicky zaoberala možnosťami uplatnenia týchto skúseností v kontexte PSZ; 49. žiada Komisiu, aby zabezpečila, že nadnárodné spoločnosti so sídlom v EÚ a výrobnými zariadeniami v tretích krajinách, najmä tie, ktoré sa podieľajú na novom VSP+, budú dodržiavať základné normy MOP, sociálne a environmentálne dohovory a medzinárodné dohody, čo umožní vytvoriť celosvetovú rovnováhu medzi hospodárskym rastom a vyššími sociálnymi a environmentálnymi normami; 50. víta záväzok Európskeho konsenzu o rozvoji podporovať PSZ ako prioritnú oblasť; žiada prijatie praktických krokov, ktoré Generálnemu riaditeľstvu Komisie pre rozvoj umožnia zohrávať aktívnu úlohu v diskusii, preskúmať pracovné podmienky a podmienky využívania prírodných zdrojov v rozvojovom svete, pracovať s domácimi podnikmi aj so zámorskými pobočkami európskych spoločností, subdodávateľskými podnikmi a ich zúčastnenými stranami, aby odstraňovali zneužívanie a zlé postupy v dodávateľskom reťazci, bojovali proti chudobe a dosiahli spravodlivý rast; 51. navrhuje, aby sa Komisia zamerala na účasť malých a stredných podnikov v oblasti PSZ prostredníctvom spolupráce so sprostredkovateľskými orgánmi tým, že ponúkne konkrétnu podporu pre zapojenie družstiev a sociálno-ekonomických podnikov prostredníctvom svojich združení odborníkov, aby využívala sieť európskych informačných centier na priamu podporu iniciatív PSZ a uvažovala o vymenovaní splnomocnenca pre PSZ podobného splnomocnencovi pre malé a stredné podniky v rámci Generálneho riaditeľstva Komisie pre podnikanie a priemysel; 52. odporúča, aby Komisia uskutočnila hĺbkovú celoeurópsku štúdiu o rôznych spôsoboch, ktorými sa malé a stredné podniky môžu zúčastňovať na PSZ, a o podnetoch, ktoré ich môžu priviesť k prijatiu zásad PSZ na dobrovoľnom individuálnom základe, a aby sa poučila zo skúseností a osvedčených postupov v tejto oblasti; 53. víta záväzok oznámenia Komisie o PSZ zlepšiť úlohu zamestnancov a ich odborových zväzov v PSZ a opakuje svoju výzvu Komisii a sociálnym partnerom, aby stavali na úspešnom rokovaní o súčasných 50 medzinárodných rámcových dohodách a 30 európskych rámcových dohodách hlavne v súvislosti s ústrednými pracovnými normami pre jednotlivé podniky alebo sektory, ako jednotnom prístupe k rozvíjaniu podnikovej zodpovednosti v Európe a vo svete; odkazuje na európske podnikové rady, ktoré sú zvlášť vhodné na podporu PSZ a najmä na presadzovanie základných práv pracovníkov v nadnárodných spoločnostiach; 54. zdôrazňuje význam úlohy sociálnych partnerov v rámci podpory ženskej zamestnanosti a boja proti diskriminácii; povzbudzuje ich, aby sa v rámci PSZ chopili iniciatívy v prospech väčšej účasti žien v podnikových orgánoch, pracovných výboroch a v inštanciách sociálneho dialógu; 55. odporúča, aby sa budúci výskum PSZ nezameriaval len na "obchodnú stránku" PSZ, ale aby sa sústredil na prepojenie medzi konkurencieschopnosťou a trvalo udržateľným rozvojom na makroúrovni (EÚ a členské štáty), strednej úrovni (priemyselné odvetvia a dodávateľské reťazce) a na mikroúrovni (MSP), rovnako ako na vplyv súčasných iniciatív PSZ a možné porušenia zásad PSZ; podporuje vedúcu úlohu, ktorú v tejto súvislosti zohráva Európska akadémia pre obchod v spoločnosti; vyzýva Komisiu, aby zverejnila smerodajný ročný výkaz PSZ vypracovaný v spolupráci s nezávislými odborníkmi a výskumnými pracovníkmi zozbieraním existujúcich informácií, popísaním nových trendov a poskytnutím odporúčania pre budúce činnosti; Príspevok Európy ku globálnej PSZ 56. domnieva sa, že potenciálny vplyv politík PSZ je naďalej najväčší v súvislosti s globálnymi dodávateľskými reťazcami, lebo im umožňuje zodpovedné podnikové investície na pomoc v boji proti chudobe v rozvojových krajinách, podporuje zásady spravodlivého obchodu a dobrého riadenia, rovnako ako zníženie výskytu prípadov porušenia medzinárodných noriem vrátane pracovných noriem podnikmi v krajinách, kde sú regulačné režimy slabé alebo neexistujú; 57. vyzýva Komisiu, aby začala konkrétny výskum zameraný na tento vplyv politík PSZ a aby predložila návrhy na zvýšenie možných investícií firiem a ich zodpovednosti; 58. uvedomuje si, že viaceré medzinárodné iniciatívy PSZ sú silnejšie zakorenené a nadobudli novú zrelosť vrátane nedávneho uverejnenia usmernení G3 Global Reporting Initiative pre udržateľnosť a podávanie správ, zrušenia 200 spoločností Global Compact OSN a menovania osobitného splnomocnenca generálneho tajomníka OSN pre obchod a ľudské práva; 59. vyjadruje sklamanie nad tým, že Komisia v rámci svojho oznámenia vykonávajúceho partnerstvo pre rast a zamestnanosť neudelila presadzovaniu globálnych iniciatív väčšiu prioritu a vyzýva Komisiu na spoluprácu s členskými štátmi a zúčastnenými stranami nielen na vypracovaní strategickej predstavy a na prínos do rozvoja iniciatív PSZ na globálnej úrovni, ale aj na hlavnom úsilí významne zvýšiť účasť podnikov EÚ na takýchto iniciatívach; 60. vyzýva členské štáty a Komisiu na podporu a propagáciu dodržiavania základných noriem MOP ako súčasti PSZ podnikov v oblastiach, kde vykonávajú svoju činnosť; 61. domnieva sa, že medzinárodný rozmer PSZ môže byť podnetom na vypracovanie usmernení na podporu rozvoja takýchto politík na celom svete; 62. vyzýva Komisiu, aby v spolupráci s ostatnými príslušnými partnermi v roku 2007 zorganizovala významnú medzinárodnú iniciatívu na pripomenutie si piateho výročia záväzku dohodnutého na svetovom samite o trvalo udržateľnom rozvoji ujať sa medzivládnych iniciatív v oblasti podnikovej zodpovednosti; 63. vyzýva Komisiu, aby stavala na úspechu transatlantického obchodného dialógu o PSZ, ktorý sa uskutočnil v roku 1990 zorganizovaním podobného ukážkového prípadu medzi EÚ a Japonskom; 64. povzbudzuje ďalší vývoj medzinárodných iniciatív zameraných na úplnú transparentnosť príjmov európskych spoločností z ich činnosti v tretích krajinách, podporu dodržiavania ľudských práv pri ich činnostiach v oblastiach konfliktov a odmietnutie lobovania vrátane "dohôd s hostiteľskou krajinou", ktoré vypracovávajú spoločnosti, aby oslabili regulačné požiadavky v takýchto krajinách alebo aby sa im vyhli; 65. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby prispeli k podpore a posilneniu usmernení OECD pre nadnárodné podniky, a to najmä uskutočnením kontroly účinnosti európskych národných kontaktných miest a ich úlohy efektívne sprostredkovať riešenie konfliktov medzi zúčastnenými stranami; vyzýva na vytvorenie modelu európskych národných kontaktných miest vrátane osvedčených postupov v oblasti inštitucionálneho zloženia, viditeľnosti, prístupnosti pre všetky zainteresované strany a vybavovania sťažností; žiada, aby sa pri uplatňovaní usmernení OECD použil široký výklad definície investícií, čím sa zabezpečí, že postup vykonávania pokryje otázky súvisiace s dodávateľskými reťazcami; 66. vyzýva na podporu rozvoja Global Reporting Initiative tým, že sa vedúce spoločnosti EÚ vyzvú, aby sa zúčastňovali na novom odvetvovom prístupe zahŕňajúcom oblasti ako stavebníctvo, chemický priemysel a poľnohospodárstvo; na podporu výskumu o účasti MSP, na umožnenie aktívnej pomoci najmä v stredoeurópskych a východoeurópskych krajinách a na vytvorenie indexov udržateľnosti v spojení s burzami na vznikajúcich trhoch; 67. vyzýva Komisiu, aby do budúcich dohôd o spolupráci s rozvojovými krajinami začlenila kapitoly o výskume, monitorovaní a pomoci pri odstraňovaní sociálnych, ľudských a environmentálnych problémov v pobočkách a dodávateľských reťazcoch firiem so sídlom v EÚ v tretích krajinách; 68. v zásade víta diskusie, ktoré sa uskutočňujú v Medzinárodnej organizácii pre normalizáciu, o vytvorení noriem sociálnej zodpovednosti, a vyzýva európskych zástupcov, aby zabezpečili, že výsledok takýchto diskusií bude v súlade s medzinárodnými normami a dohodami a umožní rozvoj paralelných metód externého hodnotenia a certifikácie; * * * 69. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade a Komisii a všetkým inštitúciám a organizáciám, ktoré sú v ňom uvedené. [1] Ú. v. ES C 104, 14.4.1999, s. 180. [2] Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1. [3] Ú. v. ES L 114, 24.4.2001, s. 1. [4] Ú. v. ES C 86, 10.4.2002, s. 3. [5] Ú. v. EÚ C 187 E, 7.8.2003, s. 180. [6] Ú. v. EÚ C 67 E, 17.3.2004, s. 73. [7] Ú. v. ES L 156, 13.6.2001, s. 33. [8] Ú. v. EÚ C 271 E, 12.11.2003, s. 598. [9] Ú. v. EÚ C 39, 18.2.2003, s. 3. [10] Ú. v. EÚ L 178, 17.7.2003, s. 16. [11] Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 114. [12] Ú. v. EÚ L 149, 11.6.2005, s. 22. [13] Ú. v. EÚ C 157 E, 6.7.2006, s. 84. [14] Ú. v. EÚ C 46, 24.2.2006, s. 1. [15] Ú. v. EÚ L 169, 30.6.2005, s. 1. [16] Prijaté texty, P6_TA(2006)0320. [17] Ú. v. ES L 39, 14.2.1976, s. 40. Smernica zmenená a doplnená smernicou 2002/73/ES (Ú. v. ES L 269, 5.10.2002, s. 15). [18] Ú. v. ES L 222, 14.8.1978, s. 11. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/46/ES (Ú. v. EÚ L 224, 16.8.2006, s. 1). [19] Ú. v. EÚ L 345, 31.12.2003, s. 64. [20] Ú. v. ES L 250, 19.9.1984, s. 17. --------------------------------------------------