ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
-Možnosť 3 – Kontinuita „plus“: pri tejto možnosti sa navrhuje účinne riešiť súčasné a budúce výzvy colnej únie. Jej cieľom je umožniť opatrenia potrebné na posilnenie výkonnosti colných správ EÚ. Budovaním kapacít IT by sa konkrétne zabezpečilo, že sa budú môcť zavádzať nové projekty IT v oblasti colníctva (mimo CKÚ) a umožnia sa inovácie. Zvýšila a zlepšila by sa spolupráca s cieľom posilniť kapacity colných správ, aby spolupracovali s ostatnými orgánmi, zabezpečovali dodržiavanie predpisov, bojovali proti podvodom a zvyšovali bezpečnosť, pracovali viac v klastroch na tematickom alebo geografickom základe a sprevádzali hlbšiu integráciu, ktorú prináša nové prostredie IT. S obmedzenými dodatočnými prostriedkami by sa touto možnosťou výrazne zvýšila celková pridaná hodnota EÚ tohto programu.

Colné správy sú priamymi prijímateľmi programu. V rámci možnosti 3 im program poskytne potrebný (operačný, organizačný, metodický a rozpočtový) rámec spolupráce. Budovanie administratívnych kapacít, a to aj v oblasti IT a ľudských zdrojov, im pomôže rozvíjať sa smerom k moderným správam, ktoré sú schopné zvládnuť zvýšený počet základných úloh, ktoré im prináležia. Uprednostňovanou možnosťou by sa zlepšilo fungovanie colnej únie a colných orgánov, a to výrazným posilnením spolupráce medzi členskými štátmi a tretími krajinami, ako aj posilnením výkonnosti colných správ v celej EÚ. Rovnako by táto možnosť postupne umožnila vývoj kapacít IT v súlade s colnou politikou EÚ. Zlepšenie colnej výkonnosti prostredníctvom spoločných riešení v oblasti IT a spolupráce priamo ovplyvňuje plynulosť legitímneho obchodu s tovarom vstupujúcim na územie Únie a opúšťajúcim toto územie, keďže colné orgány budú lepšie a rýchlejšie odhaľovať a zastavovať nebezpečný a nelegálny tovar na hraniciach. Občania a podniky majú prospech prevažne nepriamo z akcií vykonávaných v rámci programu, a to vďaka komunikačným sieťam a európskym elektronickým systémom umožňujúcim výmenu informácií a spoluprácu medzi colnými správami. V dôsledku nedostatku komplexných kvantitatívnych údajov sa prínosy posudzovali najmä na základe zhromaždených kvalitatívnych informácií.
Na základe identifikovaných potrieb používateľov by sa na program v plnej prevádzkovej fáze mohlo z rozpočtu EÚ vynakladať do 100 – 150 miliónov EUR ročne. Vo fáze budovania to bude do 100 miliónov EUR; v prípade potreby by sa mohli od roku 2025 plánovať dodatočné prostriedky na chýbajúcu vesmírnu infraštruktúru. Okrem nákladov na program sa neočakávajú žiadne negatívne vplyvy v hospodárskej, sociálnej ani environmentálnej oblasti. Nevzniknú žiadne náklady na dodržiavanie predpisov.
Uprednostňovaná možnosť prinesie výhody v mnohých oblastiach, nie je ich však ľahké vyčísliť.

Občania EÚ by sa mohli spoľahnúť na to, že náhradný cestovný doklad EÚ získajú na konzulátoch všetkých členských štátov, a to v súlade so súčasným acquis EÚ týkajúcim sa práv občanov, najmä so smernicou o konzulárnej ochrane. Právo na náhradný cestovný doklad EÚ by teda mali vo viacerých situáciách, než sa predpokladá v súčasnom rozhodnutí o náhradnom cestovnom doklade EÚ, a využívali by výhody plynúce z jasnejších postupov vydávania a termínov.

Pre členské štáty a EÚ by boli prínosom bezpečnejšie hranice, k čomu by prispeli zdokonalené ochranné prvky nového náhradného cestovného dokladu EÚ. Nový doklad by bol zároveň väčšmi uznávaný a dal by sa na hraniciach ľahšie spracovať. Väčšie uznávanie by viedlo k finančným úsporám pre nezastúpených občanov, ktorým by v súvislosti s nepríjemnosťami, ktorým musia čeliť, vznikli nižšie náklady a ďalšie úspory, napr. na ubytovanie v hoteli a alternatívne možnosti dopravy. Väčšmi zabezpečený formát náhradného cestovného dokladu EÚ, ktorý bude viacjazyčný a bude sa dať vyrábať na úrovni EÚ, by bol zároveň nákladovo efektívnou alternatívou pre členské štáty, ktoré uvažujú o nahradení zastaraných národných náhradných cestovných dokladov. A napokon, Komisia by bola schopná presadzovať nový právny predpis o náhradnom cestovnom doklade EÚ a monitorovať jeho vykonávanie.
Cieľom iniciatívy je zabezpečiť, aby si EÚ zachovala a rozvíjala základné (technologické a odvetvové) kapacity na autonómne zabezpečenie svojho digitálneho hospodárstva, spoločnosti a demokracie, a aby členské štáty mohli využívať tie najmodernejšie kyberneticko-bezpečnostné riešenia a obranné spôsobilosti. Zároveň je jej cieľom posilniť globálnu konkurencieschopnosť kyberneticko-bezpečnostných firiem z EÚ a zabezpečiť, aby všetky odvetvia EÚ mali prístup ku kapacitám a zdrojom potrebným na to, aby pre ne bola kybernetická bezpečnosť konkurenčnou výhodou. Dosiahnuť by sa to malo zriadením účinných mechanizmov dlhodobej strategickej spolupráce všetkých relevantných aktérov (verejných orgánov, jednotlivých odvetví a výskumnej obce tak v civilnej, ako aj obrannej sfére), zlučovaním znalostí a zdrojov s cieľom poskytnúť špičkové spôsobilosti a infraštruktúry, stimuláciou plošného zavádzania európskych kyberneticko-bezpečnostných produktov a riešení v celom hospodárstve a vo verejnom sektore, podporou kyberneticko-bezpečnostných startupov a MSP, ako aj snahou o odstránenie medzier v kyberneticko-bezpečnostných zručnostiach.

Iniciatíva by bola pridanou hodnotou k súčasnému úsiliu na vnútroštátnej úrovni, keďže by pomohla vytvoriť prepojený celoeurópsky odvetvový a výskumný ekosystém v oblasti kybernetickej bezpečnosti. Mala by podporiť lepšiu spoluprácu medzi relevantnými zainteresovanými stranami (vrátane civilného a obranného sektora kybernetickej bezpečnosti) s cieľom čo najlepšie využiť existujúce kyberneticko-bezpečnostné zdroje a znalosti z celej Európy. Zároveň by mala EÚ a členským štátom pomôcť zaujať proaktívny, dlhodobý a strategický postoj k odvetvovej politike kybernetickej bezpečnosti, ktorá presahuje rámec výskumu a vývoja. Tento prístup by mal pomôcť nielen pri objavovaní prelomových riešení kyberneticko-bezpečnostných výziev, s ktorými sa verejný a súkromný sektor stretáva, ale aj pri podpore ich zavádzania do praxe. Zároveň relevantným výskumným a odvetvovým komunitám a verejným orgánom sprístupní kľúčové kapacity, ako sú skúšobné a experimentačné zariadenia, ku ktorým sa samostatné členské štáty často nedostanú pre nedostatok finančných či ľudských zdrojov. Okrem toho prispeje k preklenutiu nedostatku zručností a zamedzeniu „úniku mozgov“, keďže zabezpečí prístup tých najtalentovanejších odborníkov k rozsiahlym európskym projektom, čím im ponúkne zaujímavé profesionálne výzvy. Všetko z uvedeného sa zároveň považuje za potrebné na to, aby Európa dosiahla globálne uznanie za lídra na poli kybernetickej bezpečnosti.
Cieľom tejto iniciatívy je dosiahnuť väčšiu dôveru v prostredie online na jednotnom digitálnom trhu, a to tak, že sa obmedzí dostupnosť teroristického obsahu online a súčasne sa zabezpečí vysoká úroveň bezpečnosti občanov EÚ. Jej konkrétnym cieľom je zvýšiť účinnosť opatrení zameraných na odhaľovanie a odstraňovanie teroristického obsahu za súčasného zvýšenia transparentnosti a zodpovednosti poskytovateľov hostingových služieb. Iniciatíva sa zameriava aj na zlepšenie schopnosti príslušných orgánov zasiahnuť proti teroristickému obsahu online, na poskytnutie záruk proti riziku chybného odstránenia obsahu, ktorý nemá nezákonný charakter, ako aj na zabezpečenie náležitej ochrany základných práv.

Začína vznikať nejednotný rámec vnútroštátnych pravidiel a hrozí, že táto nejednotnosť bude čoraz väčšia, čo by mohlo ohroziť účinné uplatňovanie slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby v EÚ a súčasne aj obmedziť účinnosť boja proti teroristickému obsahu online, pretože nejednotné vnútroštátne pravidlá by viedli k zvýšeniu nákladov, ktoré by podniky museli vynakladať na ich dodržiavanie.

Väčšina online platforiem pôsobí cezhranične a umožňuje prístup k obsahu bez ohľadu na to, kde sa používatelia alebo poskytovatelia informácií nachádzajú. Členské štáty prijali právne predpisy v oblasti odstraňovania nezákonného obsahu online, avšak potreba zabezpečiť verejnú bezpečnosť na vnútroštátnej úrovni musí byť v rovnováhe so základnou slobodou poskytovať služby a slobodou usadiť sa v súlade s pravidlami jedného trhu.
Niečo vyše 50 % spotreby elektrickej energie súvisiacej s dátovými centrami dnes vyplýva z priamej spotreby energie zariadeniami IT, ako sú servery a dátové úložiská. Pre nákupcov serverov a dátových úložísk zvyčajne nie je pri nákupe prioritou spotreba energie a energetická účinnosť, ale zameriavajú sa skôr na aspekty, ako sú spoľahlivosť a cenová dostupnosť. Dôvodom sú chýbajúce informácie o funkčných aspektoch výrobkov (ako sú výkonnosť, energetická účinnosť, spoľahlivosť pri vysokých prevádzkových teplotách), chýbajúce nástroje na posúdenie celkových nákladov súvisiacich s vlastníctvom, zvyky používateľov vrátane napr. tradície výberu konkrétnych značiek a konkrétnych riešení, organizačné aspekty (oddelenie rozpočtov na nákup, zvyčajne konkrétneho rozpočtu súvisiaceho s IT, od prevádzkových nákladov, ktoré sú zvyčajne súčasťou administratívneho rozpočtu). Výsledkom bolo, že sa na trh dostalo len obmedzené množstvo nákladovo efektívnych technológií, ktoré šetria energiu, a táto situácia pretrváva napriek tomu, že sú dostupné energeticky účinné a spoľahlivé technológie. Pokiaľ ide o účinné využívanie materiálov, zlyhanie trhu je spôsobené niekoľkými aspektmi, ktoré bránia vysokej miere opätovného použitia a recyklácie: náročná demontáž a separácia výrobkov, chýbajúce informácie o zabudovaných kritických surovinách, chýbajúci štandardizovaný spôsob odstraňovania dát a nedostupnosť aktualizácií firmvéru.

Servery a dátové úložiská sa predávajú na globálnom trhu. Na úrovni EÚ viac než tri štvrtiny trhu EÚ pokrýva niekoľko veľmi veľkých globálnych výrobcov, a preto by opatrenia na úrovni EÚ boli nákladovo efektívnejšie. Technológia pre tieto výrobky je totiž taká zložitá, že by pre členské štáty bolo veľmi náročné vyvinúť vnútroštátne systémy a predpisy, zatiaľ čo opatreniami EÚ by sa odstránili dodatočné náklady, ktoré by v každom členskom štáte boli potrebné na reguláciu technológie, ktorá sa v jednotlivých krajinách nelíši. Výrobcovia vyjadrili názor, že vnútroštátne systémy a predpisy by vytvorili viac prekážok a administratívneho zaťaženia pri vstupe na jednotlivé vnútroštátne trhy, a uprednostnili by dodržiavanie právnych predpisov platných pre celú EÚ.
Prevádzkovatelia potravinárskych podnikov, spotrebitelia vrátane mimovládnych organizácií pôsobiacich v oblasti zdravia a veľký počet členských štátov podporujú opatrenia EÚ na obmedzenie prítomnosti priemyselne vyrábaných transmastných kyselín v potravinách. Európsky parlament tiež vyzval na prijatie opatrení. Opatrenia na úrovni EÚ by takisto podporili výzvy na medzinárodnej úrovni (WHO) zamerané na odstránenie priemyselne vyrábaných transmastných kyselín z potravinového dodávateľského reťazca.

Uprednostňovaná možnosť (zavedenie zákonného limitu pre prítomnosť priemyselne vyrábaných transmastných kyselín v potravinách) má pozitívny vplyv z hľadiska zdravotných prínosov a zníženia nerovností v oblasti zdravia, príspevku k rovnakej kvalite potravín v Európe v prospech spotrebiteľov a zlepšenia pre podniky vo fungovaní vnútorného trhu. Úspory nákladov vyplývajúce z nižšej záťaže v dôsledku chorôb sa vyčíslili na 58 až 304 miliárd EUR v závislosti od predpokladov, že bez opatrení EÚ by sa transmastné kyseliny postupne vyradili do 10 rokov, resp. v budúcnosti by zostali na súčasnej úrovni. Prínosy pre zdravie, pokiaľ ide o roky života vážené dizabilitou, boli vyčíslené na 4 až 66 miliónov EUR, za predpokladu, že bez opatrení EÚ by sa transmastné kyseliny postupne vyradili do 10 rokov, resp. v budúcnosti by zostali na súčasnej úrovni.
Externé zdroje napájania (EZN) sa používajú na elektrické napájanie a/alebo nabíjanie vstavaných batérií mnohých elektrických a elektronických zariadení v domácnosti či kancelárii (primárne spotrebiče). Individuálne nespotrebujú EZN veľa elektriny, no ich súhrnná spotreba má význam vzhľadom na ich veľký objem predaja a rozsiahle používanie (ročne sa predá zhruba 500 miliónov jednotiek a v rámci EÚ sa ich odhadom používajú dve miliardy). V súčasnosti platné nariadenie č. 278/2009 sa ukázalo ako účinné pri znižovaní energetickej spotreby EZN, keďže prinieslo odhadované úspory energie na úrovni zhruba 10 TWh ročne. Teraz však jeho účinnosti môžu brániť: i) zastarané požiadavky na ekodizajn z hľadiska energetickej účinnosti a ii) neaktuálny rozsah pôsobnosti. Do roku 2030 by sa na strane koncových používateľov dala dosiahnuť dodatočná úspora 4,3 TWh ročne, ak by sa nariadenie aktualizovalo zohľadňujúc technologický pokrok a vývoj legislatívy v iných krajinách a na iných trhoch. Dali by sa tak ešte viac znížiť emisie skleníkových plynov a dosiahnuť rovnaké podmienky pre výrobcov konkrétneho typu EZN (s viacnapäťovým výstupom). Ďalšou riešenou otázkou by bolo ľahké sprístupnenie informácií o EZN a ich účinnosti spotrebiteľom a orgánom dohľadu nad trhom v členských štátoch.
Uprednostňovaná možnosť by znamenala výrazné zlepšenie EIT v ďalšom programovom období. Prehĺbila by sa integrácia vedomostného trojuholníka, prispelo by sa k posilneniu inovačných ekosystémov a zvýšila by sa inovačná a podnikateľská kapacita sektora vysokoškolského vzdelávania. Prispelo by to k zníženiu nedostatku zručností v kľúčových odvetviach hospodárstva; zvýšila by sa výmena poznatkov a vytváranie sietí v inovačných ekosystémoch; podporovalo by sa efektívne a účinné zakladanie nových podnikov; zvýšila by sa kvalita podnikateľského vysokoškolského vzdelávania. Takisto by sa zvýšila úroveň súkromných investícií do ZIS v strednodobom až dlhodobom horizonte a pomohlo by sa im v efektívnom dosahovaní cieľov EIT v oblasti finančnej udržateľnosti. Umožnilo by sa tým aj postupné zlepšenie EIT a zvýšil by sa jeho regionálny dosah na krajiny so slabou a s miernou výkonnosťou v oblasti inovácií.
V súčasnom nariadení o ekodizajne chýbajú požiadavky na efektívne využívanie zdrojov týkajúce sa napríklad trvácnosti, opraviteľnosti a recyklovateľnosti, ktoré by mohli pomôcť zvrátiť skracovanie priemernej životnosti umývačiek riadu a prispieť k dosiahnutiu cieľov obehového hospodárstva. Podobne ako pri mnohých iných výrobkoch sa však umývačky riadu dajú výrazne vylepšiť z hľadiska aspektov obehového hospodárstva, ako napríklad dostupnosť, cena a dodacie podmienky náhradných dielov, prístup k informáciám o opravách a údržbe a jednoduchšie spracovanie na konci životnosti spotrebičov: opatrenia, ktoré by sa postupne dali dosiahnuť v oblasti ekodizajnu.

Umývačky riadu pre domácnosť spotrebúvajú značné množstvá elektriny a podliehajú minimálnym požiadavkám na energetickú účinnosť a energetické označovanie. V dôsledku týchto požiadaviek a technologického pokroku väčšina umývačiek riadu, ktoré sú v súčasnosti na trhu, spadá z hľadiska energetického označovania do troch najvyšších kategórií (A+ alebo vyššie). Hoci ide o pozitívny vývoj, znamená to tiež, že spotrebitelia nedokážu dostatočne rozlišovať medzi výkonnostnými charakteristikami spotrebičov na trhu, a preto si môžu zakúpiť umývačky riadu triedy A+ bez toho, aby si uvedomili, že namiesto najúčinnejšieho ide v skutočnosti o spotrebič, ktorý na trhu momentálne patrí v tejto súvislosti medzi najhoršie. Keďže účinnejšie spotrebiče neposkytujú trhovú výhodu, výrobcovia už nie sú motivovaní vyvíjať inovatívne a energeticky účinné modely.
Navyše by tieto predpisy mali zachovať úrovne obratu a zamestnanosti v sektoroch obchodu, výroby a inštalácie, ktoré by sa v roku 2030 dosiahli pri východiskovom scenári.

Oproti východiskovému scenáru bez zmeny by revidované nariadenia mohli do roku 2030:
Požiadavky na minimálnu úroveň energetickej účinnosti a energetické označovanie predstavujú na úrovni EÚ jasnú pridanú hodnotu. Ak by neexistovali harmonizované požiadavky na úrovni EÚ, členské štáty by sa mohli snažiť stanoviť vnútroštátne minimálne požiadavky na energetickú účinnosť v rámci svojich vnútroštátnych politík v oblasti životného prostredia a energetiky. Tým by sa vytvorili prekážky voľnému pohybu výrobkov. Pred zavedením opatrení v oblasti ekodizajnu a energetického označovania na úrovni EÚ to tak v prípade mnohých výrobkov naozaj bolo. Dnešné požiadavky na ekodizajn chladiacich spotrebičov pre domácnosť už nezachytávajú nákladovo efektívne úspory energie a súčasné energetické označovanie už spotrebiteľom prakticky neumožňuje rozlišovať medzi spotrebičmi na trhu. Aktualizované požiadavky na ekodizajn a energetické označovanie na úrovni EÚ poskytujú koncovým používateľom záruku, že si kupujú energeticky účinný výrobok, a takisto im poskytujú harmonizované informácie bez ohľadu na to, v ktorom členskom štáte svoj nákup uskutočňujú. S nárastom nakupovania na internete sa tento fakt stáva ešte relevantnejším. Ekodizajnom a energetickým označovaním na úrovni EÚ sa vo všetkých členských štátoch podporujú energeticky účinné výrobky, čím vzniká väčší trh a tým aj väčšia motivácia priemyslu na ich vývoj.
2.Iba energetický štítok (ELOnly): Možnosť 2 s novými mernými veličinami a hraničnými hodnotami pre energetické štítky, novým vymedzeným rozsahom pôsobnosti a výnimkami a so zmenenou stupnicou A – G. Uplatňovala by sa od septembra 2021. Právne predpisy o ekodizajne by zostali nezmenené.

Všetky zainteresované strany podporujú v prípade výrobkov osvetlenia preskúmanie požiadaviek týkajúcich sa energetického štítku a ekodizajnu. Iba samotný revidovaný energetický štítok by nemal vplyv na dôležité časti trhu; podľa výsledkov posúdenia vplyvu by sa nedosiahli potenciálne úspory a došlo by k strate konkurencieschopnosti prostredníctvom dumpingu. Zainteresované strany takisto podporujú využívanie LED vysokej kvality, zjednodušenie právnych predpisov, revíziu rozsahu pôsobnosti a ďalšie objasnenie výnimiek. Lehota postupného vyradenia žiariviek T8 do septembra 2021 je najcitlivejším bodom, keďže niektoré zainteresované strany (časť odvetvia a menšina členských štátov) spochybňujú dostupnosť LED náhrad pre všetky aplikácie používajúce T8, a podporujú odloženie tohto postupného vyradenia o niekoľko rokov neskôr. Väčšina členských štátov podporuje postupné skoršie vyradenie svietidiel T8 spolu s cielenými výnimkami pre problematické odvetvia. Mimovládne organizácie a združenia spotrebiteľov sú proti neskoršiemu postupnému vyradeniu svietidiel T8.
Práčky patria v domácnosti medzi významné spotrebiče elektriny, ktoré podliehajú minimálnym požiadavkám na energetickú účinnosť a energetické označovanie. Práčky so sušičkou podliehajú povinnému energetickému označovaniu. V dôsledku týchto požiadaviek a technologického pokroku väčšina práčok, ktoré sú v súčasnosti na trhu, spadá z hľadiska energetického označovania do troch najvyšších kategórií a väčšina práčok so sušičkou do dvoch najvyšších (A+ a vyššie). Hoci ide o pozitívny trend, zároveň to znamená, že spotrebitelia nemajú dostatočné možnosti na rozlíšenie vlastností jednotlivých spotrebičov na trhu. Môže sa tak stať, že si kúpia práčku alebo práčku so sušičkou triedy A+, a pritom si neuvedomia, že miesto špičkového vybavenia ide v skutočnosti o spotrebič, ktorý v súčasnosti na trhu patrí medzi tie s najslabšími výsledkami.

Navyše programy používané na skúšanie pracieho procesu neodrážajú reálne podmienky a spotrebitelia ich pre dlhý čas trvania často nepoužívajú. Spotrebitelia preto nemusia dosiahnuť úroveň spotreby energie, ktorú zobrazuje štítok. Aktualizácia požiadaviek na ekodizajn a energetické označovanie umožní lepšie využiť potenciál nákladovo efektívnych úspor energie.

V súčasných nariadeniach o ekodizajne a energetickom označovaní chýbajú požiadavky, ktoré by prispievali k plneniu cieľov obehového hospodárstva, ako je trvácnosť, opraviteľnosť a recyklovateľnosť, keďže sa zameriavajú na energetickú účinnosť. Podobne ako pri mnohých iných výrobkoch sa však práčky a práčky so sušičkou dajú výrazne vylepšiť z hľadiska aspektov obehového hospodárstva, ako napríklad dostupnosť, cena a dodacie podmienky náhradných dielov, dostupnosť informácií o opravách a údržbe a komplexnejšie informácie relevantné pre fázu konca životnosti spotrebičov: opatrenia, ktoré by sa postupne dali dosiahnuť v oblasti ekodizajnu. Zavedenie požiadaviek na opraviteľnosť a recyklovateľnosť preto pomôže zvrátiť pokles priemernej životnosti práčok a prispeje k cieľom obehového hospodárstva.
Možnosť 2 by riešila IKT riziká vo finančnom sektore zlepšením schopností finančných inštitúcií čeliť incidentom IKT. To by viedlo k zníženiu rizika rýchleho šírenia kybernetických incidentov naprieč finančnými trhmi. Hoci je náročné odhadnúť náklady na prevádzkové incidenty vo finančnom sektore (nie všetky incidenty sú nahlasované, rozsah nákladov je neistý), odvetvové posúdenia naznačujú, že náklady finančného sektora EÚ by sa mohli pohybovať medzi 2 až 27 mld. EUR ročne. Uprednostňovanou možnosťou by sa zmiernili tieto priame náklady a všetky širšie vplyvy významných kybernetických incidentov na finančnú stabilitu. Odstránením prekrývajúcich sa požiadaviek na nahlasovanie by sa znížila administratívna záťaž. Napríklad niektoré z najväčších bánk by v tejto súvislosti mohli dosiahnuť úspory od 40 do 100 miliónov EUR ročne. Priame podávanie hlásení by zároveň viedlo k zlepšeniu vedomostí orgánov dohľadu o incidentoch IKT. Harmonizované testovacie postupy by zvýšili mieru odhaľovania neznámych zraniteľností a rizík. Zároveň by sa nimi znížili náklady, najmä náklady cezhraničných spoločností. Napríklad celkové očakávané výhody spoločného prístupu k testovaniu by pre 44 najväčších cezhraničných bánk mohli dosiahnuť sumu 11 až 88 miliónov EUR. Zavedením koherentného súboru pravidiel riadenia rizík externých poskytovateľov IKT služieb, by finančné spoločnosti získali väčšiu kontrolu nad tým, ako externí poskytovatelia dodržiavajú regulačný rámec, čo by mohlo potešiť orgány dohľadu. Dohľad nad externými poskytovateľmi IKT by mal aj prudenciálne výhody. Celkovo sa uprednostňovaná možnosť premieta do širších spoločenských výhod, ktoré vyplývajú z odolnejšieho prevádzkového prostredia pre všetkých účastníkov finančných trhov, a posilnenej ochrany spotrebiteľov a investorov.
Po prvé, v posúdení vplyvu sa skúmajú dôsledky nedostatku regulačných právomocí v nariadení o referenčných hodnotách na zabezpečenie hladkého prechodu od kritickej referenčnej hodnoty (v tomto prípade London Interbank Offered Rate alebo sadzba „LIBOR“, ktorej poskytovanie by sa malo podľa očakávaní ukončiť do konca roka 2021). Hodnota zmlúv uzatvorených v minulosti, ktoré budú odkazovať na sadzbu LIBOR v USD k dátumu ukončenia jej poskytovania, sa odhaduje na 8 – 12 biliónov USD na celom svete (z toho veľká časť v súvahách bánk vo všetkých členských štátoch). Ak sa neurčí následnícka sadzba, existuje vysoké riziko, že dôjde k zmareniu týchto zmlúv. Po druhé, v posúdení vplyvu sa posudzujú dôsledky nariadenia o referenčných hodnotách pre európskych aktérov, ktorí používajú spotové výmenné kurzy cudzích mien, aby sa chránili (hedžing) pred zmenami výmenných kurzov. Keďže sa očakáva, že mnohé spotové kurzy nesplnia požiadavky nariadenia o referenčných hodnotách týkajúce sa používania v EÚ, európske banky už nebudú európskym vývozcom a investorom ponúkať hedžingové zmluvy, ktoré sú s nimi spojené.

Banky vo všetkých členských štátoch EÚ majú vo svojich súvahách zmluvy, ktoré odkazujú na kritické referenčné hodnoty. Opatrenia na úrovni členských štátov by si vyžadovali, aby sa vnútroštátni zákonodarcovia dohodli na spoločnej a jednotnej náhradnej sadzbe. Opatrenia na vnútroštátnej úrovni by nepostačovali na zabezpečenie nepretržitého používania spotových výmenných kurzov cudzích mien, keďže na takéto kurzy sa už vzťahuje nariadenie prijaté na úrovni EÚ (nariadenie o referenčných hodnotách).
Očakáva sa, že intervencia bude mať vplyv na malé a stredné podniky, keďže iniciatíva sa vzťahuje na všetky digitálne platformy a na všetkých predávajúcich bez ohľadu na veľkosť. Hoci v súvislosti s touto iniciatívou vzniknú náklady na dodržiavanie predpisov, pre MSP to môže byť priaznivejšie ako súčasná neprehľadná spleť požiadaviek na oznamovanie uplatňovaných v celej EÚ. Iniciatíva by sa takisto mala prispieť k rovnosti podmienok pre všetky zúčastnené subjekty, a to by malo MSP vyhovovať.