Tieto iniciatívy sa navzájom posilňujú. Zákonný prudenciálny zabezpečovací mechanizmus zabezpečuje, že úverové straty z budúcich nesplácaných úverov sú dostatočne kryté, čo uľahčuje riešenie ich krízovej situácie alebo ich predaj. Koncepcia AMC pomáha členským štátom, ktoré si to želajú, pri reštrukturalizácii ich bánk prostredníctvom zriadenia správcovských spoločností zaoberajúcich sa nesplácanými úvermi. Tieto účinky dopĺňa tlak na ďalší rozvoj sekundárnych trhov s nesplácanými úvermi, keďže vďaka nim by bol dopyt po nesplácaných úveroch viac konkurencieschopný a zvýšila by sa ich trhová hodnota. Okrem toho zrýchlené uplatnenie kolaterálu ako rýchleho mechanizmu na spätné získanie hodnoty kolaterálu znižuje náklady na vyriešenie nesplácaných úverov.

Týmto návrhom sa stanovujú zákonný prudenciálny zabezpečovací mechanizmus na zabránenie nadmernému hromadeniu nesplácaných úverov v budúcnosti bez dostatočného krytia strát v súvahách bánk. Toto opatrenie dopĺňa niekoľko ďalších opatrení, ktoré sa dnes predkladajú, ako sa uvádza v oznámení Komisie s názvom Druhá správa o napredovaní v oblasti znižovania nesplácaných úverov v Európe. S cieľom pomôcť bankám lepšie spravovať nesplácané úvery Komisia vydáva aj samostatný návrh, ktorým sa i) posilňuje ochrana zabezpečených veriteľov tým, že sa im poskytujú účinnejšie metódy spätného získania ich peňazí zo zabezpečených úverov poskytnutých obchodným dlžníkom, a to mimosúdne; a ii) odstraňujú nenáležité prekážky brániace spravovaniu úverov tretími stranami a prevodu úverov s cieľom ďalej rozvíjať sekundárne trhy s nesplácanými úvermi. Členským štátom sa poskytne aj usmernenie o tom, ako môžu v prípade potreby vytvoriť vnútroštátne správcovské spoločnosti (AMC), a to v plnom súlade s pravidlami EÚ v oblasti bankovníctva a štátnej pomoci. Koncepcia AMC poskytuje praktické odporúčania pre návrh a zriadenie AMC na vnútroštátnej úrovni, pričom vychádza z osvedčených postupov vyplývajúcich z predchádzajúcich skúseností v členských štátoch.

Vysoké úrovne nesplácaných úverov sa musia riešiť pomocou komplexného prístupu. Zatiaľ čo hlavnú zodpovednosť za riešenie vysokej úrovne nesplácaných úverov nesú stále banky a členské štáty, existuje aj jednoznačný rozmer EÚ na zníženie súčasných objemov nesplácaných úverov, ako aj na predchádzanie nadmernému hromadeniu nesplácaných úverov v budúcnosti vzhľadom na vzájomné prepojenie bankového systému EÚ, a to najmä v eurozóne. Vznikajú najmä významné potenciálne účinky presahovania z členských štátov s vysokou úrovňou nesplácaných úverov do celého hospodárstva EÚ, ktoré ovplyvňujú finančnú stabilitu aj hospodársky rast.

Vysoký objem nesplácaných úverov môže negatívne ovplyvniť výkonnosť banky dvoma hlavnými spôsobmi. Po prvé, nesplácané úvery vytvárajú pre banku nižšie príjmy ako splácané úvery, čím znižujú ziskovosť banky a môžu spôsobiť straty, ktoré znižujú jej kapitál. V najvážnejších prípadoch môžu tieto účinky ohroziť životaschopnosť banky s potenciálnymi dôsledkami pre finančnú stabilitu. Po druhé, nesplácané úvery si vyžadujú značné množstvo ľudských aj finančných zdrojov banky. To znižuje schopnosť banky poskytovať úvery, a to aj malým a stredným podnikom (MSP).

V súčasnom prudenciálnom rámci EÚ sa nestanovuje harmonizované prudenciálne zaobchádzanie, pokiaľ ide o problémové expozície. V dôsledku toho sa skutočné krytie strát vyplývajúcich z problémových expozícií môže v bankách v rôznych jurisdikciách líšiť, a to aj vtedy, ak znášajú rovnaké podkladové riziko. Tým sa môže obmedziť porovnateľnosť podielu kapitálu v jednotlivých krajinách a ohroziť ich spoľahlivosť. Banky s rovnakým rizikovým profilom, ktoré používajú rovnakú menu, budú mať rôzne podmienky financovania v závislosti od toho, kde v Únii sa nachádzajú. Vytvára sa tak ďalšia finančná fragmentácia, ktorá ohrozuje jeden z najdôležitejších prínosov vnútorného trhu, a to diverzifikáciu a cezhraničné rozdelenie hospodárskych rizík.

Inštitúcie preto budú musieť naďalej uznávať rezervy v súlade so svojim posúdením a platnými účtovnými štandardmi. Tieto rezervy vrátane prípadného zvyšovania z dôvodu IFRS 9 budú plne zohľadnené na účely prudenciálneho zabezpečovacieho mechanizmu. Ak suma rezerv a iných úprav nepostačuje na pokrytie strát vyplývajúcich z problémových expozícií do výšky spoločnej minimálnej úrovne, uplatní sa prudenciálny zabezpečovací mechanizmus a bude sa vyžadovať odpočítanie rozdielu od položiek vlastného kapitálu Tier 1 (CET1). Ak príslušné orgány v jednotlivých prípadoch zistia, že napriek uplatňovaniu prudenciálneho zabezpečovacieho mechanizmu na problémové expozície podľa tohto nariadenia nie sú problémové expozície konkrétnej inštitúcie dostatočne kryté, môžu využívať svoje právomoci v oblasti dohľadu podľa piliera 2.

·zabezpečiť, aby inštitúcie mali dostatočné krytie strát vyplývajúcich z problémových expozícií, čím sa ochráni ich ziskovosť, kapitál a náklady na financovanie v stresových obdobiach. To by zase zabezpečilo dostupnosť stabilného a menej procyklického financovania pre domácnosti a podniky.

Rada vo svojom akčnom pláne vyzvala Komisiu, aby „zvážila prudenciálne zabezpečovacie mechanizmy riešenia potenciálu v rámci tvorby rezerv, ktoré by sa vzťahovali na novovzniknuté úvery. Tieto zákonné zabezpečovacie mechanizmy by po posúdení najvhodnejších nastavení v súlade s medzinárodnou praxou mohli mať podobu povinných prudenciálnych odpočtov z vlastných zdrojov NPL“.

V posúdení vplyvu sa opisuje základný scenár a porovnáva sa s tromi možnosťami zavedenia prudenciálneho zabezpečovacieho mechanizmu, pričom sa zohľadňujú všetky relevantné predpoklady. V základnom scenári sa zohľadňuje súčasný stav, pokiaľ ide o tvorbu rezerv na problémové expozície, t. j. uplatňovanie nových pravidiel v súlade s IFRS 9 a existujúce právomoci príslušných orgánov v oblasti dohľadu týkajúce sa zvýšenia tvorby rezerv na problémové expozície. Boli navrhnuté dve možnosti prudenciálneho odpočtu od vlastných zdrojov v prípade nedostatočnej tvory rezerv buď s použitím riešenia na základe odpočtu na konci obdobia, alebo s použitím postupných odpočtov (ktoré by mohli byť lineárne alebo progresívne). Ako tretia možnosť bolo navrhnuté riešenie v podobe haircutov v prípade zabezpečených problémových expozícií, kde by sa na výpočet zabezpečovacieho mechanizmu zohľadnili špecifické druhy zabezpečenia používané na problémové expozície. Na základe analýzy posúdenia vplyvu je uprednostňovanou možnosťou riešenie v podobe postupných progresívnych odpočtov. V porovnaní s riešením odpočtu na konci obdobia sa týmto spôsobom predíde výraznému kaskádovému efektu. Bankám to takisto umožňuje lepšie presadzovať zabezpečenie alebo vymáhanie úverov počas niekoľkých prvých rokov na rozdiel od lineárnych odpočtov. A napokon, táto možnosť sa vníma ako menej zložitá a prevádzkovo menej náročná než možnosť založená na riešení haircutmi.

Pokiaľ ide o podobu prudenciálneho zabezpečovacieho mechanizmu, väčšina zainteresovaných strán uprednostňovala progresívne smerovanie odpočtu vzhľadom na to, že by sa tak lepšie rozpoznali včasne vymáhané úvery. Na túto možnosť sa návrh zameriava. Niektorí respondenti presadzovali rozlišovanie medzi problémovými expozíciami, keď dlžník stále spláca svoje záväzky, a problémovými expozíciami, keď je dlžník insolventný. Toto rozlišovanie sa do návrhu zahrnulo.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Cieľom navrhovaných opatrení je nahradiť existujúce právne predpisy EÚ. Toto je možné najlepšie dosiahnuť na úrovni EÚ, a nie prostredníctvom rôznych vnútroštátnych opatrení alebo opatrení orgánov dohľadu. Legislatívne opatrenia na úrovni EÚ povedú k harmonizovanému zaobchádzaniu, na základe ktorého sa bude od všetkých inštitúcií usadených v EÚ vyžadovať, aby riešili straty z novovzniknutých expozícií, ktoré sa stanú problémovými, na spoločnej prudenciálnej minimálnej úrovni. Takýto prudenciálny zabezpečovací mechanizmus by na úrovni celej EÚ automaticky zabrzdil hromadenie budúcich problémových expozícií bez dostatočného krytia strát z úverov a posilnil by tak finančné zdravie bánk a ich schopnosť poskytovať úvery. Opatrenia na úrovni EÚ obmedzia potenciálne účinky presahovania v rámci EÚ. Takisto sa týmto spôsobom pomôže posilniť znižovanie rizík a dosiahnuť rovnaké podmienky na vnútornom trhu tým, že sa banky dostanú do rovnocenného postavenia, pokiaľ ide o prudenciálne zaobchádzanie s problémovými expozíciami, pričom sa obmedzia zbytočné rozdiely v postupoch bánk a zároveň sa zlepší porovnateľnosť, čím sa uľahčí trhová disciplína a podporí sa dôvera v trh.

Ako sa uvádza v posúdení vplyvu, očakávané náklady v súvislosti so zavedením prudenciálneho zabezpečovacieho mechanizmu na nedostatočnú tvorbu rezerv na problémové expozície sa dajú považovať za zvládnuteľné. Podľa odhadov orgánu EBA by kumulatívne zníženie mediánu vlastného kapitálu Tier 1 bánk EÚ v dôsledku zavedenia prudenciálneho zabezpečovacieho mechanizmu (podobného, ako je ten navrhovaný) o 20 rokov predstavovalo približne 138 bázických bodov. Tento výsledok však stále predstavuje hornú hranicu možného vplyvu navrhovaného opatrenia vzhľadom na to, že východiskové predpoklady sú pomerne konzervatívne (pozri posúdenie vplyvu), a nezahŕňa účinky miernejšej kalibrácie uplatniteľnej na špecifické prípady problémových expozícií s nízkou pravdepodobnosťou splatenia.

Prudenciálny zabezpečovací mechanizmus by sa uplatňoval len na expozície, ktoré vznikli po 14. marci 2018 vzhľadom na to, že od tohto dátumu je dostatočne jasné, ako by sa toto nové pravidlo uplatňovalo. Aby sa predišlo obchádzaniu tejto výnimky, expozície, ktoré vznikli pred prijatím tohto návrhu, ale ktoré inštitúcia neskôr zmení tak, že zvýši ich expozičnú hodnotu, sa budú považovať za novovzniknuté expozície. Naopak s expozíciami, ktoré vznikli pred dátumom prijatia tohto návrhu, by sa malo zaobchádzať v súlade s pravidlami, ktoré platia k uvedenému dátumu, a to aj v prípade, že budú refinancované alebo budú predmetom iných opatrení týkajúcich sa odkladu splátok.

Vymedzenie pojmu problémové expozície zahŕňa prípady, keď sa usúdi, že dlžník pravdepodobne nesplatí dlh, hoci stále uhrádza splátky. Vzhľadom na to, že inštitúcia stále dostáva od dlžníka platby v plnej sume bez prílišného omeškania, vo všeobecnosti sa očakáva, že kreditné riziko bude nižšie než pri expozíciách, pri ktorých je záväzok dlžníka po termíne splatnosti viac než 90 dní, a v takých prípadoch je odôvodnené uplatňovať menej prísny časový harmonogram. Konkrétne by problémové expozície mali byť kryté do výšky 80 % hodnoty expozície po vymedzenom časovom období (napr. po dvoch rokoch v prípade nezabezpečených problémových expozícií a po ôsmich rokoch v prípade zabezpečených problémových expozícií). Naopak, v prípadoch, keď je akýkoľvek podstatný záväzok dlžníka voči inštitúcií po termíne splatnosti viac než 90 dní, po vymedzenom časovom období by sa malo vyžadovať plné krytie.

V zásade sa s problémovými nezabezpečenými kreditnými expozíciami a problémovými kreditnými expozíciami zabezpečenými kolaterálom môže zaobchádzať rovnako. Tieto druhy expozícií však majú rozličné charakteristiky, pokiaľ ide o riziká. So zabezpečenými problémovými expozíciami sa vo všeobecnosti spája menšie riziko než s nezabezpečenými problémovými expozíciami, pretože zabezpečenie viažuce sa na úver dáva inštitúcii popri všeobecnom nároku voči zlyhanému dlžníkovi aj špecifický nárok na aktívum alebo voči tretej strane bez toho, aby sa znížila jeho všeobecná pohľadávka voči zlyhanému dlžníkovi. Naopak, inštitúcia zvyčajne nemá žiadny iný uskutočniteľný nárok v prípade, že sa nezabezpečený úver stane nesplácaným, ako vykonať pri tomto úvere odklad splátok. Miery návratnosti sú v priemere výrazne vyššie v prípade zabezpečených problémových expozícií ako v prípade nezabezpečených. Presadzovanie zabezpečenia si však vyžaduje dodatočný čas a v prípade potreby aj uplatnenie kolaterálu. Pri nezabezpečených problémových expozíciách by sa preto malo vyžadovať vyššie a včasnejšie minimálne krytie strát veriteľskou bankou ako pri zabezpečených problémových expozíciách. Po uplynutí určitého počtu rokov, počas ktorých sa nepodarilo úspešne presadiť zabezpečenie (t. j. keď nebolo možné uplatniť kolaterál/záruku), by sa však toto zabezpečenie už nemalo považovať za účinné. V takom prípade je potrebné aj plné krytie hodnoty expozície zabezpečenej problémovej expozície. Včasné riešenie krízovej situácie zabezpečených problémových expozícií by malo v budúcnosti uľahčiť prebiehajúce úsilie reformovať systémy platobnej neschopnosti v niekoľkých členských štátoch a používanie urýchlených mimosúdnych postupov presadzovania práva pre kolaterál, ktoré sú plánované v návrhu smernice Komisie o správcov úverov, nákupcoch úverov a vymáhaní kolaterálu prijatom v ten istý deň ako tento návrh. Banky využívajúce mimosúdne postupy vymáhania majú tendenciu reštrukturalizovať, vymôcť alebo scudziť svoje problémové expozície skôr a rýchlejšie. Boli by menej ovplyvnené potrebou zvýšiť svoje krytie strát pri problémových expozíciách.

so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky,

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru,

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1)Vytvorenie komplexnej stratégie na riešenie problematiky problémových expozícií je pre Úniu prioritou. Hoci riešenie otázky problémových expozícií je primárne zodpovednosťou bánk a členských štátov, v tejto oblasti existuje zároveň jasný rozmer Únie, ktorého cieľom je znížiť súčasný objem problémových expozícií a predchádzať prípadnému nadmernému hromadeniu problémových expozícií v budúcnosti. Vzhľadom na vzájomnú prepojenosť bankového a finančného systému v celej Únii, keď banky pôsobia vo viacerých jurisdikciách a členských štátoch, existuje výrazný potenciál účinkov presahovania do ostatných členských štátov i Únie ako celku, a to tak v súvislosti s hospodárskym rastom, ako aj v súvislosti s finančnou stabilitou.

(2)Integrovaným finančným systémom sa posilní odolnosť európskej menovej únie voči nepriaznivým otrasom tak, že sa uľahčí cezhraničné rozdelenie súkromného rizika, pričom sa zároveň zníži potreba rozdeľovania verejného rizika. V snahe dosiahnuť tieto ciele by Únia mala dobudovať bankovú úniu a ďalej rozpracovať aspekty únie kapitálových trhov. Na dobudovanie bankovej únie je nevyhnutné riešiť vysoký objem problémových expozícií a ich možné hromadenie v budúcnosti, pričom to isté je nevyhnutné aj v oblasti zabezpečovania hospodárskej súťaže v bankovom sektore, zachovávania finančnej stability a stimulácie poskytovania úverov v snahe vytvoriť pracovné miesta a podporiť rast v Únii.

(3)Rada v júli 2017 vo svojom „akčnom pláne riešenia nesplácaných úverov v Európe“ vyzvala rozličné inštitúcie, aby prijali vhodné opatrenia na ďalšie riešenie vysokého počtu problémových expozícií v Únii. V tomto akčnom pláne sa vytyčuje komplexný prístup, ktorý je zameraný na skladbu vzájomne sa dopĺňajúcich opatrení v štyroch oblastiach politiky: i) bankový dohľad a regulácia; ii) reforma rámcov reštrukturalizácie, platobnej neschopnosti a vymáhania dlhov; iii) rozvoj sekundárnych trhov pre ohrozené aktíva; iv) podpora reštrukturalizácie bankového systému. Kroky v týchto oblastiach sa majú podniknúť na vnútroštátnej úrovni a v prípade potreby na úrovni Únie. Komisia ohlásila podobný zámer vo svojom „oznámení o dobudovaní bankovej únie“ z 11. októbra 2017, v ktorom vyzvala na vypracovanie komplexného balíka opatrení na riešenie nesplácaných úverov v Únii.

(4)Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 tvorí spoločne so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 právny rámec, ktorý upravuje prudenciálne pravidlá pre inštitúcie. Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 obsahuje okrem iného ustanovenia priamo uplatniteľné na inštitúcie pre potreby určovania ich vlastných zdrojov. Preto je nevyhnutné doplniť existujúce prudenciálne pravidlá uvedené v nariadení (EÚ) č. 575/2013 a týkajúce sa vlastných zdrojov o ustanovenia, ktorými sa bude vyžadovať odpočet od vlastných zdrojov, ak problémové expozície nie sú dostatočne kryté prostredníctvom rezerv alebo iných úprav. Pre problémové expozície by to prakticky znamenalo vytvorenie prudenciálneho zabezpečovacieho mechanizmu, ktorý sa bude jednotne uplatňovať na všetky inštitúcie Únie.

(5)Prudenciálny zabezpečovací mechanizmus by nemal príslušným orgánom brániť v tom, aby uplatňovali svoje právomoci v oblasti dohľadu v súlade so smernicou 2013/36/EÚ. Keď príslušné orgány v jednotlivých prípadoch zistia, že napriek uplatňovaniu prudenciálneho zabezpečovacieho mechanizmu zavedeného v tomto nariadení na problémové expozície nie sú takéto expozície konkrétnej inštitúcie dostatočne kryté, môžu využiť právomoci v oblasti dohľadu, ktoré sú uvedené v smernici 2013/36/EÚ, vrátane právomoci uvedenej v článku 104 ods. 1 písm. d) uvedenej smernice.

(6)Na účely uplatňovania zabezpečovacieho mechanizmu je vhodné zaviesť do nariadenia (EÚ) č. 575/2013 jasný súbor podmienok na klasifikáciu problémových expozícií. Keďže vo vykonávacom nariadení Komisie (EÚ) č. 680/2014 sa už stanovujú kritériá týkajúce sa problémových expozícií na účely vykazovania na účely dohľadu, je vhodné, aby klasifikácia problémových expozícií vychádzala z uvedeného existujúceho rámca. Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 680/2014 odkazuje na zlyhané expozície, ako sú vymedzené na účely výpočtu požiadaviek na vlastné zdroje pre kreditné riziko, a na expozície zhoršenej kvality podľa uplatniteľného účtovného rámca. Keďže na to, či sa expozícia klasifikuje ako problémová, môžu mať vplyv opatrenia na odloženie splatnosti, klasifikačné kritériá dopĺňajú jasné kritériá týkajúce sa vplyvu opatrení na odloženie splatnosti. Opatrenia na odloženie splatnosti môžu mať rozličné dôvody a následky, vzhľadom na čo je vhodné stanoviť, aby sa opatrením na odloženie splatnosti prijatým vo vzťahu k problémovej expozícii neukončila klasifikácia uvedenej expozície ako problémovej s výnimkou prípadu, keď sú splnené určité prísne kritériá na takéto ukončenie.

(7)Čím dlhšie je expozícia problémová, tým nižšia je pravdepodobnosť náhrady jej hodnoty. Tá časť expozície, ktorá by mala byť krytá rezervami, inými úpravami alebo odpočtami, by sa preto mala časom zväčšovať v súlade s vopred stanoveným harmonogramom.

(8)So zabezpečenými problémovými expozíciami sa vo všeobecnosti spája menšie riziko než s nezabezpečenými problémovými expozíciami, pretože zabezpečenie viažuce sa na úver dáva inštitúcii popri všeobecnom nároku voči zlyhanému dlžníkovi aj špecifický nárok na aktívum alebo voči tretej strane. V prípade nezabezpečeného úveru by bol k dispozícii len všeobecný nárok voči zlyhanému dlžníkovi. Vzhľadom na vyššie riziko pri nezabezpečených úveroch by sa mal uplatňovať prísnejší harmonogram. Expozícia, ktorá je len čiastočne krytá kolaterálom, by sa mala považovať za zabezpečenú v prípade krytej časti a za nezabezpečenú v prípade časti, ktorá nie je krytá kolaterálom.

(9)V závislosti od toho, či je expozícia problémová z dôvodu omeškania dlžníka viac než 90 dní, alebo či je problémová z iných dôvodov, by sa mal uplatňovať odlišný harmonogram. V prvom prípade by požiadavka na minimálne krytie mala byť vyššia, pretože inštitúcia už dlhý čas nedostala od dlžníka žiadnu platbu. V druhom prípade by nemala existovať požiadavka na plné krytie, pretože stále existuje určitá splátka alebo vyššia pravdepodobnosť splátky.

(10)Keď sa expozícia klasifikuje ako problémová z dôvodov iných než jej stav po splatnosti viac než 90 dní a následne sa stane expozíciou po splatnosti viac než 90 dní, mal by sa na ňu začať uplatňovať prísnejší harmonogram uplatniteľný na problémové expozície po splatnosti viac než 90 dní. Nový harmonogram by nemal byť retroaktívny a mal by sa uplatňovať odo dňa, keď sa expozícia stane expozíciou po splatnosti viac než 90 dní. Koeficientom, ktorý sa má uplatniť, by však mal byť koeficient, ktorý by sa bol uplatnil, ak by sa expozícia bola od začiatku klasifikovala ako problémová expozícia, pretože je viac než 90 dní po splatnosti.

(11)S cieľom zabezpečiť, aby sa ocenenie zabezpečenia problémových expozícií inštitúcií riadilo obozretným prístupom, by EBA mal zvážiť, či treba vypracovať – a ak je to nevyhnutné, tak by mal aj vypracovať – spoločnú metodiku, najmä pokiaľ ide o predpoklady týkajúce sa náhrady a presaditeľnosti, prípadne vrátane minimálnych požiadaviek na precenenie z pohľadu načasovania.

(12)S cieľom uľahčiť hladký prechod na tento nový prudenciálny zabezpečovací mechanizmus by sa nové pravidlá nemali uplatňovať vo vzťahu k expozíciám, ktoré vznikli pred 14. marcom 2018. Komisia opakovane zverejnila svoj zámer zaviesť prudenciálny zabezpečovací mechanizmus pre problémové expozície. K dátumu legislatívneho návrhu by mala pre inštitúcie a iné zainteresované strany existovať dostatočná istota, pokiaľ ide o spôsob, akým sa prudenciálny zabezpečovací mechanizmus, ktorý navrhuje Komisia, bude uplatňovať.

(13)Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

PRIJALI TOTO NARIADENIE:

Článok 1

Zmeny nariadenia (EÚ) č. 575/2013