SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Vývoj situácie na trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami a vykonávanie ustanovení balíka predpisov týkajúcich sa mlieka /* COM/2014/0354 final */





SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Vývoj situácie na trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami a vykonávanie ustanovení balíka predpisov týkajúcich sa mlieka 1. Rozsah pôsobnosti V článku 225 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1308/2013[1] sa stanovuje, že Komisia do 30. júna 2014 predloží správu Európskemu parlamentu a Rade o vývoji situácie na trhu v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, a najmä o realizácii článkov 148 až 151, článku 152 ods. 3 a článku 157 ods. 3, v ktorej sa predovšetkým posúdi účinok na výrobcov mlieka a na výrobu mlieka v znevýhodnených regiónoch v súvislosti so všeobecným cieľom udržania výroby v týchto regiónoch a uvedú rôzne stimuly na nabádanie poľnohospodárov, aby uzatvárali dohody o spoločnej výrobe, spolu s ďalšími vhodnými návrhmi. Na konferencii s názvom Sektor mlieka a mliečnych výrobkov EÚ: vývoj po roku 2015, ktorá sa konala 24. septembra 2013 v Bruseli, sa skúmali budúce výzvy pre sektor mlieka a mliečnych výrobkov a diskutovalo sa o potrebe a uskutočniteľnosti dodatočných nástrojov so zreteľom na skončenie systému kvót v roku 2015. V inštitúciách EÚ prebiehajú rokovania o výsledkoch konferencie. Správa do diskusie prináša ďalšie prvky. Komisia je pripravená diskutovať s Parlamentom, členskými štátmi a zúčastnenými stranami o najlepšom spôsobe riadenia trhov po skončení systému kvót a podľa potreby predložiť ďalšie návrhy. 2. Vývoj situácie na trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami Situácia na trhu EÚ s mliekom je v súčasnosti[2] pomerne priaznivá. Priemerná cena mlieka v EÚ v januári 2014 bola 40,03 centu/kg, čo je o 17 % viac než v januári 2013 a ide o doteraz najvyššiu zaznamenanú januárovú cenu mlieka (štatistiky sa vedú od roku 1977). Stúpajúci trend sa prejavil aj na cene mliečnych výrobkov, aj keď ceny masla sú od začiatku roku 2014 pod určitým tlakom. Pevné ceny sa opierajú o silný celosvetový dopyt. Vzhľadom na zvýšenie výroby mlieka prejavujúcej sa u všetkých hlavných vývozcov však nemožno vylúčiť určitú korekciu cien. Strednodobý výhľad pre mlieko a mliečne komodity je priaznivý na svetových aj domácich trhoch. Udržiava sa dynamika svetového dopytu, predovšetkým v rozvíjajúcich sa hospodárstvach. Napriek spomaleniu hospodárskeho rastu zaujímajú mliečne výrobky popredné miesto vo výžive z dôvodu vyššieho podielu domácností strednej triedy. Po zrušení kvót je možné očakávať zvýšenie výroby, a to najmä v tých členských štátoch, ktoré sú v súčasnosti obmedzené kvótami, napríklad v Írsku, Nemecku, Holandsku, Dánsku, Rakúsku a Poľsku, ako aj vo Francúzsku. Výroba bude závisieť od tempa zvyšovania spotreby v EÚ a vo svete a od ďalších faktorov, ako sú napríklad environmentálne obmedzenia. Podrobnejšie informácie o vývoji situácie na trhu sú uvedené v sprievodnom pracovnom dokumente Komisie k tejto správe. 3. Vykonávanie ustanovení balíka predpisov týkajúcich sa mlieka Balík predpisov týkajúcich sa mlieka[3] bol uverejnený v marci 2012, nadobudol úplnú účinnosť 3. októbra 2012 a uplatňuje sa do 30. júna 2020. Vykonávacie a delegované nariadenia[4] boli uverejnené v júni a septembri 2012. Ustanovenia balíka predpisov týkajúcich sa mlieka (začlenené do nariadenia (EÚ) č. 1308/2013) a ich vykonávanie sú opísané v nasledujúcom texte. Správa sa zakladá na odpovediach členských štátov na osobitný dotazník[5], ako aj na oznámenia stanovené vo vykonávacích predpisoch. 3.1. Povinné zmluvy (článok 148) Prostredníctvom zmlúv sa stanovujú povinnosti prevádzkovateľov v reťazci mlieka a mliečnych výrobkov, zvyšuje informovanosť o signáloch trhu, zlepšuje prenos cien, prispôsobuje ponuka dopytu a vyhýba sa určitým nekalým obchodným praktikám. Po zrušení systému kvót na mlieko budú zmluvy slúžiť ako užitočný nástroj pre výrobcov a spracovateľov pri plánovaní objemov výroby. Členské štáty majú podľa článku 148 možnosť zaviesť povinné uzatváranie písomných zmlúv medzi poľnohospodármi a spracovateľmi a uložiť nákupcom mlieka povinnosť, aby poľnohospodárom ponúkali minimálnu dĺžku trvania zmlúv. Zmluvy musia byť uzatvorené pred dodávkou a obsahovať osobitné prvky, ako sú napríklad cena, objem, trvanie, podrobnosti o platbe, zbere a pravidlách uplatniteľných v prípade vyššej moci. O všetkých uvedených prvkoch by sa malo slobodne rokovať medzi zmluvnými stranami a poľnohospodári majú právo odmietnuť ponuku minimálnej dĺžky trvania zmluvy. Z uvedenej povinnosti uzatvárania písomných zmlúv sú vyňaté dodávky poľnohospodára-člena družstva tomuto družstvu, ak stanovy alebo pravidlá daného družstva obsahujú ustanovenia s podobným účinkom ako predpísaná zmluva. Doteraz boli povinné zmluvy zavedené v 12 členských štátoch, v niektorých dokonca pred nadobudnutím účinnosti balíka predpisov týkajúcich sa mlieka. Tabuľka 1 Povinné zmluvy Členský štát || Vnútroštátne právne predpisy || Minimálna dĺžka trvania zmluvy Lotyšsko || september 2009 || – Francúzsko || apríl 2011 || 5 rokov Taliansko || marec 2012 || 6 mesiacov Španielsko || október 2012 || 1 rok Litva || október 2012 || – Maďarsko || december 2012 || 6 mesiacov Slovensko || december 2012 || – Chorvátsko || jún 2013 || 6 mesiacov Cyprus || jún 2013 || 6 mesiacov Portugalsko || jún 2013 || 6 mesiacov Bulharsko || november 2013 || 6 mesiacov Rumunsko || 1. štvrťrok roku 2014 || 6 mesiacov Sedem členských štátov uviedlo, že zmluva navrhnutá nákupcom poľnohospodárovi by mala mať minimálnu dĺžku trvania 6 mesiacov, Španielsko si zvolilo dĺžku trvania zmluvy 1 rok a Francúzsko 5 rokov. Výrobcovia a spracovatelia v Spojenom kráľovstve sa inšpirovali ustanoveniami balíka predpisov týkajúcich sa mlieka a schválili dobrovoľný kódex postupov upravujúci zmluvy za podobných podmienok, ako sú podmienky špecifikované v balíku predpisov týkajúcich sa mlieka, a zahŕňajúci viac ako 85 % výroby surového mlieka. V Belgicku podpísalo kódex osvedčených postupov 98 % spracovateľov a tri najdôležitejšie organizácie poľnohospodárov. Do kódexu sú výslovne zahrnuté dohody o kvalite, dohody o výpovednej lehote pre poľnohospodárov a kupujúcich, dohody o udržateľnosti a ustanovenia o úlohe organizácií výrobcov. V Nemecku sa bežne používajú vzorové zmluvy pre dodávky dohodnuté prostredníctvom organizácií výrobcov, ktoré by v budúcnosti mali okrem ustanovení o kvalite, cenových parametroch a dĺžke trvania zahŕňať aj podrobnejšie údaje o objeme mlieka. Zmluvy sú povinné predovšetkým v tých členských štátoch, v ktorých bola menej rozvinutá družstevná štruktúra zmluvných vzťahov medzi výrobcami a spracovateľmi v sektore mlieka a mliečnych výrobkov. V grafe 1 je uvedený prehľad podielu výroby kravského mlieka podľa typu zmluvných dojednaní, pričom sa rozlišujú dodávky poľnohospodárov-členov družstiev do príslušných spracovateľských a zberných družstiev a dodávky poľnohospodárov súkromným spracovateľom, príp. dodávky podľa iných dojednaní. V poslednom uvedenom prípade ide predovšetkým o dodávky súkromným zberným strediskám alebo obchodným spoločnostiam. Približne 64 % všetkých dodávok kravského mlieka dodávajú poľnohospodári-členovia príslušných spracovateľských alebo zberných družstiev svojim družstvám. Vo Francúzsku nebolo možné rozlíšenie medzi dodávkami spracovateľským a zberným družstvám. V Nemecku sa dodávky súkromným spracovateľom uskutočňujú predovšetkým prostredníctvom organizácií výrobcov alebo ich združení. Celkovo sa uvádzajú pomerne stabilné podiely príslušných druhov zmluvných dojednaní v posledných rokoch. Niekoľko členských štátov (EE, IT, LV, AT a SK) však oznámilo zvýšenie dodávok súkromným zberným strediskám, aj keď ich podiel na celkovom rozsahu je pomerne obmedzený. Graf 1 Zmluvné vzťahy 3.2. Organizácie výrobcov (článok 152 ods. 3) Členské štáty sú povinné formálne uznať organizácie výrobcov zriadené z podnetu výrobcov v sektore mlieka a mliečnych výrobkov s konkrétnym zameraním, ktoré môže zahŕňať: i) zaistenie plánovania výroby a jej prispôsobenie dopytu, a to najmä z hľadiska kvality a kvantity; ii) koncentráciu ponuky a uvádzanie výrobkov, ktoré vyrobili ich členovia, na trh; iii) optimalizáciu výrobných nákladov a stabilizáciu výrobných cien. Členské štáty môžu stanoviť minimálny počet členov a/alebo minimálny predajný objem výroby, ktoré organizácie výrobcov musia splniť, aby dosiahli uznanie (pozri prílohu, tabuľku 3). Všetky uznávané organizácie výrobcov sa zameriavajú na kravské mlieko, okrem jednej organizácie v Španielsku zameranej výlučne na ovčie mlieko. Veľa z celkového počtu 228 organizácií výrobcov v sektore mlieka a mliečnych výrobkov v EÚ existovalo už pred nadobudnutím účinnosti balíka predpisov týkajúcich sa mlieka (predovšetkým v Nemecku a Taliansku). Počet uznaných organizácií sa však v roku 2013 zvýšil (BE +1; CZ + 8; DE + 18; ES + 3 a FR + 27). V Nemecku bolo v roku 2013 uznané jedno združenie organizácií výrobcov, čím sa celkový počet zvýšil na dve. V niekoľkých členských štátoch nadobudli vnútroštátne právne predpisy o uznávaní účinnosť len nedávno. Pomerne veľké rozdiely v minimálnych požiadavkách ukazujú, že je ťažké dosiahnuť rovnováhu medzi snahou zamerať sa na veľké organizácie výrobcov, ktoré majú potenciál zvýšiť vyjednávaciu silu výrobcov, a nabádaním na vytváranie organizácií výrobcov prostredníctvom stanovenia realistických prahových hodnôt. Treba však pamätať na to, že v druhej fáze sa niekoľko organizácií výrobcov môže spojiť v rámci združenia organizácií výrobcov, ktoré má rovnaké možnosti kolektívneho vyjednávania ako organizácia výrobcov, ale vo väčšom meradle. Ukazuje sa, že relatívne priaznivý vývoj trhu v nedávnych rokoch (pozri bod 2) nemotivoval poľnohospodárov, aby vstupovali do organizácií výrobcov. V správe s názvom Analýza budúceho vývoja v sektore mlieka a mliečnych výrobkov[6] odborníci okrem iného navrhli posilniť úlohu organizácií výrobcov, a to predovšetkým zaistením primeranej veľkosti týchto organizácií v záujme dosiahnutia dostatočnej vyjednávacej sily. Týchto organizácií v sektore mlieka a mliečnych výrobkov sa v rámci reformovanej SPP takisto týka možnosť rozšírenia určitých pravidiel uznaných organizácií výrobcov a ich združení (a medziodvetvových organizácií) na nečlenov a platenie povinných príspevkov nečlenmi[7], pričom sa predpokladá, že to podnieti vytvorenie reprezentatívnej organizácie. Ďalšie stimuly na povzbudenie poľnohospodárov, aby vstupovali do organizácií výrobcov, sú uvedené v bode 3.8. 3.3. Kolektívne rokovania (článok 149) V záujme posilnenia vyjednávacej sily výrobcov mlieka sa poľnohospodári môžu spájať v organizáciách výrobcov, ktoré môžu kolektívne rokovať o zmluvných podmienkach vrátane ceny surového mlieka. Objem mlieka, o ktorom môžu organizácie výrobcov rokovať, je viazaný určitými jasne stanovenými limitmi (t. j. 3,5 % výroby EÚ, 33 % vnútroštátnej výroby členského štátu). Predmetom spoločných rokovaní v rámci balíka predpisov týkajúcich sa mlieka nemôžu byť dodávky poľnohospodárov-členov spracovateľských družstiev týmto družstvám. Na druhej strane zberné družstvá môžu vytvárať organizácie výrobcov, ktoré môžu kolektívne rokovať so spracovateľmi. Dodávky surového mlieka v roku 2013 uskutočnené na základe zmlúv kolektívne dojednaných podľa tohto ustanovenia uviedli štyri členské štáty. Tabuľka 2. Skutočné dodávky kravského mlieka v roku 2013 podľa kolektívne dojednaných zmlúv Členský štát || Objemy surového kravského mlieka x 1 000 ton || Približný podiel dodávok Česká republika || 445 || 18 % Nemecko || 11 158 || 33 % Španielsko || 255 || 4 % Francúzsko || 2 689 || 11 % V Nemecku pokrývajú 2 združenia organizácií výrobcov spolu so 143 organizáciami výrobcov takmer všetky dodávky mlieka spracovateľom, ktorí nie sú členmi družstva. Vo Francúzsku bolo takmer 90 % ročného predajného objemu uznaných organizácií výrobcov dohodnutých kolektívne, zatiaľ čo v Španielsku sa kolektívne rokovania uskutočnili pri približne 16 % predajných objemov uznaných organizácií výrobcov. Okrem toho Španielsko uviedlo za rok 2013 dodávky 68 000 ton ovčieho mlieka v porovnaní s výrobou 571 000 ton. Keďže v rámci balíka predpisov týkajúcich sa mlieka nie je možné rokovať o dodávkach poľnohospodárov‑členov spracovateľských družstiev týmto družstvám, stále existuje určitý potenciál pre kolektívne rokovania, okrem Nemecka a členských štátov s vysokým podielom družstevných spracovateľov. 3.4. Regulácia ponuky syrov s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením (článok 150) Vzhľadom na význam syrov s chráneným označením pôvodu (CHOP) alebo s chráneným zemepisným označením (CHZO), predovšetkým pokiaľ ide o zraniteľné vidiecky regióny, a s cieľom zaistenia pridanej hodnoty a kvality, členské štáty môžu na žiadosť organizácie výrobcov, medziodvetvovej organizácie alebo skupiny CHOP/CHZO uplatniť pravidlá na reguláciu ponuky syrov CHOP/CHZO. Pravidlá riadenia ponuky syrov doteraz prijali dva členské štáty. Francúzsko prijalo opatrenia týkajúce sa syra „Comté“ platné od 1. apríla 2012 a syra „Beaufort“ od 27. februára 2014 a Taliansko prijalo pravidlá týkajúce sa syra „Asiago“ platné od 12. februára 2014. V oboch členských štátoch sa skúmajú alebo spracúvajú ďalšie žiadosti. 3.5. Medziodvetvové organizácie (článok 157 ods. 3) Osobitné pravidlá pre medziodvetvové organizácie v sektore mlieka a mliečnych výrobkov umožňujú subjektom v dodávateľskom reťazci mlieka a mliečnych výrobkov viesť dialóg a realizovať viacero činností, ktoré je za určitých okolností možné čiastočne vyňať z rozsahu pôsobnosti pravidiel hospodárskej súťaže (článok 210). Tieto spoločné činnosti sa okrem iného týkajú zlepšovania poznatkov a zvyšovania transparentnosti výroby a trhu, propagácie, výskumu, inovácie a zvyšovania kvality. Medziodvetvové organizácie by mali byť tvorené zástupcami výrobcov surového mlieka a aspoň jedným zástupcom či viacerými zástupcami nasledujúcich fáz dodávateľského reťazca: spracovanie alebo obchod (vrátane distribúcie). Medziodvetvové organizácie v sektore mlieka a mliečnych výrobkov boli uznané v Španielsku (po jednej pre kravské mlieko, ovčie a kozie mlieko), vo Francúzsku (jedna pre kravské mlieko, jedna pre kozie mlieko a dve pre ovčie mlieko), v Maďarsku (pre kravské mlieko) a Portugalsku. Väčšinou pôsobia na vnútroštátnej úrovni, okrem dvoch medziodvetvových organizácií pre ovčie mlieko vo Francúzsku, ktoré majú regionálny rozsah pôsobnosti. Všetky uvedené organizácie zahŕňajú výrobu a spracovanie, zatiaľ čo maloobchod je zastúpený len v medziodvetvovej organizácii v Maďarsku. Jeden postup francúzskej medziodvetvovej organizácie, a to postup týkajúci sa šírenia určitých trhových informácií a hospodárskych ukazovateľov, bol prijatý v kontexte článku 177a nariadenia (EÚ) č. 1234/2007[8]. 3.6. Povinné nahlasovanie dodávok mlieka (článok 151) Týmto ustanovením sa zaisťujú včasné informácie o dodaných objemoch mlieka s cieľom dôkladne sledovať vývoj trhu po skončení režimu kvót na mlieko a v záujme transparentnosti. Ustanovenie sa bude uplatňovať od 1. apríla 2015. Vykonávacie pravidlá sa pripravujú. 3.7. Vplyv balíka predpisov týkajúcich sa mlieka na znevýhodnené regióny Keďže neexistuje jednotné vymedzenie pojmu „znevýhodnený región“ v súvislosti s výrobou mlieka, členské štáty boli požiadané, aby uviedli, aké kritériá používajú v tejto súvislosti. Členské štáty väčšinou uvádzajú horské oblasti, ale aj znevýhodnené oblasti dotknuté špecifickými nevýhodami, oblasti ohrozené vysídľovaním, všeobecne znevýhodnené oblasti a najvzdialenejšie regióny (napr. Azory). V niektorých členských štátoch sa uplatňujú inak odstupňované nevýhody a/alebo sa pridávajú špecifické kritériá, napr. odľahlosť, ostrov, rozdrobená štruktúra, pôda, podnebie, nízka dojivosť, vysoké výrobné náklady atď. a väčšinou sa odkazuje na vlastné vnútroštátne programy rozvoja vidieka. Niektoré členské štáty uvádzajú, že nemajú k dispozícii žiadne takéto údaje (BG, LT, LU, HU, MT a SK). Na základe týchto pomerne nesúrodých vymedzení pojmu „znevýhodnená oblasť“ boli zaznamenané nasledujúce údaje a vývoj: Graf 2 Výroba mlieka v znevýhodnených regiónoch V znevýhodnených regiónoch všetkých členských štátov možno v posledných rokoch pozorovať všeobecný trend zníženia počtu výrobcov mlieka, aj keď v Poľsku sa uvádza väčší pokles výrobcov mlieka v znevýhodnených regiónoch než v regiónoch, ktoré nie sú znevýhodnené. Na druhej strane vo Francúzsku, v Rakúsku a Slovinsku je pokles v horských oblastiach menej výrazný než v iných regiónoch, zatiaľ čo Španielsko uvádza pomalšie znižovanie počtu výrobcov mlieka od roku 2006, keď boli v sektore mlieka a mliečnych výrobkov zavedené priame platby. Objemy výroby mlieka v znevýhodnených regiónoch klesajú v Estónsku, Grécku a Poľsku a zvyšujú sa v Nemecku, Írsku, Lotyšsku a Rakúsku. Španielsko zaznamenalo významné zvýšenie výroby predovšetkým v regiónoch s nízkym počtom obyvateľov (predstavujúce takmer 40 % vnútroštátnych dodávok). Zmluvné dojednania v znevýhodnených regiónoch, aspoň pokiaľ sú k dispozícii údaje, sú viac alebo menej podobné dojednaniam uvedeným v bode 3.1, ale s vyšším podielom dodávok do spracovateľských družstiev v Belgicku, Írsku, Taliansku, Poľsku, Švédsku a vo Francúzsku. Informácie o činnostiach organizácií výrobcov v znevýhodnených regiónoch sú obmedzené; len Francúzsko uviedlo, že 14 z 36 organizácií výrobcov pôsobí čiastočne aj v takýchto regiónoch, hoci neboli oznámené žiadne prípady kolektívnych rokovaní podľa článku 149 v znevýhodnených regiónoch. Členské štáty neuviedli významný vplyv balíka predpisov týkajúcich sa mlieka na znevýhodnené regióny predovšetkým preto, lebo ustanovenia boli zavedené len nedávno a obdobie ich skutočného uplatňovania bolo príliš krátke. Okrem toho väčšina členských štátov nebola schopná poskytnúť o tejto otázke podrobné údaje. Z prehľadu vyplýva, že situácia a vývoj v sektore mlieka a mliečnych výrobkov v znevýhodnených regiónoch v rámci členských štátov a medzi nimi sú rôznorodé a vyžadovali by cielený prístup. Podobné konštatovanie je možné nájsť v uznesení Európskeho parlamentu z 11. decembra 2013 o zachovaní produkcie mlieka v horských a znevýhodnených oblastiach a v najvzdialenejších regiónoch po skončení systému kvót mlieka[9]. Cieľavedomé zameranie je zaistené existujúcimi a novými opatreniami reformovanej SPP. Členské štáty môžu v rámci svojich programov rozvoja vidieka[10] strategicky reagovať na špecifické potreby sektora mlieka a mliečnych výrobkov a navrhovať konkrétne prispôsobené tematické podprogramy, zamerané napríklad na reštrukturalizáciu výroby mlieka v prípade, že sektor má osobitný vplyv na rozvoj vidieckej oblasti alebo v horských oblastiach. Okrem toho sa v rámci pomoci pre oblasti, ktoré sa musia vyrovnávať s prírodnými alebo inými osobitnými prekážkami, poskytujú platby kompenzujúce ušlý príjem a dodatočné náklady v tých oblastiach, v ktorých je poľnohospodárska výroba nepriaznivo ovplyvnená prírodnými obmedzeniami. To by sa samozrejme mohlo týkať aj výrobcov mlieka v prípade, že sa nachádzajú v obmedzenej oblasti. Uvedené platby sú mimoriadne dôležité z hľadiska predchádzania opúšťaniu poľnohospodárskej pôdy. V novom nariadení o rozvoji vidieka sa takisto stanovuje zvýšený strop pre platby v oblastiach, ktoré sa musia vyrovnávať s prírodnými alebo inými osobitnými obmedzeniami, a to vo výške 250 až 450 EUR/ha v horských oblastiach a 150 až 250 EUR/ha v ostatných oblastiach. Napríklad členské štáty sa v rámci priamych platieb[11] môžu rozhodnúť, že budú poskytovať dobrovoľnú viazanú pomoc pre poľnohospodárov v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, a to až do určitého limitu príslušného vnútroštátneho balíka a v rozsahu nevyhnutne potrebnom na vytvorenie stimulu na udržanie súčasnej úrovne výroby. Táto podpora sa zameria na sektory alebo regióny, v ktorých majú určité problémy špecifické druhy poľnohospodárstva alebo špecifické poľnohospodárske sektory, ktoré sú mimoriadne dôležité z hospodárskych, sociálnych alebo environmentálnych dôvodov. Okrem toho sa členské štáty môžu rozhodnúť, že poskytnú platby oblastiam s prírodnými obmedzeniami, a to až do výšky 5 % vnútroštátneho balíka. Pre najvzdialenejšie regióny EÚ sú určené opatrenia programu POSEI[12] (Programme d'Options Spécifiques à l'Éloignement et l'Insularité – program osobitných alternatív pre odľahlosť a ostrovný charakter), ktorý zohľadňuje ich zemepisné a hospodárske nevýhody, ako sú odľahlosť, ostrovný charakter, malá rozloha, náročná topografia a podnebie, hospodárska závislosť od niekoľkých výrobkov. Treba poznamenať, že v rokoch 2010 až 2013 zaviedlo osobitnú pomoc v sektore mlieka a mliečnych výrobkov podľa článku 68 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 73/2009 14 členských štátov a vyčlenili na ňu celkovú sumu približne 1 miliardu eur. 3.8. Možné stimuly, ktorými sa poľnohospodári majú nabádať na uzatváranie dohôd o spoločnej výrobe Viacero členských štátov navrhlo v odpovediach na dotazník (pozri bod 3) ako vhodný stimul, ktorým sa majú poľnohospodári nabádať na uzatváranie dohôd o spoločnej výrobe, finančnú pomoc výslovne pre organizácie výrobcov (niektoré štáty uviedli ako príklad sektor ovocia a zeleniny). Ďalšie návrhy poukazujú na zvyšovanie schopnosti organizácií výrobcov plniť aj iné úlohy ako vedenie kolektívnych rokovaní o dodávkach surového mlieka, napríklad získať väčší vplyv na reguláciu trhu či viesť spoločné rokovania s dodávateľmi krmív alebo poľnohospodármi vykrmujúcimi hovädzí dobytok. Boli tiež navrhnuté informačné kampane na zvýšenie informovanosti o výhodách členstva v organizáciách výrobcov a predstavenie úspešných príkladov. Existuje aj skupina členských štátov, ktoré nevidia žiadnu potrebu takýchto stimulov, pričom sa odkazujú na dobre rozvinutú družstevnú štruktúru svojho sektora mlieka a mliečnych výrobkov. Reformovaná politika rozvoja vidieka v tejto súvislosti ponúka najmä tieto možnosti: Podpora formovania skupín výrobcov sa rozšírila na organizácie výrobcov na obdobie rokov 2014 – 2020. · Nové opatrenie v oblasti spolupráce (ktorá je potenciálne otvorená pre skupiny výrobcov, družstvá a medziodvetvové organizácie) umožňuje podporiť napríklad vývoj nových výrobkov a postupov, krátkych dodávateľských reťazcov a miestnych trhov, ako aj spoluprácu malých subjektov pri organizácii spoločných výrobných postupov a spoločnom využívaní zariadení. Pre kolektívne investície môže byť okrem pomoci v rámci investičného opatrenia prínosná aj vyššia miera pomoci (možné zvýšenie o 20 percentných bodov). · Skupiny poľnohospodárov môžu okrem toho využiť celý rad opatrení v rámci rozvoja vidieka, ako je napríklad investičná podpora, zapojenie sa do systémov kvality a informačných alebo propagačných činností, spoločné opatrenia v oblasti poľnohospodárstva, ochrany životného prostredia a klímy atď. 4. Záverečné poznámky Situácia na trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami v EÚ je v súčasnosti priaznivá a strednodobé vyhliadky sú dobré, napriek pravdepodobnému väčšiemu počtu epizód extrémnej volatility cien. Ustanovenia balíka predpisov týkajúcich sa mlieka boli transponované do vnútroštátnych právnych predpisov. Dvanásť členských štátov zaviedlo povinné zmluvy medzi poľnohospodármi a spracovateľmi. V ďalších dvoch členských štátoch boli schválené kódexy osvedčených postupov inšpirované balíkom predpisov týkajúcich sa mlieka zo strany poľnohospodárov a organizácií spracovateľov. Takmer vo všetkých členských štátoch boli prijaté vnútroštátne kritériá uznávania organizácií výrobcov, aj keď v niektorých len nedávno. V 6 členských štátoch bolo do konca roku 2013 uznaných spolu 228 organizácií výrobcov v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, pričom veľa z nich existovalo už pred nadobudnutím účinnosti balíka predpisov týkajúcich sa mlieka. Vytvorenie (nových) organizácií výrobcov si vyžaduje čas a samozrejme silnú iniciatívu samotných poľnohospodárov. Nedávny priaznivý vývoj na trhu a vyhliadky zrejme nenabádali poľnohospodárov na vstup do organizácií výrobcov. V tejto súvislosti boli v reformovanej politike vidieka stanovené možné stimuly s cieľom nabádať poľnohospodárov, aby uzatvárali dohody o spoločnej výrobe (podpora zriaďovania organizácií výrobcov, nové opatrenia týkajúce sa spolupráce a oprávnenosti skupín poľnohospodárov pre rad opatrení v rámci rozvoja vidieka). Okrem toho by vytváranie veľkých organizácií výrobcov mohli podnietiť možnosti rozšírenia určitých pravidiel organizácií výrobcov a zavedenie povinných príspevkov pre nečlenov. Do kolektívnych rokovaní v rámci balíka predpisov týkajúcich sa mlieka sa zapojili uznávané organizácie výrobcov v štyroch členských štátoch. Tieto rokovania viedli ku skutočným dodávkam v roku 2013 v rozpätí 4 až 33 % celkového objemu dodávok v príslušných členských štátoch. Nariadenie o ponuke syrov s CHOP/CHZO sa zatiaľ uplatňuje v 2 členským štátoch a týka sa 3 druhov syra. Boli už ohlásené ďalšie iniciatívy. Uvedené možnosti rozšírenia pravidiel a finančných príspevkov sa týkajú tiež medziodvetvových organizácií a môžu sa stať podnetom na ich vytváranie. Doteraz boli medziodvetvové organizácie uznané v štyroch členských štátoch. Ešte je priskoro na to, aby sa prejavili výrazné účinky balíka predpisov týkajúcich sa mlieka na tento sektor v znevýhodnených regiónoch. V rozsahu, v akom sú k dispozícii údaje a na základe rôznych kritérií použitých členskými štátmi pri vymedzení „znevýhodnených regiónov“ sa trendy výroby mlieka v týchto regiónoch výrazne líšia v jednotlivých členských štátoch, ako aj v regiónoch daných členských štátov. Niekoľko členských štátov však uviedlo vyšší podiel dodávok družstevným spracovateľom v znevýhodnených regiónoch v porovnaní s ostatnými regiónmi. Nebolo možné získať konkrétne údaje o činnostiach organizácií výrobcov v znevýhodnených regiónoch. Na konferencii s názvom Sektor mlieka a mliečnych výrobkov v EÚ: vývoj po roku 2015, ktorá sa konala v Bruseli 24. septembra 2013, bola prednesená myšlienka vytvorenia strediska pre monitorovanie trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami, ktorú v súčasnosti realizujú útvary Komisie. Stredisko pre monitorovanie je nástroj v rámci Európskej komisie zodpovedný za šírenie trhových údajov a krátkodobých analýz týkajúcich sa trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami, na ktorom sa podieľajú výrobcovia, spracovatelia, obchod a maloobchod, ako aj nezávislí odborníci, a ktorý má za cieľ reagovať na rastúcu potrebu transparentnosti prostredníctvom podrobnejších a včasných informácií. Zúčastnené strany prispievajú svojimi odbornými skúsenosťami a trhovými poznatkami a dopĺňajú kvantitatívny prístup k zberu údajov a analýze trhu o kvalitatívne hľadisko. Konečným cieľom strediska je poskytnúť hospodárskym subjektom kvantitatívne a kvalitatívne nástroje na zvýšenie ich informovanosti o trhu a pomôcť im pri prijímaní obchodných rozhodnutí. Ak si to bude vyžadovať situácia na trhu, stredisko bude môcť zaslať včasné varovania útvarom Komisie. V rámci novej SPP (2014 – 2020) má sektor mlieka a mliečnych výrobkov k dispozícii bezpečnostnú sieť (intervenčný nákup masla a sušeného odstredeného mlieka, podpora pre súkromné skladovanie masla, sušeného odstredeného mlieka a syrov s CHOP/CHZO), ktorá je doplnená regulačným rámcom, na základe ktorého môže Komisia reagovať na výnimočné okolnosti (napríklad predĺženie obdobia intervenčného nákupu, podpora súkromného skladovania pre iné mliečne výrobky, náhrady pri vývoze, povolenie dočasných výnimiek z pravidiel hospodárskej súťaže, pokiaľ ide o dohody a rozhodnutia uznaných organizácií s cieľom prijať určité opatrenia, výnimočné proticyklické platby). Okrem toho výrobcovia mlieka využívajú priame platby a programy rozvoja vidieka, v rámci ktorých majú členské štáty značnú voľnosť pri zameraní opatrení konkrétne na sektor mlieka a mliečnych výrobkov. Aktuálny výhľad pre svetové trhy s mliekom a mliečnymi výrobkami zostáva prevažne pozitívny. Panujú však určité obavy týkajúce sa schopnosti regulačného rámca EÚ riešiť prípady extrémnej trhovej volatility či krízové situácie po skončení režimu kvót, predovšetkým z hľadiska zaistenia vyváženého rozvoja výroby mlieka v celej Európskej únii a predchádzania nadmernej koncentrácii v najproduktívnejších oblastiach. Vytvorenie strediska pre monitorovanie trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami pomôže Komisii monitorovať vývoj trhu a aktívne zavádzať „ustanovenia bezpečnostnej siete“. Boli predložené rôzne návrhy na pokračovanie a posilnenie dostupných nástrojov. Boli najmä predložené návrhy, ako vybaviť EÚ prostriedkami v záujme zachovania životaschopnej výroby mlieka v krízových situáciách, lepšieho riadenia škodlivých dôsledkov pre výrobu mlieka v znevýhodnených regiónoch a poskytnutia nástrojov na boj proti prudkému zvýšeniu výroby, ktorý by mohol vážne ovplyvniť dlhodobú stabilitu trhu. Položili sa aj otázky, akým spôsobom prinútiť trhové subjekty, aby prevzali zodpovednosť za svoje rozhodnutia týkajúce sa využívania príležitostí na rozvoj a prispievania k riešeniu krízy. Komisia bude pokračovať v diskusii, aby sa čo najskôr vyriešili uvedené problémy. Preskúma najmä to, či a do akej miery sú potrebné dodatočné nástroje na lepšie predchádzanie krízovým situáciám a lepšie zvládanie volatility trhu. Ďalej je potrebná analýza efektívnejších spôsobov podpory sektora mlieka a mliečnych výrobkov v záujme zvýšenia konkurencieschopnosti a udržateľnosti ponuky mlieka v celej EÚ po tridsiatich rokoch fungovania systému kvót na mlieko. Diskusia o nástrojoch, ktoré už nadobudli účinnosť, a o potrebe ďalších nástrojov sa uskutoční bezodkladne, t. j. pred ďalšou správou Komisie o vykonávaní balíka predpisov týkajúcich sa mlieka a o vývoji trhu, ktorá je naplánovaná na rok 2018. [1] NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 671). [2] Na základe údajov dostupných do polovice marca 2014. [3] Nariadenie (EÚ) č. 261/2012; Ú. v. EÚ L 94, 30.3.2012, s. 38. [4] Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 511/2012; Ú. v. EÚ L 156, 16.6.2012, s. 39, a delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 880/2012; Ú. v. EÚ L 263, 28.9.2012, s. 8. [5] http://ec.europa.eu/agriculture/milk/milk-package/questionnaire-implementation-2013_en.pdf. [6] Externá štúdia, ktorú vypracovala spoločnosť Ernst & Young pre Generálne riaditeľstvo Európskej komisie pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka. Pozri: http://ec.europa.eu/agriculture/events/dairy-conference-2013_en.htm. [7] Články 164 a 165 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013. [8] Článok 210 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013. [9] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2013-0577+0+DOC+XML+V0//SK. [10] Nariadenie (EÚ) č. 1305/2013; Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 487. [11] Nariadenie (EÚ) č. 1307/2013; Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 608. [12] Nariadenie (EÚ) č. 228/2013; Ú. v. EÚ L 78, 20.3.2013, s. 23. PRÍLOHA Organizácie výrobcov: Minimálne kritériá stanovené členskými štátmi/uznania Členský štát || Vnútroštátne právne predpisy || Minimálny počet poľnohospodárov || Minimálna predajná výroba x 1 000T* || Počet uznaných organizácií výrobcov do konca roka 2013 Francúzsko || pred rokom 2012 || 200 || alebo 60 || 36 Portugalsko || pred rokom 2012 || 12 || 20 || Španielsko || november 2011 || || 200 || 7 Fínsko || máj 2012 || 15 || 3 || Holandsko || jún 2012 || 150 || 90 || Estónsko || september 2012 || || 5 % || Rakúsko || október 2012 || 20 || alebo 3 || Česká republika || október 2012 || 10 || || 8 Litva || október 2012 || 20 || 1 || Belgicko || december 2012/august 2013 || 40/20 || || 2 Taliansko || december 2012 || 5 || 3 || 32 Slovensko || december 2012 || 5 || || Maďarsko || december 2012 || || 30 || Dánsko || začiatok roka 2013 || 5 || 3 || Lotyšsko || január 2013 || 10 || 0,125 || Spojené kráľovstvo || apríl 2013 || 10 || 6 || Švédsko || máj 2013 || 10 || 6 || Chorvátsko || jún 2013 || 5 || 3 || Cyprus || jún 2013 || 35 || 20 || Grécko || september 2013 || 5/20 || 0,5/5 || Nemecko || november 2013 || 5 || || 143 Poľsko || november 2013 || 20 || 2 || Rumunsko || 1. štvrťrok 2014 || 5 || 0,035 || Slovinsko || marec 2014 || 20 || 2 000 || Luxembursko || marec 2014 || 10 || || * kumulatívne k požiadavke na počet poľnohospodárov, pokiaľ sa neuvádza Viaceré členské štáty majú rozličné požiadavky, napríklad ekologickí poľnohospodári, producenti ovčieho alebo kozieho mlieka a organizácie výrobcov v konkrétnej zemepisnej oblasti.