Odporúčanie Európskeho parlamentu Rade o rokovaniach o dohode so Spojenými štátmi americkými o využívaní záznamov podľa mena cestujúceho (PNR) na predchádzanie a boj proti terorizmu a medzinárodnej trestnej činnosti vrátane organizovaného zločinu (2006/2193(INI))



Úradný vestník 305 E , 14/12/2006 S. 0250 - 0254



P6_TA(2006)0354 Dohoda s USA o využívaní záznamov podľa mena cestujúceho Odporúčanie Európskeho parlamentu Rade o rokovaniach o dohode so Spojenými štátmi americkými o využívaní záznamov podľa mena cestujúceho (PNR) na predchádzanie a boj proti terorizmu a medzinárodnej trestnej činnosti vrátane organizovaného zločinu (2006/2193(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na návrh odporúčania Rade predložený Sophiou in 't Veld v mene skupiny ALDE o obsahu dohody so Spojenými štátmi americkými o využívaní záznamov podľa mena cestujúceho (PNR) na predchádzanie a boj proti terorizmu a medzinárodnej trestnej činnosti vrátane organizovanej kriminality (B6-0382/2006), - so zreteľom na článok 114 ods. 3 a článok 94 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci (A6-0252/2006), A. pripomína svoje predchádzajúce uznesenia o problematike PNR [1], v ktorých Európsky parlament od začiatku vyjadroval: - svoju ochotu schváliť prístup verejných orgánov k osobným údajom cestujúcich na bezpečnostné účely a v prípade potreby na účely zistenia totožnosti a krížovej kontroly údajov so zoznamom nebezpečných osôb alebo známych zločincov a teroristov (podobne ako sa postupuje v súvislosti so Schengenským vykonávacím dohovorom, prípadne v súlade so smernicou 2004/82/ES [2], čo umožňuje prístup k identifikačným údajom spravovaným leteckými spoločnosťami prostredníctvom podrobného informačného systému o cestujúcich (Advanced Passenger Information System - APIS), a - svoje hlboké znepokojenie nad systematickým prístupom verejných orgánov k údajom ako sú čísla kreditných kariet, e-mailové adresy, príslušnosť k určitej skupine, informácie o pravidelných cestujúcich, spojeným so správaním "bežných" cestujúcich (t. j. osôb, ktoré nie sú v prijímajúcej krajine zaznamenané ako nebezpečné osoby alebo zločinci) s cieľom nielen kontrolovať pomocou teoretického vzorca, či by takýto cestujúci mohol predstavovať potenciálnu hrozbu pre let, cieľovú krajinu, prípadne tranzitnú krajinu, B. uvedomuje si, že systematický prístup k údajom o "správaní", akokoľvek neprípustný v EÚ, sa vyžaduje v iných krajinách, ako sú USA, Kanada a Austrália, na ochranu vnútornej bezpečnosti, poukazuje však na tieto skutočnosti: - v prípade Kanady a Austrálie vnútroštátne predpisy umožňujú časovo a rozsahovo obmedzený prístup k takýmto údajom, ktorý je súčasne obmedzený aj počtom údajov a tiež kontrolovaný súdnym orgánom a preto Európsky parlament a vnútroštátne orgány na ochranu údajov v EÚ označili tieto systémy za primerané, - v prípade USA je to tak, že aj po dlhých rokovaniach s Komisiou a určitých prejavoch dobrej vôle vyjadrenej v "záväzkoch" v USA stále neexistuje zákonná ochrana údajov v oblasti leteckej dopravy; preto je možné získať prístup ku všetkým údajom podľa mena cestujúceho s výnimkou tzv. citlivých údajov, pričom ich možno uchovávať až niekoľko rokov po vykonaní bezpečnostnej kontroly; okrem toho neexistuje súdna ochrana osôb, ktoré nie sú občanmi USA, C. s ohľadom na skutočnosť, že od strašných udalostí z 11. septembra 2001 bol v celosvetovom meradle prijatý celý rad jednotlivých bezpečnostných opatrení, ktoré často zahŕňajú systematické zhromažďovanie a monitorovanie osobných údajov všetkých občanov, najmä údaje o peňažných prevodoch a telekomunikačné údaje a údaje o cestujúcich; s ohľadom na hrozbu, že postavenie jednotlivých občanov vo vzťahu k štátu sa bude postupne zhoršovať, keďže neexistuje koherentná bezpečnostná politika EÚ, D. pripomínajúc, že Európsky parlament dal podnet na Súdny dvor Európskych spoločenstiev a požiadal o zrušenie rozhodnutia Rady 2004/496/ES [3] o uzavretí dohody so Spojenými štátmi americkými, ktorá bola uzatvorená na základe rozhodnutia Komisie 2004/535/ES [4], s odôvodnením, že spomínané rozhodnutie nemá právny základ a z právneho hľadiska je nejasné a pretože zhromažďovanie osobných údajov, ku ktorému oprávňuje dohoda, bolo v porovnaní s potrebami boja proti organizovanému zločinu a terorizmu nadmerné, E. víta skutočnosť, že Súdny dvor zrušil rozhodnutie Rady 2004/496/ES a rozhodnutie Komisie 2004/535/ES [5], F. vyjadruje poľutovanie nad tým, že Súdny dvor nereagoval na obavy Európskeho parlamentu s ohľadom na právnu štruktúru dohody a súlad jej obsahu so zásadami ochrany údajov stanovenými v článku 8 Európskeho dohovoru o ľudských právach (EDĽP), G. berúc do úvahy skutočnosť, že Súdny dvor konštatoval, že rozhodnutie Rady 2004/496/ES nemohlo byť na základe článku 95 Zmluvy o ES v súvislosti so smernicou 95/46/ES [6] právoplatne schválené, keďže prenos a využívanie údajov o záznamoch podľa mena cestujúceho Úradom USA pre colnú správu a ochranu hraníc (CBP) v rámci postupu spracovávania údajov sa týka verejnej bezpečnosti a činností štátu v oblasti trestného práva, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti smernice 95/46/ES a ani do prvého piliera; H. zohľadňuje vyjadrenú snahu Komisie a Rady úzko spolupracovať s Európskym parlamentom s cieľom dosiahnuť úplný súlad s uvedeným rozhodnutím Súdu; ľutuje však, že Rada nedokázala zapojiť Európsky parlament do prebiehajúcich rokovaní; I. súhlasí so stanoviskom o nutných opatreniach prijatých po vynesení rozhodnutia Súdneho dvora [7], ktoré 14. júna 2006 prijala Pracovná skupina pre ochranu údajov stanovená podľa článku 29, J. považuje túto otázku za natoľko dôležitú, že EÚ by mala v každom prípade uzatvoriť s USA náležitú medzinárodnú dohodu, ktorá by, pri riadnom rešpektovaní ľudských práv určila: a) ktoré údaje sú potrebné na zistenie totožnosti a mali by sa systematicky a automaticky prenášať (informačný systém APIS) a ktoré údaje súvisiace so "správaním" cestujúceho by bolo možné prenášať v individuálnych prípadoch u osôb nachádzajúcich sa na zoznamoch sledovaných osôb z dôvodu ohrozenia verejnej bezpečnosti a označených za nebezpečné z dôvodu trestnej činnosti alebo teroristických činov; b) zoznam závažných trestných činov, v prípade ktorých je možné podať dodatočnú žiadosť; c) zoznam úradov a orgánov, ktoré môžu zdieľať údaje, ako aj podmienky ochrany údajov, ktoré je potrebné dodržiavať; d) lehotu uchovávania týchto dvoch druhov údajov, pričom by bolo jasné, že údaje súvisiace s prevenciou závažnej trestnej činnosti sa musia vymieňať v súlade s dohodou medzi EÚ a USA o justičnej spolupráci [8] a extradícii [9]; e) úlohu, ktorú budú zohrávať letecké spoločnosti, počítačové rezervačné systémy a súkromné organizácie (napr. SITA a AMADEUS) pri prenose údajov o cestujúcich alebo zamýšľané prostriedky (APIS, PNR a pod.) na účely verejnej bezpečnosti; f) záruky poskytnuté cestujúcim, aby mali možnosť opraviť údaje, ktoré sa ich týkajú alebo poskytnúť vysvetlenie v prípade nesúladu medzi údajmi z cestovnej zmluvy a údajmi na preukazoch totožnosti, vízach, pasoch a iných úradných dokumentoch; g) zodpovednosť leteckých spoločností voči cestujúcim a verejným orgánom v prípade chýb pri prepise alebo kódovaní a za ochranu spracovávaných údajov; h) právo odvolať sa na nezávislom orgáne a opravné prostriedky v prípade porušenia práv cestujúcich; i) potreba prísneho dodržiavania článku 6 písm. d) nariadenia (EHS) č. 2299/89 z 24. júla 1989 o kódexe správania pre používanie počítačových rezervačných systémov [10], ktorý vyžaduje, aby cestujúci vopred súhlasil s každým prenosom osobných údajov; 1. predkladá Rade tieto odporúčania: Všeobecné zásady: a) od 1. októbra 2006 odstrániť právne nedostatky na európskej úrovni pokiaľ ide o prenos údajov o cestujúcich a zabezpečiť vyšší stupeň ochrany práv a slobôd cestujúcich ako v súčasnosti s ohľadom na jednostranné záväzky, ktoré predložila vláda Spojených štátov amerických; b) všetky nové dohody v tejto oblasti by mali vychádzať zo zásad ES pre ochranu údajov, uvedených v článku 8 EDĽP; Pokiaľ ide o rokovací postup: c) s ohľadom na časové obmedzenia prerokovať: - novú krátkodobú medzinárodnú dohodu na obdobie od 1. októbra 2006 do novembra 2007 (obdobie, na ktoré sa pôvodne vzťahovala dohoda medzi EÚ a USA, ktorá bola predmetom rozhodnutia Súdu), - v strednodobom až dlhodobom výhľade ucelenejší prístup na úrovni Medzinárodnej organizácie civilného letectva (ICAO) vo vzťahu k výmene údajov o cestujúcich na účel bezpečnosti leteckej dopravy a dodržiavania ľudských práv na celosvetovej úrovni; d) poveriť predsedníctvo Rady, aby s pomocou Komisie informovalo Európsky parlament o rokovaniach o dohode a zapojiť zástupcov príslušného výboru ako pozorovateľov do dialógu s vládou USA; Pokiaľ ide o obsah krátkodobej dohody: e) prekonať v prvom rade nedostatky načrtnuté v prvom spoločnom hodnotení dohody medzi USA a EÚ [11] a zohľadniť odporúčania Európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov a Pracovnej skupiny pre ochranu údajov ustanovenej podľa článku 29 [12]; f) zahrnúť obsah záväzkov do obsahu dohody tak, aby sa mohli stať právne záväznými, v dôsledku čoho budú obe zmluvné strany musieť prijať alebo pozmeniť existujúce zákony a súdna moc bude musieť ochraňovať osoby, na ktoré sa dohoda vzťahuje; g) ako prejav dobrej vôle vlády Spojených štátov okamžite začleniť do novej dohody záväzky (ktoré stále nie sú splnené ani po dvoch rokoch od vstupu dohody do platnosti) takto: - prísne obmedzenie účelu, ako ho pôvodne uvádzal záväzok č. 3, aby sa údaje o správaní cestujúcich nemohli využívať na kontrolu finančnej kriminality alebo na predchádzanie vtáčej chrípke; takéto obmedzenie by sa malo stanoviť aj pre pokračujúci prenos takýchto údajov, - prechod na systém PUSH (podľa záväzku č. 13) ako v prípade dohôd s Kanadou a Austráliou, keďže všetky technické požiadavky sú splnené a systém sa už používa, napríklad v prípade SITA, - poskytovanie informácií cestujúcim o pravidlách pre záznamy podľa mena cestujúceho (PNR) a zavedenie náležitých postupov sťažnosti na súde, ako ich uvádzajú záväzky č. 36 - 42 a dohody o PNR s Kanadou a Austráliou, - potreba zabezpečiť primerané pokyny a školenia zamestnancov, ktorí pracujú s údajmi, a potreba zaistiť bezpečnosť informačných systémov, - spoločné ročné hodnotenie podľa záväzku č. 43 by sa malo skutočne konať ročne, malo by sa realizovať v spolupráci s národnými úradmi pre ochranu údajov a malo by sa uverejniť, a musí vyhodnotiť nielen plnenie záväzkov ale aj výsledky dohody v zmysle odstraňovania terorizmu a kriminality; Pokiaľ ide o obsah strednodobej dohody: h) zabezpečiť v EÚ jednoznačný právny rámec, a to najmä urýchleným prijatím návrhu rámcového rozhodnutia o ochrane údajov; i) vyhnúť sa umelému rozlišovaniu medzi piliermi vytvorením trvalého rámca v jednotlivých pilieroch na ochranu údajov v Európskej únii aktivovaním tzv. doložky passerelle podľa článku 42 Zmluvy o Európskej únii, čím sa zabezpečí, že nová dohoda sa uzavrie spolu s Európskym parlamentom a bude podliehať kontrole zo strany Súdneho dvora; j) obmedziť množstvo údajov, o ktoré je možné požiadať, a rozlišovať citlivé údaje pri zdroji, ako to vyžaduje článok 8 smernice 95/46/ES; konštatuje, že od prepravcov sa požaduje iba predložiť údaje, ktoré majú k dispozícii, takže Úrad USA pre colnú správu a ochranu hraníc len zriedkavo dostane všetkých 34 kategórií požadovaných údajov; konštatuje, že na účely tejto dohody, konkrétne na prevenciu a boj proti terorizmu a medzinárodnej trestnej činnosti vrátane organizovaného zločinu, by postačovali aj údaje z informačného systému APIS; vyzýva predsedníctvo Rady a Komisiu, aby túto problematiku nastolili na rokovaniach; 2. zdôrazňuje svoju predchádzajúcu požiadavku, aby nová dohoda poskytla európskym cestujúcim rovnakú úroveň ochrany údajov ako občanom USA; 3. zdôrazňuje svoje predchádzajúce stanovisko o tom, že EÚ by sa mala vyhnúť nepriamej tvorbe európskeho systému záznamov podľa mena cestujúceho prenosom príslušných údajov prostredníctvom Úradu pre colnú správu a ochranu hraníc USA policajným a súdnym orgánom v členských štátoch; domnieva sa, že systematické zhromažďovanie údajov o bežných občanoch mimo rámca súdneho konania alebo policajného vyšetrovania by malo v Európskej únii zostať aj naďalej zakázané a že údaje by sa mali vymieňať len v prípade potreby v súlade s platnou dohodou medzi EÚ a USA o vzájomnej právnej pomoci a extradícii; 4. navrhuje, aby sa dialóg medzi EÚ, USA, Kanadou a Austráliou, na ktorom sa zúčastnia aj zástupcovia príslušných parlamentov, začal do konca roka 2006 s perspektívou prípravy spoločného hodnotenia v roku 2007 a vytvorenia celosvetových noriem prenosu záznamov podľa mena cestujúceho, ak sa to bude považovať za potrebné; 5. naliehavo odporúča, aby Európsky parlament a Kongres Spojených štátov amerických, ako demokratické inštitúcie zastupujúce príslušných občanov, v tejto súvislosti zorganizovali spoločnú schôdzu, s cieľom začať dialóg o boji proti terorizmu a jeho dôsledkoch pre občianske slobody a ľudské práva; * * * 6. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade a pre informáciu Komisii. [1] Uznesenie z 13. marca 2003 o prenose osobných údajov leteckými spoločnosťami v prípade transatlantických letov (Ú. v. EÚ C 61 E, 10.3.2004, s. 381), uznesenie z 9. októbra 2003 o prenose osobných údajov leteckými spoločnosťami v prípade transatlantických letov: stav rokovaní s USA (Ú. v. EÚ C 81 E, 31.3.2004, s. 105) a uznesenie z 31. marca 2004 o návrhu rozhodnutia Komisie o primeranej úrovni ochrany osobných údajov obsiahnutých v záznamoch podľa mena cestujúceho (PNR) postúpených Úradu pre colnú správu a ochranu hraníc (Ú. v. EÚ C 103 E, 29.4.2004, s. 665). [2] Smernica Rady 2004/82/ES z 29. apríla 2004 o povinnosti dopravcov oznamovať údaje o cestujúcich (Ú. v. EÚ L 261, 6.8.2004, s. 24). [3] Rozhodnutie Rady 2004/496/ES zo 17. mája 2004 o uzavretí dohody medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými o spracovaní a postúpení údajov PNR leteckými dopravcami Úradu pre colnú správu a ochranu hraníc Ministerstva vnútornej bezpečnosti USA (Ú. v. EÚ L 183, 20.5.2004, s. 83). [4] Rozhodnutie Komisie 2004/535/ES zo 14. mája 2004 o adekvátnej ochrane osobných údajov uvedených v Zázname podľa mena cestujúceho o cestujúcich lietadlom odoslaných Úradu Spojených štátov na ochranu colného priestoru a hraníc (Ú. v. ES L 235, 6.7.2004, s. 11). [5] Rozhodnutie z 30. mája 2006 v spojených veciach C-317/04 a C-318/04. [6] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31). [7] Stanovisko 5/2006 k rozhodnutiu Európskeho súdneho dvora z 30. mája 2006 v spojených veciach C-317/04 a C-318/04 o prenose údajov podľa mena cestujúceho Spojeným štátom americkým (pozri: http://ec.europa.eu.justice_home/fsj/privacy/workinggroup/wpdocs/2006_en.htm). [8] Ú. v. EÚ L 181, 19.7.2003, s. 34. [9] Ú. v. EÚ L 181, 19.7.2003, s. 27. [10] Ú. v. ES L 220, 29.7.1989, s. 1. [11] Spoločný posudok plnenia záväzkov Úradom USA pre colnú správu a ochranu hraníc stanovených v rozhodnutí Komisie 2004/535/ES zo 14. mája 2004 (upravená verzia z 12.12.2005). [12] pozri: http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/workinggroup/wpdocs/2006_en.htm --------------------------------------------------