DÔVODOVÁ SPRÁVA

1.KONTEXT NÁVRHU

•Dôvody a ciele návrhu

Tento návrh je súčasťou širšej iniciatívy Komisie týkajúcej sa udržateľného rozvoja. Stanovuje sa v ňom základ pre rámec EÚ, ktorý do centra finančného systému kladie faktory environmentálneho, sociálneho a správneho dosahu (ESG) s cieľom pomôcť pri premene európskeho hospodárstva na ekologickejší, odolnejší a obehový systém. Pri rozhodovaní o investíciách by sa mali vziať do úvahy faktory ESG, aby sa investície stali udržateľnejšími.

Cieľom tohto návrhu a popri ňom navrhovaných legislatívnych aktov je konzistentne a vo všetkých odvetviach začleniť faktory ESG do investičného a poradného procesu. Tým by sa malo zabezpečiť, aby účastníci finančného trhu – správcovské spoločnosti podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (ďalej len „PKIPCP“), správcovia alternatívnych investičných fondov (ďalej len „správcovia AIF“), poisťovne, inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia („IZDZ“), správcovia európskeho fondu rizikového kapitálu (ďalej len „EuVECA“), správcovia európskych fondov sociálneho podnikania (ďalej len „EuSEF“) a investičné spoločnosti – ktorí dostanú od svojich klientov alebo poberateľov dávok mandát na prijímanie investičných rozhodnutí v ich mene, začlenili ESG do svojich interných procesov a informovali o tom svojich klientov. Týmto návrhom by sa takisto zabezpečilo, aby investičné spoločnosti a sprostredkovatelia poistenia, ktorí poskytujú poradenstvo, považovali ESG za hybnú silu pri poskytovaní poradenstva v rámci svojich povinností voči investorom, a aby poskytovali investorom súvisiace informácie. V snahe pomôcť investorom pri porovnávaní uhlíkovej stopy investícií sa návrhmi navyše zavádzajú nové kategórie nízkouhlíkových referenčných hodnôt a referenčných hodnôt s kladným uhlíkovým vplyvom. Tieto vzájomne sa podporujúce návrhy by mali uľahčiť tok investícií do udržateľných projektov a aktív v celej EÚ.

Balík Komisie sleduje globálne úsilie smerom k udržateľnejšiemu hospodárstvu. Vlády z celého sveta si zvolili udržateľnejšiu cestu pre našu planétu a naše hospodárstvo, a to prijatím Parížskej dohody o zmene klímy z roku 2016 a Agendy OSN 2030 pre udržateľný rozvoj.

EÚ sa zaviazala k rozvoju, ktorý pokryje potreby súčasnosti bez toho, aby oslaboval schopnosť budúcich generácií uspokojovať svoje vlastné potreby. Udržateľnosť je už dlho v jadre európskeho projektu. V zmluvách EÚ sa uznáva sociálny a environmentálny rozmer a to, že by sa mali riešiť spoločne.

Oznámenie Komisie o ďalších krokoch smerom k udržateľnej budúcnosti Európy z roku 2016 spája ciele udržateľného rozvoja Agendy OSN 2030 pre udržateľný rozvoj s európskym politickým rámcom s cieľom zabezpečiť, aby všetky činnosti a politické iniciatívy EÚ v rámci EÚ a po celom svete zohľadňovali ciele udržateľného rozvoja od začiatku. EÚ je takisto plne odhodlaná dosiahnuť ciele EÚ v oblasti klímy a energetiky do roku 2030 a začleniť udržateľný rozvoj do politík EÚ, ako to oznámil Jean-Claude Juncker v politických usmerneniach pre Európsku komisiu z roku 2014. Mnohé z politických priorít Európskej komisie na roky 2014 – 2020 preto spájajú ciele EÚ v oblasti klímy a vykonávajú Agendu 2030 pre udržateľný rozvoj. Medzi ne patrí Investičný plán pre Európu, balík predpisov o obehovom hospodárstve, balík pre energetickú úniu, revízia stratégie EÚ pre biohospodárstvo, únia kapitálových trhov a rozpočet EÚ na obdobie 2014 – 2020 vrátane Kohézneho fondu a výskumných projektov. Okrem toho Komisia spustila platformu pre viacero zainteresovaných strán s cieľom sledovať a vymieňať si najlepšie postupy pri vykonávaní cieľov udržateľného rozvoja.

Dosiahnutie cieľov EÚ v oblasti udržateľnosti si vyžaduje značné investície. Odhaduje sa, že len na splnenie cieľov v oblasti klímy a energie do roku 2030 je potrebná dodatočná ročná investícia vo výške 180 miliárd EUR. Podstatná časť týchto finančných tokov bude musieť pochádzať zo súkromného sektora. Riešenie tohto nedostatku investícií znamená značné presmerovanie tokov súkromného kapitálu smerom k udržateľnejším investíciám a vyžaduje si komplexné prehodnotenie európskeho finančného rámca.

V tejto súvislosti Komisia v decembri 2016 zriadila expertnú skupinu na vysokej úrovni, ktorej úlohou je vypracovať všeobecnú a komplexnú stratégiu EÚ v oblasti udržateľných financií. V správe skupiny uverejnenej 31. januára 2018 sa poskytla komplexná vízia o udržateľnom financovaní pre Európu a stanovili sa dve požiadavky na európsky finančný systém. Prvou požiadavkou je zlepšenie prínosu financií k udržateľnému a inkluzívnemu rastu. Druhou je posilnenie finančnej stability začlenením faktorov environmentálneho, sociálneho a správneho dosahu do investičného rozhodovania. V nadväznosti na to Komisia 7. marca 2018 uverejnila akčný plán s názvom Financovanie udržateľného rastu.

Finančné produkty, či už ide o investičné fondy, životné poistenie alebo dôchodkové produkty a služby riadenia portfólia, sa poskytujú na združovanie kapitálu investorov a uvedený kapitál investujú kolektívne prostredníctvom portfólia finančných nástrojov, ako sú akcie, dlhopisy a iné cenné papiere. Zatiaľ čo v existujúcich pravidlách v smernici 2009/65/ES, smernici 2009/138/ES, smernici 2011/61/EÚ, smernici 2014/65/EÚ a smernici (EÚ) 2016/2341 sa vyžaduje, aby inštitucionálni investori a správcovia aktív postupovali v najlepšom záujme svojich klientov a poskytovali priestor na integráciu rizík ohrozujúcich udržateľnosť, systematicky ich nezohľadňujú a dôsledne začleňujú do svojich investičných rozhodnutí a procesov zverejňovania informácií.

Smernicu 2009/65/ES a smernicu 2011/61/EÚ dopĺňajú štyri rámce v oblasti fondov:

·nariadenie (EÚ) č. 345/2013 o európskych fondoch rizikového kapitálu,

·nariadenie (EÚ) č. 346/2013 o európskych fondoch sociálneho podnikania,

·nariadenie (EÚ) 2015/760 o európskych dlhodobých investičných fondoch a

·nariadenie (EÚ) 2017/1131 o fondoch peňažného trhu.

Regulačné prostredie finančných produktov je doplnené o pravidlá distribúcie vrátane pravidiel poskytovania poradenstva stanovených v smernici 2014/65/EÚ a smernici (EÚ) 2016/97. V týchto smerniciach sa vyžaduje, aby investičné spoločnosti a sprostredkovatelia poistenia, ktorí poskytujú poradenstvo, postupovali v najlepšom záujme svojich klientov, ale nevyžaduje sa od nich, aby výslovne zohľadňovali riziká ESG pri poskytovaní poradenstva, ani aby tieto faktory zverejňovali.

Smernica (EÚ) 2016/2341 predstavuje prvý krok k vytvoreniu stručnejšieho rámca na zverejňovanie v sektore finančných služieb vo vzťahu k faktorom ESG. Smernicou (EÚ) 2017/828 o dlhodobom zapojení akcionárov sa zvýšili povinnosti týkajúce sa transparentnosti pre inštitucionálnych investorov a správcov aktív tým, že sa od nich požaduje, aby vypracovali a zverejnili stratégiu zapojenia vrátane opisu toho, ako monitorujú spoločnosti, do ktorých sa investuje, pokiaľ ide o nefinančné výkony, sociálny a environmentálny vplyv a správu a riadenie spoločností, a aby každoročne zverejňovali, ako bola vykonávaná ich politika zapojenia. Napriek tomu stále prevláda nedostatočná transparentnosť, pokiaľ ide o to, ako inštitucionálni investori, správcovia aktív a finanční poradcovia zohľadňujú riziká ohrozujúce udržateľnosť pri prijímaní investičných rozhodnutí alebo pri poskytovaní poradenstva. V dôsledku toho ich klienti nedostávajú úplné informácie, ktoré potrebujú na prijímanie investičných rozhodnutí alebo odporúčaní. Okrem toho podniky, na ktoré sa vzťahuje smernica 2014/95/EÚ o zverejňovaní nefinančných informácií a informácií týkajúcich sa rozmanitosti niektorými veľkými podnikmi a skupinami, ktorou sa mení smernica 2013/34/EÚ o ročných účtovných závierkach, konsolidovaných účtovných závierkach a súvisiacich správach vypracúvajú nefinančné výkazy o vývoji, výkonnosti, pozícii podnikov a o vplyve ich činností, ktoré sa okrem iného týkajú environmentálnych, sociálnych a zamestnaneckých záležitostí.

•Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky