Správa Komisie Európskemu parlamentu a Rade o implementácii nariadenia Rady (ES) č. 577/98 SEK(2010)115 /* KOM/2010/0046 v konečnom znení */





[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 9.2.2010 KOM(2010)46 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o implementácii nariadenia Rady (ES) č. 577/98 SEK(2010)115 SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o implementácii nariadenia Rady (ES) č. 577/98 Úvod Toto je štvrtá trojročná správa, ktorú Komisia predkladá v súlade s článkom 7 nariadenia Rady (ES) č. 577/98 o organizácii výberového zisťovania pracovných síl v Spoločenstve[1] (ďalej len „právny predpis o zisťovaní pracovných síl“). Prvú správu za obdobie rokov 1998 až 1999 Komisia predložila v roku 2000, druhú za obdobie rokov 2000 až 2002 v roku 2003 a tretiu za obdobie rokov 2003 až 2005 v roku 2006. V tejto správe je zdokumentovaný pokrok, ktorý dosiahli členské štáty, kandidátske krajiny[2] a krajiny EZVO (ďalej len „zúčastnené krajiny“) v rokoch 2006 a 2007[3] vzhľadom na ustanovenia nariadenia Rady (ES) č. 577/98 v znení zmien a doplnení nariadenia Komisie (ES) č. 2104/2002[4] a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2257/2003.[5] Najmä v nariadení (ES) č. 2257/2003 sa zaviedli určité inovácie právneho predpisu o zisťovaní pracovných síl platné od roku 2006, ktorými sú: - šesť ďalších ukazovateľov zisťovania, - povinné začlenenie modulu „n“ o netypickom pracovnom čase, ktorá sa až doteraz zisťovala na základe dobrého slova, - rozlišovanie základných premenných, ktoré sa majú zisťovať štvrťročne, a štrukturálnych premenných, ktoré je potrebné zisťovať len ako ročné priemerné hodnoty a pre ktoré sa môže použiť časť výberového súboru z celého výročného výberového súboru. Hlavné body Ďalej sa uvádza zhrnutie pokroku pri vykonávaní určitých aspektov právneho predpisu o zisťovaní pracovných síl, ktorý bol opísaný v predchádzajúcom odseku. Hodnotenie uvedené v tejto správe vychádza zo správ o kvalite, údajov a ďalších informácií získaných z príslušných krajín, ktoré dopĺňajú analýzy vnútroštátnych dotazníkov. Realizácia kontinuálnych štvrťročných zisťovaní – článok 1 Pri realizácii kontinuálneho zisťovania a pri zostavovaní a zverejňovaní štvrťročných výsledkov sa dosiahol ďalší pokrok. Konkrétne v roku 2007 začalo Luxembursko zostavovať štvrťročné výsledky a Chorvátsko prešlo na kontinuálne zisťovanie. Len Turecko a Švajčiarsko doposiaľ nerealizujú kontinuálne zisťovanie. Turecko však zisťuje výsledky štvrťročne, kým Švajčiarsko plánuje zaviesť kontinuálne zisťovanie v roku 2010. V roku 2007 všetky zúčastnené krajiny vykonávajúce kontinuálne zisťovanie okrem Bulharska splnili požiadavku zisťovania výsledkov za všetky týždne v roku. Znamená to pokrok pre Maďarsko,[6] Slovinsko a Rumunsko, ktoré zisťovali výsledky do roku 2005 len čiastočne, a pre Chorvátsko, ktoré v roku 2007 zaviedlo kontinuálne zisťovanie. Na druhej strane Luxembursko, Slovinsko, Maďarsko, Holandsko a Nemecko dosiahli len malý alebo žiadny pokrok v oblasti rovnomerného rozloženia referenčných týždňov v roku, keďže tieto krajiny sa od tohto rozloženia vo veľkej miere odchyľujú. Jednotky a rozsah zisťovania – článok 2 Zúčastnené krajiny stále prijímajú odlišné definície domáceho obyvateľstva, pričom niektoré z nich vychádzajú z dĺžky pobytu, iné z právneho postavenia, čo si zvyčajne vyžaduje administratívnu evidenciu v zoznamoch obyvateľstva. V oblasti zisťovania v rámci vnútroštátneho hospodárskeho územia Francúzsko stále nespĺňa požiadavky, pretože départements d'outre-mer neboli v 1., 3. a 4. štvrťroku do zisťovania začlenené. Do roku 2013 by sa však malo dosiahnuť úplné zisťovanie. Ďalším aspektom týkajúcim sa geografickej porovnateľnosti je využívanie rôznych vnútroštátnych postupov v prípade kolektívnych domácností. Týkajú sa stupňa pokrytia inštitucionálnej populácie vo vzorke (úplnej, čiastočnej alebo žiadnej), metód získavania informácií (priamy výber vzorky kolektívnych domácností alebo prostredníctvom súkromných domácností, s ktorými osoby v kolektívnych domácnostiach udržiavajú vzťahy) a ich začlenenia do cieľovej populácie alebo vylúčenia z tejto cieľovej populácie pri výpočte váh zisťovania. Niekoľko krajín v rozpore s pravidlom kolektívne domácnosti nezahŕňa do vzorky, ale vzorku dopočítava na celú populáciu (Belgicko, Írsko, Lotyšsko, Malta, Rumunsko, Slovinsko a Švajčiarsko) alebo na zisťované osoby žijúce v kolektívnych domácnostiach, ale berie do úvahy len populáciu v súkromných domácnostiach na účely výpočtu váh zisťovania (Litva). Zo šiestich krajín, ktoré zbierajú údaje o jednotlivcoch, poskytujú Eurostatu informácie o domácnostiach prostredníctvom časti výberového súboru len Dánsko a Fínsko. V prípade Dánska je však časť výberového súboru veľmi neúplná. Švédsko, Nórsko, Island a Švajčiarsko však neposielajú žiadne údaje o domácnostiach. Dánsko a Švédsko sa nedávno zaviazali, že budú poskytovať údaje o domácnostiach plne v súlade s regulačným rámcom od roku 2010, kým Nórsko ešte potrebuje viac času. Požiadavky na presnosť – článok 3 ods. 1 a ods. 2 [7] V oblasti požiadavky na presnosť vyplývajúcej z článku 3 ods. 1 bola v rokoch 2006 a 2007 prekročená prahová hodnota 8 % relatívnej štandardnej odchýlky v prípade odhadu nezamestnanosti zodpovedajúcej 5 % obyvateľov v aktívnom veku v 35 z 288 (292 v roku 2007) regiónoch NUTS II s viac než 300 000 obyvateľmi. Tieto regióny sa nachádzajú vo Francúzsku (10 regiónov), Spojenom kráľovstve (8), Grécku (5), Poľsku (5), Rumunsku (3), Portugalsku (2), Bulharsku (1) a Belgicku (1). Vo Francúzsku však prebiehajú prípravy na úpravu zisťovania pracovných síl vrátane postupného zvyšovania veľkosti vzorky, ktorými by sa malo od začiatku roka 2011 zabezpečiť dodržanie požiadavky. Poľsko už postupne v rokoch 2008 a 2009 zvyšovalo veľkosť vzorky v regiónoch, ktoré nie sú v súlade s ustanoveniami článku 3 ods. 1, v priemere o 7 %. V oblasti požiadavky na presnosť stanovenej v článku 3 ods. 2 Nemecko, Poľsko a Rumunsko nedodržali prahovú hodnotu 2 % relatívnej štandardnej odchýlky týkajúcej sa zmeny medzi dvomi štvrťrokmi odhadu týkajúceho sa 5 % obyvateľov v aktívnom veku stanovenú pre krajiny s 20 miliónmi obyvateľov alebo viac. S cieľom dodržať túto požiadavku Poľsko plánuje od roku 2010 zdvojnásobiť veľkosť vzorky. V prípade Belgicka, Bulharska, Dánska, Estónska, Lotyšska, Litvy, Slovinska a Chorvátska bola relatívna štandardná odchýlka viac než 3 % – hodnota stanovená ako prahová pre krajiny s počtom obyvateľov od 1 do 20 miliónov. Ukazovatele zisťovania – článok 4 ods. 1 Od poslednej správy sa zistilo všeobecné zlepšenie v oblasti úplnosti súborov údajov, napríklad vzhľadom na premenné v module a o demografických podmienkach alebo v module f o zjavnej podzamestnanosti. Šesť nových charakteristík zavedených v nariadení (ES) č. 2257/2003 plne implementovala väčšina krajín v roku 2006.[8] Niektoré zúčastnené krajiny však stále neposkytujú niektoré z povinných premenných (a v určitých prípadoch úplné podsúbory). Írsko naďalej neposiela správne údaje o zložení domácností a o národnosti respondentov. Napriek tomu sa však na jeseň 2009 podnikli kroky na dosiahnutie súladu s právnym predpisom o zisťovaní pracovných síl a koncom roka sa očakáva uspokojivé riešenie. Moduly ad hoc – článok 4 ods. 2 Modul ad hoc o prechode z práce do dôchodku a ďalší modul o pracovných úrazoch a zdravotných problémoch spojených s prácou boli naplánované na roky 2006 a 2007. Všetky zúčastnené krajiny realizovali oba moduly ad hoc, s výnimkou Chorvátska a Islandu v roku 2006 a Turecka, Bývalej juhoslovanskej republiky Macedónsko a Švajčiarska v oboch rokoch.[9] Počiatočné údaje boli celkovo odoslané načas, s výnimkou Írska v roku 2006 a Dánska, Francúzska, Islandu a Nórska v roku 2007. Na získanie správneho súboru údajov bolo však potrebných niekoľko opätovných odoslaní. Niektoré krajiny sa odchýlili od platného referenčného obdobia, ktoré bolo stanovené ako celý rok alebo druhý štvrťrok. V prípade modulu za rok 2007 použilo Spojené kráľovstvo ako referenčné obdobie 1. štvrťrok a Holandsko s Rakúskom rozšírili vzorku na viac než jeden štvrťrok, netýkala sa však celého roka. Definícia nezamestnanosti a dvanásť zásad formulovania otázok v dotazníkoch – článok 4 ods. 3 V rokoch 2006 a 2007 zmenilo osem krajín (Taliansko, Luxembursko, Lotyšsko, Maďarsko, Rumunsko, Slovensko, Chorvátsko a Nórsko) svoje dotazníky tak, aby viac zodpovedali definícii nezamestnanosti uvedenej v nariadení Komisie (ES) č. 1897/2000.[10] Do konca roka 2007 dosiahli úplný súlad aj Dánsko, Francúzsko, Taliansko, Lotyšsko, Rakúsko, Rumunsko, Nórsko a Švajčiarsko. Väčšina problémov v krajinách, ktoré nedodržali požiadavky, sa stále týka referenčného obdobia možnosti nástupu do práce (Belgicko, Bulharsko, Česká republika, Grécko, Írsko, Cyprus, Litva, Luxembursko, Maďarsko, Malta, Holandsko, Poľsko, Slovinsko, Fínsko, Chorvátsko, Bývalá juhoslovanská republika Macedónsko, Turecko, Island) a následných otázok na zistenie stavu zamestnanosti dočasne nezamestnaných (Bulharsko, Česká republika, Nemecko, Luxembursko, Holandsko, Portugalsko, Slovensko, Švédsko, Spojené kráľovstvo, Chorvátsko, Island). Španielsko, Spojené kráľovstvo a Island stanovili nižší vekový limit na úroveň 16 rokov, Estónsko, Írsko, Slovinsko a Bývalá juhoslovanská republika Macedónsko nesprávne sledovali osoby, ktoré nehľadajú prácu, pretože si už prácu našli. V rokoch 2006 a 2007 niektoré krajiny zmenili svoje dotazníky tak, aby viac zodpovedali dvanástim zásadám formulovania otázok v dotazníkoch. V roku 2007 však všetky zúčastnené krajiny dodržali iba zásady 8 a 11. Najčastejšie odchýlky: - testovanie zamestnania dočasne nezamestnaných (zásada 2), - otázka o hľadaní práce, v ktorej sa neuvádza, že do nej patrí aj hľadanie práce na niekoľko hodín (zásada 3), - uvedenie referenčných období zamestnania, hľadania práce a metód hľadania, ako aj aktuálnej disponibility pre nástup do práce (zásada 6), - uvedenie, že kontakt s úradom práce ako aktívna metóda hľadania práce sa líši od obnovenia registrácie nezamestnanosti s cieľom poberať dávky v nezamestnanosti a od pomoci poskytovanej úradom práce, aby zlepšil zamestnateľnosť registrovanej nezamestnanej osoby (zásada 10). Írsko, Malta a Chorvátsko naďalej začínajú otázkami o hlavnom statuse, čím porušujú zásadu 1. Holandsko použilo aktuálnu situáciu ako referenčné obdobie pre zamestnanosť, čím sa odchýlilo od zásady 6, a otázky o hľadaní práce adresovalo iba tým, ktorí vyjadrili ochotu pracovať, čo je v rozpore so zásadou 7.[11] Štyri krajiny (Španielsko, Rakúsko, Rumunsko a Švédsko) plne dodržali všetky zásady.[12] Po roku 2007 zmenilo alebo v najbližších rokoch plánovalo zmeniť svoje dotazníky niekoľko krajín, aby dosiahli súlad s definíciou nezamestnanosti alebo úplné dodržiavanie dvanástich zásad (pozri tabuľku 15). Litva sa zaviazala dosiahnuť súlad v oboch oblastiach od roku 2010. Štrukturálne premenné – článok 4 ods. 4 Sedem krajín, konkrétne Španielsko, Nemecko, Francúzsko, Holandsko, Fínsko, Spojené kráľovstvo a Nórsko, využilo možnosť zisťovania štrukturálnych (ročných) premenných časti výberového súboru z úplnej ročnej vzorky v rokoch 2006 a 2007. Len Španielsko však použilo časť výberového súboru v prípade takmer všetkých 42 štrukturálnych premenných. Holandsko, Spojené kráľovstvo a Nórsko využili možnosť v prípade takmer polovice z nich, kým Fínsko, Nemecko a Francúzsko ju využili v prípade veľmi obmedzeného počtu ročných premenných. Niektoré krajiny nezabezpečili konzistenciu súhrnov medzi ročnými časťami výberového súboru a ročným priemerom štvrťročných výsledkov. Okrem toho boli pravdepodobne v dôsledku počiatočných technických problémov pri používaní časti výberového súboru ročné váhy za rok doručované pri zavádzaní časti výberového súboru vo všeobecnosti neskoro, čo znemožnilo včasné zverejňovanie výročných výsledkov. Prenos výsledkov – článok 6 Takmer všetky zúčastnené krajiny odoslali svoje počiatočné údaje v rámci 12-týždňovej lehoty na prenos údajov. Často však boli potrebné časovo náročné opätovné odosielania údajov. Pokiaľ ide o dodržanie lehoty na odoslanie správnych súborov, mikroúdaje za všetky štvrťroky rokov 2006 a 2007 doručili načas iba Španielsko a Portugalsko, kým Malta, Chorvátsko, Bývalá juhoslovanská republika Macedónsko a Island oba roky meškali a Belgicko, Írsko, Taliansko, Turecko a Švajčiarsko[13] meškali s doručením všetkých údajov za rok 2006. Závery Celkovo zúčastnené krajiny dosiahli v posudzovanom období dobrý pokrok smerom k úplnému dodržiavaniu právneho predpisu o zisťovaní pracovných síl. Vnútroštátne zisťovania boli upravené tak, aby sa v nich zohľadňovali úpravy právnych predpisov Európskej únie a aby zároveň spĺňali požiadavky platné v čase predchádzajúcej správy, od ktorých existovali vnútroštátne odchýlky. Kvalita vnútroštátnych zisťovaní pracovných síl, ako aj zisťovaní na úrovni Spoločenstva, sa teda zlepšila, a to najmä v oblasti spoľahlivosti, presnosti, geografickej porovnateľnosti a včasnosti. Všetky členské štáty v súčasnosti vykonávajú kontinuálne zisťovanie so štvrťročnými výsledkami a takmer všetky z nich pokrývajú všetky týždne roka. Relevantnosť zisťovania pracovných síl Spoločenstva sa zlepšila implementáciou šiestich nových ukazovateľov, znížením počtu chýbajúcich povinných premenných a tým, že Eurostatu odoslali mikroúdaje ďalšie dve krajiny. Zlepšila sa vzájomná porovnateľnosť krajín, pretože niekoľko krajín prepracovalo svoje dotazníky s cieľom dosiahnuť zhodu s definíciou nezamestnanosti, a zvýšila sa konzistencia s dvanástimi zásadami tvorby otázok o pracovnom statuse. Presnosť mnohých vnútroštátnych zisťovaní umožnila lepšia koncepcia a organizácia, a to napríklad prostredníctvom zväčšenia veľkosti vzorky, účinnejších rotačných systémov, vylepšeného systému váženia alebo prijatím počítačových režimov nahrádzajúcich papierové dotazníky. Až na niekoľko výnimiek sa zlepšila aj včasnosť doručovania údajov. Ďalšie zlepšenia sa pripravujú na vnútroštátnej aj európskej úrovni. V nasledujúcich rokoch sa očakáva ďalší impulz na zlepšenie kvality zisťovania pracovných síl Spoločenstva zavedením 43 odporúčaní pracovnej skupiny pre kvalitu zisťovania pracovných síl.[14] Stále sa však vyskytovali odchýlky od úplnej implementácie právneho predpisu o zisťovaní pracovných síl. Hlavné obavy Komisie v tomto zmysle sa uvádzajú ďalej. Prvé odoslané údaje neboli niekedy dostatočne kvalitné na to, aby sa mohli zverejňovať, a pred odoslaním prijateľnej verzie bolo potrebné údaje niekoľkokrát zrevidovať. To malo negatívny vplyv na včasnosť zverejnenia údajov a znemožnilo sa tým zavedenie kalendára uverejnenia údajov zo zisťovania pracovných síl, ktorý by používatelia potrebovali a ktorý by umožnil ďalšie zvýšenie spoľahlivosti zisťovania. Napriek pokroku dosiahnutému od predchádzajúcej správy ešte stále väčšina krajín buď úplne nedodržiava definíciu nezamestnanosti, alebo dvanásť zásad tvorby otázok o pracovnom statuse. Tým sa znižuje geografická porovnateľnosť kľúčových odhadov súvisiacich so zamestnanosťou a nezamestnanosťou. Geografickú porovnateľnosť ovplyvňuje aj používanie rôznych pojmov a postupov, napr. v oblasti domáceho obyvateľstva alebo pokrytia kolektívnych domácností. Hoci nie je možné poskytnúť jasné závery týkajúce sa zhody s požiadavkou na presnosť (pozri poznámku pod čiarou 7), dôkazy hodnotenia predložené v tejto správe ukazujú, že doterajšie úsilie nebolo vždy na predloženie úplne spoľahlivých odhadov dostatočné. Niektoré krajiny musia prehodnotiť svoje zisťovanie, napríklad zväčšiť veľkosť vzorky alebo prijať primerané rotačné vzory, aby mohli významne zlepšiť presnosť odhadov na regionálnej úrovni, alebo zlepšiť presnosť zmien medzi štvrťrokmi. Niekoľko krajín doteraz využilo možnosť časti výberového súboru na preskúmanie štrukturálnych premenných, čo má byť hlavným nástrojom na zníženie administratívneho zaťaženia. Čo sa týka modulov ad hoc, pokrytie a dodržiavanie lehôt na prenos údajov boli uspokojivé. Komisia bude naďalej úzko spolupracovať s členskými štátmi, aby sa zabezpečilo, že dosiahnu úplný súlad s právnym predpisom o zisťovaní pracovných síl. Eurostat pravidelne monitoruje súlad. Ak sa zistí nesúlad, Komisia prijme príslušné opatrenia. [1] Ú. v. ES L 77, 14.3.1998, s. 3. [2] Táto správa sa prvýkrát týka aj Bývalej juhoslovanskej republiky Macedónsko. V niektorých tabuľkách sa používa skratka MK. Je to predbežný kód, ktorý žiadnym spôsobom neprejudikuje konečnú nomenklatúru pre túto krajinu, ktorý bude odsúhlasený po ukončení rokovaní, ktoré v súčasnosti prebiehajú na túto tému v Organizácii Spojených národov. [3] Z dôvodu oneskorení pri predkladaní správ o kvalite za rok 2008 a vzhľadom na prechod v klasifikácii NACE bolo rozhodnuté do tejto správy nezačleniť rok 2008. [4] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 14. [5] Ú. v. EÚ L 336, 23.12.2003, s. 6. [6] Napriek tomu, že Maďarsko formálne zisťovalo výsledky za všetky týždne v roku, stále vykonávalo len veľmi obmedzený počet rozhovorov týkajúcich sa posledného týždňa každého štvrťroka. [7] Požiadavky na presnosť, ako sú ustanovené v článku 3 ods. 1 a ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 577/98, umožňujú rôzne výklady. Okrem toho sa týkajú teoretickej situácie, pri ktorej nie je pravdepodobné, že sa vyskytne v praxi. Ich hodnotenie preto nevyhnutne vyplýva z hypotéz ad hoc. Preto sa nemajú považovať za záverečný dôkaz zhody, ale iba za nepriamy dôkaz odchýlok od požiadaviek. [8] Írsko zaviedlo štyri nové ukazovatele v roku 2007, jeden však stále chýba. Fínsko a Nórsko implementovali niektoré z nich v roku 2008, Švajčiarsko tak urobí v roku 2010. [9] Turecko v roku 2007 realizovalo modul ad hoc, Eurostatu však neodoslalo výsledky. [10] Ú. v. ES L 228, 8.9.2000, s. 18. [11] Holandsko v súčasnosti vykonáva činnosti na dosiahnutie úplného súladu so zásadami 6 a 7. [12] Pracovná skupina pre kvalitu zisťovania pracovných síl, ktorú koordinoval Eurostat, nedávno uznala, že je potrebné viac objasniť niektoré zásady. Pracovná skupina preto odporučila, aby týchto dvanásť zásad preskúmala skupina odborníkov ustanovená Eurostatom. [13] Bývalá juhoslovanská republika Macedónsko a Turecko začali prenos údajov súbormi údajov za rok 2006. Švajčiarsko, ktoré vykonávalo ročné zisťovanie, predložilo len jeden súbor údajov. [14] Záverečná správa pracovnej skupiny je dostupná na požiadanie.