Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o výkone práv Únie na účely uplatňovania a presadzovania pravidiel medzinárodného obchodu /* COM/2012/0773 final - 2012/0359 (COD) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Dôvody a ciele Tento návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady odráža prioritu Únie, ktorá spočíva v účinnom presadzovaní jej obchodných práv. Daný cieľ bol stanovený v oznámení Komisie pod názvom „Obchod, rast a svetové záležitosti“[1] a potvrdený v záveroch Rady z 21. decembra 2010[2]. Únia v súčasnosti nemá spoločný legislatívny rámec[3] na presadzovanie svojich práv podľa dohôd o medzinárodnom obchode. Cieľom súčasného návrhu je tento stav napraviť. Všeobecný kontext Za určitých okolností môže byť nutné, aby Únia v záujme presadenia a ochránenia svojich práv a záujmov podľa dohôd o medzinárodnom obchode prijala jednostranné opatrenia. Je to tak podľa pravidiel Svetovej obchodnej organizácie (ďalej len „WTO“) týkajúcich sa urovnávania sporov, ako aj podľa dvojstranných či regionálnych mechanizmov urovnávania sporov. Podobná situácia panuje aj v prípade opatrení na ochranu obchodu a tzv. postupov rekonsolidácie záväzkov podľa medzinárodných dohôd. Všetky takéto opatrenia si vyžadujú urýchlené konanie, pretože len tak môžu fungovať ako účinný a dôveryhodný nástroj na zabezpečenie dodržiavania záväzkov a len tak môžu byť dodržané lehoty stanovené v príslušných medzinárodných záväzkoch Únie. To si vyžaduje rýchle, efektívne a pružné prijímanie rozhodnutí v rámci štruktúr vytvorených na základe Lisabonskej zmluvy. Pred vstupom Lisabonskej zmluvy do platnosti riešila Únia presadzovanie práv spôsobom ad hoc, a to vo forme nariadení prijatých Radou na základe návrhu Komisie, pričom sa opierala o bývalý článok 133. Na druhej strane, od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy majú Rada a Európsky parlament postavenie spoluzákonodarcov, ktorí v súlade s riadnym legislatívnym postupom spoločne prijímajú opatrenia vymedzujúce rámec pre uskutočňovanie spoločnej obchodnej politiky (článok 207 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ďalej len „ZFEÚ“). Presadzovanie práv zakotvených v dohodách o medzinárodnom obchode je typickou vykonávacou činnosťou, ktorá si môže vyžadovať, aby sa opatrenia prijímali a vykonávali v presne vymedzených lehotách. Je vhodné, aby Rada a Európsky parlament stanovili jasný a predvídateľný rámec na prijímanie všetkých takýchto aktov. Prax pred vstupom ZFEÚ do platnosti slúži na ilustráciu toho, aké potrebné je uplatňovať postupy, ktoré umožňujú rýchle a efektívne prijímanie rozhodnutí v záujme presadzovania práv Únie: – V konaní o urovnanie sporu v rámci WTO vo veci US-Foreign Sales Corporation trvalo prijatie nariadenia Rady (ES) č. 2193/2003 z 8. decembra 2003, ktorým sa zvýšili clá na niektoré dovozy z USA, osem mesiacov od prijatia návrhu Komisie. Pozastavenie uvedeného opatrenia prostredníctvom nariadenia Rady (ES) č. 728/2006 z 15. mája 2006 trvalo tri dni od prijatia návrhu Komisie. – V konaní o urovnanie sporu v rámci WTO vo veci US-Byrd trvalo prijatie nariadenia Rady (ES) č. 673/2005 z 25. apríla 2005, ktorým sa zvýšili clá na určité výrobky s pôvodom v USA, približne dva mesiace od prijatia návrhu Komisie. – V konaní o urovnanie sporu v rámci WTO vo veci US-wheat gluten si EÚ nariadením Rady (ES) č. 1804/98 zo 14. augusta 1998 vyhradila právo vyvážiť nepriaznivé účinky ochranných opatrení uplatnených USA v súlade s článkom 8 dohody WTO o ochranných opatreniach. Prijatie uvedeného nariadenia trvalo jeden mesiac od prijatia návrhu Komisie. – Vo veci US-Steel trvalo prijatie nariadenia Rady (ES) č. 1031/2002 z 13. júna 2002 o ochranných vyrovnávacích opatreniach dva mesiace; zrušenie vyrovnávacích opatrení v tej istej veci trvalo iba štyri dni. Ak by v situáciách podobných vyššie uvedeným prípadom nebol k dispozícii vhodný legislatívny rámec na uskutočňovanie opatrení obchodnej politiky, bolo by v záujme prijatia opatrení v určitých situáciách potrebné uplatniť riadny legislatívny postup. Prijatie legislatívneho aktu trvá v priemere 15 až 31 mesiacov, pričom takýto dlhý čas by mohol nepriaznivo ovplyvniť schopnosť Únie účinne vykonávať svoje práva v lehotách, ktoré sú vymedzené v medzinárodných obchodných dohodách. Súčasný návrh nariadenia vychádza z úvahy, že a) prijímanie opatrení obchodnej politiky na presadzovanie práv Únie podľa medzinárodných dohôd je typickou funkciou výkonnej moci, ktorá sa musí vykonávať v rámci spoločných pravidiel; b) ak vhodný legislatívny rámec nebude k dispozícii, môže byť ohrozená schopnosť Únie účinne presadzovať svoje práva; c) môže vzniknúť konflikt medzi pomerne dlhými lehotami na prijímanie rozhodnutí Únie a lehotami na presadzovanie práv podľa dohôd o medzinárodnom obchode. V tejto súvislosti sa v súčasnom návrhu nariadenia navrhuje, aby sa v súlade s Lisabonskou zmluvou vytvoril spoločný legislatívny rámec na presadzovanie práv Únie vyplývajúcich z dohôd o medzinárodnom obchode. V nariadení sa navrhuje, aby sa Komisii udelilo splnomocnenie na prijímanie vykonávacích aktov v súlade s článkom 291 ZFEÚ, a to v rámci rozsahu pôsobnosti vymedzeného v tomto návrhu nariadenia a v lehotách a v súlade s kritériami, ktoré sú výslovne stanovené v návrhu. Rozsah pôsobnosti nariadenia zahŕňa prijatie, pozastavenie, zmenu a zrušenie vykonávacích aktov vo vzťahu k: a) presadzovaniu práv Únie podľa záväzných mnohostranných a dvojstranných pravidiel urovnávania sporov; b) vyrovnávacím opatreniam podľa ustanovení mnohostranných a dvojstranných dohôd týkajúcich sa ochranných opatrení; c) vyrovnávacím opatreniam v prípadoch, keď tretia krajina zmení svoje koncesie podľa článku XXVIII dohody GATT z roku 1994. Podľa súčasného návrhu nariadenia môže Komisia prijať nasledujúce typy opatrení obchodnej politiky: clá, množstevné obmedzenia na dovoz alebo vývoz tovaru a opatrenia v oblasti verejného obstarávania. Tento prístup vychádza zo skúseností nadobudnutých v priebehu uplynulých rokov pri prijímaní opatrení obchodnej politiky a odráža skutočnosť, že opatrenia vo vybraných oblastiach sú možné a spravidla účinné. V súčasnej fáze vývoja práva Únie je, najmä s prihliadnutím na predpisy jednotlivých štátov týkajúce sa služieb a duševného vlastníctva a na obmedzenia účinného konania, ktoré sú dané povahou týchto odvetví, vhodné zamerať sa na účely splnomocnenia Komisie na iné oblasti obchodnej politiky. Je potrebné poznamenať, že tzv. „krížové odvetné opatrenia“ (t. j. pozastavenie koncesií alebo iných záväzkov v inom odvetví ako je to, v súvislosti s ktorým sa rozhodlo o tom, že došlo k porušeniu) sú podľa pravidiel WTO v zásade možné, a že dohody o voľnom obchode uzatvorené Úniou neobsahujú žiadne obmedzenia, pokiaľ ide o takéto opatrenia. Ak by sa ukázalo byť potrebné, aby Únia uplatnila opatrenia obchodnej politiky, ktoré v tomto návrhu nariadenia nie sú zahrnuté, a to aj v súvislosti s obchodom so službami alebo s obchodnými aspektmi práv duševného vlastníctva, mohla by Komisia predložiť návrhy na legislatívny akt na základe článku 207 ZFEÚ alebo by mohla využiť iné uplatniteľné postupy. V ustanovení o preskúmaní sa stanovuje, že Komisia posúdi uplatňovanie tohto nariadenia po troch rokoch od momentu, keď po prvýkrát dôjde k vykonaniu navrhovaného nariadenia. Komisia vypracuje o tomto hodnotení správu a, ak si to budú okolnosti vyžadovať, môže navrhnúť vhodné opatrenia na zlepšenie efektívnosti nariadenia. V tejto súvislosti je možné uvažovať o celej škále opatrení obchodnej politiky podľa tohto nariadenia, ktoré sa netýkajú len tovaru, ale aj obchodu so službami a práv duševného vlastníctva. Pokiaľ ide o vládne obstarávanie, podľa ustanovení v súčasnosti platnej Dohody WTO o vládnom obstarávaní, ako aj podľa jej prepracovaného znenia platí, že ak jedna strana tejto dohody nedodrží svoje záväzky, ostatné strany môžu pozastaviť koncesie alebo iné záväzky, ale iba v súvislosti s trhmi verejného obstarávania. Vzhľadom na túto skutočnosť je dôležité stanoviť v predkladanom návrhu nariadenia možnosť prijímania opatrení obchodnej politiky týkajúcich sa verejného obstarávania, čím sa Únii umožní, aby vo vzťahu k vládnemu obstarávaniu, na ktoré sa vzťahujú medzinárodné záväzky Únie, účinne presadzovala svoje právne nároky. Popri systéme urovnávania sporov v rámci WTO, ktorý sa pri viacerých príležitostiach použil na riešenie praktík, ktoré boli v rozpore s Dohodou o vládnom obstarávaní, môže potreba prijatia opatrení na presadzovanie záväzkov v oblasti obstarávania vzniknúť aj v súvislosti s dvojstrannými dohodami, pretože dvojstranné dohody, ktoré Únia nedávno uzatvorila, zahŕňajú komplexné mechanizmy urovnávania sporov. Únia má skúsenosti s vykonávaním opatrení obchodnej politiky, ktorými sa v prípade potreby obmedzí prístup tretích krajín na trhy verejného obstarávania Únie[4]. Vzhľadom na osobitosti verejného obstarávania, najmä na existenciu administratívneho postupu, ktorým sa upravuje a stanovuje účasť na konkrétnych výzvach na predkladanie ponúk, je možné stanoviť opatrenia týkajúce sa obstarávania tovaru aj služieb. Okrem toho, opatrenia obchodnej politiky podľa tohto návrhu nariadenia by zodpovedali rozsahu pozastavených záväzkov v oblasti obstarávania, t. j. uplatňovali by sa iba na určité subjekty a iba v prípade prekročenia určitých prahových hodnôt. Na záver je potrebné opísať vzťah medzi súčasným návrhom a návrhom nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o prístupe tovaru a služieb tretích krajín na vnútorný trh verejného obstarávania Únie (COM(2012) 124 z 21. marca 2012), ktorý predložila Komisia. Druhým návrhom sa má zlepšiť pozícia Únie pri rokovaniach o podmienkach prístupu tovaru, služieb a dodávateľov z Únie na trhy verejného obstarávania tretích krajín: uvedený návrh sa teda zameriava na prístup tovaru a služieb tretích krajín, ktoré nemajú žiadne výhody vyplývajúce zo záväzkov v oblasti prístupu na trh na základe platných medzinárodných dohôd v oblasti verejného obstarávania, na trh verejného obstarávania Únie. Na rozdiel od toho sa súčasný návrh horizontálnym spôsobom zaoberá presadzovaním takýchto dohôd: dopĺňa teda nariadenie o medzinárodných aspektoch verejného obstarávania, a to do tej miery, že poskytuje rámec pravidiel, ktoré umožnia presadzovanie ustanovení o obstarávaní v medzinárodných obchodných dohodách. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU Pri príprave súčasného návrhu boli výboru Rady pre obchodnú politiku a výboru Európskeho parlamentu pre medzinárodný obchod (INTA) predložené dva neoficiálne dokumenty, jeden 19. septembra 2011 a druhý 11. novembra 2011. Konzultácie s členskými štátmi sa uskutočnili počas dvoch technických stretnutí, ktoré sa konali 27. septembra a 28. novembra 2011. Efektívne a účinné presadzovanie práv Únie, ktoré je cieľom tohto návrhu, sa stretáva s rozsiahlou podporou. Posúdenie vplyvu súčasného návrhu sa neuskutočnilo, pretože súčasná iniciatíva nemá priamy ekonomický, sociálny ani environmentálny dosah a povaha (jednotlivých) predmetných opatrení v žiadnom prípade neumožňuje hodnotenie ex ante. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Zhrnutie Únia nemá spoločný legislatívny rámec na presadzovanie svojich práv vyplývajúcich z dohôd o medzinárodnom obchode. Súčasná iniciatíva sa uskutočňuje so zámerom napraviť tento stav prostredníctvom navrhnutia vytvorenia legislatívneho nástroja, ktorý by Únii umožnil presadzovať a hájiť jej práva v súlade s jej medzinárodnými záväzkami. Cieľom tejto iniciatívy je efektívne a rýchle vykonávanie na účely ochrany záujmu Únie. V súlade s tým sa na základe článku 207 ZFEÚ v rámci tejto iniciatívy navrhuje splnomocniť Komisiu na prijímanie, pozastavovanie, zmenu alebo rušenie vykonávacích aktov s cieľom presadzovať práva Únie v rámci štruktúry danej Lisabonskou zmluvou, t. j. v súlade s článkom 291 ZFEÚ. Podľa pravidiel urovnávania sporov v rámci WTO a dvojstranne dohodnutých pravidiel urovnávania sporov, ako aj na základe mnohostranných a dvojstranných ochranných opatrení môže byť nutné, aby Únia na ochranu svojich práv a záujmov prijala jednostranné opatrenia. Aby boli opatrenia na presadzovanie nárokov podľa ustanovení o urovnávaní sporov alebo vyrovnávacie opatrenia účinným nástrojom na dosiahnutie dodržiavania záväzkov, je potrebné pomerne rýchle konanie v súlade s príslušnými pravidlami obchodu. Nariadenie sa musí prijať na úrovni Únie. Spoločná obchodná politika patrí do výlučnej právomoci Únie. Právny základ Článok 207 ZFEÚ. Štruktúra nariadenia Cieľom návrhu nariadenia je stanoviť pravidlá a postupy, ktorými sa zabezpečí, aby Únia mohla v reakcii na porušenie pravidiel medzinárodného obchodu zo strany tretej krajiny účinne vykonávať svoje práva týkajúce sa pozastavenia alebo odvolania koncesií a tak zaistiť uspokojivé riešenie; a tiež aby mohla vyvážiť koncesie alebo iné záväzky v rámci obchodných vzťahov s tretími krajinami, keď dôjde k zmene zaobchádzania s tovarom pri dovoze z Únie. Rozsah pôsobnosti návrhu nariadenia stanovený v článku 3 sa vzťahuje na tieto situácie: a) Po rozhodnutí obchodných sporov podľa Dohovoru WTO o pravidlách a postupoch pri urovnávaní sporov, keď bola Únia oprávnená pozastaviť koncesie alebo iné záväzky podľa mnohostranných alebo viacstranných dohôd, na ktoré sa vzťahuje Dohovor o pravidlách a postupoch pri urovnávaní sporov. Pozastavenie koncesií alebo iných záväzkov v rámci WTO upravuje článok 22 ods. 3 Dohovoru o pravidlách a postupoch pri urovnávaní sporov; v prípade zakázaných subvencií sa uplatňuje článok 4.10 Dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach[5] a v prípade tzv. napadnuteľných subvencií článok 7.9 Dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach. b) Po rozhodnutí obchodných sporov podľa iných dohôd o medzinárodnom obchode vrátane regionálnych alebo dvojstranných dohôd, keď má Únia na základe takýchto dohôd právo pozastaviť koncesie alebo iné záväzky. V takýchto dohodách o medzinárodnom obchode uzatvorených Úniou sa stanovujú pravidlá urovnávania sporov, ktoré oprávňujú strany na to, aby presadzovali svoje práva v súlade s pravidlami stanovenými v príslušnej dohode. c) Na vyrovnávanie koncesií alebo iných záväzkov, právo na ktoré môže vyplynúť z uplatnenia ochranného opatrenia zo strany tretej krajiny, a to buď v zmysle článku 8 Dohody WTO o ochranných opatreniach alebo v zmysle ustanovení týkajúcich sa ochranných opatrení zahrnutých v regionálnych alebo dvojstranných dohodách Únie. V článku 8 Dohody o ochranných opatreniach, ktorá sa vzťahuje len na tovar[6], sa stanovuje, že členovia uplatňujúci ochranné opatrenia musia po konzultáciách uskutočnených pred uplatnením alebo predĺžením ochranných opatrení a v súlade s článkom 12 ods. 3 danej dohody vo všeobecnosti ponúknuť krajinám dotknutým nepriaznivými účinkami ochranných opatrení obchodné vyrovnanie. Ak sa nedosiahne žiadna dohoda, potom môžu dotknutí vyvážajúci členovia individuálne prijať vyrovnávacie opatrenia, a to najneskôr do 90 dní od uplatnenia opatrenia. Právo prijať vyrovnávacie opatrenia voči členovi uplatňujúcemu ochranné opatrenie sa môže vykonať a) buď tri roky po nadobudnutí účinnosti opatrenia, alebo b) hneď ako orgán WTO na urovnávanie sporov rozhodne, že opatrenie je nezlučiteľné s pravidlami WTO (trojročné obdobie odkladu stanovené v článku 8 Dohody o ochranných opatreniach sa neuplatňuje, ak je opatrenie založené na relatívnom náraste dovozu). Vyrovnávacie opatrenia môžu tiež vyplynúť z uplatňovania ustanovení týkajúcich sa ochranných opatrení, ktoré sú zakotvené v dvojstranných alebo regionálnych dohodách o voľnom obchode[7]. Existujúce právne predpisy Únie, ktorými sa vykonávajú mnohostranné a dvojstranné ochranné opatrenia, neupravujú tieto aspekty článku 8 Dohody o ochranných opatreniach ani príslušných pravidiel stanovených v dohodách o voľnom obchode, ale skôr stanovujú postupy na uplatňovanie ochranných opatrení zo strany Únie. Všetky vyrovnávacie opatrenia, na ktoré by sa nevzťahoval súčasný jednotný legislatívny rámec, by v zásade podliehali riadnemu legislatívnemu postupu. d) V prípadoch zmeny koncesií zo strany člena WTO na základe článku XXVIII Všeobecnej dohody o clách a obchode (ďalej len „dohoda GATT“) z roku 1994, ak nebolo dohodnuté žiadne kompenzačné vyrovnanie. Ak sa v prípade zmeny koncesie zo strany ďalšieho člena WTO uskutočnenej podľa článku XXVIII dohody GATT z roku 1994 nedosiahne dohoda s členmi, ktorí majú rokovacie práva alebo dodávateľský záujem, má zmluvná strana, ktorá navrhne zmenu svojej koncesie, možnosť tak urobiť. V tom prípade môžu členovia[8], ktorí majú dané právo alebo záujem, prijať vyrovnávacie opatrenia, a to najneskôr do šiestich mesiacov od uskutočnenia takejto zmeny koncesie. Takéto vyrovnávacie opatrenia by zahŕňali odvolanie koncesií v podstate rovnocenných koncesiám, o ktorých sa so zmluvnou stranou, ktorá koncesiu zmení alebo odvolá, pôvodne rokovalo, a to po uplynutí tridsiatich dní odo dňa doručenia písomného oznámenia o odvolaní koncesie zmluvným stranám. Únia doteraz neodvolala postupom podľa článku XXVIII dohody GATT z roku 1994 žiadne koncesie. Ak by však takáto možnosť nastala, k obnoveniu rovnováhy obchodu v dôsledku zmeny koncesií zo strany ostatných členov WTO uskutočnenej na základe článku XXVIII GATT by došlo v pomerne krátkom čase (najneskôr 6 mesiacov potom, ako daný člen zmení alebo odvolá svoju koncesiu). Účinné postupy prijímania rozhodnutí vo vzťahu k uplatňovaniu vyrovnávacích opatrení by umožnili Únii, aby v rokovaniach o rekonsolidácii záväzkov vystupovala voči svojím partnerom hodnoverne, čo by mohlo ovplyvniť priebeh rokovaní o kompenzačnom vyrovnaní v prospech Únie. Týmto nariadením nie je dotknuté prijímanie opatrení obchodnej politiky podľa iných postupov, napríklad opatrení obchodnej politiky v oblasti služieb a práv duševného vlastníctva v nadväznosti na rozhodnutie sporov v rámci mnohostranných a regionálnych alebo dvojstranných konaní o urovnanie sporov. Z článku 291 ZFEÚ vyplýva, že ak je na presadzovanie práv EÚ za vyššie uvedených okolností potrebné prijať určité opatrenia, Komisia prijme vykonávacie akty v súlade s postupom preskúmania (článok 4 „Výkon práv Únie“). V súvislosti s vykonávacími aktmi je potrebné dodržiavať pravidlo, podľa ktorého by rozsah protiopatrení nemal presiahnuť rozsah zrušenia alebo zmenšenia výhod, ktoré sa vo všeobecnosti chápu ako negatívne účinky opatrenia tretej krajiny na Úniu, ako sa vymedzuje v príslušnej dohode (článok 2 „Vymedzenie pojmov“). Pri stanovovaní rozsahu pôsobnosti vykonávacieho aktu, ktorý sa má prijať, Komisia vychádza zo záujmov vyjadrených v rámci verejných konzultácií a zo všeobecných záujmov Únie, ako aj z týchto kritérií: účinnosť opatrení z hľadiska zabezpečenia dodržiavania pravidiel medzinárodného obchodu zo strany tretích krajín; potenciál opatrení, pokiaľ ide o poskytnutie úľavy hospodárskym subjektom v rámci Únie, ktoré boli dotknuté opatreniami tretej krajiny; dostupnosť alternatívnych zdrojov dodávok príslušných výrobkov v záujme predídenia alebo minimalizácie akéhokoľvek nepriaznivého vplyvu na nadväzujúce odvetvia alebo konečných spotrebiteľov v rámci Únie; akékoľvek osobitné kritériá, ktoré je možné stanoviť v dohodách o medzinárodnom obchode v súvislosti so situáciami upravenými v článku 3. Prostredníctvom vykonávacieho aktu možno prijať opatrenia obchodnej politiky týkajúce sa dovozu alebo vývozu tovaru a opatrenia v oblasti verejného obstarávania. Opatrenia v oblasti dovozu alebo vývozu zahŕňajú pozastavenie colných koncesií a uloženie nových alebo vyšších ciel; zavedenie alebo zvýšenie množstevných obmedzení na dovoz alebo vývoz, bez ohľadu na to, či budú zavedené prostredníctvom kvót, dovozných alebo vývozných licencií či iných opatrení. V Dohode WTO o vládnom obstarávaní sa stanovuje, že žiadny spor, ktorý vznikne na základe tejto dohody, nebude mať za následok pozastavenie koncesií alebo iných záväzkov podľa akejkoľvek inej uvedenej dohody WTO. Vzhľadom na túto skutočnosť je dôležité v navrhovanom nariadení stanoviť možnosť prijímania opatrení obchodnej politiky týkajúcich sa verejného obstarávania, čím sa Únii umožní, aby účinne presadzovala svoje právne nároky. Vzhľadom na osobitosti verejného obstarávania, najmä na existenciu administratívneho postupu, ktorým sa upravuje a stanovuje účasť na konkrétnych výzvach na predkladanie ponúk, je možné stanoviť opatrenia týkajúce sa obstarávania tovaru aj služieb. V tejto súvislosti sa môžu prijať opatrenia obchodnej politiky vo forme vylúčenia ponúk, ktorých celková hodnota pozostáva z viac než 50 % z tovaru alebo služieb s pôvodom v príslušnej tretej krajine, z účasti na výberových konaniach a/alebo vo forme uloženia povinnej cenovej sankcie na tú časť verejnej zákazky, ktorej predmetom sú tovar alebo služby s pôvodom v príslušnej tretej krajine (článok 5 „Opatrenia obchodnej politiky“). Na prijatie, pozastavenie, zmenu a zrušenie vykonávacích aktov, ktorými sa stanovia vhodné opatrenia obchodnej politiky na účely výkonu práv Únie, by sa mal používať postup preskúmania (článok 4 „Výkon práv Únie“ a článok 7 „Pozastavenie, zmena a zrušenie opatrení“). Aby nedochádzalo k vytváraniu ďalších štruktúr, Komisii by pri prijímaní vykonávacích aktov mal pomáhať existujúci výbor pre prekážky obchodu ustanovený nariadením (ES) č. 3286/94. 4. VPLYV NA ROZPOČET Žiadny. Navrhované nariadenie stanovuje mechanizmus na presadzovanie práv Únie a rozdeľuje zodpovednosť medzi všetky inštitúcie. 2012/0359 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o výkone práv Únie na účely uplatňovania a presadzovania pravidiel medzinárodného obchodu EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) Únia uzavrela viacero mnohostranných, regionálnych a dvojstranných dohôd o medzinárodnom obchode, na základe ktorých vznikajú práva a záväzky ku všeobecnému prospechu zúčastnených strán. (2) V záujme ochrany hospodárskych záujmov Únie je nevyhnutné, aby Únia mala k dispozícii vhodné nástroje, ktorými by zabezpečila účinný výkon svojich práv vyplývajúcich z dohôd o medzinárodnom obchode. Týka sa to najmä situácií, keď tretie krajiny prijmú opatrenia obmedzujúce obchod, ktorými znížia výhody vyplývajúce hospodárskym subjektom z Únie z dohôd o medzinárodnom obchode. Únia by mala byť schopná reagovať rýchlo a pružne v rámci postupov a lehôt stanovených v dohodách o medzinárodnom obchode, ktoré uzavrela. Preto by mala prijať právne predpisy vymedzujúce rámec na výkon práv Únie v určitých špecifických situáciách. (3) Cieľom mechanizmu urovnávania sporov v rámci WTO a iných mechanizmov urovnávania sporov vrátane regionálnych alebo dvojstranných je nájsť pozitívne riešenie všetkých sporov, ku ktorým dôjde medzi Úniou a druhou stranou, resp. stranami týchto dohôd. Ak sa však iné spôsoby hľadania pozitívneho riešenia sporu ukázali byť neúspešné, Únia by mala v súlade s týmito pravidlami urovnávania sporov pozastaviť koncesie alebo iné záväzky. Opatrenia Únie v takých prípadoch slúžia na to, aby sa v záujme obnovenia stavu vzájomných výhod dotknuté tretie krajiny podnietili k dodržiavaniu príslušných pravidiel medzinárodného obchodu. (4) Podľa Dohody WTO o ochranných opatreniach by sa člen WTO navrhujúci uplatniť ochranné opatrenie alebo usilujúci sa o predĺženie ochranného opatrenia mal snažiť zachovať v podstate rovnocennú úroveň koncesií a iných záväzkov medzi ním a vyvážajúcimi členmi, ktorí by boli takýmto ochranným opatrením nepriaznivo dotknutí. Podobné pravidlá sa uplatňujú aj v rámci iných dohôd o medzinárodnom obchode, ktoré Únia uzavrela, vrátane regionálnych alebo dvojstranných. Pokiaľ dotknutá tretia krajina neprijme uspokojivé úpravy, Únia by mala prijať vyrovnávacie opatrenia spočívajúce v pozastavení koncesií alebo iných záväzkov. Opatrenia Únie v takých prípadoch majú za cieľ podnietiť tretie krajiny, aby v záujme obnovenia stavu vzájomných výhod zaviedli opatrenia na podporu obchodu. (5) Článkom XXVIII dohody GATT z roku 1994 a súvisiacim dohovorom sa upravuje zmena alebo odvolanie koncesií stanovených v colných sadzobníkoch členov WTO. Členovia WTO dotknutí takouto zmenou sú za určitých podmienok oprávnení odvolať v podstate rovnocenné koncesie. Pokiaľ sa v takých prípadoch nedohodnú kompenzačné úpravy, mala by Únia prijať vyrovnávacie opatrenia. Opatrenia Únie by v takých prípadoch mali za cieľ podnietiť tretie krajiny, aby v záujme obnovenia stavu vzájomných výhod zaviedli opatrenia na podporu obchodu. (6) Vzhľadom na skutočnosť, že v Dohode WTO o vládnom obstarávaní sa stanovuje, že žiadny spor, ktorý vznikne na základe tejto dohody, nebude mať za následok pozastavenie koncesií či iných záväzkov podľa akejkoľvek inej uvedenej dohody WTO, mala by Únia mať možnosť presadzovať svoje práva v oblasti vládneho obstarávania. (7) Toto nariadenie by sa malo zameriavať na opatrenia, s navrhovaním a uplatňovaním ktorých má Únia skúsenosti; možnosť rozšíriť rozsah pôsobnosti tohto nariadenia na oblasti služieb a práv duševného vlastníctva by sa mala posúdiť v primeranom čase a s prihliadnutím na osobitosti každej oblasti. (8) Pri presadzovaní práv Únie by sa mal pôvod tovaru stanoviť v súlade s nariadením Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva[9]; pri presadzovaní práv Únie v nadväznosti na urovnanie sporu v oblasti vládneho obstarávania by sa pôvod služby mal stanoviť na základe pôvodu fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá ju poskytuje. (9) V záujme posúdenia a prípadného zlepšenia efektívnosti tohto nariadenia by Komisia mala vyhodnotiť uplatňovanie tohto nariadenia, a to najneskôr tri roky od momentu, keď po prvý raz dôjde k jeho vykonaniu. (10) Vykonávacie akty podľa tohto nariadenia by sa mali prijímať na základe osobitných kritérií vhodnosti stanovených v tomto nariadení. (11) Nariadenie Rady (ES) č. 3286/94 z 22. decembra 1994 stanovujúce postupy Spoločenstva v oblasti spoločnej obchodnej politiky s cieľom zaistenia uplatňovania práv Spoločenstva podľa pravidiel medzinárodného obchodu, najmä tých, ktoré boli vytvorené pod záštitou Svetovej obchodnej organizácie (známe aj ako „nariadenie o prekážkach obchodu“) by sa malo zmeniť a doplniť tak, aby sa zohľadnilo prijatie tohto nariadenia, pokiaľ ide o vykonávanie opatrení obchodnej politiky. (12) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011[10], ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmov, na základe ktorých členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie. (13) Keď to v riadne odôvodnených prípadoch týkajúcich sa nutnosti prispôsobiť opatrenia obchodnej politiky správaniu príslušnej tretej strany bude na základe závažných naliehavých dôvodov nevyhnutné, Komisia by mala v záujme ochrany záujmov Únie prijať okamžite uplatniteľné vykonávacie akty, PRIJALI TOTO NARIADENIE: Článok 1 Cieľ V tomto nariadení sa stanovujú pravidlá a postupy na zabezpečenie účinného vykonávania práv Únie týkajúcich sa pozastavenia alebo odvolania koncesií či iných záväzkov podľa dohôd o medzinárodnom obchode s cieľom: a) odpovedať na prípady porušenia pravidiel medzinárodného obchodu zo strany tretích krajín, ktorými sú dotknuté záujmy Únie, s cieľom dosiahnuť uspokojivé riešenie; b) vyrovnať koncesie alebo iné záväzky v rámci obchodných vzťahov s tretími krajinami, keď dôjde k zmene zaobchádzania s tovarom pri dovoze z Únie. Článok 2 Vymedzenie pojmov Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov: a) „krajina“ je akýkoľvek štát alebo samostatné colné územie; b) „koncesie alebo iné záväzky“ sú colné koncesie alebo akékoľvek iné výhody, ktoré sa Únia zaviazala uplatňovať pri obchode s tretími krajinami na základe dohôd o medzinárodnom obchode, ktorých je stranou; c) „rozsah zrušenia alebo zmenšenia výhod“ je miera, v ktorej sú dotknuté záujmy Únie podľa dohody o medzinárodnom obchode. Pokiaľ nie je v príslušnej dohode vymedzené inak, rozsah zrušenia alebo zmenšenia výhod zahŕňa akýkoľvek nepriaznivý hospodársky vplyv vyplývajúci z opatrenia tretej krajiny; d) „povinná cenová sankcia“ je povinnosť obstarávateľov alebo subjektov uplatňujúcich postupy verejného obstarávania zvýšiť, s určitými výnimkami, cenu služieb a/alebo tovarov s pôvodom v určitých tretích krajinách, ktoré boli ponúknuté v rámci postupov zadávania verejných zákaziek. Článok 3 Rozsah pôsobnosti 1. Toto nariadenie sa uplatňuje: a) po rozhodnutí obchodných sporov podľa Dohovoru WTO o pravidlách a postupoch pri urovnávaní sporov, keď bola Únia oprávnená pozastaviť koncesie alebo iné záväzky vyplývajúce z mnohostranných alebo viacstranných dohôd, na ktoré sa vzťahuje Dohovor o pravidlách a postupoch pri urovnávaní sporov; b) po rozhodnutí obchodných sporov podľa iných dohôd o medzinárodnom obchode vrátane regionálnych alebo dvojstranných dohôd, keď má Únia na základe takýchto dohôd právo pozastaviť koncesie alebo iné záväzky; c) na účely vyrovnania koncesií alebo iných záväzkov, právo na ktoré môže vyplynúť z uplatnenia ochranného opatrenia zo strany tretej krajiny, a to buď v zmysle článku 8 Dohody WTO o ochranných opatreniach alebo na základe ustanovení týkajúcich sa ochranných opatrení, ktoré sú zahrnuté v iných dohodách o medzinárodnom obchode vrátane regionálnych alebo dvojstranných dohôd; d) v prípade zmeny koncesií zo strany člena WTO na základe článku XXVIII Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994, ak nebolo dohodnuté žiadne kompenzačné vyrovnanie. 2. Týmto nariadením nie je dotknuté prijímanie opatrení obchodnej politiky podľa iných relevantných postupov v prípadoch, keď opatrenia stanovené v článku 5 nie je možné uplatniť, alebo keď by tieto opatrenia neposkytovali primeranú alebo účinnú odpoveď na situácie uvedené v odseku 1. Článok 4 Výkon práv Únie 1. Ak je v prípadoch uvedených v článku 3 ods. 1 potrebné prijať opatrenia na ochranu záujmov Únie, Komisia prijme vykonávací akt, v ktorom stanoví vhodné opatrenia obchodnej politiky. Takýto vykonávací akt sa prijme v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 8 ods. 2. 2. Vykonávacie akty prijaté podľa prvého odseku musia spĺňať tieto podmienky: a) Ak sa koncesie alebo iné záväzky pozastavia v nadväznosti na rozhodnutie obchodného sporu podľa Dohovoru WTO o pravidlách a postupoch pri urovnávaní sporov, ich rozsah nesmie presiahnuť rozsah schválený orgánom WTO na urovnávanie sporov. b) Ak sa koncesie alebo iné záväzky pozastavia v nadväznosti na uskutočnenie konania o urovnaní medzinárodného sporu podľa dvojstrannej alebo regionálnej dohody, ich rozsah nesmie prekročiť rozsah zrušenia alebo zmenšenia vyplývajúceho z predmetného opatrenia tretej krajiny stanovený Komisiou alebo prípadne v rozhodcovskom konaní. c) V prípade vyrovnávania koncesií alebo iných záväzkov podľa ustanovení o ochranných opatreniach zahrnutých v dohodách o medzinárodnom obchode musia v súlade s podmienkami Dohody WTO o ochranných opatreniach alebo ustanovení o ochranných opatreniach zahrnutých v regionálnych alebo dvojstranných dohodách o obchode, na základe ktorých sa ochranné opatrenie uplatňuje, opatrenia Únie v podstate zodpovedať rozsahu koncesií alebo iných záväzkov dotknutých ochranným opatrením. d) Koncesie odvolané v rámci obchodu s treťou krajinou v súvislosti s článkom XXVIII dohody GATT z roku 1994 a súvisiacim dohovorom musia byť v súlade s podmienkami stanovenými v článku XXVIII dohody GATT z roku 1994 a v súvisiacom dohovore v podstate rovnocenné koncesiám, ktoré daná tretia krajina zmenila alebo odvolala. 3. Opatrenia obchodnej politiky v súlade s odsekom 1 sa stanovia na základe týchto kritérií s prihliadnutím na dostupné informácie a všeobecný záujem Únie: a) účinnosť opatrení, pokiaľ ide o podnietenie tretích krajín k tomu, aby dodržiavali pravidlá medzinárodného obchodu; b) potenciál opatrení, pokiaľ ide o poskytnutie úľavy hospodárskym subjektom v Únii, ktoré boli dotknuté opatreniami tretej krajiny; c) dostupnosť alternatívnych zdrojov dodávok príslušných výrobkov v záujme predídenia alebo minimalizácie akéhokoľvek nepriaznivého vplyvu na nadväzujúce výrobné odvetvia alebo konečných spotrebiteľov v rámci Únie; d) akékoľvek osobitné kritériá, ktoré je možné stanoviť v dohodách o medzinárodnom obchode v súvislosti so situáciami upravenými v článku 3. Článok 5 Opatrenia obchodnej politiky Bez toho, aby bola dotknutá akákoľvek medzinárodná dohoda, ktorej je Únia stranou, opatrenia obchodnej politiky, ktoré možno zaviesť prostredníctvom vykonávacieho aktu podľa článku 4 ods. 1, sú: a) pozastavenie colných koncesií a uloženie nových alebo vyšších ciel vrátane opätovného zavedenia ciel na úrovni stanovenej doložkou najvyšších výhod alebo uloženia ciel presahujúcich úroveň stanovenú doložkou najvyšších výhod, či prípadne zavedenie akýchkoľvek dodatočných poplatkov na dovoz alebo vývoz tovaru; b) zavedenie alebo zvýšenie množstevných obmedzení na dovoz alebo vývoz tovaru bez ohľadu na to, či budú zavedené prostredníctvom kvót, dovozných alebo vývozných licencií či iných opatrení; c) pozastavenie koncesií v oblasti verejného obstarávania prostredníctvom: i) vylúčenia ponúk, ktorých celková hodnota pozostáva z viac než 50 % z tovaru alebo služieb s pôvodom v príslušnej tretej krajine, z verejného obstarávania; a/alebo ii) uloženia povinnej cenovej sankcie na tú časť ponuky, ktorej predmetom sú tovar alebo služby s pôvodom v príslušnej tretej krajine. Článok 6 Pravidlá pôvodu 1. Pôvod tovaru sa stanoví v súlade s nariadením Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva[11]. 2. Pôvod služby sa stanoví na základe pôvodu fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá ju poskytuje. Za pôvod poskytovateľa služieb sa považuje: a) v prípade fyzickej osoby krajina, ktorej je táto osoba občanom alebo v ktorej má právo na trvalý pobyt, b) v prípade právnickej osoby ktorákoľvek z týchto možností: i) ak sa služba poskytuje inak než prostredníctvom obchodnej prítomnosti v rámci Únie, krajina, v ktorej je právnická osoba zriadená alebo inak organizovaná podľa právnych predpisov uvedenej krajiny a na území ktorej sa daná právnická osoba výrazným spôsobom podieľa na podnikateľskej činnosti; ii) ak sa služba poskytuje prostredníctvom obchodnej prítomnosti v rámci Únie, členský štát, v ktorom je právnická osoba zriadená a na území ktorého sa výrazným spôsobom podieľa na podnikateľskej činnosti, a to tak, že je priamo a bezprostredne prepojená s hospodárstvom príslušného členského štátu. Na účely bodu ii), ak sa právnická osoba výrazným spôsobom nepodieľa na podnikateľskej činnosti tak, že je priamo a bezprostredne prepojená s hospodárstvom príslušného členského štátu, pôvod fyzických alebo právnických osôb, ktoré vlastnia alebo ovládajú právnickú osobu poskytujúcu službu. Právnická osoba poskytujúca dotknutú službu sa považuje za „vlastnenú“ osobami z danej krajiny, ak viac než 50 % základného imania v nej vlastnia osoby z uvedenej krajiny, a za „ovládanú“ osobami z danej krajiny, ak takéto osoby majú právomoc vymenúvať väčšinu jej riaditeľov alebo inak zo zákona riadiť jej činnosť. Článok 7 Pozastavenie, zmena a zrušenie opatrení 1. Ak v nadväznosti na prijatie vykonávacieho aktu podľa článku 4 ods. 1 dotknutá tretia krajina prizná v prípadoch uvedených v článku 3 ods. 1 písm. a) a b) Únii uspokojivé vyrovnanie, Komisia môže pozastaviť uplatňovanie vykonávacieho aktu na čas, počas ktorého sa takéto vyrovnanie poskytuje. Rozhodnutie o pozastavení sa prijme v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 8 ods. 2. 2. Komisia zruší vykonávací akt prijatý podľa článku 4 ods. 1, ak nastane niektorá z týchto okolností: a) ak tretia krajina, o nezlučiteľnosti opatrení ktorej s pravidlami medzinárodného obchodu sa rozhodlo v rámci konania o urovnaní sporu, zabezpečí opätovný súlad s týmito pravidlami, alebo ak sa inak dosiahne vzájomne uspokojivé riešenie; b) v prípadoch vyrovnávania koncesií alebo iných záväzkov v nadväznosti na prijatie ochranného opatrenia zo strany tretej krajiny, keď bolo ochranné opatrenie odvolané alebo keď uplynula jeho platnosť, alebo keď dotknutá tretia krajina v nadväznosti na prijatie vykonávacieho aktu podľa článku 4 ods. 1 priznala Únii uspokojivé vyrovnanie; c) v prípadoch zmeny koncesií zo strany člena WTO podľa článku XXVIII Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994, keď dotknutá tretia krajina v nadväznosti na prijatie vykonávacieho aktu podľa článku 4 ods. 1 priznala Únii uspokojivé vyrovnanie. Rozhodnutie o zrušení sa prijme v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 8 ods. 2. 3. Ak je potrebné vykonať úpravy opatrení obchodnej politiky prijatých podľa tohto nariadenia, Komisia môže zaviesť všetky príslušné zmeny v súlade s postupom preskúmania stanoveným v článku 8 ods. 2, pričom prihliada na podmienky a kritériá stanovené v článku 4 ods. 2 a 3. 4. V riadne odôvodnených závažných a naliehavých prípadoch týkajúcich sa zrušenia alebo zmeny dotknutého opatrenia tretej krajiny Komisia prijme okamžite uplatniteľné vykonávacie akty, ktorými pozastaví, zmení alebo zruší vykonávacie akty prijaté podľa článku 4 ods. 1, ako sa stanovuje v tomto článku, a to v súlade s postupom uvedeným v článku 8 ods. 3. Článok 8 Postup výboru 1. Komisii pomáha výbor zriadený nariadením Rady (ES) č. 3286/94. Tento výbor je výborom v zmysle článku 3 nariadenia (EÚ) č. 182/2011. 2. Pri odkaze na tento odsek sa uplatňuje článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011. 3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 8 nariadenia (EÚ) č. 182/2011 v spojení s jeho článkom 5. Článok 9 Zhromažďovanie informácií 1. Komisia si pri uplatňovaní tohto nariadenia vyžiada informácie a stanoviská týkajúce sa hospodárskych záujmov Únie, pokiaľ ide o konkrétne výrobky alebo odvetvia, a to prostredníctvom oznámenia uverejneného v Úradnom vestníku Európskej únie alebo prostredníctvom iných vhodných verejných komunikačných prostriedkov. 2. Informácie získané podľa tohto nariadenia sa použijú iba na účel, na ktorý boli vyžiadané. 3. Komisia, Rada, Európsky parlament, členské štáty ani ich zamestnanci nezverejnia žiadne informácie dôverného charakteru, ktoré získali podľa tohto nariadenia, bez výslovného povolenia od osoby, ktorá takéto informácie poskytla. 4. Osoba, ktorá informácie poskytla, môže požadovať, aby sa s poskytnutými informáciami zaobchádzalo ako s dôvernými. V takých prípadoch musí byť k informáciám pripojený súhrn nedôverného charakteru alebo odôvodnenie, prečo nie je súhrn daných informácií možné vypracovať. 5. Ak sa zdá, že žiadosť o dôverné zaobchádzanie nie je opodstatnená a ak osoba, ktorá informácie poskytla, nie je ochotná informácie zverejniť ani povoliť ich zverejnenie v zovšeobecnenej alebo súhrnnej forme, nemusí sa na predmetné informácie prihliadať. 6. Odsekmi 2 až 5 sa orgánom Únie nebráni zverejniť všeobecné informácie. Pri tomto zverejnení sa musí zohľadniť oprávnený záujem dotknutých strán na zachovaní ich obchodných tajomstiev. Článok 10 Preskúmanie Komisia najneskôr tri roky od prijatia prvého vykonávacieho aktu podľa tohto nariadenia preskúma jeho vykonávanie a podá o ňom správu Európskemu parlamentu a Rade. Článok 11 Zmeny a doplnenia iných aktov Článok 13 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 3286/94 [nariadenie o prekážkach obchodu] sa nahrádza týmto znením: „Ak musí Únia, ktorá konala v súlade s článkom 12 ods. 2, prijať rozhodnutie o opatreniach obchodnej politiky, ktoré sa majú prijať podľa článku 11 od. 2 písm. c) alebo podľa článku 12, urobí tak bezodkladne a v súlade s článkom 207 zmluvy a podľa potreby v súlade s nariadením (EÚ) č. XX/XX alebo inými uplatniteľnými postupmi.“ Článok 12 Toto nariadenie nadobúda účinnosť […] dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie. Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli Za Európsky parlament Za Radu predseda predseda [1] Pozri KOM(2010) 612 v konečnom znení z 9.11.2010, oddiel 4. [2] Pozri závery Rady k obchodnej politike EÚ z 21.12.2010, odsek 8. [3] EÚ v minulosti vždy konala v závislosti od konkrétneho prípadu (nariadenie Rady na návrh Komisie, podľa bývalého článku 133). [4] V tejto súvislosti pozri nariadenie Rady (EHS) č. 1461/93 o prístupe uchádzačov zo Spojených štátov amerických k verejným zmluvám a nariadenie Rady (ES) č. 1836/95, ktorým sa dopĺňa príloha k nariadeniu (EHS) č. 1461/93 o prístupe uchádzačov zo Spojených štátov amerických k verejným zmluvám. [5] Článkom 4.10 Dohody o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach sa sťažujúcemu sa členovi priznáva právo prijať za špecifických okolností „primerané protiopatrenia“. [6] Dohoda WTO o ochranných opatreniach a ustanovenia o ochranných opatreniach podľa dohôd o voľnom obchode sa týkajú iba obchodu s tovarom. Členovia WTO sa ešte nedohodli na mimoriadnych ochranných opatreniach týkajúcich sa služieb, pričom mandát na mnohostranné rokovania sa udelil článkom X Všeobecnej dohody o obchode so službami (ďalej len „GATS“). [7] Napr. článok 3.4 Dohody o voľnom obchode medzi EÚ a Kóreou: « 1. A. Strana, ktorá uplatňuje dvojstranné ochranné opatrenie, konzultuje s druhou stranou s cieľom vzájomne sa dohodnúť na primeranej kompenzácii liberalizujúcej obchod vo forme úľav, ktoré majú v podstate rovnocenný vplyv na obchod alebo zodpovedajú hodnote dodatočného cla, ktoré sa očakáva v dôsledku prijatia ochranného opatrenia. Strana poskytne príležitosť na takéto konzultácie najneskôr do 30 dní od začatia uplatňovania dvojstranného ochranného opatrenia. 2. Ak nedôjde na základe konzultácií podľa odseku 1 k dohode o kompenzácii liberalizujúcej obchod do 30 dní od začatia konzultácií, strana, na ktorej tovar sa vzťahuje ochranné opatrenie, môže pozastaviť uplatňovanie v podstate rovnocenných úľav voči strane, ktorá uplatňuje ochranné opatrenie. 3. Právo na pozastavenie uvedené v odseku 2 sa neuplatňuje prvých 24 mesiacov, počas ktorých je v platnosti dvojstranné ochranné opatrenie za predpokladu, že ochranné opatrenie je v súlade s ustanoveniami tejto dohody“. [8] Pod podmienkou, že majú „pôvodné rokovacie právo“, „hlavný dodávateľský záujem“ alebo „podstatný záujem“. [9] Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1. [10] Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13. [11] Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1.