SK Úradný vestník Európskej únie C 248/113

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Zelená kniha – Menej byrokracie pre občanov: Podpora voľného pohybu verejných listín a uznávanie účinkov dokladov o osobnom stave“

[KOM(2010) 747 v konečnom znení]

2011/C 248/19

Spravodajca: Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER

Európska komisia sa 14. decembra 2010 rozhodla podľa článku 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom dokument

„Zelená kniha – Menej byrokracie pre občanov: Podpora voľného pohybu verejných listín a uznávanie účinkov dokladov o osobnom stave“

KOM(2010) 747 v konečnom znení.

Odborná sekcia pre jednotný trh, výrobu a spotrebu poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 26. mája 2011.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 472. plenárnom zasadnutí 15. a 16. júna 2011 (schôdza z 15. júna 2011) prijal 127 hlasmi za, pričom 2 členovia hlasovali proti a 3 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 EHSV víta zelenú knihu Komisie a uznáva, že je potrebné podporiť pohyb verejných listín v celej Európskej únii, pretože odstránením pretrvávajúcich prekážok sa uľahčí život európskym občanom a pomôže sa im účinnejšie vykonávať svoje práva.

1.2 EHSV podporuje iniciatívy Komisie zamerané na uľahčenie voľného pohybu verejných listín, čím sa dopĺňa európske občianstvo a posilňujú ekonomické a sociálne práva občanov.

1.3 EHSV sa domnieva, že v súvislosti s dokladmi o osobnom stave by Komisia mala:

— zaviesť nepovinný nadnárodný systém európskeho osvedčenia o osobnom stave,

— začať potrebné práce vedúce k harmonizácii kolíznych noriem a

— po splnení uvedených dvoch predpokladov zaviesť vzájomné uznávanie stanovením minimálnych požiadaviek, ktoré musia spĺňať doklady o osobnom stave, a dosiahnuť dohodu na všeobecnom predpoklade ich platnosti v rámci EÚ, ak príslušný zodpovedný orgán potvrdí, že boli právoplatne vydané.

1.4 EHSV z tohto dôvodu vyzýva ostatné príslušné inštitúcie a orgány EÚ, aby bezodkladne podporili návrhy Komisie v tejto oblasti, aby sa tak v rámci možností mohli prijať nadnárodné predpisy v priebehu tohto legislatívneho obdobia.

1.5 V dôsledku toho sa zdá byť oprávnené zasadzovať sa za všeobecné zavedenie správnych listín v podobe štandardných a viacjazyčných formulárov, ktoré by mohli vychádzať z modelov používaných Medzinárodnou komisiou pre občianskoprávny status (CIEC), čo by okrem iných výhod viedlo k tomu, že by nebolo potrebné prekladať dokument v členskom štáte určenia.

2. Úvod

2.1 Administratívne formality, ktoré sú požadované na to, aby bolo možné používať verejné listiny mimo územia členského štátu, ktorý ich vydal, si môžu od danej osoby vyžadovať veľa času a môžu pre ňu predstavovať značné finančné náklady v súvislosti s predložením dôkazu o pravosti týchto listín alebo predložením ich overeného prekladu.

2.1.1 Jedna z príčin týchto problémov spočíva v tom, že občania sú povinní predkladať inému členskému štátu verejné listiny ako dôkaz pre určitú výhodu alebo na splnenie určitej povinnosti. Môže ísť o dokumenty rôzneho druhu. Môžu to byť správne listiny, notárske listiny, osvedčenia o osobnom stave, rôzne zmluvy a súdne rozhodnutia.

2.1.2 V tejto súvislosti sa tradičný postup overovania verejných listín určených na použitie v zahraničí označuje ako legalizácia a spočíva zvyčajne v legalizácii listiny príslušnými orgánmi členského štátu, ktoré ho vydali, a potom ambasádou alebo konzulátom členského štátu, kde sa bude používať. Zjednodušenou formou tohto procesu je apostila. V tomto prípade štát, ktorý vydal listinu, vydá tiež osvedčenie o overení.

2.1.3 Európska rada v rámci Štokholmského programu (1) vyzvala Komisiu na pokračovanie v prácach, aby sa zabezpečilo úplné vykonávanie práva na voľný pohyb. S týmto cieľom sa v Akčnom pláne na vykonávanie Štokholmského programu počíta s dvomi legislatívnymi návrhmi, ktoré sa týkajú:

— voľného pohybu listín umožneného zrušením legalizácie listín medzi členskými štátmi a

— uznávania účinkov určitých dokladov o osobnom stave (týkajúcich sa napríklad príbuzenstva, adopcie, mena a priezviska), aby právny status priznaný v jednom členskom štáte mohol byť uznaný s rovnakými právnymi dôsledkami v inom členskom štáte.

3. Zelená kniha Komisie

3.1 Komisia začína konzultáciu o otázkach týkajúcich sa voľného pohybu verejných listín a uznávania právnych účinkov dokladov o osobnom stave.

3.2 Verejné listiny

3.2.1 Komisia by chcela otvoriť diskusiu o všetkých verejných listinách, ktoré si vyžadujú splnenie administratívnych formalít, aby mohli byť používané mimo členského štátu, v ktorom boli vydané. K týmto formalitám patrí aj dôkaz o pravosti alebo overený preklad. Spoločnou funkciou všetkých týchto listín je potvrdiť skutočnosti zaznamenané verejným orgánom.

3.2.2 V súčasnosti sú administratívne formality ako legalizácia či apostila verejných listín v členských štátoch EÚ upravené právnym rámcom, ktorý sa čerpá z viacerých zdrojov:

— z vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré sa v jednotlivých členských štátoch výrazne líšia,

— z množstva mnohostranných a dvojstranných medzinárodných dohovorov, ktoré boli ratifikované rôznym a vždy obmedzeným počtom krajín a ktoré neposkytujú riešenia potrebné pre voľný pohyb európskych občanov,

— z neuceleného práva Únie, ktoré sa týka len niektorých aspektov otázok z tejto oblasti.

3.3 Možné riešenia na uľahčenie voľného pohybu verejných listín medzi členskými štátmi:

3.3.1 Zrušenie administratívnych formalít: Navrhuje sa zrušenie legalizácie a apostily pre všetky verejné listiny s cieľom zabezpečiť ich voľný pohyb.

3.3.2 Spolupráca medzi príslušnými vnútroštátnymi orgánmi: 3.3.2.1 V prípade vážnych pochybností o pravosti listiny alebo ak listina v danom členskom štáte neexistuje, by si príslušné vnútroštátne orgány mohli vymieňať potrebné informácie a nájsť vhodné riešenie. 3.3.2.2 Portál e-Justice by mohol občanov informovať o existencii dokladov o osobnom stave a ich právnych dôsledkoch alebo takisto možno uvažovať o tom, že by sa občanom ponúkla možnosť požiadať o doklad o osobnom stave a aj ho získať elektronicky prostredníctvom zabezpečeného systému.

3.3.3 Obmedziť preklady verejných listín: V mnohých správnych odboroch by sa mohlo uvažovať o zavedení nepovinných štandardných formulárov, minimálne pokiaľ ide o najpoužívanejšie verejné listiny, čím by preklad nebol potrebný a znížili by sa náklady.

3.3.4 Európske osvedčenie o osobnom stave: Toto európske osvedčenie by existovalo popri vnútroštátnych dokladoch o osobnom stave, ktoré vydávajú členské štáty, keďže by nebolo povinné, ale voliteľné. Jednotný vzor európskeho osvedčenia by formát osvedčenia a v ňom uvedené údaje zjednotil.

3.4 Vzájomné uznávanie účinkov dokladov o osobnom stave:

3.4.1 Doklady o osobnom stave sú písomnosti, ktoré vystavuje verejný orgán s cieľom zaznamenať také životné udalosti každého občana, ako sú napríklad narodenie alebo vznik vzťahu príbuzenstva.

3.4.2 Pre všetkých európskych občanov, ktorí vykonávajú svoje právo na voľný pohyb, je potrebné zabezpečiť kontinuitu a stálosť ich situácie, pokiaľ ide o osobný stav a to, aby právna situácia určená dokladom o osobnom stave mohla mať účinky v občianskej rovine, ktoré z tejto situácie vyplývajú.

3.4.3 Vzniká otázka, či je potrebné, aby Únia podnikla kroky s cieľom ponúknuť európskym občanom v oblasti osobného stavu väčšiu právnu istotu a odstrániť prekážky, na ktoré narážajú pri žiadostiach o to, aby bola právna situácia vzniknutá v jednom členskom štáte uznaná v inom členskom štáte.

3.4.4 Zásahy Únie do sekundárneho práva (2) zatiaľ zostávali skôr dosť úzko zamerané a doteraz neexistujú pravidlá o uznávaní situácií spojených s osobným stavom, ktoré vznikli v jednom členskom štáte, iným členským štátom. Okrem toho Únia nemá právomoc zasahovať do rodinného hmotného práva v jednotlivých členských štátoch, pretože Zmluva o fungovaní Európskej únie neposkytuje na zavedenie takýchto riešení žiaden základ.

3.4.5 Na vyriešenie týchto ťažkostí Komisia navrhuje tieto tri rôzne možnosti: 3.4.5.1 Pomoc vnútroštátnym orgánom pri hľadaní praktických riešení: Hlavnou úlohou Európskej únie by bolo poskytovať pomoc vnútroštátnym orgánom, aby účinnejšie spolupracovali. 3.4.5.2 Automatické uznávanie: Toto uznávanie by sa uskutočňovalo bez harmonizácie súčasných pravidiel a ponechalo by právne systémy členských štátov bez zmeny, čo by znamenalo, že každý členský štát s ohľadom na vzájomnú dôveru prijme a uzná účinky právnej situácie, ktorá vznikla v inom členskom štáte. 3.4.5.3 Uznávanie založené na harmonizácii kolíznych noriem: Išlo by o vytvorenie súboru spoločných pravidiel vypracovaných na úrovni EÚ, čím by sa stanovilo právo, ktoré by sa použilo v cezhraničných situáciách, v ktorých by išlo o udalosť týkajúcu sa osobného stavu.

4. Všeobecné pripomienky

4.1 Zelená kniha Európskej komisia je právne odôvodniteľná vzhľadom na potrebu zlepšenia a prehĺbenia fungovania európskeho priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti a upevnenia jeho vzťahu s výkonom práv, ktoré sú priznané občanom v štatúte občianstva EÚ a prostredníctvom základných ekonomických slobôd.

4.2 Z tohto dôvodu výbor víta iniciatívu Komisie, ktorá v súlade s ustanovujúcimi zásadami a hodnotami, ako aj cieľmi Európskej únie, tak ako sú uvedené v Zmluve o Európskej únii a v Zmluve o fungovaní Európskej únie v znení Lisabonskej zmluvy, stavia do popredia právne hľadisko, ktoré posilňuje úlohu osôb v procese európskej integrácie.

4.3 V dôsledku toho prináleží inštitúciám a orgánom Únie, aby občanom svojich členských štátov a vo všeobecnosti všetkým jednotlivcom uľahčili výkon práv a slobôd, ktoré sa na nich vzťahujú, a to v maximálnom rozsahu a miere, tak ako sú stanovené zmluvami a platnými právnymi predpismi.

4.3.1 Povedie to k rovnejšiemu zaobchádzaniu v súlade so zásadou stanovenou v článku 9 Zmluvy o Európskej únii a prispeje k odstráneniu prekážok pri výkone týchto práv a slobôd, ktoré nie sú odôvodnené verejným poriadkom a ktoré často chránia záujmy podnikov (čo znamená možné zásahy zo strany úradníkov, notárov, osôb vedúcich evidenciu atď.) alebo zakrývajú neoprávnené obavy súvisiace so suverenitou členských štátov EÚ.

4.4 Prijatie budúcich opatrení na odstránenie prekážok spôsobených administratívnymi alebo jazykovými formalitami si však vyžaduje dôkladné posúdenie materiálneho dosahu, keďže spolu so želanými výsledkami v prospech občanov z hľadiska odstránenia administratívnych prekážok a postupov, ako aj vzhľadom na finančné náklady a skrátenie časových lehôt pri používaní verejných listín jednotlivcami mimo členského štátu, ktorý ich vydal, môže dôjsť k vážnym kolíziám právnych predpisov týkajúcich sa dôsledkov týchto opatrení vo veľmi citlivých otázkach, ako je napríklad osobný stav.

4.5 Súčasne s týmto posúdením je vhodné osobitne zanalyzovať uskutočniteľnosť uvedených opatrení a venovať sa pritom na jednej strane aspektom, ktoré ovplyvňujú len procedurálne a jazykové otázky, a na druhej strane aspektom, ktoré sa venujú podstatnejším otázkam súvisiacim s právnou situáciou zainteresovaných strán.

4.6 Plné uplatňovanie napríklad práva na voľný pohyb a pobyt, ako aj slobody usadiť sa, voľne poskytovať služby a slobody voľného pohybu pracovníkov v rámci vnútorného trhu si vyžaduje prijatie nadnárodných mechanizmov a právnych aktov, ktoré odstránia administratívne formality pri overovaní verejných listín alebo ich obmedzia na veľmi špecifické situácie.

4.6.1 Zásahy zo strany úradov iných členských štátov, než tých, kde bola verejná listina pôvodne vydaná, často zakrývajú záujmy, ktoré nie sú v súlade s právnymi predpismi EÚ a predstavujú diskriminačné zaobchádzanie a neodôvodnené náklady pre jednotlivcov.

4.6.2 Záujmy verejného poriadku a ochranu finančných záujmov členských štátov možno zaistiť prostredníctvom postupov, ktoré sú pre jednotlivca menej nákladné a v žiadnom prípade nepoškodzujú jeho práva uznané právnym poriadkom Únie. V prípade existencie oprávnených pochybností o pravosti listiny alebo ak táto listina neexistuje v druhom členskom štáte, vymenia si príslušné národné orgány informácie a hľadajú spoločne riešenie.

4.6.2.1 Výbor však v tejto súvislosti zdôrazňuje, že verejné orgány sú podľa neho povinné uľahčiť občanom všetkými možnými prostriedkami nadnárodnú legalizáciu všetkých verejných listín osvedčujúcich ich stav alebo situáciu, ktoré sú podmienkou alebo požiadavkou pre výkon práv a slobôd, ktoré uznáva EÚ.

4.6.3 Dokazujú to rôzne postupy, ktoré sa uplatňujú v rámci EÚ, ako napríklad:

— administratívna spolupráca medzi pracovníkmi matričných úradov, ktorú uplatňuje 11 členských štátov v rámci dohovoru čl. 3 CIEC (3), a ktorej uspokojivé výsledky sú dobrým argumentom na to, aby výbor vyzval všetky členské štáty EÚ, aby sa pripojili k tomuto dohovoru v rámci prípravy na predpokladané prijatie nadnárodných pravidiel v tejto oblasti,

— výmena informácií o odborných kvalifikáciách prostredníctvom elektronického informačného systému o vnútornom trhu (IMI),

— postupná automatizácia a zrušenie doložky vykonateľnosti v rámci všeobecného používanie elektronických postupov, elektronickej justície atď.

4.6.3.1 Vzhľadom na tieto skúsenosti sa zdá byť logické, aby Európska komisia prepojila svoj legislatívny návrh zelenej knihy o voľnom pohybe verejných listín s inými iniciatívami, ako napríklad digitálna Európa a e-2020. EHSV sa domnieva, že by to bola vhodná príležitosť ako podnietiť vytvorenie siete matričných úradov, ktorá by uľahčila uplatňovanie zásady predkladania listín len raz, čím by sa zjednodušili všetky administratívne postupy.

4.6.3.2 EHSV sa nazdáva, že z krátkodobého hľadiska možno zvážiť aj vytvorenie elektronickej databázy modelov verejných listín najčastejšie vydávaných členskými štátmi a ich príslušných verzií v oficiálnych jazykoch EÚ, ktorú by spravovala Európska komisia, s cieľom uľahčiť vzájomné uznávanie a ich automatickú validáciu na území EÚ.

4.6.4 Skúsenosti z iných oblastí činnosti EÚ podobne dokazujú, že je možné používať dokumenty, ktoré majú jednotný alebo podobný formát, technické náležitosti alebo materiál, čo je prípad európskeho pasu (4) a dokumentov týkajúcich sa poskytnutia pomoci podľa článku 20 ods. 2 písm. c) ZFEÚ, rôznych kategórií vodičských preukazov pre motorové vozidlá a motocykle atď.

4.6.5 V dôsledku toho sa zdá byť oprávnené zasadzovať sa za všeobecné zavedenie správnych listín v podobe štandardných a viacjazyčných formulárov, ktoré by mohli vychádzať z modelov používaných Medzinárodnou komisiou pre občianskoprávny status (CIEC), čo by okrem iných výhod viedlo k tomu, že by nebolo potrebné prekladať dokument v členskom štáte určenia.

4.7 Užšia administratívna spolupráca a vydávanie listín platných vo všetkých členských štátoch EÚ sú určite reálnymi cieľmi v prostrední vzájomnej dôvery a vzájomného uznávania, a sú jasne želateľné pre uľahčenie výkonu uvedených občianskych práv a základných hospodárskych práv EÚ. Prijatie európskych noriem, ktoré by boli plne uplatniteľné vo všetkých členských štátoch, je inštitucionálnou úlohou, ktorá spadá do rámca právomocí EÚ, a je potrebné na prehĺbenie procesu integrácie.

4.8 Otázka uznávania listín o osobnom stave má však určité zložitejšie stránky, ktoré si vyžadujú preskúmanie rozličných alternatív legislatívnej politiky.

4.8.1 Ide o nájdenie spoločného riešenia – napríklad prijatie európskeho osvedčenia o osobnom stave – pre problematickú situáciu, keď osvedčenia o osobnom stave vydané príslušnými národnými orgánmi členských štátov v súčasnosti neuznávajú rôzne situácie týkajúce sa osobného života rovnako, a ani tieto situácie nemajú v členských štátoch plne želané účinky.

4.8.2 Odlišné právne, kultúrne a náboženské tradície členských štátov Európskej únie spôsobujú, že jednotlivci nemajú rovnaké právne postavenie. To vedie k rozdielom, ktoré siahajú od požiadaviek niektorých štátov predkladať osvedčenie umožňujúce uzavretie manželstva, cez uznávanie zväzkov medzi osobami rovnakého pohlavia, určovanie poradia priezvisk až po určenie pohlavia po jeho zmene.

4.9 Vzhľadom na skutočnosť, že v súčasnosti disponujú právomocami v tejto oblasti členské štáty, že Lisabonská zmluva nestanovuje osobitný základ pre zváženie nadnárodnej harmonizácie právnych predpisov pre túto otázku a že na rozdiel od ustanovenia v článku 77 ods. 3 ZFEÚ týkajúceho sa víz a iných krátkodobých povolení na pobyt ani neobsahuje ustanovenie pre prípad chýbajúcej právomoci, sa vyžaduje dôkladné dodržiavanie zásady subsidiarity.

4.10 Hypotetické uplatňovanie zásady vzájomného uznávania prostredníctvom niektorého druhu nadnárodného predpisu založeného na všeobecnom ustanovení v článku 81 ods. 1 ZFEÚ by sa v dôsledku toho malo zvážiť na základe osobitného právneho postupu, ktorý je stanovený v článku 81 ods. 3 ZFEÚ, pričom je nevyhnutné zapojiť národné parlamenty členských štátov.

4.10.1 Z tohto dôvodu by nebolo vhodné podrobne preskúmať alebo selektívne zvažovať právne možnosti, pre ktoré by sa mala Únia rozhodnúť podľa druhu situácie v súvislosti s osobným stavom, ktorý treba uznať, pretože by pravdepodobne bolo reálnejšie uplatňovať tento stav na príbuzenský vzťah danej osoby, prijatie priezviska alebo jeho poradie, než na uznanie manželstva.

4.10.2 Bez ohľadu na to, pre akú právnu možnosť by sa Európska únia rozhodla, a aké dlhé obdobie by bolo potrebné na jej prijatie, je vhodné uprednostniť čo najskôr jednotlivcov, ktorí žiadajú o uznanie právnej situácie alebo účinkov vyplývajúcich z osvedčenia o osobnom stave, a to prostredníctvom vypracovania záväzných európskych noriem alebo usmernení, ktoré by príslušným orgánom členských štátov pomohli nájsť logické, flexibilné riešenia, ktoré by neboli diskriminačné na základe štátnej príslušnosti.

4.11 Vzhľadom na neodkladnú potrebu uľahčiť voľný pohyb verejných listín by členské štáty a inštitúcie EÚ mali podporiť iniciatívy Komisie zamerané na uľahčenie voľného pohybu verejných listín a zavedenie nepovinného nadnárodného systému európskeho osvedčenia o osobnom stave, a mali by začať potrebné práce vedúce k harmonizácii kolíznych noriem a medzitým zaviesť vzájomné uznávanie stanovením minimálnych požiadaviek, ktoré musia spĺňať doklady o osobnom stave, a dosiahnuť dohodu na všeobecnom predpoklade ich platnosti v rámci EÚ, ak príslušný zodpovedný orgán potvrdí, že boli právoplatne vydané.

4.12 S cieľom zaručiť maximálnu možnú účinnosť budúcich opatrení, ktoré prijme EÚ v súvislosti s voľným pohybom verejných listín, výbor vyzýva Komisiu, aby zvážila možnosť rozšíriť oblasť uplatňovania svojich budúcich legislatívnych návrhov na občanov Európskeho hospodárskeho priestoru, občanov tretích krajín, s ktorými EÚ uzavrela dohody o pridružení, ktoré sú v platnosti (za predpokladu, že sa bude uplatňovať recipročný režim pre občanov členských štátov), a na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom legálne usadenými alebo sídliacimi na území jedného z členských štátov Únie.

V Bruseli 15. júna 2011 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) KOM(2004) 401 v konečnom znení.

(2) Nariadenie (ES) č. 2201/2003, článok 21 ods. 2.

(3) Podľa tohto dohovoru matričný úrad, ktorý vydáva sobášny list, musí o tom informovať matričný úrad v mieste narodenia každého z budúcich manželov, a to prostredníctvom štandardného formulára.

(4) Ú. v. EÚ C 241, 19.9.1981 a Ú. v. ES C 179, 26.7.1982.