I. ÚVOD

V novembri 2015 stanovila Európska komisia strednodobú stratégiu politiky rozširovania EÚ, ktorá sa vzťahuje na obdobie mandátu tejto Komisie. Rada ju schválila v decembri 2015. Toto oznámenie obsahuje prehľad o pokroku pri vykonávaní danej stratégie, vyvodenie záverov a odporúčania týkajúce sa konkrétnych krajín zapojených do procesu rozširovania a tematických otázok.

V mnohých oblastiach EÚ naďalej čelí závažným výzvam. Množstvo kríz má destabilizačný potenciál nielen v Európe, ale aj na celom svete. Čiastočne aj v dôsledku hospodárskeho poklesu a skepticizmu voči európskemu projektu klesá príťažlivosť EÚ pre krajiny zapojené do procesu rozširovania.

Pevný prísľub členstva v EÚ, ktorý všetky členské štáty neustále potvrdzujú, však zároveň podnecuje transformáciu a upevňuje stabilitu a bezpečnosť v krajinách juhovýchodnej Európy. Na posilnenie týchto krajín a podporu ich modernizácie prostredníctvom politických a hospodárskych reforiem v súlade s prístupovými kritériami je preto nevyhnutný dôveryhodný proces rozširovania vychádzajúci z prísnej a spravodlivej podmienenosti.

Politika rozširovania stále prináša výsledky a vo väčšine krajín, aj keď rôznym tempom, postupujú reformy. Vzhľadom na zložitý charakter potrebných reforiem ide o dlhodobý proces, pri ktorom pretrvávajú štrukturálne nedostatky, a to najmä v kľúčových oblastiach dodržiavania zásad právneho štátu a hospodárstva.

Konkrétne v Turecku viedli samit EÚ – Turecko konaný 29. novembra 2015 a následné vyhlásenie EÚ a Turecka z 18. marca 2016 k významnému zníženiu tokov neregulárnej migrácie a v širšom zmysle k oživeniu vzťahov medzi EÚ a Tureckom. Dňa 15. júla zaskočil demokratické inštitúcie a spoločnosť násilný pokus o prevrat v Turecku, ktorý EÚ okamžite a čo najdôraznejšie odsúdila.

Pre krajiny zapojené do procesu rozširovania zostáva najdôležitejšie naďalej dodržiavať zásadu „najskôr základné otázky“ (fundamentals first). Komisia bude svoje úsilie naďalej zameriavať na dodržiavanie zásad právneho štátu vrátane bezpečnosti, základných práv, demokratických inštitúcií a reformy verejnej správy, ako aj na hospodársky rozvoj a konkurencieschopnosť. To sú základné otázky na splnenie kodanských a madridských kritérií členstva. Veľmi dôležitou je aj silnejšia úloha občianskej spoločnosti a, všeobecnejšie, zainteresovaných strán.

Zároveň je dôležité uznať, že prístupové rokovania nie sú a nikdy neboli cieľom samým osebe. Tvoria súčasť širšieho procesu modernizácie a reforiem. Vlády krajín zapojených do procesu rozširovania si musia aktívnejšie osvojovať potrebné reformy a začleňovať ich do svojho politického programu – nie preto, lebo to tak EÚ žiada, ale preto, lebo je to v najlepšom záujme ich občanov. Verejná podpora budúceho rozširovania bude závisieť od úrovne pripravenosti kandidátskych krajín. Reformami realizovanými na základe prístupového procesu EÚ sa tak pomôže zvýšiť dôvera občanov členských štátov EÚ, ako aj kandidátskych krajín.

II. VYKONÁVANIE STRATÉGIE ROZŠIROVANIA Z ROKU 2015

a) Právny štát

Celkovo prebiehali snahy o modernizáciu právnych rámcov a infraštruktúry, ako aj o lepšiu odbornú prípravu sudcov a prokurátorov. V júli albánsky parlament jednomyseľne prijal zmeny ústavy, ktoré sú základným predpokladom dôkladnej a komplexnej reformy súdnictva. Srbsko prijalo komplexné akčné plány týkajúce sa dodržiavania zásad právneho štátu, v ktorých sa stanovuje pracovný program pre reformy (v kapitolách 23 a 24).

Pokrok v oblasti zavádzania funkčných a nezávislých súdnych systémov je však naďalej pomalý a väčšina krajín musí naďalej čeliť problémom s efektívnosťou a nedostatočnou nezávislosťou a zodpovednosťou. V Turecku ohrozili nezávislosť súdnictva rozsiahle zmeny v štruktúrach a zložení najvyšších súdov, ako aj neustály nátlak na sudcov a prokurátorov. Ďalšiu významnú zmenu v celkovom fungovaní justície predstavuje odvolanie pätiny sudcov a prokurátorov po pokuse o prevrat z 15. júla. V bývalej Juhoslovanskej republike Macedónsko neboli doteraz primerane vyriešené závažné nedostatky, odhalené v rámci prípadu odpočúvania.

V posledných rokoch všetky krajiny posilnili rámce na riešenie korupcie a organizovanej trestnej činnosti. Zriadené boli nové inštitúcie, ako napríklad Čiernohorská protikorupčná agentúra, a vyvinulo sa veľké úsilie na posilnenie špecializácie polície aj justície. Napriek týmto snahám niektoré krajiny regiónu naďalej vykazujú jasné známky ovládnutia štátu na rôznej úrovni. Spoločnosti, inštitúcie alebo mocní jednotlivci využívajú nezákonné postupy na ovplyvňovanie a formovanie politík, právneho prostredia a hospodárstva vo svoj prospech. Prejavená politická vôľa bojovať proti korupcii sa dostatočne nepretavila do konkrétnych výsledkov. Preto je potrebné ešte viac zamerať úsilie na dosiahnutie presvedčivej a dlhodobej bilancie v týchto oblastiach, ktorá bude vychádzať z efektívnych, účinných a nezaujatých vyšetrovaní, stíhaní a rozhodnutí súdov v prípadoch na všetkých úrovniach. V oblasti verejného obstarávania je potrebná väčšia transparentnosť. Výsledky v oblasti boja proti organizovanej trestnej činnosti sa nesmú dosahovať iba v jednotlivých prípadoch. Orgány musia začať dôsledne rozkladať zločinecké siete a konfiškovať majetok a používať ambicióznejšie a silnejšie nástroje, ako sú napríklad rozšírená konfiškácia majetku a systematické využívanie finančných vyšetrovaní. Mali by sa zintenzívniť snahy o riešenie obchodovania so strelnými zbraňami. Pokrok dosiahnutý za posledné roky v oblasti riešenia obchodovania s ľuďmi je rôzny. Na dosiahnutie súladu s príslušným acquis a zabezpečenie účinného vykonávania preventívnych opatrení, ako aj ochrany a pomoci obetiam je potrebné zvýšené úsilie.

Terorizmus a radikalizácia predstavujú pre EÚ a krajiny zapojené do procesu rozširovania naďalej bezpečnostnú hrozbu. Najmä v Turecku sa v poslednom roku odohralo niekoľko rozsiahlych smrtiacich teroristických útokov. V nasledujúcich rokoch bude pravdepodobne pokračovať aj problém súvisiaci s vycestovaním bojovníkov z EÚ a krajín zapojených do procesu rozširovania s cieľom pridať sa k povstaleckým skupinám najmä v Sýrii a Iraku, čím bude pretrvávať bezpečnostná hrozba, ktorú môžu predstavovať po svojom návrate. Krajiny zapojené do procesu rozširovania sa prostredníctvom zmien v trestnom práve a protiteroristických právnych predpisoch vyzbrojili silnejšími nástrojmi na boj s týmto javom. Niektoré z nich prijali aj nové protiteroristické stratégie a akčné plány, ktoré už nie sú zamerané iba na prístup v oblasti presadzovania práva, ale aj na prevenciu radikalizácie a boj proti nej. Na boj proti radikalizácii je však v týchto krajinách potrebné urobiť viac, a to najmä v oblasti vzdelávania a prostredníctvom lepšej kontroly finančných prostriedkov zo zahraničia, ktoré sú určené na šírenie radikálneho obsahu. EÚ rozširuje svoju sieť na zvyšovanie povedomia o radikalizácii (RAN) aj na krajiny zapojené do procesu rozširovania, aby im sprístupnila svoje osvedčené postupy v oblasti boja proti radikalizácii. Krajiny zapojené do procesu rozširovania by mali naďalej využívať Europol ako sprostredkovateľa spolupráce v oblasti boja proti terorizmu.

b) Základné práva

Základné práva sú stále do veľkej miery zakotvené v právnych predpisoch krajín zapojených do procesu rozširovania. V krajinách západného Balkánu sa naďalej vyskytujú nedostatky v praxi, situácia je však vo všeobecnosti stabilná. V Turecku nastalo v tejto oblasti zhoršenie a pri praktickom vykonávaní sa často vyskytujú závažné nedostatky. Po júlovom pokuse o prevrat bol vyhlásený výnimočný stav, počas ktorého boli prijaté opatrenia s ďalekosiahlymi negatívnymi dôsledkami na ľudské práva. Po pokuse o prevrat údajne došlo k mnohým prípadom závažného porušenia zákazu mučenia a zlého zaobchádzania, ako aj procesných práv. Turecko musí vo vlastnom záujme zabezpečiť účinné fungovanie nestranného systému súdneho preskúmania údajného porušovania ľudských práv. Komisia víta záväzok tureckých orgánov v tomto smere a naliehavo Turecko vyzýva, aby medzinárodným organizáciám umožnilo monitorovanie následných procesov.