SK Úradný vestník Európskej únie C 376/110

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Plán prechodu na konkurencieschopné nízkouhlíkové hospodárstvo v roku 2050“

KOM(2011) 112 v konečnom znení

2011/C 376/20

Spravodajca: Richard ADAMS

Pomocný spravodajca: Josef ZBOŘIL

Európska komisia sa 8. marca 2011 rozhodla podľa článku 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Plán prechodu na konkurencieschopné nízkouhlíkové hospodárstvo v roku 2050“

KOM(2011) 112 v konečnom znení.

Odborná sekcia pre poľnohospodárstvo, rozvoj vidieka a životné prostredie poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 6. septembra 2011.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 474. plenárnom zasadnutí 21. a 22. septembra 2011 (schôdza z 22. septembra 2011) prijal 119 hlasmi za, pričom 3 členovia hlasovali proti a 2 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 EHSV víta plán prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2 v roku 2050, ktorý vypracovala Komisia ako víziu budúcej stratégie, a vyzýva všetky európske inštitúcie, aby ho v plnej miere vzali do úvahy ako usmernenie pre vypracovanie opatrení a politík, ktoré sú potrebné na dosiahnutie cieľov stanovených do roku 2050. Výbor v tomto kontexte odkazuje na svoju prácu v súvislosti s hlavnou iniciatívou o efektívnom využívaní zdrojov a svoje návrhy týkajúce sa konferencie OSN o trvalo udržateľnom rozvoji, ktorá sa bude konať v roku 2012 (1).

1.2 Výbor vyzýva Radu, Komisiu a Európsky parlament, aby zabezpečili úplnú implementáciu všetkých cieľov v oblasti emisií CO2 stanovených do roku 2020 a aby v snahe dosiahnuť odsúhlasené zníženie emisií skleníkových plynov do roku 2050 o 80 až 95 % zvážili na základe pokroku dosiahnutého na rokovaniach COP 17 a očakávaného hospodárskeho vývoja Spoločenstva možnosť zvýšiť do roku 2020 cieľ v tejto oblasti na 25 %.

1.3 Výbor vyzýva EÚ, aby stanovila orientačné ciele v oblasti zníženia emisií skleníkových plynov na 40 % do roku 2030 a na 60 % do roku 2040 a následne zaviedla právne záväzné opatrenia, ktoré toto zníženie umožnia. Takéto dlhodobé ciele sú potrebné ako orientačné body, ktoré poskytnú investorom a subjektom prijímajúcim rozhodnutia možnosť predvídať a tiež stabilitu.

1.4 Výbor odporúča Komisii, aby predložila nový komplexný súbor opatrení na stimuláciu rozsiahlych investícií potrebných na dosiahnutie týchto nových cieľov. Tento súbor by mal zahŕňať posilnenie systému obchodovania s emisnými kvótami (ETS) ako nástroja na optimalizáciu nákladov, ktorý ovplyvní investičné rozhodnutia, ako aj ďalšie opatrenia na:

— podporu energetickej účinnosti vo všetkých odvetviach,

— zvyšovanie informovanosti spotrebiteľov a ich schopnosti využiť svoju kúpnu silu na podporu tovarov a služieb prispievajúcich k znižovaniu emisií oxidu uhličitého,

— podporu investícií do potrebnej infraštruktúry,

— podporu odbornej prípravy a budovania kapacít v kľúčových odvetviach.

1.5 Výbor naliehavo upozorňuje na nutnosť aktívnej priemyselnej politiky a koordinovaného výskumu a vývoja s cieľom podporiť prechod na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2. Podporuje tento návrh plánov prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2 ako strategickú víziu usmerňujúcu proces tohto prechodu, najmä v oblasti výroby elektrickej energie, dopravy, stavebníctva a bývania, poľnohospodárstva a odpadového hospodárstva.

1.6 Je nevyhnutné, aby bola občianska spoločnosť v plnej miere zapojená do tohto úsilia prostredníctvom štruktúrovaného a stáleho dialógu o jednotlivých strategických plánoch.

2. Plán prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2

2.1 V pláne prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2 v roku 2050 sa navrhujú opatrenia, vďaka ktorým by EÚ mohla dosiahnuť zníženie skleníkových plynov o 80 až 95 % oproti roku 1990, ktoré vo februári 2011 Rada znovu potvrdila ako cieľ Európskej únie.

2.2 Na dosiahnutie tohto cieľa sa v pláne navrhuje znížiť do roku 2050 interné emisie o 80 %, čo znamená, že vyšší cieľ 95 % by sa musel dosiahnuť prostredníctvom zakúpenia kompenzácií na svetovom trhu s oxidom uhličitým. Z hľadiska nákladovej efektívnosti by bolo ideálne dosiahnuť do roku 2030 zníženie interných emisií o 40 % v porovnaní s úrovňou z roku 1990 a o 60 % do roku 2040. V tejto súvislosti sa zníženie emisií o 25 % do roku 2020 považuje za súčasť tohto vývoja.

2.3 V odvetví elektrickej energie sa v pláne navrhuje, aby technológie s nízkymi emisiami oxidu uhličitého pokrývali v roku 2050 takmer 100 % dodávok elektriny. To si vyžiada značné investície do obnoviteľných zdrojov energie a vývoja nových systémov inteligentných sietí v celej Európe, pričom hybnou silou by bol v prvom rade posilnený systém obchodovania s emisnými kvótami.

2.4 V odvetví dopravy by sa do roku 2050 mali emisie skleníkových plynov znížiť o 60 %. Plán odporúča ďalší vývoj biopalív, najmä pre leteckú dopravu a ťažké nákladné vozidlá. Upozorňuje však na skutočnosť, že s vývojom biopalív sa spájajú problémy v oblasti potravinovej bezpečnosti a ochrany životného prostredia, a zdôrazňuje význam vývoja udržateľnejších biopalív druhej a tretej generácie.

2.5 V súvislosti so zastavaným prostredím plán prechodu zdôrazňuje význam rýchleho zavedenia noriem na takmer nulové emisie CO2 pre nové budovy a výzvu v spojitosti so zlepšením energetickej hospodárnosti existujúceho fondu budov.

2.6 V odvetví priemyslu sa plánuje ďalšie zvyšovanie energetickej účinnosti a prechod na menej energeticky náročné spôsoby výroby. Budú potrebné špecifické riešenia pre jednotlivé odvetvia a ďalšie konkrétne plány pre každé odvetvie. Je dôležité zabezpečiť, aby opatrenia na znižovanie emisií CO2 jednoducho nepodnecovali energeticky náročné priemyselné odvetvia na premiestnenie svojej činnosti do častí sveta s miernejšími predpismi (presun emisií CO2).

2.7 V odvetví poľnohospodárstva a lesného hospodárstva je potrebné zvyšovať energetickú účinnosť a používať také postupy, ktoré zlepšia schopnosť obhospodarovanej pôdy viazať a ukladať CO2. Takisto sa uvádza, že biomasa je možným udržateľným zdrojom energie, pokiaľ sa riadne posúdia všetky jej účinky. Vo všeobecnosti je potrebné nájsť riešenia, ako zosúladiť stúpajúci dopyt po potravinách resp. biomase s cieľmi v oblasti zmeny klímy.

2.8 Dosiahnutie všetkých týchto cieľov si bude vyžadovať dodatočné verejné a súkromné investície vo výške približne 270 miliárd EUR ročne v priebehu nasledujúcich 40 rokov. Predstavuje to 1,5 % HDP EÚ alebo 8 % súčasnej úrovne investícií, čo je výrazne menej, než je úroveň, ktorú dosiahli rýchlo sa rozvíjajúce ekonomiky, ktoré sa skutočne začínajú uberať cestou hospodárstva s nízkymi emisiami oxidu uhličitého.

2.9 Dodatočné prostriedky z verejných zdrojov na financovanie týchto investícií by bolo možné získať vďaka ďalšiemu kolu obchodovania s emisnými kvótami ETS formou aukcie. Všetky verejné investičné programy by sa tiež mali využívať systematickejšie na mobilizáciu ďalších finančných prostriedkov zo súkromného sektora.

2.10 Medzi ďalšie výhody prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2 patrí znižovanie závislosti od dovozu fosílnych palív, zlepšenie energetickej bezpečnosti, vytváranie nových pracovných miest a zlepšovanie kvality ovzdušia a zdravia.

2.11 V oznámení sa nenavrhujú žiadne konkrétne nové politiky a opatrenia. Poukazuje sa v ňom na celý rad oblastí, v ktorých budú potrebné nové stratégie alebo politické iniciatívy na úrovni EÚ a jednotlivých krajín, aby sa v priebehu budúcich 40 rokov mohla uskutočniť táto nevyhnutná premena. Plán prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2 v roku 2050 poukazuje na dôležitú zmenu, prechod od nových záväzných cieľov k opatreniam. Iniciuje diskusiu, v ktorej majú členské štáty rozhodnúť, či budeme mať nové ciele alebo nie. Čaká nás rozhodujúce politické rozhodnutie: zhora stanovené ciele alebo politika technologických inovácií vychádzajúca zdola.

3. Všeobecné pripomienky

3.1 Plán prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2 sa opiera o určité ekonomické modely s cieľom ukázať nákladovo najefektívnejšie cesty k dosiahnutiu cieľov v oblasti zníženia emisií skleníkových plynov stanovené do roku 2050. Aby táto metodika získala plnú dôveru, je potrebné poskytnúť viac informácií o vývoji spomínaných modelov, údajoch, ktoré sú v nich použité, a o uplatňovaných testoch citlivosti. Metodika sa však zdá byť už dostatočne spoľahlivá na to, aby podporila hlavný záver, že úroveň investícií sa musí značne zvýšiť, ak sa má do roku 2050 dospieť k hospodárstvu s nízkymi emisiami oxidu uhličitého.

3.2 EHSV podporuje najmä záver uvedený v pláne, že pre nákladovú efektívnosť je veľmi dôležité, aby sa čoskoro dosiahol pokrok. Včasný pokrok môže urýchliť zavedenie nových technológií, znížiť ich cenu, zabrániť drahým a zbytočným investíciám do zariadení s krátkou životnosťou, pri ktorých vzniká veľké množstvo emisií, a stimulovať hospodársku dynamiku potrebnú pre nevyhnutné zmeny.

3.3 Plán realizácie má zmysel iba vtedy, keď usmerňuje činnosť. Rozhodujúcou skúškou pre tento plán bude, do akej miery sa stane integrálnou súčasťou tvorby politiky a rozhodovania zainteresovaných európskych subjektov vo vládach, v odvetví energetiky a ďalších dôležitých priemyselných odvetviach a do akej miery ovplyvní rozhodnutia samotných spotrebiteľov.

3.4 Budúce politické, hospodárske a technologické zmeny si budú vyžadovať určitú pružnosť v rámci zvoleného presného smerovania, čo by však nemalo ospravedlňovať nerozhodnosť a zdržanie. Tento plán by mal kľúčovým aktérom pomôcť dospieť ku konsenzu, pokiaľ ide o povahu a tempo potrebného pokroku a požadované zvýšenie objemu investícií. Osobitnou prioritou by vzhľadom na neistotu, ktorá panuje okolo mnohých existujúcich zdrojov energie pre Európu v nasledujúcich rokoch, mali byť investície, ktoré zlepšia bezpečnosť dodávok energie v Európe.

3.5 Plán by mal tiež pomôcť posilniť povedomie spotrebiteľov a širokej verejnosti o potrebe prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2 a o úlohe každého jednotlivca. Je veľmi dôležité, aby to bol „spravodlivý prechod“, ktorý nesmie nikoho diskriminovať a ktorý každému pomôže prispôsobiť sa nevyhnutným zmenám.

3.6 Mnoho ďalších krajín (vrátane Číny, USA, Južnej Kórey a ďalších) venuje veľké úsilie vývoju a zavádzaniu technológií s nízkymi emisiami CO2 s cieľom získať vedúce postavenie v oblasti technológií a konkurenčnú výhodu v tomto novom rastúcom priemyselnom odvetví. Je nevyhnutné, aby sa Európska únia k tomuto úsiliu pridala, pokiaľ nechce zaostať vo vysoko konkurenčnej súťaži o vedúce postavenie v oblasti ekologickejších technológií s nízkymi emisiami CO2.

3.7 Súčasné ciele „20-20-20“ na podporu rozšírenia využívania obnoviteľných zdrojov energie, energetickej účinnosti a zníženia emisií CO2, ktoré sa majú dosiahnuť do roku 2020, už stanovili úlohu pre Európsku úniu na tento rok a je veľmi dôležité, aby boli všetky tieto ciele splnené. EHSV opätovne vyzýva Radu, Európsky parlament a Komisiu, aby bezodkladne preskúmali, či by sa cieľ zníženia emisií CO2 do roku 2020 nemal na základe pokroku dosiahnutého na rokovaniach COP 17 a očakávaného hospodárskeho vývoja Spoločenstva zvýšiť najmenej na 25 %, aby bolo možné dosiahnuť zníženie o 80 % stanovené na rok 2050.

3.8 Bolo by samozrejme vítané, keby bolo možné tento krok uskutočniť spoločne s pokrokom na ceste k všeobecnej dohode o novom súbore cieľov v rámci procesu medzinárodných rokovaní o klimatických zmenách. Absencia takejto všeobecnej dohody by však nemala byť dôvodom na odloženie ďalších opatrení, ktoré musí EÚ teraz prijať, aby mohla splniť svoj dlhodobý cieľ pre rok 2020, zlepšiť svoju vlastnú bezpečnosť dodávok energie a udržať si konkurenčné postavenie v súťaži o ekologické technológie.

3.9 EHSV tiež vyzýva EÚ, aby urýchlene prijala orientačné ciele znížiť emisie skleníkových plynov do roku 2030 o 40 % a do roku 2040 o 60 %, a tým poskytla predvídateľné usmernenia investorom v odvetví energetiky a iných kľúčových oblastiach.

3.10 Požadovaných 270 miliárd EUR ročne pre nové investície predstavuje vysokú sumu, ktorá však zodpovedá 1,5 % HDP EÚ, a preto je možné ju dosiahnuť – za predpokladu, že budú správne vytvorené a zachované fiškálne a iné rámcové podmienky. Výbor v plnej miere súhlasí s požiadavkou, že tento rámec musí byť stabilný a predvídateľný, aby bola zaručená primeraná bezpečnosť príslušných investícií, ktoré budú potrebné.

3.11 Na dosiahnutie cieľov plánu prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2 je potrebné tak pôsobenie trhu (t. j. konkurencieschopný integrovaný trh s energiou v EÚ, nevyhnutná sieťová infraštruktúra a spoplatňovanie emisií CO2), ako aj technologické stimuly (t. j. podpora výskumu a vývoja, demonštračné činnosti a včasné zavádzanie technológií, ako sa uvádza v pláne SET (2). Podpora včasného a celoplošného zavádzania nových, prelomových technológií s nízkymi emisiami CO2 je obzvlášť dôležitá pre urýchlenie procesu osvojovania si znalostí a preberania technológií. Predchádzajúce rozpočtové záväzky v tejto oblasti musia byť zachované.

3.12 Preklenovacie financovanie je obzvlášť dôležité, aby sa zabezpečilo, že nové technológie s vysokou pridanou hodnotou a dlhodobo pozitívnou ekonomickou mierou návratnosti nezaniknú už v ranej fáze vývoja. EÚ by mala:

— poskytovať finančnú podporu technológiám v rámci plánu SET prostredníctvom vhodne prispôsobených kombinácií grantov a pôžičiek,

— zosúladiť pravidlá verejného obstarávania s cieľmi plánu SET,

— zabezpečiť dôsledné využívanie štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu na podporu cieľov v oblasti znižovania emisií CO2 v infraštruktúre a ďalších projektoch.

3.13 V pláne sa kladie veľký dôraz na európsky systém obchodovania s emisnými kvótami ako prostriedok na uskutočňovanie potrebných zmien a investícií. Systém obchodovania s emisnými kvótami (ETS) mal udávať celosvetový trend a stať sa pevnou súčasťou medzinárodného systému na určovanie stropu a obchodovanie s emisiami (cap-and-trade), v rámci ktorého sa mala neustále znižovať horná hranica svetových emisií v súlade s cieľom 2 °C. Cieľom bolo stanoviť celosvetovú cenu pre obchodovanie s emisiami CO2 na svetovom trhu. Ak by sa táto cena pevne stanovila, mohla by sama osebe byť dôležitým nástrojom na dosiahnutie presunu investícií do technológií budúcnosti s nízkymi emisiami CO2. Súčasný európsky systém obchodovania s emisiami nedokáže sám vytvoriť potrebné stimuly na masívne rozšírenie nových ekologickejších investícií ani v rámci Európy.

3.14 EHSV preto navrhuje, aby Komisia teraz zvážila predloženie nového komplexného súboru opatrení, ktoré by umožnili nevyhnutné rýchle prehodnotenie investičných priorít. Tento súbor by mal rozhodne zahŕňať reformu a posilnenie systému obchodovania s emisnými kvótami (ktorý by sa mal teraz považovať skôr za európske opatrenie než za celosvetového predchodcu) s osobitným cieľom zabezpečiť značné finančné prostriedky na podporu výskumu a vývoja a zavádzanie nových technológií a podpornej infraštruktúry. Mal by však tiež obsahovať celý rad ďalších fiškálnych a regulačných opatrení a opatrení zameraných na spotrebiteľov.

3.15 Komplexný súbor opatrení

a) Posilnený systém obchodovania s emisnými kvótami (ETS)

Výbor odporúča rozsiahle prepracovanie ETS. Osobitne dôležité sú štyri oblasti:

— je potrebné nájsť spôsob, ako zvýšiť schopnosť systému podporovať inovácie a zavádzanie nových technológií s nízkymi emisiami CO2 podľa plánu SET; pričom by sa príjmy z obchodovania s emisnými kvótami mali používať na podporu výskumu a vývoja, demonštračných činností a včasného zavádzania technológií,

— je potrebné sa zaoberať potenciálnym problémom presunu emisií CO2, t. j. relokáciou priemyslu (najmä priemyselných odvetví s veľkými emisiami oxidu uhličitého) mimo EÚ. Keďže sa nepodarilo vytvoriť globálny trh s oxidom uhličitým, kompenzácia úprav hraničnej ceny má teraz svoje opodstatnenie. Pokým neexistuje globálny trh s oxidom uhličitým, mala by Komisia podniknúť ďalšie kroky na zachovanie konkurencieschopnosti podnikov, ktoré skutočne zasiahol presun emisií CO2,

— malo by sa znovu preskúmať pokrytie odvetví. (V predchádzajúcich stanoviskách výbor uvítal zapojenie leteckej dopravy do ETS a požadoval ďalšie rozšírenie o sektor námornej dopravy),

— medzinárodné kompenzačné mechanizmy na podporu nákladovo efektívneho znižovania emisií v rozvojových krajinách by sa mali sprísniť a rozšíriť (tak aby neposkytovali zámienku na zmenšenie úsilia, pokiaľ ide o dosahovanie cieľov v oblasti znižovania emisií na domácom trhu).

b) Regulačné opatrenia. Energetická účinnosť

Niektoré oblasti, ako napríklad energetická účinnosť, veľmi nereagujú na cenové signály. Sú potrebné prísnejšie európske opatrenia na zavádzanie a presadzovanie vyšších noriem energetickej účinnosti pre obytné domy a iné budovy, autá a iné vozidlá, ako aj spotrebiteľské výrobky rôzneho druhu. EHSV vyzýva na dôsledné monitorovanie smernice o energetickej účinnosti [KOM(2011) 109 v konečnom znení] po dôkladnom vyhodnotení jej dosahu.

c) Posilňovanie úlohy spotrebiteľov

Spotrebitelia musia byť motivovaní, aby aktívne prispievali k vytváraniu spoločnosti produkujúcej čo najmenej emisií oxidu uhličitého tým, že budú kupovať výrobky a služby šetrné k životnému prostrediu, a to najmä:

— zvyšovaním dôveryhodnosti iniciatív týkajúcich sa ekologického označovania a harmonizáciou noriem v tejto oblasti,

— podporou dostupnosti účinných a udržateľných spotrebiteľských výrobkov,

— posilnením vnútorného trhu s energiou v celej EÚ.

Spotrebitelia musia byť presvedčení o tom, že budúcnosť s nízkymi emisiami CO2 závisí aj od nich. Malo by sa tiež nabádať na vytváranie partnerstiev založených na širokej spolupráci s verejným sektorom.

d) Infraštruktúra

V celej Európe sú potrebné veľké investície do infraštruktúry na podporu technológií s nízkymi emisiami CO2 a na zabezpečenie interoperability, ako sú napr. inteligentné rozvodové siete, aby bola zaručená konzistencia technických špecifikácií a optimálne rozdelenie elektrickej energie. EHSV odporúča Komisii, aby vypracovala nadväzujúcu štúdiu o možných spôsoboch celoeurópskeho rozvoja infraštruktúry na podporu prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2 a príslušných investíciách a inštitucionálnych štruktúrach.

e) Budovanie kapacít a vplyv na zamestnanosť

Je veľmi dôležité, aby sa už vopred analyzoval a posúdil sociálny dosah rozširovania a zmenšovania odvetví, ktorých sa bude týkať prechod na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2, a aby sa v rámci jednotlivých odvetví prijali komplexné nástroje a opatrenia na vytvorenie potrebných zručností a kapacít a na poskytnutie rekvalifikácie alebo inej pomoci zamestnancom, ktorí prešli zo starého systému hospodárstva na nový, čím sa dosiahne sociálne spravodlivá reštrukturalizácia.

f) Daňové opatrenia

Neutrálne daňové reformy, ktorých cieľom je zvýšiť a zharmonizovať úroveň zdaňovania fosílnych palív (a iných prírodných zdrojov) a zároveň podporiť zamestnanosť a lepšie sociálne zabezpečenie, majú rozhodujúcu úlohu pri riadení prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami oxidu uhličitého. Politická klíma pravdepodobne ešte nedozrela na to, aby sa opäť predložil návrh na celoeurópsku daň z emisií CO2, je však potrebné vyvinúť maximálne úsilie na podnietenie takejto reformy na národnej úrovni. Výbor tiež víta nedávny návrh na zavedenie dane z finančných transakcií a žiada, aby príjmy z nej boli použité na podporu investícií do hospodárstva s nízkymi emisiami CO2.

4. Pripomienky k špecifickým odvetviam

4.1 Odvetvie energetiky: Náklady na obnoviteľné zdroje energie v posledných rokoch stále klesali. Teraz je potrebné zvýšiť investície, aby sa náklady znížili na konkurencieschopnú a dostupnú úroveň. Súčasne musí byť zachované dostatočné základné zaťaženie alebo musia byť vytvorené systémy skladovania a distribúcie, aby sa vyriešili problémy s výkyvmi v dodávkach veternej energie a energie z fotovoltických článkov.

4.2 Rozvoj koncepcie inteligentných sietí na európskej úrovni je takisto nevyhnutný pre rozsiahlejšiu integráciu obnoviteľných zdrojov energie. Súčasná schopnosť európskej energetickej siete absorbovať nepravidelné dodávky energie z obnoviteľných zdrojov je obmedzená a tento systém musí udržiavať primerané dodávky elektriny v základnej záťaži z neobnoviteľných zdrojov energie (vrátane jadrovej energie). Bude potrebný značný rozvoj inteligentných integrovaných rozvodných sietí (vrátane riadenia dopytu v priemyselných odvetviach a v domácnostiach) a rozsiahla kapacita na uchovávanie ľahko dostupných zdrojov elektriny (batérie, prečerpávacie vodné elektrárne atď.). Ak majú byť súčasťou riešenia fosílne a jadrové palivá so zachytávaním a skladovaním CO2, je potrebné sa touto otázkou otvorene zaoberať a riešiť ju na základe konkrétnych prípadov alebo podľa jednotlivých krajín. Výbor dúfa, že pripravovaný plán pre oblasť energetiky na rok 2050 sa bude týmto možnostiam podrobnejšie venovať a očakáva lepšiu koordináciu výroby a rozvodu energie po celej Európe.

4.3 Investície do technológií s nízkymi emisiami CO2 môžu znamenať zrýchlenie tempa investícií až nad mieru toho, čo trh považuje za výnosné. To si bude vyžadovať peniaze z verejných zdrojov najmä na demonštračné činnosti a včasné zavádzanie technológií. Pre hospodárstvo s nízkymi emisiami oxidu uhličitého je ďalší rozvoj plánu SET nevyhnutný.

4.4 Odvetvie dopravy: Výbor podporuje stanovisko uvedené v oznámení, že je potrebné uskutočniť zmeny v odvetví dopravy. Je nevyhnutné optimalizovať emisie CO2 všetkých existujúcich technológií. Musia sa podporovať nové technológie, ako napr. elektrifikácia cestnej dopravy. K tomu patrí aj podpora biopalív tretej generácie, ktoré znižujú emisie z existujúceho parku úžitkových vozidiel a umožňujú nákladnú dopravu bez fosílnych palív. Je potrebné podporovať prechod na efektívnu verejnú dopravu a nemotorizovanú dopravu. EÚ a členské štáty musia využiť verejné výdavky, daňovú politiku a regulačné prostriedky na to, aby sa tieto zmeny presadili. EÚ musí zohrávať silnú koordinačnú a stimulačnú úlohu a stanoviť ciele a lehoty pre niektoré konkrétne potrebné zmeny.

4.5 Pokiaľ ide o autá a iné cestné vozidlá, emisné normy veľmi účinne prispeli k zníženiu emisií. Právne záväzné emisné normy poskytujú automobilovému priemyslu a jeho dodávateľom najväčšiu možnú istotu. V predchádzajúcich stanoviskách sa EHSV vyjadroval k postupne sa zvyšujúcim normám palivovej účinnosti cestných vozidiel a v súvislosti s tým požadoval rýchlejší pokrok (3). Výbor tieto odporúčania opakuje.

4.6 Výbor poznamenáva, že účinnosť spaľovacieho motora má svoje fyzikálne hranice, a navrhuje, aby Komisia teraz využila dlhodobú perspektívu plánu prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2 a absolútnu nevyhnutnosť znížiť emisie z cestných vozidiel na to, aby usmernila urýchlený vývoj a zavádzanie vozidiel s nulovými emisiami CO2, ktoré budú poháňané udržateľne vyrobeným vodíkom alebo čistejšou elektrinou.

4.7 EHSV má však naďalej výhrady, pokiaľ ide o rozsah, v akom by sa mohli alebo mali používať biopalivá, a považuje za správne, že sa v oznámení zvažuje obmedziť využívanie biopalív na tie oblasti dopravy, ktoré je ťažké elektrifikovať a kde je možné ich využívať na zníženie emisií z existujúceho vozového parku. K tomu patrí aj úsilie o vývoj biopalív druhej a tretej generácie s nižšími emisiami CO2.

4.8 Zastavané prostredie: Pokrok pri presadzovaní obytných domov a ďalších budov produkujúcich nízke emisie CO2 napreduje príliš pomaly. Miera nahradzovania existujúcich domov novými je veľmi nízka, a preto je potrebné v tomto sektore navrhnúť a uskutočniť rozsiahle programy na zlepšenie energetickej účinnosti existujúcich obydlí. EHSV odporúča, aby Komisia čo najrýchlejšie

— stanovila – len čo to bude možné – normy na nulové emisie CO2 pre všetky nové verejné i súkromné budovy, pre obytné domy a iné budovy, v závislosti od klimatických podmienok;

— stanovila, pokiaľ to bude možné, kvantifikované ciele a programy na zlepšenie energetickej účinnosti existujúcich budov akéhokoľvek druhu.

4.9 Priemysel: Vzhľadom na možný dosah na konkurencieschopnosť a zamestnanosť musí plán prechodu na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2 poskytnúť jasný obraz o politickom dosahu navrhovaného vývoja na európsky priemysel. Súčasné ciele by sa mali v plnom rozsahu posúdiť so zreteľom na jednotlivé priemyselné odvetvia. Pri niektorých priemyselných procesoch (pri výrobe ocele a cementu atď.) je vznik emisií CO2 nevyhnutnou súčasťou chemického procesu, preto môže mať miera zníženia emisií skleníkových plynov v týchto odvetviach svoje zásadné obmedzenia, kým bude možné vo veľkom rozsahu nahradiť príslušné výrobky novými výrobkami, alebo použiť nové metódy zachytávania oxidu uhličitého. Z tohto dôvodu bude potrebné vypracovať pre rôzne priemyselné odvetvia osobitné analýzy a plány, ako môžu dosiahnuť ďalšie zníženie svojich emisií skleníkových plynov.

4.10 Výbor žiada Komisiu o objasnenie, či zamýšľa zaradiť do plánu analýzu a zmenšenie uhlíkovej stopy v domácich (alebo vyvážaných) výrobkoch. Celosvetové emisie z výroby exportovaného tovaru sa zvýšili zo 4,3 Gt (gigatona) CO2 v roku 1990 (20 % svetových emisií) na 7,8 Gt CO2 v roku 2008 (26 %). Zdanlivé zníženie emisií CO2 v členských štátoch môže byť negované dovozom výrobkov doteraz vyrábaných v EÚ. Účinná kontrola v tejto oblasti by zahŕňala kombináciu colných poplatkov alebo kontrol a zmenu spotrebiteľských návykov, čo sú veľmi citlivé oblasti.

4.11 Poľnohospodárstvo a lesné hospodárstvo: EHSV súhlasí s tým, že pri nadchádzajúcom preskúmaní spoločnej poľnohospodárskej politiky by sa na základe dosiahnutého 20 % zníženia (1990 – 2006) mala pozornosť venovať podpore energeticky účinných poľnohospodárskych postupov a postupov s nízkymi emisiami CO2 a že by sa malo podporovať a stimulovať riadenie poľnohospodárstva a lesného hospodárstva zameraného na maximálne zachytávanie a ukladanie CO2. Poľnohospodárom, ktorí sú súčasťou krátkeho, miestneho dodávateľského reťazca, by sa mala poskytovať podpora. Toto odvetvie má veľký potenciál znížiť emisie CO2 z fosílnych palív a neobnoviteľných surovín. V poľnohospodárstve je však možné pozorovať konflikt cieľov, a to na jednej strane nutnosti rozširovať výrobu a na druhej strane potreby väčšieho viazania uhlíka v pôde a biomase. Ako sa má tento rozpor vyriešiť, zostáva nezodpovedané. Podľa názoru EHSV celosvetový stúpajúci dopyt po potravinách, pri výrobe ktorých vzniká veľké množstvo emisií CO2, a zvýšené využívanie biomasy diametrálne odporujú predstave o znižovaní používania hnojív, rozširovaní sekvestrácie, zabránení premene trvalých trávnych porastov na ornú pôdu atď., a navrhované opatrenia tento rozpor neriešia.

4.12 Odpad: Európska stratégia odpadového hospodárstva sa naďalej prioritne zameriava na znižovanie množstva odpadu, podporu jeho opätovného použitia alebo recykláciu a na minimalizáciu znečisťovania a znehodnocovania pôdy. EHSV navrhuje, aby Komisia nielen preskúmala rôzne metódy nakladania s odpadom, ale aby sa tiež zamerala na to, ako môže odpadové hospodárstvo prispieť k udržateľnejšiemu hospodárstvu s nízkymi emisiami CO2. Malo by sa preskúmať najmä využitie odpadu ako obnoviteľného paliva a využívanie plynov zo skládok (metánu) na výrobu energie.

V Bruseli 22. septembra 2011 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) Stanoviská EHSV na tému „Európa efektívne využívajúca zdroje – hlavná iniciatíva v rámci stratégie Európa 2020“ a „Rio+20: Na ceste k ekologickému hospodárstvu a lepšiemu riadeniu – Príspevok európskej organizovanej občianskej spoločnosti“ (pozri aktuálny úradný vestník, s. 102).

(2) Strategický plán pre energetické technológie. Pozri http://ec.europa.eu/energy/technology/set_plan/set_plan_en.htm.

(3) Ú. v. EÚ C 44, 16.2.2008, s. 53 – 56.