Tieto navrhované zmeny zásadne nezmenia prudenciálny regulačný rámec. Tvoria súčasť reakcie Komisie na riešenie núdzovej situácie vyvolanej pandémiou ochorenia COVID-19. Tieto úpravy prudenciálneho rámca by uľahčili spoločné úsilie zamerané na zmiernenie vplyvu pandémie, a tým by smerovali k rýchlej obnove hospodárskej činnosti.

Po piate, treba posunúť dátumy začiatku uplatňovania niektorých kapitálových výhod, s ktorými sa v nariadení CRR počíta, ale ešte sa neuplatňujú; konkrétne ide o ustanovenia o zaobchádzaní s určitými softvérovými aktívami, ustanovenia o určitých úveroch zabezpečených dôchodkami alebo platmi, revidovaný faktor na podporu malých a stredných podnikov (MSP) a nový faktor na podporu financovania infraštruktúry. Posunutie dátumu začiatku uplatňovania oboch uvedených podporných faktorov, ako aj preferenčného zaobchádzania s určitými softvérovými aktívami a preferenčného zaobchádzania s určitými úvermi zabezpečenými dôchodkami alebo platmi, by uvoľnilo vlastné zdroje inštitúcií, čo by im umožnilo výrazne zvýšiť tak veľmi potrebný objem úverov počas pandémie ochorenia COVID-19 a po nej.

Po štvrté, v súlade s rozhodnutím výboru BCBS treba odložiť dátum začiatku uplatňovania novej požiadavky na vankúš ukazovateľa finančnej páky. Tým by sa uvoľnila operačná schopnosť úverových inštitúcií a umožnilo by sa, aby sa zamerali na bezprostrednejšie výzvy spojené s pandémiou ochorenia COVID-19.

Po tretie, treba upraviť mechanizmus kompenzácií spojený s diskrečnou právomocou príslušného orgánu s cieľom umožniť úverovým inštitúciám dočasne vylúčiť expozície v podobe rezerv v centrálnej banke z výpočtu ukazovateľa finančnej páky. Tým by sa zabezpečilo, že úverové inštitúcie účinne nasmerujú likviditu poskytovanú centrálnymi bankami v kontexte krízy do hospodárstva.

Po druhé, aby sa zohľadnil vplyv záruk súvisiacich s ochorením COVID-19, pravidlá týkajúce sa minimálneho krytia strát pri problémových expozíciách sa musia upraviť tak, aby sa dočasne rozšírilo zaobchádzanie, ktoré sa v súčasnosti uplatňuje na problémové expozície, na ktoré sa vzťahuje záruka alebo poistenie zo strany agentúr na podporu exportu, na problémové expozície, ktoré by vznikli v dôsledku pandémie ochorenia COVID-19 a na ktoré sa vzťahujú rôzne systémy záruk zavedené členskými štátmi. Týmto by sa uznali podobné charakteristiky, ktoré sú spoločné pre záruky agentúr na podporu exportu a záruky súvisiace s ochorením COVID-19.

Vážny hospodársky otras spôsobený pandémiou ochorenia COVID-19 a výnimočné opatrenia na zamedzenie jeho šírenia majú ďalekosiahly vplyv na hospodárstvo. Podniky čelia narušeniu dodávateľských reťazcov, dočasnému zatváraniu a zníženému dopytu, zatiaľ čo domácnosti sú konfrontované s nezamestnanosťou a klesajúcimi príjmami. Orgány verejnej moci na úrovni Únie a členských štátov podnikli rozhodné kroky na podporu domácností a solventných podnikov v tom, aby dokázali prekonať toto závažné, no iba dočasné spomalenie hospodárskej činnosti a z neho vyplývajúci nedostatok likvidity. V dôsledku reforiem uskutočnených po finančnej kríze z roku 2008 sú úverové inštitúcie v súčasnosti dobre kapitalizované a oveľa odolnejšie, než boli v roku 2008. To im umožňuje zohrávať kľúčovú úlohu pri zvládaní hospodárskeho otrasu, ktorý spôsobila pandémia ochorenia COVID-19. Neistota spojená s tempom obnovy hospodárskej činnosti však bude mať nevyhnutne vplyv na bankový sektor.

Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (nariadenie o kapitálových požiadavkách alebo CRR) sa spolu so smernicou 2013/36/EÚ (smernica o kapitálových požiadavkách alebo CRD) ustanovuje prudenciálny regulačný rámec pre úverové inštitúcie pôsobiace v Únii. Nariadenie CRR a smernica CRD boli prijaté po finančnej kríze v rokoch 2008 – 2009 s cieľom zvýšiť odolnosť inštitúcií pôsobiacich vo finančnom sektore EÚ, a to najmä na základe globálnych noriem, na ktorých sa Únia dohodla s medzinárodnými partnermi, najmä s Bazilejským výborom pre bankový dohľad (BCBS).

V súvislosti s pandémiou ochorenia COVID-19 sa prechodné dojednania predlžujú len pre dynamickú zložku v súlade s cielenými revíziami medzinárodne dohodnutých prudenciálnych noriem (článok 1 bod 2 návrhu) s cieľom riešiť prípadné zvýšenie rezerv na očakávané úverové straty po pandémii COVID-19. S cieľom zabezpečiť, aby dodatočná úľava bola zameraná na očakávané úverové straty vyplývajúce z výnimočných okolností pandémie ochorenia COVID-19 bez toho, aby sa vytvorila neprimeraná zložitosť, referenčný dátum pre akékoľvek zvýšenie rezerv, na ktoré by sa vzťahovali predĺžené prechodné dojednania, sa posúva z 1. januára 2018 na 1. január 2020, keďže od tohto dátumu by sa dodatočné straty, ktoré vznikli inštitúciám, pravdepodobne týkali pandémie ochorenia COVID-19.

Uplatňovanie štandardu IFRS 9 počas hospodárskeho poklesu zapríčineného pandémiou ochorenia COVID-19 môže viesť k náhlemu výraznému zvýšeniu rezerv na očakávané úverové straty, keďže v prípade mnohých expozícií bude možno treba vypočítať očakávané straty počas celej ich životnosti. S cieľom zmierniť potenciálny vplyv, ktorý môže mať náhle zvýšenie rezerv na očakávané úverové straty na kapacitu inštitúcií poskytovať úvery zákazníkom v najviac potrebnom čase, by sa prechodné dojednania mali predĺžiť. To by prinieslo dodatočné zmiernenie vplyvu pandémie ochorenia COVID-19 na možné zvýšenie potrieb inštitúcií v oblasti tvorby rezerv podľa IFRS 9, pričom by sa zachovali prechodné dojednania pre sumy očakávaných úverových strát stanovené pred pandémiou COVID-19. Tieto zmeny by preto umožnili upraviť 5-ročné prechodné obdobie, ktoré sa začalo v roku 2018. Nové prechodné obdobie tak finančným inštitúciám umožní upraviť kalibráciu opatrení na opätovné zahrnutie rezerv do vlastného kapitálu Tier 1 počas obdobia 2020 – 2024.

K tomuto návrhu nie je priložené samostatné posúdenie vplyvu, keďže tento návrh nemení základné aspekty nariadenia CRR a neukladá dotknutým stranám nové povinnosti. Vplyv opatrení, ktoré sa týmto návrhom menia, bol okrem toho predmetom analýzy v posúdeniach vplyvu, ktoré sa vykonali v súvislosti s nariadením (EÚ) 2017/2395, nariadením (EÚ) 2019/876 a nariadením (EÚ) 2019/630, ktorými sa mení nariadenie CRR v súvislosti s aspektmi, na ktoré sa vzťahuje tento návrh. Cieľom návrhu je predovšetkým poskytnúť z výnimočných dôvodov v súvislosti so súčasnou pandémiou ochorenia COVID-19 odklady, pokiaľ ide o dátum začiatku uplatňovania určitých ustanovení nariadenia CRR, alebo predčasne začať uplatňovať opatrenia, ktoré by oslobodili banky od niektorých kapitálových požiadaviek, alebo bližšie určiť prudenciálne zaobchádzanie s určitými expozíciami so zreteľom na výnimočné okolnosti vyvolané pandémiou ochorenia COVID-19.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Schopnosť členských štátov prijímať vnútroštátne opatrenia je obmedzená, keďže nariadením CRR sa už tieto záležitosti upravujú a zmeny na vnútroštátnej úrovni by boli v rozpore s platnými právnymi predpismi Únie. Ak by Únia prestala regulovať tieto aspekty, vnútorný trh s bankovými službami by začal podliehať rôznym súborom pravidiel, čo by viedlo k fragmentácii a oslabeniu nedávno vybudovaného jednotného súboru pravidiel v tejto oblasti.

Ciele sledované plánovanými zmenami, konkrétne maximalizovať kapacitu úverových inštitúcií poskytovať úvery a absorbovať straty súvisiace s pandémiou ochorenia COVID-19 a súčasne zabezpečovať ich nepretržitú odolnosť, možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie než rozličnými vnútroštátnymi iniciatívami, keďže zmeny sa týkajú dátumov začiatku uplatňovania pravidiel Únie alebo predstavujú úpravy existujúcich pravidiel Únie v reakcii na pandémiu ochorenia COVID-19. Problémy a hlavné príčiny sú vo všetkých členských štátoch rovnaké. Ak by Únia nekonala, existujúci regulačný rámec by bol menej účinný pri podpore rôznych opatrení, ktoré orgány verejnej moci prijali na úrovni Únie aj na vnútroštátnej úrovni, a menej by reagoval na výnimočné trhové výzvy.

Nariadením CRR II sa zaviedli ustanovenia na zmenu regulačného zaobchádzania s „obozretne ocenenými softvérovými aktívami“, ktoré nie sú významne dotknuté situáciou, keď bola činnosť ukončená (t. j. riešenie krízovej situácie, platobná neschopnosť alebo likvidácia inštitúcie). Od inštitúcií sa už nebude vyžadovať odpočítanie týchto konkrétnych softvérových aktív od vlastného kapitálu Tier 1 [článok 36 ods. 1 písm. b) nariadenia CRR]. Orgán EBA bol poverený vypracovaním návrhu regulačných technických predpisov s cieľom bližšie určiť, ako sa má táto výnimka zo zrážok uplatňovať, a to vymedzením rozsahu softvérových aktív, ktoré sa majú vyňať, a spôsobu, akým budú rizikovo vážené (článok 36 ods. 4 nariadenia CRR). Dátum začiatku uplatňovania revidovaného zaobchádzania so softvérovými aktívami bol stanovený na 12 mesiacov po nadobudnutí účinnosti tohto regulačného technického predpisu (článok 3 ods. 7 nariadenia CRR II).

Diskrečná právomoc, ktorou sa má uľahčiť účinný prenos opatrení menovej politiky, sa začne uplatňovať spolu s požiadavkou na ukazovateľ finančnej páky 28. júna 2021. Súčasná kríza súvisiaca s ochorením COVID-19 však ukázala, že ak by sa uplatnil mechanizmus kompenzácií, bol by príliš reštriktívny a jeho uplatňovanie by v skutočnosti neuľahčilo účinný prenos menovej politiky. V rámci súčasného mechanizmu kompenzácií môžu úverové inštitúcie podliehať určitým obmedzeniam v súvislosti s úrovňou zvýšenia ich rezerv v centrálnej banke. Súčasný mechanizmus kompenzácií by preto mohol odrádzať úverové inštitúcie, aby využívali facility likvidity centrálnej banky za stresovej situácie v potrebnom alebo požadovanom rozsahu. To by viedlo k obmedzeniu účinného prenosu opatrení menovej politiky a v konečnom dôsledku k tomu, že inštitúcia by bola nútená znížiť ukazovateľ finančnej páky predajom aktív alebo znížením úrovne poskytovania úverov reálnej ekonomike, alebo oboch, vzhľadom na obmedzený manévrovací priestor na kontrolu rozsahu týchto rezerv počas krízy.

Novým odsekom 6a sa predlžuje prechodné obdobie pre dynamickú zložku, čo inštitúciám umožní v plnej miere opätovne zahrnúť do vlastného kapitálu Tier 1 akékoľvek zvýšenie nových rezerv vykázaných v rokoch 2020 a 2021 v prípade ich finančných aktív, ktoré nie sú úverovo znevýhodnené. Suma, ktorá by sa mohla od roku 2022 do roku 2024 opätovne zahrnúť, by sa znižovala lineárne.

Článok 473a ods. 1 nariadenia CRR obsahuje revidovaný vzorec na výpočet súm očakávaných úverových strát, ktoré možno zahrnúť do vlastného kapitálu Tier 1 (t. j. „opätovne zahrnúť“ do vlastného kapitálu Tier 1), v ktorom sa uplatňujú rôzne faktory pre statickú a dynamickú zložku. Zatiaľ čo po tomto návrhu zostáva výpočet statickej zložky nezmenený, dynamická zložka bude podliehať rozšírenému prechodnému obdobiu a prepracovanému prechodnému koeficientu úpravy.

keďže:

(1)Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 sa spolu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ ustanovuje prudenciálny regulačný rámec pre inštitúcie, ktoré pôsobia v Únii. Tento prudenciálny rámec, ktorý bol prijatý v nadväznosti na finančnú krízu, ktorá prepukla v rokoch 2007 – 2008, a ktorý do veľkej miery vychádzal z medzinárodných noriem schválených v roku 2010 Bazilejským výborom pre bankový dohľad (BCBS) a ktorý je známy aj ako rámec Bazilej III, prispel k zvýšeniu odolnosti inštitúcií pôsobiacich v Únii a k ich lepšej pripravenosti na to, aby dokázali čeliť možným ťažkostiam vrátane ťažkostí vyplývajúcich z možných budúcich kríz.

(2)Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 bolo od svojho nadobudnutia účinnosti niekoľkokrát zmenené v snahe odstrániť zostávajúce nedostatky prudenciálneho regulačného rámca a vykonať určité zostávajúce prvky globálnej reformy finančných služieb, ktoré sú nevyhnutné na zabezpečenie odolnosti inštitúcií. Spomedzi následných zmien možno spomenúť nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2395, ktorým sa do nariadenia (EÚ) č. 575/2013 zaviedli prechodné dojednania na zmiernenie vplyvu zavedenia medzinárodného štandardu finančného výkazníctva 9 – Finančné nástroje (IFRS 9) na vlastné zdroje. Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/630 sa do nariadenia (EÚ) č. 575/2013 zaviedla požiadavka minimálneho krytia strát pri problémových expozíciách (takzvaný prudenciálny zabezpečovací mechanizmus). Ďalej možno spomenúť nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/876, ktorým sa do nariadenia (EÚ) č. 575/2013 zaviedli určité záverečné prvky sfinalizovaného rámca Bazilej III, spomedzi ktorých možno spomenúť nové vymedzenie ukazovateľa finančnej páky a vankúša ukazovateľa finančnej páky, ktoré inštitúciám bránia v tom, aby nadmerne zvyšovali pákový efekt, ďalej priaznivejšie prudenciálne zaobchádzanie z určitými softvérovými aktívami, priaznivejšie zaobchádzanie s úvermi zabezpečenými dôchodkami alebo platmi, revidovaný faktor na podporu úverov malým a stredným podnikom (MSP) a faktor na podporu projektov v oblasti infraštruktúry.

(3)Vážny hospodársky otras spôsobený pandémiou ochorenia COVID-19 a výnimočné opatrenia na zamedzenie jeho šírenia majú na hospodárstvo ďalekosiahly vplyv. Podniky čelia narušeniu dodávateľských reťazcov, dočasnému zatváraniu a zníženému dopytu, zatiaľ čo domácnosti sú konfrontované s nezamestnanosťou a klesajúcimi príjmami. Verejné orgány na úrovni Únie a členských štátov podnikli rozhodné kroky na podporu domácností a solventných podnikov v tom, aby dokázali prekonať toto závažné, no iba dočasné spomalenie hospodárskej činnosti a z neho vyplývajúci nedostatok likvidity.

(4)Inštitúcie budú v procese obnovy zohrávať kľúčovú úlohu. Zároveň je pravdepodobné, že zhoršujúca sa hospodárska situácia zasiahne aj ich. Príslušné orgány poskytli inštitúciám dočasný kapitál, likviditu a prevádzkové úľavy s cieľom zabezpečiť, aby si mohli naďalej plniť úlohu pri financovaní reálnej ekonomiky v čoraz náročnejšom prostredí. Komisia, Európska centrálna banka a Európsky orgán pre bankovníctvo objasnili, ako sa má uplatňovať flexibilita, ktorá je už zakotvená v nariadení (EÚ) č. 575/2013, keď vydali výklady a usmernenia týkajúce sa uplatňovania prudenciálneho rámca v kontexte šírenia ochorenia COVID-19. V reakcii na pandémiu ochorenia COVID-19 Bazilejský výbor pre bankový dohľad poskytol aj určitú flexibilitu pri uplatňovaní medzinárodných noriem.

(5)Je dôležité, aby inštitúcie použili svoj kapitál tam, kde je najviac potrebný, a aby to regulačný rámec Únie umožňoval, pričom by sa malo zároveň zabezpečiť, aby inštitúcie konali obozretne. Popri flexibilite, ktorá sa poskytuje v existujúcich pravidlách, by sa cielenými zmenami nariadenia (EÚ) č. 575/2013 zabezpečilo, aby uvedený prudenciálny rámec plynule koexistoval s rozličnými opatreniami, ktorými sa rieši núdzová situácia súvisiaca s ochorením COVID-19.

(6)Výnimočné okolnosti súvisiace s pandémiou ochorenia COVID-19 a bezprecedentný rozsah súvisiacich výziev si vyžadujú, aby sme okamžite konali s cieľom zabezpečiť, že inštitúcie budú mať podmienky na to, aby účinne smerovali finančné prostriedky do podnikov a domácností a absorbovali hospodárske otrasy spôsobené pandémiou ochorenia COVID-19.

(7)Záruky poskytnuté v kontexte pandémie ochorenia COVID-19 národnými vládami alebo inými verejnými subjektmi, ktoré sú oprávnené ako poskytovatelia zabezpečenia v rámci pravidiel na zmierňovanie kreditného rizika podľa tretej časti kapitoly 4 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, sú porovnateľné, pokiaľ ide o ich účinky zmierňovania rizika na záruky poskytnuté oficiálnymi agentúrami na podporu exportu v zmysle článku 47c nariadenia (EÚ) č. 575/2013. Preto je opodstatnené zosúladiť minimálne požiadavky na krytie pre problémové expozície, ktoré využívajú záruky poskytnuté národnými vládami alebo inými verejnými subjektmi, s minimálnymi požiadavkami na krytie pre problémové expozície, ktoré využívajú záruky poskytnuté oficiálnymi agentúrami na podporu exportu. So zárukami a protizárukami, ktoré sa v súlade s pravidlami štátnej pomoci poskytujú v kontexte pandémie ochorenia COVID-19, by sa preto malo zaobchádzať rovnako ako so zárukami, ktoré poskytujú oficiálne agentúry na podporu exportu.

(8)Z dôkazov, ktoré sa vyskytli v kontexte pandémie ochorenia COVID-19, zjavne vyplynulo, že možnosť dočasne z výpočtu veľkosti celkovej expozície inštitúcie vylúčiť určité expozície centrálnych bánk, ako sa uvádza v článku 429a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 zmenenom nariadením (EÚ) 2019/876, by sa počas krízovej situácie mohla ukázať ako nevyhnutná. Účinnosť tohto opatrenia však zjavne brzdí znížená flexibilita vyplývajúca z mechanizmu kompenzácií spojeného a takýmito dočasnými výnimkami, ktorá by obmedzila schopnosť inštitúcií zvyšovať expozície centrálnych bánk v krízovej situácii. V konečnom dôsledku by to mohlo viesť k tomu, že inštitúcia bude nútená znížiť úroveň poskytovania úverov domácnostiam a podnikom. S cieľom predísť akýmkoľvek neželaným dôsledkom v súvislosti s mechanizmom kompenzácií a zabezpečiť účinnosť tohto vylúčenia vzhľadom na možné budúce otrasy a krízy by sa mechanizmus kompenzácií mal zmeniť pred tým, než sa požiadavka na ukazovateľ finančnej páky uvedená v článku 92 ods. 1 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 začne 28. júna 2021 uplatňovať v súlade s právom Únie. Až do začiatku uplatňovania zmenených ustanovení o výpočte ukazovateľa finančnej páky, ako boli zavedené nariadením (EÚ) 2019/876, by sa článok 429a mal naďalej uplatňovať tak, ako bol zavedený delegovaným nariadením Komisie (EÚ) 2015/62.

(9)Na veľkú časť inštitúcií pôsobiacich v Únii sa od 1. januára 2018 vzťahuje štandard IFRS 9. V súlade s medzinárodnými normami, ktoré prijal BCBS, sa prostredníctvom nariadenia (EÚ) 2017/2395 do nariadenia (EÚ) č. 575/2013 zaviedli prechodné dojednania na zmiernenie potenciálne významného negatívneho vplyvu na vlastný kapitál Tier 1 inštitúcií vyplývajúci z očakávaného zaúčtovania úverových strát podľa IFRS 9.

(10)Uplatňovanie štandardu IFRS 9 počas hospodárskeho poklesu spôsobeného pandémiou ochorenia COVID-19 môže viesť k náhlemu výraznému zvýšeniu rezerv na očakávané úverové straty, pretože v prípade mnohých expozícií možno bude treba vypočítať očakávané straty počas celej ich životnosti. BCBS dňa 3. apríla 2020 súhlasil s tým, že umožní väčšiu mieru flexibility pri vykonávaní prechodných dojednaní, ktorými sa postupne zavádza účinok štandardu IFRS 9. V snahe obmedziť možnú nestálosť regulatórneho kapitálu, ktorá môže nastať, ak kríza spôsobená pandémiou ochorenia COVID-19 povedie k značnému zvyšovaniu rezerv na očakávané úverové straty, je nutné predĺžiť platnosť prechodných dojednaní aj v práve Únie.

(11)S cieľom zmierniť potenciálny vplyv, ktorý by náhle zvýšenie rezerv na očakávané úverové straty mohlo mať na schopnosť inštitúcií poskytovať úvery klientom v čase, keď sú najviac potrebné, by sa prechodné dojednania mali predĺžiť o dva roky a inštitúciám by sa malo povoliť, aby v plnej miere opätovne zahrnuli do svojho vlastného kapitálu Tier 1 akékoľvek zvýšenie nových rezerv na očakávané úverové straty, ktoré vykážu v rokoch 2020 a 2021 v prípade svojich finančných aktív, ktoré nie sú úverovo znevýhodnené. Docielila by sa tým dodatočná úľava, pokiaľ ide o vplyv krízy vyvolanej ochorením COVID-19 na možný nárast potrieb inštitúcií v oblasti rezerv na základe štandardu IFRS 9, pričom by sa zároveň zachovali prechodné dojednania týkajúce sa očakávaných súm úverových strát určených ešte pred prepuknutím pandémie ochorenia COVID-19.

(12)Inštitúcie, ktoré sa predtým rozhodli nevyužiť prechodné dojednania, majú možnosť zmeniť toto rozhodnutie kedykoľvek počas prechodného obdobia, a to pod podmienkou predchádzajúceho súhlasu ich príslušného orgánu. Následne a pod podmienkou schválenia orgánom dohľadu majú inštitúcie možnosť rozhodnúť sa prechodné dojednania neuplatňovať.

(13)Skupina guvernérov centrálnych bánk a vedúcich pracovníkov centrálnych bánk zodpovedných za dohľad (GHOS) v marci 2020 zrevidovala harmonogram vykonávania záverečných prvkov rámca Bazilej. Hoci treba do práva Únie ešte stále zapracovať väčšinu záverečných prvkov, požiadavka na vankúš ukazovateľa finančnej páky pre globálne systémovo významné inštitúcie už bola zapracovaná prostredníctvom zmien, ktoré prinieslo nariadenie (EÚ) 2019/876. Dátum začiatku uplatňovania požiadavky na vankúš ukazovateľa finančnej páky by sa preto mal odložiť o jeden rok na 1. január 2023, ako bolo dohodnuté na medzinárodnej úrovni. Dátum začatia uplatňovania stanovený v nariadení (EÚ) 2019/876 by sa mal v súlade s tým upraviť, aby sa zabezpečili rovnaké podmienky na medzinárodnej úrovni pre inštitúcie usadené v Únii a pôsobiace mimo nej. Ak by došlo k odloženiu uplatňovania požiadavky na vankúš ukazovateľa finančnej páky, počas obdobia odkladu by neexistovali žiadne následky nesplnenia uvedenej požiadavky, ako je uvedené v článku 141c smernice 2013/36/EÚ, a neexistovali by žiadne obmedzenia týkajúce sa rozdeľovania, ako je uvedené v článku 141b uvedenej smernice.

(14)Vzhľadom na osobitné záruky spojené s úvermi, ktoré poskytujú úverové inštitúcie dôchodcom alebo zamestnancom s trvalou pracovnou zmluvou výmenou za bezpodmienečný prevod časti dôchodku alebo platu dlžníka na túto úverovú inštitúciu, bol článok 123 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 zmenený nariadením (EÚ) 2019/876 s cieľom umožniť priaznivejšie zaobchádzanie s takýmito úvermi. Uplatňovanie tohto zaobchádzania v súvislosti s pandémiou ochorenia COVID-19 by inštitúcie podnietilo k tomu, aby zvýšili poskytovanie úverov zamestnancom a dôchodcom. Preto je nevyhnutné posunúť dátumu začiatku uplatňovania uvedeného ustanovenia tak, aby ho inštitúcie mohli využívať už počas pandémie ochorenia COVID-19.

(15)Ustanovenia o úprave rizikovo vážených nezlyhaných expozícií voči MSP uvedených v článku 501 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 (faktor na podporu MSP) boli zmenené nariadením (EÚ) 2019/876. Uvedeným nariadením sa do článku 501a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 zaviedla aj nová úprava požiadaviek na vlastné zdroje na účely kreditného rizika pre expozície voči subjektom, ktoré prevádzkujú alebo financujú fyzické štruktúry alebo zariadenia, systémy a siete, ktoré poskytujú alebo podporujú základné verejné služby (faktory na podporu infraštruktúry). Keďže tieto podporné faktory umožňujú priaznivejšie zaobchádzanie s určitými expozíciami voči MSP a infraštruktúre, ich uplatňovanie v súvislosti s pandémiou ochorenia COVID-19 by motivovalo inštitúcie k tomu, aby zvýšili mieru poskytovania tak veľmi potrebných úverov pre tieto subjekty. Preto je nevyhnutné posunúť dátumu začiatku uplatňovania týchto dvoch podporných faktorov tak, aby ich inštitúcie mohli využiť už počas pandémie ochorenia COVID-19.

(16)Prudenciálne zaobchádzanie s niektorými softvérovými aktívami bolo zmenené nariadením (EÚ) 2019/876 s cieľom ďalej podporiť prechod smerom k digitalizovanejšiemu bankovému sektoru. V kontexte urýchleného začatia využívania digitálnych služieb v dôsledku verejných opatrení, ktoré boli prijaté na riešenie pandémie ochorenia COVID-19, by sa malo očakávať uplatňovanie týchto zmien.

(17)Keďže ciele tohto nariadenia, a to maximalizáciu kapacity úverových inštitúcií poskytovať úvery a absorbovať straty súvisiace s pandémiou ochorenia COVID-19 pri súčasnom zabezpečení ich nepretržitej odolnosti, nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale vzhľadom na ich rozsah a dôsledky ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, Únia môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.

(18)Na to, aby sa výnimočné podporné opatrenia prijaté na zmiernenie vplyvu pandémie ochorenia COVID-19 plne prejavili, pokiaľ ide o udržanie a posilnenie odolnosti bankového sektora a poskytnutie motivácie pre inštitúcie na to, aby naďalej poskytovali úvery, pre zmierňujúci účinok týchto opatrení je nevyhnutné, aby sa bezodkladne odzrkadlili v spôsobe, akým sa určujú regulatórne kapitálové požiadavky. S ohľadom na naliehavosť týchto úprav prudenciálneho rámca by toto nariadenie malo nadobudnúť účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

(19)Vzhľadom na uvedenú naliehavosť sa považuje za nevyhnutné využiť výnimku z osemtýždňovej lehoty uvedenej v článku 4 Protokolu 1 o úlohe národných parlamentov v Európskej únii, ktorý tvorí prílohu k Zmluve o Európskej únii, Zmluve o fungovaní Európskej únie a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu.