SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o zárukách krytých všeobecným rozpočtom Stav k 30. júnu 2011 /* COM/2012/066 final */





OBSAH 1........... Úvod.............................................................................................................................. 3 2........... Druhy operácií krytých rozpočtom.................................................................................. 3 3........... Udalosti, ku ktorým došlo od poslednej správy z 31. decembra 2010.............................. 4 3.1........ Podpora platobnej bilancie určená členským štátom, ktoré nie sú členmi eurozóny............ 4 3.2........ Makrofinančná pomoc.................................................................................................... 4 3.3........ Euratom......................................................................................................................... 5 3.4........ Európsky finančný stabilizačný mechanizmus.................................................................... 5 3.5........ Záruka z rozpočtu EÚ na poskytovanie vonkajších úverov EIB........................................ 5 4........... Údaje o rizikách krytých rozpočtom................................................................................ 6 4.1........ Vymedzenie rizika........................................................................................................... 6 4.2........ Zloženie rizika................................................................................................................. 6 4.3........ Ročné riziko kryté rozpočtom......................................................................................... 8 4.3.1..... Riziko spojené s členskými štátmi.................................................................................... 9 4.3.2..... Riziko spojené s tretími krajinami.................................................................................... 9 4.4........ Vývoj rizika.................................................................................................................. 10 5........... Nesplácanie, aktivácia rozpočtových záruk a nedoplatky............................................... 13 5.1........ Platby z peňažných zdrojov........................................................................................... 13 5.2........ Platby z rozpočtu.......................................................................................................... 13 5.3........ Aktivácia Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia..................................................... 13 6........... Garančný fond pre vonkajšie opatrenia.......................................................................... 14 6.1........ Spätne získané prostriedky........................................................................................... 14 6.2........ Aktíva.......................................................................................................................... 14 6.3........ Cieľová suma............................................................................................................... 14 7........... Hodnotenie rizík: hospodárska a finančná situácia tretích krajín s najvyššou mierou vystavenia riziku 14 7.1........ Ciele............................................................................................................................ 14 7.2........ Metódy posudzovania rizík........................................................................................... 14 1. Úvod Cieľom tejto správy je monitorovať úverové riziká, ktorým je vystavený rozpočet Európskej únie v dôsledku poskytnutých záruk a úverových operácií vykonávaných priamo Európskou úniou alebo nepriamo prostredníctvom mandátu EIB na poskytovanie vonkajších úverov. Táto správa sa predkladá na základe článku 130 nariadenia o rozpočtových pravidlách, podľa ktorého je Komisia povinná predkladať Európskemu parlamentu a Rade dvakrát ročne správy o rozpočtových zárukách a súvisiacich rizikách[1]. Túto správu dopĺňa pracovný dokument útvarov Komisie obsahujúci súbor podrobných tabuliek a vysvetliviek (ďalej len „PDÚK“). 2. Druhy operácií krytých rozpočtom Riziká kryté rozpočtom Európskej únie (ďalej len „rozpočet“) vyplývajú z rôznych úverových a záručných operácií, ktoré možno rozdeliť do dvoch kategórií: – úvery, ktoré Európska únia poskytuje na makroekonomické ciele, t. j. úvery v rámci makrofinančnej pomoci[2] tretím krajinám a v súlade s brettonwoodskými inštitúciami, úvery na podporu platobnej bilancie[3] (ďalej len „PB“) členských štátov, ktoré nie sú členmi eurozóny a majú ťažkosti s platobnou bilanciou, úvery na podporu členských štátov, ktoré majú ťažkosti, ktoré členský štát nedokáže ovplyvniť, na základe európskeho finančného stabilizačného mechanizmu (ďalej len „EFSM“)[4], ako aj – úvery na mikroekonomické ciele, t. j. úvery Euratomu, a najmä financovanie operácií Európskou investičnou bankou (ďalej len „EIB“) v nečlenských štátoch („poskytovanie vonkajších úverov EIB“)[5], na ktoré sa vzťahujú záruky EÚ[6]. Na poskytovanie zaručených vonkajších úverov EIB, úverov Euratomu a úverov makrofinančnej pomoci sa od roku 1994 poskytuje krytie z Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia (ďalej len „fond“)[7], kým úvery na podporu PB a úvery EFSM sa kryjú priamo rozpočtom. Fond je určený na prípady nesplácania úverov a na záruky za úvery poskytnuté nečlenským štátom alebo na projekty v nečlenských štátoch. Bol založený s cieľom: – poskytovať „likvidnú rezervu“ s cieľom predísť požiadavkám na rozpočet vždy, keď dôjde k nesplácaniu alebo k oneskoreniu splácania zaručeného úveru, ako aj – na vytvorenie nástroja rozpočtovej disciplíny prostredníctvom stanovenia finančného rámca na vypracovanie politiky EÚ pre oblasť záruk za pôžičky Komisie a EIB tretím krajinám[8]. Ak sa tretie krajiny stanú členskými štátmi, pôžičky takýchto krajín prestanú byť kryté fondom a riziko musí znášať priamo rozpočet. Rezervy fondu sa tvoria z rozpočtu a musia sa udržiavať na určitej výške percentuálneho podielu nesplatenej sumy úverov a záruk za úvery krytej týmto fondom. Tento percentuálny podiel, známy ako cieľová sadzba, predstavuje v súčasnosti 9 %. Ak vo fonde nie sú dostatočné zdroje, musia sa potrebné zdroje poskytnúť z rozpočtu. 3. Udalosti, ku ktorým došlo od poslednej správy z 31. decembra 2010 3.1. Podpora platobnej bilancie určená členským štátom, ktoré nie sú členmi eurozóny V prvom polroku 2011 sa uskutočnili dve operácie v celkovej výške 1,35 mld. EUR. Štvrtá splátka úveru poskytnutého Rumunsku vo výške 1,2 mld. EUR bola vyplatená 24. marca 2011. Piata splátka úveru poskytnutého Rumunsku vo výške 0,15 mld. EUR bola vyplatená 22. júna 2011. Rada ďalej 12. mája 2011 rozhodla o poskytnutí preventívnej strednodobej finančnej pomoci EÚ Rumunsku do výšky najviac 1,4 mld. EUR[9]. 3.2. Makrofinančná pomoc V prvom polroku 2011 nedošlo k žiadnemu vyplateniu úveru. 3.3. Euratom Počas sledovaného obdobia nedošlo k žiadnemu vyplateniu úveru. 3.4. Európsky finančný stabilizačný mechanizmus · Súvislosti Nariadením Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010 na základe článku 122 ods. 2[10] Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) bol ustanovený Európsky finančný stabilizačný mechanizmus (ďalej len „EFSM“). Maximálna suma, ktorá je k dispozícii v rámci mechanizmu, predstavuje 60 mld. EUR s plnou podporou rozpočtu, ktorý ručí za splatenie pôžičiek v prípade nesplácania príslušného členského štátu. Finančná pomoc Únie v rámci EFSM má formu úveru alebo úverovej linky poskytnutej príslušnému členskému štátu. S týmto cieľom je Komisia v mene Európskej únie splnomocnená uzavrieť zmluvu o pôžičkách na kapitálových trhoch. · Nová operácia od 31. 12. 2010 Rada 30. mája 2011 rozhodla o poskytnutí finančnej pomoci Únie Portugalsku, a to v maximálnej výške 26 mld. EUR v rámci EFSM v kontexte trojročného spoločného programu EÚ/MMF, ktorý predstavuje 78 mld. EUR. Toto rozhodnutie bolo prijaté nad rámec rozhodnutia o poskytnutí finančnej pomoci Únie Írsku v maximálnej výške 22,5 mld. EUR v rámci EFSM, ktoré Rada prijala v decembri 2010. V rámci programu EFSM bolo poskytnutých celkom 48,5 mld. EUR (ďalšie údaje o týchto operáciách pozri v odseku 4.4 Vývoj rizika). V rámci reakcie na krízu boli zriadené dva ďalšie mechanizmy, ktoré však nepredstavujú riziko pre rozpočet: – európsky nástroj finančnej stability (ENFS[11]), ktorý na pomernom základe zaručujú zúčastnené členské štáty a – grécky úverový nástroj[12], ktorý je financovaný prostredníctvom dvojstranných úverov od ostatných členských štátov eurozóny centrálne spravovaných Komisiou. 3.5. Záruka z rozpočtu EÚ na poskytovanie vonkajších úverov EIB V rámci mandátu na poskytovanie vonkajších úverov na obdobie 2007 – 2013 sa v prvom polroku 2011 tempo schvaľovania úverov zvýšilo o 7 % a dosiahlo 1 090 mil. EUR. Za uvedené obdobie suma vyplatených úverov predstavovala 1 050 mil. EUR. Kumulovaná suma úverov vyplatených v rámci mandátu na poskytovanie úverov dosiahla teda k 30. júnu 2010 sumu 7 028 mil. EUR, čo je v porovnaní s 31. decembrom 2010 o 17 % viac. 4. Údaje o rizikách krytých rozpočtom 4.1. Vymedzenie rizika Riziko, ktoré znáša rozpočet, vyplýva z nesplatenej sumy kapitálu a úrokov v súvislosti so zaručenými operáciami. Na účely tejto správy sa používajú dve metódy vyhodnocovania rizík, ktoré rozpočet znáša (či už priamo alebo nepriamo cez fond): – „Celkové zahrnuté riziko“ je založené na súhrne celkovej sumy nesplateného kapitálu pre príslušné operácie v stanovenom dátume vrátane vzniknutého úroku[13]. – Rozpočtový prístup vymedzený ako „ročné riziko, ktoré znáša rozpočet,“ je založený na výpočte maximálnej sumy ročných splatných platieb, ktoré by EÚ musela v danom rozpočtovom roku zaplatiť za predpokladu nesplácania všetkých zaručených úverov[14]. 4.2. Zloženie rizika Do roku 2010 bolo maximálne riziko týkajúce sa celkových zahrnutých nesplatených súm spojené hlavne s operáciami poskytovanými tretím krajinám. Finančná kríza v roku 2011 výrazne ovplyvnila verejné financie členských štátov, čo viedlo k zvýšeniu poskytovania úverov EÚ na podporu vyšších finančných potrieb na úrovni štátnej správy. V dôsledku toho sa od 30. júna 2011 zloženie rizika zmenilo: · 64 % celkovej zaručenej nesplatenej sumy sa týkalo operácií prijímania pôžičiek súvisiacich s úvermi pre členské štáty, ktoré sú priamo kryté rozpočtom. · 36 % celkovej zaručenej nesplatenej sumy sa týka pôžičiek a úverov v tretích krajinách, ktoré sú kryté garančným fondom pre vonkajšie opatrenia (ďalej len „fond“). Celkové riziko kryté rozpočtom k 30. júnu 2011 sa uvádza v tejto tabuľke 1. Tabuľka 1: Celkové nesplatené sumy kryté rozpočtom k 30. júnu 2011 v miliónoch EUR || Nesplatený kapitál || Vzniknutý úrok || Spolu || % Členské štáty* || || || || Makrofinančná pomoc || 38 || 0 || 38 || <1 % Euratom || 410 || 2 || 412 || 1 % Podpora PB || 13 400 || 177 || 13 577 || 25 % EIB*** || 3 061 || 28 || 3 088 || 6 % EFSM || 17 900 || 113 || 18 013 || 33 % Medzisúčet za členské štáty || 34 808 || 320 || 35 129 || 64 % Tretie krajiny** || || || || Makrofinančná pomoc || 460 || 3 || 462 || 1 % Euratom || 45 || 0 || 45 || <1 % EIB*** || 19 191 || 151 || 19 342 || 35 % Medzisúčet tretie krajiny || 19 695 || 154 || 19 849 || 36 % Spolu || 54 503 || 474 || 54 978 || 100 % * Toto riziko kryje priamo rozpočet. Patria sem aj úvery makrofinančnej pomoci, Euratomu a EIB poskytnuté pred pristúpením k EÚ. **Toto riziko kryje fond. ***Približne 83 % úverových operácií EIB (úverové operácie na vnútroštátnej a nižšej úrovni) je krytých komplexnou zárukou, pričom v prípade zostávajúcich operácií profituje EIB iba z krytia politického rizika (od 31. decembra 2010). V tabuľkách A1, A2, A3 a A4 v PDÚK sú uvedené podrobnejšie informácie o týchto nesplatených sumách, najmä pokiaľ ide o stropy, vyplatené sumy alebo záručné sadzby. Celková nesplatená suma kapitálu a úrokov krytých rozpočtom sa významne zvýšila na 54,98 mld. EUR, teda o 55 % v porovnaní so situáciou k 31. 12. 2010. Toto zvýšenie sa vysvetľuje vyplatením 17,9 mld. EUR v rámci EFSM (11,4 mld. EUR Írsku a 6,5 mld. EUR Portugalsku). Okrem toho sa v rámci nástroja PB vyplatilo 1,35 mld. EUR Rumunsku ako konečné splátky nariadenia Rady 2009/459/ES zo 6. mája 2009. V prvom polroku 2011 sa čisté vyplácanie úverov EIB tretím krajinám zvýšilo o 486 mil. EUR. 4.3. Ročné riziko kryté rozpočtom V druhom polroku 2011 bude rozpočet kryť (priamo a prostredníctvom fondu) 3,6 mld. EUR[15], čo predstavuje sumy, ktoré sú splatné počas tohto obdobia z celkovej sumy nesplatenej k 30. júnu 2011. Z toho 2,6 mld. EUR – približne 73 % – majú zaplatiť členské štáty, zatiaľ čo zostatok majú zaplatiť tretie krajiny. 4.3.1. Riziko spojené s členskými štátmi Riziko spojené s členskými štátmi sa týka a) úverových operácií EIB, ako aj úverov makrofinančnej pomoci a Euratomu poskytnutých pred pristúpením k EÚ, b) úverov poskytnutých v rámci nástroja PB a c) úverov poskytnutých v rámci mechanizmu EFSM. Tabuľka 2: Poradie členských štátov podľa maximálneho rizika, ktoré znáša rozpočet v druhom polroku 2011 (v miliónoch EUR) Poradie || Krajina || Maximálne riziko || % celkového maximálneho rizika 1 || Maďarsko || 2 145,6 || 81,9 % 2 || Rumunsko || 197,0 || 7,5 % 3 || Írsko || 111,7 || 4,3 % 4 || Poľsko || 40,1 || 1,5 % 5 || Bulharsko || 37,5 || 1,4 % 6 || Česká republika || 36,7 || 1,4 % 7 || Slovenská republika || 26,7 || 1,0 % 8 || Lotyšsko || 9,1 || 0,3 % 9 || Slovinsko || 5,9 || 0,2 % 10 || Cyprus || 4,6 || 0,2 % 11 || Litva || 2,7 || 0,1 % 12 || Estónsko || 0,5 || 0,0 % 13 || Malta: || 0,3 || 0,0 % || Spolu || 2 618,4 || 100,0 % V tabuľke 2 sa uvádza, že Maďarsko sa nachádza na prvom a Rumunsko na druhom mieste medzi členskými štátmi, pokiaľ ide o splátky so splatnosťou v druhom polroku 2011. 4.3.2. Riziko spojené s tretími krajinami Fond kryje zaručené úvery týkajúce sa tretích krajín, ktorých splatnosť siaha až do roku 2040. V druhom polroku 2011 bude fond znášať najmä maximálne ročné riziko týkajúce sa tretích krajín vo výške 961 mil. EUR[16] (27 % celkového ročného rizika). V tabuľke sa uvádza desať krajín (zo 44 krajín) s najvyššou celkovou nesplatenou sumou. Ide o 754,2 mil. EUR alebo 78 % ročného rizika, ktoré znáša fond vo vzťahu k tretím krajinám. Hospodárska situácia týchto krajín sa analyzuje a objasňuje v PDÚK. Tabuľka 3: Poradie 10 najdôležitejších členských štátov podľa maximálneho rizika, ktoré znáša fond v druhom polroku 2011 (v miliónoch EUR) Poradie || Krajina || Maximálne riziko || % celkového maximálneho rizika || Poradie úverového rizika rámci Euromoney[17] 09/2010 || 03/2011 1 || Turecko || 220,7 || 29,3 % || 50/185 || 54/100 2 || Egypt || 91,7 || 12,2 % || 64/185 || 88/100 3 || Maroko || 87,8 || 11,6 % || 62/185 || 67/100 4 || Tunisko || 86,6 || 11,5 % || 69/185 || 81/100 5 || Srbsko || 75,8 || 10,1 % || 70/185 || 86/100 6 || Libanon || 54,0 || 7,2 % || 76/185 || 91/100 7 || Južná Afrika || 47,9 || 6,4 % || 44/185 || 48/100 8 || Sýria || 39,3 || 5,2 % || 128/185 || neuvádza sa 9 || Bosna a Hercegovina || 27,0 || 3,6 % || 113/185 || neuvádza sa 10 || Brazília || 23,2 || 3,1 % || 41/185 || 42/100 Všetkých 10 krajín spolu || || 754,2 || 100,0 % || || 4.4. Vývoj rizika Keďže celosvetová hospodárska a finančná kríza aj naďalej ovplyvňuje oživenie hospodárstva v EÚ a rast na celom svete, úroveň neistoty zostáva vysoká. K neistote týkajúcej sa oživenia hospodárstva v niektorých tretích krajinách prispieva aj geopolitické napätie ovplyvňujúce niektoré krajiny južného Stredozemia. · Nástroj platobnej bilancie Strednodobá finančná pomoc EÚ v rámci nástroja platobnej bilancie sa znovu aktivovala v novembri 2008 na pomoc Maďarsku a následne v januári a máji 2009 na pomoc Lotyšsku a Rumunsku s cieľom obnoviť dôveryhodnosť trhu. Prvý úver vo výške 2 mld. EUR Maďarsko splatí v decembri 2011. V rámci nástroja PB s celkovým stropom 50 mld. EUR zostáva na poskytovanie ďalšej pomoci PB v prípade potreby kapacita 35 mld. EUR. · Európsky finančný stabilizačný mechanizmus (EFSM) V prvom polroku 2011 bolo napätie na trhoch so štátnymi dlhopismi aj naďalej vysoké. Aj napriek aktivácii EFSM a ENFS doplnenej o bilaterálne úvery sa stále zdôrazňuje význam vydania podmienok pre členské štáty na okraji eurozóny. Zvýšené potreby refinancovania vlád členských štátov budú výzvou aj v nadchádzajúcich mesiacoch a rokoch. V záveroch Rady pre hospodárske a finančné záležitosti (ECOFIN) sa maximálny objem mechanizmu stanovuje na 60 mld. EUR[18], ale v článku 2 ods. 2 nariadenia Rady sa uvádza právne obmedzenie, podľa ktorého je zostatková suma obmedzená na rezervu dostupnú v rámci stropu vlastných zdrojov[19]. Začiatkom roku 2011 sa Portugalsko ocitlo pod tlakom na finančných trhoch, čím sa zvýšil tlak na verejný dlh a jeho správne náklady. Portugalsko 7. apríla 2011 oficiálne požiadalo o finančnú pomoc Európskej únie a Medzinárodného menového fondu (ďalej len „MMF“)[20]. V následnosti na túto žiadosť schválila Euroskupina a Rada 17. mája 2011 podmienky balíka trojročnej finančnej pomoci. Finančný balík pokryje finančné potreby Portugalska až do výšky 78 miliárd EUR a bude rovnakým dielom rozdelený medzi: – EFSM – príspevok až do výšky 26 mld. EUR[21] (ktorý je krytý priamo rozpočtom), – ENFS – príspevok až do výšky 26 mld. EUR, – MMF – príspevok až do výšky 26 mld. EUR. Rozhodnutie podporovať Portugalsko prostredníctvom EFSM bolo prijaté nad rámec rozhodnutia z decembra 2010 o poskytnutí príspevku pre Írsko[22] až do výšky 22,5 mld. EUR. EFSM ešte z maximálneho objemu 60 mld. EUR zostáva kapacita vo výške 11,5 mld. EUR na poskytnutie ďalšej pomoci, ak sa o ňu požiada[23]. Na samite eurozóny 21. júla 2011 sa rozhodlo o niekoľkých opatreniach vrátane predĺženia splatnosti a zníženia úrokových sadzieb budúcich pôžičiek ENSF Grécku s cieľom zmierniť grécku dlhovú krízu a zaistiť finančnú stabilitu eurozóny ako celku. V súlade so závermi samitu je vplyv EFSM dvojstranný: a) v prípade pôžičiek pre Portugalsko a Írsko sa spätne zníži rozpätie EFSM a b) splatnosť budúcich splátok sa predĺži. · Úvery v rámci makrofinančnej pomoci Úvery makrofinančnej pomoci tretím krajinám boli predmetom individuálnych rozhodnutí Rady a od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy o nich rozhoduje Európsky parlament a Rada. Na zlepšenie rozhodovacieho procesu v rámci Lisabonskej zmluvy bol vypracovaný nový legislatívny návrh rámcového nariadenia o makrofinančnej pomoci[24]. Podľa navrhovaného rámcového nariadenia by sa postup v prípade makrofinančnej pomoci podobal postupu v prípade iných vonkajších finančných nástrojov, pričom Komisia by mala právomoc prijímať rozhodnutia o poskytnutí makrofinančnej pomoci na základe dohľadu výboru zástupcov členských štátov v súlade s postupom preskúmania zavedeným novými komitologickými predpismi, ktoré nadobudli účinnosť 1. marca 2011[25]. V prvom polroku 2011 sa neuskutočnili žiadne úverové operácie makrofinančnej pomoci. V júli 2011 sa vyplatili dve úverové operácie makrofinančnej pomoci v celkovej výške 126 mil. EUR[26]. · Úvery Euratomu Úvery Euratomu členským štátom alebo niektorým oprávneným nečlenským krajinám (Ruskej federácii, Arménsku, Ukrajine) sú ohraničené stropom 4 mld. EUR, z čoho sa už využilo približne 85 %. Zostávajúca suma je približne 600 mil. EUR a mohla by sa použiť na financovanie nových projektov. · Úvery EIB Na základe všeobecného mandátu EIB pokrývajúceho obdobie 2007 – 2013 bola k 30. júnu 2011 schválená celková suma 17 691 mil. EUR, z ktorej sa k uvedenému dátumu vyplatilo 7 180 mil. EUR (pozri tabuľku A6 PDÚK). V následnosti na strednodobé preskúmanie mandátu EIB na poskytovanie vonkajších úverov Európsky parlament a Rada prijali 13. októbra 2011 nové rozhodnutie (č. 1080/2011/EÚ z 25. októbra 2011), ktorým sa Európskej investičnej banke poskytuje záruka EÚ na pokrytie straty z úverov a zo záruk za úvery na projekty mimo Únie a ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 633/2009/ES. Nové rozhodnutie nadobudlo účinnosť 30. októbra 2011. V dôsledku toho by sa súhrnná suma úverov vyplatených a záruk poskytnutých v rámci finančných operácií EIB po odpočítaní splatených súm a pripočítaní všetkých súvisiacich súm zvýšila z 25 800 mil. EUR na maximálny strop vo výške 29 484 mil. EUR[27]. Záruka EÚ sa obmedzuje na 65 % súhrnnej sumy úverov vyplatených a záruk poskytnutých v rámci finančných operácií EIB. Vzhľadom na existujúce geopolitické napätie ovplyvňujúce niektoré krajiny južného Stredozemia nemožno vylúčiť, že sa fond požiada o krytie potenciálneho nesplácania úverov alebo záruk za úvery profitujúce zo záruky EÚ v tejto geografickej oblasti (viac informácií o krajinách krytých zárukou EÚ pozri v tabuľkách A1 a A2 PDÚK). 5. Nesplácanie, aktivácia rozpočtových záruk a nedoplatky 5.1. Platby z peňažných zdrojov Komisia čerpá z vlastných hotovostných zdrojov, aby sa predišlo oneskoreniu a následným nákladom na splácanie jej pôžičkových operácií, ak dlžník mešká so splátkami EÚ[28]. 5.2. Platby z rozpočtu Keďže sa v prvom polroku 2011 nezaznamenal žiadny prípad nesplácania, z rozpočtového článku 01 04 01 pod položkou p.m. „Záruky Európskej únie za vypožičiavacie operácie EÚ a Euratomu a úverové operácie EIB“ sa nepožadovali žiadne prostriedky. 5.3. Aktivácia Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia[29] V prípade, že sa príjemca úveru pre tretie krajiny poskytnutého alebo zaručeného EÚ oneskorí s platbou, fond sa vyzve, aby kryl nesplatenú splátku v lehote troch mesiacov od dátumu splatnosti platby[30]. V prvom polroku 2011 sa fond nevyužil. 6. Garančný fond pre vonkajšie opatrenia 6.1. Spätne získané prostriedky[31] K 30. júnu 2011 fond neevidoval žiadne nedoplatky, ktoré sa majú získať späť. 6.2. Aktíva K 30. júnu 2011 predstavovali čisté aktíva[32] fondu 1 487 416 919 EUR. 6.3. Cieľová suma Fond musí dosiahnuť primeranú úroveň (cieľovú sumu) stanovenú na 9 % celkových nesplatených kapitálových záväzkov vyplývajúcich z každej operácie plus vzniknutý úrok. Pomer medzi zdrojmi fondu (1 487 416 919 EUR) a splatnými kapitálovými záväzkami[33] (19 848 481 968 EUR) v zmysle nariadenia o fonde sa zvýšil zo 7,7 % k 31. decembru 2010 na 8,8 % k 30. júnu 2011. Ku koncu roka 2010 boli zdroje fondu nižšie než cieľová suma. Na základe pravidiel vytvárania rezerv podľa nariadenia o fonde sa do predbežného rozpočtu na rok 2012 vložila suma 260 170 000 EUR. Táto suma sa z rozpočtu do fondu prevedie vo februári 2012. 7. Hodnotenie rizík: hospodárska a finančná situácia tretích krajín s najvyššou mierou vystavenia riziku 7.1. Ciele V predchádzajúcich oddieloch tejto správy sú poskytnuté informácie o kvantitatívnych aspektoch rizika, ktoré znáša rozpočet v súvislosti s tretími krajinami. V tomto oddiele, ktorý sa končí oddielom 3 PDÚK, sa poskytuje makroekonomická analýza tretích krajín, ktoré majú pre rozpočet najvyššiu mieru vystavenia riziku alebo ktoré profitujú z nástrojov poskytovania úverov EÚ (úvery makrofinančnej pomoci a Euratomu). 7.2. Metódy posudzovania rizík Posudzovanie rizík uvedené v PDÚK vychádza z informácií o hospodárskej a finančnej situácii, z ratingov a iných známych skutočností týkajúcich sa krajín, ktoré dostali zaručené úvery. V tomto posúdení nie sú zahrnuté odhady očakávaných strát a spätne získaných prostriedkov, ktoré sú očividne veľmi neisté. Ukazovatele rizikovosti krajín zahrnutých do tabuliek v PDÚK naznačujú vývoj rizika nesplácania. Táto analýza sa uvádza v oddiele 3 PDÚK, a to pre krajiny, ktoré k 30. júnu 2011 predstavujú pre rozpočet najvyššiu mieru úverového rizika a najvyššie vystavenie riziku (vrátane úverov makrofinančnej pomoci a Euratomu). [1] KOM(2011) 528 a SEK(2011) 1011 tvoria predchádzajúcu správu o zárukách krytých rozpočtom k 31. decembru 2010. [2] Makrofinančná pomoc môže mať aj podobu grantov poskytnutých tretím krajinám. Viac informácií o makrofinančnej pomoci možno nájsť v správach Komisie KOM(2011) 408 a SEK(2011) 874. [3] Nariadenie Rady (ES) č. 332/2002 z 18. februára 2002, ktorým sa zavádza systém strednodobej finančnej pomoci pre platobné bilancie členských štátov (Ú. v. ES L 53, 23.2.2002, s.1). [4] EFSM bol zriadený 11. mája 2010 na základe nariadenia Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010 (Ú. v. EÚ L 118, 12.5.2010, s. 1). Funguje podobným spôsobom ako nástroj platobnej bilancie, je však k dispozícii všetkým členským štátom, t. j. vrátane členských štátov eurozóny. [5] Údaje týkajúce sa mandátov EIB sa uvádzajú v tabuľke A1 a odkazy na právne základy sa uvádzajú v tabuľke A4 v PDÚK. [6] Dňa 30. 6. 2011 sa záruka vzťahovala na obdobie od 1. februára 2007 do 31. októbra 2011 v súlade s rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 633/2009/ES z 13. júla 2009 (Ú. v. EÚ L 190, 22.7.2009, s. 1) („rozhodnutie o mandáte EIB na poskytovanie vonkajších úverov“), ktorým sa nahrádza rozhodnutie Rady 2006/1016/ES z 19. decembra 2006. Medzičasom sa rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 1080/2011/EÚ z 25. októbra 2011 (Ú. v. L 280, 27.10.2011, s. 1) toto obdobie predĺžilo do 31. 12. 2013. [7] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 z 25. mája 2009, ktorým sa zriaďuje Garančný fond pre vonkajšie opatrenia (kodifikované znenie), „nariadenie o garančnom fonde“ (Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 10). [8] Hoci vonkajšie riziká sú úhrnne kryté zárukami z rozpočtu EÚ, garančný fond slúži ako nástroj na ochranu rozpočtu EÚ pred rizikami nesplácania. Súhrnná správa o fungovaní fondu sa nachádza v dokumente KOM(2010) 418 a v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie SEK(2010) 968. [9] Rozhodnutie Rady (2011/288/EÚ) z 12. mája 2011 o poskytnutí preventívnej strednodobej finančnej pomoci EÚ Rumunsku (Ú. v. EÚ L 132 z 19.5.2011, s. 15). [10] V článku 122 ods. 2 ZFEÚ sa predpokladá poskytnutie finančnej podpory členským štátom, ktoré majú ťažkosti spôsobené výnimočnými udalosťami, ktoré členský štát nedokáže ovplyvniť. [11] O EFNS: http://www.efsf.europa.eu/about/index.htm. [12] Grécky úverový nástroj – ECFIN – Európska komisia: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/greek_loan_facility/index_en.htm. [13] Pozri tabuľku 1 tohto rozhodnutia. [14] Na účely tohto výpočtu sa predpokladá, že neplnenie pôžičiek sa nezrýchľuje, to znamená, že sa zohľadňujú len splatné splátky (pozri aj tabuľku 2 a 3 správy a tabuľku A2 PDÚK). [15] Ide o sumy splatné počas druhého polroka 2011 (z celkových nesplatených súm k 30. júnu 2011) a za predpokladu, že sa neplnenie pôžičiek nezrýchľuje. Podrobné údaje pozri v tabuľke A2 v PDÚK. [16] Ide o sumy splatné počas druhého polroka 2011 (z celkových nesplatených súm k 30. júnu 2011) a za predpokladu, že neplnenie pôžičiek sa nezrýchľuje. Podrobné údaje pozri v tabuľke A2 v PDÚK. [17] Čím vyššie je poradie krajiny, tým nižšia je jej dôveryhodnosť. Krajiny sú hodnotené v škále od nuly po 185 alebo 100 (od januára 2011 sa počet krajín znížil zo 185 na 100). 185. alebo 100. miesto predstavuje najvyššie riziko nesplácania. Daná krajina môže zlepšiť svoje hodnotenie, a napriek tomu klesnúť, ak sa zlepší priemerné globálne hodnotenie pre všetky hodnotené krajiny. [18] Pozri tlačovú správu o mimoriadnom zasadnutí Rady Ecofin z 9. a 10. mája 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [19] Nariadenie Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010, ktorým sa zriaďuje európsky finančný stabilizačný mechanizmus (Ú. v. EÚ L 118, 12.5.2010, s. 1). [20] Vykonávacie rozhodnutie Rady č. 344/2011/EÚ z 30. mája 2011 o poskytnutí finančnej pomoci Únie Portugalsku (Ú. v. EÚ L 159, 30.5.2011, s. 88). [21] Dňa 31. mája 2011 bola Portugalsku vyplatená prvá tranža vo výške 1,75 mld. EUR. Do júna 2011 sa mu vyplatilo spolu 6,5 mld. EUR. [22] http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/ireland/index_en.htm [23] Ďalšie informácie o EFSM pozri aj v správe Komisie o prijímaní a poskytovaní úverov Európskej únie v roku 2010, KOM(2011) 485. [24] Po vstupe do platnosti Lisabonskej zmluvy už rozhodnutia o makrofinančnej pomoci neprijíma samotná Rada, ale prijímajú sa v súlade s riadnym legislatívnym postupom (spolurozhodovanie). [25] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13), ktorým sa nahrádza rozhodnutie Rady 1999/468/ES. [26] 26 mil. EUR Arménsku a 100 mil. EUR Srbsku. [27] Zvýšenie o 3 684 mil. EUR sa rozdelí medzi doplnkový mandát vo výške 2 000 mil. EUR na financovanie operácií súvisiacich so zmenou klímy a 1 684 mil. EUR na zlepšenie rizikových operácií EIB. [28] Pozri článok 12 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2007/436/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, 31.5.2000, s. 1 – 12). [29] Od jeho založenia v roku 1994 sa od fondu požadovala súhrnná suma vo výške 478 mil. EUR. [30] Ďalšie informácie sa uvádzajú v oddiele 1.4.3 PDÚK. [31] Od založenia fondu v roku 1994 spätne získané prostriedky fondu predstavovali 576 mil. EUR (to zahŕňa sumu kapitálu a splatených úrokov vrátane úrokov z omeškania za oneskorené platby, ako aj realizované kurzové zisky a straty). [32] Celkové aktíva fondu znížené o vzniknuté záväzky (poplatky EIB a poplatky za audit). [33] Vrátane vzniknutých úrokov.