SPRÁVA KOMISIE

Správa o pokroku dosiahnutom v oblasti nadviazania vhodných vzťahov medzi EÚ a Európskou vesmírnou agentúrou (ESA)

1. Politický kontext

Vzťahy medzi Európskou úniou a Európskou vesmírnou agentúrou (ESA) boli predmetom dlhoročných politických diskusií, ktorých praktickým výsledkom bola rámcová dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Európskou vesmírnou agentúrou, ktorá nadobudla platnosť[1] v máji 2004. Nový impulz pre tieto diskusie znamenala Lisabonská zmluva[2] , ktorá v EÚ posilnila politický rozmer záležitostí týkajúcich sa kozmického priestoru a stanovila, že EÚ „nadviaže vhodné vzťahy s Európskou vesmírnou agentúrou“.

Európska Komisia sa zaoberala touto problematikou v dvoch po sebe idúcich oznámeniach. Vo svojej správe „K stratégii Európskej únie v oblasti kozmického priestoru v prospech občanov“ z apríla 2011[3] vyjadrila Komisia názor, že ESA „by sa mala naďalej vyvíjať smerom k takému modelu organizácie, v rámci ktorého budú môcť koexistovať vojenské a civilné programy na jednej s1trane a medzivládna zložka a zložka Únie na strane druhej“. Uviedla v nej takisto, že by mala pokračovať „vo svojom približovaní sa Únii a podľa potreby by naďalej zaisťovala štruktúry riadenia určené výhradne pre programy Únie“. A v oznámení o „nadväzovaní vhodných vzťahov medzi EÚ a ESA“[4], ktoré Komisia prijala v novembri 2012, sa uvádza, že „Potreba väčšej prevádzkovej efektívnosti, symetrie v otázkach obrany a bezpečnosti, politickej koordinácie a zodpovednosti sa môže v dlhodobom horizonte naplniť iba prostredníctvom priblíženia ESA k Európskej únii. Komisia sa domnieva, že na dosiahnutie tohto dlhodobého cieľa by sa mal stanoviť jasný termín v období medzi rokmi 2020 – 2025“.

Rada EÚ vo svojich záveroch z 18. februára 2013[5] uznala, že môže byť potrebné „preskúmať a zlepšiť fungovanie vzťahu medzi EÚ a ESA vzhľadom na zmeny v politickom kontexte,vzrastajúcu úlohu EÚ v oblasti kozmického priestoru, výzvy súvisiace s konkurencieschopnosťou, ktorým čelí kozmický sektor, a narastajúci význam kozmických činností pre spoločnosť“. Rada takisto uznala možnosť, že „rámcová dohoda a jej prvky týkajúce sa správy v súčasnej podobe už nepredstavujú najvhodnejší rámec na zabezpečenie účinnej a efektívnej európskej politiky v oblasti kozmického priestoru, ktorá plne a koherentne využíva príslušné právomoci EÚ a ESA“. Rada vyzvala „Európsku komisiu, aby spolu s generálnym riaditeľom ESA a v úzkej spolupráci s príslušnými členskými štátmi EÚ a ESA... pracovali na zabezpečení súladu, konvergencie a komplementárnosti s cieľom vypracovať na základe spoločnej analýzy spoločné návrhy o ďalšom vývoji vzťahov medzi EÚ a ESA, o ktorých by mali príslušné orgány rozhodnúť do roku 2014“[6].

Rastúca finančná účasť EÚ na činnostiach týkajúcich sa kozmického priestoru je ďalším dôvodom na venovanie zvýšenej pozornosti vývoju vzťahov medzi EÚ a ESA. V novom viacročnom finančnom rámci na roky 2014 – 2020 venuje EÚ takmer 12 miliárd EUR na rozsiahle európske vesmírne programy, ako je GALILEO, EGNOS a Copernicus, a na činnosti kozmického výskumu v rámci programu Horizont 2020. V porovnaní s predchádzajúcim obdobím finančného plánovania to predstavuje viac ako dvojnásobok investícií. Je to odrazom rastúceho významu, ktorý EÚ pri riešení hospodárskych a spoločenských problémov, ktorým čelí Únia a jej členské štáty, pripisuje činnostiam týkajúcim sa kozmického priestoru.

EÚ v súčasnosti deleguje na agentúru ESA značnú časť (okolo 75 %) svojho rozpočtu určeného na vesmírne činnosti. V dôsledku toho je Európska únia najväčším prispievateľom do ESA a hlavným inštitucionálnym zdrojom financovania vesmírnych aktivít v Európe. Suma rozpočtových prostriedkov EÚ delegovaných na ESA v nasledujúcom sedemročnom období prevýši jednotlivé príspevky všetkých členských štátov ESA.

Na finančné prostriedky, ktoré spravuje ESA a ktoré poskytla EÚ, sa vzťahuje nariadenie o rozpočtových pravidlách EÚ. Z hľadiska Komisie, ktorá si naďalej ponecháva celkovú politickú zodpovednosť za realizáciu vesmírnych programov EÚ, je potrebné vytvoriť mechanizmy, ktoré zaručia, že činnosti zverené ESA prinesú očakávané výsledky a vykonávajú sa a riadia najefektívnejším, účinným a zodpovedným spôsobom, pri prísnom dodržiavaní pravidiel a postupov EÚ a v prostredí podobnom prostrediu EÚ. Spoluzákonodarca potvrdil tento názor v novom nariadení o systéme Galileo.[7] Ako bolo uvedené v oznámení z novembra 2012, Európska komisia sa usiluje nadviazať také vzťahy s ESA, ktoré môžu zabezpečiť „väčšiu prevádzkovú efektívnosť, symetriu v otázkach obrany a bezpečnosti, politickú koordináciu a zodpovednosť[8]“.

Pokiaľ ide o ESA, začala uvažovať o ďalšom vývoji agentúry. Ako sa uvádza v politickom vyhlásení,[9] ktoré 20. novembra 2012 prijala Rada ESA na úrovni ministrov, pri tomto vývoji by sa mali plne využívať a zahŕňať, okrem iného, „právomoci EÚ v oblasti vesmíru, pri akceptovaní dôsledkov činnosti ESA, a tým zabezpečovať efektívne riadenie programov financovaných EÚ podľa pravidiel EÚ”. Členské štáty ESA poverili generálneho riaditeľa ESA, aby „spolupracoval s Európskou komisiou v záujme zabezpečenia spoločnej analýzy situácie v európskom vesmírnom sektore a vytvorenia spoločnej vízie o jej vývoji zameranej na vytváranie súladu, konvergencie a komplementárnosti jednotlivých aktérov“.

Komisia v tejto súvislosti vykonala predbežné posúdenie štyroch možností vývoja vzťahov medzi EÚ a ESA a ich možného vplyvu z hľadiska nákladov, prínosov a inštitucionálnych a právnych dôsledkov. Táto správa predstavuje súčasný stav úvah v rámci Komisie a možné ďalšie kroky. Správa je prvou etapou v zabezpečovaní otvorených a transparentných postupov analýz a úvah, ako aj diskusií s členskými štátmi a generálnym riaditeľom ESA, ktoré by mali viesť k prijatiu koherentných a spoločných záverov zo strany EÚ, ESA a členských štátov koncom roka 2014 alebo začiatkom roka 2015. Mnohé z údajov v predbežnom posúdení predloženom v tejto správe o pokroku vychádzajú z výsledkov externej technickej štúdie, ktorá poskytla určité užitočné prvky analýzy.[10]

Útvary Komisie udržiavajú kontakty s generálnym riaditeľom ESA s cieľom zabezpečiť koordináciu a súlad analýz a možností zvažovaných na oboch stranách, hoci východiskové body a kritériá posudzovania môžu byť v každej organizácii odlišné. Komisia prostredníctvom svojej skupiny expertov na politiku v oblasti kozmického priestoru počas tejto prípravnej fázy vedie dialóg aj so zástupcami členských štátov na úrovni expertov.

2. Štrukturálne problémy, ktoré je potrebné riešiť

V oznámení Komisie z novembra 2012 je určených päť štrukturálnych problémov vo vzťahoch medzi EÚ a ESA, a tie boli východiskovým bodom pre analýzu. Medzi problémy patrili rozdiely v pravidlách o financovaní, asymetria členstva, asymetria v otázkach bezpečnosti a obrany, neexistencia mechanizmov politickej koordinácie a chýbajúce prvky politickej zodpovednosti ESA voči Európskemu parlamentu. Analýza, ktorú vykonal externý konzultant, preukázala, že tieto problémy viedli k vzniku nedostatkov rôznej závažnosti, ktoré majú rôzne dôsledky. Príklad:

· Nesúlad finančných pravidiel a rôznych postupov vedie k predĺženiu času potrebného na prijatie rozhodnutí. To by mohlo mať za následok zvýšenie nákladov na programy a ovplyvnenie celkového systému realizácie, najmä keď sa činnosti dostanú do kritickej fázy[11]. Napríklad, súčasný prístup k obstarávaniu vyvoláva nutnosť viacerých krokov validácie (potrebných na odstránenie nedostatkov alebo doplnenie a skvalitnenie spisov), čo by mohlo viesť k väčším časovým nárokom na prijímanie rozhodnutí.

· Podľa správy externého konzultanta sa asymetrické členstvo podľa doterajších skúseností posudzuje ako menej problematické, ale napriek tomu by mohlo v budúcnosti spôsobovať problémy. Napríklad riziká môžu vzniknúť z obmedzeného vplyvu krajín, ktoré nie sú členskými štátmi EÚ, na zabezpečenie dodržiavania povinnosti zachovávať lojálnosť voči programov EÚ, na ktorých sa zúčastňujú. Potenciálne by to mohlo viesť k predaju citlivých technológií tretím krajinám. Okrem toho, vzhľadom na odlišné pravidlá hlasovania v medzivládnom systéme ESA by dôležité rozhodnutia týkajúce sa budúcnosti programov EÚ (napr. vypustenia družíc alebo prevodu vlastníctva aktív) mohli byť potenciálne zablokované krajinami, ktoré nie sú členskými štátmi EÚ.

· Problémy by mohla vytvoriť aj asymetria v otázkach bezpečnosti a obrany. Potenciálny predaj citlivých technológií tretím krajinám by mohol pre EÚ predstavovať problémy z hľadiska strategickej bezpečnosti. Zaobchádzanie s utajovanými skutočnosťami EÚ môže zvýšiť úroveň zložitosti programového riadenia v ESA. Pre určité funkcie citlivého charakteru z hľadiska bezpečnosti sa môže požadovať, aby ESA zamestnávala len štátnych príslušníkov EÚ s potrebnou úrovňou bezpečnostnej akreditácie.

· Nedostatok mechanizmov koordinácie politík znamená, že programy nie sú nevyhnutne zosúladené na podporu ďalekosiahlejších politických cieľov Únie. Ciele priemyselnej politiky ESA sa môžu líšiť od cieľov EÚ v oblasti poskytovania služieb. Mechanizmy plánované v existujúcej rámcovej dohode medzi EÚ a ESA sa nepovažujú za účinný nástroj na takúto koordináciu. Súčasný rámec nepočíta s výslovnými mechanizmami na zosúladenie rozhodovania. Politiky sú preto koordinované iba na úrovni programu, prostredníctvom mechanizmov, ktoré musia byť dohodnuté osobitne pre jednotlivé programy, a to časovo náročným spôsobom. Táto absencia osobitných mechanizmov na koordináciu politík by mohla mať za následok oneskorenie pri začatí realizácie programov.

· Otázka politickej a finančnej zodpovednosti voči Európskemu parlamentu je zásadná, vzhľadom na objem finančných prostriedkov EÚ, ktorými ESA disponuje, a na jej významnú úlohu pri realizácii programov. Európska komisia ako inštitúcia zodpovedná za plnenie rozpočtu podľa článku 317 Zmluvy o fungovaní Európskej únie nesie plnú zodpovednosť pred Európskym parlamentom a Radou Európskej únie za akékoľvek omeškania alebo prekročenia nákladov, ktoré vzniknú pri realizácii hlavných programov EÚ. ESA pritom prevádzkovo riadi tieto programy v mene Komisie prostredníctvom dohôd o delegovaní. Keďže Komisia nesie konečné riziko spojené s projektom, znižuje sa tým motivácia ESA realizovať programy načas, neprekročiť plánované náklady a zamerať sa na plnenie politických a užívateľských cieľov. Čo sa týka spolufinancovaných programov, EÚ má iba obmedzený vplyv na technické rozhodnutia, ktoré prijíma ESA. Ak počiatočné fázy vesmírneho programu financuje výlučne ESA, v neskorších fázach programu môže byť náročné pre Komisiu zabezpečiť, aby sa finančné prostriedky EÚ využívali na vykonávanie jej politík.

Analýza týchto obmedzení poskytuje potrebné odôvodnenia konfigurácie možností uvedených nižšie.

3. Prehľad identifikovaných možnosti

Európska komisia v oznámení z novembra 2012 načrtla štyri možnosti ďalšieho vývoja vzťahov medzi EÚ a ESA smerom k dosiahnutiu konečného cieľa, ktorým je priblíženie ESA k EÚ. Hoci tieto možnosti nepredstavujú vyčerpávajúci zoznam, Komisia ich identifikovala ako najpragmatickejšie a uskutočniteľné možnosti pri riešení štrukturálnych obmedzení súčasných vzťahov medzi EÚ a ESA. Rovnaké možnosti v súčasnosti posudzuje generálny riaditeľ ESA, ktorý zabezpečuje potrebnú úroveň súladu medzi dvomi súbežnými procesmi. Tieto štyri možnosti charakterizuje narastajúca intenzita zmien; počnúc možnosťou, ktorá predstavuje zlepšenia bez zmeny súčasného právneho rámca vzťahov medzi EÚ a ESA, až po možnosť, že ESA by prestala existovať v podobe medzivládnej organizácie a stala by sa agentúrou EÚ.

3.1. Možnosť 1: Žiadna zmena (základný stav)

Situácia sa nezmení podľa podmienok platných opatrení stanovených v rámcovej dohode medzi EÚ a ESA. EÚ a ESA zostanú dvomi samostatnými subjektmi, bez zavedenia účinných mechanizmov na zabezpečenie väčšieho súladu alebo koordinácie. EÚ bude spolufinancovať niektoré vesmírne programy s ESA a/alebo úplne financovať iné, ktorých vykonávanie bude delegované na ESA. Programy sa budú vypracúvať na základe osobitných dohôd, ktoré sa budú prerokúvať postupne, po jednotlivých fázach, pričom sa využijú všeobecné nástroje stanovené v rozpočtových pravidlách EÚ. Politické ciele a ciele misií stanovia EÚ a ESA podľa ich vlastných inštitucionálnych rámcov.

3.2. Možnosť 2: Zlepšenie spolupráce v rámci „status quo“

EÚ a ESA zostanú dvomi samostatnými subjektmi, ale prepojenie medzi nimi sa prispôsobí na základe zmeny existujúcej rámcovej dohody medzi EÚ a ESA a zlepšenia dohôd o delegovaní. Politické ciele a ciele misií stanovia EÚ a ESA spoločne, a koordinácia by sa mala zabezpečiť prostredníctvom vypracovania novej rámcovej dohody. Túto dohodu by prijala Rada ESA a Rady EÚ, so súhlasom Európskeho parlamentu. V rámci realizácie programu by ESA pokračovala v internom rozvoji schopnosti zvládať odlišnosti medzi dvomi finančnými režimami (EÚ a ESA) a pracovala by na postupnom zlaďovaní svojho účtovníctva a postupov vnútornej kontroly a auditu s príslušnými pravidlami EÚ. Nová dohoda by obsahovala osobitné mechanizmy na koordináciu.

3.3. Možnosť 3: Vytvorenie programovej štruktúry výlučne zameranej na riadenie programov EÚ (t. j. „pilier EÚ“)

Definícia ESA v podobe „piliera EÚ“ ešte nie je stanovená. Z oznámenia Komisie však vyplýva, že tento pilier by mal byť krokom k „väčšej prevádzkovej efektívnosti, symetrii v otázkach obrany a bezpečnosti, politickej koordinácie a zodpovednosti[12]“ a mal by vytvoriť „prostredie podobné prostrediu EÚ“[13].

Pri definovaní tejto možnosti sa prijal pragmatický prístup, počnúc problémami, ktoré sa majú vyriešiť s cieľom určiť príslušnú optimálnu konfiguráciu a nadväzne na to preskúmať právny nástroj potrebný na jej realizáciu. Považuje sa za nevyhnutné, aby bol „pilier EÚ“ navrhnutý tak, aby fungoval podľa pravidiel EÚ. To by umožnilo vyriešiť problém nezosúladených finančných pravidiel. V rámci „piliera EÚ“, ktorý by fungoval ako „prostredie podobné prostrediu EÚ“, by problémy asymetrie členstva nevznikli.

„Hostiteľské zázemie“„piliera EÚ“ by bolo v ESA, a rovnako by bol aj reálne umiestnený v priestoroch ESA. Pilier by mohol zároveň využívať určité služby spoločne s „pilierom EÚ“ a s medzivládnou ESA.

Vytvorenie „piliera EÚ“ v rámci ESA by nemalo vplyv na fungovanie ostatných zložiek medzivládnej ESA v jej súčasnej podobe. Táto možnosť by si vyžadovala hlbšiu analýzu právnych a inštitucionálnych aspektov, najmä pokiaľ ide o politickú zodpovednosť a postupy udeľovania absolutória. Napokon, pragmatický prístup opísaný vyššie treba realizovať v plnom súlade s platnými finančnými pravidlami a najmä s rozpočtovými zásadami zakotvenými v nariadení o rozpočtových pravidlách[14].

3.4. Možnosť 4: ESA sa stane agentúrou EÚ, pričom si zachová niektoré zo svojich medzivládnych charakteristík

Pri tejto možnosti sa ESA stane agentúrou EÚ. Vesmírna agentúra Európskej únie by si zachovala niektoré štruktúry na uľahčenie medzivládnej spolupráce (t. j. voliteľné programy, odlišné od programov EÚ, financované priamo členskými štátmi mimo rozpočtu EÚ). Agentúra by mala právny základ EÚ a riadila by sa podľa pravidiel EÚ.

4. Porovnanie možností

Uvedené štyri možnosti v rôznej miere riešia obmedzenia v súčasných vzťahoch medzi EÚ a ESA a majú rôzne výhody a nevýhody. Rovnako by sa výrazne líšilo aj úsilie potrebné na realizáciu jednotlivých týchto možností.

Uvedené možnosti boli posudzované z dvoch hlavných uhlov pohľadu: i) ich „účinnosť“, ktorú treba chápať ako schopnosť riešiť aktuálne zistené štrukturálne problémy a prevádzkové nedostatky, a úspory dosiahnuté v zmysle nákladov na personál a vplyvu na čas potrebný na prijatie rozhodnutí; a ii) „náklady“ spojené s uvedenými možnosťami, čo je potrebné posudzovať z hľadiska zjednodušenia zavedenia požadovaných právnych úprav a očakávanej rýchlosti ich zavedenia. Klasifikácia jednotlivých možností bola zostavená na základe uvedených kritérií.

Kvalitatívne analýzy schopnosti uvedených možností vyriešiť zistené štrukturálne obmedzenia poukazujú na to, že možnosť 1 nemôže vyriešiť žiadne z obmedzení na štrukturálnej úrovni; možnosť 2 rieši niektoré z nich, ale iba v obmedzenej miere; možnosti 3 a 4 pritom riešia tieto obmedzenia v najväčšej miere (úplne sa vyriešia uplatnením možnosti 4 a takmer úplne uplatnením možnosti 3). A to najmä:

· Nesúlad finančných pravidiel sa vyrieši v takmer celom rozsahu prostredníctvom možnosti 4 a možnosti 3. Možnosť 2 zmierňuje nesúlad vo veľkej miere, ale vyplýva z nej o čosi menej dôvery v uplatňovanie finančných postupov, ktoré sú rovnocenné postupom uplatňovaným v EÚ.

· Problém asymetrie členstva rieši v značnej miere myšlienka ESA ako agentúry EÚ a možnosť vytvorenia ESA v podobe „piliera EÚ“. Zlepšenie spolupráce za zachovania súčasného stavu rieši túto prekážku v oveľa menšej miere.

· Asymetria v otázkach bezpečnosti a obrany sa zmierni rovnako veľkou mierou prostredníctvom možností 3 a 4 a v obmedzenom rozsahu sa vyrieši možnosťou 2. Hrozba predaja citlivých technológií zostáva problémom pri uplatnení všetkých možností, hoci vplyv na členské štáty je vyšší v prípade voľby možností 3 a 4.

· Problém neexistencie mechanizmov politickej koordinácie sa vyrieši takmer v plnom rozsahu možnosťou č. 4 a do určitej miery možnosťami 3 a 2. Politická koordinácia a zosúladenie cieľov priemyselnej politiky sa zvýši priblížením ESA k EÚ. Očakáva sa, že zosúladené prijímanie rozhodnutí zostane problémom, s výnimkou prípadu, ak by sa ESA stala agentúrou EÚ.

Uvedené možnosti môžu mať ďalej pozitívne dôsledky (prínosy), konkrétne úspory nákladov vyplývajúce z potenciálneho skrátenia času potrebného na prijatie rozhodnutí potrebných na realizáciu programov a z optimalizácie počtu zamestnancov Komisie a ESA.

So zreteľom na právne úpravy, ktoré by bolo potrebné zaviesť na účel realizácie jednotlivých možností, analýza viedla k záverom, že možnosť 2 by sa mala dať pomerne jednoducho realizovať. Možnosť 2 by si vyžadovala buď zmeny súčasnej rámcovej dohody medzi EÚ a ESA, alebo prijatie dohody. Komisia sa domnieva, že možnosť 3 by si vyžadovala prijatie legislatívneho aktu, ktorý by mal okrem iného obsahovať vymedzenie pojmov úlohy, štruktúra a finančné požiadavky „piliera EÚ“, a to na základe podrobnej kvantitatívnej analýzy nákladov a výnosov a posúdenia komplexných inštitucionálnych a právnych dôsledkov tejto možnosti, vrátane prípadných úprav právneho rámca ESA.

Možnosť 4 sa zdá byť zložitejšia. Pri tejto možnosti by ESA prestala existovať ako medzivládna organizácia a nasledovalo by vytvorenie agentúry EÚ. Mal by sa prijať služobný poriadok (vrátane prechodných ustanovení) a rozpočtové pravidlá novej agentúry. Táto možnosť sa zároveň považuje za najmenej uskutočniteľnú, pretože by predpokladala náročný proces realizácie a vyžadovala by si politický konsenzus, ktorý by sa v blízkej budúcnosti možno dal ťažko dosiahnuť.

Na základe kombinácie rôznych hodnotiacich kritérií je na grafe uvedenom nižšie zostavená predbežná schéma možností v zmysle kompromisu medzi „nákladmi“ a „účinnosťou“. Keďže zvažované možnosti sa navzájom nevylučujú, v závislosti od prijatého časového rámca je možné zvážiť niekoľko možností.

Graf: Predbežná klasifikácia možností podľa nákladov a účinnosti

Zdroj: Roland Berger Strategy Consultants, „Vývoj vzťahov medzi EÚ a ESA: posúdenie možností z hľadiska nákladov a prínosov“

Je dôležité poznamenať, že nedávna správa ESA „Stav vzťahov medzi ESA a EÚ – Posúdenie scenárov“, ktorá bola predložená Rade ESA z 19. decembra 2013 v rámci prebiehajúceho prijímania opatrení nadväzne na politické vyhlásenie, ktoré prijala Rada ESA na zasadnutí na úrovni ministrov 20. novembra 2012, predstavuje ako najsľubnejšie scenáre vývoja tzv. „Zlepšený status quo“ a „Komoru EÚ“, ktoré sa zdajú byť blízko k možnostiam 2 a 3 opísaným v tejto správe. Podľa správy ESA „Zlepšený status quo“ by sa realizoval v krátkodobom horizonte prostredníctvom osobitného programu na základe zmlúv vychádzajúcich z terajších právnych štruktúr týkajúcich sa oboch strán, EÚ (napr. nariadení) a ESA (napr. dohovor) … V strednodobom horizonte by tento scenár mohol obsiahnuť buď revíziu rámcovej dohody, alebo uzatvorenie novej dohody o spolupráci”. V správe sa uvádza, že „Komora EÚ“ by bola špecializovaná, samostatná štruktúra pridaná k existujúcej právnej štruktúre ESA, ktorá zostane nezmenená...Z tohto scenára by vyplývalo, že pod celkovým zastrešením ESA by spolu existovali dve paralelné „komory“: jedna medzivládna a jedna patriaca EÚ. V správe je predstavený aj tretí scenár – „Agentúra EÚ“ – ako možnosť, ktorá by sa odvíjala na základe dlhodobej vízie siahajúcej za rok 2020; v tejto súvislosti ešte zatiaľ nebol prijatý konsenzus medzi členskými štátmi ESA.

5. Závery a ďalšie kroky

Predstavením vyššie uvedených prvkov analýzy a chceme poskytnúť prehľad o rôznych možnostiach a o ich potenciáli zmenšiť štrukturálne problémy a priniesť zlepšenie do súčasnej štruktúry vzťahov medzi EÚ a ESA. Tieto prvky však v tejto fáze nepostačujú na odôvodnenie definitívneho výberu spomedzi jednotlivých možností.

Podľa externej štúdie „vytvorenie špecializovaného subjektu v rámci ESA... ponúka v strednodobom horizonte najlepší kompromis medzi očakávanou účinnosťou a zjednodušením realizácie“. Komisia vidí prednosti tejto možnosti, ktoré je potrebné ďalej analyzovať a prediskutovať s ESA s cieľom dôkladne posúdiť jej vplyv na právne súvislosti a na technické a ľudské zdroje. Výhodou tejto možnosti je, že by sa zachovala medzivládna štruktúra ESA a zároveň by sa vytvoril primeraný rámec na správu finančných zdrojov, ktoré pridelí EÚ.

Hoci možnosť 3 môže predstavovať lepšiu alternatívu pre riešenie štrukturálnych problémov vo vzťahoch medzi EÚ a ESA, popri možnosti 3 sa by sa mala zvážiť aj možnosť 2 (revízia existujúcej rámcovej dohody).

Mala by sa zdôrazniť aj skutočnosť, že ako sa upozorňuje v oznámení z novembra 2012, dohody o delegovaní prispeli k priblíženiu ESA k EÚ a môžu ďalej prispieť k zlepšeniu prevádzkovej efektívnosti a pracovným vzťahom medzi EÚ a ESA, pokiaľ ide o zapojenie ESA do realizácie programov Galileo a Copernicus. Možnosti 2 a 3 by sa preto mali posudzovať z hľadiska zlepšenia pracovných podmienok vo vzťahoch medzi EÚ a ESA, ktoré sa môže dosiahnuť prostredníctvom takýchto dohôd o delegovaní.

Komisia sa domnieva, že zvolený postup by mal priniesť pridanú hodnotu na prospech oboch organizácií, EÚ aj ESA, a vyhnúť sa zahmlievaniu zodpovednosti. Zvolené riešenie by malo byť pragmatické a bolo by vhodné, keby sa pri ňom podarilo vyhnúť prístupu na spôsob „veľkého tresku“. Zároveň by však malo poskytnúť pevný a udržateľný (právny) základ, na ktorom sa tieto vzťahy budú môcť rozvíjať dlhodobo, so zreteľom na časový horizont 2020 aj na obdobie po ňom, a to v úplnom súlade s platnými finančnými pravidlami a najmä s rozpočtovými zásadami zakotvenými v nariadení o rozpočtových pravidlách. Vplyv na prebiehajúce programy by sa mal dôkladne posúdiť s cieľom znížiť prípadné riziko prerušenia.

Tento dokument predstavuje ďalšie ohnivko v odpovedi Komisie na výzvu Rady (sformulovanú v jej záveroch z februára 2013), aby pripravila návrhy na ďalší vývoj vzťahov medzi EÚ a ESA. Európska Komisia na základe tohto prvého posúdenia zintenzívni diskusie s členskými štátmi a s generálnym riaditeľom ESA s cieľom ešte viac zdokonaliť regulačné a technické analýzy možností, aby sa dospelo ku koherentným návrhom Komisie na jednej strane a generálneho riaditeľa ESA na strane druhej v záujme zabezpečenia približujúceho prístupu, ktorým by sa vymedzil budúci rámec vzťahov medzi oboma organizáciami.

Očakáva sa, že ESA prijme rozhodnutie o vývoji agentúry počas zasadnutia svojej Rady na úrovni ministrov v decembri 2014.

Pokiaľ ide o EÚ, táto správa je určená pre diskusiu v Rade s cieľom určiť politické smerovanie pre ďalšie kroky, ktoré sa podniknú v úzkej spolupráci s generálnym riaditeľom ESA. V závislosti od výsledkov týchto rokovaní a prebiehajúceho dialógu s ESA a s výhradou ďalších vnútorných analýz možností môže Komisia predložiť konkrétne návrhy úpravy súčasného rámca vzťahov medzi EÚ a ESA ku koncu roka 2014 alebo začiatkom roka 2015.

Táto správa neprejudikuje žiadne budúce návrhy Komisie. Budúce návrhy budú sprevádzané dôkladným posúdením vplyvu s podrobným opisom a kvantifikáciou vplyvov prinajmenšom možností 2 a 3, a budú z dôkladného posúdenia vplyvu vychádzať. Predovšetkým je potrebné ďalej posudzovať jednotlivé možnosti z hľadiska účinnosti politickej koordinácie a realizácie, ako aj vplyv spoločných opatrení EÚ a ESA zameraných na plnenie celkových politických cieľov EÚ (napr. strategický význam vesmíru pre Európu, prínos vesmírnych činností k riešeniu spoločenských problémov a konkurencieschopnosť vesmírneho priemyslu EÚ). Analýza by mala obsahovať aj prvky prognózy týkajúcej sa dlhodobého technologického, priemyselného a hospodárskeho vývoja, ako aj potenciálneho globálneho vývoja, ktoré by mohli mať vplyv na vzťahy EÚ s ESA.

[1] Ú. v. EÚ L 261, 6.8.2004, s. 64.

[2] Článok 189 ZFEÚ.

[3] KOM(2011) 152 zo 4. apríla 2011.

[4] COM(2012) 671 zo 14. novembra 2012.

[5] ST6571/13.

[6] Európska komisia vo svojom písomnom stanovisku k záverom Rady chcela objasniť, že „sa domnieva, že použitie slova ´spoločné´ pred slovom ´návrhy´ vedie k výkladu, ktorý nie je z právneho a inštitucionálneho hľadiska správny. Komisia v rámci uplatňovania svojho práva iniciatívy určí najvhodnejší spôsob zabezpečenia úzkej spolupráce s generálnym riaditeľom Európskej vesmírnej agentúry (ESA) a s členskými štátmi EÚ počas prípravy svojich návrhov týkajúcich sa vhodných vzťahov medzi EÚ a ESA“.

[7] Napríklad v odôvodnení 30 nariadenia sa v súvislosti s dohodou o delegovaní právomocí, ktorú by mala Únia uzavrieť s ESA pre fázu rozmiestňovania systémov v rámci programu Galileo, uvádza, že „Aby mohla Komisia v plnej miere vykonávať svoju kontrolnú právomoc, mala by táto dohoda o delegovaní obsahovať najmä všeobecné podmienky hospodárenia s finančnými prostriedkami zverenými ESA. Pokiaľ ide o činnosti, ktoré sú financované výlučne Úniou, takéto podmienky by mali zaistiť stupeň kontroly porovnateľný so stupňom, ktorý by sa požadoval, keby ESA bola agentúrou Únie.“ (Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1285/2013 z 11. decembra 2013 o zriadení a využívaní európskych systémov satelitnej navigácie; Ú. v. EÚ L 247, 20.12.2013).

[8] Voči Európskemu parlamentu.

[9] Politické vyhlásenie Za Európsku vesmírnu agentúru, ktorá najlepšie slúži Európe, ESA/C-M/CCXXXIV/Res. 4 (v konečnom znení) z 20. novembra 2012.

[10] Vývoj vzťahov medzi EÚ a ESA: Posúdenie možností z hľadiska nákladov a prínosov (Cost/benefit assessment of options), Roland Berger, Strategy Consultants, november 2013.

[11] Predchádzajúce analýzy vykonané v súvislosti s programami GNSS poukázali na to, že jeden deň oneskorenia v kritickej fáze predstavuje náklady vo výške približne 1 milión EUR.

[12] Voči Európskemu parlamentu.

[13] Pojem „pilier EÚ“ v rámci ESA bol súčasťou úvah Komisie o jej vzťahoch s ESA ako o kroku smerom k splneniu dlhodobého cieľa priblíženia. Komisia vo svojom oznámení z apríla 2011 uviedla, že ESA „bude naďalej zaisťovať štruktúry riadenia určené výhradne pre programy Únie“. Komisia vo svojom oznámení z novembra 2012 ďalej uvádza, že pri dosahovaní dlhodobého cieľa priblíženia by ESA mohla „vykonať potrebné štrukturálne zmeny (v prijímaní finančných a interných rozhodnutí) s cieľom zabezpečiť, aby boli činnosti, ktoré Komisia delegovala na ESA, riadené v prostredí podobnom prostrediu EÚ (napr. prostredníctvom riaditeľstva zameraného na riadenie programov EÚ v rámci ESA)“. ESA skúma aj túto možnosť v súvislosti s úvahami o svojom možnom budúcom vývoji (úvahy prednesené na zasadnutí Rady ESA na úrovni ministrov v novembri 2012).

[14] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie; Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012 (pozri časť I, hlavu II).