SPRÁVA KOMISIE 31. VÝROČNÁ SPRÁVA O KONTROLE UPLATŇOVANIA PRÁVA EÚ (2013) /* COM/2014/0612 final */





Úvod Komisia monitoruje, či členské štáty EÚ dodržiavajú záväzky vyplývajúce z právnych predpisov, t. j. či úplne a správne transponujú smernice EÚ a riadne uplatňujú celé acquis EÚ. Na tento účel môže Komisia formálne namietať voči implementácii právnych predpisov EÚ zo strany členských štátov, a to z vlastnej iniciatívy ale aj na základe petícií Európskeho parlamentu (EP) a sťažností občanov, podnikov, mimovládnych organizácií a iných zainteresovaných strán, ktoré odhalia potenciálne porušenia práva EÚ – napríklad nesprávnu transpozíciu alebo nesprávne uplatňovanie právnych predpisov EÚ. Skôr než Komisia prijme formálne právne opatrenia, snaží sa riešiť problémy a zabezpečiť správne uplatňovanie právnych predpisov EÚ prostredníctvom štruktúrovaného dialógu s členskými štátmi v rámci projektu EU Pilot. Ak neuspeje, iniciuje Komisia formálne konanie (zašle členskému štátu formálnu výzvu podľa článku 258 ZFEÚ).[1] Ak členský štát nezosúladil svoje právne predpisy alebo postupy s právom EÚ počas formálneho konania o porušení povinnosti, Komisia sa môže obrátiť na Súdny dvor podľa článku 258 ZFEÚ s možnosťou požadovať uloženie finančných sankcií (buď podľa článku 260 ods. 2 alebo článku 260 ods. 3 ZFEÚ). V 31. výročnej správe o kontrole uplatňovania práva EÚ sa hodnotia výsledky dosiahnuté v rámci kľúčových aspektov uplatňovania práva EÚ a zdôrazňujú strategické otázky.[2] 1. Transpozícia smerníc 1.1. Oneskorená transpozícia Oneskorená transpozícia smerníc je aj naďalej pretrvávajúcim problémom, ktorý bráni v dosahovaní konkrétnych prínosov pre občanov. Zníženie výskytu oneskorenej transpozície je dlhodobou prioritou politiky Komisie: „Prioritou by mali byť tie porušenia, ktoré predstavujú najväčšie riziká, rozsiahly vplyv na občanov a podniky ... Medzi tieto kategórie patrí: neoznámenie vnútroštátnych opatrení na transpozíciu smerníc alebo zanedbanie iných oznamovacích povinností; ...“[3] V porovnaní s minulými rokmi bolo v roku 2013 viac smerníc na transpozíciu (t. j. 74 oproti 56 v roku 2012) avšak menej ako v roku 2011 (131). V roku 2013 bol však v porovnaní s predchádzajúcim rokom zaznamenaný len slabý nárast počtu nových prípadov porušenia povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou (478 nových prípadov porušenia povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou v roku 2013 v porovnaní so 447 v roku 2012, 1 185 v roku 2011 a 855 v roku 2010). Na konci roka 2013 bolo otvorených 390 prípadov oneskorenej transpozície, čo zodpovedá 6,7 % zníženiu v porovnaní so 418 prípadmi na konci roka 2012. Komisia uzavrela viac prípadov porušení povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou v roku 2012 a 2013 ako otvorila, čím počet otvorených prípadov porušenia tohto druhu dosiahol na konci roka 2013 najnižšiu úroveň za posledných 5 rokov. Nasledujúci graf obsahuje hlavné údaje[4] o konaniach o porušení povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou, ktoré Komisia začala počas roka 2013: V nasledujúcom grafe je znázornený počet konaní o porušení povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou podľa členských štátov:[5] Štyrmi oblasťami politiky, v ktorých sa v roku 2013 začalo najviac nových konaní o porušení povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou, boli životné prostredie (168 konaní), zdravie a spotrebitelia (58), vnútorný trh a služby (47) a doprava (36). Voči 20 členským štátom sa konanie o porušení povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou začalo z dôvodu oneskorenej transpozície smernice o priemyselných emisiách[6] a smernice, ktorou sa zavádzajú nové pravidlá pre falšované lieky do zákonníka Spoločenstva o humánnych liekoch.[7] Konanie o porušení povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou smernice, ktorou sa upravuje niekoľko pravidiel týkajúcich sa práva usadiť sa a slobody poskytovať služby vzhľadom na pristúpenie Chorvátska[8], sa týkalo 19 členských štátov. 17 konaní sa začalo v súvislosti so smernicou o minimálnych zásobách ropy a/alebo ropných výrobkov.[9] 16 členských štátov netransponovalo smernicu o správcoch alternatívnych investičných fondov[10] a smernicu o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní[11] a/alebo v rámci stanovenej lehoty neoznámilo svoje vykonávacie pravidlá v súvislosti s nimi. 15 členským štátom bola doručená formálna výzva v dôsledku oneskorenej transpozície smernice obmedzujúcej používanie rôznych nebezpečných látok v elektronických zariadeniach.[12] 1.2. Predloženie veci Súdnemu dvoru podľa článkov 258/260 ods. 3 ZFEÚ Podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ môže Komisia, ak predloží záležitosť oneskorenej transpozície Súdnemu dvoru v súlade s článkom 258 ZFEÚ, navrhnúť peňažné pokuty bez toho, aby musela čakať na rozhodnutie Súdneho dvora. Cieľom tejto zmeny v Lisabonskej zmluve je ešte viac podnietiť členské štáty k tomu, aby transponovali smernice v lehotách stanovených zákonodarcom. Komisia určí navrhované sumy pokút v súlade s oznámením[13] Komisie o vykonávaní článku 260 ods. 3 ZFEÚ. V roku 2013 Komisia opäť predložila niekoľko prípadov porušenia povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou Súdnemu dvoru so žiadosťou o uloženie denného penále podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ. V roku 2013 sa 14 takýchto rozhodnutí vzťahovalo na deväť členských štátov: Belgicko, Bulharsko, Estónsko, Rumunsko, Spojené kráľovstvo (každý z nich po dva prípady) a Rakúsko, Cyprus, Poľsko a Portugalsko (každý z nich jeden prípad). Navrhované denné penále sa pohybovalo od 4 224 EUR do 148 177,92 EUR. Väčšina návrhov penále za oneskorenú transpozíciu smerníc bola predložená v oblasti energetiky. Komisia zatiaľ nenavrhla Súdu uloženie paušálnej pokuty.[14] Členské štáty zvýšili svoje úsilie na dosiahnutie úplnej transpozície pred vynesením rozsudku Súdneho dvora v roku 2013. Ak sa tieto prípady sčítajú s ostatnými prípadmi založenými na článku 258 a článku 260 ods. 3 ZFEÚ, ktoré sa začali v predchádzajúcich rokoch, zostáva celkovo dvanásť otvorených prípadov porušenia povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou, pri ktorých sa v rozhodnutí o predložení veci[15] navrhuje denné penále: po dva prípady Estónsko, Rumunsko a Slovinsko a po jednom prípade Rakúsko, Belgicko, Cyprus, Nemecko, Poľsko a Portugalsko.[16] 2. Fáza pred začatím konania o porušení povinnosti Problémy pri transpozícii a/alebo uplatňovaní práva EÚ skúma Komisia z vlastnej iniciatívy alebo na základe oznámenia nedostatkov Komisii. Sťažnosti, ktoré predkladajú občania, podniky a zainteresované organizácie, výrazne prispievajú ku kontrole dodržiavania povinností vyplývajúcich z práva EÚ tým, že poukazujú na nedostatky zo strany orgánov členských štátov. Po odhalení problémov nasleduje štruktúrovaný dialóg medzi Komisiou a dotknutým členským štátom prostredníctvom projektu EU Pilot s cieľom odstrániť ich. 2.1. Odhaľovanie problémov 2.1.1. Sťažnosti a petície Občania, podniky, mimovládne organizácie a iné organizácie podávajú Komisii často sťažnosti. Komisia stanovila svoje pravidlá vybavovania sťažností v oznámení vydanom v roku 2002 a aktualizovala ich v roku 2012. [17] V roku 2013 občania, podniky a organizácie veľmi aktívne oznamovali mnohé porušenia práva EÚ. Komisia dostala viac nových sťažností (3 505) než v ktoromkoľvek z predchádzajúcich troch rokov (3 141 sťažností bolo predložených v roku 2012, 3 115 v roku 2011 a 3349 v roku 2010). V dôsledku toho sa celkový počet otvorených sťažností počas roku 2013 zvýšil približne o 19 %. Nasledujúci graf obsahuje hlavné údaje[18] o sťažnostiach: Nové sťažnosti – Tri členské štáty, proti ktorým bolo podaných najviac sťažností: Taliansko: 472 sťažností, z ktorých väčšina sa týkala zamestnanosti (120 sťažností), vnútorného trhu a služieb (81) a životného prostredia (64); Španielsko: 439 sťažností, hlavne v súvislosti so zamestnanosťou (100 sťažností), spravodlivosťou a životným prostredím (každé po 65); Nemecko: 297 sťažností, z ktorých väčšina sa týkala spravodlivosti (64 sťažností), vnútorného trhu a služieb (57) a životného prostredia (53). 72 % nových sťažností sa vzťahovalo na týchto päť oblastí politiky: spravodlivosť (590), životné prostredie (520), vnútorný trh a služby (494), zamestnanosť (470) a dane a colná únia (452). Spracované žiadosti – Komisia po počiatočnom posúdení vyše 3 000 žiadostí v roku 2013 otvorila dvojstranné diskusie s členskými štátmi v súvislosti so 487 sťažnosťami s cieľom objasniť, či došlo k porušeniu pravidiel EÚ.[19] Sťažnosti, ktoré viedli k dvojstranným diskusiám, sa najčastejšie týkali životného prostredia (82 prípadov otvorených v rámci projektu EU Pilot), daní a colnej únie (78) a vnútorného trhu a služieb (70) a týkali sa najmä týchto členských štátov: Taliansko: 57 novootvorených prípadov v rámci projektu EU Pilot, väčšina z nich v súvislosti so sťažnosťami týkajúcimi sa vnútorného trhu & služieb (14 nových prípadov v rámci EU Pilot), životného prostredia (11) a daní & colnej únie (6); Francúzsko: 50 novootvorených prípadov v rámci projektu EU Pilot týkajúcich sa najmä záležitostí v oblasti daní & colnej únie (13), zamestnanosti (7) a podnikania & priemyslu (7); Španielsko: 42 novootvorených prípadov v rámci projektu EU Pilot, najmä v súvislosti so sťažnosťami v oblasti zamestnanosti (9 nových prípadov v rámci projektu EU Pilot), podnikania & priemyslu (8) a životného prostredia (8). Európsky parlament upozornil prostredníctvom petícií a otázok Komisiu na nedostatky v tom, ako členské štáty implementujú a uplatňujú právo EÚ v týchto oblastiach: Životné prostredie: Už sa začali formálne konania o porušení povinnosti proti Taliansku v súvislosti s jeho údajným porušením pravidiel EÚ týkajúcich sa priemyselných emisií a porušením zásady „znečisťovateľ platí“ (oceliarne ILVA v Tarante)[20], ako aj v súvislosti s potenciálne nesprávnou transpozíciou niektorých pravidiel v smernici o posudzovaní vplyvov na životné prostredie[21]; a začali sa vyšetrovania v rámci projektu EU Pilot v dôsledku iných možných porušení pravidiel týkajúcich sa odpadového hospodárstva, vodného hospodárstva a ochrany prírody v šiestich iných členských štátoch; Vnútorné záležitosti: Čakacie doby na španielsko-gibraltárskej hranici[22], na ktoré poukázal Európsky parlament a aj viacerí občania vo svojich sťažnostiach, boli skúmané v rámci návštevy Komisie na mieste a následne boli vydané odporúčania pre španielske orgány aj orgány Spojeného kráľovstva;[23] Spravodlivosť: Komisia začala vyšetrovanie týkajúce sa diskriminácie na základe náboženstva a prostredníctvom ďalšej formálnej výzvy nadviazala na konanie o porušení povinnosti, ktoré sa začalo už skôr proti Belgicku z dôvodu porušenia nariadenia o európskom exekučnom titule;[24] Doprava: Komisia zaslala Rakúsku formálnu výzvu týkajúcu sa možného porušenia zásady zákazu diskriminácie pri stanovovaní sadzieb mýta na priechode Felbertauern; Zdravie: Komisia začala 6 vyšetrovaní týkajúcich sa údajného porušenia pravidiel EÚ o bezpečnosti potravín, kozmetických výrobkoch a dobrých životných podmienkach zvierat; Dane: Iniciatívy Európskeho parlamentu viedli Komisiu k tomu, že vyjadrila obavy v súvislosti s daňovými pravidlami uplatniteľnými na mobilných pracovníkov; a Poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka: začali sa vyšetrovania Komisie na základe otázky Európskeho parlamentu týkajúcej sa údajného porušenia pravidiel organického poľnohospodárstva. 2.1.2. Prípady začaté z vlastnej iniciatívy Okrem činnosti vykonávanej v nadväznosti na sťažnosti skúma Komisia správne uplatňovanie práva Únie z aj vlastnej iniciatívy. Počas roka 2013 sa začalo 1023 vyšetrovaní (v roku 2012 sa začalo 791 vyšetrovaní). Najväčší počet potenciálnych porušení právnych predpisov bol zistený v troch oblastiach politiky, ktorými sú doprava (256 nových prípadov v rámci projektu EU Pilot), životné prostredie (199) a dane a colná únia (144). Pokiaľ ide o členské štáty, týkali sa tieto prípady najmä Talianska (67 nových prípadov v rámci projektu EU Pilot)), Grécka (61) a Španielska (58). 2.2. Riešenie problémov Cieľom politiky Komisie v oblasti porušovania povinností je podporovať správne uplatňovanie práva EÚ tak rýchlo, ako je to možné. Projekt EU Pilot je iniciatíva Komisie, ktorej cieľom je riešiť problémy týkajúce sa uplatňovania práva EÚ v súlade s právnymi predpismi EÚ a odpovedať na otázky. Projekt EU Pilot ponúka s podporou online databáz a komunikačného nástroja príležitosť riešiť problémy rýchlo, keďže by sa tento proces mal v zásade ukončiť do 20 týždňov. Dialóg v rámci projektu EU Pilot uľahčuje dosiahnutie súladu s povinnosťami vyplývajúcimi z právnych predpisov EÚ prostredníctvom urýchleného riešenia problémov ku prospechu občanov a podniky. Počet nových prípadov v rámci projektu EU Pilot sa počas posledných troch rokov postupne zvýšil (1 201 nových prípadov bolo otvorených v roku 2011 a 1 405 v roku 2012). Avšak napriek tomu, že Komisia vyriešila v roku 2013 o 16 % viac prípadov v rámci projektu EU Pilot (1366 v porovnaní s 1175), počet otvorených prípadov je o 10 % vyšší než v predchádzajúcom roku. Nasledujúci graf obsahuje hlavné číselné údaje o projekte EU Pilot za rok 2013:[25] 1 502 nových prípadov počas roka 2013 – Tento počet sa skladá zo 479 prípadov otvorených na základe sťažností a 1023 nových prípadov otvorených z vlastnej iniciatívy. 1 366 uzavretých prípadov počas roka 2013 – Z 1 330 prípadov spracovaných v rámci projektu EU Pilot v roku 2013 uzavrela Komisia 934 prípadov na základe toho, že dotknutý členský štát poskytol uspokojivú odpoveď. To znamená, že miera úspešne vyriešených prípadov je 70,22 %, pokiaľ ide o členské štáty, čo v porovnaní s rokom 2012 predstavuje mierne zvýšenie (68,34 %).[26] V roku 2013 sa v 396 prípadoch v rámci EU Pilot začalo formálne konanie o porušení povinnosti (v roku 2012 bolo takýchto prípadov 334). Tieto prípady zahŕňajú 79 prípadov v oblasti dopravy, 71 v oblasti životného prostredia a 50 v oblasti daní a colnej únie. Najvyšší počet takýchto prípadov v rámci projektu EU Pilot, v súvislosti s ktorými sa začalo konanie o porušení povinnosti, mali Španielsko (34), Taliansko (33) a Francúzsko (32). 1 462 neuzavretých prípadov v rámci projektu EU Pilot – Do konca roka 2013 sa väčšina otvorených prípadov v rámci projektu EU Pilot týkala Talianska (147), Francúzska (112) a Španielska (107). Z hľadiska oblastí politiky zastáva vedúcu pozíciu v počte neuzavretých prípadov životné prostredie s 396 otvorenými prípadmi, za ktorým nasledujú oblasť spravodlivosti (210) a oblasť dopravy (200). 3. Konania o porušení povinnosti Ak členský štát nevyrieši údajné porušenie práva EÚ a ak Komisia usúdi, že boli porušené povinnosti vyplývajúce z právnych predpisov EÚ, Komisia môže začať konanie o porušení povinnosti podľa článku 258 ZFEÚ[27] a prípadne postúpiť spor Súdnemu dvoru. V roku 2013 Komisia začala 761 nových konaní o porušení povinnosti. Taliansko dostalo od Komisie najviac formálnych výziev (58), po ňom nasledujú Francúzsko (44) a Španielsko (41). Pokiaľ ide o oblasti politiky, väčšina nových konaní sa týkala životného prostredia (223 formálnych výziev), dopravy (94) a zdravia (69). Okrem toho Komisia zaslala počas roka 2013 členským štátom 217 odôvodnených stanovísk. Najviac odôvodnených stanovísk dostalo Taliansko (20), Rumunsko (15) a Belgicko (14). Oblasťami politiky, v ktorých Komisia vydala najviac odôvodnených stanovísk členským štátom, boli životné prostredie (52), energetika (38) a dane & colná únia (29). Na konci minulého roka zostalo otvorených 1 300 prípadov porušenia povinnosti.[28] Počet otvorených prípadov porušenia povinnosti ďalej klesal – z takmer 2 100 prípadov v roku 2010 na 1 775 prípadov v roku 2011 až na 1 343 prípadov v roku 2012. V nasledujúcich grafoch je uvedený prehľad celkového počtu otvorených prípadov porušenia povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou a v súvislosti s nesprávnou transpozíciou/prípadov zlého uplatňovania s rozdelením podľa členských štátov a oblasti politiky: Modré časti grafu: prípady porušenia povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou Červené časti grafu: porušenia povinnosti v súvislosti s nesprávnou transpozíciou a/alebo zlým uplatňovaním právnych predpisov EÚ Čierne časti: celkový počet otvorených konaní o porušení povinnosti vedených voči členským štátom Dialóg medzi členským štátom a Komisiou počas formálneho konania pokračuje, aby sa súlad dosiahol tak rýchlo, ako je to možné. Štatistiky potvrdzujú, že členské štáty sa výrazne usilujú o vyriešenie svojich prípadov porušenia povinnosti ešte skôr než Súdny dvor vydá svoje rozhodnutie.[29] Počas roku 2013: • Komisia po odoslaní formálnej výzvy uzatvorila 484 prípadov porušenia povinnosti; • 200 prípadov bolo vyriešených po odoslaní odôvodnených stanovísk príslušným členským štátom; a 47 prípadov porušenia povinnosti bolo uzatvorených (alebo stiahnutých zo Súdneho dvora) po tom, čo sa Komisia rozhodla postúpiť vec Súdnemu dvoru. Celkovo bolo 731 prípadov porušenia povinnosti uzavretých ešte predtým než Súdny dvor vydal svoj rozsudok podľa článku 258 ZFEÚ, pretože príslušný členský štát preukázal splnenie povinnosti. Súdny dvor v roku 2013 vyniesol 52 rozsudkov podľa článku 258 ZFEÚ, z ktorých 31 (59,6 %) bolo v prospech Komisie. Väčšina rozsudkov Súdneho dvora sa týkala Francúzska (8, z nich 2 boli v prospech členského štátu), Poľska (6/2), Španielska (5/0), Talianska (4/1), Írska (4/1) a Holandska (4/2). Troma politickými oblasťami, ktorých sa týkala väčšina rozsudkov Súdneho dvora v roku 2013, boli dane (24), doprava (11) a životné prostredie (7). Členské štáty často prijímajú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s rozsudkom Súdneho dvora včas. Na konci roka 2013 však Komisia zastávala názor, že v prípade 113 rozsudkov vydaných podľa článku 258 ZFEÚ si členské štáty ešte stále nesplnili svoje povinnosti. Väčšina týchto prípadov sa týkala Španielska (14), Grécka (13) a Talianska (12) a súvisela s oblasťami životného prostredia (40), dopravy (18) a daní a colnej únie (17). Z týchto 113 prípadov bolo 11 už postúpených Súdnemu dvoru druhýkrát podľa článku 260 ods. 2 ZFEÚ. V zásade možno v rámci rozsudku Súdu podľa článku 260 ods. 2 ZFEÚ členskému štátu, ktorý si nesplnil svoju povinnosť, uložiť uhradenie paušálnej pokuty a/alebo (denného alebo pravidelného) penále a tento štát musí bezodkladne túto paušálnu pokutu uhradiť a súčasne uhrádzať pravidelné penále, až kým si nesplní svoje povinnosti v súlade s prvým a druhým rozsudkom Súdu. V roku 2013 Súd vydal päť rozsudkov podľa článku 260 ods. 2 ZFEÚ. Súd uložil uhradenie pokuty Belgicku,[30] Českej republike,[31] Luxembursku[32] a Švédsku[33], ale zamietol žalobu Komisie proti Nemecku.[34] 4. Vývoj politiky Presná a včasná transpozícia a uplatňovanie práva EÚ sú súčasťou širšieho programu inteligentnej regulácie Komisie. 4.1. Vhodnosť právnych predpisov EÚ V nadväznosti na oznámenie z roku 2012 o vhodnosti právnych predpisov[35] Komisia implementovala v roku 2013 Program regulačnej vhodnosti a efektívnosti (REFIT). Program REFIT zahŕňa zmapovanie a skríning acquis s cieľom zabezpečiť, aby boli právne predpisy prispôsobené na daný účel, a zaistiť odstránenie zbytočnej byrokracie a záťaže pri súčasnom zachovaní prínosov právnych predpisov EÚ. V programe REFIT boli identifikované oblasti, v ktorých Komisia navrhne zjednodušenie právnych predpisov a zníženie regulačnej záťaže; nepodnikne žiadne kroky; stiahne alebo zruší návrhy a v ktorých vykoná analýzu na účely zistenia možností zníženia záťaže. Prvé výsledky boli uverejnené vo forme pracovného dokumentu útvarov Komisie[36] a po ňom nasledovalo oznámenie[37], v ktorom sa stanovili konkrétne opatrenia zamerané na zmenu právnych predpisov, ich zrušenie, stiahnutie a hodnotenie. V tomto oznámení sa potvrdilo, že v rámci programu REFIT by sa mali riešiť aj opakujúce sa problémy pri uplatňovaní právnych predpisov. 4.2. Plány vykonávania S cieľom podporiť príslušné vnútroštátne orgány pri zabezpečovaní správnej transpozície a správneho uplatňovania pravidiel EÚ Komisia vo zvýšenej miere spolupracovala s členskými štátmi na plánoch vykonávania. V týchto plánoch sú identifikované hlavné riziká pre včasné a správne vykonávanie nových (či zmenených) právnych predpisov EÚ a vnútroštátnym orgánom sa tu navrhujú opatrenia na zmiernenie týchto rizík. Plány vykonávania boli priložené k návrhom Komisie týkajúcim sa okrem iného: • zníženia vnútroštátnych emisií určitých látok znečisťujúcich ovzdušie;[38] • zmeny smernice[39], ktorou sa zriaďuje rámec Spoločenstva pre jadrovú bezpečnosť jadrových zariadení;[40] • nariadenia o platobných službách na vnútornom trhu;[41] • posilnenia prezumpcie neviny a práva byť prítomný pred súdom v trestnom konaní;[42] • procesných záruk pre deti podozrivé alebo obvinené v trestnom konaní[43] • predbežnej právnej pomoci pre podozrivé alebo obvinené osoby pozbavené osobnej slobody a právnej pomoci v konaní o európskom zatykači[44] • balíka cestovných služieb a asistenčných cestovných služieb[45] a • niektorých pravidiel upravujúcich žaloby podávané na základe vnútroštátneho práva s cieľom získať náhradu škody utrpenej v dôsledku porušenia predpisov na ochranu hospodárskej súťaže.[46] 4.3. Vysvetľujúce dokumenty Zatiaľ čo členské štáty sú zodpovedné za správnu a včasnú transpozíciu smerníc, úlohou Komisie ako strážkyne zmlúv je kontrolovať, či tak konajú. Na tento účel musia byť informácie, ktoré členské štáty poskytujú Komisii, jasné a presné. V roku 2011 európske inštitúcie a členské štáty vytvorili nový rámec, podľa ktorého členské štáty poskytujú podporné informácie o tom, ako transponovali smernice do svojich právnych predpisov. Dohodlo sa, že tieto podporné informácie („vysvetľujúce dokumenty“) budú v odôvodnených prípadoch predkladané spolu s opatreniami na transpozíciu smerníc. V novembri 2013 Komisia predložila správu o vykonávaní nového rámca[47], podľa ktorej od 1. novembra 2011 bolo v čase predkladania návrhu vyžiadaných 29 vysvetľujúcich dokumentov. Ďalších 19 vyžiadaní bolo vykonaných v súvislosti s návrhmi nachádzajúcimi sa 1. novembra 2011 v legislatívnom procese. Úplné posúdenie nového rámca nebolo možné v roku 2013 vykonať, keďže prvá smernica prijatá v decembri 2011 mala byť transponovaná členskými štátmi do konca roka 2013.[48] Úplnejšie posúdenie bude preto možné vykonať len potom, čo Komisia dostane vysvetľujúce dokumenty k reprezentatívnejšiemu počtu smerníc. Komisia bude Európsky parlament a Radu informovať o vývoji v budúcich výročných správach. 4.4. Transparentnosť – prístup k dokumentom týkajúcim sa porušenia povinnosti Súdny dvor vyniesol rozsudok vo veci, ktorá sa týkala žiadosti určitej organizácie o prístup k dokumentom Komisie týkajúcim sa vyšetrovania potenciálneho porušenia práva EÚ členským štátom.[49] Súdny dvor potvrdil, že z hľadiska prístupu verejnosti k dokumentom by Komisia mohla počas vyšetrovacej fázy konania o porušení povinnosti (vrátane EÚ Pilot) považovať celý obsah svojho správneho spisu ako patriaci do jedinej kategórie dokumentov. Komisia je oprávnená uplatniť všeobecnú domnienku, podľa ktorej by sa zverejnením akýchkoľvek dokumentov v tejto fáze narušila ochrana účelu vyšetrovania, ktorým je dať členskému štátu príležitosť, aby splnil svoje povinnosti a uplatnil svoje právo na obhajobu. Komisia preto odmietnutím sprístupniť dokumenty počas fázy vyšetrovania neporušila nariadenie o prístupe k dokumentom inštitúcií EÚ[50]. Súdny dvor okrem toho potvrdil svoju skoršiu judikatúru[51], pokiaľ ide o právo voľného uváženia Komisie v súvislosti s konaniami o porušení povinnosti podľa článku 258 ZFEÚ. V kontexte tohto konania nemá sťažovateľ právo žiadať od Komisie, aby zaujala konkrétne stanovisko alebo podala žalobu proti členskému štátu. Prináleží teda Komisii, aby posúdila vhodnosť postupu voči členskému štátu, zistila, ktoré pravidlá EÚ boli porušené, a stanovila časový plán svojich procesných krokov. 5. Závery Vysoký a rastúci počet sťažností naznačuje, že občania si čoraz viac uvedomujú prínosy, ktoré plynú z úplného a správneho uplatňovania pravidiel EÚ. Zároveň ide o známku očakávania, že vykonávanie právnych predpisov EÚ si vyžaduje zvýšené úsilie zo strany členských štátov a priebežnú kontrolu zo strany Komisie. Včasná transpozícia smerníc je aj naďalej najvyššou prioritou v rámci politiky Komisie v súvislosti s právom EÚ a dôrazne sa bude vyžadovať dodržiavanie transpozičných termínov. Hoci včasná transpozícia smerníc predstavuje pre mnohé členské štáty aj naďalej problém, Dánsko, Lotyšsko a Malta majú veľmi nízky počet prípadov porušenia povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou. Grécko a Česká republika dosiahli počas rovnakého obdobia značný pokrok v znižovaní počtu prípadov porušenia povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou. Celkový pokles formálnych konaní o porušení povinnosti za posledných päť rokov (z takmer 2900 na 1300) čiastočne odráža skutočnosť, že problémy boli vyriešené využitím projektu EU Pilot. Štruktúrovaný dialóg v rámci projektu EU Pilot sa ukázal byť účinným, pokiaľ ide o včasné riešenie potenciálnych porušení povinnosti, v záujme občanov a podnikov. Situácia je v jednotlivých členských štátoch odlišná. Česká republika a Portugalsko dokázali počas tohto obdobia znížiť počet prípadov porušenia povinnosti o polovicu a Holandsko a Luxembursko takisto výrazne zlepšili svoje výsledky. Slovinsko, Cyprus a Rumunsko zaznamenali za posledných päť rokov nárast počtu prípadov porušenia povinnosti, hoci celkový počet ich prípadov zostáva na priemernej úrovni. Komisia bude pokračovať v aktívnej kontrole uplatňovania práva EÚ. To zahŕňa aktívnu pomoc členským štátom a, ak je to potrebné, začatie formálneho konania o porušení povinnosti s cieľom zabezpečiť úplné dodržiavanie povinností vyplývajúcich z právnych predpisov EÚ v celej Únii. [1] Je potrebné poznamenať, že konanie o porušení povinnosti sa môže začať aj podľa iných ustanovení právnych predpisov EÚ, napríklad podľa článku 106 ZFEÚ v spojení s článkami 101 a 102 ZFEÚ. [2] Podrobné informácie pre každý členský štát a oblasť politiky sú uvedené v pracovnom dokumente útvarov Komisie, ktorý bude uverejnený v elektronickom formáte na webovej stránke Komisie. [3] Oznámenie Komisie „Európa výsledkov – uplatňovanie práva Spoločenstva“, KOM(2007)502 v konečnom znení, s. 9. [4] Od súčtu otvorených konaní o porušení povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou v roku 2012 a nových konaní o porušení povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou v roku 2013 (418+478=896) sa odpočítal počet uzavretých konaní o porušení povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou (896-506=390). [5] V nasledujúcom grafe je uvedený počet konaní o porušení povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou, ktoré boli k 31. decembru 2013 otvorené, a to bez ohľadu na to, v ktorom roku sa konanie začalo. V oddiele s názvom „Transpozícia smerníc“ na stranách členských štátov v časti I pracovného dokumentu útvarov Komisie sa zasa poukazuje na to, koľko nových konaní o porušení povinnosti v súvislosti s oneskorenou transpozíciou bolo proti členským štátom začatých v roku 2013. [6] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách (integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia) [7] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/62/EÚ z 8. júna 2011, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch, pokiaľ ide o predchádzanie vstupu falšovaných liekov do legálneho dodávateľského reťazca [8] Smernica Rady 2013/25/EÚ z 13. mája 2013, ktorou sa z dôvodu pristúpenia Chorvátskej republiky upravujú určité smernice v oblasti práva usadiť sa a slobody poskytovať služby [9] Smernica Rady 2009/119/ES zo 14. septembra 2009, ktorou sa členským štátom ukladá povinnosť udržiavať minimálne zásoby ropy a/alebo ropných výrobkov. [10] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/EÚ z 8. júna 2011 o správcoch alternatívnych investičných fondov a o zmene a doplnení smerníc 2003/41/ES a 2009/65/ES a nariadení (ES) č. 1060/2009 a (EÚ) č. 1095/2010 [11] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ z 20. októbra 2010 o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní [12] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/65/EÚ z 8. júna 2011 o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach [13] Oznámenie Komisie – Vykonávanie článku 260 ods. 3 ZFEÚ, Ú. v. EÚ C 12 z 15. januára 2011. [14] Oznámenie Komisie – Vykonávanie článku 260 ods. 3 ZFEÚ, Ú. v. EÚ C 12 z 15. januára 2011, bod 21. [15] Niektorými z týchto dvanástich prípadov sa už zaoberá Súdny dvor. Pokiaľ ide o ostatné prípady, dokončuje sa ich dokumentácia na účely predloženia Súdnemu dvoru. [16] Pozri pracovný dokument útvarov Komisie, kde sú uvedené podrobnosti o smerniciach, ktoré neboli členským štátom transponované, a o súvisiacich návrhoch penále. [17] Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu o aktualizácii oznámenia o vzťahoch so sťažovateľom v prípadoch uplatňovania práva Únie, COM(2012) 154 final. [18] Od súčtu otvorených sťažností v roku 2012 a nových sťažností v roku 2013 (2516+3505=6021) sa odpočítal počet spracovaných sťažností (6021-3029=2992). [19] Zvyšné sťažnosti neboli ďalej spracované, pretože nedošlo k porušeniu právnych predpisov EÚ, nepatrili do rozsahu právomoci Komisie alebo pretože korešpondencia nebola kvalifikovaná ako sťažnosť. Je potrebné uviesť aj to, že v naliehavých a výnimočných prípadoch sa Komisia môže rozhodnúť poslať členskému štátu formálnu výzvu (článok 258 ZFEÚ), ktorej nepredchádza dvojstranná diskusia. [20] IP/13/866 [21] Smernica 2011/92/EÚ o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie [22] Úradný vestník 2013/C 246/07 [23] Úradný vestník 2013/C 357/04 [24] Nariadenie (ES) č. 805/2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky. [25] Zo súčtu prípadov, ktoré boli v rámci EU Pilot otvorené v roku 2012, a nových prípadov v rámci EU Pilot za rok 2013 (1326+1502=2828) sa odpočítal počet spracovaných prípadov (2828-1366=1462). [26] Správa Komisie. 30. výročná správa o kontrole uplatňovania práva EÚ (2012), COM(2013) 726 final, s. 7. [27] Alebo podľa iných ustanovení ZFEÚ, pozri poznámku pod čiarou č. 2. [28] Tento počet zahŕňa všetky konania, v ktorých Komisia poslala členskému štátu aspoň jednu formálnu výzvu podľa článku 258 ZFEÚ. [29] Nasledovné údaje boli vypočítané pre všetky prípady porušenia povinnosti bez ohľadu na ich pôvod (t. j. sťažnosť, vlastná iniciatíva Komisie alebo oneskorená transpozícia smerníc členskými štátmi). [30] Vec C-533/11, Komisia/Belgicko, (paušálna pokuta: 10 000 000 EUR; penále: 859 404 EUR za každé obdobie šiestich mesiacov, počas ktorého nebol dosiahnutý súlad s rozsudkom vydaným podľa článku 258 ZFEÚ) [31] Vec C-241/11, Komisia/Česká republika (paušálna pokuta: 250 000 EUR; nebolo uložené žiadne denné penále) [32] Vec C-576/11, Komisia/Luxembursko (paušálna pokuta: 2 000 000 EUR; penále: 2 800 EUR za každý deň, v ktorý nebol dosiahnutý súlad s rozsudkom vydaným podľa článku 258 ZFEÚ) [33] Vec C-270/11, Komisia/Švédsko (paušálna pokuta: 3 000 000 EUR; nebolo uložené žiadne denné penále) [34] Vec C-95/12, Komisia/Nemecko (bez sankcie). [35] Oznámenie Komisie o vhodnosti právnych predpisov EÚ (COM(2012) 746 final). Po tomto oznámení bolo vydané ďalšie oznámenie o výsledkoch a ďalších krokoch, pokiaľ ide o program REFIT (COM(2013) 685 final) [36] REFIT: mapovanie acquis, prvé výsledky – SWD(2013)401 final [37] Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Regulačná vhodnosť a efektívnosť (REFIT): Výsledky a ďalšie kroky, COM(2013)685 final. [38] COM(2013)920. [39] Smernica Rady 2009/71/EURATOM, ktorou sa zriaďuje rámec Spoločenstva pre jadrovú bezpečnosť jadrových zariadení [40] COM(2013)343. [41] COM(2013) 547. [42] COM(2013)821 a SWD(2013) 500 [43] COM(2013) 822 a SWD(2013) 492 [44] COM(2013) 824 a SWD(2013) 499 [45] COM(2013) 512 a SWD(2013) 266 [46] COM(2013)404 [47] COM(2013)788 final [48] Smernica 2011/98/EÚ [49] Spojené veci C-514/11 P a C-605/11 P [50] Nariadenie (ES) č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie. [51] Star Fruit/Komisia, C-247/87 (bod11); Sonito a iní/Komisia, C-87/89 (bod 6) a P Ruipérez Aguirre a ATC Petition/Komisia, C-111/11 (rozhodnutie zo14. júla 2011, body 11 a 12).