V zmene z Dauhy sa v novom článku 3 ods. 1c stanovuje zjednodušený postup, ktorým sa stranám umožňuje v priebehu záväzného obdobia zvýšiť svoje ambície a prispôsobiť tak svoje záväzky. Predtým by takáto úprava bola považovaná za zmenu prílohy B k protokolu, čo by si vyžadovalo konsenzus všetkých strán protokolu na jej prijatie a ratifikáciu troma štvrtinami strán na to, aby nadobudla platnosť. Na základe zmeny z Dauhy je postup zvýšenia ambícií oveľa jednoduchší. Zvýšenie ambícií, ktoré navrhuje strana vzhľadom na svoj vlastný cieľ sa teraz považuje za prijatý, ak tri štvrtiny strán nevznesú proti tomu námietku. Nevyžaduje sa už ani ratifikácia na to, aby zvýšenie ambícií nadobudlo platnosť.

Do zoznamu GHG, na ktoré sa Kjótsky protokol vzťahuje a ktoré sú uvedené v prílohe k nemu, sa dopĺňa jeden plyn: fluorid dusný (NF3). NF3 je vysoko účinný GHG; jeho emisie sú v súčasnosti veľmi nízke, ale narastajú, pričom má potenciál globálneho otepľovania 17 200 (jedna tona NF3 vypustená do atmosféry zodpovedá 17 200 tonám oxidu uhličitého).

Právne predpisy Európskej únie zamerané na splnenie cieľa 80 % do roku 2020 už nadobudli účinnosť. V čase ich prijatia sa predložili obsiahle posúdenia vplyvu hospodárskych dôsledkov pre každý členský štát, pričom sa aktualizovali tak, aby sa v nich zohľadnil aj vplyv hospodárskej a finančnej krízy. Preto Európska únia a jej členské štáty v Dauhe vyjadrili svoju ochotu okamžite začať plniť svoje záväzky a prebrať svoju zodpovednosť v druhom záväznom období Kjótskeho protokolu od 1. januára 2013. Okrem toho je Európska únia na ceste k splneniu svojho cieľa do roku 2020. Z poslednej inventúry GHG vyplýva, že emisie v roku 2011 v 27 členských štátoch boli o 18,4 % pod úrovňou emisií v roku 1990 (s výnimkou využívania pôdy, zmeny vo využívaní pôdy, lesného hospodárstva a využívania flexibilných mechanizmov). Pri zohľadnení rozdielov v rozsahu pôsobnosti a oblastiach, na ktoré sa Kjótsky protokol vzťahuje, a pri predpoklade, že základným rokom pre Cyprus a Maltu je rok 1990, by skutočné zníženie emisií v roku 2011 v porovnaní s emisiami v základnom roku podľa Kjótskeho protokolu bolo o väčšie než 20 % zníženie požadované v druhom záväznom období. Európska environmentálna agentúra na základe najnovších prognóz členských štátov o emisiách GHG a pri predpoklade vykonávania aktuálne platných politík a opatrení uvádza, že dôjde k ďalšiemu miernemu poklesu emisií do roku 2020, pričom celkové zníženie do roku 2020 bude predstavovať približne 19 % pod úrovňami v roku 1990. To potvrdzuje vyhliadky, že Európska únia v druhom záväznom období dosiahne svoj cieľ pomocou politík a opatrení, ktoré sú v súčasnosti platné. Ponuka EÚ posunúť sa k zníženiu na úrovni 30 % však naďalej platí. Navyše prebiehajú diskusie o nákladovo najefektívnejšom spôsobe, akým môže Európska únia znížiť svoje emisie skleníkových plynov o 80 – 95 % do roku 2050 vrátane cieľa do roku 2030.

Podľa zmeny z Dauhy sa Európska únia, jej členské štáty a Island zaväzujú obmedziť svoje priemerné ročné emisie skleníkových plynov (GHG) v rokoch 2013 až 2020 na 80 % svojich emisií v základnom roku (prevažne rok 1990). Tento záväzok je založený na cieľoch zníženia emisií stanovených v klimaticko-energetickom balíku prijatom v roku 2009, predovšetkým na systéme Európskej únie na obchodovanie s emisiami (EU ETS) a rozhodnutí o spoločnom úsilí. Pri určení miery záväzku sa zohľadnili rozdiely v rozsahu pôsobnosti právnych predpisov Európskej únie a druhým záväzným obdobím Kjótskeho protokolu. Tento prístup je v súlade so závermi Rady z marca 2012, v ktorých uviedla, že spoločný záväzok Európskej únie, jej členských štátov a Islandu by mal vychádzať z klimaticko-energetického balíka ale zároveň aj, že záväzky jednotlivých členských štátov zredukovať svoje emisie v druhom záväznom období Kjótskeho protokolu „nepresahujú ich záväzky odsúhlasené v právnych predpisoch EÚ“. Tento prístup dodržala Európska únia a členské štáty v dokumentoch, ktoré v apríli 2012 predložili vzhľadom na svoje záväzky v druhom záväznom období.

Dohoda na zmene z Dauhy je súčasťou obsiahlejšieho balíka opatrení. Dodatočne k 38 stranám, na ktoré sa vzťahuje druhé záväzné obdobie, teraz vyše 60 ďalších strán vrátane Spojených štátov, Číny, Indie, Južnej Afriky a Brazílie prisľúbilo opatrenia zamerané na zmiernenie zmeny klímy podľa Rámcového Dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy (ďalej len „dohovor“). Znamená to, že sa na vyše 80 % celosvetových emisií začali vzťahovať medzinárodné záväzky týkajúce sa zmierňovania zmeny klímy v rámci Kjótskeho protokolu a dohovoru. Ďalším dôležitým prvkom tohto obsiahlejšieho balíka je konsenzus, ktorý dosiahli strany dohovoru: „najneskôr do roku 2015 podľa dohovoru prijať protokol, iný právny nástroj alebo dohodnutý záver s právnou silou uplatniteľný na všetky strany“, ktorý by mal vstúpiť do platnosti a vykonávať sa od roku 2020.

Orientačný odhad spoločného prideleného množstva na druhé záväzné obdobie založený na údajoch o základnom roku dostupných v súčasnosti a na stále platných hodnotách potenciálu globálneho otepľovania z druhej hodnotiacej správy Medzivládneho panelu o zmene klímy uvedených (IPCC) by sa rovnal priemernej ročnej pridelenej hodnote približne 4 632 miliónov ton emisií GHG vyjadrených ako ekvivalent oxidu uhličitého. Podľa najaktuálnejších údajov sa priemerné ročné emisie Európskej únie, jej členských štátov a Islandu za roky 2008 až 2010 pohybovali na úrovni 4 782 miliónov ton. Preto sa neočakáva, že by dôsledkom článku 3 ods. 7b protokolu bolo automatické rušenie jednotiek množstva prideleného Európskej únii, členským štátom a Islandu (pozri tabuľku).

V návrhu rozhodnutia sa potvrdzuje, že Európska únia a jej členské štáty budú plniť svoje záväzky spoločne – a aj spolu s Islandom (článok 2), a objasňujú sa v ňom povinnosti, ktoré Komisia a členské štáty majú v súvislosti s podávaním správ, ktoré uľahčia výpočet pridelených množstiev (článok 3). Ďalej obsahuje štandardné ustanovenia o zodpovednosti pri ukladaní listín o prijatí zmeny z Dauhy v Organizácii spojených národov (článok 4) a o spoločnom uložení listín o prijatí (článok 5 ods. 1). Dôležitým aspektom je, že členským štátom sa v ňom ukladá povinnosť vykonať potrebné kroky, aby podľa možnosti dovŕšili svoje ratifikačné postupy najneskôr do 16. februára 2015 (článok 5 ods. 2), a povinnosť do 15. septembra 2014 informovať Komisiu o pravdepodobnom dátume ukončenia príslušných postupov (článok 5 ods. 3).

Komisia bude pozorne monitorovať emisie a odstránené emisie zo sektorov LULUCF členských štátov. Ak by sa zistilo, že jednotlivé členské štáty sú konfrontované s neočakávane vysokými emisiami zo sektorov LULUCF, a to napriek tomu, že vykonávajú účinné politiky s cieľom obmedziť ich, Komisia zváži navrhnutie mechanizmu na podporu dotknutých členských štátov.

V súlade so zodpovednosťou členských štátov za politiku lesného hospodárstva a vzhľadom na absenciu cieľov Európskej únie v sektore LULUCF budú členské štáty povinné účtovať emisie a odstránené emisie z LULUCF do tej miery, do akej sa na ne vzťahuje protokol, oproti svojim jednotlivým úrovniam emisií. Začlenenie sektoru LULUCF do úrovní emisií členských štátov a Islandu je založené na predpoklade, že v danom sektore nedochádza k emisiám v čistom ani odstráneniu emisií v čistom. Všetky takéto emisie však možno kompenzovať prostredníctvom „výkonu nad mieru“ v iných sektoroch, na ktoré sa EU ETS nevzťahuje: prostredníctvom použitia flexibilných mechanizmov Kjótskeho protokolu a využitia práv súvisiacich s nadbytkom emisií preneseným z prvého záväzného obdobia, ktoré sa vedú v rezerve nadbytku z predchádzajúceho obdobia (PPSR) členského štátu.

Článkom 3 ods. 3 a 4 Kjótskeho protokolu sa do tohto protokolu zahŕňajú emisie z využívania pôdy, zmeny vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva (LULUCF). Podľa vykonávacích pravidiel dohodnutých podľa Kjótskeho protokolu, revidovaných na konferencii o zmene klímy v Durbane, sú strany so záväzkom v rámci tohto záväzku v druhom záväznom období povinné účtovať emisie a odstraňovanie emisií zo zalesňovania, obnovy lesa a odlesňovania, ako aj z obhospodarovania lesov. Navyše si strany môžu zvoliť účtovanie emisií z obhospodarovania ornej pôdy a pastvín. Strany sú síce povinné účtovať emisie LULUCF v rámci svojich záväzkov vyplývajúcich z Kjótskeho protokolu, to však neplatí pre Európsku úniu, v prípade ktorej nie sú emisie zo sektorov LULUCF zahrnuté ani v EU ETS, ani v rozhodnutí o spoločnom úsilí. Európsky parlament a Rada v máji 2013 však prijali rozhodnutie 529/2013/EÚ, v ktorom sa stanovujú pravidlá účtovania emisií GHG a odstránených emisií GHG vyplývajúcich z činností súvisiacich s LULUCF a pravidlá podávania informácií o opatreniach týkajúcich sa predmetných činností. Týmito právnymi predpismi sa pravidlá EÚ týkajúce sa podávania správ o LULUCF harmonizujú s požiadavkami Kjótskeho protokolu.

(3)Ďalším dôležitým prvkom tohto balíka je konsenzus, ktorý dosiahli strany dohovoru, do konca roku 2015 prijať podľa dohovoru protokol, iný právny nástroj alebo dohodnutý záver s právnou silou podľa dohovoru uplatniteľný na všetky strany, ktorý by mal nadobudnúť platnosť a vykonávať sa od roku 2020. Rokovania o tomto právne záväznom nástroji prebiehajú v rámci pracovnej skupiny ad hoc na platforme „Durban Platform for Enhanced Action“ (Durbanská platforma pre posilnené konanie).

Komisia (v mene Európskeho spoločenstva) a členské štáty budú naďalej plniť ďalšie povinnosti týkajúce sa podávania správ vrátane ročných správ z inventúr. Tieto povinnosti patria do medzinárodne dohodnutých požiadaviek týkajúcich sa podávania správ podľa Kjótskeho protokolu a vykonávajú sa prostredníctvom nariadenia o mechanizme monitorovania. Koncepcia spoločného plnenia vytýčená v tomto návrhu rozhodnutia Rady si vyžaduje, aby členské štáty podávali aj osobitné správy o svojich emisiách zo zdrojov a emisiách odstránených záchytmi, na ktoré sa vzťahuje Kjótsky protokol, ale nie EU ETS. V článku 7 nariadenia o mechanizme monitorovania sa už vyžaduje, aby členské štáty každoročne podávali správy o svojich emisiách v rámci EU ETS a pomere týchto emisií voči celkovým nahláseným emisiám. Ako zdroj týchto údajov slúži protokol transakcií Európskej únie (EUTL), ktorý kontroluje a zaznamenáva všetky transakcie odohrávajúce sa v rámci EU ETS. Európska environmentálna agentúra (EEA) na základe údajov z EUTL vo svojom prehliadači údajov EU ETS uverejňuje agregované údaje o overených emisiách, kvótach a odovzdaných jednotkách podľa členských štátov, sektorov, objemu a roku. Tieto isté údaje sa používajú na analýzu emisií GHG v rozmanitých oficiálnych správach vrátane ročnej správy Európskej komisie o dosahovaní pokroku pri záväzkoch Európskej únie a medzinárodných záväzkoch, ktoré sa uverejňujú v súlade s článkom 21 nariadenia o mechanizme monitorovania , ako aj v ročných správach EEA o trendoch a prognózach emisií GHG v Európe. Ďalej sa tieto údaje používajú aj v ročnej správe Európskej únie o inventúre GHG, a to v prispôsobenej podobe v dôsledku rozdielov v rozsahu medzi Kjótskym protokolom a EU ETS (s výnimkou medzinárodnej leteckej dopravy).

Podľa vykonávacích pravidiel Kjótskeho protokolu sú strany povinné do 14. apríla 2015 predložiť správu na uľahčenie výpočtu prideleného množstva a preukázať schopnosť účtovať svoje emisie a pridelené množstvo. V článku 3 tohto návrhu rozhodnutia Rady sa vyžaduje, aby Komisia vypracovala a predložila správu na uľahčenie výpočtu spoločného prideleného množstva Európskej únie, jej členských štátov a Islandu, ako aj množstva prideleného Európskej únii (zodpovedajúceho emisiám, na ktoré sa vzťahuje EU ETS). Členské štáty a Island sú povinné predložiť správu na uľahčenie výpočtu svojich pridelených množstiev, ktoré sa vzťahujú na emisie, ktoré nespadajú do EU ETS. Tieto správy sa preskúmajú, následne sa pridelené množstvá stanovia s konečnou platnosťou a zaznamenajú v kompilačnej a účtovnej databáze. V správach na uľahčenie výpočtu pridelených množstiev členských štátov a Islandu sa pridelené množstvá vyjadria ako množstvá rovnajúce sa úrovni emisií daného členského štátu alebo Islandu jednak v tonách ekvivalentu oxidu uhličitého a jednak ako percentuálny podiel emisií daného členského štátu alebo Islandu v základnom roku.

(7)Únia v súlade so závermi Rady z 9. marca 2012 ponúkla možnosť do roku 2020 posunúť cieľ zníženia na 30 % v porovnaní s úrovňami v roku 1990, ako súčasť celosvetovej a komplexnej dohody na obdobie po roku 2012, za predpokladu, že iné rozvinuté krajiny prijmú porovnateľné záväzky znížiť emisie a že rozvojové krajiny prispejú primerane podľa svojej zodpovednosti a schopností. Táto ponuka je zachytená v zmene z Dauhy.

(8)Ciele pre Úniu a jej členské štáty sú uvedené v zmene z Dauhy s poznámkou pod čiarou, v ktorej sa uvádza, že tieto ciele sú založené na konsenze, že ich bude plniť spoločne Európska únia a jej členské štáty v súlade s článkom 4 Kjótskeho protokolu.Únia, jej členské štáty, Chorvátsko a Island takisto pri prijatí zmeny z Dauhy vydali spoločné vyhlásenie, v ktorom vyjadrili svoj zámer plniť svoje záväzky v druhom záväznom období spoločne. Toto vyhlásenie figuruje v správe z konferencie a Rada ho zopakovala vo svojich záveroch zo 17. decembra 2012.

(9)Únia a členské štáty na základe rozhodnutia spoločne plniť svoje záväzky v súlade s článkom 4 Kjótskeho protokolu zodpovedajú podľa ods. 6 uvedeného článku a v súlade s článkom 24 ods. 2 protokolu spoločne za splnenie svojich kvantifikovaných záväzkov znižovania emisií podľa článku 3 ods. 1a Kjótskeho protokolu. V dôsledku toho a v súlade s článkom 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii majú členské štáty jednotlivo a kolektívne povinnosť vykonať všetky vhodné opatrenia, či už všeobecné alebo konkrétne, aby zabezpečili plnenie povinností vyplývajúcich z opatrení inštitúcií Únie, uľahčili dosiahnutie tohto záväzku a neprijali žiadne opatrenia, ktoré by jeho dosiahnutie mohli ohroziť.

(10)V tom istom vyhlásení Únia, jej členské štáty, Chorvátsko a Island takisto uviedli, že v súlade s článkom 4 ods. 1 Kjótskeho protokolu, podľa ktorého môžu strany plniť svoje záväzky podľa článku 3 Kjótskeho protokolu spoločne, sa článok 3 ods. 7b Kjótskeho protokolu bude uplatňovať na spoločné pridelené množstvo podľa dohody medzi Európskou úniou, jej členskými štátmi, Chorvátskom a Islandom o spoločnom plnení a nebude sa uplatňovať na členské štáty, Chorvátsko alebo Island individuálne. Rada na svojom zasadnutí 15. decembra 2009 uvítala žiadosť Islandu o plnenie jeho záväzku v druhom záväznom období spoločne s Úniou a jej členskými štátmi a vyzvala Komisiu, aby predložila odporúčanie otvoriť potrebné rokovania s Islandom o dohode, ktorá bude v súlade so zásadami a kritériami stanovenými v klimaticko-energetickom balíku Únie. V dohode s Islandom o účasti Islandu na spoločnom plnení záväzkov Únie, jej členských štátov a Islandu v druhom záväznom období Kjótskeho protokolu sa stanovujú podmienky tejto účasti.

(11)V Kjótskom protokole sa stranám, ktoré sa dohodnú na spoločnom plnení záväzkov podľa článku 3, ukladá povinnosť spoločne v predmetnej dohode stanoviť jednotlivé úrovne emisií pridelené každej strane. Vyžaduje sa v ňom, aby strany dohody o spoločnom plnení oznámili sekretariátu dohovoru podmienky danej dohody v deň uloženia ich listín o ratifikácii alebo schválenia.

(12)V súlade s platnými právnymi predpismi Únie sa jednotlivé úrovne emisií pridelené Únii vzťahujú na emisie skleníkových plynov podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ESdo tej miery, do akej sa na predmetné emisie skleníkových plynov vzťahuje príloha A ku Kjótskemu protokolu.

(13)Jednotlivé úrovne emisií členských štátov a Islandu zahŕňajú zostávajúce emisie skleníkových plynov zo zdrojov a emisie odstránené záchytmi na ich územiach v tých prípadoch, keď sa na tieto zdroje a záchyty nevzťahuje smernica 2003/87/ES, ale sú uvedené v prílohe A ku Kjótskemu protokolu. Zahŕňa to všetky emisie zo zdrojov a emisie odstránené záchytmi vyplývajúce z ľudskej činnosti v súvislosti s využívaním pôdy, zmenou využívania pôdy a lesným hospodárstvom, na ktoré sa vzťahuje článok 3 ods. 3 a 4 Kjótskeho protokolu, ako aj emisie fluoridu dusného (NF3).

(14)Komisia by mala naďalej skúmať iné možnosti v snahe nájsť uspokojivé riešenie osobitostí krajín s bohatým lesným porastom, predovšetkým vzhľadom na obmedzené možnosti kompenzovať emisie zo zalesňovania, obnovy lesa a odlesňovania záchytmi pribúdajúcimi v dôsledku obhospodarovania lesa, a zároveň riešenie, ktoré by zabezpečilo environmentálnu integritu.

(15)V súlade so závermi Rady z 9. marca 2012 a ponukou Únie a jej členských štátov vytýčiť si v druhom záväznom období cieľ 80 % sa úroveň emisií členských štátov rovná súhrnu ročných pridelených emisií na obdobie rokov 2013 až 2020 určených podľa rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 406/2009/ES. Toto množstvo je založené na hodnotách potenciálu globálneho otepľovania uvedených vo štvrtej hodnotiacej správe Medzivládneho panelu o zmene klímy a určilo sa podľa prílohy II k rozhodnutiu Komisie č. 2013/162/EÚ a prispôsobilo [rozhodnutím o aktualizácii ročných pridelených jednotiek emisných kvót zo septembra – C(2013)7183]. Úroveň emisií pre Island sa určila v dohode s Islandom.

(16)Podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 525/2013sú členské štáty povinné podľa možnosti podávať správy o skutočnom alebo odhadovanom pridelení overených emisií nahlásených zo zariadení a prevádzkovateľmi podľa smernice 2003/87/ES ku kategóriám zdrojov národných inventúr skleníkových plynov, ako aj o pomere predmetných overených emisií voči celkovým nahláseným emisiám skleníkových plynov v týchto kategóriách zdrojov. To umožňuje členským štátom podávať oddelené správy o emisiách, ktoré spadajú do ich vlastných úrovní emisií. V oddiele o množstve pridelenom Únii v správe Únie by sa malo určiť množstvo emisií z jednotlivých členských štátov, ktoré spadajú do množstva prideleného Únii.

(17)Na konferencii strán slúžiacej ako stretnutie strán Kjótskeho protokolu sa dosiahla dohoda, že každá strana so záväzkom v druhom záväznom období by do 15. apríla 2015 mala sekretariátu dohovoru predložiť správu, ktorá uľahčí výpočet prideleného množstva. Komisia by mala vypracovať správu, ktorá uľahčí výpočet spoločného množstva prideleného Únii, jej členským štátom a Islandu. V tejto správe sa určí aj množstvo pridelené Únii. Členské štáty a Island by mali predložiť svoje správy do 15. apríla 2015, čím sa ich pridelené množstvá stanovia na výšku úrovní ich emisií, ako sú uvedené v prílohe II k tomuto rozhodnutiu.

(18)S cieľom zdôrazniť angažovanosť Únie a jej členských štátov za to, aby zmena z Dauhy nadobudla platnosť včas, by ju Únia, jej členské štáty a Island mali ratifikovať najneskôr do 16. februára 2015.

(19)Zmena z Dauhy by sa mala v mene Európskej únie schváliť,

PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

Článok 1

Zmena z Dauhy Kjótskeho protokolu k Rámcovému Dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy (ďalej len „dohovor“) odsúhlasená 8. decembra 2012 v Dauhe sa týmto v mene Európskej únie schvaľuje.

Znenie zmeny z Dauhy tvorí prílohu k tomuto rozhodnutiu.

Článok 2

Únia a jej členské štáty plnia svoje záväzky podľa článku 3 Kjótskeho protokolu a zmeny z Dauhy v súlade s oznámením podmienok dohody o spoločnom plnení záväzkov Európskej únie, jej členských štátov a Islandu podľa článku 3 Kjótskeho protokolu (ďalej len „oznámenie“) uvedené v prílohe I.

Článok 3