EÚ sa už dávno zaviazala k medzinárodnému úsiliu v boji proti zmene klímy a cíti povinnosť ísť príkladom pomocou komplexných domácich politík. Na európskej úrovni sa v rámci Európskeho programu pre zmenu klímy (ECCP) vypracoval komplexný balík politických opatrení na znižovanie emisií skleníkových plynov. Európska únia si sama stanovila ciele pre postupné zníženie emisií skleníkových plynov až do roku 2050. Kľúčové ciele v oblasti klímy a energetiky sú stanovené v klimaticko-energetickom balíku do roku 2020 a v rámci politík v oblasti klímy a energetiky na obdobie do roku 2030. Tieto ciele sú vymedzené tak, aby EÚ smerovala k dosiahnutiu prechodu na nízkouhlíkové hospodárstvo, ako je podrobne opísané v pláne prechodu na nízkouhlíkové hospodárstvo do roku 2050. EÚ sleduje svoj pokrok v oblasti znižovania emisií prostredníctvom pravidelného monitorovania a podávania správ. EÚ bola na čele medzinárodného úsilia o dosiahnutie globálnej klimatickej dohody. Vzhľadom na obmedzenú účasť na Kjótskom protokole uplatňoval a keďže sa v roku 2009 v Kodani nepodarilo dosiahnuť dohodu, EÚ vytvorila širokú koalíciu rozvinutých a rozvojových krajín s veľkými ambíciami, ktoré sa premietli do úspešného výsledku parížskej konferencie o klíme (COP21) v decembri 2015. Na tejto konferencii 195 krajín prijalo vôbec prvú univerzálnu, právne záväznú globálnu klimatickú dohodu. EÚ bola prvou veľkou ekonomikou, ktorá predložila svoj zamýšľaný príspevok k novej dohode v marci 2015. V súčasnosti už podniká kroky na realizáciu svojho cieľa znížiť emisie najmenej o 40 % do roku 2030.

Migrácia je jednou z politických priorít súčasnej Komisie. Hlavným cieľom tejto európskej migračnej agendy je pristupovať k otázke migrácie komplexným spôsobom. Prvá časť tejto agendy vymedzuje okamžité opatrenia s cieľom zabrániť ľudským tragédiám a posilniť mechanizmy na riešenie núdzových situácií. Možno to dosiahnuť posilnením prítomnosti na mori s cieľom záchrany životov, bojom proti zločineckým prevádzačským sieťam, reakciou na vysoký počet migrantov prichádzajúcich do EÚ a využívaním prevádzkových a finančných nástrojov EÚ na pomoc členským štátom v prvej línii. Ako prvý krok v roku 2015 Komisia prostredníctvom opravných rozpočtov sprístupnila dodatočné finančné prostriedky – pozri časť 6. Dlhodobú politiku v oblasti migrácie okrem toho treba nanovo vymedziť, a to na základe štyroch pilierov: 1) zníženie stimulov nelegálnej migrácie; 2) záchrana ľudských životov a zabezpečenie vonkajších hraníc; 3) silná spoločná azylová politika a 4) nová politika v oblasti legálnej migrácie.

Záruka EÚ je po celú dobu obmedzená na 16 mld. EUR a súhrnné čisté platby z rozpočtu EÚ nesmú prekročiť túto sumu. Záručné platby EÚ by sa mali vykonávať prostredníctvom novovytvoreného garančného fondu, ktorý zaisťuje likviditný vankúš proti prípadným čistým stratám (očakávané straty, ktoré nie sú pokryté očakávanými príjmami) zo zaručených operácií EFSI. Garančný fond EFSI bude financovaný z rozpočtu EÚ od roku 2016 a postupne dosiahne 8 mld. EUR do roku 2022, a bude teda poskytovať 50 % maximálnej záruky EÚ. Pre garančný fond sa k 31. decembru 2015 vyčlenila suma 1 350 mil. EUR, ktorá sa doň vyplatí v roku 2016 (500 mil. EUR) a 2017 (850 mil. EUR), pričom je zahrnutá do sumy uvedenej ako RAL v poznámke 5.3.1 ku konsolidovaným finančným výkazom.

Úloha EÚ sa týka poskytovania záruky EÚ na časť potenciálnych strát, ktoré EIB môže utrpieť v dôsledku svojich investícií do dlhových alebo kapitálových nástrojov. EÚ preto nezasahuje do konečného výberu a riadenia operácií EFSI, neinvestuje finančné prostriedky do operácií EFSI a nie je priamou zmluvnou stranou v rámci príslušných nástrojov. Keďže nie sú splnené kontrolné kritériá a účtovné požiadavky na konsolidáciu účtovných pravidiel EÚ (a IPSAS), súvisiace aktíva sa nezaúčtujú v konsolidovanej účtovnej závierke EÚ – pozri aj poznámku 5.2 ku konsolidovaným finančným výkazom.

EÚ je na základe Zmluvy o EÚ oprávnená vykonávať operácie prijímania úverov s cieľom mobilizovať finančné zdroje potrebné na plnenie jej osobitných mandátov. Komisia, ktorá koná v mene EÚ, realizuje v súčasnosti tri hlavné programy – makrofinančnú pomoc (MFA), pomoc pre platobnú bilanciu (BOP) a Európsky finančný stabilizačný mechanizmus (EFSM) – v rámci ktorých môže poskytovať úvery, a kapitál potrebný na financovanie poskytovania úverov EÚ sa získava na kapitálových trhoch alebo prostredníctvom finančných inštitúcií. V priebehu roka 2015 Írsko oficiálne požiadalo o predĺženie lehoty splatnosti svojho prvého úveru EFSM. Splátka vo výške 5 mld. EUR bola rozdelená do troch nových splátok vo výške 2 mld. EUR, 1 mld. EUR a 2 mld. EUR so splatnosťou jednotlivých splátok v rokoch 2023, 2029 a 2035. V januári 2016 Portugalsko oficiálne požiadalo o predĺženie lehoty splatnosti svojho prvého úveru EFSM, ktorý bol splatný 3. júna 2016. Splátka 4,75 mld. EUR bola refinancovaná troma novými tranžami vo výške 1,5 mld. EUR, 2,25 mld. EUR a 1 mld. EUR so splatnosťou jednotlivých splátok v rokoch 2023, 2031 a 2036. Dňa 17. júla 2015 bol Grécku poskytnutý preklenovací úver EFSM ako dočasný úver pred uzatvorením úverovej zmluvy medzi Gréckom a Európskym mechanizmom pre stabilitu (ESM). K prvému a jedinému čerpaniu došlo 20. júla 2015 a bolo úplne splatené v okamihu ratifikácie zmluvy o zriadení EMS parlamentmi členských štátov eurozóny. K zaplateniu úveru došlo 20. augusta 2015.

16.Všeobecné a očakávané riziká a neistoty

Problémy, ktoré vznikli v priebehu rozpočtového roka

Makroekonomické prostredie

Makroekonomické prostredie EÚ má vplyv na schopnosť členských štátov EÚ splniť svoje finančné záväzky voči inštitúciám a orgánom EÚ, a teda na schopnosť EÚ pokračovať vo vykonávaní politík EÚ, ako sa zdôraznilo v časti 2 vyššie. Európske hospodárstvo naďalej podporuje viacero pozitívnych faktorov, ako je cena ropy, výmenný kurz eura a finančné náklady, ktoré stimulovali vývoz a súkromnú spotrebu. Investície však naďalej brzdí hospodárska a politická neistota a v niektorých krajinách nadmerné zadlženie. V súčasnosti, keď európske hospodárstvo vstupuje do štvrtého roka svojho oživenia, čelí protivetru a podstatným rizikám vyplývajúcim zo spomalenia rastu rozvíjajúcich sa hospodárstiev. Hospodársky rast, ktorý by bol dostatočne silný na zníženie miery nezamestnanosti, v podstate doteraz nenastal a dôkazy o oživení investícií, ktoré majú zásadný význam pre udržateľnosť oživenia, zostávajú naďalej obmedzené. Okrem toho je tempo plnenia rozpočtu EÚ v rámci VFR na roky 2014 – 2020 pomerne pomalé a pokračujúce problémy s Gréckom a utečenecká kríza dopĺňajú tento celkový obraz.

Hospodárske oživenie v eurozóne zostáva mierne napriek značnej podpore v podobe pozitívnych faktorov opísaných vyššie, o ktorých sa predpokladá, že budú o niečo silnejšie a trvalejšie, než sa pôvodne očakávalo. Cena ropy opäť klesla, a to najmä vďaka bohatým zásobám, a v súčasnosti sa predpokladá, že zostane výrazne nižšia a zvýši sa neskôr. Fiškálna politika v eurozóne stále o niečo viac podporuje rast, a to predovšetkým v dôsledku verejných výdavkov spojených s prílevom žiadateľov o azyl v niektorých členských štátoch. Navyše v dôsledku kombinácie kvantitatívneho uvoľňovania a úverového uvoľňovania zo strany Európskej centrálnej banky (ECB) by náklady na financovanie v eurozóne mali zostať nízke dlhšie než sa pôvodne očakávalo a naďalej budú prispievať k zníženiu finančnej roztrieštenosti a rozdielov medzi členskými štátmi. Medzitým bude podpora v podobe týchto faktorov čoraz viac slabnúť v dôsledku zhoršujúceho sa globálneho stavu životného prostredia a niektoré staršie problémy vyplývajúce z krízy (predovšetkým vysoká miera politickej neistoty, zadlženosti a nezamestnanosti) budú mať aj naďalej negatívny vplyv na rast.

Reálny HDP (prognóza), miera inflácie a miera nezamestnanosti v %, priemer EÚ

Reálny HDP Inflácia Miera nezamestnanosti 2015 2016 2017 2015 2016 2017 2015 2016 2017 Belgicko 1,3 1,3 1,7 0,6 1,4 1,7 8,3 8,0 7,4 Nemecko 1,7 1,8 1,8 0,1 0,5 1,5 4,8 4,9 5,2 Estónsko 0,9 2,1 2,3 0,1 1,0 2,5 6,3 6,3 7,5 Írsko 6,9 4,5 3,5 0,0 0,6 1,4 9,4 8,5 7,8 Grécko 0,0 (0,7) 2,7 (1,1) 0,5 0,8 25,1 24,0 22,8 Španielsko 3,2 2,8 2,5 (0,6) 0,1 1,5 22,3 20,4 18,9 Francúzsko 1,1 1,3 1,7 0,1 0,6 1,3 10,5 10,5 10,3 Taliansko 0,8 1,4 1,3 0,1 0,3 1,8 11,9 11,4 11,3 Cyprus 1,4 1,5 2,0 (1,6) 0,2 1,3 15,5 14,5 13,2 Lotyšsko 2,7 3,1 3,2 0,2 0,4 2,0 9,9 9,2 8,6 Litva 1,6 2,9 3,4 (0,7) (0,1) 2,1 9,0 8,0 7,2 Luxembursko 4,7 3,8 4,4 0,1 0,4 2,4 6,1 6,0 6,0 Malta 4,9 3,9 3,4 1,2 1,7 2,1 5,4 5,4 5,4 Holandsko 2,0 2,1 2,3 0,2 0,9 1,5 6,9 6,6 6,4 Rakúsko 0,7 1,7 1,6 0,8 0,9 1,8 6,0 6,2 6,4 Portugalsko 1,5 1,6 1,8 0,5 0,7 1,1 12,6 11,7 10,8 Slovinsko 2,5 1,8 2,3 (0,8) (0,3) 1,1 9,1 8,8 8,4 Slovensko 3,5 3,2 3,4 (0,3) 0,3 1,7 11,5 10,3 9,3 Fínsko 0,0 0,5 0,9 (0,2) 0,1 1,5 9,5 9,4 9,3 Eurozóna 1,6 1,7 1,9 0,0 0,5 1,5 11,0 10,5 10,2 Bulharsko 2,2 1,5 2,0 (1,1) (0,1) 0,9 10,1 9,4 8,8 Česká republika 4,5 2,3 2,7 0,3 0,4 1,4 5,1 4,8 4,7 Dánsko 1,2 1,7 1,9 0,2 0,9 1,7 6,0 5,8 5,6 Chorvátsko 1,8 2,1 2,1 (0,3) 0,3 1,6 16,2 15,1 13,8 Maďarsko 2,7 2,1 2,5 0,1 1,7 2,5 6,7 6,0 5,2 Poľsko 3,5 3,5 3,5 (0,7) 0,6 1,7 7,5 7,0 6,5 Rumunsko 3,6 4,2 3,7 (0,4) (0,2) 2,5 6,7 6,6 6,5 Švédsko 3,6 3,2 2,9 0,7 1,1 1,4 7,4 6,9 6,7 Spojené kráľovstvo 2,3 2,1 2,1 0,0 0,8 1,6 5,2 5,0 4,9 EÚ 1,9 1,9 2,0 0,0 0,5 1,6 9,5 9,0 8,7

Rast HDP v eurozóne sa podľa predpovedí mal mierne zrýchliť z 1,6 % v roku 2015 na 1,7 % v roku 2016. Potom, čo sa globálna ekonomická aktivita začína zotavovať, pozitívne účinky by sa mali pocítiť neskôr v rokoch 2016 a 2017. Niektoré štrukturálne reformy uskutočňované v členských štátoch by tiež mali mať aj naďalej pozitívny vplyv na rast. Dedičstvo krízy odznieva, čo by malo byť prínosom pre spotrebu a investície. Hoci miera zadlženosti zostáva v niektorých častiach hospodárstva vysoká, jednoduché podmienky financovania by mali obmedziť akútne tlaky na znižovanie pákového efektu. Celkovo by rast HDP v eurozóne mal v roku 2017 dosiahnuť 1,9 %. V roku 2016 by členské štáty mali naďalej pokračovať vo svojej ceste k oživeniu, a to vrátane Grécka, kde by sa mal rast opäť zrýchľovať v priebehu celého roka. Investičný plán pre Európu bol vypracovaný s cieľom pomôcť prekonať súčasný nedostatok investícií v EÚ vďaka mobilizácii súkromného financovania strategických investícií v kľúčových oblastiach a mal by sa začať prejavovať aj jeho pozitívny vplyv na verejné a súkromné investície. V roku 2017 by mala byť hospodárska činnosť na vzostupe vo všetkých členských štátoch.

V roku 2015 sa očakáva, že deficit verejných financií v eurozóne klesne na 2,2 % HDP a mal by sa ďalej znižovať na 1,9 % v roku 2016 a 1,6 % v roku 2017. V nasledujúcom roku by štrukturálne saldo v eurozóne, ako aj v EÚ malo zostať viacmenej stabilné za predpokladu, že nedôjde k zmene politiky. Pomer dlhu k HDP v eurozóne podľa prognózy klesne zo svojho vrcholu na úrovni 94,5 % v roku 2014 na 91,3 % v roku 2017.

Zlepšenie podmienok na trhu práce pokračuje s miernym hospodárskym oživením a prispieva k miernemu rastu zamestnanosti. Celkovo sa v eurozóne v roku 2015 očakáva rast zamestnanosti o 1,1 % a predpokladá sa zhruba rovnako rýchly rast aj v tomto a nasledujúcom roku na pozadí posilnenej hospodárskej činnosti, zlepšenia podnikateľskej dôvery a vyššej akumulácie kapitálu.

Hospodárska prognóza pre eurozónu zostáva veľmi neistá a jednoznačne prevládajú celkové riziká poklesu. Riziká, ktoré pre prognózu rastu vyplývajú z globálneho hospodárstva a globálnych finančných trhov, jasne vzrástli, a to najmä v dôsledku spomalenia rastu v Číne a na ďalších rozvíjajúcich sa trhoch, čo by mohlo spôsobiť silnejšie vedľajšie účinky, než sa predpokladá, alebo ktoré by mohlo byť horšie v porovnaní s prognózou. Pokračovanie normalizácie menovej politiky v USA by mohlo mať v kombinácii s neistotou v súvislosti s úpravou situácie v Číne väčší negatívny vplyv na zraniteľné rozvíjajúce sa trhové hospodárstva, a to najmä hospodárstva s vysokým podielom dlhu v cudzej mene, a mohlo by tiež ohroziť stabilitu finančných trhov. Naplnenie niektorého z týchto rizík poklesu by malo za následok negatívne vedľajšie účinky v členských štátoch prostredníctvom rôznych prenosových kanálov. V Európe v poslednej dobe vzrástli aj domáce riziká. Akýkoľvek neočakávaný návrat krízy v Grécku by mohol mať závažnejší vplyv na investičné rozhodnutia a tým aj na hospodársky rast. Navyše ak veľké politické výzvy nebudú úspešne vyriešené na úrovni EÚ (napr. riadenie migračných tokov), mohlo by to viesť k vývoju, ktorý by sa stal prekážkou rastu.

Garančné fondy pre poskytnuté záruky

EÚ poskytla záruky skupine EIB na úvery poskytnuté mimo EÚ a na dlhové a kapitálové operácie EFSI. K 31. decembru 2015 EÚ v poznámkach k finančným výkazom (pozri poznámku 5.2.1) uvádza podmienené záväzky pre obe záruky vo výške 19,7 mld. EUR. Na účely zmiernenia rizika, ktoré by mohli mať výzvy EIB na uplatnenie záruky na rozpočet EÚ, Komisia vytvorila osobitné garančné fondy: Garančný fond pre vonkajšie opatrenia a Garančný fond EFSI.

Garančný fond pre vonkajšie opatrenia je zabezpečený rozpočtom EÚ tak, aby ku koncu roka pokrýval 9 % nesplatených zaručených úverov. K 31. decembru 2015 celková hodnota aktív vo výške 2,1 mld. EUR pokrývala maximálnu výšku expozície EÚ vo výške 19,45 mld. EUR. Garančný fond EFSI postupne od roku 2016 dosiahne 8 mld. EUR do roku 2022, a bude teda zabezpečovať 50 % maximálnej výšky expozície EÚ vo výške 16 mld. EUR.

Operácie prijímania a poskytovania úverov

EÚ je na základe Zmluvy o EÚ oprávnená vykonávať operácie prijímania úverov s cieľom mobilizovať finančné zdroje potrebné na plnenie jej osobitných mandátov. Komisia, ktorá koná v mene EÚ, realizuje v súčasnosti tri hlavné programy – makrofinančnú pomoc (MFA), pomoc pre platobnú bilanciu (BOP) a Európsky finančný stabilizačný mechanizmus (EFSM) – v rámci ktorých môže poskytovať úvery, a kapitál potrebný na financovanie poskytovania úverov EÚ sa získava na kapitálových trhoch alebo prostredníctvom finančných inštitúcií. Operácie prijímania a poskytovania úverov sú mimorozpočtovými operáciami. Vo všeobecnosti sa vypožičané prostriedky následne poskytujú prijímajúcej krajine vo forme úveru za rovnakých podmienok, t. j. s rovnakým kupónom a splatnosťou a v rovnakej výške (tzv. nadväzné operácie, „back-to-back“). Bez ohľadu na nadväzný charakter operácií prijímania je dlhová služba v prípade nástrojov financovania právnym záväzkom EÚ, ktorá zabezpečí, že všetky dlžné sumy budú splatené včas a v plnom rozsahu.

S cieľom zmierniť riziko neschopnosti splácať úvery musí Komisia zaviesť postupy tak, aby sa zabezpečilo splatenie vypožičaných prostriedkov aj v prípade nesplácania úveru. V prípade každého úverového balíka poskytnutého jednotlivým krajinám sa celková výška poskytnutého úveru, (maximálny) počet splátok, ktoré sa majú uhradiť, a maximálna (priemerná) doba splatnosti úveru stanovia na základe rozhodnutia EP, Rady a Komisie. Následne Komisia a prijímajúca krajina odsúhlasia parametre úveru/financovania vrátane počtu splátok a úhrady jednotlivých tranží. Vyplácanie jednotlivých splátok, s výnimkou prvej, je navyše podmienené splnením prísnych podmienok podobných tým, ktoré sa uplatňujú v rámci pomoci z Medzinárodného menového fondu (MMF), a to v kontexte spoločnej finančnej pomoci EÚ/MMF. To je ďalší z faktorov vplývajúcich na načasovanie financovania. Z uvedeného vyplýva, že načasovanie a doba splatnosti emisie závisia od súvisiacich úverových operácií EÚ. Financovanie je denominované výlučne v eurách a doba splatnosti siaha od 3 do 30 rokov.

V nasledujúcej tabuľke sa uvádza plánovaný splátkový kalendár v nominálnom vyjadrení pre neuhradené sumy úverov v rámci EFSM a platobnej bilancie k dátumu podpísania tejto závierky:

v mld. EUR Platobná bilancia EFSM SPOLU Maďarsko Lotyšsko Rumunsko Spolu Írsko Portugalsko Spolu 2017 1,15 1,15 1,15 2018 1,35 1,35 3,9 0,6 4,5 5,85 2019 0,5 1,0 1,5 1,5 2021 3,0 6,75 9,75 9,75 2022 2,7 2,7 2,7 2023 2,0 1,5 3,5 3,5 2024 0,8 1,8 2,6 2,6 2025 0,2 0,2 0,2 2026 2,0 2,0 4,0 4,0 2027 1,0 2,0 3,0 3,0 2028 2,3 2,3 2,3 2029 1,0 0,4 1,4 1,4 2031 2,25 2,25 2,25 2032 3,0 3,0 3,0 2035 2,0 2,0 2,0 2036 1,0 1,0 1,0 2038 1,8 1,8 1,8 2042 1,5 1,5 3,0 3,0 Spolu 0 0,7 3,5 4,2 22,5 24,3 46,8 51,0

Úvery EÚ predstavujú priame a nepodmienené záväzky EÚ, za ktoré ručí 28 členských štátov. Vypožičané prostriedky určené na financovanie úverov poskytovaným krajinám mimo EÚ sú kryté Garančným fondom pre vonkajšie opatrenia. V prípade, že prijímajúci členský štát nespláca, náklady na dlhovú službu budú v rámci možností pokryté z dostupného pokladničného zostatku Komisie. V prípade, že to nebude možné, vyžiada si Komisia nevyhnutné finančné prostriedky od členských štátov. Na základe právnych predpisov týkajúcich sa systému vlastných zdrojov EÚ (článok 12 nariadenia Rady 1150/2000) sú členské štáty EÚ povinné poskytnúť dostatočné finančné zdroje na plnenie záväzkov EÚ. Z tohto dôvodu sú investori vystavení len kreditnému riziku EÚ, a nie kreditnému riziku príjemcu financovaného úveru. Nadväzný charakter operácií prijímania a poskytovania úverov („back-to-back“) zabezpečuje, že rozpočet EÚ nie je vystavený žiadnemu úrokovému ani devízovému riziku.