Existujú však určité rastúce obavy, pokiaľ ide o nesúlad medzi ponukou a dopytom. V uplynulom roku bol zaznamenaný rast nezamestnanosti, ale aj rast počtu voľných pracovných miest. To by mohlo naznačovať nesúlad medzi zručnosťami uchádzačov o zamestnanie a zručnosťami, ktoré sa vyžadujú na obsadenie voľných pracovných miest. V nadchádzajúcich štvrťrokoch bude potrebné tento moment pozorne sledovať, aby sa zistilo, či je tento rastúci trend, ktorý bol zaznamenaný v uplynulom roku, jednoducho len dočasného charakteru, alebo či hrozí, že nadobudne štrukturálnu povahu. V skutočnosti sa rýchlejšie z krízy dostávajú iné odvetvia ako tie, v ktorých došlo k najväčšiemu prepúšťaniu, keď prepukla kríza, čo možno odráža istý posun, ku ktorému došlo počas krízy, pokiaľ ide o požadované zručnosti a potreby jednotlivých odvetví.

Po tom, ako rast nezamestnanosti pokračoval, sa v období medzi júnom 2009 a júnom 2010 vo väčšine členských štátov ďalej zvyšoval aj počet poberateľov dávok v nezamestnanosti. Vo väčšine členských štátov sa takisto značne zvýšil aj počet poberateľov dávok z nepríspevkových systémov sociálnej pomoci, pričom v niektorých krajinách tieto systémy zmiernili sociálne dôsledky krízy. Neboli zaznamenané žiadne výrazné tlaky na systémy zabezpečenia osôb so zdravotným postihnutím, a pokiaľ ide o systémy predčasného odchodu do dôchodku, počet osôb, ktoré využili túto možnosť, sa zvýšil len v malom počte krajín.

Stabilizácia trhu práce v EÚ pokračovala, a v niektorých členských štátoch sa v súčasnosti objavujú známky oživenia. Skutočne sa zdá, že zhoršenie v oblasti zamestnanosti v EÚ sa v druhom štvrťroku 2010 dospelo ku koncu, pretože zamestnanosť po prvýkrát po takmer dvoch rokoch vzrástla, a to o 0,2 %. Aj tak bol však počet zamestnaných (221,3 milióna osôb) stále o 5,6 mil. nižší ako v čase vrcholu dosiahnutého v oblasti zamestnanosti v druhom štvrťroku 2008, čo bolo odrazom poklesu v oblasti výroby a stavebníctva. Zamestnanosť pracovníkov vo veku od 20 do 64 rokov zároveň dosahovala úroveň 208,4 milióna osôb, čo predstavovalo 68,8 % mieru zamestnanosti.

Na mnohých trhoch práce existuje v dôsledku veľkých rozdielov v rámci relatívnych úrovní ochrany garantovaných právnymi predpismi na ochranu zamestnanosti rozdelenie na dobre chránených pracovníkov so zmluvami na dobu neurčitú a na menej chránených pracovníkov, ktorí majú atypickú zmluvu, najčastejšie na dobu určitú. Veľmi výrazne sa to prejavilo počas krízy: bolo zistené, že o prácu prišlo takmer štyrikrát viac pracovníkov s pracovnou zmluvou na určitú dobu než zamestnancov v trvalom pracovnom pomere. Hoci pracovný pomer na dobu určitú sám o sebe nepredstavuje negatívny úkaz, ak sa používa len ako medzistupeň smerom k trvalejšiemu pracovnému pomeru, má to negatívne účinky na produktivitu, ako aj na perspektívu lepšieho miesta a vyššieho príjmu, čo platí osobitne pre mladých ľudí.

Na trh práce sa dostáva príliš málo mladých ľudí. Pozitívnemu zaradeniu mladých ľudí do pracovného procesu bráni neexistencia špeciálnych, osobitným potrebám tejto vekovej skupiny prispôsobených metód, ktoré by boli kombináciou služieb pomoci a poradenstva pri výbere povolania, príležitostí na zvýšenie si kvalifikácie, kvalitnej učňovskej praxe a stáží pred nástupom do zamestnania. Nedostatok informácií o novopríchodzích na trh práce spôsobuje, že zamestnávatelia váhajú s obsadením voľných miest takýmito uchádzačmi, pretože od začiatku môžu existovať nejasnosti, pokiaľ ide o ich zručnosti a produktivitu, ako aj o tom, či budú spĺňať požiadavky na pracovné miesto. V mnohých členských štátoch je potrebné zintenzívniť úsilie zamerané na to, aby boli mladí ľudia náležite vybavení z pohľadu potrieb trhu práce.

Miera zamestnanosti starších pracovníkov (55 až 64-ročných) je nízka – dosahuje iba 46,4 %. Vyplýva to z praxe, ktorá sa na trhoch práce a pracoviskách uplatňuje v rámci riadenia otázok týkajúcich sa veku, ale zároveň je to aj dôsledok rôznych systémov predčasného odchodu do dôchodku, resp. systémov odchodu do dôchodku z dôvodov pracovnej neschopnosti. Nedostatočné fungovanie trhov práce pre starších ľudí (malý dopyt zo strany zamestnávateľov, nedostatočné miery zvyšovania kvalifikácie, chýbajúca pomoc pri hľadaní práce, odkázanosť na dávky poskytované pri predčasnom odchode do dôchodku, nedostatočné možnosti na reintegráciu a rekvalifikáciu po prepustení) môže viesť k predčasnému odchodu z trhu práce. V niektorých krajinách tiež nie je dostatočná, resp. dostatočne viditeľná, súvislosť medzi príspevkami, odpracovanými rokmi a výškou dôchodkov.

To v prvom rade znamená, že je nutné odstrániť inštitucionálne prekážky, ktoré bránia riadnemu fungovaniu trhov práce v členských štátoch. Tieto prekážky môžu mať závažné negatívne dôsledky na rast zamestnanosti a výkonnosť trhu práce a do určitej miery môžu tiež brániť sociálnemu začleneniu a znižovaniu chudoby. Analýza uvedená ďalej sa zameriava na oblasti politík, ktoré majú podľa Výboru pre zamestnanosť (EMCO) a Výboru pre sociálnu ochranu (SPC) zásadný význam pre monitorovanie vykonávania usmernení.

Jednotkové náklady v EÚ v období od tretieho štvrťroka 2008 do polovice roka 2009 prudko vzrástli, ale rovnako rýchlo následne poklesli, pričom v druhom štvrťroku 2010 boli na úrovni – 2 % ročne, čo naznačuje, že by nemali predstavovať riziko pre konkurencieschopnosť EÚ ako celku. Na dosiahnutie rovnakej vonkajšej konkurencieschopnosti EÚ, aká existovala pred krízou, však bude v prípade niektorých krajín možno ešte nutné ďalšie zníženie celkových nákladov práce na zamestnanca.

Predčasné ukončenie školskej dochádzky je komplexným fenoménom, ktorý je spôsobený celým radom faktorov, či už sociálno-ekonomického charakteru, faktorov súvisiacich so systémom vzdelávania alebo faktorov na strane jednotlivca. Viaceré členské štáty riešia tento problém tak, že sa zameriavajú na skvalitnenie poskytovania vzdelávania a odbornej prípravy, napr. prostredníctvom inovatívnych metód vzdelávania a výučby a presnejším zameraním podpory na ohrozených žiakov. Niektoré krajiny plánujú tiež štrukturálne zmeny, ktorých cieľom je posilniť flexibilitu spôsobov vzdelávania a rozšíriť ponuku programov o také, ktoré sú kombináciou vzdelávania a práce. Účinky takýchto opatrení sú však často obmedzené, pretože ich nie vždy sprevádza stratégia včasného zásahu, pričom rezervy existujú najmä v súvislosti s možnosťami prístupu k predprimárnemu vzdelávaniu a kompenzačnými opatreniami, ktoré by uľahčovali opätovné zaradenie osôb, ktoré predčasne ukončili školskú dochádzku, do vzdelávacieho procesu. Nedostatkom holistických prístupov, ktorých obsahom je úzka koordinácia s politikami v ostatných relevantných odvetviach, často býva to, že neriešia všetky vzájomne súvisiace faktory.

Uplatňovanie súdržných stratégií a koordináciu a definovanie programov odbornej prípravy na úrovni verejnej, podnikovej či jednotlivcov, však komplikuje aj zložitá štruktúra financovania a široké spektrum poskytovateľov odbornej prípravy. Riadenie celého systému oslabuje mnohorakosť oblastí pôsobnosti, prekrývanie sa financovania a neexistencia skutočného vedenia. Zásadným problémom sú aj naďalej predovšetkým nerovnaké možnosti prístupu k celoživotnému vzdelávaniu: keďže veľkú časť programov kontinuálnej odbornej prípravy poskytujú zamestnávatelia, majú k celoživotnému vzdelávaniu zamestnanci na dobu neurčitú lepší prístup, ako zamestnanci na dobu určitú či nezamestnaní. Na programoch vzdelávania dospelých sa zúčastňuje päťnásobne nižší počet pracovníkov s nízkou kvalifikáciou ako pracovníkov s vyššou úrovňou kvalifikácie. Pružnejšie spôsoby vzdelávania vrátane uznávania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia, ani cielené opatrenia (napr. odborná príprava na pracovisku, partnerstvá s podnikmi a organizáciami sociálneho sektora zamerané na nízkokvalifikovaných pracovníkov, nezamestnaných dospelých, migrantov, etnické menšiny a osoby so zdravotným postihnutím), stále nie sú natoľko rozvinuté, aby boli lákavé pre tých, ktorí majú záujem o vzdelávanie. Osobitné sprievodné opatrenia by pomohli aj pracovníkom v upadajúcich hospodárskych odvetviach.

Pre trvalo udržateľný rast, zamestnanosť a medzinárodnú konkurencieschopnosť má zásadný význam kvalitný ľudský kapitál. Do roku 2020 si bude vysokú, resp. strednú úroveň kvalifikácie vyžadovať 85 % pracovných miest, pričom podiel pracovných miest pre nizkokvalifikovaných pracovníkov v tom istom období poklesne na 15 %. Preto je nevyhnutné, aby členské štáty v súlade s integrovanými usmerneniami 8 a 9 a so strategickým rámcom pre európsku spoluprácu vo vzdelávaní a odbornej príprave pokračovali v reformovaní svojich systémov vzdelávania a odbornej prípravy a uskutočňovali kroky zamerané na to, aby ich občania boli lepšie vybavení vyššou kvalifikáciou, relevantnejšími zručnosťami a kľúčovými kompetenciami.

Mnohé členské štáty majú po kríze urgentný problém s dlhodobou a štrukturálnou nezamestnanosťou. Systémy podpory v nezamestnanosti a iné systémy podpory by mali poskytovať správne stimuly, ktoré by motivovali ľudí pracovať a zároveň by bránili vzniku závislosti od sociálnych dávok, pri súčasnom zabezpečení podpory príjmov tam, kde je to najviac potrebné, ako aj prispôsobivosti hospodárskemu cyklu. V mnohých členských štátoch zatiaľ neboli stanovené primerané kritériá na zabezpečenie dodržiavania stanovených pravidiel, ani dočasné a čiastkové sankcie za ich porušenie zo strany poberateľov dávok pripravených na zapojenie do pracovného procesu. V niektorých členských štátoch takisto nejestvujú žiadne postupy na identifikáciu osôb, ktoré nie sú pripravené na zapojenie sa do pracovného procesu, ani zodpovedajúce politiky, ktoré by sa na takéto osoby zameriavali.

V niektorých členských štátoch je ešte stále problém nedobrovoľná práca na čiastočný úväzok, ku ktorej dochádza v dôsledku nedostatočných kapacít, pokiaľ ide o zariadenia starostlivosti o deti, počas pracovného času a po skončení školského vyučovania, ako aj v dôsledku chýbajúcich služieb pre deti a iné závislé osoby.Pre spoločnosť a takisto aj pre ženskú časť obyvateľstva sa čoraz väčšou výzvou stáva v súvislosti so starnutím populácie starostlivosť o starších a zdravotne postihnutých. V niektorých členských štátoch opätovnému začleňovaniu žien do trhu práce ďalej bráni aj skutočnosť, že ich trhy práce nie sú nastavené na prerušovaný spôsob zamestnania, a takisto aj nerovnomerné rozdelenie rodičovských povinností. V určitých krajinách dlhodobé (platené) rodičovské dovolenky prinášajú riziko brzdenia kariérneho rastu a zároveň predstavujú značnú záťaž pre verejné rozpočty, a v dôsledku poklesu kvalifikácie aj problém z hľadiska produktivity.

Vo viacerých členských štátoch chýbajú dobre zacielené aktívne politiky trhu práce, ktoré by sa sústreďovali na dlhodobo nezamestnaných a na zraniteľné a znevýhodnené skupiny osôb. V niektorých členských štátoch majú takéto politiky len malý účinok, pretože v nich súčasne stále ešte existuje relatívne vysoký počet voľných pracovných miest na jednej strane a vysoký počet dlhodobo nezamestnaných na strane druhej. Toto do určitej miery vyplýva z nedostatočnej spolupráce medzi orgánmi pôsobiacimi na rôznych úrovniach verejnej správy, ktoré sú do riadenia aktívnych politík trhu práce zapojené v rámci svojich právomocí rozdelených na viacerých regionálnych úrovniach. V prípade iných členských štátov to súvisí s neefektívnosťou ich verejných služieb zamestnanosti, ktorá je spôsobená veľkým počtom prípadov v dôsledku návalu klientov, rozpočtovými škrtmi, znižovaním počtu zamestnancov, nedostatkom kvalifikovaných pracovníkov, chýbajúcim odborným vzdelávaním, nevhodnými výdavkami v rámci aktívnych politík trhu práce, resp. nedostatočným sústredením sa na opatrenia, ktoré sú nákladovo efektívnejšie. Tieto služby stále neboli dostatočne zmodernizované, aby sa tým, ktorí ich potrebujú, poskytovala individuálna pomoc a podpora.

Trhy práce, ktoré prekonali krízu, sa menia a viaceré členské štáty sa usilujú vytvoriť trvalo udržateľné a ekologickejšie ekonomiky s vyššou pridanou hodnotou. Je to nevyhnutný predpoklad na to, aby sa podarilo vytvoriť ďalšie pracovné miesta a splniť vytýčené ciele v oblasti ochrany klímy a v oblasti energetiky. Zároveň je potrebné prijať opatrenia na podporu schopnosti pracovných síl prispôsobiť sa zmeneným podmienkam. Ešte stále sa nepodarilo dosiahnuť synergiu medzi jednotlivými politikami, ktorá by zabezpečila, že sa politiky budú navzájom podporovať a povedú k výsledkom, ktoré budú prínosom z hľadiska hospodárskeho, ekologického, ako aj z hľadiska zamestnanosti. V odvetviach, ktoré sú postihnuté zánikom pracovných miest najviac, pracuje výrazne vyšší počet mužov ako žien (odvetvia ťažby, výroby a využívania zemného plynu, elektrickej energie, uhlia a nafty). Hoci niektoré pracovné pozície sa v týchto odvetviach stanú zbytočnými, iné pracovné pozície si budú vyžadovať nové zručnosti, čo povedie k prerozdeleniu pracovných miest v rovnakých odvetviach, alebo k ich presunu do iných odvetví. Nové zručnosti budú takisto potrebné aj v prípade tzv. „bielych“ pracovných miest, napr. v takých odvetviach ako je zdravotná starostlivosť, kde v súvislosti so starnutím obyvateľstva rastie dopyt po pracovnej sile a zároveň panuje akútny nedostatok pracovníkov.

Na dosiahnutie pokroku v rámci plnenia cieľa vymaniť v čase konsolidácie verejných financií 20 miliónov ľudí z chudoby sa musia stanoviť priority pre systémy sociálneho zabezpečenia, a to na základe kombinácie princípov efektívnosti a spravodlivosti. Pri perspektíve hospodárskeho oživenia môžu stratégie aktívneho začleňovania pomôcť zabezpečiť, aby prínosy vyplývajúce z rastu a zamestnanosti pocítil čo najväčší počet ľudí. Prerušenie cyklu prenášania chudoby z generácie na generáciu, a to prednostným zameraním sa na deti a zabezpečením spravodlivosti šancí pre všetkých, je najvyššia priorita.

V rámci boja proti chudobe detí má zásadný význam, aby sa podporovala účasť rodičov na trhu práce, a to aj osamelých rodičov a druhých zárobkovo činných členov rodiny. Toto úsilie by však malo byť súčasťou komplexnejších stratégií zameraných na podporu detí a rodín, ktoré by zahŕňali investície do kvality starostlivosti o deti (normy kvality, profesionalizácia personálu, atď.), uskutočňovanie opatrení v oblasti zdravia a vzdelávania už v ranom veku dieťaťa, zachovanie a zlepšenie podpory príjmu rodín prostredníctvom lepšieho zacielenia a koncipovania opatrení, ako aj kombináciou cielených a všeobecných dávok. Niektoré krajiny však uvádzajú, že opatrenia zamerané na konsolidáciu verejných financií budú mať negatívne účinky aj na detské prídavky a rodinné dávky, ako aj na ostatné dávky dôležité pre rodiny (príspevky na bývanie).

Chudoba alebo vylúčenie hrozí 25 miliónom detí. Stále existujú veľké rozdiely, pokiaľ ide o pokročilosť v uplatňovaní stratégií zameraných na boj proti chudobe detí, ako aj medzi výsledkami takýchto stratégií. V prípade, že deti v útlom veku trpia chudobou a nedostatkom, má to vplyv na kvalitu ich života a môže to mať dlhodobé negatívne účinky na ich školské výsledky, ako aj na ich perspektívy v ďalšom živote.

Väčšina členských štátov uvádza, že opatrenia na fiškálnu konsolidáciu budú mať dosah na systémy sociálnej ochrany. Také opatrenia, ako je napr. sprísnenie podmienok, skrátenie doby poskytovania dávok alebo ich zníženie, ako aj zmena pravidiel valorizácie dávok, môžu mať vplyv na primeranosť týchto systémov. Pokiaľ ide o ich financovanie, trvalú udržateľnosť týchto systémov môžu oslabiť výnimky z povinnosti prispievať do systémov sociálneho poistenia alebo do iných systémov sociálneho zabezpečenia, pričom rozšírenie príjmového základu týchto systémov by na druhej strane mohlo pomôcť. Za týchto okolností sa dá efektívnosť vynakladania prostriedkov zo systémov sociálnej ochrany zvýšiť tak, že sa zlepší ich uplatňovanie (napr. zjednodušením pravidiel, znížením administratívnych nákladov, zavedením ukazovateľov výkonnosti a bojom proti podvodom a chybám), je však nutné realizovať komplexnejšie stratégie zamerané na zvýšenie efektívnosti a účinnosti vo všetkých oblastiach sociálnej ochrany, a to aj prostredníctvom kladenia väčšieho dôrazu na prevenciu, integrovaného a lepšieho poskytovania služieb.

Na základe hospodárskej prognózy Komisie z jesene minulého roka možno konštatovať, že hospodárske oživenie v EÚ je síce krehké, ale dochádza k nemu rýchlejšie, ako sa predpokladalo, pričom aj výkonnosť trhu práce je tento rok pravdepodobne lepšia, ako sa očakávalo. V tomto kontexte väčšina členských štátov pravdepodobne pristúpi k tomu, že sa namiesto konjunkturálneho riadenia dopytu zameria na štrukturálne reformy.

Ako bolo už uvedené v ročnom prieskume rastu, okamžitú pozornosť si budú vyžadovať tieto priority v oblasti štrukturálnych reforiem trhu práce:

Cielené a časovo obmedzené zníženie zamestnávateľských príspevkov do systémov sociálneho zabezpečenia, a to predovšetkým v prípade novoprijatých mladých ľudí, žien alebo rodičov vracajúcich sa do práce, starších nezamestnaných alebo osôb s nízkym príjmom, môže uľahčiť prechod do zamestnania, a to pri nižších finančných nákladoch, ako by vznikli v súvislosti s vyplácaním dávok v nezamestnanosti a iných sociálnych dávok, ak by tieto osoby zostali nezamestnané.

Pri riešení súčasnej vysokej miery nezamestnanosti mladých by mohlo pomôcť, a to pri zabezpečení dôstojnej mzdy, posilnenie flexibility v rámci úpravy miezd a náboru pracovníkov, okrem iného zavedením rozdielnych úrovní nástupných miezd odstupňovaných podľa pracovných skúseností prijímaných zamestnancov, ktoré by boli sprevádzané sekundárnymi dávkami a prístupom k službám zamestnanosti a odbornému vzdelávaniu; v spolupráci so sociálnymi partnermi je tiež nutné zlepšiť schopnosť procesov stanovovania miezd reagovať na vývoj na trhu, a to tak, aby mzdy náležitým spôsobom a pohotovo odrážali produktivitu práce a zabezpečovali konkurencieschopnosť EÚ voči okolitému svetu, ako aj v rámci EÚ a členských štátov.

K znižovaniu nezamestnanosti a ekonomickej nečinnosti môžu významným spôsobom prispieť aj daňové reformy v kombinácii s väčším využívaním prístupu ku službám a širším využívaním zamestnaneckých výhod. Prácu môže pre mladých ľudí urobiť príťažlivejšou najmä účinnejšie využívanie zamestnaneckých výhod a daňových úľav kombinované s rýchlejším zapájaním nezamestnaných mladých ľudí do príslušných programov odborného vzdelávania alebo systémov učňovského vzdelávania. Zamestnanosť žien by sa tiež dala stimulovať prostredníctvom poskytovania väčšej materiálnej pomoci v kombinácii so znížením medzných sadzieb skutočného zdanenia druhých zárobkovo činných členov rodiny prostredníctvom zredukovania prvkov daňového systému zohľadňujúcich rodinný stav a dávok v nezamestnanosti, resp. dávok, pri ktorých sa skúmajú majetkové pomery. Vo všeobecnosti povedané, prepojenie daní a dávok tak, aby tí, ktorí majú nárok na dávky v nezamestnanosti, dostali úľavu na dani z príjmu získaného prácou, môže stimulovať ekonomicky neaktívnych, aby sa zamestnali.

Posilnenie vnútornej flexibility vrátane takých úprav organizácie práce alebo pracovného času, ako sú napríklad dojednania o skrátených pracovných úväzkoch (uplatňované v posledných 18 mesiacoch). Vnútorná flexibilita môže byť účinne podporená zo strany verejných orgánov, prispieť k záchrane pracovných miest, ochrániť cenný ľudský kapitál, prináša však zo sebou značné verejné výdavky.

Podpora flexibilnejších pracovných úväzkov (pružný pracovný čas, telepráca) pre tých, ktorí sa vracajú z rodičovskej dovolenky, by takisto mohla uľahčiť zosúladenie pracovného a súkromného života a najmä prispieť k zamestnanosti žien. Pre dosiahnutie významného zníženia negatívnych účinkov rodičovstva na zamestnanosť, ktoré zasahujú predovšetkým ženy, má zásadný význam rozvoj zariadení poskytujúcich celodennú starostlivosť, a to najmä starostlivosť o deti vo veku do 3 rokov. Okrem toho je potrebné rovnomernejšie využívanie rodičovských dovoleniek zo strany oboch rodičov, aby sa kompenzovali následky potreby skrátenia rodičovských dovoleniek v krajinách, kde boli tieto dovolenky dlhšie ako 12 mesiacov.

Na zvýšenie zamestnanosti starších pracovníkov je potrebné ďalšie úsilie zamerané na rušenie systémov predčasného odchodu do dôchodku, ako aj zvýšenie zákonnej vekovej hranice pre odchod do dôchodku. Zvýšenie počtu odpracovaných rokov by sa taktiež dalo podporiť priamejším prepojením neskoršieho odchodu do dôchodku a dosiahnutia vyššieho dôchodku, ako aj podporou opatrení podporujúcich aktívne a zdravé starnutie.

Ďalšie reformy systémov dávok v nezamestnanosti a iných dávok by sa mali zamerať na to, aby sa im podarilo skombinovať dosiahnutie vyššej efektívnosti pri väčšej spravodlivosti. Reformy by sa mali predovšetkým usilovať o zladenie týchto systémov s hospodárskym cyklom, pričom predĺžením doby vyplácania dávok a rozšírením okruhu oprávnených v prípade hospodárskeho poklesu a opačnou úpravou pri hospodárskom raste dochádza k posilneniu sociálnych záchranných sietí v čase, kedy je to najviac potrebné.

Je potrebné preskúmať dávky v nezamestnanosti, či sú stimulom na nájdenie si zamestnania. Dávky by mali byť konštruované tak, aby odmeňovali nezamestnaných za návrat do práce, a to prostredníctvom časovo obmedzeného poskytovania podpory a väčšej podmienenosti poskytovania dávok účasťou na odbornej príprave a hľadaním si zamestnania. Normou by mal byť prístup založený na vzájomnej zodpovednosti, t. j. mal by sa uľahčiť prístup k dávkam v nezamestnanosti, pri súčasnom zvýšení frekvencie kontaktov, posilnení následných opatrení, monitorovaní úsilia o nájdenie si zamestnania a využívaní sankcií v prípade nedodržania pravidiel.

Zameranie sa na zníženie segmentácie trhu práce, čo by mohla uľahčiť zmena právnych predpisov na ochranu zamestnanosti, napríklad rozšírením využívania zmlúv na dobu neurčitú s postupným nárastom práv na ochranu, aby sa zmenšili existujúce rozdiely medzi tými pracovníkmi, ktoré majú atypické zmluvy, a pracovníkmi so zmluvou na dobu neurčitú.

Aj napriek súčasným obmedzeným verejným financiám je potrebné venovať okamžitú pozornosť zachovaniu, a ak je to možné aj zvýšeniu úrovne cielených investícií do odvetvia vzdelávania a odbornej prípravy, ako aj reforme tohto odvetvia. Je dôležité, aby sa predišlo tomu, že veľká časť mladých a nízkokvalifikovaných pracovníkov nebude schopná využiť pracovné príležitosti, ktoré budú existovať na reštrukturalizovanom trhu práce po kríze, na ktorom došlo k zmenám v rámci zručností a kvalifikácií požadovaných na obsadenie pracovných miest.

... manévrovací priestor daný stavom verejných financií zohrá úlohu pri určovaní prioritných opatrení

Posilňovanie reformných opatrení v čase ambicióznej konsolidácie verejných financií si vyžaduje starostlivý výber reforiem. Medzi členskými štátmi existujú značné rozdiely, pokiaľ ide o tempo hospodárskeho oživenia a manévrovací priestor daný verejnými financiami, ktoré majú k dispozícii na financovanie opatrení.

Sociálne výdavky dosiahnu v roku 2011 pravdepodobne úroveň 30,7 % HDP, pričom napr. v roku 2007 to bolo 27,5 %. Tento celkový údaj v sebe skrýva diapazón rozdielnych podielov týchto výdavkov na úrovni jednotlivých štátov, ako aj veľké rozdiely, pokiaľ ide o schopnosť jednotlivých členských štátov vyhovieť rastúcim požiadavkám na sociálnu ochranu, pri súčasnej existencii veľkých dier v sociálnych záchranných sieťach, ktoré budú niektoré krajiny musieť posilniť. Konsolidácia verejných financií si bude taktiež vyžadovať lepšie zacielenie sociálnych výdavkov.

Okrem toho budú v EÚ v najbližšej budúcnosti nové pracovné miesta aj naďalej vznikať len pomaly. Je to okrem iného aj vyjadrením zvyčajného časového posunu, s ktorým trh práce reaguje na zmeny v hospodárskej činnosti, ako aj toho, že skrátením pracovného času v období hospodárskej krízy došlo k značnému nahromadeniu pracovných síl.

Členské štáty budú zrejme v rámci stanovovania reformných priorít postupovať podľa toho, aký manévrovací priestor im dávajú ich verejné financie, ako aj v závislosti od toho, v akej fáze hospodárskeho cyklu sa nachádzajú ich ekonomiky. V tejto súvislosti by mohla byť pomôckou ďalej uvedená tabuľka, v ktorej sa uvádzajú jednotlivé priority politík podľa väčšieho či menšieho množstva verejných financií potrebných na ich realizáciu, ako aj podľa toho, či je politická priorita dlhodobá alebo krátkodobá.

Napríklad redukcia systémov predčasného odchodu do dôchodku (opatrenie uvedené v tabuľke v prvom okne vpravo) si pravdepodobne bude vyžadovať nižšie verejné investície a zároveň sa dá očakávať, že bude mať na zamestnanosť prevažne dlhodobejšie účinky. Na druhej strane, redukcia nemzdových nákladov práce (opatrenie uvedené v tabuľke v ľavom okne dole) si bude vyžadovať rozsiahlejšie verejné investície a bude mať krátkodobejšie účinky na zníženie nezamestnanosti. Preštudovaním tabuľky sa dá získať predstava o tom, ktoré priority politiky sú pre členské štáty najvhodnejšie vzhľadom na obmedzenia dané stavom ich verejných financií a na situáciu, ktorá existuje na ich trhoch práce.