V druhej správe sa poukázalo na výrazné pokroky, ale vyplýva z nej, že opatrenia potrebné na dosiahnutie úplného uplatňovania všetkých ustanovení smernice sa vo väčšine členských štátov ešte musia zlepšiť. Úroveň bezpečnosti v európskych prístavoch sa zvýšila a spoločné vykonávanie nariadenia a uplatňovanie smernice umožnili vytvoriť spoľahlivý rámec, ktorý zabraňuje narušeniu bezpečnosti prístavov a poskytuje vhodnú ochranu námorných činností a činností prístavov. Zavedenie bezpečnostných opatrení často viedlo k preskúmaniu spôsobov organizácie prístavov, napr. pohybu a skladovania tovaru, kontroly prístupu do rôznych častí prístavu alebo vymedzenie zón s obmedzeným prístupom. Ukázalo sa, že tieto opatrenia napomáhajú zvýšiť účinnosť prístavných činností vo vysoko konkurenčnom prostredí.

Na záver tohto obdobia posudzovania boli ustanovenia smernice konečne začlenené do vnútroštátneho práva väčšiny členských štátov. Praktickému uplatňovaniu smernice, žiaľ, ešte bránili ťažkosti organizačného a funkčného charakteru na úrovni samotných prístavov, pretože miestne orgány ešte nemali všetky potrebné zdroje, aby mohli pokračovať v praktickom vykonávaní smernice. Hlavný problém spočíval vo vymedzení hraníc prístavu so zreteľom na bezpečnosť.

V prvej správe sa zdôraznila skutočnosť, že hoci bola smernica prijatá v prvom čítaní a schválená veľkou väčšinou Európskeho parlamentu a jednomyseľne Radou, väčšina dotknutých členských štátov ju transponovala so značným oneskorením. V dôsledku toho sa začali konania o nesplnení povinnosti, z ktorých dve sa skončili rozsudkami z dôvodu nesplnenia povinností.

V článku 19 smernice sa stanovuje, že Komisia najneskôr do 15. decembra 2008 a potom každých päť rokov posúdi dodržiavanie súladu so smernicou a účinnosť prijatých opatrení.

Cieľom smernice je zvýšiť koordináciu bezpečnosti v prístavných oblastiach, na ktoré sa nevzťahuje nariadenie, a to tak, aby sa posilnením bezpečnosti v prístavoch podporili bezpečnostné opatrenia prijaté podľa nariadenia. Zatiaľ čo za vykonávanie bezpečnostných opatrení na úrovni prístavného zariadenia je zodpovedný predovšetkým ich prevádzkovateľ, vhodné bezpečnostné opatrenia na úrovni prístavu prioritne zabezpečuje prístavný orgán a všetky orgány, ktoré sú zodpovedné za dodržiavanie verejného poriadku, bezpečnostných a ochranných opatrení v oblasti prístavu (v jeho verejných aj prevádzkových častiach).

Viac než 1 200 obchodných námorných prístavov funguje približne na 70 000 kilometroch pobrežia Európskej únie, ktorá je jednou z oblastí s najväčším počtom prístavov na svete. Z týchto prístavov takmer tisíc (pozri bod 6.1) patrí do pôsobnosti tejto smernice, t. j. všetky prístavy, v ktorých sa nachádza jedno alebo viac prístavných zariadení, na ktoré sa vzťahuje bezpečnostný plán schválený podľa tohto nariadenia.

Na základe inšpekcií Komisie v členských štátoch sa navyše odhalili ťažkosti, s ktorými sa niektoré prístavy stretávajú pri začatí procesu päťročného preskúmania hodnotení a plánov bezpečnosti prístavov. Patrí sem najmä veľké množstvo orgánov a účastníkov zapojených do procesu revízie a schvaľovania, ktoré musia byť naplánované v dostatočnom časovom predstihu pred uplynutím piatich rokov.

Vymedzenie hraníc prístavov na účely bezpečnosti je pre niektoré členské štáty stále problémom, a to aj napriek pomoci Komisie, ktorá zahŕňala dva semináre v septembri 2006 a októbri 2010 a vypracovanie štúdie o technických aspektoch bezpečnosti prístavov (TAPS II), ktorou bolo poverené Spoločné výskumné centrum (JRC – Ispra). Štúdia TAPS II poskytuje jasné usmernenia, ako postupovať pri vymedzení bezpečnostných hraníc prístavu, čo je základom na stanovenie rozsahu opatrení na plán bezpečnosti prístavu podľa prílohy II k tejto smernici.

V smernici sa v súlade so zásadou subsidiarity stanovilo, že členské štáty si samy určia hranice každého prístavu a prístavy sa môžu rozhodnúť, či smernicu budú uplatňovať na priľahlé oblasti. Členské štáty mali navyše zabezpečiť, aby tieto hodnotenia a plány bezpečnosti prístavov boli správne vypracované. V roku 2014 však ešte niekoľko prístavov nebolo schopných splniť povinnosti vyplývajúce zo smernice.

Rozvoj informovanosti o ochrane prístavov tvorí súčasť celkovej bezpečnostnej politiky, o ktorej je potrebné informovať všetkých zamestnancov prístavu (t. j. zamestnancov prístavných podnikov, ale aj externých spoločností zapojených do prístavných činností) a rôznych používateľov prístavu. Činnosti zamerané na zvyšovanie informovanosti pomáhajú zabezpečiť účinné šírenie informácií a primeraný spôsob na zvyšovanie informovanosti, ktorých cieľom je dodržiavanie bezpečnostných opatrení. Je dôležité, aby boli bezpečnostné opatrenia vnímané ako prostriedky, ktoré podporujú uskutočňovanie a rozvoj hospodárskych činností prístavu.

Práca uskutočnená počas bezpečnostného hodnotenia umožňuje identifikovať majetok a infraštruktúru, ktoré treba chrániť so zreteľom na hrozby a riziká úmyselnej nezákonnej činnosti vyvíjajúcej tlak na prístavné činnosti. Nasledujúca fáza pozostáva z navrhnutia a zavedenia primeraných opatrení schopných odvrátiť hrozby identifikované na všetkých troch úrovniach rizika (bežné, zvýšené, vysoké), prostredníctvom osobitných postupov a používania technických zariadení, ktoré vyhovujú špecifikám prístavov a umožňujú zabezpečiť vhodnú reakciu na potenciálnu zraniteľnosť infraštruktúry.

S cieľom zabezpečiť primerané zavedenie užitočných opatrení v súlade so zásadami proporcionality tak spoluzákonodarcovia využili možnosť stanovenú v článku 2 ods. 4, že ak boli hranice prístavného zariadenia v zmysle nariadenia (ES) č. 725/2004 vymedzené ako efektívne pokrývajúce prístav, majú príslušné ustanovenia nariadenia prednosť pred ustanoveniami smernice.

V rozhovoroch sa rôzne zainteresované strany vyjadrili, že táto smernica je všeobecne dobre navrhnutá pre veľké prístavy so silnou obchodnou činnosťou, ale že je problematickejšie ju vykonávať v malých prístavoch.

Medzi rokmi 2014 a 2018 sa uskutočnil iba jeden postup v prípade nesplnenia povinnosti, a to z dôvodu nesprávneho vykonávania smernice: 6. apríla 2017 Súdny dvor vydal rozsudok vo veci C-58/16. Nemecká spolková krajina Severné Porýnie – Vestfálsko v prípade viacerých prístavov nevymedzila hranice, neschválila hodnotenia a plány bezpečnosti prístavov a nevymenovala bezpečnostných dôstojníkov prístavu. Na začiatku roka 2018 Nemecko potvrdilo, že všetky prístavy v spolkovej krajine Severné Porýnie – Vestfálsko sú už v súlade s ustanoveniami smernice a že Nemecko sa riadi rozsudkom Súdneho dvora.

V súlade s článkom 13 smernice členské štáty musia zabezpečovať kontrolu, ktorou sa umožní primeraný a pravidelný dohľad nad plánmi bezpečnosti prístavov a ich plnením. To je zásadný bod, ktorý ešte nie je plne uplatňovaný vo všetkých členských štátoch najmä v dôsledku nesúladu medzi stanovenými cieľmi a zdrojmi potrebnými na vykonávanie týchto kontrol.

Každý členský štát vyvinul svoj vlastný systém dohľadu podľa vnútornej organizácie a dostupných ľudských zdrojov. Túto úlohu kontroly zverili ústredným orgánom, miestnym orgánom alebo skupinám so širokým odborným zameraním pozostávajúcim z viacerých správnych orgánov (ministerstvo dopravy, polícia, colné úrady, správa prístavu atď.). Cieľom vykonávania auditov je overiť, či sú plány v súlade s právnymi predpismi a ustanoveniami uvedenými v prílohe II k smernici, či realita bezpečnostných opatrení skutočne zodpovedá požiadavkám plánu a či boli správne zavedené.

Takéto úlohy sa vykonávajú podľa pravidelne schváleného pracovného programu. V prípade zistenia nedostatku sa navrhne spôsob nápravy. Na základe správy predloženej príslušným orgánom sa môže vyžadovať nové hodnotenie bezpečnosti prístavov alebo jeho aktualizácia. Pretrvávajúce problémy inšpektorov spočívajú v overovaní existencie koordinácie opatrení prijatých na úrovni prístavných zariadení s opatreniami plánovanými na úrovni prístavov. Monitorovanie nápravných opatrení sa zabezpečuje v rámci pravidelných auditov.

Pri poskytovaní poradenstva a pomoci príslušným orgánom prístavov s cieľom napraviť zistené nedostatky sa vnútroštátne orgány opierajú o správy národných audítorov a inšpektorov Komisie. Tento postup by sa mal podporovať a rozšíriť. Ako však bolo spomenuté, niektoré členské štáty ešte stále nerealizujú túto kontrolu súladu pravidelne a vhodným spôsobom. Je dôležité, aby sa ľudské a finančné prostriedky určené na tieto úlohy dohľadu pridelili čo najskôr. V budúcnosti sa ešte na tento aspekt upriami pozornosť, keďže súčasné systémy dohľadu nad plánmi bezpečnosti prístavov sa musia vo viacerých členských štátoch vo všeobecnosti zlepšiť.

6.ZÁVER

Z hodnotenia vykonávania smernice 2005/65/ES vyplýva, že sa podarilo dosiahnuť výrazný pokrok, ale že bezpečnostné opatrenia potrebné na dosiahnutie úplného vykonávania súboru ustanovení príloh I a II k smernici sa v niektorých členských štátoch ešte musia zlepšiť.

Úroveň koordinácie bezpečnosti medzi miestnymi orgánmi, prevádzkovateľmi prístavov a verejnými orgánmi presadzovania práva v európskych prístavoch sa ešte viac zvýšila. Kombinované vykonávanie nariadenia a uplatňovanie smernice umožnili vytvoriť spoľahlivý rámec na predchádzanie narušeniam bezpečnosti prístavov a dosiahnutie vhodnej ochrany pre lode a obchodnú činnosť v prístavoch. Aj napriek tomu, že je ťažké posúdiť vplyv týchto opatrení v prípade odvrátenia teroristických činov, prístavné orgány sa zhodujú v tvrdení, že dôsledky sú významné v prípade pašovania, krádeží a škodlivých činov, ktorých počet sa výrazne znížil. Zavedenie bezpečnostných opatrení navyše často viedlo k reorganizácii prístavov, napr. pohyb a skladovanie tovarov, kontroly prístupu do rôznych častí prístavu alebo vymedzenie oblastí s obmedzeným prístupom v rámci prevádzkových častí prístavu. Ukázalo sa, že tieto opatrenia napomáhajú zvýšiť účinnosť prístavných činností z hľadiska bezpečnosti a ochrany osôb, tovaru a lodí v prístave vo vysoko konkurenčnom prostredí.

K tejto vysokej úrovni bezpečnosti prístavov takisto výrazne prispel veľký počet inšpekcií v oblasti bezpečnosti prístavov; ich závery si členské štáty vymieňajú prostredníctvom výboru MARSEC a podporuje sa výmena najlepších postupov.

Ako Komisia pripomenula vo svojom oznámení z 23. mája 2013 (Prístavy: motor rastu), Európska únia z hľadiska obchodu so zvyškom sveta a takisto v rámci vnútorného trhu do veľkej miery závisí od námorných prístavov. Bezpečnosť prístavov a ich prístupov je preto základom na zabezpečenie celkovej bezpečnosti námornej dopravy. Podmienky bezpečnosti prístavu si vyžadujú vysoký stupeň obozretnosti členských štátov a prípravy všetkých dotknutých aktérov, aby sa zaručila vysoká a rovnaká úroveň bezpečnosti vo všetkých európskych prístavoch. To je dôvod, prečo musia všetci dotknutí aktéri ďalej pracovať na trvalom zlepšení mechanizmov predchádzania, ochrany a reakcie vo vzťahu k novým hrozbám. Na tento účel sa bezpečnostné systémy prístavných zariadení a prístavov musia navzájom dopĺňať v plnej miere. Zabezpečenie účinných väzieb medzi prístavom, jeho prístavnými zariadeniami a odbavovanými loďami naďalej zostáva pre prevádzkovateľov a správne orgány hlavnou výzvou.

Kombinácia nariadenia a smernice predstavuje kľúčový prvok pri zabezpečovaní našich prístavov, a tým priamo prispieva k cieľom bezpečnostnej únie. Smernica je dobrým príkladom toho, ako môže byť heterogénna zložitá infraštruktúra zabezpečená prostredníctvom individuálnych hodnotení a zodpovedajúcich plánov založených na spoločnom prístupe a prostredníctvom podpory koordinácie a komunikácie medzi veľkým počtom dotknutých zainteresovaných strán. Poskytovanie plánov s opatreniami pre tri odlišné úrovne bezpečnosti v plnej miere zodpovedá bezpečnostným a prevádzkovým potrebám.

Komisia sa domnieva, že tento systém v súčasnosti spĺňa očakávania a že smernicu 2005/65 o zvýšení bezpečnosti prístavov v súčasnosti nie je potrebné meniť.

V nasledujúcich mesiacoch členské štáty znovu preskúmajú hodnotenia a plány bezpečnosti prístavov v súlade s ustanoveniami článku 10 smernice, v ktorom sa stanovuje takéto preskúmanie aspoň raz za päť rokov. Komisia sa domnieva, že metodiku vyvinutú v rámci štúdie TAPS II je na tento účel v prípade potreby vhodné použiť na nové vymedzenie hraníc prístavov a náležite pri tom zohľadniť vodnú plochu týchto prístavov.

Viacročný pracovný program inšpekcií Komisie bude navyše naďalej zahŕňať dôkladné kontroly opatrení pre bezpečnosť prístavov. Inšpekčné útvary Komisie budú napríklad pokračovať v skúmaní a monitorovaní vykonávania a uplatňovania postupov stanovených v plánoch bezpečnosti prístavov, ktoré sa majú uplatňovať na cestujúcich a vozidlá pri naloďovaní na námorné plavidlá prepravujúce cestujúcich a vozidlá (ktoré zvlášť ľahko podliehajú narušeniu bezpečnosti). Rovnako budú v prípade služieb medzinárodnej námornej dopravy naďalej prebiehať kontroly v obidvoch koncových bodoch námorných trás s cieľom zistiť a zabezpečiť, že dotknuté členské štáty spolupracujú pri hodnotení bezpečnosti prístavov.

Komisia bude napokon s členskými štátmi pokračovať v práci na zlepšovaní uplatňovania smernice s hlavným cieľom zlepšiť ochranu prístavov Európskej únie v prospech všetkých používateľov prístavov, používateľov dopravných prostriedkov, ekonomiky námornej dopravy a spoločnosti ako celku. Bude naďalej dohliadať na uplatňovanie tejto smernice, a ak to bude považovať za nevyhnutné, bude aj naďalej podnikať právne kroky.