SK Úradný vestník Európskej únie C 18/24

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Prístup spotrebiteľov a rodín k úverom: prípady zneužívania“ (stanovisko z vlastnej iniciatívy)

2011/C 18/05

Spravodajca: pán CAMPLI

Európsky hospodársky a sociálny výbor sa 16. júla 2009 rozhodol podľa článku 29 ods. 2 vnútorného poriadku vypracovať stanovisko z vlastnej iniciatívy na tému

„Prístup spotrebiteľov a rodín k úverom: prípady zneužívania“.

Odborná sekcia pre jednotný trh, výrobu a spotrebu poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru, prijala svoje stanovisko 30. marca 2010.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 462. plenárnom zasadnutí 28. a 29. apríla 2010 (schôdza z 28. apríla 2010) prijal 75 hlasmi za, pričom 1 člen hlasoval proti a 1 sa hlasovania zdržal, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 EHSV považuje vytvorenie jednotného, transparentného a dokonalého regulačného rámca v oblasti prístupu k úverom za strategické.

1.2 EHSV žiada Európsku komisiu, aby hľadala najlepší spôsob, ako odstrániť medzery v súčasnom regulačnom rámci a pritom sa zamerala predovšetkým na ponúkané úverové produkty, klamlivú reklamu, transparentnosť podmienok, sprostredkovateľov úverov, nesúlad medzi poskytovanými informáciami a finančnú gramotnosť zúčastnených strán.

1.3 EHSV vyzýva členské štáty, zriadili dozorný úrad pre nekalé obchodné praktiky so špecifickými právomocami v oblasti úverov.

1.4 EHSV odporúča európsky systém rýchleho varovania (RAPEX) rozšíriť aj na uvádzanie toxických finančných a úverových produktov na európsky finančný trh s úvermi.

1.5 EHSV vyzýva Európsku komisiu a členské štáty, aby vykonali dôkladnú analýzu nezákonných a/alebo kriminálnych praktík v oblasti úverov a pritom sa zamerali hlavne na koristnícke a úžernícke praktiky a na špecifické iniciatívy v európskom priestore spravodlivosti.

1.6 EHSV odporúča vypracovať špecifické európske predpisy zamerané na rôzne typy sprostredkovateľov úverov a obsahujúce definície, požiadavky a povinnosti v oblasti ich správania bez ohľadu na produkt umiestnený na trhu a to, či úverovú činnosť vykonávajú ako svoju hlavnú alebo vedľajšiu činnosť.

1.7 EHSV odporúča špecifické predpisy pre dohľad nad činnosťou, praktikami a správaním tých subjektov, ktoré vykonávajú sprostredkovateľskú činnosť popri inej činnosti ako obchodní sprostredkovatelia.

1.8 EHSV žiada, aby požiadavky na registráciu rôznych sprostredkovateľov v oblasti finančných a úverových produktov do európskej siete vnútroštátnych registrov boli stanovené na základe európskych operatívnych noriem profesionality, obozretného podnikania a etiky, ako aj pravidiel Spoločenstva o vyškrtnutí z týchto registrov tých subjektov, ktoré svojimi praktikami zneužívania právnych predpisov alebo inými nezákonnými praktikami poškodzujú spotrebiteľov.

1.9 EHSV pokladá za dôležité, aby sa preskúmala možnosť vhodnými zmenami, doplneniami a úpravami rozšíriť právny predpisy Spoločenstva v oblasti ručenia stanovené v smernici 85/374/EHS a následných zmenách a doplneniach.

1.10 EHSV odporúča zaviesť na európsky trh vhodnú škálu „certifikovaných“ alebo „štandardizovaných“ úverových produktov, ktorou by sa doplnila existujúce ponuka v záujme vyššej transparentnosti a zdravej konkurencie, pokiaľ ide o uplatňované praktiky, ako aj ponuku spotrebných úverov.

1.11 Podľa EHSV je nevyhnutná európska informačná a vzdelávacia kampaň určená spotrebiteľom, ich organizáciám a profesionálom, ktorí im pomáhajú, o právach spotrebiteľov v oblasti úverov a finančných služieb. Rovnako potrebné je rozšíriť európske siete mechanizmov súdneho a mimosúdneho riešenia sporov (Alternative Dispute Resolution – ADR) (1).

1.12 Podľa EHSV je dôležité v spojení s verejnými orgánmi vytvoriť a podporovať siete občianskej spoločnosti na skúmanie, pomoc a kontrolu situácií sociálneho vylúčenia a chudoby, ktoré súvisia s úvermi a nadmerným zadlžením.

1.13 EHSV odporúča najmä zaviesť na európskej úrovni spoločné postupy riešenia situácií nadmerného zadlženia, ktoré by mali byť východiskom pre opatrenia verejných orgánov na podporu a/alebo pomoc postihnutým osobám.

1.14 EHSV odporúča, aby Komisia vykonala oficiálnu štúdiu o tom, aké sú možnosti a spôsoby zavedenia záväzných európskych ustanovení o úžere a ďalej rozvinúť základné spoločné princípy vhodné na stanovenie rozpätia európskych poplatkov, v rámci ktorého by bolo možné definovať situáciu úžery.

1.15 EHSV odporúča zaviesť spoločné postupy na podporu vnútroštátnych systémov boja proti úžere koordinované na základe európskeho právneho rámca.

1.16 EHSV žiada, aby emisie kreditných kariet podliehali prísnej regulácii EÚ, aby sa predišlo koristníckemu správaniu podnecujúcemu nadmerné zadlženie, tým, že budú povinne uzatvárané dohody o úverových limitoch medzi držiteľom a dodávateľom kreditných kariet.

1.17 Právne predpisy EÚ musia zabezpečiť v celej EÚ plnú a transparentnú ochranu pri používaní údajov získaných od zákazníka, najmä pri kontaktoch cez internet.

1.18 EHSV považuje informovanie a vzdelávanie spotrebiteľov za veľmi dôležité, a to aj formou vzdelávania už od základných škôl, a odporúča podporiť iniciatívy občianskej spoločnosti zamerané na zabezpečenie jasných a zrozumiteľných informácií.

1.19 EHSV odporúča stanoviť skorší dátum previerky účinnosti smernice 2008/48/ES (prvá je naplánovaná do 12. júna 2013) a skrátiť preverovacie obdobie z piatich na tri roky.

2. Úvod

2.1 Vzhľadom na svetovú finančnú krízu sa pozornosť zameriava v prvom rade na opätovné nastolenie stability a likvidity finančných trhov a následne na posilnenie stability a obnovenie regulačného rámca s cieľom predísť v budúcnosti ďalším zlyhaniam trhu.

2.2 Kým prebiehajú tieto aktivity, ktoré musia byť stále intenzívnejšie, EHSV je presvedčený, že už teraz sa treba s plným nasadením venovať dosiahnutiu obnovenia dôvery európskych občanov vo finančný systém a upokojiť ich, pokiaľ ide o rôzne druhy prístupu k úverom.

2.3 Finančná kríza vyvolala následnú hospodársku krízu, ktorá spôsobuje značné straty v oblasti práce, hospodárskych aktivít a príjmov jednotlivcov a rodín.

2.4 V tejto súvislosti narastá sociálne a finančné vylúčenie a chudoba (2).

2.5 Úver predstavuje pre spotrebiteľov a rodiny dôležitý nástroj, ktorý im umožňuje zvládať náklady nevyhnutné pre normálny a usporiadaný život. V tomto zmysle je prístup k úverom za rozumnú cenu základným nástrojom sociálneho začlenenia.

2.6 Úver však nemôže byť chápaný, ani podporovaný ako náhrada alebo doplnok príjmov spotrebiteľov a rodín.

2.7 Najväčšou výzvou hospodárskej, daňovej a sociálnej politiky je zabezpečenie zodpovedného prístupu k úverom bez vytvorenia závislosti.

2.8 Na dosiahnutie tohto cieľa je potrebný právny rámec zameraný na predchádzanie nezodpovednému poskytovaniu a prijímaniu pôžičiek a boj proti všetkým formám asymetrických informácií medzi poskytovateľmi úverov a spotrebiteľmi.

3. Predmet stanoviska

3.1 Toto stanovisko sa zameriava na situácie zneužívania v rámci ponúk úverov, ako aj na nezákonné situácie, do ktorých sa dostávajú spotrebitelia a ktoré prispievajú k zvyšovaniu sociálneho vylúčenia a chudoby. Nezaoberá sa špecifickými otázkami, ktoré sú predmetom iných stanovísk EHSV.

3.2 Cieľom tohto stanoviska je teda preskúmať platný právny rámec s cieľom odhaliť existujúce medzery, ktoré umožňujú vznik situácií zneužívania, a navrhnúť európskym a vnútroštátnym verejným orgánom možné riešenia. Toto stanovisko sa však nechce vyhnúť počiatočnému preskúmaniu nezákonných javov, ktoré v súčasnej dobe presahujú tento právny rámec. Ide o javy, ktoré sú málo známe a ťažko riešiteľné, súvisia s javmi zneužívania a často sú ich výsledkom. Stanovisko chce nakoniec poukázať na úlohy, ktoré by mohla zohrať občianska spoločnosť pri riešení zistených problémov.

3.3 Komisia nedávno na verejnej diskusii (3) konštatovala: „Finančná kríza ukázala, aké škody môžu nezodpovedné praktiky poskytovania a prijímania úverov spôsobiť spotrebiteľom a úverovým inštitúciám, finančnému systému a hospodárstvu vôbec. Sme rozhodnutí poučiť sa z možných chýb s cieľom zabezpečiť, aby sa úvery poskytovali a prijímali zodpovedne.“ (Ch. McCreevy, člen Komisie zodpovedný za vnútorný trh). Pri tej istej príležitosti Komisia uviedla: „Je našou povinnosťou jasne poukázať na chybné mechanizmy, ktoré vyvolali nezodpovedné poskytovanie a prijímanie úverov, ktoré finančne poškodzuje veľký počet našich občanov.“ (M. Kuneva, členka EK zodpovedná za ochranu spotrebiteľov).

3.4 Preto je cieľom stanoviska tiež prispieť k zlepšeniu fungovania vnútorného trhu posúdením toho, ktoré riešenia by bolo možné v spoločnom rámci navrhnúť na úrovni Spoločenstva a ktoré na úrovni členských štátov. EHSV sa nazdáva, že problémy nadnárodných rozmerov si vyžadujú aj riešenia na rovnakej úrovni, aby sa predišlo roztriešteniu vnútorného trhu.

4. Súčasný legislatívny rámec: nedostatky a budúce kroky

4.1 Pokiaľ ide o zmluvy o spotrebiteľskom úvere, najdôležitejším právnym aktom na európskej úrovni je smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES. Táto smernica predstavuje maximálnu harmonizáciu, čo v praxi znamená, že členské štáty nemôžu ponechať v platnosti resp. zaviesť odlišné vnútroštátne právne predpisy ani v prípade, že by poskytovali spotrebiteľom väčšiu ochranu. Smernica stanovuje všeobecný rámec práv spotrebiteľov v oblasti spotrebiteľských úverov, ale nevzťahuje sa na hypotekárne úvery.

4.2 Na doplnenie tohto rámca sa v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu určuje všeobecný rámec vymedzenia nekalých obchodných praktík a sankcií za ne. V prípade finančných služieb ide o minimálnu harmonizáciu, ktorá členským štátom umožňuje zaviesť prísnejšie alebo záväznejšie pravidlá na ochranu svojich spotrebiteľov.

4.3 Pre hypotekárne úvery neexistujú právne predpisy na európskej úrovni. Vnútroštátne predpisy sa odlišujú v závislosti od jednotlivých kultúr a konkrétnych vnútorných trhov. Existuje však európsky kódex správania pri poskytovaní predzmluvných informácií, ako aj európsky štandardizovaný informačný formulár (ESIS). Tento kódex je však len dobrovoľným nástrojom a má obmedzené uplatnenie.

4.4 EHSV uznáva, že súčasné pravidlá poskytujú celý rad možných riešení, ako bojovať proti zneužívaniu spotrebiteľov pri poskytovaní úveru. Napriek tomu však na európskej úrovni ešte stále existujú veľké nedostatky, ktoré treba odstrániť. Vnútroštátne i európske orgány čaká ešte veľa práce, a to aj v oblasti implementácie a sankčných mechanizmov.

4.5 EHSV konštatuje, že finančná kríza dosiahla také veľké rozmery aj vinou tlaku, ktorému boli z komerčných dôvodov vystavení pracovníci v úverovom a finančnom sektore. Snaha dosiahnuť stále väčší objem predaja bez ohľadu na zlučiteľnosť produktov s profilom spotrebiteľa viedla k rozšírenému prenikaniu tzv. toxických produktov do portfólií podnikov, spotrebiteľov a v niektorých prípadoch aj orgánov miestnej samosprávy.

4.6 EHSV sa nazdáva, že k tomuto javu došlo aj vinou motivačných schém a bonusov pre špičkových manažérov, ktorých odmeny narástli v niektorých prípadoch skutočne neprimerane. Dospelo sa k situácii, že ročný plat výkonného riaditeľa jednej z veľkých finančných inštitúcií bol v pomere 400-krát väčší než plat obyčajného zamestnanca. EHSV konštatuje, že napriek všetkým záväzkom a slávnostným vyhláseniam hláv štátov a predsedov vlád krajín EÚ ešte neboli prijaté účinné a konkrétne opatrenia v tejto oblasti.

4.7 V súčasnom normatívnom rámci týkajúcom sa zmlúv o úvere neexistuje žiadna povinnosť prispôsobiť ponuku potrebám spotrebiteľov. V článku 8 smernice 2008/48/ES sa správne stanovuje povinnosť posúdiť úverovú bonitu spotrebiteľa. V článku 5 ods. 6 sa stanovuje iba povinnosť veriteľov poskytnúť spotrebiteľovi primerané vysvetlenie, aby mohol posúdiť, či ponúkaná zmluva o úvere spĺňa jeho potreby a zodpovedá jeho finančnej situácii, a to aj objasnením informácií, ktoré sa poskytujú pred uzavretím zmluvy, základných vlastností ponúkaných produktov a konkrétneho vplyvu, ktorý môžu mať na spotrebiteľa, a poskytuje členským štátom istý manévrovací priestor pri praktickom uplatňovaní týchto ustanovení, ale neobsahuje pravidlá, ktoré by umožnili prispôsobiť produkt potrebám spotrebiteľa.

4.8 Neexistujúce pravidlá v tejto oblasti umožňujú prípady zneužívania, v ktorých produkty ponúkané spotrebiteľom niekedy nezodpovedajú ich potrebám. Ide o prípady, v ktorých sa ponúka len jediný druh úveru alebo sa neuvážene ponúkajú kreditné, resp. debetné karty na nákup produktov v niektorých obchodných domoch (obchodní sprostredkovatelia).

4.9 EHSV v tejto súvislosti zdôrazňuje potrebu jasne oddeliť ponuku kreditných kariet od ponuky komerčných produktov alebo s nimi súvisiacich obchodných praktík podnecujúcich nákup.

4.10 Pokiaľ ide o informácie obsiahnuté v reklame, dá sa konštatovať, že zatiaľ čo súčasné právne predpisy stanovujú povinnosť uvádzať štandardné informácie potrebné na uzavretie zmluvy o úvere (článok 4 a nasl. smernice 2008/48/ES), nie sú v nich určené špecifické povinnosti v súvislosti s klamlivými a agresívnymi praktikami resp. takými, ktoré by viedli k zadlženiu (4).

4.11 EHSV si uvedomuje, že v trhovom hospodárstve by mal rovnovážny stav medzi kvalitou a kvantitou dopytu a ponuky nastoliť samotný trh. Ale keď trh zlyhá a nedokáže nájsť vhodné riešenia, musí zakročiť verejný sektor, ktorého zodpovednosťou je zaručiť primerané odpovede na sociálne požiadavky.

4.12 EHSV pokladá za možné riešenie uvedenie paliet vhodných „certifikovaných“, resp. „štandardizovaných“ úverových produktov na európsky trh. Tieto produkty by mohli doplniť už existujúcu ponuku. To by spotrebiteľom umožnilo lepšie sa rozhodnúť pre produkt, ktorý cenovo i kvalitatívne viac vyhovuje ich požiadavkám (5).

4.13 EHSV preto pokladá za potrebné, aby Komisia zlepšila právny základ a procesné pravidlá s cieľom vniesť pomocou „certifikovaných“, resp. „štandardizovaných“ úverových produktov väčšiu transparentnosť na európsky trh a zaviesť do praxe európsky systém včasného varovania na monitorovanie uvádzania toxických finančných a úverových produktov na príslušné európske trhy.

4.14 Z iného hľadiska by bolo potrebné zvýšiť zodpovednosť poskytovateľov úverov tak, aby sa obmedzilo poskytovanie produktov nezodpovedajúcich požiadavkám spotrebiteľov. Na tieto účely sa pokladá za potrebné zaviesť na európskej úrovni spoločné postupy riešenia situácií nadmerného zadlženia, z ktorých by sa mali odvíjať i opatrenia na podporu a/alebo pomoc osobám, ktoré sa ocitli v situácii nadmerného zadlženia aj vinou nezákonných praktík poskytovateľov úverov.

4.15 Ďalšou situáciou, ktorú nerieši legislatíva na európskej úrovni, je úžera. V niektorých členských štátoch (Španielsko, Francúzsko, Taliansko, Portugalsko) existujú právne predpisy v tejto oblasti, ale nie je to tak vo všetkých krajinách.

4.16 Nedávne štúdie (6) navyše preukázali, že právne predpisy vo veci úžery môže viesť k úspechu pri potláčaní sociálneho vylúčenia a chudoby, ako aj v boji proti nezákonným praktikám.

4.17 EHSV sa nazdáva, že Komisia by mala vypracovať oficiálnu štúdiu o tom, aké sú možnosti a spôsoby zavedenia záväzných európskych ustanovení o úžere . EHSV sa konkrétne nazdáva, že je potrebné ďalej rozvinúť základné spoločné princípy a aspekty vhodné na stanovenie európskeho rozpätia úrokov, v rámci ktorého možno vymedziť prípady úžery.

4.18 EHSV pokladá za vhodné zaviesť európsky právny rámec na podporu vnútroštátnych systémov boja proti úžere a na pomoc obetiam úžery s cieľom posilniť a efektívne využiť dlhoročné skúsenosti niektorých členských štátov v tejto oblasti.

4.19 EHSV konštatuje, že k prípadom nezákonného konania pri poskytovaní úverov dochádza najviac vo vzťahoch medzi sprostredkovateľmi (úveru) a spotrebiteľmi.

4.20 V tejto súvislosti EP (7) požadoval vypracovanie rámca EÚ, aby sa spresnili a zharmonizovali zodpovednosti a záväzky sprostredkovateľov úverov podľa zásady „rovnaké podnikanie, rovnaké riziká, rovnaké pravidlá“, s cieľom zabezpečiť ochranu spotrebiteľov a zabrániť netransparentným obchodným praktikám a podvodným druhom reklamy, ktoré mimoriadne poškodzujú zraniteľnejšie skupiny obyvateľstva a menej informovaných spotrebiteľov. EHSV súhlasí s týmto postojom a nazdáva sa, že by to prispelo k „vyčisteniu“ trhu s ponukami a pomohlo posilniť boj proti zneužívaniu, nezodpovednému konaniu pri sprostredkovaní úverov a zločinným praktikám sprostredkovateľov-úžerníkov (loan sharks).

4.21 EHSV sa nazdáva, že transparentnosť, spoľahlivosť a profesionalitu by bolo možné zaručiť zriadením registra sprostredkovateľov úverov so záväznými kritériami pre zápis doň, ktorého kontrolou by boli poverené orgány zložené z profesijných združení finančných sprostredkovateľov/maklérov a združení spotrebiteľov pod dohľadom dozorných orgánov, a ktorý by obsahoval údaje o príčinách prerušenia či zrušenia zápisu resp. vyškrtnutia z registra, ako aj informácie o spoločnej a nerozdielnej zodpovednosti predajcu v prípade škôd potvrdených v súdnom konaní.

4.22 Pôžičky pre mládež prostredníctvom SMS, „jednoduché“ úvery sprostredkované telefonicky, preddavkové úvery alebo neuvážené poskytovanie kreditných, resp. debetných kariet sú východiskovými situáciami pre nezákonné obchodné praktiky. Musí sa proti nim bojovať všetkými spôsobmi. Pre takéto prípady ponúka smernica 2005/29/ES o nekalých obchodných praktikách rôzne možnosti riešenia problémov súvisiacich s nezodpovednou ponukou úverov, ktoré by sa mohli prispôsobiť a prijať aj do právnej úpravy v oblasti zmlúv o spotrebiteľských úveroch.

4.22.1 EHSV žiada, aby pre finančné spoločnosti, ktoré vydávajú kreditné karty, platili prísne pravidlá (akciové ponuky, maximálna výška celkového zadlženia, vek potenciálneho držiteľa karty, transparentné výpisy z účtu), aby sa predišlo koristníckemu správaniu podnecujúcemu nadmerné zadlženie.

4.22.2 Najmä výška úverového limitu kreditnej karty by mala byť stanovená po dohode s jej držiteľom. K akémukoľvek ďalšiemu zvýšeniu tohto limitu by malo dôjsť jedine po výslovnej dohode medzi držiteľom a dodávateľom kreditnej karty.

4.23 Právne predpisy by sa mali uplatňovať prísnejšie, ak majú byť účinné (8) . EHSV vzhľadom na novú situáciu v dôsledku celosvetovej finančnej krízy konštatuje, že by bolo potrebné stanoviť skorší dátum previerky účinnosti smernice 2008/48/ES (prvá je naplánovaná do 12. júna 2013) a skrátiť preverovacie obdobie z piatich na tri roky. Pokiaľ ide o nekalé obchodné praktiky pri poskytovaní úverov, EHSV pokladá za dôležité zriadiť na úrovni členských štátov orgán dohľadu nad trhom so špecifickými a primeranými právomocami a technickými prostriedkami v oblasti úverov.

4.23.1 EHSV konkrétne žiada, aby bol vypracovaný posilnený regulačný rámec na zabezpečenie plnej a transparentnej ochrany pri používaní údajov získaných od zákazníka, najmä prostredníctvom internetu a elektronickej pošty.

4.24 EHSV pokladá za vhodné zvážiť v prípade hypotekárnych úverov možnosť rozšíriť na sprostredkovateľov hypotekárnych úverov povinnosť uplatňovať európsky štandardizovaný informačný formulár (ESIS) a uvádzať úrokovú sadzbu podľa smernice o spotrebiteľských úveroch, pričom treba postupovať s nevyhnutnou opatrnosťou, na ktorú výbor poukázal vo svojich predchádzajúcich stanoviskách (9). Bolo by to v záujme väčšej integrácie európskeho trhu s hypotekárnymi úvermi a celkovej ochrany spotrebiteľov a domácností.

4.25 Pokiaľ ide o poradenstvo v oblasti spotrebiteľských úverov, EHSV vyzýva na podporu organizácií občianskej spoločnosti, najmä spotrebiteľov, v snahe rozvinúť poradenskú činnosť, ktorá by uchádzačom o úvery poskytla objektívny, transparentný a kvalifikovaný posudok, či ponúknutý produkt zodpovedá ich konkrétnym požiadavkám.

4.26 EHSV zdôrazňuje, že poradenská činnosť v úverovej oblasti by sa mala riadiť stanovenými predpismi, aby sa zaručila najmä vysoká úroveň transparentnosti a nezávislosti poskytovateľov i sprostredkovateľov úverov.

4.27 Na prekonanie týchto problémov EHSV považuje za potrebné vytvoriť na úrovni EÚ jednotný, harmonizovaný a celistvý regulačný rámec, ktorého zásady a pravidlá by sa uplatňovali na všetky úverové produkty.

5. Zneužívanie a/alebo nezákonné praktiky v oblasti úverov

5.1 EHSV sa nazdáva, že zároveň treba riešiť problémy rozsiahlej reality, ktorá sa skrýva za fiktívnymi spoločnosťami na sprostredkovanie a poskytovanie finančných služieb, a ktorá sa konkrétne prejavuje v koristníckych a úžerníckych praktikách spojených so zločineckou činnosťou súvisiacou s úrokovými sadzbami a formami vydierania. Bez nároku na úplný a vyčerpávajúci zoznam možno uviesť tieto prípady:

— neregulárne pôžičky pre domácnosti a spotrebiteľov v zložitej situácii, ktorí prekročili hranicu tolerovateľnej zadlženosti,

— pôžičky s cieľom okradnúť zákazníka, charakteristické pre zločinecké organizácie, ako napr. úžerníctvo.

5.2 Využívanie neregulárneho úveru môže mať rôzne podoby:

— poskytovanie záloh alebo iných výhod v „neregistrovanej“ forme, v snahe čo najviac vyťažiť z peňažnej likvidity jednotlivca a čo najviac predlžovať takéto poskytovanie záloh,

— neregulárne financovanie, pričom si poskytovateľ pôžičky kladie také podmienky zisku, na základe ktorých sa dá odvodiť nerešpektovanie deontologického kódexu, uplatňovanie zavádzajúcich klauzúl, netransparentné podmienky a zvyšovanie tlaku v súvislosti s plnením požadovaných záruk,

— poskytovanie pôžičky, ktoré má zvyčajne formu nezákonnej polobankovej činnosti,

— zjavne úžernícka pôžička v rôznych kriminálnych podobách a v konkrétnych situáciách.

5.3 EHSV sa nazdáva, že príčinou potenciálneho nárastu prípadov neregulárneho úveru je skutočnosť, že mnohé domácnosti a spotrebitelia sú vylúčení z trhu s riadnymi pôžičkami, a to aj vinou uzavretia nezodpovednej pôžičky, pre ktorú sa ocitli v situácii závislosti a extrémnej zraniteľnosti.

5.4 EHSV uznáva, že problémy súvisiace s nízkymi príjmami rodín a rôznymi stimulmi na spotrebu (ktoré sú spolu s ďalšími príčinami dôvodom zlej finančnej situácie, ktorá vedie spotrebiteľov a rodiny k uzatváraniu nelegálnych pôžičiek a využívaniu paralelných peňažných trhov) nemožno vyriešiť výlučne pomocou právnych predpisov v oblasti úverov.

5.5 Zneužívanie a/alebo nezákonné praktiky v oblasti úverov sú často trestnými činmi, a mali by byť preto upravené prostredníctvom špecifických iniciatív v trestnej oblasti v európskom priestore spravodlivosti, ktoré by mali uplatňovať policajné orgány. Plný výkon vnútroštátnych rozsudkov týkajúcich sa zhabania majetku, ktorý má pôvod v úžerníckej a vydieračskej trestnej činnosti, by mohol byť výrazným prínosom v boji proti týmto javom (10).

5.6 EHSV konštatuje, že nie sú k dispozícii dostatočné údaje o tejto problematike zo všetkých území EÚ, a preto navrhuje Komisii, aby v záujme lepšieho poznania tohto javu na európskej úrovni vo všetkých jeho kvalitatívnych a kvantitatívnych aspektoch spoločne s členskými štátmi podrobne zanalyzovala tieto situácie a umožnila porovnanie výsledkov.

6. Úloha občianskej spoločnosti

6.1 Občianska spoločnosť, a hlavne združenia spotrebiteľov, ale aj dobročinné organizácie, zohrávajú dôležitú úlohu pri zisťovaní, skúmaní a kontrole problémov súvisiacich so zneužívaním a/alebo nelegálnymi obchodnými praktikami pri poskytovaní úverov spotrebiteľom a domácnostiam.

6.2 EHSV preto pokladá za dôležité v spojení s verejnými orgánmi vytvoriť a podporovať siete občianskej spoločnosti na skúmanie, pomoc a kontrolu prípadov sociálneho vylúčenia a chudoby, ktoré súvisia s úvermi a nadmernou zadlženosťou. Tieto siete zohrávajú kľúčovú úlohu pri výmene informácií a osvedčených postupov, doplnené aj o harmonizovaný systém podávania sťažností.

6.3 EHSV konštatuje, že v tejto oblasti už existujú osvedčené postupy, ako napr. „asistovaný sociálny úver“ alebo európska sieť pre finančné začlenenie EFIN, a že treba podporovať a šíriť takéto vzorové príklady v celej Únii.

6.4 EHSV považuje informovanie a vzdelávanie spotrebiteľov za príkladný priestor pre iniciatívy členských štátov a občianskej spoločnosti, a to aj formou vzdelávania už od základných škôl. (11) Ide o dôležitú činnosť na európskej úrovni, ktorej cieľom je rozvoj finančnej gramotnosti v celej EÚ.

6.5 EHSV považuje za dôležité podporovať a rozvíjať tieto aktivity, ale zdôrazňuje, že podávanie informácií o produktoch je povinnosťou poskytovateľov úveru a vzdelávanie zasa povinnosťou verejných orgánov. EHSV sa okrem toho nazdáva, že iniciatívy občianskej spoločnosti, pokiaľ ide transparentné a zrozumiteľné informácie a vzdelávanie, budú účinné, len ak budú doplnením jednotného regulačného rámca zahŕňajúceho všetky aspekty.

6.6 Počas verejnej diskusie, ktorú EHSV zorganizoval v Bruseli 28. januára 2010 s účasťou kvalifikovaných zástupcov občianskej spoločnosti na vnútroštátnej i európskej úrovni, sa zdôraznila potreba podrobiť prípady zneužívania a/alebo nelegálnych praktík európskej kontrole, a to tak z hľadiska právnej úpravy a pomoci obetiam, ako aj z hľadiska politiky vzdelávania, osvety a informovanosti všetkých zúčastnených strán.

6.7 EHSV pokladá za dôležité vytvárať a podporovať podniky sociálneho hospodárstva, ako napr. družstvá, na stimulovanie sociálneho trhového hospodárstva v oblasti úverov (12). Je zodpovednosťou aj verejných orgánov podporovať a presadzovať vytváranie a fungovanie tohto druhu podnikov (13).

V Bruseli 28. apríla 2010 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI

(1) Systém FIN-NET (Financial Dispute Resolution Network).

(2) Pozri Second joint assessment by the SPC and the European Commission of the social impact of the economic crisis and of policy responses- SPC/2009/11/13 FINAL; Eurobarometer survey on poverty and social exclusion – 2010, European Year for Combating Poverty and Social Exclusion; Commission Communication - Joint Report on Social Protection and Social Inclusion su http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=757&langId=en.

(3) Verejná diskusia na tému: Responsible lending & borrowing, Brusel, 3. septembra 2009.

(4) Dobré vymedzenie pojmov „Klamlivé činnosti“ (článok 6) alebo „Agresívne obchodné praktiky“ (článok 8) možno však nájsť v smernici 2005/29/ES v súvislosti s nekalými obchodnými praktikami vo vzťahu medzi podnikmi a spotrebiteľmi.

(5) V tejto súvislosti pozri: ISO 22222:2005 (Personal financial planning – 2005); UNI-ISO (Pianificazione finanziaria, economica e patrimoniale personale – 2008); AENOR – UNE 165001 (Etica. Requisitos de los productos financieros socialmente responsables – 2009); Pozri tiež ECO/266 – Sociálne zodpovedné finančné produkty.

(6) Pozri Usura - Rapporto finale dell'Osservatorio socioeconomico sulla criminalità, CNEL - Roma 2008. (Úžerníctvo – Záverečná správa sociálno-ekonomického strediska na monitorovanie kriminality, CNEL – Rím, 2008.)

(7) Uznesenie Európskeho parlamentu z 5. júna 2008 o hospodárskej súťaži: vyšetrovaní v odvetví retailového bankovníctva.

(8) Členské štáty musia dosiahnuť súlad vnútroštátnej legislatívy s právnymi predpismi EÚ do 12. júna 2010.

(9) Ú. v. EÚ C 27, 3.2.2009, s. 18 a Ú. v. EÚ C 65, 17. 3. 2006, s. 13.

(10) Zoči-voči týmto teraz už celosvetovým javom sa vlády a inštitúcie môžu naďalej tváriť, že stále nič nevidia, alebo uvažovať o riešeniach obmedzených na územie len jedného štátu. Ale ak by si uvedomili aký vplyv malo na pátranie po osobách skrývajúcich sa pred spravodlivosťou zavedenie „európskeho zatykača“, dôsledne a rýchlo by sa ďalej usilovali o stanovenie spoločných nástrojov vyšetrovania a súdnictva a vypracovanie aspoň minimálneho počtu trestnoprávnych noriem uznávaných spoločne všetkými členskými štátmi, počínajúc odškodnením obetí zločinov mafiánskych organizácií. (pozri F. Forgione, Mafia export, 2009, Miláno).

(11) UNI (Návrh normy finančného vzdelávania občanov - požiadavky na túto službu), január 2010.

(12) Pozri Resilience of the Cooperative Business Model in Times of Crisis, MOP 2009.

(13) Pozri Ú. v. EÚ C 318, 23.12.2009, s. 22.