[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 27.4.2010 KOM(2010) 185 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o fungovaní medziinštitucionálnej dohody o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o fungovaní medziinštitucionálnej dohody o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení 1. ÚVOD Medziinštitucionálna dohoda o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení (ďalej „IIA“) je politickou dohodou medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou. Obsahuje mnohé ustanovenia a zásady, ktoré sa ukázali ako užitočné a dokonca potrebné na zaručenie rozpočtovej disciplíny a plynulých rozpočtových postupov. IIA má vplyv na mnohé aspekty plánovania, prípravy, plnenia a kontroly rozpočtu. Súčasná IIA bola prijatá 17. mája 2006[1] na základe dohody dosiahnutej na zasadnutí Európskej rady v Bruseli v dňoch 15. a 16. decembra 2005 a následných zmien dohodnutých neskôr s Európskym parlamentom. Predstavuje najnovší medzník v dlhej vyše päťdesiatročnej histórii diskusií o rozpočte medzi európskymi inštitúciami. Od roku 1988 sa uzatvorili štyri po sebe nasledujúce IIA: balíky Delors I (1988 – 1992) a Delors II (1993 – 1999), Agenda 2000 (2000 – 2006) a aktuálny balík 2007 – 2013. Spoločne zabezpečili hladké a včasné prijímanie rozpočtu EÚ za posledných 20 rokov. Táto správa predstavuje dôkladné posúdenie fungovania súčasnej medziinštitucionálnej dohody v súlade s vyhlásením č. 1 k IIA, v ktorom sa uvádza, že vo vzťahu k bodu 7 medziinštitucionálnej dohody Komisia vypracuje správu o fungovaní medziinštitucionálnej dohody a v prípade potreby predloží príslušné návrhy. Nasledujúca analýza v zásade sleduje štruktúru IIA. Zameriava sa predovšetkým na postupy vykonávania viacročného finančného rámca (ďalej „VFR“), a to najmä na úpravy a revízie, a na flexibilitu [rezervy (margins) a nástroje flexibility]. Ďalej hodnotí ustanovenia týkajúce sa inštitucionálnej spolupráce počas rozpočtového postupu. Napokon sa skúmajú otázky súvisiace s riadnym finančným hospodárením s fondmi EÚ (vyhlásenie o vierohodnosti, finančné plánovanie a nové finančné nástroje). Správa nie je v žiadnom prípade vyčerpávajúca. Neskúmajú sa v nej niektoré dôležité otázky súvisiace s medziinštitucionálnou spoluprácou. Mnohé dôležité aspekty rozpočtovej reformy zostali na „úplné, širokospektrálne preskúmanie“ rozpočtu EÚ v súlade s vyhlásením č. 3 k IIA. V Lisabonskej zmluve sa rovnako zavádza alebo kladie nový dôraz na mnohé oblasti politiky, ktoré môžu v dlhodobom horizonte vyžadovať príslušné zmeny rozpočtu. Bude si to však najprv vyžadovať prípravu nových právnych aktov a dôkladné posúdenie ich potenciálneho finančného vplyvu. Napokon je potrebné poznamenať, že Komisia predložila návrhy nariadenia, ktorým sa ustanovuje viacročný finančný rámec na základe článku 312 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie[2]. Nariadenie o viacročnom finančnom rámci spolu s návrhom novej medziinštitucionálnej dohody o spolupráci v oblasti rozpočtu[3] a niektoré ustanovenia nariadenia o rozpočtových pravidlách[4] nahradia IIA. 2. ANALÝZA VYKONÁVANIA POSTUPOV TÝKAJÚCICH SA VFR VRF spolu s ostatnými ustanoveniami IIA zaručil: - rozpočtovú disciplínu: ročný rozpočtový postup musí dodržiavať stropy VFR; - hladký rozpočtový proces a účinnú spoluprácu medzi inštitúciami vďaka rôznym rokovacím poriadkom dohodnutým v IIA. Je dôležité zdôrazniť, že od roku 1988 boli všetky rozpočty prijaté načas; - viac predvídateľnosti vývoja výdavkov EÚ. Potvrdenie užitočnosti VFR odzrkadľuje zapracovanie článku 312 ods. 1 do Zmluvy o fungovaní Európskej únie, v ktorom sa uvádza, že „ročný rozpočet Únie je v súlade s viacročným finančným rámcom“. 2.1. Postupy na úpravu viacročného finančného rámca 2.1.1. Ročné technické úpravy V bode 16 IIA sa pri príprave rozpočtového postupu na rok n + 1 ustanovujú ročné technické úpravy. Ide predovšetkým o opätovné prehodnotenie, v cenách roku n + 1, stropov a celkových súm pre rozpočtové prostriedky na záväzky a rozpočtové prostriedky na platby[5]. Na tento účel sa používa fixný deflátor vo výške 2 % ročne, a nie cenový deflátor HDP, ako to bolo čiastočne v prípade predchádzajúcich VFR. Z hľadiska transparentnosti to poskytuje jednoznačnú výhodu, keďže stropy sú známe v reálnom, ako aj v nominálnom vyjadrení počas trvania finančného rámca. To zasa uľahčuje dlhodobé finančné plánovanie a poskytuje väčšiu istotu všetkým zainteresovaným stranám zapojeným do rozpočtového postupu. Zdalo by sa, že výhody súčasného systému by mohli prevážiť nad nevyhnutne kladným alebo záporným rozdielom medzi stropmi a celkovými sumami pre rozpočtové prostriedky získanými pomocou fixného deflátora a údajmi, ktoré by sa získali pomocou sledovaného cenového deflátora HDP. V roku 2007 by boli pri použití sledovaného cenového deflátora stropy vyššie o 1,7 %. V roku 2008 sa tento rozdiel stratil. V roku 2009 sa v dôsledku hospodárskej recesie objavila odchýlka: deflátorový index používajúci fixný deflátor bol na úrovni 110,4 (základný rok 2004 = 100), zatiaľ čo deflátorový index používajúci sledovaný cenový deflátor HDP bol na úrovni 106,7. 2007 | 2008 | 2009 | a) Fixný deflátor používaný na technické úpravy | 2,0 % | 2,0 % | 2,0 % | b) Kumulovaný index používajúci 2 % deflátor (2004 = 100) | 106,1 | 108,2 | 110,4 | c) Cenový deflátor HDP (ECFIN odhad jeseň 2009) | 2,9 % | 0,4 % | – 1,3 % | d) Kumulovaný index s použitím efektívneho deflátora (2004 = 100) | 107,8 | 108,2 | 106,7 | e) Kumulovaná odchýlka (d) – (b) | 1,7 | 0,0 | – 3,7 | 2.1.2. Úprava pridelených rozpočtových prostriedkov z politiky súdržnosti V bode 17 IIA sa ustanovujú technické úpravy na rok 2011, ak sa preukáže, že kumulovaný HDP akéhokoľvek členského štátu na roky 2007 – 2009 sa odchýlil o viac ako +/– 5 % od kumulovaného HDP odhadovaného počas prípravy IIA. V takom prípade Komisia upraví sumy pridelené z finančných prostriedkov na podporu súdržnosti týmto členským štátom na toto obdobie. Komisia vykonala posúdenie odchýlky HDP a zodpovedajúcu úpravu ako súčasť technickej úpravy na rok 2011 predloženej v apríli 2010[6]. 2.1.3. Úprava celkového stropu platieb Podľa bodu 18 IIA Komisia každý rok kontroluje celkový strop na rozpočtové prostriedky na platby, ktorý bol zriadený pri zostavovaní finančného rámca z hľadiska plnenia, aby sa zabezpečil riadny postup v súvislosti s rozpočtovými prostriedkami na záväzky[7]. V prvých rokoch programovacieho obdobia bola skutočná výška rozpočtových prostriedkov na platby výrazne nižšia ako stropy, čo by mohlo viesť k javu dobiehania, kde by úroveň platieb v nadchádzajúcich rokoch bola vyššia, ako sa plánovalo. Avšak na základe súčasného hodnotenia úrovne rozpočtových prostriedkov na platby do roku 2013 je úprava existujúceho stropu platieb predčasná. Komisia bude aj naďalej pozorne monitorovať vývoj situácie a dolaďovať svoje odhady platieb na štrukturálne operácie a na všetky ďalšie okruhy. Pokiaľ ide o rozpočtové prostriedky na platby po roku 2013, Komisia zaktualizuje v roku 2010 prognózy v súlade s podmienkami ustanovenými v bode 19 IIA v podobe nového „výkazu“ 11 predstaveného 28. apríla 2004. 2.1.4. Úprava na vykonávanie štrukturálnych fondov, kohéznych fondov, rozvoja vidieka a Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo (EFRH) V bode 48 IIA sa uvádza, že ak sa po 1. januári 2007 prijmú nové pravidlá alebo programy upravujúce štrukturálne fondy, Kohézny fond, rozvoj vidieka a Európsky fond pre rybné hospodárstvo (EFRH), obidve zložky rozpočtového orgánu sa zaväzujú na návrh Komisie schváliť presun pridelených rozpočtových prostriedkov, ktoré sa nepoužili v roku 2007 a presahujú príslušné stropy pre výdavky, do nasledujúcich rokov. V roku 2007 sa nevyčerpali rozpočtové prostriedky na záväzky v celkovej sume 2 034 miliónov EUR a neboli presunuté do roku 2008. Toto zodpovedá rozpočtovým prostriedkom z roku 2007 prideleným na 45 operačných programov, ktoré sa nemohli prijať v roku 2007 najmä pre omeškanie pri ich predkladaní Komisii. Zmena plánu pre okruh 1b a okruh 2 sa vykonala rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady 2008/371[8] z 29. apríla 2008 takto: (V bežných cenách, v miliónoch EUR) 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | Okruh 1b | 378 | 0 | 0 | 24 | 24 | 0 | Okruh 2 | 394 | 387 | 387 | 147 | 147 | 147 | Lepšia príprava zo strany Komisie znamenala, že táto suma bola oveľa nižšia ako 6 152,3 miliónov EUR preprogramovaných v roku 2001[9]. Hlavné závery o postupoch na úpravu VFR Zdá sa, že postupy na úpravu VFR fungujú. Výhody použitia fixného deflátora (bod 16) vyvažujú obmedzený priemerný rozdiel voči sledovanému cenovému deflátoru HDP. Úprava celkového stropu pre platby (bod 18) zatiaľ nebola potrebná, ale je vhodné pokračovať v pozornom monitorovaní. Úprava spojená s plnením (bod 48) prebehla hladko a príslušné sumy boli oveľa nižšie ako v roku 2001. 2.2. Flexibilita vo viacročnom finančnom rámci 2.2.1. Analýza rezerv Okruh 1a pokrýva priority s bezprostredným významom pre obnovenú lisabonskú agendu pre rast a zamestnanosť. Tento okruh združuje najväčší počet rôznych politík EÚ a je pravidelne pod tlakom pre meniaci sa kontext globálnych výziev. Financovanie programu Galileo Európskeho inovačného technologického inštitútu a energetických projektov v rámci európskeho plánu na oživenie hospodárstva vyžadovalo opakované prehodnotenie stropov (pozri kapitolu 2.3.1.). Rozpočtové prostriedky na novšie rozhodnutia alebo návrhy, ako je napríklad pokračovanie financovania vyraďovania jadrovej elektrárne Kozloduj (Bulharsko), zriaďovanie nových orgánov finančného dohľadu, európsky nástroj mikrofinancovania a spustenie prevádzkovej fázy európskeho programu pozorovania Zeme (GMES), sú už zahrnuté do aktualizovaného finančného plánovania na základe návrhu Komisie. Dostupné rezervy a možnosti reakcií na budúce prípadné situácie sa už primerane znížili a ponechala sa iba odhadovaná rezerva 50,1 miliónov EUR na rok 2011, 34,6 miliónov EUR na rok 2012 a 47,8 miliónov EUR na rok 2013. Ďalšie nové potreby sa očakávajú v priebehu najbližších troch rokov, napríklad v súvislosti s ITER. Odhadované dodatočné rozpočtové prostriedky na záväzky pre ITER, ktoré sa majú poskytnúť z rozpočtu EÚ podľa súčasného VFR by mohli byť značne nad 1 miliardou EUR. Potreba rozpočtových prostriedkov na platby sa ešte musí posúdiť z hľadiska v súčasnosti diskutovaného časového rozvrhu, ale očakáva sa, že platby nastanú najmä po roku 2013. Otázka rezerv nie je natoľko relevantná pre okruh 1b , keďže podľa bodu 13 IIA nie sú inštitúcie povinné udržiavať akúkoľvek rezervu v rámci tohto okruhu, t. j. tento strop je pre výdavky cieľom. Situácia v okruhu 2 je odlišná. Na zasadnutí Európskej rady v Bruseli v októbri 2002 vedúci predstavitelia EÚ dohodli stropy pre výdavky SPP v prvom pilieri na úrovni roka 2006 s ročným nárastom 1 % v bežných cenách od roku 2007 až do roku 2013. Následná reforma SPP v roku 2003 zaviedla mechanizmus finančnej disciplíny s cieľom zaručiť, že sumy určené na financovanie Spoločnej poľnohospodárskej politiky nebudú v žiadnom roku prekročené. V praxi táto situácia nevznikla a počas rozpočtového obdobia 2007 až 2009 plnenie rozpočtu vytváralo značné rezervy do stropu okruhu 2. Tieto rezervy boli preto zdrojom flexibility: pričom nárast v iných okruhoch bol vyvážený zníženiami v okruhu 2, čo umožňuje zachovať celkový VFR bez zmien. Tieto rezervy sa však v najbližších rokoch znížia najmä vzhľadom na pokračujúce postupné zavádzanie priamej podpory v nových členských štátoch. V súčasnosti rezerva 456 miliónov EUR, ktoré budú dostupné ku koncu roka, zostáva v rozpočte na rok 2010. Ak nedôjde k veľmi priaznivým podmienkam na trhu, je nepravdepodobné, že rozpočtové možnosti obdobia 2011 – 2013 budú v rámci čiastkového stropu prvého piliera SPP a to najmä na začiatku obdobia vzhľadom na povinnosť udržiavať rezervu v sume najmenej 300 miliónov EUR, aby sa zabránilo použitiu mechanizmu finančnej disciplíny. Pokiaľ ide o okruh 3 , vývoj výdavkov sa držal v rámci existujúcich stropov od roku 2007 až do roku 2009 bez väčších problémov. Pre podokruh 3a Sloboda, bezpečnosť a spravodlivosť to bolo možné vďaka pomerne strmému výdavkovému profilu stropu, ktorý sa zvýši 2,5-krát v období rokov 2007 a 2013. Na druhej strane, situácia v okruhu 3b Občianstvo je napätejšia vzhľadom na relatívne stabilný strop, ktorý sa premieta do veľmi napätých rezerv do konca obdobia. Opakujúce sa medzinárodné krízy a núdzové situácie pravidelne konfrontujú okruh 4 s otázkou nedostatočných rezerv a flexibility. Problémy v tejto oblasti sú zvlášť naliehavé pre nestály charakter vonkajších udalostí, napríklad náhle konflikty a prírodné katastrofy, ako boli nedávne zemetrasenia na Haiti, v Čile alebo v Turecku. I keď doteraz bolo možné uspokojiť ďalšie potreby využívaním rôznych nástrojov flexibility v priebehu ročného rozpočtového postupu, medze mechanizmov flexibility IIA jasne ukázali napríklad zdĺhavé rokovania o potravinovom nástroji. Okrem toho sa zdá, že existujúce prísne oddelenie vnútorných a vonkajších výdavkov, ktoré bolo veľmi zrejmé pri zamietnutí rozpočtovým orgánom návrhu Komisie sprístupniť časť finančných prostriedkov na takzvaný potravinový nástroj v rámci stropu dostupného v okruhu 2, obmedzuje schopnosť Únie včas reagovať na globálne výzvy. V zostávajúcich rokoch tohto VFR sú rezervy naprogramované pre okruh 4 veľmi obmedzené. Po zohľadnení financovania sprievodných opatrení týkajúcich sa banánov pre krajiny AKT podľa obchodnej dohody v rámci obchodných rokovaní WTO dosahujú očakávané rezervy výšku 70,3 milióna EUR na rok 2011, 132,3 milióna EUR na rok 2010 a 134,6 milióna EUR na rok 2013. V oblasti zmeny klímy sa očakáva, že počas rokov 2010 – 2012 bude príspevok z rozpočtu EÚ na rýchly štart medzinárodného financovania uvedeného ako časť Kodanskej dohody vo výške 150 miliónov EUR. Popri 50 miliónoch EUR už zahrnutých do rozpočtu na rok 2010 sa predpokladá po 50 miliónoch EUR na roky 2011 a 2012. Mohlo by však dôjsť k otvoreniu nového rozmeru, ak by sa od roku 2013 poskytovali na ambicióznu dohodu o klíme finančné prostriedky z rozpočtu EÚ, ako to Komisia navrhla v septembri 2009[10]. V rokoch 2007 – 2009 sa vyvíjali výdavky v okruhu 5 v súlade so stropmi na výdavky. Ako súčasť balíka dohodnutého na financovanie európskeho plánu na oživenie hospodárstva (pozri bod 2.3.1) sa výdavkový strop znížil o 126,5 miliónov EUR v roku 2010 (a o 173,5 miliónov EUR v roku 2009). Situácia v okruhu 5 sa stáva oveľa napätejšia v roku 2010 a až do konca obdobia z dvoch hlavných dôvodov: vplyv nadobudnutia účinnosti Lisabonskej zmluvy a vplyv vyššej ročnej úpravy platov zamestnancov, ako bol pôvodný predpoklad. Na jednej strane, viaceré inštitúcie požiadali o dodatočné rozpočtové prostriedky v súvislosti s nadobudnutím účinnosti Lisabonskej zmluvy, čím znižovali dostupnú rezervu. Okrem toho sa nedá vylúčiť, že vytvorenie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) môže vyžadovať ďalšie výdavky. Na druhej strane, ak by rozhodnutie Rady obmedziť ročnú úpravu platov zamestnancov iba na polovicu navrhovaného zvýšenia zrušilo rozhodnutie Súdneho dvora (po odvolaní sa Komisie), došlo by k ďalšiemu jednorazovému nárastu výdavkov (so spätným účinkom) a k nárastu výdavkového základu, na ktorý by sa vzťahovali budúce úpravy platov. Celkove budú stropy okruhu 5 oveľa prísnejším obmedzením výdavkov, než tomu bolo doteraz. Existuje však ešte obmedzená rezerva, keďže Komisia sa pridŕža svojej prísnej politiky neprijímania nových zamestnancov (okrem z dôvodu rozšírenia) a má pred sebou nové úlohy vyplývajúce z Lisabonskej zmluvy a iné nové priority s možnosťou iba presunúť zdroje. 2.2.2. Nástroje flexibility IIA obsahuje ustanovenia týkajúce sa viacerých nástrojov flexibility: Rezervy na núdzovú pomoc (RNP), Fondu solidarity Európskej únie (FSEÚ), Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii (EGF) a nástroja flexibility. Sumy Fondu solidarity EÚ sa zahrnú do rozpočtu len pri mobilizácii fondu, zatiaľ čo sumy zodpovedajúce Rezerve na núdzovú pomoc a Európskemu globalizačnému fondu sú zahrnuté do rozpočtu už od začiatku roka, aj keď v rezerve. Nástroj flexibility je odlišnej povahy: nikdy sa nezahrnie do samotného rozpočtu, ale umožňuje rozpočtovanie výdavkov nad strop príslušného okruhu viacročného finančného rámca. Existujú tiež drobné rozdiely v postupoch na mobilizovanie týchto nástrojov: - Mobilizácia Rezervy na núdzovú pomoc vyžaduje presun a postup trialógu „v prípade potreby v zjednodušenej podobe“. Nedávno mobilizované rozpočtové prostriedky na záväzky predstavujú 49 miliónov EUR v roku 2007, 479 miliónov EUR v roku 2008[11] a 188 miliónov EUR v oku 2009. - Mobilizácia Fondu solidarity EÚ vyžaduje návrh na použitie nástroja, použitie „primeraného rozpočtového nástroja“, ktorým je de facto upravený rozpočet, a začatie postupu trialógu „v prípade potreby v zjednodušenej podobe“. Hoci sa FSEÚ môže mobilizovať až do 1 miliardy EUR v danom roku, najvyššia mobilizácia bola v prvom roku, t. j. v roku 2002, a predstavovala 728 miliónov EUR. Vo všetkých ostatných rokoch sa úrovne ročnej mobilizácie pohybovali medzi 22 miliónov EUR až 615 miliónov EUR. Takisto nikdy nebol problém s dodržiavaním pravidla, že 25 % z celkovej sumy by malo zostať nevyužitých do 1. októbra. - Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii sa mobilizuje prostredníctvom návrhu na použitie nástroja a presunom. Celkové mobilizované sumy predstavujú 18,6 miliónov EUR v roku 2007, 49 miliónov EUR v roku 2008 a 54 miliónov EUR v roku 2009. Použitie presunu na EGF by malo znamenať urýchlenie procesu. Avšak potreba sprievodného mobilizačného rozhodnutia spomaľuje postup. Presun sa môže v účtovnom systéme napriek schváleniu rozpočtovým orgánom skutočne vykonať až po konečnom prijatí rozhodnutia o mobilizácii. Vďaka skúsenostiam získaným za posledné tri roky sa upravili[12] praktické modality postupu, ale bolo by možné ďalšie zjednodušenie. - Mobilizáciu prostriedkov z nástroja flexibility sprevádza návrh na rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady. V praxi môže sprevádzať [predbežný] návrh rozpočtu Komisie alebo návrh Komisie na [predbežný] návrh opravného rozpočtu, alebo opravný list. Návrh môže byť tiež pripravený na základe politickej dohody v zmierovacom konaní na mobilizáciu nástroja. Mobilizované sumy sa čerpajú v súlade s ustanoveniami IIA najprv z najstaršej otvorenej tranže. Hlavným rozdielom medzi súčasným textom a textom zapracovaným do IIA zo 6. mája 1999 je vypustenie nasledujúceho textu „Nástroj flexibility sa nemá ako pravidlo využiť na tie isté potreby v dvoch po sebe idúcich rokoch“. Toto ustanovenie už neplatí, čo predstavuje cenný vývoj potvrdený skúsenosťami (napr. v Kosove alebo Palestíne), že niektoré krízy môžu vyžadovať opakované použitie nástroja flexibility. Súčasne tu existuje vnútorne obsiahnutý rozpor – a nevyhnutné kompromisy – keď finančný nástroj koncipovaný ako reakcia na krátkodobé krízy musí tiež zohrávať úlohu pri riešení trvalej krízy alebo opakujúcich sa kríz. Spoločnou niťou prvých troch nástrojov je postup trialógu „v prípade potreby v zjednodušenej podobe“. Čo táto „zjednodušená podoba“ znamená, sa nikdy nevysvetlilo. Často uplatňované pragmatické riešenie je, že k žiadnemu trialógu nedôjde, ak sa nečrtá riadny rozpočtový trialóg. Návrh medziinštitucionálnej dohody o spolupráci v rozpočtovej oblasti obsahuje súčasnú prax a ustanovuje, že trialóg sa zvolá iba vtedy, ak existuje rozpor medzi inštitúciami v otázke mobilizácie nástrojov. Hlavným dôvodom mobilizácie nástroja flexibility v období 2000 – 2009 bolo uspokojenie potrieb okruhu 4, kde sa rezervy ukázali príliš napäté na zvládnutie nepredvídaných udalostí. Po prijatí politického rozhodnutia o mobilizácii postup pokračuje pomerne hladko. Hlavným problémom tu preto nie je otázka postupov, ale otázka dostupných prostriedkov v porovnaní s obrovským množstvom potrieb reagujúcich na významné európske priority. Aj keď sa v IIA predpokladá, že nevyužité sumy možno presunúť až do n + 2, je suma momentálne k dispozícii v roku 2010 obmedzená na 115 miliónov EUR z dôvodu opakovaného použitia nástroja flexibility. 2.2.3. Možnosť odchýlky o 5 % od legislatívneho aktu V bode 37 IIA sa vymedzuje, za akých okolností sa môžu sumy uvedené v [predbežnom] návrhu rozpočtu odchýliť o viac ako 5 % od referenčnej sumy uvedenej v legislatívnom akte, pričom ponecháva Komisii a rozpočtovému orgánu určitý stupeň rozhodovacej voľnosti pre odchýlky v rámci 5 % limitu[13]. To viedlo k prijatiu súboru spoločných pravidiel, ktorý Komisia uplatňuje na rozpočtovanie a plánovanie: ako všeobecné pravidlo platí, že zmeny sa pravidelne kompenzujú v nasledujúcich rokoch programovacieho obdobia, aby sa aj naďalej dodržiavali celkové pridelené rozpočtové prostriedky príslušného legislatívneho aktu. O výnimkách z tohto všeobecného pravidla možno uvažovať, ak Komisia zistí podstatné argumenty pre odchýlku od pridelených rozpočtových prostriedkov, čo sa vysvetlí vo finančných plánovacích dokumentoch odovzdaných rozpočtovému orgánu. Keďže na návrhy Komisie sa vzťahuje všeobecné pravidlo kompenzácie, neuplatňuje sa v prípadoch, kde Rada alebo Európsky parlament pozmeňujú [predbežný] návrh rozpočtu o ďalšie rozpočtové prostriedky. Hlavné závery o flexibilite vo VFR Rezervy v rámci stropu VFR sa stávajú veľmi napäté. Očakáva sa, že v najbližších rokoch dôjde k významnému zníženiu rezerv v okruhu 2. Zostávajúce rezervy a možnosti presunu v rámci okruhov 1a, 3b a 4 súčasne poskytujú v najlepšom prípade len obmedzený priestor na reakciu na budúce možné situácie. Celkovo je zostávajúci manévrovací priestor v rámci VFR v nasledujúcich rokoch značne obmedzený. Rôzne nástroje (body 25 až 28), ktoré poskytujú flexibilitu mimo VFR, sa používajú s rôznym stupňom intenzity. V súvislosti s nástrojom flexibility je okrem toho hlavným problémom otázka dostupných prostriedkov v porovnaní s obrovským množstvom potrieb reagujúcich na významné európske priority. Okrem toho pravidlá ohraničujúce možnosť odchýlky pre sumy v [predbežnom] návrhu rozpočtu od referenčných súm (bod 37) sú jednoznačné a dobre fungujú. 2.3. Revízie viacročného finančného rámca 2.3.1. Analýza nedávnych revízií VFR a zmeny a doplnenia IIA S výnimkou prvého finančného výhľadu (1988 – 1992) sa do roku 2007 využívala možnosť úpravy viacročného finančného rámca (VFR) len v malej miere. Rámec na roky 1993 – 1999 sa revidoval iba raz a rámec na roky 2000 – 2006 až na úpravy súvisiace s rozšírením sa vôbec nerevidoval. Naproti tomu mimoriadne udalosti si už vyžiadali dve revízie finančného rámca na roky 2007 – 2013, ako aj ďalšiu zmenu a doplnenie IIA: - V prvej polovici roka 2007 skončili rokovania so súkromnými partnermi o financovaní programov Európskeho globálneho navigačného satelitného systému (GNSS) EGNOS a GALILEO neúspešne. V snahe zabezpečiť realizáciu tohto strategicky dôležitého projektu, ako aj financovania Európskeho technologického inštitútu (EIT) rozpočtový orgán 18. decembra 2007 rozhodol o úprave finančného rámca. Zvýšenie stropu v okruhu 1a na roky 2008 až 2013 o celkovú sumu 1,6 miliardy EUR v bežných cenách sa kompenzovalo ekvivalentným znížením stropu pre okruh 2 na rok 2007[14]. Okrem toho sa poskytlo k dispozícii 600 miliónov EUR prerozdelením prostriedkov z iných programov a rozpočtových riadkov v rámci okruhu 1a a 200 miliónov EUR mobilizáciou nástroja flexibility. Celkovo sa suma financovania EÚ určená v máji 2006, keď bol schválený finančný rámec, zvýšila o sumu 2,4 miliardy EUR. - S cieľom zabezpečiť rýchlu reakciu na prudko rastúce ceny potravín v rozvojových krajinách bol zriadený koncom roka 2008 potravinový nástroj vo výške 1 miliardy EUR. Toto riešenie schválené všetkými troma inštitúciami na financovanie tohto nástroja si vyžiadalo zmenu IIA, aby sa mimoriadne zvýšila Rezerva na núdzovú pomoc (RNP) ustanovená v bode 25 IIA o sumu 240 miliónov EUR v roku 2008[15]. To umožnilo RNP uvoľniť pre potravinový nástroj 340 miliónov EUR. Zvyšnú sumu poskytol nástroj flexibility (420 miliónov EUR na rok 2009) a presuny z iných programov v rámci okruhu 4 (240 miliónov EUR v roku 2009 a 2010). - Dňa 2. apríla 2009 sa dosiahla dohoda o financovaní balíčka vo výške 5 miliárd EUR pre energetiku a rozvoj vidieka navrhnutého Komisiou v rámci jej európskeho plánu na oživenie hospodárstva (EERP) z 26. novembra 2008. Dohoda si vyžiadala okamžitú revíziu finančného rámca[16], ktorá zvýšila strop rozpočtových prostriedkov na záväzky na rok 2009 v rámci okruhu 1a o sumu 2 miliardy EUR plne kompenzovanú znížením stropu rozpočtových prostriedkov na záväzky v okruhu 2. Okrem toho sa v roku 2009 dalo k dispozícií na rozvoj vidieka 600 miliónov EUR v rámci rezervy okruhu 2 v podobe širokopásmovej infraštruktúry a opatrení súvisiacich s „novými výzvami“ určenými v rámci „kontroly stavu“ Spoločnej poľnohospodárskej politiky. Ako druhý krok bolo na zmierovacom rokovaní v novembri 2009 poskytnutých ďalších 1 980 miliónov EUR na projekty v oblasti energetiky v okruhu 1a. To znamenalo ďalšiu revíziu finančného rámca[17] a zvýšenie stropu rozpočtových prostriedkov na záväzky na rok 2010 v okruhu 1a úplne vyvážených znížením stropov ostatných okruhov v roku 2009 a 2010 (najmä rozpočtového okruhu 2). Okrem toho sa dalo k dispozícii ďalších 420 miliónov EUR na širokopásmové pripojenie a „nové výzvy“ v rámci rezervy na rok 2010 v okruhu 2. Cieľom uvedených revízií VFR na roky 2007 – 2013 bolo zvýšiť stropy na rozpočtové prostriedky na záväzky v okruhu 1a. Doba potrebná na dohodu (od pôvodného návrhu Komisie) mala sklon k predlžovaniu: na prvú revíziu VFR na roky 2007 – 2013 boli potrebné tri mesiace (Galileo a EIT). Dohoda o balíčku európskeho plánu na oživenie hospodárstva si bez lehoty potrebnej na účinné vykonávanie rozpočtového „kompenzačného mechanizmu“, ktorý ustanovuje, vyžadovala päť mesiacov. Rada prijala zásadu revízie len do tej miery, že zvýšenie stropov v rámci okruhu 1a sa dá úplne kompenzovať znížením stropu iného okruhu, aby „celkový strop“ (t. j. celkové sumy pre rozpočtové prostriedky na záväzky, ako aj rozpočtové prostriedky na platby v bežných cenách pre všetky okruhy a roky) VFR na roky 2007 – 2013 zostal nezmenený. Pre financovanie balíka EERP v sume 5 miliárd EUR sa uprednostnil kompenzačný mechanizmus potenciálne pokrývajúci dva alebo dokonca tri rozpočtového postupy pred jednorazovou revíziou navrhovanou Komisiou. V praxi to obmedzovalo flexibilitu, ktorú umožňuje IIA. Úplné vyrovnanie zvýšenia stropov v rámci okruhu 1a znížením stropov okruhu 2 bolo možné len vďaka mimoriadne veľkým rezervám, ktoré sa ponechali v tomto konkrétnom okruhu v rokoch 2007 až 2009. Spôsobil to kombinovaný účinok veľmi priaznivých trhových podmienok v odvetví poľnohospodárstva, vysoké úrovne pripísaných príjmov a postupné zavádzanie priamej pomoci v nových členských štátoch. Celkovo skúsenosti ukazujú, že dohoda o revízii potrebuje čas a že existujúce rezervy napomohli nedávne revízie. Je však nepravdepodobné, že takéto priaznivé prostredie pre revízie by sa vyskytlo v blízkej budúcnosti, a to vyvoláva pochybnosti o schopnosti Únie rýchlo a účinne reagovať na budúce zmeny. 2.3.2. Postupy uplatniteľné na revízie V bode 22 IIA, v ktorom sa ustanovujú pravidlá hlasovania pre revíziu VFR, sa na prechod z hlasovania kvalifikovanou väčšinou v Rade na jednomyseľné rozhodnutie stanovuje hranica 0,03 % HND EÚ. Túto skutočnosť je potrebné vykladať tak, že sa vzťahuje na každý rok revízie, napr. na rok 2009 bola hranica 0,03 % HND EÚ za rok 2009 alebo 3,6 mld. EUR[18]. Hoci sa všeobecne usilovalo o konsenzuálne rozhodovanie, možnosť hlasovania kvalifikovanou väčšinou v Rade bola rozhodujúca na získanie včasnej dohody o revízii. V bode 22 IIA sa ďalej ustanovuje, že „vo všeobecnosti“ akákoľvek revízia VFR musí byť predložená a prijatá pred začiatkom rozpočtového postupu na príslušný rok alebo na prvý rok z príslušných rokov. Spojenie „vo všeobecnosti“ sa vykladalo ako umožňujúce určitú flexibilitu, pokiaľ ide o načasovanie príslušného návrhu Komisie v rámci príslušného rozpočtového roka. Medzi inštitúciami však neexistovala žiadna dohoda o tom, či zvýšenie stropu súčasného roka alebo nasledujúcich rokov môže „kompenzovať“ (v zmysle bodu 23 druhý odsek IIA) zníženie stropu roka s ukončeným rozpočtovým postupom. V dôsledku toho sa táto možnosť vylúčila[19]. Hlavné závery o revízii VFR V prvých troch rokoch VFR na roky 2007 – 2013 došlo k zmene a doplneniu finančného rámca a IIA z dôvodu pokrytia nových finančne náročných iniciatív pri troch rôznych príležitostiach: financovanie programu Galileo a EIT, zvýšenie Rezervy na núdzovú pomoc na financovanie časti Potravinového nástroja a európskeho plánu na oživenie hospodárstva. Súvisiace úpravy súčasného finančného rámca a IIA dosiahli spolu 8,4 miliardy EUR. Aj keď sa inštitúcie dohodli na postupoch a nástrojoch na riešenie finančného dosahu týchto nepredvídaných situácií (body 21 až 23), ich použitie v každom prípade viedlo k zdĺhavým a veľmi zložitým politickým rokovaniam. Úspech bol nakoniec možný, pretože zvýšenie stropu okruhu 1a vykompenzovalo zníženie iných stropov najmä v okruhu 2, kde boli k dispozícii veľké rezervy. Využitie tejto možnosti bude oveľa ťažšie v druhej polovici finančného rámca v čase, keď možno budú potrebné ďalšie úpravy. 3. MEDZIINšTITUCIONÁLNA SPOLUPRÁCA V bodoch 31, 32 a 33 a v prílohe II IIA sa uvádzajú ustanovenia týkajúce sa zlepšenia medziinštitucionálnej spolupráce počas rozpočtového postupu. Tieto ustanovenia sa ukázali mimoriadne užitočné ako rámec pre ročný rozpočtový postup. 3.1. Medziinštitucionálna spolupráca a rozpočtový postup Keďže Lisabonská zmluva významne mení rozpočtový postup, ustanovenia o medziinštitucionálnej spolupráci prispôsobené novému postupu sú uvedené v prílohe k novej medziinštitucionálnej dohode o spolupráci v oblasti rozpočtu. Táto nová príloha zachováva niektoré z dobre zavedených postupov predchádzajúcej dohody, ale väčšina ustanovení si vyžiadala úpravu. Medzi ustanoveniami, ktoré by zostali, i keď upravené v novom rámci, by bolo treba venovať primeranú pozornosť: - bodu 33, v ktorom sa odkazuje na takzvaný „list o vykonateľnosti“, v ktorom Komisia pripomienkuje zmeny a doplnenia z prvého čítania v Európskom parlamente. V medziinštitucionálnej dohode sa ustanovuje, že „obe zložky rozpočtového orgánu vezmú tieto pripomienky do úvahy v kontexte zmierovacieho postupu.“ Bolo by užitočné dosiahnuť väčšie využitie týchto ustanovení rozpočtovým orgánom a určite by to pomohlo zlepšiť plnenie rozpočtu. Podľa nového postupu bude treba upraviť formát a obsah pripomienok Komisie tak, aby zohľadnili stanovisko Rady a pozmeňujúce návrhy Európskeho parlamentu. - Podľa ustanovení časti D prílohy II obe zložky rozpočtového orgánu informujú do polovice júna Komisiu o svojich zámeroch v súvislosti s pilotnými projektmi/prípravnými akciami tak, aby sa prvá diskusia mohla uskutočniť už na zmierovacom stretnutí prvého čítania v Rade. V priebehu postupu na rok 2009 sa dosiahol v tejto súvislosti významný pokrok, keď Európsky parlament predložil svoje prvé návrhy načas. Všetky strany sa zhodli, že to výrazne zlepšilo proces, a treba dúfať, že v budúcnosti sa bude môcť vychádzať z takéhoto prístupu. 3.2. Klasifikácia výdavkov Keďže pri povinných výdavkoch mala posledné slovo Rada a pri nepovinných výdavkoch mal posledné slovo Európsky parlament, potenciál na vznik sporov bol veľký. Zavedenie medziinštitucionálnej dohody a dohodnuté rozdelenie medzi týmito dvoma kategóriami však tento druh diskusie z veľkej časti ukončilo. Lisabonská zmluva tým, že úplne zrušuje toto rozlišovanie, predstavuje ďalší posun. 3.3. Maximálna miera zvýšenia V článku 272 ods. 9 zmluvy, ktorý zrušuje Lisabonská zmluva, sa vyžadovalo, aby Komisia každoročne vyhlasovala „maximálnu mieru zvýšenia“ nepovinných výdavkov v rozpočte na nasledujúci rok a oznámila túto mieru do 1. mája všetkým inštitúciám Spoločenstva. Táto maximálna miera, ktorá vychádzala z priemerného rastu HDP, výdavkov ústrednej štátnej správy a životných nákladov v členských štátoch, bola určená na 4,6 % pre rozpočet na rok 2010[20], 5,0 % pre rozpočet na rok 2009 a 4,7 % pre rozpočet na rok 2008. Keďže Európsky parlament, Rada a Komisia sa dohodli na dodržiavaní stropov VFR, bola táto maximálna miera de facto iba orientačná. 3.4. Dohody o rybolove a SZBP Ustanovenia týkajúce sa dohôd o rybolove sú uvedené v bode 41 a v prílohe IV k IIA. Komisia sa zaväzuje pravidelne informovať Európsky parlament o vývoji a Komisia štvrťročne predkladá podrobné informácie o vykonávaní platných dohôd a o finančných prognózach na zostávajúcu časť roka[21]. Zdá sa, že tento proces v praxi dobre funguje. Nie je nutné ho upravovať. Ustanovenia o spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politike (SZBP) sú uvedené v bodoch 42 a 43. Osvedčená prax spoločných stretnutí medzi Radou a Európskym parlamentom (výborom pre zahraničné veci a rozpočtovým výborom) uskutočňovaných podľa bodu 43 najmenej päťkrát za rok, sa ukázala ako užitočný nástroj nielen pre dialóg o politických otázkach týkajúcich sa SZBP, ale aj pre pravidelnú aktualizáciu v otázkach rozpočtu[22]. Hlavné závery o ustanoveniach medziinštitucionálnej spolupráce Medziinštitucionálna dohoda bola užitočným nástrojom na uľahčenie medziinštitucionálnej spolupráce. Zásady a postupy spolupráce ustanovené v prílohe II medziinštitucionálnej dohody prispeli k plynulejším rokovacím postupom. Na základe tejto pozitívnej skúsenosti by sa mali tieto zásady, samozrejme, prepracovať, aby zohľadnili nový postup a právomoci vyplývajúce z Lisabonskej zmluvy. Zdá sa, že dojednanie, podľa ktorého Komisia štvrťročne poskytuje Parlamentu informácie o vykonávaní platných dohôd o rybolove a o finančných prognózach na zvyšnú časť roka (bod 41), v praxi funguje dobre. Podobne sa ukázali ako užitočný nástroj pravidelné spoločné stretnutia medzi Radou a Európskym parlamentom o SZBP (bod 43). Súčasne by väčšie využívanie ustanovení o takzvanom „liste vykonateľnosti“ a pripomienok Komisie v novom kontexte zmierovacieho konania (bod 33) určite pomohlo zlepšiť plnenie rozpočtu. Významný pokrok sa dosiahol počas postupu na rok 2009 v oblasti informácií o pilotných projektoch/prípravných akciách (príloha II) a treba dúfať, že v budúcnosti sa bude môcť vychádzať z takéhoto prístupu. 4. RIADNE FINANčNÉ HOSPODÁRENIE S FINANčNÝMI PROSTRIEDKAMI EÚ 4.1. Vyhlásenia o vierohodnosti Na účely vykonávania bodu 44 medziinštitucionálnej dohody sa nariadenie o rozpočtových pravidlách a vykonávacie pravidlá doplnili o ustanovenia na posilnenie vnútornej kontroly v oblasti zdieľaného hospodárenia, podľa ktorých príslušné kontrolné orgány v členských štátoch majú vypracovať hodnotenia týkajúce sa súladu riadiacich a kontrolných systémov s právnymi predpismi Spoločenstva prostredníctvom ročného zhrnutia auditov a vyhlásení dostupných na primeranej vnútroštátnej úrovni[23]. Komisia vydala pre členské štáty usmernenia o príprave vyhlásení o vierohodnosti a ročných zhrnutí za rok 2007, ktoré revidovala na základe skúseností z postupu na roky 2008 a 2009, aby posilnila prvky predstavujúce pridanú hodnotu. Kým v poľnohospodárstve obsahujú právne predpisy odvetvia právnu požiadavku predkladať ročné vyhlásenia o vierohodnosti, v prípade politiky súdržnosti to tak nie je. V dôsledku toho môže Komisia v súčasnosti len odporúčať, aby členské štáty doplnili svoje zhrnutia v tejto oblasti o vyhlásenie o vierohodnosti: sedem členských štátov poskytlo takéto vyhlásenia spolu so svojimi ročnými zhrnutiami, ktoré sa predkladali 15. februára 2009. Pri zhrnutiach všetky členské štáty rešpektovali túto povinnosť a zhrnutia, ktoré napokon predložili, boli v súlade s minimálnymi požiadavkami. Po prvýkrát boli predložené ročné zhrnutia aj z oblasti spravodlivosti, slobody a bezpečnosti. Zodpovedné útvary hodnotia kvalitu ročných zhrnutí a ich príspevok k vierohodnosti vo výročných správach o činnosti. Komisia bude aj naďalej spolupracovať s členskými štátmi s cieľom maximalizovať pridanú hodnotu ročných zhrnutí a získať zvýšené ubezpečenie o dôveryhodnosti ich riadiacich a kontrolných systémov. Dvor audítorov vo svojej výročnej správe za rok 2008 uviedol zistenie, že niektoré členské štáty predložili prvky alebo analýzy, ktoré pridali hodnotu k ročným zhrnutiam tým, že sa usilovali určiť systémové nedostatky alebo prierezové problémy a pripomienkovať ich. Na základe povzbudenia v po sebe nasledujúcich uzneseniach o udelení absolutória, chce Komisia v svojom návrhu trojročného prehodnocovania nariadenia o rozpočtových pravidlách posilniť ustanovenia o ročných zhrnutiach, aby zvýšili hodnotu vierohodnosti, najmä prostredníctvom zapracovania vyhlásení o vierohodnosti a stanovísk z auditu. Paralelne s prácou na ročných zhrnutiach Komisia podporuje dobrovoľné iniciatívy niektorých členských štátov poskytovať národné vyhlásenia o hospodárení s finančnými prostriedkami EÚ. 4.2. Finančné plánovanie V súlade s bodom 46 IIA Komisia predkladá rozpočtovému orgánu dvakrát za rok finančné plány – raz v máji/júni ako súčasť [predbežného] návrhu rozpočtu a raz v decembri/januári po prijatí rozpočtu.[24] Finančný plán zaslaný vždy v januári predstavuje technickú aktualizáciu podľa výsledkov rozpočtového postupu a vývoja rôznych legislatívnych postupov. Pri prezentácii finančného plánu sú zohľadnené ustanovenia bodu 37 IIA (pozri vyššie). Finančné plánovanie poskytuje orientáciu pre budúce roky, zostáva vo svojej podstate indikatívnym a ako také neprejudikuje žiadne rozhodnutie, ktoré môže v budúcnosti Komisia alebo rozpočtový orgán prijať v nasledujúcich ročných rozpočtových postupoch. V súlade so žiadosťami obidvoch zložiek rozpočtového orgánu sa v roku 2009 upravil formát finančného plánovacieho dokumentu, aby zreteľnejšie zvýraznil zmeny oproti poslednému finančnému plánu. V bode 46 IIA sa tiež uvádza, že „na základe údajov poskytnutých Komisiou sa počas každého trialógu vykoná zhodnotenie“. V praxi to tak nie je, pokiaľ jedna z inštitúcií výslovne nepožiada o zaradenie tohto bodu do programu trialógu. Tento flexibilný prístup je cenný a toto ustanovenie sa neopakuje v novej IIA. 4.3. Agentúry a Európske školy V bode 47 IIA o agentúrach sa predpokladá postup pre obe zložky rozpočtového orgánu, ktorý im umožní včas dospieť k dohode o financovaní novej agentúry, ako navrhuje Komisia. Uvedené tri inštitúcie objasnili praktické uplatňovanie bodu 47 v spoločnom vyhlásení z novembra 2009 tým, že uplatnili na dosiahnutie dohody tri procesné kroky. V súlade s tým Komisia navrhla zapracovať text spoločného vyhlásenia do medziinštitucionálnej dohody o spolupráci v oblasti rozpočtu[25]. 4.4. Nové finančné nástroje Pri predkladaní [predbežného] návrhu rozpočtu sa od Komisie žiada v súlade s bodom 49, aby predložila rozpočtovému orgánu správu o činnostiach financovaných EIB, EIF a EBOR na podporu investícií do výskumu a vývoja, transeurópskych sietí a malých a stredných podnikov. Neexistujú v tejto oblasti žiadne konkrétne problémy na riešenie a nie je potrebná zmena[26]. Hlavné závery o ustanoveniach riadneho finančného hospodárenia Ustanovenia IIA o riadnom finančnom hospodárení s finančnými prostriedkami EÚ možno celkovo hodnotiť pozitívne. Nový formát finančného plánovania (bod 46) sa javí ako cenný nástroj na podporu politických rozhodnutí. Komisia plynule predkladala rozpočtovému orgánu správy o činnostiach financovaných EIB, EIF a EBOR na podporu investícií do výskumu a vývoja, transeurópskych sietí a malých a stredných podnikov (bod 49). V trojročnom prehodnocovaní rozpočtového nariadenia sa navrhne posilnenie ročných zhrnutí. Dovtedy je potrebné vyvíjať úsilie na pridanie hodnoty ročným zhrnutiam a podporovať tie členské štáty, ktoré si zvolia dobrovoľné vypracovanie národných vyhlásení. Odsúhlasil sa systematickejší postup na vykonávanie bodu 47 v súvislosti s agentúrami. 5. ZÁVERY Medziinštitucionálna dohoda sa ukázala neoceniteľnou pri presadzovaní rozpočtovej disciplíny a zabezpečovaní hladkého rozpočtového postupu. Celkove možno považovať históriu tohto nástroja, a najmä viacročného finančného rámca (VFR), za veľmi pozitívnu. Zároveň sa v tejto správe zdôraznilo, že úpravy súčasného VFR a IIA si vyžiadali celkovú hrubú sumu 8,4 miliárd EUR už v prvej polovici tohto VFR a že zostávajúci manévrovací priestor je teraz značne obmedzený. To vyvoláva otázky, či Únia bude dostatočne pripravená na nové výzvy a rýchlo sa vyvíjajúcu situáciu v druhej polovici tohto VFR. Obavy v tomto smere už vyjadril Európsky parlament v svojej správe o strednodobom hodnotení finančného rámca 2007 – 2013[27]. Okrem toho, stratégia EÚ do roku 2020 objasňuje, že sa môže a musí urobiť viac na dosiahnutie inteligentného, trvalo udržateľného a inkluzívneho rastu a tvorbu nových pracovných miest. V rámci okruhu 1A sa objavuje množstvo otázok, pre ktoré bude ešte treba určiť presné dodatočné finančné potreby (napríklad na ITER). Vzhľadom na mimoriadne obmedzenú rezervu dotknuté potenciálne sumy jasne prekračujú sumy, o ktorých sa predpokladalo, že zostanú nevyužité/neviazané v rámci súčasného stropu rozpočtového okruhu 1A a na nové iniciatívy nie je v rozpočte priestor. Pokiaľ ide o okruh 4, momentálne predvídateľné rezervy sú veľmi obmedzené a nemusia stačiť na riešenie budúcich požiadaviek. Treba najmä dôkladne zvážiť dôsledky opakujúcich sa medzinárodných kríz a potenciálne významný dosah potrieb financovania zmien klímy v roku 2013. V závislosti od veľkosti dodatočných požiadaviek v okruhoch 1A a 4 a od charakteru (jednorazové alebo trvalé) ďalších potrieb možno uvažovať o viacerých možnostiach: - pri obmedzených sumách presuny v rámci daného okruhu; - úlohu by mohla hrať mobilizácia nástroja flexibility; - prehodnotenie stropu daného rozpočtového okruhu by mohlo byť nevyhnutné, ak ide o podstatné a stále požadované sumy, čo by mohlo nastať v prípade financovania buď ITER, alebo zmeny klímy v roku 2013. Takáto revízia by mohla mať formu kompenzačného mechanizmu, ktorý vyváži zvýšenie v jednom rozpočtovom okruhu znížením v druhom rozpočtovom okruhu, alebo, v prípade potreby, zvýšenia celkového stropu VFR na roky 2007 – 2013. Takisto by bolo možné skúmať iné možnosti financovania mimo oblasť pôsobnosti IIA, ako sú pôžičky EIB alebo medzivládne financovanie. Vzhľadom na veľmi obmedzené rezervy je jasné, že na zvládnutie potenciálneho rozpočtového dosahu vyvolaného novým vývojom bude potrebná väčšia flexibilita. Na základe uvedených možností Komisia predloží návrhy hneď, ako sa dostatočne objasní vplyv otvorených otázok uvedených v tejto správe na rozpočet. [1] Medziinštitucionálna dohoda (IIA) zo 17. mája 2006 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení (Ú. v. EÚ C 139, 14.6.2006). [2] KOM(2010) 72. [3] KOM(2010) 73. [4] KOM(2010) 71. [5] Rovnaké ustanovenia sa zachovali v návrhu nariadenia o VFR (článok 4). [6] KOM(2010) xxx. [7] Rovnaké ustanovenia sa zachovali v návrhu nariadenia o VFR (článok 6). [8] Ú. v. EÚ L 128, 16.5.2008, s. 8. [9] Pozri rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady 2001/692/ES z 3. mája 2001 prijaté podľa odseku 17 medziinštitucionálnej dohody zo 6. mája 1999. [10] Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, EHSV a Výboru regiónov – Zintenzívnenie medzinárodného financovania opatrení na boj so zmenou klímy: európsky návrh pre kodanskú dohodu - KOM(2009) 475, 10.9.2009. [11] Ak vezmeme do úvahy jednorazový nárast o 240 miliónov EUR, o ktorom sa rozhodlo v rámci dohody dosiahnutej v zmierovacom konaní dňa 21. novembra 2008 na financovanie potravinového nástroja. [12] V súlade s návrhom Európskeho parlamentu Komisia teraz predkladá žiadosti EGF rozpočtovému orgánu jednotlivo, a nie po dávkach. [13] Rovnaké ustanovenia sa zachovali v návrhu novej IIA (bod 15). [14] Ú. v. EÚ L 6, 10.1.2008, s. 7. [15] Ú. v. EÚ C 326, 20.12.2008, s. 3. [16] Ú. v. EÚ L 132, 29.5.2009, s. 8. [17] Ú. v. EÚ L 347, 24.12.2009, s. 26. [18] HND používaný na najnovšiu technickú úpravu finančného rámca sa má uplatňovať na stanovenie prahu a je to HND, ktorý sa používa na účely rozhodnutia o vlastných zdrojoch. [19] Rovnaké ustanovenia sú zapracované do návrhu nariadenia o VFR (článok 8). [20] SEK(2009) 583, 30. 4. 2009. [21] Rovnaké ustanovenia sú zapracované v novej IIA (bod 17). [22] Rovnaké ustanovenia sú zapracované do návrhu nariadenia o VFR (článok 12) a do návrhu novej IIA (body 18 a 19). [23] Článok 53b ods. 3 nariadenia o rozpočtových pravidlách a článok 42a vykonávacích pravidiel. [24] Rovnaké ustanovenia sú zapracované v návrhu novej IIA (bod 20). [25] Bod 21 návrhu novej IIA. [26] Rovnaké ustanovenia sú zapracované v návrhu novej IIA (bod 22). [27] P6_TA(2009) 0174, 25.3.2009.