Uznesenie Európskeho parlamentu o 50. výročí maďarskej revolúcie z roku 1956 a jej historickom význame pre Európu



Úradný vestník 313 E , 20/12/2006 S. 0426 - 0427



P6_TA(2006)0454 Spomienka na maďarské povstanie z roku 1956 Uznesenie Európskeho parlamentu o 50. výročí maďarskej revolúcie z roku 1956 a jej historickom význame pre Európu Európsky parlament, - so zreteľom na článok 103 ods. 2 rokovacieho poriadku, A. keďže Európska únia ja založená na zásadách slobody, demokracie, právneho štátu a dodržiavania ľudských práv a základných slobôd - zásadách spoločných pre všetky členské štáty, B. keďže krajiny strednej a východnej Európy boli jaltským rozdelením Európy po druhej svetovej vojne viac než štyri desaťročia zbavené svojej zvrchovanosti a slobody, C. keďže komunistický režim v strednej a východnej Európe nevychádzal zo súhlasu alebo vôle ľudí a udržiaval sa sovietskou vojenskou okupáciou a kolaboráciou komunistických strán, D. pripomínajúc odvahu a odhodlanie Maďarov, ktorí 23. októbra 1956 vyšli do ulíc na protest proti diktátorskej vláde komunistickej strany, E. vyjadrujúc úctu k vytrvalosti Maďarov, ktorí viedli svoj boj za slobodu, národnú nezávislosť a občianske práva napriek tomu, že nemali vojenskú podporu zo Západu, a napriek zásahom a výraznej vojenskej prevahe Sovietskeho zväzu, F. vzdávajúc poctu Imremu Nagyovi, reformnému komunistovi a premiérovi Maďarska, za jeho ľudskú a politickú odvahu, pretože správne pochopil prosté vyjadrenie vôle ľudu a prijal úlohu politického vodcu ľudovej revolúcie za slobodu a demokraciu, pričom nakoniec položil život a stal sa mučeníkom za slobodu, keď ho v roku 1958 odsúdili za to, že sa nesklonil pod nátlakom a verejne neodsúdil revolúciu, G. vzdávajúc poctu obetiam revolúcie - 2170 zabitým v bojoch a ďalším obetiam krutej odplaty - 228 popraveným v rokoch 1956 - 1961, 20000 zadržiavaným a väzneným v rokoch 1956 - 1958 a tisícom ľudí, ktorí boli celé desaťročia po revolúcii diskriminovaní opätovným komunistickým vedením, H. vyjadrujúc vďačnosť za solidaritu, ktorú preukázali ľudia z mnohých západných krajín tým, že v rokoch 1956 a 1957 prijali 194000 maďarských utečencov, I. uznávajúc zásadný význam solidarity medzi národmi vo všeobecnosti a solidarity v rámci bojov za slobodu vedených viacerými národmi strednej a východnej Európy - najmä Maďarmi, Čechmi, Slovákmi, Poliakmi, Nemcami, Estóncami, Lotyšmi a Litovčanmi, J. uznávajúc historické a politické prepojenie medzi maďarskou revolúciou v októbri 1956 a rôznymi inými formami a hnutiami odporu, ako napríklad masovými demonštráciami vo východnom Nemecku v júni 1953, poznaňskými demonštráciami v Poľsku v júni 1956, Pražskou jarou v roku 1968, zrodom hnutia Solidarita v Poľsku v roku 1980, ako aj demokratickými hnutiami v bývalom ZSSR, najmä hnutiami pobaltských národov, K. uznávajúc, že maďarská revolúcia bola historickým pokusom o opätovné zjednotenie rozdelenej Európy a ako taká zostáva základným kameňom nášho spoločného európskeho historického dedičstva, L. uznávajúc, že maďarská revolúcia prispela k posilneniu súdržnosti demokratického sveta a nakoniec i k založeniu Európskych spoločenstiev v roku 1957 a predchádzala demokratickým politickým zmenám, ktoré sa udiali v rokoch 1989 - 1990 v strednej a východnej Európe, čo umožnilo pokojné opätovné zjednotenie Európy prostredníctvom procesu európskej integrácie, 1. uznáva maďarskú revolúciu z roku 1956 ako jeden zo symbolických prejavov úsilia o dosiahnutie slobody a demokracie v 20. storočí, namiereného proti komunizmu v sovietskom bloku; 2. vzdáva poctu odvážnym mužom a ženám Maďarska, ktorí sebaobetovaním zažali svetlo nádeje ostatným národom pod kontrolou komunistickej vlády; 3. zdôrazňuje, že demokratická spoločnosť musí jasne zamietnuť represívnu a nedemokratickú komunistickú ideológiu a vyzdvihnúť zásady slobody, demokracie, ľudských práv a právneho štátu a zaujať jednoznačný postoj v prípade ich porušenia; 4. vyzýva všetky demokratické krajiny na jasné zavrhnutie zločinov spáchaných totalitnými režimami; 5. žiada, aby sa vytvoril európsky program na posilnenie spolupráce medzi výskumnými a dokumentačnými strediskami v členských štátoch, ktoré sa zaoberajú štúdiom zločinov totalitných režimov; 6. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, a vládam a parlamentom členských štátov. --------------------------------------------------