ŠTÁTNA POMOC — ŠPANIELSKO

Štátna pomoc SA.54155 (2021/NN) — Rozhodcovský rozsudok vo veci Antin — Španielsko

Výzva na predloženie pripomienok v súlade s článkom 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie

(Text s významom pre EHP)

(2021/C 450/02)

Listom z 19. júla 2021, ktorý je uvedený v autentickom jazyku za týmto zhrnutím, Komisia oznámila Španielsku svoje rozhodnutie začať konanie stanovené v článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o uvedené opatrenie.

Zainteresované strany môžu predložiť svoje pripomienky k opatreniu, vo veci ktorého Komisia začína konanie, v lehote jedného mesiaca odo dňa uverejnenia tohto zhrnutia a nasledujúceho listu. Kontaktné údaje:

European Commission Directorate-General for Competition State Aid Greffe B-1049 Bruxelles/Brussel BELGIQUE/BELGIË Fax: + 32 22961242 Stateaidgreffe@ec.europa.eu

Tieto pripomienky sa oznámia Španielsku. Zainteresované strany môžu písomne s uvedením dôvodov požiadať o dôverné zaobchádzanie s údajmi o svojej totožnosti, prípadne s časťami predkladaných pripomienok.

Španielsko 17. apríla 2019 oznámilo rozhodcovský rozsudok vydaný 15. júna 2018 rozhodcovským súdom (ďalej len „súd“) zriadeným pod záštitou Medzinárodného centra pre riešenie investičných sporov (ICSID) v kontexte rozhodcovského konania vo veci ICSID č. ARB/13/31 Antin Infrastructure Services Luxembourg S.à.r.l. a Antin Energia Termosolar B.V. (spolu „Antin“) proti Španielsku. Rozsudkom zmeneným 29. januára 2019 sa spoločnosti Antin udeľuje náhrada vo výške 101 miliónov EUR spolu s úrokmi z tejto sumy a príspevkom na trovy rozhodcovského konania, ktoré má Španielsko uhradiť z toho dôvodu, že porušilo Zmluvu o energetickej charte (ďalej len „rozsudok“ alebo „opatrenie“).

V roku 2011 spoločnosť Antin investovala do nadobudnutia 45 % podielu v spoločnostiach Andasol, teda v spoločnosti Andasol-1 Central Termosolar UNO S.A. a spoločnosti Andasol-2 Central Termosolar DOS. Spoločnosti Andasol vlastnia a prevádzkujú elektrárne Andasol-1 a Andasol-2, dve koncentračné solárne elektrárne, z ktorých každá má kapacitu 49,9 MW a ktoré sa nachádzajú v Granade v Španielsku (spolu „elektrárne Andasol“). Výstavba elektrární Andasol bola dokončená v rokoch 2008 a 2009 a v roku 2009 boli zapísané v príslušnom správnom registri zariadení na výrobu elektrickej energie.

V čase, keď spoločnosť Antin uskutočnila svoju investíciu, využívali elektrárne Andasol prémiovú hospodársku schému, ktorá vtedy fungovala (ďalej len „schéma z roku 2007“). Táto schéma bola zameraná na podporu výroby elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie (ďalej len „OZE“) a riadila sa kráľovskými dekrétmi 661/2007, 1578/2008 a 6/2009. V rámci schémy z roku 2007 využívali elektrárne Andasol od roku 2009 do roku 2012 aj z podporu pre elektrickú energiu vyrábanú zo zemného plynu.

Schému z roku 2007 Španielsko zmenilo súborom právnych aktov: kráľovským zákonným dekrétom 9/2013, zákonom č. 24/2013, kráľovským dekrétom 413/2014 a nariadeniami IET/1045/2014 a IET/1459/2014 (ďalej len „schéma z roku 2013“). V schéme z roku 2013 sa oproti schéme z roku 2007 uplatňuje odlišná metodika výpočtu odmeny pre zariadenia na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov. Schéma z roku 2013 bola ako štátna pomoc schválená v roku 2017 (pozri SA.40348 – ďalej len „rozhodnutie Komisie z roku 2017“) podľa usmernení o štátnej pomoci v oblasti ochrany životného prostredia a energetiky na roky 2014 – 2020 (ďalej len „EEAG“) (1). Španielsko uviedlo, že elektrárne Andasol doposiaľ dostávajú podporu v rámci schémy z roku 2013.

V auguste 2017 spoločnosť Antin predala svoju investíciu v elektrárňach Andasol spoločnosti Cubico Sustainable Investments Limited za cenu 75,2 milióna EUR.

Podľa spoločnosti Antin zmeny španielskeho právneho rámca uplatniteľného na koncentračné solárne elektrárne, do ktorých spoločnosť Antin investovala, spôsobili na jej investíciách vážne a podstatné škody a boli v rozpore so záväzkami Španielska podľa Zmluvy o energetickej charte, najmä so zásadou spravodlivého a nestranného zaobchádzania podľa článku 10 ods. 1. V novembri 2013 preto spoločnosť Antin podala proti Španielsku na súde žalobu.

Súd dospel k záveru, že Španielsko porušilo článok 10 ods. 1 Zmluvy o energetickej charte tým, že investíciám spoločnosti Antin neposkytlo spravodlivé a nestranné zaobchádzanie, a nariadil vyplatiť náhradu. Dôvodom sú regulačné zmeny schémy vyplácania odmien zariadeniam na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov zavedené právnymi aktmi, ktoré Španielsko prijalo od júla 2013, v porovnaní so schémou vyplácania odmien platnou v čase, keď spoločnosť Antin uskutočnila svoju investíciu.

Príjemcom opatrenia je príjemca súdom priznanej náhrady, teda spoločnosť Antin. Forma podpory bude pozostávať z jednorazovej platby celkovej sumy vypočítanej v rozhodcovskom rozsudku, úrokov pred vynesením rozsudku, ako aj úrokov po jeho vynesení, ktoré sa budú musieť prepočítať na základe dátumu skutočnej platby. V čase oznámenia Španielsko odhadovalo celkovú sumu na 114 900 983 EUR. Vyplatenie náhrady sa bude financovať zo všeobecného rozpočtu španielskeho štátu.

Španielsko uviedlo, že poskytnutie náhrady podľa rozsudku predstavuje nezlučiteľnú štátnu pomoc. Jediným cieľom opatrenia je vyhovieť vykonateľnému a záväznému rozhodcovskému rozsudku. Španielsko ďalej uviedlo, že opatrenie nemá stimulačný účinok a že zásah štátu je záväzný v rozsahu, v akom je pre Španielsko záväzný výkon rozsudku a v akom rozsudok potvrdzuje návrh spoločnosti Antin tým, že jej priznáva náhradu, ktorú má Španielsko zaplatiť.

Plénum federálneho súdu v Austrálii uznalo záväznosť rozsudku pre Španielsko 25. júna 2021.

Komisia sa v tejto fáze domnieva, že sú splnené kumulatívne kritériá existencie štátnej pomoci a že opatrenie predstavuje štátnu pomoc. V tejto súvislosti Komisia odkazuje aj na posúdenie uvedené v oddiele 3.5.3 rozhodnutia Komisie z roku 2017, v ktorom sa uvádza, že akákoľvek náhrada, ktorú rozhodcovský súd prizná investorovi na základe toho, že Španielsko zmenilo schému z roku 2007 schémou z roku 2013, sama osebe predstavuje štátnu pomoc. Rozhodcovské súdy však nemajú právomoc schváliť poskytnutie štátnej pomoci. Ide o výlučnú právomoc Komisie. Táto náhrada preto podlieha povinnosti notifikovať štátnu pomoc podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ a vzťahuje sa na ňu povinnosť zdržať sa konania.

Španielsko nepredložilo argumenty, ktoré by mohli odôvodniť opatrenie podľa článku 107 ods. 2 a/alebo článku 107 ods. 3 ZFEÚ. V tejto fáze konania Komisia vyjadruje svoje predbežné pochybnosti o zlučiteľnosti opatrenia s vnútorným trhom, najmä pokiaľ ide o i) možné porušenie zmlúv EÚ opatrením pomoci a ii) nesúlad opatrenia pomoci s kritériami zlučiteľnosti podľa príslušných usmernení o štátnej pomoci.

Pokiaľ ide o bod i), keďže rozsudok bol prijatý na základe arbitrážneho mechanizmu medzi investorom a štátom stanoveného v článku 26 Zmluvy o energetickej charte, Komisia sa v tomto štádiu domnieva, že rozsudok by mohol byť v rozpore s článkom 19 ods. 1 ZEÚ, článkami 267 a 344 ZFEÚ, ako aj so všeobecnými zásadami práva EÚ týkajúcimi sa vzájomnej dôvery a autonómie. Komisia má okrem toho pochybnosti, či by rozsudok neviedol medzi investormi v rámci schémy z roku 2007 k diskriminácii na základe ich štátnej príslušnosti a možnosti prístupu k medzinárodnému rozhodcovskému konaniu.

Pokiaľ ide o bod ii), Komisia poznamenáva, že na určenie toho, podľa ktorých usmernení o štátnej pomoci sa pomoc má posudzovať, je relevantný okamih jej poskytnutia. Komisia posudzuje zlučiteľnosť opatrenia podľa usmernení o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia z roku 2008 (ďalej len „EAG“) (2), ktoré sa uplatňujú, ak je moment poskytnutia pomoci v čase, keď bola schéma z roku 2007 zmenená schémou z roku 2013, ako aj podľa EEAG, ktoré sa uplatňujú v prípade, že okamihom poskytnutia pomoci je prijatie alebo vykonanie rozsudku.

Posúdenie Komisia uskutočňuje na základe kritérií zlučiteľnosti uvedených v EAG a EEAG, ktoré sa uplatňujú na pomoc na energiu z obnoviteľných zdrojov energie, keďže práve to je činnosť, ktorá bola príčinou rozhodcovského konania vedúceho k vydaniu rozsudku.

Na základe dostupných informácií má Komisia pochybnosti o tom, či opatrenie má stimulačný účinok a či je potrebné na rozvoj hospodárskej činnosti výroby elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov alebo inej činnosti. Okrem toho, keďže elektrárne Andasol dostávajú podporu v rámci schémy z roku 2013, náhrada priznaná v rozsudku by zvýšila mieru návratnosti nad úrovne, ktoré Komisia vo svojom rozhodnutí z roku 2017 považovala za primerané pre existujúce elektrárne, ako sú elektrárne Andasol. Navyše, keďže náhrada sa podľa rozsudku priznáva len jednému z príjemcov uvedenej schémy, mohla by neprimerane narušiť hospodársku súťaž.

V súlade s článkom 16 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 (3) sa môže od príjemcu požadovať vrátenie každej neoprávnene poskytnutej pomoci.

TEXT LISTU

(1) Oznámenie Komisie – Usmernenie o štátnej pomoci v oblasti ochrany životného prostredia a energetiky na roky 2014 – 2020 (Ú. v. EÚ C 200, 28.6.2014, s. 1).

(2) Usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia (Ú. v. EÚ C 82, 1.4.2008, s. 1).

(3) Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 24.9.2015, s. 9).

(4) ICSID Case No ARB/13/31. Details available here: https://icsid.worldbank.org/cases/case-database/case-detail?CaseNo=ARB/13/31.

(5) The Energy Charter Treaty is a multilateral agreement applicable to the energy sector. It was signed by the EU in December 1994 and entered into force for the EU in April 1998. Its key provisions concern the protection of investment, trade in energy materials and products, transit and dispute settlement. The ECT is currently under modernisation process.

(6) Commission Decision of 10 November 2017 in State aid SA.40348 (2015/NN) — Spain — Support for electricity generation from renewable energy sources, cogeneration and waste (JOCE C/442/2017).

(7) Regulation No 1 determining the languages to be used by the European Economic Community (OJ 17, 6.10.1958, p. 385).

(8) See also 2017 Commission Decision, section 3.5.3.

(9) Amicus curiae briefs submitted by the European Union in several proceedings before the U.S. Courts, including in Civil Action No. 18-1753 Antin v Spain; the text of those amicus curiae briefs is available at https://ec.europa.eu/competition-policy/state-aid/national-courts/observations-other-courts_en; see also the relevant Council document ST 6146 2019, endorsing the filing of this amicus curiae brief, available at https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-6146-2019-INIT/fr/pdf. See also Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on ‘Protection of intra-EU investment’ of 19 July 2018 (COM (2018) 547 final), page 3-4.

(10) Case A 1/20, Request for an opinion by Belgium, and Case C-155/21, Athena Investment v Spain.

(11) http://europa.eu/rapid/press-release_IP-15-5198_en.htm. The Commission notes that on 5 May 2020, 23 Member States signed an agreement for the termination of intra-EU BITs. That agreement implements the Achmea judgment and entered into force on 29 August 2020.

(12) Judgment of the Court of Justice of 6 March 2018, Case C-284/16, Slowakische Republik v Achmea BV, ECLI:EU:C:2018:158.

(13) This interpretation was confirmed by the Advocate General Szpunar Opinion of 3 March 2021 in Case C- 741/19, République de Moldavie, ECLI:EU:C:2021:164, see in particular paragraphs 70-80 and 89-90; see also the Advocate General Saugmandsgaard Øe Opinion of 29 October 2020 in Joined Cases C-798/18 and C-799/18, Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) and Others, ECLI:EU:C:2020:876, paragraph 92 and footnote 55.

(14) Judgment in Commission v Italy, 10/61, EU:C:1962:2, page 10: ‘In matters governed by the EEC treaty, that treaty takes precedence over agreements concluded between the Member States before its entry into force.’ This principle has been confirmed many times thereafter both for multilateral agreements and bilateral agreements, see for example judgments in Conegate, 121/85, EU:C:1986:114, paragraph 25; in Matteucci v Communauté française de Belgique, C-235/87, EU:C:1988:460, paragraph 22; in Exportur, C-3/91, EU:C:1992:420, paragraph 8, in Commission v Luxembourg, C-473/93, EU:C:1996:263, paragraph 40; in Commission v Austria, C-147/03, EU:C:2005:427, paragraph 58; in Budějovický Budvar, C-478/07, EU:C:2009:521, paragraphs 97 to 99; and in Commission v Slovakia, C-264/09, EU:C:2011:580, paragraph 41.

(15) See, for instance, Judgment of the Court of Justice of 30 May 2006, Case C-459/03, Commission v Ireland, ECLI:EU:C:2006:345; Opinion 2/13 paragraph 180.

(16) See in this regard i) Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on ‘Protection of intra-EU investment’ of 19 July 2018 (COM (2018) 547 final), page 3-4; and ii) Declaration of the Representations of the Governments of the Member States of 15 January 2019 on the legal consequences of the Judgment of the Court of Justice in Achmea and on Investment Protection in the European Union, page 2. Judgment of the Court of Justice of 6 March 2018, Case C-284/16, Slowakische Republik v Achmea BV, ECLI:EU:C:2018:158.

(17) Directive 2001/77/EC of the European Parliament and of the Council of 27 September 2001 on the promotion of electricity produced from renewable energy sources in the internal electricity market (OJ L 283, 27.10.2001, p. 33).

(18) Judgment of the Court of 13 March 2001 in C-379/98, PreussenElektra, ECLI:EU:C:2001:160.

(19) Directive 2009/28/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 on the promotion of the use of energy from renewable sources and amending and subsequently repealing Directives 2001/77/EC and 2003/30/EC (OJ L 140, 5.6.2009, p. 16).

(20) Communication from the Commission — Guidelines on State aid for environmental protection and energy 2014-2020 (OJ C 200, 28.6.2014, p. 1).

(21) Directive 96/92/EC of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal market in electricity (OJ L 27, 30.1.1997, p. 20).

(22) Antin award, paragraph 91.

(23) See Article 2 (1) of Royal Decree 661/2007.

(24) Order of the Court of 22 October 2014 in Case C-275/13 Elcogas. The Court found that the compensation mechanism was imputable to the State, since it was established and regulated by Law 54/1997 and Royal Decree 2017/1997. Relying on those provisions, the Court also concluded that the compensation mechanism for extra costs was financed through State resources. In particular, the Court observed that a Ministerial Decree fixed annually the amount of the network access charges, that the latter were imposed on all domestic final consumers and network users. Moreover, the National Energy Commission, a State body, administered the funds thus collected and did not enjoy any discretion in that regard.

(25) For an exhaustive list of the scheme’s legal basis, see Section 2.1 of the 2017 Commission Decision.

(26) For details on the eligible technologies, see recital 14 of the 2017 Commission Decision.

(27) This rate was applicable to the first regulatory period (2014-2019). From the second regulatory period onwards, the rate is 7,09 %, if no use is made of the second additional provision of Royal Decree-Law 17/2019, to maintain the profitability of the previous period.

(28) Antin award, paragraph 139-140.

(29) See 2017 Commission Decision, recital 120.

(30) Antin award, paragraph 110.

(31) Antin award, paragraphs 70, 72.

(*1) Data are only available for November and December 2009, and the reported energy input corresponds only to this period.

(*2) Spain explained that this reduction is due to a smaller generation in the period March-June 2020, which corresponds to the lockdown due to COVID-19 crisis and that in the third and fourth quarters of 2020 production recovered to normal levels, even exceeding those of the previous year.

(32) Antin award, paragraph 261.

(33) Antin award, paragraph 359.

(34) Antin award, paragraph 46.

(35) Antin award, paragraph 236.

(36) Antin award, paragraphs 59-68.

(37) Antin award, paragraphs 51-53, 56-58.

(38) Antin award, paragraphs 572-573.

(39) Antin award, paragraph 748.

(40) Antin award, paragraph 640.

(41) Antin award, paragraph 587.

(42) Antin award, paragraph 667.

(43) Antin award, paragraph 673.

(44) Antin award, paragraph 691, 714, 725 (as amended by the tribunal’s rectification decision of 29 January 2019).

(*3) Actual data based on CNMC information

(45) See 2017 Commission Decision, recital 165. This view has been confirmed in the Opinion of Advocate General Szpunar of 1 July 2021 in Case C-638/19 P, Commission v European Food and Others.

(46) Judgment of the Court of 11 July 1996, Case C-39/94, SFEI and Others, ECLI:EU:C:1996:285, paragraph 60; Judgment of the Court of Justice of 29 April 1999, Case C-342/96, Spain v Commission, ECLI:EU:C:1999:210, paragraph 41.

(47) Judgment of the Court of Justice of 27 September 1988, Joined Cases 106/87 to 120/87, Asteris and Others v Greece and EEC, ECLI:EU:C:1988:457, paragraph 23.

(48) Judgment of the General Court of 18 June 2019, Case T-624/15, European Food and Others v Commission, ECLI:EU:T:2019:423, paragraph 103.

(49) See recitals 101 and 102 of Commission Decision (EU) 2015/1470 of 30 March 2015 on State aid SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN) implemented by Romania — Arbitral award Micula v Romania of 11 December 2013 (OJ L 232, 4.9.2015, p. 43).

(50) Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer has explained that the award of damages equal to the sum of the amounts of aid that were envisaged to be granted would constitute an indirect grant of the aid found to be illegal and incompatible with the common market (Opinion of 28 April 2005, Joined Cases C-346/03 and C-529/03, Atzeni and Others, ECLI:EU:C:2005:256, paragraph 198).

(51) Judgment of the General Court of 18 June 2019, Case T-624/15, European Food and Others v Commission, ECLI:EU:T:2019:423, paragraph 78. The appeal proceedings before the Court of Justice are ongoing: C-638/19 P, Commission v European Food and Others. The Advocate General Szpunar considered in his Opinion, delivered on 1 July 2021, that the General Court erred in law as regards the moment at which the aid was granted (ECLI:EU:C:2021:529, paragraphs 125, 128-129, 133-135).

(52) See footnote 52 above.

(53) Judgment of the Court of First Instance of 12 September 2007, Case T-68/03, Olympiaki Aeroporia Ypiresies v Commission, ECLI:EU:T:2007:253, paragraph 34.

(54) Judgment of the Court of Justice of 22 September 2020, Case C-594/18 P, Austria v Commission (Hinkley Point C), ECLI:EU:C:2020:742, paragraph 44.

(55) See 2017 Commission Decision, recitals 159-166.

(56) Either on 2 September 2021 in case C-741/19 Republic of Moldova, or in opinion 1/20 or in case C-155/21, which should be decided within the next 18 months.

(57) Judgment of the Court of Justice of 6 March 2018, Case C-284/16, Slowakische Republik v Achmea BV, ECLI:EU:C:2018:158.

(58) See in this regard i) Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on ‘Protection of intra-EU investment’ of 19.7.2018 (COM (2018) 547 final), page 3-4; and ii) Declaration of the Representations of the Governments of the Member States of 15 January 2019 on the legal consequences of the Judgment of the Court of Justice in Achmea and on Investment Protection in the European Union, page 2.

(59) The Commission shall assess the compatibility of unlawful State aid with the internal market in accordance with the substantive criteria set out in any instrument in force at the time when the aid was granted. See Commission notice on the determination of the applicable rules for the assessment of unlawful State aid (notified under document number C(2002) 458) (OJ C 119, 22.5.2002, p. 22).

(60) Judgment of the Court of 19 December 2019, Case C-385/18, Arriva Italia and Others, ECLI:EU:C:2019:1121, paragraph 36.

(61) Commission decision of 30 March 2015 in State aid SA.38517 Micula v Romania (ICSID arbitration award). The Commission decision was annulled by the Judgment of the General Court of 18 June 2019, Case T-624/15, European Food and Others v Commission, ECLI:EU:T:2019:423. The appeal proceedings before the Court of Justice are ongoing (C-638/19 P, Commission v European Food and Others).

(62) Community guidelines on State aid for environmental protection (OJ C 82, 1.4.2008, p. 1).

(63) See footnote 52 above.

(64) As confirmed by the Judgment of the Court of Justice of 22 September 2020, Case C-594/18 P, Austria v Commission (Hinkley Point C), ECLI:EU:C:2020:742.

(65) The Court of Justice has established the criteria to define an economic unit in its Judgment of 10 January 2006, C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze and Others, ECLI:EU:C:2006:8, paragraph 109-125.

(66) See 2017 Commission Decision, recital 120.

(67) As confirmed by the recent Judgment of the Court of Justice of 22 September 2020, Case C-594/18 P, Austria v Commission (Hinkley Point C), ECLI:EU:C:2020:742.

(68) See 2017 Commission Decision, recitals 119-124.

(69) See 2017 Commission Decision, recital 120.