Rast reálneho HDP v roku 2020 zostane vo všeobecnosti naďalej utlmený, zatiaľ čo neistota a riziká týkajúce sa výhľadu budú naďalej vysoké. Hoci stabilný výkon trhu práce napomohol udržať súkromnú spotrebu a domáci dopyt, rýchle oživenie rastu HDP nie je pravdepodobné. Očakáva sa zníženie príspevku domáceho dopytu k rastu, a to hlavne v dôsledku spomalenia rastu investícií. Hospodárstvo eurozóny súčasne čelí vysokej úrovni neistoty. Riziká horšieho než očakávaného vývoja týkajúce sa ústredného scenára naďalej prevládajú a sú charakterizované vysokou mierou vzájomnej prepojenosti, ktorá by mohla znásobiť ich vplyv na hospodárstvo, keby sa prejavili. Ďalšie zvyšovanie napätia v oblasti obchodu a geopolitiky a výraznejšie spomalenie v Číne, než sa očakávalo, by mohli oslabiť globálnu hospodársku činnosť, čo by malo negatívne dôsledky na eurozónu. Externé vplyvy oslabovania spracovateľského priemyslu by navyše mohli ďalej znížiť rast, zatiaľ čo neriadený brexit by mohol mať rušivý vplyv na hospodársku činnosť v EÚ.

– v prípade dvoch členských štátov eurozóny (Lotyšsko a Estónsko) sa zistilo, že ich návrhy rozpočtových plánov sú vo všeobecnosti v súlade s požiadavkami Paktu stability a rastu na rok 2020. V prípade Lotyšska by plán mohol viesť k určitej odchýlke od strednodobého rozpočtového cieľa a v prípade Estónska by mohlo dôjsť k odklonu od postupu úprav smerom k strednodobému cieľu. Ak sa v budúcich posúdeniach týkajúcich sa Lotyšska štrukturálne saldo nebude odhadovať na úrovni blízko strednodobého rozpočtového cieľa, v celkovom posúdení súladu bude treba zohľadniť rozsah odchýlky od požiadavky stanovenej Radou.

15.V kontexte spomaľovania hospodárskeho rastu v eurozóne a už teraz vysoko expanzívnych zámerov menovej politiky Euroskupina v októbri 2019 zopakovala, že je pripravená koordinovane zareagovať, ak sa prejavia riziká poklesu, a to s cieľom predísť procyklickým fiškálnym opatreniam. Euroskupina uznala, že je potrebné, aby členské štáty s fiškálnym priestorom uvažovali o zvýšení vysokokvalitných investícií. V kontexte návrhu politiky na rok 2020 by sa mal väčší dôraz klásť na reformy a investície do výskumu a vývoja a do oblasti klímy. Euroskupina zároveň uznala, že členské štáty s vysokými úrovňami verejného dlhu by mali uplatňovať obozretné fiškálne politiky.

14.Fiškálne politiky sú aj naďalej nedostatočne diferencované. Členské štáty eurozóny s fiškálnym priestorom uplatňujú expanzívne fiškálne politiky a mali by byť pripravené naďalej využívať svoj fiškálny priestor. Obavy naopak vyvoláva nedostatočná konsolidácia v krajinách s vysokými úrovňami dlhu a problémami v oblasti udržateľnosti. Dodržiavanie Paktu stability a rastu členskými štátmi eurozóny, ktoré nedosiahli svoj strednodobý rozpočtový cieľ, v spojení s vyššou expanziou členských štátov eurozóny s fiškálnym priestorom, by viedol k lepšej diferenciácii medzi členskými štátmi eurozóny.

13.Niekoľko uvedených členských štátov eurozóny, v prípade ktorých je udržateľnosť najviac ohrozená, predložilo návrhy rozpočtových plánov založené na scenároch nezmenenej politiky so zreteľom na nedávne alebo nadchádzajúce všeobecné voľby (Belgicko, Španielsko a v oveľa menšej miere aj Portugalsko). O to dôležitejšie je, aby uvedené členské štáty eurozóny zahrnuli do aktualizovaných návrhov rozpočtových plánov potrebné dodatočné opatrenia a stanovili vhodné predpoklady na nápravu uvedeného sklzu v prostredí vysokého dlhu. Takéto aktualizované návrhy rozpočtových plánov by sa mali predložiť Komisii a Euroskupine čo najskôr po vytvorení novej vlády.

9.Členské štáty eurozóny majú z hľadiska dlhov a udržateľnosti aj naďalej veľmi rôzne fiškálne pozície. Ukazuje sa, že krátkodobú udržateľnosť talianskych verejných financií ohrozuje zvyšovanie nákladov na vydávanie štátnych dlhopisov. Niektoré vysoko zadlžené členské štáty eurozóny aj naďalej čelia vysokému strednodobému riziku, a to na základe faktorov, ako je súčasná úroveň dlhu, súčasné primárne saldo a predpokladané náklady súvisiace so starnutím obyvateľstva.

4.Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 sa má počet členských štátov eurozóny, ktoré dosiahnu alebo prekročia strednodobý rozpočtový cieľ, zvýšiť od roku 2019 do roku 2020 zo šiestich na deväť, pričom Írsko a Litva dosiahnu strednodobý rozpočtový cieľ v roku 2020 a Grécko dodrží svoj nový strednodobý rozpočtový cieľ v roku 2020. Naopak sa predpokladá, že Belgicko, Španielsko, Taliansko a Francúzsko v roku 2020 zostanú výrazne pod úrovňou svojho strednodobého rozpočtového cieľa. Pokiaľ ide o členské štáty eurozóny, ktoré v roku 2020 pravdepodobne nedosiahnu svoj strednodobý rozpočtový cieľ, isté štrukturálne úpravy smerom k dosiahnutia príslušných cieľov sa očakávajú od Estónska a Lotyšska. Naopak Taliansko sa podľa súčasného predpokladu Komisie od svojho strednodobého rozpočtového cieľa v roku 2020 ešte viac vzdiali. To isté, hoci v menšej miere platí pre Fínsko a Slovensko, pričom sa očakáva, že oba tieto členské štáty eurozóny si zachovajú pomer dlhu k HDP pod úrovňou 60 %. Ďalší odklon štrukturálneho salda od strednodobého rozpočtového cieľa sa v roku 2020 predpokladá aj v návrhoch rozpočtových plánov založených na scenároch nezmenenej politiky, ktoré predložili Belgicko a Španielsko, zatiaľ čo v prípade Portugalska sa štrukturálne saldo v roku 2020 priblíži strednodobému rozpočtovému cieľu, keďže strednodobý rozpočtový cieľ bude od roku 2020 revidovaný smerom nadol.

V tomto oznámení je zhrnuté posúdenie návrhov rozpočtových plánov na rok 2020 predložených členskými štátmi eurozóny, ktoré vykonala Komisia. Ich súčasťou sú scenáre nezmenenej politiky predložené vládami Rakúska, Portugalska a Španielska, v ktorých sa v období od konca septembra do prvej polovice novembra konali voľby, a Belgicka, ktoré bolo v procese formovania vlády. Komisia v súlade s nariadením (EÚ) č. 473/2013 posúdila všetky návrhy rozpočtových plánov, ako aj celkovú rozpočtovú situáciu a vyhliadky v eurozóne ako celku. Komisia zároveň v súlade so zavedenou praxou posúdila súhrnné zámery fiškálnej politiky eurozóny.

Zdroj: Programy stability na rok 2019, návrhy rozpočtových plánov na rok 2020, prognóza Európskej komisie z jesene 2019.

Fiškálny výhľad podľa plánov a prognózy Komisie z jesene 2019

Očakáva sa, že súhrnný deficit eurozóny v roku 2019 zvráti svoj klesajúci trend z posledného obdobia a v roku 2020 sa ďalej zvýši. Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 by sa mal celkový deficit eurozóny v roku 2019 zvýšiť na 0,8 % HDP (tabuľka 1). Ide o deficit, ktorý je nižší, než sa predpokladalo v prognóze Komisie z jari 2019 a v programoch stability na rok 2019, ale vyšší oproti predpokladom v návrhoch rozpočtových plánov. Vývoj v jednotlivých krajinách sa rôzni. V Belgicku, na Slovensku a vo Fínsku sa očakávajú vyššie deficity (v porovnaní s prognózou Komisie z jari 2019), zatiaľ čo v Nemecku, Írsku, Grécku, na Cypre, v Luxembursku, na Malte, v Holandsku a v Rakúsku sa očakávajú vyššie prebytky (príloha IV, tabuľka 2). Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 by sa mal súhrnný deficit eurozóny v roku 2020 zvýšiť na 0,9 % HDP. Mierne vyšší deficit v porovnaní s návrhmi rozpočtových plánov odráža najmä o niečo nižší rast, ktorý sa predpokladá v prognóze Komisie z jesene 2019 (príloha IV, graf 2). Uvedená úroveň zodpovedá prognóze Komisie z jari 2019, ale v porovnaní s programami stability na rok 2019 predstavuje zvýšenie (+0,4 % HDP) spôsobené vyššími očakávanými deficitmi v Belgicku, Španielsku, vo Francúzsku, v Taliansku, Lotyšsku, na Slovensku a vo Fínsku a nižšími očakávanými prebytkami v Nemecku, Írsku, Grécku, Litve, Holandsku, Portugalsku a Slovinsku. Išlo by o druhé zvýšenie súhrnného celkového deficitu eurozóny od roku 2009.

Po prvýkrát za mnoho rokov v súčasnosti žiadny členský štát eurozóny nepodlieha postupu pri nadmernom deficite. Podľa predpokladov referenčnú hodnotu 3 % stanovenú v zmluve prekročí v roku 2019 iba deficit Francúzska, a to len dočasne, v blízkosti referenčnej hodnoty a v dôsledku jednorazového vplyvu jediného opatrenia. Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 Španielsko v roku 2018 napravilo svoj nadmerný deficit, pričom celkový deficit klesol na 2,5 % a očakáva sa jeho ďalší pokles (príloha IV, tabuľka 2). Očakáva sa, že Belgicko, Španielsko, Francúzsko a Taliansko budú mať deficity nad úrovňou 2 % HDP. Podľa očakávania by deväť členských štátov eurozóny malo v rokoch 2019 a 2020 hospodáriť s prebytkom, pričom Litva a Portugalsko si udržia vyrovnanú pozíciu. Celkovo možno konštatovať, že podľa návrhov rozpočtových plánov a prognózy Komisie z jesene 2019 existujú medzi predpokladanými fiškálnymi saldami členských štátov eurozóny v roku 2020 len obmedzené rozdiely (príloha IV, grafy 1 a 2), hoci Komisia je pesimistickejšia najmä v prípade Slovenska, Španielska, Slovinska a Malty.

Súhrnné primárne saldo eurozóny, ku ktorému sa dospelo odpočítaním úrokových výdavkov od celkového salda, by sa malo v rokoch 2019 a 2020 zmenšiť, ale zostať v prebytku. Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 a návrhov rozpočtových plánov sa súhrnné primárne saldo eurozóny zníži z 1 % HDP v roku 2018 na 0,9 % HDP v roku 2019, ako sa predpokladalo v programoch stability na rok 2019 (tabuľka 1). V roku 2019 by podľa očakávania mali mať negatívne primárne saldo iba Estónsko, Španielsko, Francúzsko a Fínsko (príloha IV, tabuľka 3). Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 a vo všeobecnosti aj podľa návrhov rozpočtových plánov by malo súhrnné primárne saldo eurozóny v roku 2020 klesnúť na 0,6 % HDP. K výraznému poklesu primárneho salda by malo v roku 2020 dôjsť v Belgicku, Nemecku, Grécku, na Cypre, v Luxembursku a Holandsku. Estónsko, Španielsko, Francúzsko a Fínsko budú mať pravdepodobne negatívne primárne saldo aj v roku 2020, podobne ako Belgicko. V oboch rokoch sú rozdiely medzi predpokladmi členských štátov eurozóny a Komisie celkovo obmedzené, hoci Komisia očakáva, že primárne saldo Španielska, Cypru, Slovinska a Slovenska bude v roku 2020 v porovnaní s návrhmi rozpočtových plánov nižšie o viac ako 0,4 percentuálneho bodu HDP.

Podľa návrhov rozpočtových plánov a prognózy Komisie zmena štrukturálneho primárneho salda poukazuje na mierne expanzívne zámery fiškálnej politiky eurozóny v roku 2019 aj v roku 2020. Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 sa v roku 2019 očakáva zhoršenie štrukturálneho primárneho salda o 0,3 percentuálneho bodu potenciálneho HDP. To je v súlade s návrhmi rozpočtových plánov. Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 a v súlade s návrhmi rozpočtových plánov sa v roku 2020 predpokladá ďalšie zhoršenie štrukturálneho primárneho salda o 0,4 percentuálneho bodu potenciálneho HDP (príloha IV, tabuľka 5). Návrhy rozpočtových plánov predstavujú výraznú revíziu programov stability na rok 2019, v ktorých sa predpokladá, že súhrnné štrukturálne primárne saldo eurozóny sa v roku 2020 stabilizuje. V návrhoch rozpočtových plánov sa očakáva, že štrukturálne primárne saldo Belgicka, Španielska, Talianska, Cypru, Luxemburska, Holandska a Fínska bude v porovnaní s programami stability na rok 2019 nižšie o viac ako 0,5 percentuálneho bodu potenciálneho HDP.

Očakáva sa, že medzi rokom 2019 a 2020 stúpne počet členských štátov eurozóny, ktoré dosiahnu alebo prekročia svoj strednodobý rozpočtový cieľ. Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 strednodobý rozpočtový cieľ v roku 2019 prekročí sedem členských štátov eurozóny (Nemecko, Grécko, Cyprus, Luxembursko, Malta, Holandsko a Rakúsko) (príloha IV, tabuľka 6). Predpokladá sa, že všetky uvedené členské štáty svoj strednodobý rozpočtový cieľ dosiahnu alebo prekročia aj v roku 2020, hoci Nemecko, Cyprus, Luxembursko a Holandsko plánujú čiastočne využiť svoj fiškálny priestor (príloha IV, grafy 7a a 7b). Okrem toho sa očakáva, že strednodobé rozpočtové ciele dosiahnu v roku 2020 Írsko a Litva. Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 však niekoľko členských štátov eurozóny v roku 2020 pravdepodobne za svojím strednodobým rozpočtovým cieľom značne zaostane, napríklad Španielsko (-3,2 percentuálneho bodu), Taliansko (-3 percentuálne body), Belgicko (-2,4 percentuálneho bodu) a Francúzsko (-2,2 percentuálneho bodu). (Príloha IV, tabuľka 6 a grafy 7a a 7b). Komisia predpokladá, že spomedzi členských štátov eurozóny, ktoré ešte nedosiahli svoj strednodobý rozpočtový cieľ, sa od neho Belgicko, Španielsko, Taliansko, Fínsko a Slovensko v roku 2020 ešte viac vzdialia. Naopak Estónsko a Lotyšsko podľa očakávania uskutočnia isté úpravy, vďaka ktorým sa v roku 2020 priblížia k svojim strednodobým rozpočtovým cieľom, zatiaľ čo Francúzsko, Portugalsko a Slovinsko zostanú na nezmenených pozíciách.

Očakáva sa, že pomer verejného dlhu k HDP v eurozóne bude v rokoch 2019 a 2020 pokračovať v klesajúcom trende. Tento pomer sa znižuje od roku 2014, kedy dosiahol najvyššiu hodnotu 94,5 % HDP. Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 by mal v roku 2020 klesnúť na približne 85 %. Uvedený pomer je na podstatne nižšej úrovni ako v roku 2020 v Spojených štátoch (približne 114 %) a v Japonsku (približne 237 %). Prebiehajúce znižovanie súhrnného pomeru dlhu k HDP v eurozóne je spôsobené hlavne pozitívnym efektom snehovej gule, v ktorom sa odzrkadľuje predpoklad, že nominálne úrokové miery budú aj naďalej nižšie ako rast nominálneho HDP. Predpokladané primárne prebytky v rokoch 2019 a 2020 budú mať podľa očakávania takisto vplyv na znižovanie dlhu (príloha IV, graf 8). Naopak zosúladenie dlhu a deficitu by malo v roku 2020 vyvolať mierny tlak na zvýšenie súhrnného pomeru dlhu k HDP. Pomer dlhu k HDP v eurozóne sa má podobne znížiť aj podľa návrhov rozpočtových plánov. V oboch rokoch sú plánované vyššie pomery dlhu k HDP ako v programoch stability na rok 2019, keďže v prípade Belgicka, Grécka, Talianska a Cypru došlo v rokoch 2019 a 2020 k výrazným revíziám smerom nahor (príloha IV, tabuľka 7).

Očakáva sa, že všetky členské štáty eurozóny s výnimkou Belgicka, Francúzska, Talianska a Fínska znížia medzi rokom 2019 a rokom 2020svoj pomer dlhu k HDP. Očakáva sa, že roku 2020 budú z efektu snehovej gule, ktorý vedie k zníženiu dlhu, profitovať všetky členské štáty eurozóny okrem Talianska, a pozitívne primárne saldo bude mať podľa očakávania takisto vplyv na zníženie všade okrem Belgicka, Estónska, Francúzska a Fínska (príloha IV, graf 9). Rozdiely medzi odhadmi obsiahnutými v prognóze Komisie z jesene 2019 a návrhmi rozpočtových plánov nie sú zanedbateľné, ale v súhrne sa vzájomne prevažne neutralizujú, pričom Komisia predpokladá mierne vyššie pomery v prípade Grécka, Španielska, Talianska a Slovinska a mierne nižšie pomery a v prípade Belgicka, Nemecka, Írska, Cypru a Lotyšska (príloha IV, graf 8).

Podľa prognózy Komisie sa očakáva, že v roku 2020 bude pomer dlhu k HDP prekračovať 60 % v deviatich členských štátoch. Ide o najvyšší počet členských štátov eurozóny, ktoré dodržia prahovú hodnotu 60 % stanovenú v zmluve, od roku 2008. V prípade Grécka a Talianska sa očakáva, že budú mať pomery dlhu nad úrovňou 130 %. Portugalsko bude podľa očakávania naďalej znižovať svoj pomer dlhu k HDP pod 120 %, zatiaľ čo v prípade Belgicka sa predpokladá stabilizácia pomeru jeho dlhu tesne pod úrovňou 100 %. Pomer dlhu Francúzska a Španielska by sa mal v roku 2020 udržať tesne pod úrovňou 100 %. Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 sa očakáva, že niektoré vysoko zadlžené členské štáty eurozóny vyvinú v roku 2020 zanedbateľné štrukturálne úsilie (Francúzsko a Portugalsko) alebo prikročia k expanzii (Belgicko, Grécko, Španielsko, Taliansko a Cyprus). Grécko, Cyprus a Portugalsko si však zachovávajú vysoké primárne prebytky (príloha IV, tabuľka 3), vykazujú vysoké štrukturálne prebytky (alebo ako Portugalsko sú v blízkosti vyváženej pozície celkového salda) a v dôsledku toho sa ich dlh rýchlo znižuje. Naopak, podľa prognózy Komisie z jesene 2019 Belgicko, Španielsko, Francúzsko a Taliansko vykazujú klesajúce alebo dokonca negatívne primárne saldo, z čoho vyplýva, že majú priestor na rýchlejšie znižovanie svojho dlhového zaťaženia (príloha IV, graf 10). Očakáva sa, že Taliansko sa v rokoch 2019 a 2020 odchýli od referenčnej hodnoty pre znižovanie dlhu, pričom sa pomer dlhu k HDP podľa prognózy zvýši na takmer 137 %. V menšej miere sa očakáva, že referenčnú hodnotu pre znižovanie dlhu ani v jednom z uvedených rokoch nedodrží ani Belgicko. Odkedy bol pre Francúzsko v roku 2017 a pre Španielsko v roku 2018 zrušený postup pri nadmernom deficite, podliehajú prechodnému dlhovému pravidlu, ktoré podľa predpokladov ani v jednom roku nedodržia. Naopak Grécko a Portugalsko podľa očakávania dodržia prechodné dlhové pravidlo v roku 2019 a referenčnú hodnotu pre znižovanie dlhu v roku 2020. Predpokladá sa, že aj Cyprus s výraznou rezervou dodrží referenčnú hodnotu pre znižovanie dlhu v roku 2019 aj v roku 2020.

Štruktúra fiškálnej úpravy

Predpokladané zvýšenie súhrnného štrukturálneho deficitu eurozóny v roku 2020 je spôsobené najmä poklesom pomeru príjmov k HDP očisteného od cyklických vplyvov. Zatiaľ čo celkové príjmy verejnej správy by mali v roku 2020 vzrásť o 2,4 % (podľa prognózy Komisie z jesene 2019), pomer príjmov k HDP očistený od cyklických vplyvov by mal zostať zhruba na nezmenenej úrovni 46,3 % potenciálneho HDP v roku 2019 a 46,2 % potenciálneho HDP v roku 2020 (tabuľka 1 a príloha IV, tabuľka 8). Hoci sa očakáva, že všetky druhy príjmov porastú pomalším tempom ako nominálny HDP, najväčší podiel na predpokladanom miernom poklese pomeru príjmov k HDP očisteného od cyklických vplyvov budú tvoriť priame dane a ostatné príjmy (príloha IV, graf 15). Je to aj vplyvom oznámených opatrení na strane príjmov, od ktorých sa očakáva, že v roku 2020 zvýšia celkový deficit o 0,1 % HDP (príloha IV, graf 14). V návrhoch rozpočtových plánov sa v roku 2020 počíta s podobným poklesom pomeru príjmov k HDP, ale pokiaľ ide o príjmy, očakáva sa, že budú rásť o niečo rýchlejšie – rast na úrovni 2,6 %.

Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 by malo dôjsť medzi rokmi 2019 a 2020 k poklesu pomeru výdavkov k HDP očisteného od cyklických vplyvov, čo by malo zodpovedať celkovému rastu výdavkov na úrovni 2,7 %. Očakáva sa, že pomer výdavkov k HDP očistený od cyklických vplyvov zostane medzi rokmi 2018 až 2020 vo všeobecnosti nezmenený, pričom v roku 2020 by sa mal podľa prognózy pohybovať na úrovni 47,3 % potenciálneho HDP (tabuľka 1). V návrhoch rozpočtových plánov sa medzi rokmi 2019 a 2020 počíta s podobným poklesom pomeru výdavkov k HDP očisteného od cyklických vplyvov, hoci sa očakáva, že celkové výdavky budú rásť v súlade s prognózou Komisie. Podľa prognózy Komisie z jesene 2019, ako aj podľa návrhov rozpočtových plánov sa očakáva, že aj pomer primárnych výdavkov k HDP očistený od cyklických vplyvov zostane celkovo nezmenený (príloha IV, tabuľka 8), hoci za touto stabilitou sa skrývajú určité rozdiely medzi jednotlivými členskými štátmi eurozóny (príloha IV, graf 12). Vo viacerých z nich sa totiž v roku 2020 očakáva dosť výrazné zvýšenie ich pomeru primárnych výdavkov k HDP očisteného od cyklických vplyvov (Grécko, Taliansko, Cyprus, Luxembursko a Holandsko), zatiaľ čo v iných by malo dôjsť k jeho výraznému poklesu (Estónsko, Francúzsko a Lotyšsko). Úrokové výdavky vyjadrené ako percentuálny podiel HDP by mali pokračovať v klesajúcom trende z posledného obdobia, pričom podľa prognózy Komisie z jesene 2019 sa medzi rokmi 2019 a 2020 očakáva pokles o 0,1 percentuálneho bodu. Implicitná úroková sadzba, z ktorej vychádza prognóza Komisie, by mala v roku 2020 v priemere klesnúť na úroveň 1,8 %, čo je o čosi viac, ako sa predpokladá v návrhoch rozpočtových plánov.

Posúdenie orientácie fiškálnej politiky v eurozóne

Zámery fiškálnej politiky by mali riadne zohľadňovať zámery menovej politiky, ktorá by mala zostať podľa očakávaní naďalej expanzívna. V septembri 2019 Európska centrálna banka oznámila nový balík akomodačných politických opatrení vrátane ďalšieho zníženia sadzby pre jednodňové sterilizačné operácie na -0,50 % a opätovného začatia čistých nákupov aktív na neobmedzený čas. V kombinácii s usmerneniami Rady guvernérov Európskej centrálnej banky sa preto očakáva, že menová politika zostane veľmi expanzívna aj v roku 2020 a neskôr. Zároveň však menová politika, ktorá v posledných rokoch niesla bremeno reflačného úsilia, čelí rastúcim negatívnym vedľajším účinkom, ako sú napr. nevyrovnané ceny aktív a obavy týkajúce sa finančného zdravia niektorých častí finančného sektora. Pokiaľ ide o fiškálnu politiku, Komisia v prognóze z jesene 2019 očakáva, ako už bolo uvedené vyššie, že v roku 2020 budú zámery fiškálnej politiky mierne expanzívne. Graf 1 znázorňuje spoločné smerovanie menovej a fiškálnej politiky na základe porovnania vývoja podmienok financovania (reálnej dlhodobej úrokovej sadzby) s ukazovateľom fiškálneho úsilia (na základe zmeny štrukturálneho primárneho salda).

Fiškálne pozície členských štátov z hľadiska zadlženia a udržateľnosti sú veľmi rozdielne. Na základe prognózy Komisie z jesene 2019 sa aktualizovalo posúdenie rizika v oblasti fiškálnej udržateľnosti (príloha IV, tabuľka 10). V uvedenom posúdení sa okrem iného zohľadňujú súčasné úrovne dlhu, súčasné primárne saldo a očakávané náklady spojené so starnutím obyvateľstva. Zatiaľ čo v krátkodobom horizonte ani jeden členský štát eurozóny nečelí rizikám ohrozujúcim fiškálnu udržateľnosť, zdá sa, že krátkodobá udržateľnosť talianskych verejných financií zostáva aj naďalej citlivá na zvyšovanie nákladov na vydávanie štátnych dlhopisov. Aj v prípade Francúzska a Španielska sa zistili krátkodobé fiškálne riziká. Tieto riziká zachytáva najmä hodnota fiškálneho podindexu S0, ktorá prekročila svoj kritický prah. Ukazovateľ S1 poukazuje na to, že Belgicko, Španielsko, Francúzsko a Taliansko zjavne čelia aj naďalej vysokým strednodobým rizikám. Všetky tieto členské štáty eurozóny sa považujú za štáty, ktoré čelia vysokým rizikám, aj vtedy, keď sa zohľadnia dodatočné výsledky analýzy udržateľnosti dlhovej služby. Na základe tejto analýzy sa aj Portugalsko považuje za štát, ktorý čelí vysokým rizikám. Strednodobé posúdenie rizika sa zhoršilo aj v prípade Fínska a poukázalo na menší fiškálny priestor ako v minulom roku. V prípade Cypru sa fiškálny priestor od minulého roka zjavne zväčšil, no ešte stále čelí značným rizikám súvisiacim s podmienenými záväzkami.

Graf 1: Reálna dlhodobá úroková sadzba (%) a zmena štrukturálneho primárneho salda (vyjadrená v percentuálnych bodoch potenciálneho HDP) v eurozóne

Očakáva sa, že zámery fiškálnej politiky eurozóny budú v roku 2020 mierne expanzívne (graf 1). V roku 2020 sa očakáva, že štrukturálne primárne rozpočtové saldo klesne približne o 0,4 percentuálneho bodu potenciálneho HDP, čo sa považuje za mierne expanzívny zámer fiškálnej politiky. Toto očakávanie potvrdzuje aj fiškálne úsilie založené na metodike referenčnej hodnoty pre výdavky, ktoré poukazuje na expanzívnejšie zámery fiškálnej politiky vo výške približne 0,5 percentuálneho bodu potenciálneho HDP (príloha IV, graf 6c).

Niektoré členské štáty eurozóny so širokým fiškálnym priestorom a veľkými prebytkami bežného účtu plánujú využiť časť svojho fiškálneho priestoru. V súlade s predošlými odporúčaniami Rady Holandsko a v menšej miere Nemecko plánujú vykonávať v roku 2020 expanzívne fiškálne politiky (príloha IV, graf 11). Podľa prognózy Komisie z jesene 2019 však zároveň zostane časť ich fiškálneho priestoru nevyužitá. Tieto členské štáty eurozóny by mali byť vzhľadom na veľkosť svojho fiškálneho priestoru pripravené pokračovať v jeho využívaní.