SPOLOČNÁ POZÍCIA (ES) č. 4/2008

prijatá Radou 20. decembra 2007

na účely prijatia smernice Európskeho parlamentu a Rady (ES) 2008/…/ES z … o odpade a o zrušení určitých smerníc

(2008/C 71 E/02)

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 175 ods. 1,

so zreteľom na návrh Komisie,

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),

so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),

konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (3),

keďže:

V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z 5. apríla 2006 o odpadoch (4) sa ustanovuje právny rámec pre odpadové hospodárstvo v Spoločenstve. Vymedzujú sa v nej kľúčové pojmy ako odpad, zhodnocovanie a zneškodňovanie odpadu a stanovujú sa základné požiadavky pre odpadové hospodárstvo, najmä povinnosť zariadení a podnikov, ktoré vykonávajú činnosti nakladania s odpadom, mať povolenie alebo byť registrované a povinnosť členských štátov vypracovať programy odpadového hospodárstva. V smernici sa zároveň ustanovujú hlavné zásady, ako napríklad povinnosť nakladať s odpadom tak, aby to nemalo negatívny vplyv na životné prostredie a zdravie ľudí, podpora uplatňovania hierarchie odpadového hospodárstva, a to v súlade so zásadou „znečisťovateľ platí“, čo je požiadavka, podľa ktorej musí náklady na zneškodnenie odpadu znášať jeho držiteľ, predchádzajúci držitelia alebo výrobcovia výrobku, z ktorého odpad vznikol.

Je preto potrebné zrevidovať smernicu 2006/12/ES, aby sa upresnili kľúčové pojmy, ako napríklad odpad, zhodnocovanie a zneškodňovanie, aby sa posilnili opatrenia, ktoré sa musia prijať v rámci predchádzania vzniku odpadu, aby sa zaviedol prístup, ktorý zohľadní celý životný cyklus výrobkov a materiálov, a nie len odpadovú fázu, a aby sa sústredila pozornosť na zníženie vplyvov vzniku odpadu a nakladania s ním na životné prostredie, čím sa zvýši hospodárska hodnota odpadu. Okrem toho by sa malo podporovať zhodnocovanie odpadu a používanie zhodnotených materiálov s cieľom šetriť prírodné zdroje. V záujme jasnosti a zrozumiteľnosti by sa preto smernica 2006/12/ES mala zrušiť a nahradiť novou smernicou.

Keďže v súčasnosti sa na najdôležitejšie činnosti odpadového hospodárstva vzťahujú právne predpisy Spoločenstva v oblasti životného prostredia, je dôležité, aby sa táto smernica prispôsobila tomuto prístupu. Dôraz na environmentálne ciele stanovené v článku 174 zmluvy by intenzívnejšie sústredil pozornosť na vplyv vzniku odpadu a nakladania s ním na životné prostredie počas celého životného cyklu zdrojov. Preto by právnym základom tejto smernice mal byť článok 175.

To, či by sa nekontaminovaná vykopaná pôda a iný prirodzene sa vyskytujúci materiál, ktorý sa používa na inom mieste ako na mieste, kde sa vykopal, mali považovať za odpad, by sa malo zvážiť v súlade s vymedzením pojmu odpad a ustanoveniami o vedľajších produktoch alebo o stave konca odpadu podľa tejto smernice.

Zaradenie odpadu medzi nebezpečný odpad by sa malo zakladať okrem iného na právnych predpisoch Spoločenstva o chemikáliách, najmä o zaradení prípravkov medzi nebezpečné prípravky vrátane limitných hodnôt koncentrácie, ktoré sa použili na tento účel. Navyše je potrebné ponechať systém, podľa ktorého sa klasifikujú odpady a nebezpečný odpad v súlade so zoznamom druhov odpadu ustanoveným rozhodnutím Komisie 2000/532/ES (9) , aby sa podporila harmonizovaná klasifikácia odpadov a zabezpečilo sa harmonizované určovanie nebezpečného odpadu v Spoločenstve.

Je potrebné rozlišovať medzi dočasným uložením odpadu pred jeho zberom, zberom odpadu a skladovaním odpadu pred jeho spracovaním. Zariadenia alebo podniky, pri ktorých činnosti vzniká odpad, by sa nemali považovať za subjekty, ktoré sa podieľajú na nakladaní s odpadom, a nemali by podliehať povoleniu na zhromažďovanie svojho odpadu pred jeho zberom.

Dočasné uloženie odpadu v rámci vymedzenia pojmu zber je zhromažďovacia činnosť pred zberom v zariadeniach, kde sa odpad vykladá, aby sa umožnila jeho príprava na ďalšiu prepravu na účely zhodnotenia alebo zneškodnenia na inom mieste. Vzhľadom na cieľ tejto smernice by sa malo rozlišovať medzi dočasným uložením odpadu pred zberom a skladovaním odpadu pred spracovaním podľa druhu odpadu, rozsahu a trvania skladovania a cieľa zberu. Tento rozdiel by mali stanoviť členské štáty. Na skladovanie odpadu pred zhodnocovaním v trvaní troch rokov a viac a na skladovanie odpadu pred zneškodnením v trvaní jedného roka a viac sa vzťahuje smernica Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov (10) .

Do tejto smernice by sa malo včleniť vymedzenie pojmov predchádzanie vzniku, opätovné použitie, príprava na opätovné použitie, spracovanie a recyklácia, aby sa upresnil rozsah týchto pojmov.

Nemalo by dochádzať k zámene rozličných aspektov vymedzenia pojmu odpad a v prípade potreby by sa na vedľajšie produkty, ktoré nie sú odpadom, na jednej strane a na odpad, ktorý prestal byť odpadom, na strane druhej mali vzťahovať vhodné postupy. S cieľom upresniť určité aspekty vymedzenia pojmu odpad by sa v tejto smernici malo upresniť:

Táto smernica by mala pomôcť EÚ v tom, aby sa priblížila „recyklujúcej spoločnosti“, ktorá sa snaží predchádzať vzniku odpadu a využívať odpad ako zdroj. Najmä v šiestom environmentálnom akčnom programe Spoločenstva sa vyzýva na prijatie opatrení zameraných na zabezpečenie triedenia odpadov priamo pri zdroji, na zber a recykláciu prioritných prúdov odpadov. V súlade s týmto cieľom a ako prostriedok na uľahčenie zhodnocovania odpadu alebo zlepšenie jeho potenciálu zhodnocovania by sa odpad predtým, než sa podrobí činnostiam zhodnocovania, ktorými sa dosiahne najlepší celkový environmentálny výsledok, mal zbierať separovane, ak je to technicky, environmentálne a hospodársky uskutočniteľné.

Je dôležité, aby sa nebezpečný odpad označoval v súlade s medzinárodnými normami a normami Spoločenstva. Ak sa však takýto odpad zbiera z domácností separovane, nemalo by to viesť k povinnosti domácností vypĺňať potrebnú dokumentáciu.

Minimálne technické normy týkajúce sa činností spracovania odpadu, na ktoré sa nevzťahuje smernica 96/61/ES, sa môžu prijať, ak existuje dôkaz, že by boli prínosom v zmysle ochrany ľudského zdravia a životného prostredia a ak by koordinovaný prístup k vykonávaniu tejto smernice zabezpečil ochranu ľudského zdravia a životného prostredia.

Je potrebné ďalej upresniť rozsah a obsah povinnosti programovania odpadového hospodárstva a začleniť do procesu prípravy alebo revízie programov odpadového hospodárstva potrebu zohľadniť vplyv vzniku odpadu a nakladania s ním na životné prostredie. V prípade potreby by sa tiež mali zohľadniť požiadavky programovania odpadového hospodárstva ustanovené v článku 14 smernice 94/62/ES a v stratégii na znižovanie množstva biologicky rozložiteľného odpadu, ktorý sa dostáva na skládky, uvedenej v článku 5 smernice 1999/31/ES.

Podľa nariadenia (ES) č. 1013/2006 môžu členské štáty prijať opatrenia potrebné na zabránenie preprave odpadu, ktorá nie je v súlade s ich programami odpadového hospodárstva. Členským štátom by sa malo umožniť odchylne od uvedeného nariadenia obmedziť prichádzajúce zásielky odpadu určeného pre spaľovne, ktoré sú označené ako zhodnocovacie zariadenia, ak sa zistilo, že vnútroštátny odpad by sa musel zneškodňovať alebo by sa musel spracovať spôsobom, ktorý nie je v súlade s ich národnými programami odpadového hospodárstva. Uznáva sa, že niektoré členské štáty nemusia byť schopné zabezpečiť na svojom území sieť pozostávajúcu z úplnej škály zariadení na konečné zhodnocovanie.

Na zlepšenie spôsobu, akým sa vykonávajú opatrenia na predchádzanie vzniku odpadu v členských štátoch, a na uľahčenie výmeny najlepších postupov v tejto oblasti je potrebné posilniť ustanovenia o predchádzaní vzniku odpadu a zaviesť požiadavku, aby členské štáty vypracovali programy predchádzania vzniku odpadu, ktoré sa sústredia na hlavné vplyvy na životné prostredie a zohľadnia celý životný cyklus výrobkov a materiálov. Tieto opatrenia by mali sledovať cieľ prerušenia súvislosti medzi hospodárskym rastom a vplyvmi na životné prostredie súvisiacimi so vznikom odpadu. Zainteresované strany, ako aj široká verejnosť by mali mať možnosť zúčastniť sa na vypracovaní týchto programov a po ich vypracovaní by k nim mali mať prístup v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia (16) .

Niektoré ustanovenia o nakladaní s odpadom, ktoré obsahuje smernica Rady 91/689/EHS z 12. decembra 1991 o nebezpečnom odpade (17) , by sa mali zmeniť a doplniť, aby sa odstránili obsolentné ustanovenia a aby sa zlepšila zrozumiteľnosť textu. V záujme zjednodušenia právnych predpisov Spoločenstva by sa mali začleniť do tejto smernice. Ak sa má upresniť fungovanie zákazu zmiešavania odpadu ustanovenom v smernici 91/689/EHS a chrániť životné prostredie a ľudské zdravie, mali by byť výnimky z tohto zákazu naviac v súlade s najlepšími dostupnými technikami vymedzenými v smernici 96/61/ES. Smernica 91/689/EHS by sa preto mala zrušiť.

V záujme zjednodušenia právnych predpisov Spoločenstva a vzhľadom na environmentálne prínosy by sa do tejto smernice mali začleniť relevantné ustanovenia smernice Rady 75/439/EHS zo 16. júna 1975 o zneškodňovaní odpadových olejov (18) . Smernica 75/439/EHS by sa preto mala zrušiť. Nakladanie s odpadovými olejmi by malo byť v súlade s usmerňujúcou zásadou hierarchie odpadového hospodárstva a prednosť by sa mala dávať variantom, ktoré zabezpečujú najlepší celkový environmentálny výsledok. Separovaný zber odpadových olejov zostáva i naďalej dôležitý pre správne nakladanie s týmito olejmi a pre zabránenie poškodeniu životného prostredia ich nevhodným zneškodňovaním.

Členské štáty by mali ustanoviť účinné, primerané a odradzujúce sankcie, ktoré by sa ukladali fyzickým a právnickým osobám zodpovedným za nakladanie s odpadom, ako sú pôvodcovia odpadu, držitelia odpadu, sprostredkovatelia, obchodníci, prepravcovia a zariadenia na zber odpadu a zariadenia alebo podniky, ktoré vykonávajú činnosti spracovania odpadu a realizujú systémy nakladania s odpadom, v prípade, že porušia ustanovenia tejto smernice. Členské štáty môžu tiež podniknúť kroky na vymáhanie nákladov súvisiacich s nedodržiavaním ustanovení a nákladov na nápravné opatrenia bez toho, aby bola dotknutá smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd (19) .

Komisia by mala byť predovšetkým splnomocnená na stanovenie kritérií v niekoľkých otázkach, napr. pokiaľ ide o podmienky, za akých sa má vec považovať za vedľajší produkt, stav konca odpadu a určenie odpadu, ktorý sa považuje za nebezpečný. Komisia by tiež mala byť splnomocnená na prispôsobovanie príloh technickému a vedeckému pokroku a špecifikovanie uplatňovania vzorca pre spaľovne uvedeného v prílohe II položke R 1. Keďže tieto opatrenia majú všeobecnú pôsobnosť a ich cieľom je zmeniť a doplniť nepodstatné prvky tejto smernice a doplniť ju o nové nepodstatné prvky, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou ustanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES.

Keďže cieľ tejto smernice, a to ochrana životného prostredia a ľudského zdravia, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov smernice ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa,

PRIJALI TÚTO SMERNICU:

KAPITOLA 1

Predmet úpravy, rozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmov

Článok 1

Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti

Táto smernica ustanovuje opatrenia na ochranu životného prostredia a ľudského zdravia predchádzaním alebo znižovaním nepriaznivých vplyvov vzniku odpadu a nakladania s ním a znižovaním celkových vplyvov využívania zdrojov a zvyšovaním efektívnosti takéhoto využívania.

Článok 2

Vyňatie z rozsahu pôsobnosti

1. Z rozsahu pôsobnosti tejto smernice sa vynímajú:

2. Z rozsahu pôsobnosti tejto smernice sa do tej miery, v akej sa na ne vzťahujú iné právne predpisy Spoločenstva, vynímajú:

3. Bez toho, aby bolo dotknuté dodržiavanie povinností podľa iných príslušných právnych predpisov Spoločenstva sa sedimenty premiestňované v rámci povrchových vôd na účely vodohospodárstva a riadenia vodných tokov alebo na zabránenie záplavám alebo zmiernenie účinkov povodní a súch vynímajú z rozsahu pôsobnosti tejto smernice, ak sa preukáže, že sedimenty nie sú nebezpečné.

4. Osobitné pravidlá pre konkrétne prípady alebo pravidlá doplňujúce pravidlá tejto smernice o nakladaní s určitými kategóriami odpadov možno ustanoviť v samostatných smerniciach.

Článok 3

Vymedzenie pojmov

Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

Článok 4

Vedľajšie produkty

1. Látka alebo vec, ktorá je výsledkom výrobného procesu, ktorého primárnym cieľom nie je výroba tejto veci, sa môže považovať za vedľajší produkt a nie za odpad, ako sa uvádza v článku 3 bode 1, iba ak sú splnené tieto podmienky:

2. Na základe podmienok ustanovených v odseku 1 možno prijať opatrenia na určenie kritérií, ktoré musí konkrétna látka alebo vec spĺňať, aby sa považovala za vedľajší produkt a nie za odpad, ako sa uvádza v článku 3 bode 1. Tieto opatrenia zamerané na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 36 ods. 2.

Článok 5

Stav konca odpadu

1. Niektorý špecifický odpad prestáva byť odpadom v zmysle článku 3 bodu 1, ak prejde činnosťou zhodnocovania a spĺňa osobitné kritériá, ktoré sa vypracujú v súlade s týmito podmienkami:

Kritéria v potrebných prípadoch zahŕňajú aj limitné hodnoty pre znečisťujúce látky.

2. Opatrenia, ktoré sa týkajú prijatia takýchto kritérií a špecifikujú odpad, zamerané na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením, sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 36 ods. 2.

3. Odpad, ktorý prestáva byť odpadom v súlade s odsekmi 1 a 2, prestáva byť odpadom aj na účely cieľov zhodnocovania a recyklácie stanovených v smerniciach 94/62/ES, 2000/53/ES, 2002/96/ES a 2006/66/ES a v iných relevantných právnych predpisoch Spoločenstva.

4. Ak neboli podľa postupu stanoveného v odsekoch 1 a 2 určené kritériá na úrovni Spoločenstva, členské štáty môžu v jednotlivých prípadoch rozhodnúť, či určitý odpad prestal byť odpadom, pričom zohľadnia uplatniteľnú judikatúru. Takéto rozhodnutia oznámia Komisii v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti (22), ako to uvedená smernica požaduje.

Článok 6

Zoznam odpadov

1. Opatrenia súvisiace s aktualizáciou zoznamu odpadov ustanoveného rozhodnutím Komisie 2000/532/ES, zamerané na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tejto smernice, sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 36 ods. 2. Zoznam odpadov zahŕňa nebezpečný odpad a zohľadňuje pôvod a zloženie odpadu a v potrebných prípadoch i limitné hodnoty koncentrácie nebezpečných látok. Zoznam odpadov je záväzný z hľadiska určenia odpadu, ktorý sa má považovať za nebezpečný odpad. Zahrnutie látky alebo veci do zoznamu neznamená, že je odpadom za každých okolností. Látka alebo vec sa považuje za odpad, iba ak zodpovedá vymedzeniu pojmu v článku 3 bode 1.

2. Členský štát môže považovať odpad za nebezpečný odpad, i keď sa na zozname odpadov neuvádza ako nebezpečný, ak má jednu alebo viaceré vlastnosti uvedené v prílohe III. Členský štát oznámi Komisii akékoľvek takéto prípady v správe ustanovenej v článku 34 ods. 1 a poskytne jej všetky príslušné informácie. Na základe prijatých oznámení sa zoznam preskúma, aby sa rozhodlo o jeho úprave.

3. Ak členský štát môže predložiť dôkaz, že konkrétny odpad, ktorý je uvedený na zozname ako nebezpečný, nemá žiadnu z vlastností uvedených v prílohe III, môže považovať tento odpad za odpad, ktorý nie je nebezpečný. Členský štát oznámi Komisii akékoľvek takéto prípady v správe ustanovenej v článku 34 ods. 1 a poskytne jej potrebné dôkazy. Na základe prijatých oznámení sa zoznam preskúma, aby sa rozhodlo o jeho úprave.

4. Opatrenia, ktoré sa týkajú revízie zoznamu s cieľom rozhodnúť o jeho úprave podľa odsekov 2 a 3, zamerané na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tejto smernice, sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 36 ods. 2.

KAPITOLA II

Všeobecné požiadavky

Článok 7

Rozšírená zodpovednosť výrobcu

1. S cieľom posilniť predchádzanie vzniku odpadu a jeho zhodnocovanie môžu členské štáty prijať legislatívne alebo nelegislatívne opatrenia, aby zabezpečili, že každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá v rámci svojej profesionálnej činnosti vyvíja, vyrába, spracúva, upravuje alebo predáva výrobky (výrobca výrobkov) má rozšírenú zodpovednosť výrobcu.

Takéto opatrenia môžu zahŕňať prijatie vrátených výrobkov a odpadu, ktorý zostane po použití týchto výrobkov, ako aj nasledujúce nakladanie s odpadom a finančnú zodpovednosť za takéto činnosti.

2. Členské štáty môžu prijať vhodné opatrenia na podporu dizajnu výrobkov, ktorý zníži ich environmentálne vplyvy a vznik odpadu počas výroby a nasledujúceho použitia výrobkov a na zabezpečenie toho, že zhodnocovanie a zneškodňovanie výrobkov, ktoré sa stali odpadom, sa uskutočňuje v súlade s článkami 10 a 11.

Takéto opatrenia môžu okrem iného podporovať vývoj, výrobu a uvádzanie na trh výrobkov, ktoré sú vhodné na viacnásobné použitie, ktoré sú z technického hľadiska trvanlivé a sú, po tom, čo sa stanú odpadom, vhodné na riadne a bezpečné zhodnocovanie a environmentálne vhodné zneškodňovanie.

3. Pri uplatňovaní rozšírenej zodpovednosti výrobcu zohľadňujú členské štáty technickú uskutočniteľnosť a ekonomickú životaschopnosť a celkové vplyvy na životné prostredie, ľudské zdravie a sociálnu oblasť a rešpektujú pritom potrebu zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu.

4. Rozšírená zodpovednosť výrobcu sa uplatňuje bez toho, aby bola dotknutá zodpovednosť za nakladanie s odpadom ustanovená v článku 13 ods. 1.

Článok 8

Zhodnocovanie

1. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že sa odpad podrobí činnostiam zhodnocovania v súlade s článkami 10 a 11.

2. Ak je to potrebné na zaistenie súladu s odsekom 1 a na uľahčenie alebo zlepšenie zhodnocovania, odpad sa zbiera separovane, ak je to technicky, environmentálne a hospodársky uskutočniteľné, a nezmiešava sa s iným odpadom alebo iným materiálom s odlišnými vlastnosťami.

Článok 9

Zneškodňovanie

Členské štáty zabezpečia, aby sa v prípade, keď nedošlo k zhodnocovaniu v súlade s článkom 8 ods. 1, odpad podrobil činnostiam zneškodňovania.

Článok 10

Ochrana ľudského zdravia a životného prostredia

Členské štáty prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby sa nakladanie s odpadom vykonávalo bez ohrozovania ľudského zdravia, poškodzovania životného prostredia, a najmä:

Článok 11

Hierarchia odpadového hospodárstva

1. V právnych predpisoch a politikách, ktoré sa týkajú predchádzania vzniku odpadov a nakladania s odpadom, sa ako usmerňujúca zásada uplatňuje táto hierarchia odpadového hospodárstva:

2. Pri uplatňovaní hierarchie odpadového hospodárstva uvedenej v odseku 1 prijmú členské štáty opatrenia na podporu možností, ktoré poskytujú najlepší celkový environmentálny výsledok. To si môže vyžadovať odklon určitých prúdov odpadov od hierarchie, ak je to odôvodnené úvahami o životnom cykle vo vzťahu k celkovým vplyvom vzniku a nakladania s takýmto odpadom.

Členské štáty zohľadnia všeobecné zásady ochrany životného prostredia, ako sú zásada predbežnej opatrnosti a zásada trvalej udržateľnosti, technickú uskutočniteľnosť a ekonomickú životaschopnosť, ochranu zdrojov, ako aj celkové vplyvy na životné prostredie a ľudské zdravie a hospodárske a sociálne vplyvy v súlade s článkami 1 a 10.

Článok 12

Náklady

1. V súlade so zásadou „znečisťovateľ platí“, znáša náklady na nakladanie s odpadom pôvodca odpadu alebo súčasní alebo predchádzajúci držitelia odpadu.

2. Členské štáty môžu rozhodnúť, že náklady na nakladanie s odpadom čiastočne alebo úplne znáša výrobca výrobku, z ktorého odpad vznikol, a že distribútori takéhoto výrobku sa môžu na nákladoch podieľať.

KAPITOLA III

Nakladanie s odpadom

Článok 13

Zodpovednosť za nakladanie s odpadom

1. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že každý pôvodný pôvodca odpadu alebo iný držiteľ odpadu vykoná spracovanie odpadu sám, alebo prenechá spracovanie obchodníkovi alebo zariadeniu alebo podniku, ktorí vykonávajú činnosti spracovania odpadu, alebo zabezpečí, aby spracovanie zariadilo verejné alebo súkromné zariadenie na zber odpadu v súlade s článkami 10 a 11.

2. Ak sa odpad prepravuje od pôvodného pôvodcu alebo držiteľa k jednej z fyzických alebo právnických osôb uvedených v odseku 1 na predbežné spracovanie, všeobecne platí, že zodpovednosti za úplné vykonanie činnosti zhodnocovania alebo zneškodňovania sa nie je možné zbaviť.

Bez toho, aby bolo dotknuté nariadenie (ES) č. 1013/2006, členské štáty môžu upresniť podmienky týkajúce sa zodpovednosti a rozhodnúť o tom, v akých prípadoch si pôvodný pôvodca ponecháva zodpovednosť za celý spracovateľský reťazec alebo v akých prípadoch môže pôvodca a držiteľ znášať zodpovednosť spoločne so subjektmi spracovateľského reťazca alebo ju na nich preniesť.

3. Členské štáty môžu v súlade s článkom 7 rozhodnúť, že zodpovednosť za zabezpečenie nakladania s odpadom čiastočne alebo úplne znáša výrobca výrobku, z ktorého odpad vznikol, a že distribútori takéhoto výrobku môžu túto zodpovednosť znášať spolu s ním.

4. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že na ich území zariadenia alebo podniky, ktoré zbierajú alebo prepravujú odpad v rámci náplne svojej profesionálnej činnosti, odovzdávajú zozbieraný a prepravovaný odpad do príslušných zariadení na spracovanie odpadu, ktoré spĺňajú povinnosti ustanovené v článku 10.

Článok 14

Zásada sebestačnosti a zásada blízkosti

1. Členské štáty prijmú, ak je to potrebné alebo vhodné, v spolupráci s inými členskými štátmi príslušné opatrenia na vytvorenie integrovanej a primeranej siete zariadení na zneškodňovanie odpadu a zariadení na zhodnocovanie zmesového komunálneho odpadu zozbieraného zo súkromných domácností vrátane prípadov, keď sa tento zber vzťahuje aj na takýto odpad od iných pôvodcov, pričom sa zohľadňujú najlepšie dostupné techniky.

Odchylne od nariadenia (ES) č. 1013/2006 môžu členské štáty s cieľom chrániť svoju sieť obmedziť prichádzajúce zásielky odpadu určené pre spaľovne, ktoré sú označené ako zhodnocovacie zariadenia, ak sa zistilo, že v dôsledku takýchto zásielok by sa musel vnútroštátny odpad zneškodňovať alebo, že by sa musel odpad spracovať spôsobom, ktorý nie je v súlade s ich programami odpadového hospodárstva. Členské štáty oznámia takéto rozhodnutie Komisii. Členské štáty môžu tiež obmedziť odchádzajúce zásielky odpadu z environmentálnych dôvodov, ako to ustanovuje nariadenie (ES) č. 1013/2006.

2. Sieť sa navrhne tak, aby umožnila Spoločenstvu ako celku stať sa sebestačným pri zneškodňovaní odpadu, ako aj pri zhodnocovaní odpadu uvedeného v odseku 1, a aby sa členským štátom umožnilo približovať sa k tomuto cieľu individuálne, pričom sa zohľadnia zemepisné okolnosti alebo potreba špecializovaných zariadení pre určité druhy odpadu.

3. Sieť umožní, aby sa odpad zneškodňoval alebo aby sa odpad uvedený v odseku 1 zhodnocoval v niektorom z najbližších vhodných zariadení najvhodnejšími metódami a technológiami, aby sa zabezpečila vysoká úroveň ochrany životného prostredia a verejného zdravia.

4. Zásady blízkosti a sebestačnosti neznamenajú, že každý členský štát má mať na svojom území úplnú škálu zariadení na konečné zhodnocovanie.

Článok 15

Zákaz zmiešavania nebezpečného odpadu

1. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby sa nebezpečný odpad nezmiešaval s inými kategóriami nebezpečného odpadu, ani s iným odpadom, látkami alebo materiálmi. Zmiešavanie zahŕňa riedenie nebezpečných látok.

2. Odchylne od odseku 1 môžu členské štáty povoliť zmiešavanie pod podmienkou, že:

3. Ak v rozpore s odsekom 1 došlo k zmiešaniu nebezpečného odpadu, musí sa uskutočniť triedenie, ktoré podlieha podmienkam technickej a ekonomickej uskutočniteľnosti, ak je to možné a potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 10.

Článok 16

Označovanie nebezpečného odpadu

1. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby sa v priebehu zberu, prepravy a dočasného uskladnenia nebezpečný odpad balil a označoval v súlade s platnými medzinárodnými normami a normami Spoločenstva.

2. Vždy, keď sa nebezpečný odpad prepravuje v rámci členského štátu, musí ho sprevádzať identifikačný doklad, ktorý môže byť v elektronickej podobe, a ktorý obsahuje príslušné údaje uvedené v prílohe IB k nariadeniu (ES) č. 1013/2006.

Článok 17

Nebezpečný odpad z domácností

Články 15, 16 a 32 sa neuplatňujú na zmesový odpad, ktorý vznikol v domácnostiach.

Články 16 a 32 sa neuplatňujú na separované zložky nebezpečného odpadu, ktorý vznikol v domácnostiach, pokiaľ ich na zber, zneškodňovanie alebo zhodnocovanie prijme zariadenie alebo podnik, ktorý získal povolenie alebo bol zaregistrovaný v súlade s článkami 20 alebo 23.

Článok 18

Odpadové oleje

1. Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti týkajúce sa nakladania s nebezpečným odpadom ustanovené v článkoch 15 a 16, členské štáty prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby sa:

2. Na účely separovaného zberu odpadových olejov a ich správneho spracovania môžu členské štáty podľa svojich vnútroštátnych podmienok uplatňovať dodatočné opatrenia ako napr. technické požiadavky, zodpovednosť výrobcu, ekonomické nástroje alebo dobrovoľné dohody.

3. Ak odpadové oleje podľa vnútroštátnych právnych predpisov podliehajú požiadavkám na regeneráciu, členské štáty môžu stanoviť, že ak je to technicky uskutočniteľné, takéto odpadové oleje sa musia regenerovať, a ak sa uplatňujú články 11 alebo 12 nariadenia (ES) č. 1013/2006, obmedziť cezhraničné zásielky odpadových olejov zo svojho územia do spaľovní alebo zariadení na spoluspaľovanie odpadu, aby sa uprednostnila regenerácia odpadových olejov.

Článok 19

Biologický odpad

Členské štáty, ak je to vhodné, v súlade s článkami 10 a 11 prijmú opatrenia, aby podporili:

Komisia posúdi nakladanie s biologickým odpadom, aby v prípade potreby predložila návrh.

KAPITOLA IV

Povolenia a registrácie

Článok 20

Vydávanie povolení

1. Členské štáty vyžadujú od každého zariadenia alebo podniku, ktorý má v úmysle vykonávať spracovanie odpadu, aby získal od príslušného orgánu povolenie.

V takýchto povoleniach sa uvádzajú aspoň:

2. Povolenia sa môžu udeľovať na určité obdobie a môžu sa obnovovať.

3. Ak sa príslušný orgán domnieva, že plánovaná metóda spracovania je z hľadiska ochrany životného prostredia neprijateľná, najmä ak metóda nie je v súlade s článkom 10, odmietne vydať povolenie.

4. Podmienkou akéhokoľvek povolenia vzťahujúceho sa na spaľovanie alebo spoluspaľovanie s energetickým zhodnocovaním je, aby toto energetické zhodnocovanie bolo vysoko energeticky účinné.

5. Pod podmienkou splnenia požiadaviek tohto článku možno každé povolenie vydané podľa iných vnútroštátnych predpisov alebo predpisov Spoločenstva spájať s povolením vyžadovaným v súlade s odsekom 1 do jedného povolenia, ak takýto formát odstráni zbytočnú duplicitu informácií a opakovanie práce prevádzkovateľa alebo príslušného orgánu.

Článok 21

Výnimky z požiadavky získať povolenie

Členské štáty môžu od požiadavky ustanovenej v článku 20 ods. 1 oslobodiť zariadenia alebo podniky pri týchto činnostiach:

Článok 22

Podmienky udeľovania výnimiek

1. Ak členský štát chce udeliť výnimky, ako sa ustanovuje v článku 21, ustanoví pre každý druh činnosti všeobecné pravidlá upresňujúce druhy a množstvá odpadu, na ktoré sa výnimka môže vzťahovať, a metódu spracovania, ktorá sa má použiť.

Tieto pravidlá sa navrhnú tak, aby zabezpečili spracovanie odpadu v súlade s článkom 10. V prípade činností zneškodňovania uvedených v článku 21 písm. a) by tieto pravidlá mali zohľadniť najlepšie dostupné techniky.

2. Okrem všeobecných pravidiel ustanovených v odseku 1 členské štáty ustanovia osobitné podmienky udeľovania výnimiek týkajúcich sa nebezpečného odpadu vrátane druhov činnosti, ako aj iné požiadavky potrebné na vykonávanie rozličných foriem zhodnocovania a v príslušných prípadoch i limitné hodnoty pre obsah nebezpečných látok v odpade, ako aj hodnoty emisných limitov.

3. Členské štáty informujú Komisiu o všeobecných pravidlách ustanovených podľa odsekov 1 a 2.

Článok 23

Registrácia

Členské štáty zabezpečia, aby príslušný orgán viedol register nasledujúcich subjektov v prípade, že nepodliehajú požiadavkám na získanie povolenia:

Článok 24

Minimálne normy

1. Minimálne technické normy pre činnosti spracovania, ktoré vyžadujú povolenie podľa článku 20, sa môžu prijať, ak existujú dôkazy, že by takéto minimálne normy boli prínosom z hľadiska ochrany ľudského zdravia a životného prostredia. Tieto opatrenia zamerané na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 36 ods. 2.

2. Takéto minimálne normy sa vzťahujú len na tie činnosti spracovania odpadu, na ktoré sa nevzťahuje smernica 96/61/ES alebo nie sú vhodné na to, aby sa na ne uvedená smernica vzťahovala.

3. Takéto minimálne normy:

4. Minimálne normy pre činnosti, pre ktoré je potrebná registrácia podľa článku 23 písm. a) a b) sa prijmú vtedy, ak existujú dôkazy, že by takéto minimálne normy boli prínosom z hľadiska ochrany ľudského zdravia a životného prostredia alebo pri predchádzaní narušeniu vnútorného trhu, vrátane prvkov týkajúcich sa technickej spôsobilosti zariadení na zber, prepravcov, obchodníkov alebo sprostredkovateľov.

Tieto opatrenia zamerané na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 36 ods. 2.

KAPITOLA V

Programy

Článok 25

Programy odpadového hospodárstva

1. Členské štáty zabezpečia, aby ich príslušné orgány vypracovali v súlade s článkami 1, 10, 11 a 14 jeden alebo viac programov odpadového hospodárstva.

Tieto programy sa samotné alebo v kombinácii vzťahujú na celé geografické územie daného členského štátu.

2. Programy odpadového hospodárstva uvádzajú analýzu súčasného stavu odpadového hospodárstva v danej geografickej oblasti, ako aj opatrenia, ktoré sa majú prijať na zlepšenie environmentálne vhodnej prípravy na opätovné použitie, recykláciu, zhodnocovanie a zneškodňovanie odpadu, a hodnotenie, ako bude program podporovať vykonávanie cieľov a ustanovení tejto smernice.

3. Programy odpadového hospodárstva obsahujú v príslušnej miere a s ohľadom na geografickú úroveň a rozsah oblasti, na ktorú sa program vzťahuje, aspoň tieto informácie:

4. Program odpadového hospodárstva môže s ohľadom na geografickú úroveň a rozsah oblasti, na ktorú sa program vzťahuje, obsahovať tieto informácie:

5. Programy odpadového hospodárstva musia byť v súlade s požiadavkami odpadového programovania ustanovenými v článku 14 smernice 94/62/ES a stratégiou na vykonávanie znižovania množstva biologicky rozložiteľného odpadu, ktoré sa dostáva na skládky, uvedenou v článku 5 smernice 1999/31/ES.

Článok 26

Programy predchádzania vzniku odpadu

1. Členské štáty vypracujú v súlade s článkami 1 a 11 programy predchádzania vzniku odpadu najneskôr do … (23).

Takéto programy sa začlenia do programov odpadového hospodárstva ustanovených v článku 25 alebo prípadne do iných programov environmentálnych politík, alebo budú fungovať ako samostatné programy. Ak sa takýto program začlení do programu odpadového hospodárstva alebo do iných programov, opatrenia na predchádzanie vzniku odpadu sa zreteľne identifikujú.

2. V programoch ustanovených v odseku 1 sa stanovia ciele predchádzania vzniku odpadu. Členské štáty opíšu platné opatrenia na predchádzanie vzniku odpadu a vyhodnotia užitočnosť príkladov opatrení uvedených v prílohe IV alebo iných príslušných opatrení.

Zámerom takýchto cieľov a opatrení je prerušiť spojenie medzi hospodárskym rastom a environmentálnymi vplyvmi spojenými so vznikom odpadu.

3. Členské štáty určia vhodné špecifické kvalitatívne alebo kvantitatívne referenčné hodnoty pre opatrenia na predchádzanie vzniku odpadu, ktoré sa prijali na účely monitorovania a posudzovania pokroku dosiahnutého v súvislosti s týmito opatreniami, a na ten istý účel môžu určiť konkrétne kvalitatívne alebo kvantitatívne ciele a ukazovatele, iné ako sú uvedené v odseku 4.

4. Ukazovatele pre opatrenia na predchádzanie vzniku odpadu sa môžu prijať v súlade s postupom uvedeným v článku 36 ods. 3.

5. Komisia vypracuje usmernenia na pomoc členským štátom pri príprave programov.

Článok 27

Hodnotenie a preskúmanie programov

Členské štáty zabezpečia, aby sa ich programy odpadového hospodárstva a programy predchádzania vzniku odpadu hodnotili aspoň každých šesť rokov a v prípade potreby sa revidovali.

Článok 28

Účasť verejnosti

Členské štáty zabezpečia, aby príslušné zainteresované subjekty, orgány a široká verejnosť mali v súlade so smernicou 2003/35/ES alebo prípadne so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (24) príležitosť zúčastniť sa na vypracovaní programov odpadového hospodárstva a programov predchádzania vzniku odpadu a mali k nim po ich vypracovaní prístup. Tieto programy umiestnia na verejne prístupnú internetovú stránku.

Článok 29

Spolupráca

Členské štáty pri vypracovávaní programov odpadového hospodárstva a programov predchádzania vzniku odpadu v súlade s článkami 25 a 26 primerane spolupracujú s inými dotknutými členskými štátmi a Komisiou.

Článok 30

Informácie predkladané Komisii

1. Členské štáty informujú Komisiu o programoch odpadového hospodárstva a programoch predchádzania vzniku odpadu uvedených v článkoch 25 a 26 po ich prijatí a o akýchkoľvek podstatných revíziách týchto programov.

2. Formát na oznamovanie informácií o prijímaní a podstatných revíziách týchto programov sa prijme v súlade s postupom uvedeným v článku 36 ods. 3.

KAPITOLA VI

Kontroly a záznamy

Článok 31

Kontroly

1. Zariadenia alebo podniky, ktoré vykonávajú činnosti spracovania odpadu, zariadenia alebo podniky, ktoré zbierajú alebo prepravujú odpad v rámci náplne svojej profesionálnej činnosti, sprostredkovatelia a obchodníci a zariadenia alebo podniky, ktoré vytvárajú nebezpečný odpad, sa podrobujú primeraným pravidelným kontrolám vykonávaným príslušnými orgánmi.

2. Kontroly týkajúce sa činností zberu a prepravy sa vzťahujú na pôvod, povahu, množstvo a miesto určenia zozbieraného a prepravovaného odpadu.

3. Členské štáty môžu zohľadniť registrácie získané v rámci systému Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (EMAS) najmä v súvislosti s frekvenciou a náročnosťou kontrol.

Článok 32

Vedenie záznamov

1. Zariadenia alebo podniky uvedené v článku 20 ods. 1, pôvodcovia nebezpečného odpadu a zariadenia a podniky, ktoré zbierajú alebo prepravujú nebezpečný odpad v rámci náplne svojej profesionálnej činnosti alebo ktoré pôsobia ako obchodníci s nebezpečným odpadom alebo jeho sprostredkovatelia, vedú záznamy o množstve, povahe a pôvode odpadu a prípadne mieste určenia, frekvencii zberu, spôsobe prepravy a metóde spracovania, ktorá sa plánuje použiť v súvislosti s týmto odpadom, a na požiadanie tieto informácie sprístupnia príslušným orgánom.

2. V prípade nebezpečného odpadu sa tieto záznamy uchovávajú aspoň tri roky, s výnimkou prípadu zariadení a podnikov prepravujúcich nebezpečný odpad, ktoré musia takéto záznamy uchovávať aspoň 12 mesiacov.

Dôkazový materiál o nakladaní s odpadom sa na požiadanie predloží príslušným orgánom alebo predchádzajúcemu držiteľovi.

3. Členské štáty môžu vyžadovať dodržiavanie odsekov 1 a 2 od pôvodcov odpadu, ktorý nie je nebezpečný.

Článok 33

Vynucovanie dodržiavania povinností a sankcie

1. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zakázali opustenie odpadu, neriadené skládkovanie odpadu alebo nekontrolované nakladanie s ním.

2. Členské štáty ustanovia sankcie uplatniteľné v prípade porušenia ustanovení tejto smernice a prijmú všetky opatrenia potrebné na ich vykonanie. Sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.

KAPITOLA VII

Záverečné ustanovenia

Článok 34

Podávanie správ a preskúmanie

1. Členské štáty každé tri roky informujú Komisiu o vykonávaní tejto smernice prostredníctvom predloženia sektorovej správy v elektronickej forme. Táto správa obsahuje aj informácie o nakladaní s odpadovými olejmi a o pokroku dosiahnutom pri vykonávaní programov predchádzania vzniku odpadu.

Správa sa vypracuje na základe dotazníku alebo návodu vypracovaného Komisiou v súlade s postupom uvedeným v článku 6 smernice Rady 91/692/EHS z 23. decembra 1991, ktorá štandardizuje a racionalizuje správy o vykonávaní určitých smerníc, ktoré súvisia so životným prostredím (25). Správa sa predloží Komisii do deviatich mesiacov od uplynutia trojročného obdobia, na ktoré sa vzťahuje.

2. Komisia zašle dotazník alebo návod členským štátom šesť mesiacov pred začiatkom obdobia, na ktoré sa sektorová správa vzťahuje.

3. Komisia do deviatich mesiacov od doručenia sektorových správ členských štátov podľa odseku 1 uverejní správu o vykonávaní tejto smernice.

4. V prvej správe, ktorá sa vypracuje do … (26), Komisia preskúma vykonávanie tejto smernice a v prípade potreby predloží návrh na jej revíziu. Táto správa tiež posúdi existujúce programy predchádzania vzniku odpadu, ciele a ukazovatele členských štátov na základe informácií predložených podľa článku 30 a preskúma možnosť stanoviť programy, ciele a ukazovatele na úrovni Spoločenstva.

Článok 35

Výklad a prispôsobenie sa technickému pokroku

1. Komisia môže vypracovať usmernenia pre výklad vymedzení pojmov zhodnocovanie a zneškodňovanie v článku 3 bode 14 a 18.

V prípade potreby sa upresní používanie vzorca pre spaľovne uvedeného v prílohe II bode R 1. Je možné zohľadniť miestne klimatické podmienky, ako napr. tuhosť zimy a potrebu kúrenia, pokiaľ ovplyvňujú množstvá energie, ktoré možno technicky využiť alebo vyrobiť vo forme elektrickej energie, kúrenia, chladenia alebo spracovania pary. Môžu sa zohľadniť aj miestne podmienky najvzdialenejších regiónov uznaných v článku 299 ods. 2 štvrtý pododsek zmluvy a území uvedených v článku 25 Aktu o pristúpení z roku 1985. Toto opatrenie zamerané na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tejto smernice sa prijme v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 36 ods. 2.

2. Prílohy sa môžu meniť a dopĺňať vzhľadom na vedecko-technický pokrok. Tieto opatrenia zamerané na zmenu a doplnenie nepodstatných prvkov tejto smernice sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 36 ods. 2.

Článok 36

Postup výboru

1. Komisii pomáha výbor.

2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.

3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.

Lehota stanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.

4. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 4 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.

Článok 37

Transpozícia

1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do … (27).

Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.

2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.

Článok 38

Zrušenie

Smernice 75/439/EHS, 91/689/EHS a 2006/12/ES sa týmto zrušujú s účinnosťou od … (28).

Odkazy na zrušené smernice sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe V.

Článok 39

Nadobudnutie účinnosti

Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom nasledujúcim po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

Článok 40

Adresáti

Táto smernica je určená členským štátom.

(1) Ú. v. EÚ C 309, 16.12.2006, s. 55.

(2) Stanovisko zo 14. júna 2006 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

(3) Stanovisko Európskeho parlamentu z 13. februára 2007 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku), spoločná pozícia Rady z 20. decembra 2007 a pozícia Európskeho parlamentu z … (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku).

(4) Ú. v. EÚ L 114, 27.4.2006, s. 9.

(5) Ú. v. ES L 242, 10.9.2002, s. 1.

(6) Ú. v. EÚ C 104 E, 30.4.2004, s. 401.

(7) Ú. v. ES L 257, 10.10.1996, s. 26. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2003/87/ES (Ú. v. EÚ L 275, 25.10.2003, s. 32).

(8) Ú. v. ES L 273, 10.10.2002, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 829/2007 (Ú. v. EÚ L 191, 21.7.2007, s. 1).

(9) Ú. v. ES L 226, 6.9.2000, s. 3.

(10) Ú. v. ES L 182, 16.7.1999, s. 1. Smernica zmenená a doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

(11) Ú. v. ES L 365, 31.12.1994, s. 10. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2005/20/ES (Ú. v. EÚ L 70, 16.3.2005, s. 17).

(12) Ú. v. ES L 269, 21.10.2000, s. 34. Smernica naposledy zmenená a doplnená rozhodnutím Rady 2005/673/ES (Ú. v. EÚ L 254, 30.9.2005, s. 69).

(13) Ú. v. EÚ L 37, 13.2.2003, s. 24.

(14) Ú. v. EÚ L 266, 26.9.2006, s. 1.

(15) Ú. v. EÚ L 190, 12.7.2006, s. 1.

(16) Ú. v. EÚ L 156, 25.6.2003, s. 17.

(17) Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 20. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 (Ú. v. EÚ L 33, 4.2.2006, s. 1).

(18) Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 23. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2000/76/ES (Ú. v. ES L 332, 28.12.2000, s. 91).

(19) Ú. v. EÚ L 143, 30.4.2004, s. 56. Smernica zmenená a doplnená smernicou 2006/21/ES (Ú. v. EÚ L 102, 11.4.2006, s. 15).

(20) Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutie zmenené a doplnené rozhodnutím 2006/512/ES (Ú. v. EÚ L 200, 22.7.2006, s. 11).

(21) Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.

(22) Ú. v. ES L 204, 21.7.1998, s. 37. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Rady 2006/96/ES (Ú. v. EÚ L 363, 20.12.2006, s. 81).

(23) Piatim rokom odo dňa nadobudnutia účinnosti tejto smernice.

(24) Ú. v. ES L 197, 21.7.2001, s. 30.

(25) Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 48. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením (ES) č. 1882/2003.

(26) Šesť rokov odo dňa nadobudnutia účinnosti tejto smernice.

(27) 24 mesiacov odo dňa nadobudnutia účinnosti tejto smernice.

(28) 24 mesiacov odo dňa nadobudnutia účinnosti tejto smernice.

Ukladanie do povrchových nádrží (napr. umiestnenie tekutých alebo kalových odpadov do jám alebo odkalíšť atď.)

V kontexte verejného a podnikového obstarávania integrácia environmentálnych kritérií a kritérií predchádzania vzniku odpadu do výziev na predkladanie ponúk a do zmlúv v súlade s Príručkou o environmentálnom verejnom obstarávaní, ktorú Komisia uverejnila 29. októbra 2004.

Začlenenie opatrení na predchádzanie vzniku odpadu v zariadeniach, ktoré nepatria do pôsobnosti smernice 96/61/ES. V prípade potreby by takéto opatrenia mohli zahŕňať posudzovania alebo programy predchádzania vzniku odpadu.

ODÔVODNENÉ STANOVISKO RADY

I. ÚVOD

1. Komisia zaslala Rade 26. decembra 2005 návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o odpadoch (1). Návrh sa zakladá na článku 175 ods. 1 zmluvy.

2. Európsky parlament prijal svoje stanovisko v prvom čítaní 13. februára 2007. Hospodársky a sociálny výbor zaujal svoje stanovisko 19. júna 2006 a Výbor regiónov 14. júna 2006 (2).

3. Dňa 20. decembra 2007 Rada prijala svoju spoločnú pozíciu v súlade s článkom 251 zmluvy.

II. CIELE

Ciele návrhu smernice sú:

— zjednodušiť a zmodernizovať súčasné právne predpisy,

— realizovať ambicióznejšiu a účinnejšiu politiku v oblasti predchádzania vzniku odpadov,

— podporovať opätovné používanie a recykláciu odpadov.

V návrhu smernice sa ustanovuje:

— zavedenie environmentálneho cieľa,

— objasnenie pojmov zhodnocovanie a zneškodňovanie,

— objasnenie podmienok miešania nebezpečného odpadu,

— zavedenie postupu na upresnenie, kedy odpad prestáva byť odpadom vo vybraných kategóriách odpadov,

— postup na stanovenie minimálnych technických noriem pre niektoré činnosti nakladania s odpadom,

— nová požiadavka na vytvorenie národných programov predchádzania vzniku odpadov.

Návrh je revíziou rámcovej smernice o odpadoch (2006/12/ES). Zahŕňa v sebe ustanovenia smernice o nebezpečnom odpade (91/689/EHS) a osobitnú povinnosť zberu ustanovenú v smernici o odpadových olejoch (75/439/EHS); tieto smernice sa preto zrušia.

III. ANALÝZA SPOLOČNEJ POZÍCIE

1. Všeobecne

Na hlasovaní v pléne 13. februára 2007 prijal Európsky parlament 120 pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov (následne sa zlúčili do 104 pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov). Spoločná pozícia Rady začleňuje niekoľko z nich úplne, čiastočne alebo v zásade prostredníctvom podobného znenia. Obsahuje predovšetkým zmeny pôvodného návrhu Komisie, ktoré posilnia uplatňovanie hierarchie odpadového hospodárstva, osobitne riešia otázky biologického odpadu a odpadových olejov a uvádzajú koncepciu rozšírenej zodpovednosti pôvodcu, aby sa podporovalo predchádzanie vzniku odpadov a zhodnocovanie. V súvislosti s vymedzením pojmu odpad a ustanoveniami, ktoré sa pôvodne venovali druhotným produktom, sa vkladajú ustanovenia s cieľom určiť na jednej strane látky a veci, ktoré sa môžu považovať za vedľajšie produkty a nie za odpad, ak spĺňajú špecifické kritériá a opatrenia, a na druhej strane stanoviť určité špecifické odpady, ktoré môžu podľa osobitných podmienok dosiahnuť stav konca odpadu, čoho výsledkom budú látky alebo veci, ktoré možno umiestniť na trh v súlade s pravidlami uplatniteľnými na výrobky a látky.

Spoločná pozícia obsahuje tiež ďalšie zmeny, ktoré Európsky parlament nepredvídal a ktoré riešia viaceré obavy vyjadrené členskými štátmi počas rokovaní.

Komisia akceptovala spoločnú pozíciu, na ktorej sa dohodla Rada.

2. Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy Európskeho parlamentu

Rada:

a) zaviedla do spoločnej pozície 55 pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov úplne, čiastočne alebo v zásade takto:

Odôvodnenia:

Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 1 a 4 o cieľoch sa čiastočne prevzali do odôvodnení 1 a 6, predovšetkým v spojení s hierarchiou odpadového hospodárstva a odkazom na zachovanie prírodných zdrojov.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 5 o potrebe vymedziť pojem „opätovného použitia“ sa čiastočne prevzal (odôvodnenia 13 a 16). Spoločná pozícia tiež uvádza vymedzenie ďalšieho pojmu „príprava na opätovné použitie“, aby sa uľahčilo rozlišovanie medzi činnosťami predchádzania vzniku a zhodnocovania, t.j. medzi opätovným používaním výrobkov alebo súčastí, ktoré nie sú odpadom (patria pod pojem „opätovné používanie“ – predchádzanie vzniku odpadu), a opätovným používaním výrobkov alebo súčastí, ktoré sa odpadom stali (patria pod pojem „príprava na opätovné použitie“ – činnosť zhodnocovania).

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 6 o potrebe vyjasniť vymedzenia pojmov zhodnocovanie a zneškodňovanie sa čiastočne prevzal v rámci odôvodnenia 17, vrátane odkazu na prínosy činností zhodnocovania pre ľudské zdravie.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 7 o potrebe vyjasniť vymedzenie pojmu odpad čiastočne a v podstate pokrýva odôvodnenie 20 a články 4 a 5 spoločnej pozície.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 8 o zásade znečisťovateľ platí a o zodpovednosti pôvodcu sa prevzal do odôvodnení 24 a 25 spoločnej pozície.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 13 o odpadových olejoch prevzali čiastočne a myšlienkovo odôvodnenie 40 a článok 18. Kým spoločná pozícia uvádza zrušenie smernice 75/439/EHS o odpadových olejoch, článok 18 sa značne rozvinul a predovšetkým umožňuje, aby si členské štáty ponechali regeneráciu ako národnú prioritu.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 168 o právomociach prenesených na Komisiu je čiastočne zahrnutý do odôvodnení 42 a 43, hoci rozsah uplatňovania nového komitologického postupu je v spoločnej pozícii širší.

Články:

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 101-14 o predmete úpravy a hierarchii odpadového hospodárstva je zväčša zahrnutý do článku 1 a článku 11, ktoré sú spojené s odôvodneniami 27 a 28. Spoločná pozícia sa však od tohto pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu čiastočne líši najmä v tom, že sa na postupy, ktoré sa pri určitých prúdoch odpadov odchyľujú od hierarchie, uplatňuje subsidiarita.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 15-134-102-123-126 o vylúčení z rozsahu pôsobnosti smernice čiastočne obsahuje článok 2, pokiaľ ide o nekontaminovanú pôdu a iný prírodne sa vyskytujúci materiál používaný na stavebné účely na mieste, na ktorom sa vykopal, živočíšne vedľajšie produkty (určené na použitie, ktoré sa nepovažuje za činnosti nakladania s odpadom), usadeniny, ktoré nie sú nebezpečné (premiestnené v rámci povrchových vôd), odkazy na ďalšie návrhy Komisie (článok 2 ods. 4), ale nie pokiaľ ide o doplnenie odkazu na splaškové kaly používané v poľnohospodárstve.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 19 dopĺňajúci vymedzenie pojmu „predchádzanie vzniku“ sa prevzal do článku 3 ods. 11; opatrenia, ktoré sa týkajú prevencie rizika počas činností nakladania s odpadom nie sú ako také zahrnuté, keďže by sa vymedzenie tohto pojmu malo týkať iba opatrení, ktoré sa prijmú predtým, ako sa látka, materiál alebo výrobok stanú odpadom.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 20 o vymedzení pojmu „opätovné použitie“ možno v zásade nájsť v článku 3 ods. 12, pokiaľ sa toto vymedzenie jasne týka výrobkov a súčastí, ktoré nie sú odpadom a ktoré sa znova používajú na ten istý účel, na aký boli určené.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 21 o vymedzení pojmu „recyklácia“ sa v podstate prevzal do článku 3 ods. 16.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 23 o vymedzení pojmu „odpadové oleje“ sa v zásade prevzal do článku 3 ods. 3, ktorý sa vzťahuje na všetky priemyselné odpadové oleje a minerálne či syntetické mazacie oleje.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 24 o vymedzení pojmu „spracovanie“ sa začleňuje do článku 3 ods. 13, ktorý sa má vykladať spolu s prílohami I a II o činnostiach zneškodňovania a zhodnocovania. Do týchto príloh sa doplnili vysvetľujúce poznámky, aby sa vyjasnila situácia vzhľadom na dočasné/prípravné činnosti.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 25 o vymedzení pojmu „zneškodňovanie“ preberá v podstatne a čiastočne článok 3 ods. 18. Operatívnejšia časť navrhnutého vymedzenia o potrebe udelenia vysokej priority pri činnostiach zneškodňovania ochrane ľudského zdravia a životného prostredia sa rieši v článku 10 (Ochrana ľudského zdravia a životného prostredia) a v článku 11 (Hierarchia odpadového hospodárstva) spoločnej pozície.

Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 27, 28, 30, 31 a 34, ktoré navrhujú vymedzenia pojmov „obchodník“, „sprostredkovateľ“, „biologický odpad“, „najlepšie dostupné techniky“ a „regenerácia“ sú začlenené do článku 3 odsekov 7, 8, 4, 19 a 17.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 107-121 o rozlišovaní medzi vedľajšími produktmi a odpadom je čiastočne a v podstate zahrnutý do článku 4 o vedľajších produktoch, ktorý sa vykladá spolu s odôvodnením 20 (prvou zarážkou).

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 35 o zodpovednosti pôvodcu sa čiastočne a v podstate prevzal do článku 7 spoločnej pozície, hoci tento článok nie je pre členské štáty záväzný a neposkytuje nadväzujúci postup na jeho vykonávanie. Všeobecné povinnosti podávať správy a nadväzujúce kroky Komisie uvádza článok 34 spoločnej pozície.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 169-36 o zozname odpadov je čiastočne zahrnutý do článku 6, ktorý teraz špecificky odkazuje na rozhodnutie Komisie 2000/532/ES a na regulačný postup s kontrolu v prípade úpravy uvedeného zoznamu. Spoločná pozícia v ostatných oblastiach nesúhlasí s týmto pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom; predovšetkým uvádza, že zoznam by mal byť záväzný iba pokiaľ ide o určovanie nebezpečného odpadu.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 38-108-157-140-141 o zhodnocovaní sa čiastočne prevzal. Konkrétne: odsek 1 je zahrnutý do článku 8 ods. 1 (odkaz na ciele a na hierarchiou odpadového hospodárstva) a do článku 3 ods. 14 o vymedzení pojmu zhodnocovanie; odsek 2 sa do určitej miery prevzal do článku 24 o minimálnych technických normách a špecifikuje, že Komisia môže prijať minimálne technické normy pre činnosti spracovania (zhodnocovanie a zneškodňovanie), keď existujú dôkazy, že by takéto minimálne normy boli prínosom z hľadiska ochrany ľudského zdravia a životného prostredia a ak pri tom zohľadní okrem iného najlepšie dostupné techniky; odsek 2b je čiastočne zahrnutý do prílohy IV o príkladoch opatrení na predchádzanie vzniku odpadov (pre programy predchádzania vzniku odpadov uvedené v článku 26) v súvislosti s hospodárskymi nástrojmi, kritériami obstarávania a akreditovanými sieťami na opätovné používanie a opravy.

Pokiaľ ide o odsek 2d o vysokokvalitnej recyklácii, do článku 8 ods. 2 sa doplnil odkaz na separovaný zber, pričom existujúca povinnosť separovaného zberu nebezpečného odpadu a odpadových olejov sa ponecháva v článkoch 15 až 18. Ostatné časti tohto pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu, najmä tie, kde sa stanovujú ciele pre opätovné použitie a recykláciu na úrovni EÚ, sa neprevzali, pretože sa považujú za nerealistické vzhľadom na existujúce medzery v údajoch a/alebo za predčasné.

Napokon zmeny týkajúce sa zmien a doplnení prílohy II o činnostiach zhodnocovania sa neprevzali, pretože táto príloha (ako aj príloha I) sa nedá jednostranne zmeniť vzhľadom na medzinárodné záväzky EÚ v rámci OECD (3) a Bazilejského dohovoru (4).

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 39-158 o zneškodňovaní čiastočne prevzal článok 9 (odkaz na článok 8 ods. 1), príloha I, kde sa doplnila poznámka, ktorá objasňuje, že činnosť zneškodňovania D11 je zakázaná právnymi predpismi EÚ a medzinárodnými dohovormi, a odôvodnenie 19 o činnosti zneškodňovania D 7, ktorá znamená vypúšťanie do morí a oceánov vrátane ukladania na morské dno.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 40 je čiastočne zahrnutý do článku 10 o ochrane ľudského zdravia a životného prostredia (úvodná veta).

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 41 o požiadavkách na zhodnocovanie a zneškodňovanie odpadu a na stav konca odpadu je zahrnutý do článku 24 o minimálnych technických normách (prijme Komisia prostredníctvom výboru), a čiastočne a v zásade do článku 22 ods. 1 o podmienkach pre výnimky (ustanovené členskými štátmi pre operácie zhodnocovania a určité činnosti zneškodňovania odpadu, ktorý nie je nebezpečný, na mieste vzniku), a do článku 5 o stave konca odpadu. Spoločná pozícia však nepreberá pojem „najlepšie dostupné techniky nakladania s odpadom“ a líši sa od pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu vo veci postupu, ktorý sa má použiť (komitológia miesto schvaľovania jednotlivých smerníc).

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 43 sa v podstate prevzal do článku 13 ods. 1 o zodpovednosti a ďalšie upresnenia sú uvedené v článku 13 ods. 2 (nový) o zodpovednosti za nakladanie s odpadom v prípade predbežného spracovania.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 44 v podstate prevzal článok 12 o nákladoch.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 45 čiastočne pokrýva článok 5 o konci odpadu v spojení s odôvodnením 20 (druhou zarážkou); tieto naznačujú možné kategórie odpadu, pre ktoré by sa mohli vytvoriť kritériá „konca odpadu“. Ako predtým sa spoločná pozícia líši od pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu vo veci postupu, ktorý sa má použiť na vypracovanie takýchto kritérií.

Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 46, 131 a 47 o riedení a miešaní nebezpečného odpadu a o nebezpečnom odpade produkovanom domácnosťami sa čiastočne a v zásade prevzali do článku 15 ods. 1 a 2 a článku 17.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 56 o odpadových olejoch sa v podstate prevzal do článku 18, aj keď spoločná pozícia v článku 38 predpokladá, že priorita regenerácie v rámci celej EÚ bude zrušená zároveň so smernicou 75/439/EHS.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 112-138 o zavedení novej kapitoly o biologickom odpade je čiastočne a v zásade zahrnutý do článku 19 v spojení s odôvodnením 32. Vývoj špecifikácií a kritérií pre kompost sa tiež uvádza v odôvodnení 20 druhej zarážke o konci odpadu. Spoločná pozícia sa však sa líši od pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu v otázke povahy predpokladaných požiadaviek, napríklad pre separovaný zber a spracovanie pred rozptýlením na pôde.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 59 o povoleniach je v podstate zahrnutý do článku 20 ods. 5.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 60 o minimálnych normách pre povolenia sa čiastočne a v zásade prevzal do článku 24, hoci spoločná pozícia sa líši od pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu vo veci postupu, ktorý sa má použiť na vypracovanie takýchto noriem (komitológia miesto schvaľovania jednotlivých smerníc).

Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 62 a 64 o požiadavkách na registráciu pre zariadenia alebo podniky, ktoré zbierajú alebo prepravujú odpad na profesionálnom základe, sa čiastočne prevzal do článku 24 ods. 2 (minimálne normy pre činnosti, ktoré si vyžadujú registráciu).

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 66 o odkaze na hierarchiu a na usmernenia týkajúce sa programov sa čiastočne prevzal do článku 25 ods. 2 a článku 26 ods. 5, pričom pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 67 a 151 o opatreniach na predchádzanie zásielkam odpadu sú riešené v odôvodnení 36 v spojení s článkom 14 ods. 1.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 69 o programoch predchádzania vzniku odpadov sa čiastočne a v zásade prevzal do článkov 26 a 28, hoci spoločná pozícia nepodporuje zavedenie cieľových dátumov stabilizovania a zníženia tvorby odpadov, ako to uvádza pozmeňujúci a doplňujúci návrh.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 71 o pravidelnom hodnotení programov predchádzania vzniku odpadov je čiastočne zahrnutý do článku 27, hoci spoločná pozícia uvádza šesťročný interval (miesto päťročného) a predpokladá zapojenie Európskej environmentálnej agentúry do takýchto hodnotení.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 115 o správach členských štátov a preskúmaniach Komisie sa čiastočne prevzal do článku 34.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 173 o prispôsobení príloh III a IV vedecko-technickému pokroku sa čiastočne prevzal do článku 35, ktorý uvádza, že toto prispôsobenie sa uskutoční v súlade s regulačným postupom s kontrolou. Spoločná pozícia však uvádza názor, že tento proces by sa mal týkať všetkých príloh k smernici.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 77 o sankciách za nedodržiavanie rieši vo veľkej miere článok 33 o vynucovaní a sankciách v spojení s článkom 37 ods. 2 o transpozícii.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 78 o novom regulačnom postupe s kontrolu sa začlenil do článku 36 ods. 2.

Prílohy:

Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 81 a 82 o určitých činnostiach zneškodňovania v zásade zahŕňa odôvodnenie 19 (o uvoľňovaní do morí/oceánov vrátane ukladania na morské dno) a príloha I prvá hviezdička (o spaľovaní na mori).

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 86 sa čiastočne prevzal do prílohy II tretej hviezdičky (recyklácia anorganických stavebných materiálov).

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 89 o prílohe IIa (nová), ktorá vymenúva aplikácie, pri ktorých možno použiť odpad ako sekundárny produkt, materiál alebo látku, je v obmedzenom rozsahu riešený v odôvodnení 20 druhej zarážke, ktorá vymenúva možné kategórie odpadov, pre ktoré by sa mali vypracovať špecifikácie a kritériá „konca odpadu“, spolu s článkom 5 o stave „konca odpadu“, ktorý uvádza podmienky a ďalšie uplatniteľné kritériá, ktoré sa majú vypracovať v súlade s regulačným postupom s kontrolou.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 90 o vlastnostiach nebezpečného odpadu sa vložil do prílohy IV (H14 a H15) a pozmeňujúci a doplňujúci návrh 94 sa vložil do prílohy IV ako takej.

b) do spoločnej pozície nezahrnula 49 pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov.

Pokiaľ ide o pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 2, 3, 153, 9, 10, 12, 103, 17, 127, 26, 29, 32, 37, 109, 48 a 170, 50, 171, 51 a 172, 52, 53, 54, 98 a 113, 58, 61, 161, 188, 65, 68, 70, 72, 79, 80, 83, 84, 85, 87, 88, 91, 93, Rada sa pridala k stanovisku vyjadrenému Komisiou.

V súvislosti s pozmeňujúcimi a doplňujúcimi návrhmi 11, 104, 33, 49, 63, 74, 92, 95, 96, 97, ktoré Komisia prijala čiastočne alebo v zásade, ale nezahrnula ich do spoločnej pozície, je možné zvážiť:

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 11 zavádza nové odôvodnenie o nebezpečnom odpade (má nahradiť odôvodnenie 19 návrhu Komisie), ktoré sa sústreďuje najmä na nevhodné nakladanie, potrebu špecifických a osobitne zameraných podmienok nakladania vrátane sledovateľnosti a na bezpečnosť a kvalifikáciu prevádzkovateľov. Hoci v zásade nie je proti, Rada sa rozhodla tento návrh neprevziať, pretože predstavuje základ pre pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 50, 51 a 172, 52, 53, 54, 58, 161, 188 k článkom, ktoré Komisia a Rada neakceptovali a ktoré sa tak nezahrnuli do spoločnej pozície.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 104 o vymedzení pojmu „separovaný zber“ sa neprevzal, pretože článok 8 ods. 2, ktorý obsahuje ustanovenie o separovanom zbere, ho opisuje dostatočne.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 33 o vymedzení pojmu „čistenie“ sa nezaviedol, aby sa vyhlo nadbytočnosti vzhľadom na pojem „príprava na opätovné použitie“, ktorý sa uplatňuje na výrobky alebo súčasti, ktoré sa stali odpadom.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 49 o zozname odpadov sa neprevzal, lebo Rada uprednostňuje zachovanie súčasného stavu, pokiaľ ide o prvky, ktoré sa majú zohľadniť pri zostavovaní zoznamu, na ktorý sa teraz jasne odkazuje v článku 6 ako na zoznam zriadený rozhodnutím Komisie 2000/532/ES, ako to navrhuje Európsky parlament.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 63 o minimalizovaní byrokracie pri registrácii sa neprevzal, lebo tento bod patrí do rámca subsidiarity.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 74 zameraný na rozšírenie rozsahu požiadaviek na vedenie záznamov v článku 32 a priama uplatniteľnosť tohto článku na odpad, ktorý nie je nebezpečný, sa nezaviedol, lebo Rada sa domnieva, že by to zbytočne zvýšilo byrokraciu, pričom sa čiastočne prekrýva s požiadavkami na vedenie záznamov ustanovenými v nariadení o preprave odpadu (článok 20 nariadenia (ES) č. 1013/2006). Spoločná pozícia ako alternatívu uvádza v článku 32 ods. 3 možnosť, aby členské štáty uplatňovali to isté ustanovenie o vedení záznamov na pôvodcov odpadu, ktorý nie je nebezpečný.

Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 92, ktorý medzi opatrenia na predchádzanie vzniku odpadov v národných programoch (príloha IV) dopĺňa špecifikácie kritérií pre financovanie projektov v rámci štrukturálnych a regionálnych fondov, sa nepovažoval za relevantný vzhľadom na rozsah pôsobnosti tejto smernice a preto sa do spoločnej pozície nezačlenil.

Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 95, 96 a 97 pre prílohu IV, ktoré dopĺňajú určité podrobnosti do opatrení na predchádzanie vzniku odpadov, sa do spoločnej pozície nezačlenili aj vzhľadom na to, že táto príloha je nevýlučný zoznam príkladov a že smernica objasňuje, že členské štáty môžu do svojich národných programov zahrnúť aj iné vhodné opatrenia (článok 26 ods. 2).

3. Ostatné zmeny, ktoré zaviedla Rada

Ostatné hlavné zmeny, ktoré sa zaviedli spoločnou pozíciou, sú:

— vyňatie z rozsahu pôsobnosti v článku 2, ktorý okrem iného objasňuje situáciu v súvislosti s pôdou (in situ) vrátane nevykopanej kontaminovanej pôdy a budov trvalo spojených s pôdou;

— vymedzenia pojmov v článku 3, kde sa dopĺňa najmä vymedzenie pojmu „nebezpečný odpad“ a aby sa predišlo nedorozumeniu pri pojme „opätovné použitie“, ktorý je relevantný v prípade opatrení na predchádzanie vzniku (pri výrobkoch alebo súčastiach, ktoré nie sú odpadom) i v prípade činností zhodnocovania odpadu, doplnilo sa nové vymedzenie pojmu „príprava na opätovné použitie“. Tento pojem sa bude uplatňovať na určité činnosti zhodnocovania výrobkov, ktoré sa stali odpadom. To uľahčí uplatňovanie päťstupňovej hierarchie odpadového hospodárstva, ktorú uvádza článok 11, lebo umožní jasné rozlíšenie medzi prvým a druhým stupňom hierarchie. Spoločná pozícia teraz uvádza „predchádzanie vzniku“ ako prvý stupeň (vyhnúť sa vzniku odpadu) a „prípravu na opätovné použitie“ ako druhý stupeň (uplatňuje sa na odpad, ako v prípade ďalších stupňov);

— rozšírenie sietí zariadení na zneškodňovanie, ako to uvádza článok 14, pričom sa na zariadenia na zhodnocovanie zmesového komunálneho odpadu uplatňujú zásady sebestačnosti a blízkosti. Okrem toho výnimka z nariadenia (ES) č. 1013/2006 o preprave odpadu umožňuje členským štátom obmedziť za určitých podmienok prichádzajúce zásielky. Tieto zmeny sa zaviedli na riešenie určitých obáv súvisiacich so zaradením energeticky vysokoúčinných spaľovní určených na spracovanie tuhého komunálneho odpadu (pozri vzorec v prílohe II, činnosť R1) medzi činnosti zhodnocovania, ako to navrhla Komisia a s čím súhlasila Rada. V tejto súvislosti sa do článku 35 doplnil aj nový odsek 1 o budúcich upresneniach vzorca pre zariadenia na spaľovanie odpadu (výklad a prispôsobenie technickému pokroku).

IV. ZÁVERY

Rada sa domnieva, že jej spoločná pozícia predstavuje vyvážené a realistické riešenie viacerých obáv vyjadrených členskými štátmi v súvislosti s návrhom Komisie, a že sa vo veľkej miere vzalo do úvahy stanovisko Európskeho parlamentu. Očakáva konštruktívnu diskusiu s Európskym parlamentom s cieľom skorej dohody o tejto smernici.

(1) Ú. v. EÚ C 286 E, 23.11.2006, s. 1.

(2) Ú. v. EÚ C 229, 22.9.2006, s. 1.

(3) Rozhodnutie Rady OECD C(2001) 107 v konečnom znení o revízii rozhodnutia C(92) 39/v konečnom znení o kontrole cezhraničného pohybu odpadov určených na činnosti zhodnocovania odpadu.

(4) Bazilejský dohovor z 22. marca 1989 o riadení pohybu nebezpečných odpadov cez hranice štátov a ich zneškodňovaní.