Cieľom iniciatívy je predchádzať nedovolenému dovozu tovaru kultúrneho charakteru z tretej krajiny do EÚ a jeho uskladňovaniu v EÚ, a tým znižovať nedovolené obchodovanie s tovarom kultúrneho charakteru, bojovať proti financovaniu terorizmu a chrániť kultúrne dedičstvo, najmä archeologické predmety v krajinách pôvodu zasiahnutých ozbrojeným konfliktom. Na tento účel sa v nej navrhuje: zaviesť spoločné vymedzenie tovaru kultúrneho charakteru na dovoz; zabezpečiť, aby dovozcovia pri nakupovaní tovaru kultúrneho charakteru z tretích krajín zvýšili pozornosť; určiť štandardizované informácie na osvedčovanie zákonnosti tovaru; poskytnúť účinné prostriedky na odrádzanie od obchodovania; a podporiť aktívne zapojenie zainteresovaných strán do ochrany kultúrneho dedičstva.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Výberom vymedzenia tovaru kultúrneho charakteru z Dohovoru UNIDROIT z roku 1995 a hranice minimálneho veku 250 rokov sa touto možnosťou zavádza spoločné vymedzenie tovaru kultúrneho charakteru v súvislosti s dovozom, ktoré je primerané potrebnej ochrane (široká typológia tovaru) a nebráni sa ním zákonnému obchodu. Požiadavka na poskytnutie informácií o tovare kultúrneho charakteru a jeho pôvode buď prostredníctvom dovoznej licencie, alebo prostredníctvom vyplnenia štandardizovaného formulára identifikácie tovaru zabezpečuje, že kupci a dovozcovia z EÚ budú venovať zvýšenú pozornosť zákonnosti tovaru kultúrneho charakteru privážaného do EÚ. Colné kontroly zároveň do veľkej miery uľahčujú normalizované požiadavky na dokumentáciu pri dovoze týkajúcu sa totožnosti tovaru kultúrneho charakteru privážaného do EÚ. Zavedením sankcií za porušenia (stanovených členskými štátmi) sa zabezpečujú účinnejšie prostriedky na odrádzanie od obchodovania s tovarom kultúrneho charakteru.

2. Nariadenia, ktorým sa zavádzajú opatrenia colnej kontroly vzťahujúce sa na tovar kultúrneho charakteru prehlásené za prepustené do voľného obehu alebo za umiestnené do iného osobitného colného režimu (ako je umiestnenie v slobodnom pásme) s výnimkou prepravovaného tovaru. Kontroly sa týkajú tovaru kultúrneho charakteru s hranicou minimálneho veku 250 rokov, ktorá je vymedzená v Dohovore Medzinárodného ústavu pre zjednotenie súkromného práva (UNIDROIT) o ukradnutých alebo nezákonne vyvezených kultúrnych predmetoch z roku 1995. Osoba, ktorá chce tovar kultúrneho charakteru doviezť na colné územie Únie, musí predložiť tieto dokumenty, ktorými sa dokazuje ich zákonný pôvod, t. j. zákonnosť vývozu z krajiny pôvodu:

Možnosti vybraté na riešenie identifikovaných problémov sú kompatibilné a zabránia nedovolenému dovozu tovaru kultúrneho charakteru z tretej krajiny do EÚ a jeho uskladňovaniu v EÚ; tým sa zníži miera nedovoleného obchodovania s tovarom kultúrneho charakteru, podporí sa boj proti financovaniu terorizmu a ochráni sa kultúrne dedičstvo, najmä v krajinách pôvodu zasiahnutých ozbrojeným konfliktom. Hlavný cieľ by sa mal dosiahnuť bez zbytočného administratívneho zaťaženia. Konkrétne by sa mal dosiahnuť prostredníctvom:

4. Aj externý dodávateľ vykonal prieskum, a to v rámci štúdie s názvom Boj proti nedovolenému obchodovaniu s tovarom kultúrneho charakteru: Analýza colnej problematiky v EÚ. Podrobné dotazníky boli adresované podnikom, združeniam, orgánom verejnej moci a medzinárodným organizáciám. Závery z prieskumu zaradené do štúdie boli použité v správe o posúdení vplyvu, a to najmä tie, ktoré sa týkali skúsenosti s vykonávaním nariadenia EÚ o vývoze tovaru kultúrneho charakteru a dvoch nariadení o sankciách voči Iraku a Sýrii.

Zo 16 zaslaných odpovedí sa v 12 uvádzali čiastočné informácie o objeme času potrebného na splnenie formalít v súvislosti s regulačnými možnosťami politík. Väčšina členských štátov nedokázala poskytnúť odhady a uviedla, že to neumožňuje štruktúra ich súčasných systémov a postupov. Výsledky (odpovede extrapolované pomocou štandardného nákladového modelu) boli do veľkej miery nejednoznačné, keďže poskytnuté odhady sa týkali iba niektorých možností politík, nie však všetkých.

2. Komisia tiež zorganizovala tri zasadnutia skupiny odborníkov na colnú problematiku v súvislosti s tovarom kultúrneho charakteru (zástupcovia colných a kultúrnych orgánov z členských štátov), na ktorých predstavila iniciatívu, a potom sa uskutočnila hĺbková výmena názorov a diskusia o rôznych výzvach a cieľoch. Delegáti členských štátov boli vyzvaní aj na to, aby písomne predložili stanoviská k rôznym možnostiam, a niektorí z nich to urobili. Hoci sa všetky členské štáty zhodli na tom, že opatrenie súvisiace s dovozom by sa malo prijať, konkrétne možnosti opatrení získali rôznu podporu. Veľká skupina členských štátov vyjadrila podporu dovozným licenciám pre obmedzené množstvo kategórií tovaru kultúrneho charakteru, konkrétne tým, ktoré sú v súčasnom geopolitickom kontexte vystavené najväčšiemu riziku.

Hoci má Únia pri prijímaní colných predpisov pre dovoz veľkú podporu, na otázku, či tieto opatrenia prispejú k boju proti organizovanej trestnej činnosti a financovaniu terorizmu, panujú rozdielnejšie názory; podniky sa zväčša domnievajú, že nie. Za slabinu súčasného systému sa považuje náročnosť určenia zákonného pôvodu. Pri určovaní predmetov, na ktoré by sa malo opatrenie vzťahovať, sa za hlavné kritériá považujú vzácnosť, historická/vzdelávacia hodnota, vek a to, či má tovar kultúrneho charakteru pôvod v zóne konfliktu. Podniky podľa všetkého uprednostňujú opatrenie, ktoré majú prijať primárne vyvážajúce krajiny na ochranu svojho dedičstva – s pomocou EÚ, zatiaľ čo orgány verejnej moci a občianska spoločnosť do veľkej miery uprednostňujú právne predpisy Únie, ktorými sa posilnením právomocí colných orgánov zabraňuje vstupu nedovoleného tovaru kultúrneho charakteru do EÚ.

V súčasnosti neexistujú právne predpisy EÚ, ktoré by sa týkali dovozu tovaru kultúrneho charakteru, preto tento návrh nesúvisí s hodnoteniami ex post alebo kontrolami vhodnosti.

V článku 10 sa od členských štátov vyžaduje, aby počítali so sankciami za porušovanie tohto nariadenia v súlade so svojimi vnútornými právnymi systémami.

V článku 15 sa stanovuje nadobudnutie účinnosti nariadenia.

2017/0158 (COD)

Návrh

NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

o dovoze tovaru kultúrneho charakteru

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207,

so zreteľom na návrh Európskej komisie,

po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1)Vzhľadom na závery Rady z 12. februára 2016 o boji proti financovaniu terorizmu, na oznámenie Komisie Európskemu parlamentu a Rade o akčnom pláne na posilnenie boja proti financovaniu terorizmu a na smernicu o boji proti terorizmu by spoločné pravidlá pre obchod s tretími krajinami mali byť prijaté tak, aby sa zabezpečila účinná ochrana proti strate tovaru kultúrneho charakteru, zachovanie kultúrneho dedičstva ľudstva a aby sa zabránilo financovaniu terorizmu prostredníctvom predaja ukradnutého kultúrneho dedičstva kupujúcim v Únii.

(2)Kultúrne dedičstvo je jedným zo základných prvkov civilizácie, obohacuje kultúrny život všetkých ľudí, a preto by malo byť chránené pred neoprávneným privlastnením a plienením. Únia by mala primeraným spôsobom zakázať vstup tovaru kultúrneho charakteru, ktorý bol neoprávnene vyvezený z tretích krajín, na colné územie Únie.

(3)Keďže sa v členských štátoch uplatňujú rôzne pravidlá na vstup tovaru kultúrneho charakteru na colné územie Únie, opatrenia by sa mali prijať predovšetkým s cieľom zabezpečiť, aby dovoz tovaru kultúrneho charakteru podliehal jednotným kontrolám na vstupe.

(4)Spoločné pravidlá by sa mali vzťahovať na colné zaobchádzanie s tovarom kultúrneho charakteru z územia mimo EÚ vstupujúceho na colné územie Únie, t. j. pri jeho prepustení do voľného obehu, ako aj pri jeho umiestnení do osobitného colného režimu iného než colný režim tranzit.

(5)Vzhľadom na známy potenciál slobodných pásiem (a tzv. slobodných prístavov) na účely skladovania tovaru kultúrneho charakteru by kontrolné opatrenia, ktoré sa musia zaviesť, mali mať čo najširší rozsah pôsobnosti z hľadiska dotknutých colných režimov. Tieto kontrolné opatrenia by sa preto nemali vzťahovať iba na tovar prepustený do voľného obehu, ale aj na tovar umiestnený do osobitného colného režimu. Takýto široký rozsah pôsobnosti by však nemal byť v rozpore so zásadou voľného tranzitu tovaru, ani by nemal ísť nad rámec cieľa, ktorým je zabrániť tomu, aby nezákonne vyvezený tovar kultúrneho charakteru vstúpil na colné územie Únie. Kým kontrolné opatrenia by sa teda mali vzťahovať na osobitné colné režimy, do ktorých môže byť tovar vstupujúci na colné územie Únie umiestnený, nemali by sa vzťahovať na colný režim tranzit.

(6)V nariadení by sa mali používať vymedzenia pojmov vychádzajúce z vymedzení stanovených v Dohovore UNESCO o opatreniach na zákaz a zamedzenie nedovolenému dovozu, vývozu a prevodu vlastníctva kultúrnych statkov, podpísaného v Paríži 14. novembra 1970, a Dohovoru UNIDROIT o ukradnutých alebo nezákonne vyvezených kultúrnych predmetoch, podpísaného v Ríme 24. júna 1995, ktorých zmluvnou stranou je značné množstvo členských štátov, keďže mnohým tretím krajinám a väčšine členských štátov sú ich ustanovenia známe.

(7)Zákonnosť vývozu by sa mala preskúmať na základe právnych predpisov a nariadení krajiny, v ktorej bol tovar kultúrneho charakteru objavený alebo vytvorený („krajina pôvodu“). S cieľom zabrániť obchádzaniu pravidiel, keď tovar kultúrneho charakteru vstupuje do Únie z inej tretej krajiny, osoba, ktorá tovar chce priniesť na colné územie Únie, by mala preukázať, že tento tovar bol odtiaľ vyvezený zákonne, ak je dotknutá tretia krajina signatárskym štátom dohovoru UNESCO z roku 1970, a teda krajinou, ktorá sa zaviazala bojovať proti nezákonnému nedovolenému obchodovaniu s kultúrnymi statkami. V ostatných prípadoch by mala táto osoba dokázať, že tovar bol zákonne vyvezený z krajiny pôvodu.

(8)S cieľom nebrániť obchodovaniu s tovarom cez vonkajšiu hranicu neprimeraným spôsobom by sa toto nariadenie malo uplatňovať iba na tovar, ktorý dosahuje určitú hranicu minimálneho veku. Na tento účel sa zdá primeraným stanoviť hranicu minimálneho veku na 250 rokov pre všetky kategórie tovaru kultúrneho charakteru. Hranicou minimálneho veku sa zabezpečí, aby sa opatrenia stanovené v tomto nariadení zameriavali na tovar kultúrneho charakteru, ktorý by bol s najväčšou pravdepodobnosťou cieľom plienenia v oblastiach zasiahnutých konfliktom bez toho, aby bol vylúčený iný tovar, ktorého kontrola je nevyhnutná na zabezpečenie ochrany kultúrneho dedičstva.

(9)Obchodovanie s ukradnutými artefaktmi a starožitnosťami bolo označené za možný zdroj financovania terorizmu a prania špinavých peňazí v kontexte nadnárodného posúdenia rizík prania špinavých peňazí a financovania terorizmu, ktoré majú vplyv na vnútorný trh.