Uznesenie Európskeho parlamentu o pokroku zaznamenanom v roku 2004 pri vytváraní priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (PSBS) (články 2 a 39 Zmluvy o EÚ)



Úradný vestník 124 E , 15/05/2006 S. 0398 - 0404



P6_TA(2005)0227 Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti Uznesenie Európskeho parlamentu o pokroku zaznamenanom v roku 2004 pri vytváraní priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (PSBS) (články 2 a 39 Zmluvy o EÚ) Európsky parlament, - so zreteľom na článok 108 odsek 5 rokovacieho poriadku, A. so zreteľom na svoje uznesenia z 11. marca 2004 [1]a zo 14. októbra 2004 [2], ktorými už zhodnotil realizáciu programu z Tampere a formuloval svoje prvé odporúčania Európskej rade, ktorá 5. novembra 2004 prijala haagsky program, určujúci usmernenia pre priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (PSBS) na ďalších päť rokov, B. so zreteľom na rozpravu z 11. apríla 2005 a na odpovede Rady a Komisie na otázky na ústnu odpoveď (B6-0164/2005 a B6-0165/2005), C. keďže v poslednom roku nenastal, okrem prechodu určitej časti opatrení plánovaných v oblasti nelegálnej imigrácie do postupu spolurozhodovania, želaný pokrok v realizácii PSBS, napriek významnému vývoju iných oblastiach činnosti Spoločenstva alebo dokonca v medzivládnej spolupráci pri bezpečnostnej a obrannej politike, D. keďže táto situácia sa tiež postupne zablokovala v Európskej rade, ktorá v roku 2004 musela trikrát priznať ťažkosti pri realizácii rozhodnutí Únie, najmä v oblasti policajnej a súdnej spolupráce v trestných veciach a najmä v boji proti terorizmu a medzinárodnému zločinu, E. je znepokojený skutočnosťou, že napriek opakovaným výzvam musí dodnes ešte deväť z pôvodných a šesť z nových členských krajín ratifikovať dohovor z 29. mája 2000 o právnej pomoci v trestných veciach medzi členskými štátmi Európskej únie a že jedenásť krajín ešte neratifikovalo protokol z 27. novembra 2003 k Dohovoru o Europole, F. je znepokojený meškaniami a ťažkosťami vyvolanými členskými štátmi pri uplatňovaní európskeho zatykača a nesmelosťou v iniciatívach v oblasti súdnej pomoci alebo mediácie v občianskoprávnych veciach, v ktorých niektoré z nich uprednostňujú obmedziť sa len na cezhraničné prípady; všetko prvky, ktoré svedčia o nedostatku dôvery, ktorý charakterizuje vzťahy medzi členskými štátmi, G. keďže niektoré členské štáty s cieľom dostať sa z tejto bezvýchodiskovej situácie, vyvinuli mimo rámca zmlúv formy spolupráce ako "krajiny G5" alebo "kvázi rozhodovacie" orgány ako GAFI na účely boja proti praniu špinavých peňazí, "dublinskú skupinu" na boj proti drogám, "bernskú skupinu" na výmenu informácií, pričom ide o orgány, ktoré nepodliehajú demokratickej kontrole; je presvedčený, že žiaduce a vhodné iniciatívy by mali byť vo forme "posilnenej spolupráce" (ako tzv. "Schengen+"); H. je presvedčený, že všetky tieto prvky ovplyvňujú politickú dôveryhodnosť Únie a legitimitu jej činnosti vo chvíli, keď treba čeliť dôležitým výzvam či už v rámci politík imigrácie, kontroly hraníc, podpory slobôd a boja proti nadnárodnej zločinnosti a terorizmu a že je nutné za každú cenu oživiť budovanie spoločného priestoru a posilniť vzájomnú dôveru medzi 25 členskými štátmi a pripraviť sa na pristúpenie a pristúpenie kandidátskych krajín, Urýchlene odstrániť demokratický deficit a podporovať jednotný právny rámec v PSBS 1. znovu vyzýva Radu, aby vytvorila jednotný právny rámec pre politiky spojené s PSBS a aby urýchlene presunula policajnú a súdnu spoluprácu do rámca Spoločenstva podľa čl. 42 Zmluvy o EÚ a aby tiež, v súlade s čl. 67 Zmluvy o ES, rozšírila kvalifikovanú väčšinu Rady a použitie postupu spolurozhodovania pre všetky politiky spojené s PSBS; 2. upriamuje pozornosť Rady na skutočnosť, že udržiavanie súčasnej situácie v očakávaní ratifikácie ústavnej zmluvy nielenže zväčšuje súčasný demokratický deficit, ale dvadsaťpäťke znemožní prijímať rozhodnutia a prakticky znemožní i kontrolu ich realizácie (ako to vyplýva z hodnotení uskutočnených samotnou Európskou radou); 3. vyzýva preto Komisiu, aby do septembra 2005 vypracovala návrh rozhodnutia podľa čl. 42 Zmluvy o EÚ, ktorý by stanovil, že činnosti v oblastiach určených podľa čl. 29 budú podliehať hlave IV Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva a zároveň by na ich prijímanie určil použitie kvalifikovanej väčšiny; vyzýva Radu, aby prijala nové rozhodnutie podľa čl. 67 Zmluvy o ES na prípravu prechodu opatrení Spoločenstva upravených v hlave IV do postupu spolurozhodovania a na zrušenie obmedzení právomocí Súdu; 4. vyzýva Radu, aby čo najskôr zmenila svoj rokovací poriadok s cieľom sprístupniť prípravné texty právnych aktov vrátane právnych stanovísk navrhnutých v tomto kontexte, ako o to opakovane žiadal Parlament a v prípadoch C-52/05 P a C-39/05 P ako aj pozícií členských štátov, a verejne diskutovať a rokovať najmä o veciach týkajúcich sa PSBS; žiada svoj príslušný výbor, aby preveril, či by bolo vhodné zasiahnuť v týchto prípadoch, aby sa zabezpečila transparentnosť pri prijímaní opatrení týkajúcich sa európskych občanov; 5. upriamuje pozornosť Rady na to, že akýkoľvek pokrok pri realizácii priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti sa uskutočňuje v kontexte skutočnej spolupráce s Európskym parlamentom a v súlade s demokratickým princípom, podľa ktorého sa Európsky parlament musí zúčastňovať pri vypracovaní európskej legislatívy od začiatku, a nie na konci, keď už bola politická dohoda dosiahnutá; 6. navrhuje aby Komisia vytvorila postup, pre pravidelné informovanie Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci o vonkajších aspektoch PSBS, najmä o rokovaniach o dohodách a politickom dialógu s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami; žiada Komisiu, aby ukončila pilotný projekt nazývaný "TRANS-SVZ", ktorý by umožňoval každodenne sledovať udalosti a dokumenty spojené s legislatívnymi postupmi v oblasti PSBS, za podmienky že jeho informácie a dokumenty budú dostupné v registroch inštitúcií; vyzýva národné parlamenty, aby sa pripojili k tomuto pilotnému projektu sprístupnením prípravných prác ku každému legislatívnemu postupu týkajúcemu sa prijatia alebo presadzovania opatrení EÚ súvisiacich s PSBS; 7. vyzýva členské štáty, aby sa nedotýkali právomocí Európskeho spoločenstva a Európskej únie v oblasti medzinárodných zmlúv a aby sa snažili zavádzať tzv. "prepojovacie" doložky do medzinárodných zmlúv, ktoré by umožnili Únii a Spoločenstvu pristúpiť k týmto zmluvám alebo aspoň "odpojovacie" doložky, ktoré by mohli ochraňovať acquis EÚ vo vzťahoch medzi členskými štátmi v oblastiach, na ktoré sa tieto zmluvy vzťahujú; 8. vyzýva všetky inštitúcie Únie, aby udržiavali otvorený, priehľadný a pravidelný dialóg so zastupiteľskými združeniami a občianskou spoločnosťou a aby podporili a uľahčili účasť občanov na verejnom živote; žiada Komisiu, aby čo najskôr predložila návrh, ktorý by obsahoval konkrétne opatrenia v tomto smere; Sloboda, bezpečnosť, spravodlivosť a solidarita 9. domnieva sa, že opatrenia týkajúce sa rozvoja PSBS sa musia začleniť do rámca Spoločenstva nielen z právneho hľadiska, ale aj z hľadiska politických cieľov, ktoré sa majú realizovať v zmysle solidarity medzi členskými štátmi a občanmi; Za týmto účelom by mala Rada pre spravodlivosť a vnútorné záležitosti otvoriť svoju rokovania a jednať predovšetkým s: - Radou pre rozvoj, Radou pre všeobecné záležitosti a Radou pre sociálne záležitosti pri definovaní politík v oblasti imigrácie, integrácie a readmisie, - Radou pre rozpočet a Radou pre všeobecné záležitosti pri tvorbe opatrení finančnej solidarity tak pri uplatňovaní systému kontroly hraníc, azylovej politiky a politiky návratu imigrantov, ako aj pri poskytovaní infraštruktúry a zdrojov potrebných na civilnú ochranu a na prevenciu katastrof a teroristických útokov; Začlenenie činností na podporu základných práv 10. znovu vyjadruje svoje pevné presvedčenie, že realizácia PSBS si vyžaduje ešte väčší záväzok zo strany európskych a národných inštitúcií na podporu najvyššej možnej úrovne ochrany základných práv tak v záujme osôb ako aj toho, aby sa zabránilo následnému oneskoreniu alebo odmietnutiu transpozície prijatých opatrení; navrhuje pre tento účel, aby: - každý nový legislatívny návrh, predovšetkým v oblasti PSBS, bol sprevádzaný odôvodneným hodnotením jeho vplyvu na základné práva; okrem toho vyzýva pracovnú skupinu komisárov zodpovednú za základné práva, aby pravidelne informovala Výbor pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci o svojej práci a zabezpečila ich dobrú koordináciu; - mal Parlament rovnaké práva ako Rada, keď Komisia prijíma vykonávacie opatrenia k legislatívnym aktom Spoločenstva a Únie, ak by tieto akty mohli ovplyvniť základné práva, ako sa často stáva v oblastiach súvisiacich s PSBS; - výročné rozpravy Parlamentu o PSBS boli v budúcnosti tiež príležitosťou na vyhodnotenie ochrany základných práv v rámci Únie na základe osobitných tematických správ vypracovaných pre tento účel Komisiou v rámci správy upravenej v čl. 212 Zmluvy o ES a Agentúrou pre základné práva ako to navrhuje vo svojom uznesení z 26. mája 2005 o podpore a ochrane základných práv: úloha národných a európskych inštitúcií, vrátane Agentúry pre základné práva [3]; 11. považuje, v záujme ochrany základných práv za naliehavé nasledovné opatrenia: - prijatie primeraných opatrení na podporu integrácie menšín a boja proti všetkým formám diskriminácie, (čl. 13 Zmluvy o ES) vrátane prijatia, po ďalšej konzultácii s Parlamentom, rámcového rozhodnutia o rasizme a xenofóbii, - v zhode s členskými štátmi rozvoj programu za kvalitu spravodlivosti v Európe v súlade so svojím odporúčaním Rade z 22. februára 2005 o kvalite súdnictva a o harmonizácii trestného práva v členských štátoch [4], - prijatie spoločných opatrení v oblasti prístupu k občianskoprávnej a trestnej spravodlivosti v Európe (vyhýbajúc sa dvojitým normám v cezhraničných prípadoch) - posilnenie procesných záruk v rámci súdnych konaní; vyzýva Radu, aby v tejto oblasti čo najrýchlejšie prijala rámcové rozhodnutie a patrične prihliadala na stanovisko Parlamentu; vyzýva Komisiu, aby do konca roku 2005 predložila plánované legislatívne návrhy v týchto oblastiach: * vzájomné uznávanie počas fázy pred procesom, * kontrolné opatrenia, ktoré nezahŕňajú zbavenie slobody, * princíp "ne bis in idem in absentia", * rovný prístup pri získavaní a použití dôkazových materiálov, * práva vyplývajúce z prezumpcie neviny; - prijatie opatrení solidarity k obetiam so osobitným ohľadom na situáciu detí; - formálne prevzatie Európskeho kódexu policajnej etiky [5] Európskou úniou, ktorý už neformálne schválila Rada pre spravodlivosť a vnútorné záležitosti ( 28. któbra 2004) [6] a posilnenie úlohy CEPOL; Stanovenie presných cieľov EÚ a jej členských štátov 12. vyzýva Komisiu, aby predložila na najbližšie zasadnutie Európskej rady program o implementácii haagskeho programu, ktorý : - uvádza presné ciele, ktoré sa majú dosiahnuť v zhode s členskými štátmi v priebehu budúcich piatich rokov v oblasti boja proti zločinu, ochrany osôb a posilnenia slobôd; - ustanovuje transparentný mechanizmus kontroly na európskej a národnej úrovni a implementáciu týchto cieľov a vhodné hodnotenie prípadných slabých stránok; Spravodlivosť 13. pripomína, že súdna spolupráca v trestných veciach sa zakladá na zásade vzájomnej dôvery medzi súdnymi orgánmi a občanmi a medzi súdnymi orgánmi navzájom a na zásade vzájomného uznávania; domnieva sa, že tieto ciele budú dosiahnuté vďaka vypracovaniu spoločných pravidiel, lepšej výmene informácií medzi zúčastnenými stranami a vzdelávaním sudcov a prokurátorov v európskych záležitostiach; v tomto smere je nevyhnutné posilnenie EUROJUST-u za účelom vytvorenia Európskeho úradu prokurátora; 14. vyjadruje želanie, aby sa pokračovalo v pokroku v oblasti súdnej spolupráce v občianskoprávnych veciach, najmä v oblasti rodinného a obchodného práva; Politika migrácie, azylu a prekračovania hraníc 15. žiada Komisiu, aby predložila návrh na kontrolný mechanizmus, ktorý by doplnil existujúci schengenský hodnotiaci mechanizmus do konca roku 2006; 16. žiada rovnú a spravodlivú európsku azylovú imigračnú politiku, ktorá by rešpektovala základné práva migrantov; 17. odmieta outsourcing azylovej a imigračnej politiky a vytváranie imigračných táborov alebo stredísk prvého prijatia mimo Európskej únie; 18. vyzýva Komisiu a Radu, aby zabezpečili, že dohoda o posilnenej spolupráci v oblasti imigrácie medzi EÚ a Líbyou, ktorú nedávno schválila Rada ministrov spravodlivosti a vnútorných vecí, neumožní kolektívne vyhosťovanie ani administratívne zadržiavanie v miestach, kde zjavne dochádza k porušovaniu základných práv, a že uzná práva žiadateľov o azyl v Líbyi v súlade so Ženevskou konvenciou; 19. pripomína potrebu spoločnej imigračnej politiky, ktorá by sa neobmedzovala len na boj proti nelegálnej imigrácii; dôrazne žiada zavedenie politiky legálnej imigrácie; 20. pripomína, že európska migračná politika musí byť sprevádzaná európskou politikou integrácie, ktorá okrem iného umožní riadnu integráciu na trhu práce, právo na vzdelanie, prístup k sociálnym a zdravotným službám, účasť prisťahovalcov na sociálnom, kultúrnom a politickom živote; 21. berie na vedomie Zelenú knihu Komisie o prístupe EÚ k riadeniu ekonomickej migrácie (KOM(2004)0811); pripomína, že prisťahovalectvo z ekonomických dôvodov v Európe sa nesmie obmedzovať na potreby európskeho pracovného trhu, ale musí brať do úvahy všetky formy migrácie vrátane opätovného spájania rodín; želá si, aby bola európska ekonomická migrácia podporovaná harmonizáciou pravidiel pre prijímanie migrantov do Európskej únie a aby vytvorila prostriedok boja proti diskriminácii na pracovnom trhu; 22. vyzýva Európsku úniu a jej členské štáty, aby ratifikovali Dohovor Organizácie spojených národov o ochrane práv migrujúcich pracovníkov a príslušníkov ich rodín prijatý valným zhromaždením OSN 18. decembra 1990 a dohovory 97 a 143 Medzinárodnej organizácie práce o migrujúcich pracovníkoch; vyzýva Komisiu, aby do rozhodnutí a rámcových rozhodnutí začlenila všetky ustanovenia, ktoré obsahuje dohovor OSN; 23. je veľmi znepokojený politikou návratu Európskej únie, najmä spoločnými letmi za účelom vyhostenia imigrantov; pripomína, že readmisné dohody s tretími krajinami musia byť založené na ozajstnom dialógu a zohľadňovať ich potreby; tento dialóg musí umožniť politickú spoluprácu a spoločný rozvoj s cieľom bojovať proti príčinám migrácie. 24. nalieha na Komisiu, aby zaistila, že osoby, ktoré potrebujú ochranu, môžu získať bezpečný vstup do Únie, že ich žiadosti budú riadne spracované a že budú prísne dodržiavané normy medzinárodného práva v oblasti ľudských práv a utečeneckého práva, najmä princíp non- refoulement; 25. pripomína Komisii, strážkyni zmlúv, jej úlohu dbať na rešpektovanie práva azylu v Európskej únii, v súlade s článkom 6 Zmluvy o EÚ a 63 Zmluvy o ES, keďže v nedávnej minulosti vrhli prípady spoločného vyhostenia z niektorých členských štátov tieň na dodržiavanie povinností členských štátov v zmysle práva EÚ; 26. pripomína potrebu imigračnej a azylovej politiky Spoločenstva založenej na otvorení zákonných ciest imigrácii a definícii spoločných štandardov ochrany základných práv imigrantov a žiadateľov o azyl v celej Európskej únii, ako bolo stanovené Európskou radou v Tampere v roku 1999 a potvrdené haagskym programom; 27. opätovne potvrdzuje svoje vážne výhrady voči prístupu najmenšieho spoločného menovateľa v návrhu smernice Rady o azylových postupoch a žiada členské štáty, aby smernicu 2004/83/ES [7] transponovali bez meškania; Boj proti organizovanému zločinu a terorizmu 28. znovu vyjadruje presvedčenie, že každá politika bezpečnosti v rámci Únie vyžaduje nielen vzájomnú dôveru ale aj definovanie spoločných cieľov, primeraných zdrojov a právneho rámca a záruk pre občanov; z tohto hľadiska je poľutovaniahodné, že: - na jednej strane ešte neexistuje skutočná európska domáca stratégia bezpečnosti, ktorá by stanovila konkrétne ciele, zodpovednosť za uskutočnenie, očakávané výsledky a objektívne kritéria na hodnotenie vykonania; - na druhej strane napriek tejto nejasnosti cieľov ktoré sa majú uskutočniť na európskej úrovni, členské štáty požadujú prijatie blanketných opatrení týkajúcich sa získavanie a prístup k údajom, či už sa týkajú operácií (pri uplatnení zásady dostupnosti údajov) alebo sú spojené s každodennými činnosťami osôb (cestovanie, komunikácia); 29. je odhodlaný, ak chýbajú príslušné informácie o tejto téme zo strany Rady, poveriť svoj príslušný výbor, aby preveril aké strategické a operačné opatrenia sa používajú na európskej úrovni na boj proti terorizmu a organizovanému zločinu; zastáva názor, že Výbor pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci by mal do konca roku 2005 vypočuť : - zodpovedných pracovníkov SITCEN a Generálneho riaditeľstva pre spravodlivosť, slobodu a bezpečnosť Komisie zodpovedných za politiku boja proti organizovanému zločinu, - zodpovedných pracovníkov EUROPOLU-u, EUROJUST-u a OLAF-u, aby preveril súčasný stav spolupráce medzi členskými štátmi a orgánmi Únie a vierohodné výhľady tejto spolupráce, - zodpovedného pracovníka INTERPOL-u, aby preveril súčasný stav a perspektívy spolupráce tohto orgánu s členskými štátmi, EÚ a jej agentúrami alebo systémami na výmenu informácií, - národné súdne a policajné orgány, aby preveril skutočný dosah spolupráce medzi členskými štátmi, medzi členskými štátmi a EÚ a jej agentúrami (výmena údajov, spoločné tímy, bilaterálne dohody), - zástupcov národných parlamentov zodpovedných za vyššie uvedené témy; 30. vyzýva Komisiu, aby: - predtým, ako nadobudne platnosť ústavná zmluva, predložila právny základ Spoločenstva pre EUROPOL, aby naplánovala posilnené formy spolupráce medzi ním a EUROJUST-om a primerané formy kontrol obidvoch orgánov Európskym parlamentom a národnými parlamentmi, - predložila právny základ na vytvorenie európskeho zoznamu osôb, skupín a činností, ktorých sa týkajú obmedzujúce opatrenia v rámci boja proti terorizmu a zoznam osôb, ktoré môžu predstavovať nebezpečenstvo pre verejný poriadok (články 96 a 99 Schengenskej dohody), Politika všeobecnej ochrany, požiadavky proporcionality a ochrana údajov 31. zdieľa prístup Európskej rady riadiť racionálnym spôsobom informácie, ktoré majú Únia a členské štáty k dispozícii; predsa pripomína, že všetky tieto systémy informačných technológií spracúvajúce informácie, ktoré sú pre bezpečnostnú politiku Únie potenciálne relevantné, sa vytvorili s osobitnými cieľmi a s rešpektom k zásade proporcionality, ktorá môže v demokratických spoločnostiach odôvodniť obmedzenia v ich použití z dôvodov ochrany údajov; 32. pripomína, že tieto obmedzenia nemožno zmiesť jednoduchým odvolávaním sa na nové požiadavky boja proti terorizmu a organizovanému zločinu, ale treba sa vopred zhodnúť na sledovaných cieľoch a následne informácie, ktoré sú nevyhnutné na dosiahnutie výsledkov musia byť definované a poskytnuté príslušným orgánom na primerane dlhé obdobie; opakuje svoju výzvu, aby sa pri sprostredkovaní údajov orgánom USA prešlo zo systému "pull" na systém "push" a vyjadruje závažné výhrady čo sa týka umiestnenia európskeho systému PNR (Passenger Name Records), do kompetencie EUROPOL-u, ako sa plánuje v oznámení Komisie o poskytovaní záznamov o menách cestujúcich leteckou dopravou (PNR): globálny prístup EÚ (KOM(2003)0826; vyzýva Komisiu a Radu abz vzali do úvahy jeho uznesenie z 31. marca 2004 [8] o PNR pri každom rokovaní s tretími krajinami alebo medzinárodnými organizáciami, predovšetkým s Medzinárodnou organizáciou civilného letectva; 33. upozorňuje Radu na riziká, ktoré prináša interoperabilita informačných systémov, 34. znovu žiada, aby sa stanovili spoločné kritéria ochrany údajov v oblasti bezpečnosti na základe zásad určených Európskou radou a Európskou konferenciou orgánov [9] pre ochranu údajov a znovu vyzýva, aby sa vytvoril spoločný úrad na ochranu údajov v rámci súdnej a policajnej spolupráce zahŕňajúc národné a európske úrady v spojení s EUROPOL-om, EUROJUST-om, SIS a SID.; zastáva názor že tento úrad by mal zodpovedať za preverovanie rešpektovania noriem ochrany európskymi orgánmi a pomáhať týmto orgánom v legislatívnej činnosti; 35. pripomína potrebu posilnenia bezpečnosti cestovných dokladov; zvolené technické riešenie je nanajvýš dôležité, keďže je to jediný spôsob zabezpečenia účinnosti využívania biometrie a fyzickej ochrany údajov, najmä voči neoprávnenému prístupu; je nanajvýš dôležité, aby boli technické parametre chránené riešeniami vyznačujúcich sa dobrým pomerom medzi nákladmi a účinnosťou a bezpečnosťou pokiaľ ide o zber, spracovanie, uchovávanie a používanie týchto údajov; upozorňuje, že nemá význam, aby sa Európska únia unáhlila a prijala riešenie, ktoré by sa ukázalo ako nevhodné; 36. pripomína, že pracovná skupina "článku 29" a Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov zastávajú názor, že národné iniciatívy z apríla 2004 týkajúce sa uchovávania údajov nie sú úplne v súlade s Európskym dohovorom o ľudských právach a Chartou základných práv Európskej únie; 37. zdôrazňuje, že náklady na analýzu zhromaždených údajov by mal niesť orgán, ktorý o ne žiada, aby sa predišlo neprimeranému počtu žiadostí; 38. znovu odmieta nedostatok transparentnosti a verejnej diskusie pri výbere tohto typu technológie a pri rokovaniach tak na úrovni technickej skupiny ICAO ako aj s vládou USA; pripomína svoj nesúhlas s používaním čipov RFID v pasoch európskych občanov a vyzýva Komisiu, aby predtým, než ich presadí do niekoľko miliónov týchto dokumentov, hlbšie preverila tieto technológie; 39. poveruje svojho predsedu aby toto uznesenie odovzdal Rade, Komisii, Európskej rade a vládam a parlamentom členských štátov. [1] Ú. v. EÚ C 102 E, 28.4.2004, s. 819. [2] Prijaté texty, P6_TA(2004)0022. [3] Prijaté texty, P6_TA(2005)0208. [4] Prijaté texty, P6_TA(2005)0030. [5] Európsky kódex policajnej etiky, Odporúčanie Rec. (2001)10 prijaté Výborom ministrov Rady Európy 19. septembra 2001. [6] Rada Európskej únie, návrh záverov Rady o policajných profesných normách týkajúcich sa medzinárodnej policajnej spolupráce, Brusel 28. októbra 2004, 11977/2/04. [7] Ú. v. EÚ L 304, 30.9.2004, s. 12. [8] Ú. v. EÚ C 103 E, 29.4.2004, s. 665. [9] Prijaté texty, P6_TA(2005)0223. --------------------------------------------------