SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU o vykonávaní nariadenia (ES) č. 428/2009, ktorým sa stanovuje režim Spoločenstva na kontrolu vývozov, prepravy, sprostredkovania a tranzitu položiek s dvojakým použitím /* COM/2013/0710 final */





OBSAH 1........... Úvod.............................................................................................................................. 3 2........... Vývoj regulačného rámca................................................................................................ 3 2.1........ Zmeny nariadenia (ES) č. 428/2009................................................................................ 4 2.2........ Vnútroštátne vykonávacie opatrenia................................................................................ 4 2.3........ Správa o zavedení všeobecných vývozných povolení EÚ................................................. 5 3........... Vykonávanie nariadenia – aktuálny stav........................................................................... 6 3.1........ Činnosti koordinačnej skupiny pre položky s dvojakým použitím...................................... 6 3.2........ Usmernenia EÚ pre kontrolu vývozu položiek s dvojakým použitím.................................. 6 3.3........ Partnerské návštevy........................................................................................................ 7 3.4........ Výmena informácií a zavedenie bezpečného a šifrovaného elektronického systému........... 7 3.5........ Transparentnosť a dialóg s odvetvím priemyslu a akademickou obcou............................. 8 3.6........ Monitorovanie a presadzovanie kontroly vývozu.............................................................. 9 4........... Kontroly vývozu EÚ – hlavné údaje................................................................................ 9 4.1........ Obchodovanie s položkami s dvojakým použitím v EÚ: položky a miesta určenia............. 9 4.2........ Žiadosti, licencie, zamietnutia......................................................................................... 11 5........... Kontroly vývozu EÚ – vplyv na bezpečnosť a obchod................................................... 13 5.1........ Kontroly vývozu: hlavný nástroj podpory bezpečnosti v globalizovanom multipolárnom svete 13 5.2........ Ťažko obsiahnuteľný „sektor položiek s dvojakým použitím“: kľúč k európskej inovácii a konkurencieschopnosti.................................................................................................................................... 14 5.3........ Systém kontroly vývozu EÚ: viac než len súčet jednotlivých súčastí................................ 14 5.4........ Kontrola vývozu a konkurencieschopnosť: narušenie hospodárskej súťaže a príležitosti na spravodlivé globálne podmienky................................................................................................................... 15 6........... Kontroly vývozu EÚ v meniacom sa svete – preskúmanie politiky kontroly vývozu......... 16 6.1........ Verejné konzultácie o kontrolách vývozu....................................................................... 16 6.2........ Vyhliadky pre vývoj režimu kontroly vývozu EÚ............................................................ 16 6.3........ Revízia politiky EÚ v oblasti kontroly vývozu: najbližšie kroky........................................ 17 Príloha I – Zoznam skratiek......................................................................................................... 18 SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU o vykonávaní nariadenia (ES) č. 428/2009, ktorým sa stanovuje režim Spoločenstva na kontrolu vývozov, prepravy, sprostredkovania a tranzitu položiek s dvojakým použitím 1. Úvod Kontrola vývozu položiek a technológií s dvojakým použitím zohráva kľúčovú úlohu v boji proti šíreniu zbraní hromadného ničenia (ZHN) a konvenčných zbraní a významne prispieva k regionálnej a medzinárodnej bezpečnosti a stabilite. Nariadením (ES) č. 428/2009, ktorým sa stanovuje režim Spoločenstva na kontrolu vývozov, prepravy, sprostredkovania a tranzitu položiek s dvojakým použitím (ďalej len „nariadenie“), sa vykonávajú medzinárodné záväzky v súlade s rezolúciou Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov č. 1540 (2004), medzinárodnými dohodami, ako je napríklad Dohovor o chemických zbraniach (CWC) a Zmluva o nešírení jadrových zbraní (NPT), a multilaterálnymi režimami kontroly vývozu, ako je napríklad Wassenaarske usporiadanie, Skupina jadrových dodávateľov (NSG), Austrálska skupina a Režim kontroly raketových technológií (MTCR). Systém kontroly vývozu EÚ bol vytvorený v deväťdesiatych rokoch 20. storočia nariadením (ES) č. 3381/94 a rozhodnutím 94/942/CFSP a bol výrazne posilnený prijatím nariadenia (ES) č. 1334/2000. Nariadením (ES) č. 428/2009 sa zaviedli podstatné zlepšenia režimu kontroly vývozu EÚ, najmä v reakcii na stratégiu EÚ proti šíreniu ZHN z decembra 2003 a so zreteľom na správy od dovozcov a priemyslu. Nariadením sa ustanovuje voľný obeh položiek s dvojakým použitím – až na niekoľko výnimiek – v rámci EÚ a základné zásady a spoločné pravidlá kontroly vývozov, sprostredkovania, tranzitu a prepravy položiek s dvojakým použitím v rámci spoločnej obchodnej politiky. Takisto sa ním ustanovuje administratívna spolupráca a harmonizované politiky a nástroje vykonávania a presadzovania. Nariadenie sa vzťahuje priamo na vývozcov, ale vyžaduje si niekoľko ďalších vykonávacích opatrení zo strany členských štátov EÚ v rámci „hybridného“ systému, v ktorom sú za rozhodnutia o vydávaní licencií zodpovedné predovšetkým príslušné vnútroštátne orgány. Podľa článku 25 nariadenia (ES) č. 428/2009 zmeneného nariadením (EÚ) č. 1232/2011 musí Komisia každé tri roky predložiť Rade a Parlamentu „komplexnú správu o jeho vykonávaní a hodnotení jeho vplyvu“ vrátane prípadných návrhov na jeho zmeny. V článku 25 ods. 3 sa ustanovuje, že osobitné oddiely správy sú venované činnosti koordinačnej skupiny pre položky s dvojakým použitím (DUCG), vytvoreniu bezpečného a šifrovaného systému na výmenu informácií medzi členskými štátmi a Komisiou, ako aj vykonávaniu článku 15 ods. 1 a 2 týkajúcich sa aktualizovania kontrolných zoznamov a článku 24 týkajúceho sa vnútroštátnych sankcií v prípade porušenia ustanovení nariadenia. Komisia okrem toho musí podľa článku 25 ods. 4 najneskôr do 31. decembra 2013 predložiť správu o zavedení všeobecných vývozných povolení v súlade s nariadením (EÚ) č. 1232/2011. V článku 25 sa ustanovuje, že členské štáty poskytnú Komisii všetky príslušné informácie potrebné na vypracovanie správy. Táto správa obsahuje informácie o vykonávaní a vplyve nariadenia od jeho prijatia po začiatok roka 2013, a tak v podstate pokrýva činnosti za roky 2010, 2011 a 2012. 2. Vývoj regulačného rámca Nariadenie Rady (ES) č. 428/2009 bolo prijaté 5. mája 2009 a nadobudlo účinnosť 27. augusta 2009. Uvedeným nariadením sa zrušilo nariadenie (ES) č. 1334/2000. Po nadobudnutí účinnosti Lisabonskej zmluvy a v súlade s článkom 207 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa upravil postup na zmenu nariadenia a začal sa uplatňovať riadny legislatívny postup. 2.1. Zmeny nariadenia (ES) č. 428/2009 V období, na ktoré sa vzťahuje správa, bolo nariadenie zmenené dvakrát: – Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1232/2011 zo 16. novembra 2011 sa zaviedlo 5 nových všeobecných vývozných povolení EÚ (EUGEA) na vývoz určitých položiek s dvojakým použitím na niektoré miesta určenia s cieľom podporiť konkurencieschopnosť priemyslu a vytvoriť rovnaké východiskové podmienky pre vývozcov v EÚ. Pri náležitom zohľadnení súvisiacich rizík tak nové vývozné povolenia EUGEA uľahčujú vývoz telekomunikačných zariadení a chemických látok na niektoré miesta určenia a vývoz určitých položiek po oprave/výmene na dočasné výstavy alebo veľtrhy. Nariadením (EÚ) č. 1232/2011 sa zmenil aj článok 25 nariadenia a zaviedli sa posilnené ustanovenia týkajúce sa podávania správ a transparentnosti. – Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 388/2012 z 19. apríla 2012[1] sa aktualizoval kontrolný zoznam EÚ v prílohe I k nariadeniu a začlenili sa doň úpravy schválené v rámci multilaterálnych režimov kontroly vývozu v rokoch 2009 a 2010. Medzi úpravy patrí zrušenie kontroly určitých položiek a zmeny opisu a definícií tovarov. Nový aktualizovaný a konsolidovaný kontrolný zoznam EÚ sa začal uplatňovať 15. júna 2012, vďaka čomu mohla EÚ dodržať svoje medzinárodné záväzky v súvislosti s kontrolou vývozu a pomôcť vývozcom v EÚ v prípadoch, v ktorých boli parametre kontroly menej prísne. Okrem toho vzhľadom na článok 15 nariadenia, v ktorom sa ustanovuje, že kontrolný zoznam EÚ by sa mal pravidelne aktualizovať v súlade so zmenami schválenými v rámci multilaterálnych režimov, Komisia 7. novembra 2011 prijala návrh zmeny nariadenia a delegovania právomocí týkajúcich sa aktualizácie kontrolného zoznamu EÚ na Komisiu („delegované akty“)[2]. Návrhom sa zaviedlo aj delegovanie právomocí na Komisiu, pokiaľ ide o vykonávanie zmien prílohy II k nariadeniu v reakcii na meniace sa okolnosti a určité miesta určenia a/alebo položky sa z rozsahu pôsobnosti povolení EUGEA odstránili. Európsky parlament prijal svoju pozíciu v prvom čítaní v októbri 2012, tento legislatívny návrh je však stále predmetom diskusie, ktorá by sa mala uzavrieť pred aprílom 2014. Ďalší vývoj právneho rámca zostáva otvorený na preskúmanie. Pri prijatí nariadenia preto Rada a Komisia vyhlásili, že sa bude hodnotiť zoznam položiek, pre ktoré sa pri preprave v rámci EÚ požaduje licencia, pričom je potrebné zohľadniť zásady hlavy II kapitoly 9 Zmluvy o Euratome (spoločný jadrový trh) a článok 36 ZFEÚ. Neskôr po prijatí nariadenia (EÚ) č. 1232/2011 Komisia oznámila svoj zámer preskúmať možnosť zavedenia povolení EUGEA pre zásielky s nízkou hodnotou do konca roka 2013[3]. Tieto otázky sa v súčasnosti zvažujú v rámci prebiehajúceho skúmania politiky kontroly vývozu, pričom začiatkom roku 2013 bola zriadená neformálna pracovná skupina, ktorá má preskúmať zoznam položiek podliehajúcich kontrolám transferu a metódy kontrol. 2.2. Vnútroštátne vykonávacie opatrenia Nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch, stanovuje však, že členské štáty by mali prijať opatrenia na vykonávanie určitých ustanovení a že informácie o týchto opatreniach by mali byť uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie. Oznámenia členských štátov boli uverejnené 6. marca 2012[4] a poskytujú prehľad opatrení, ktoré členské štáty prijali napríklad v súvislosti s rozšírením kontrol sprostredkovania, uplatňovaním tranzitných kontrol, rozšírením kontrol na položky, ktoré nie sú na zozname z dôvodov verejnej bezpečnosti a ochrany ľudských práv, zavedením vnútroštátnych všeobecných vývozných povolení, ďalej uplatnením kontrol prepravy v rámci EÚ v prípade položiek, ktoré nie sú na zozname, ako aj v súvislosti s informáciami týkajúcimi sa vnútroštátnych orgánov pre kontrolu vývozu. Okrem toho v oznámení, ktoré bolo uverejnené 19. septembra 2012[5], sa uvádza, že Taliansko informovalo o uložení osobitnej vnútroštátnej požiadavky k povoleniu na vývoz niektorých položiek v oblasti telekomunikácií, ktoré nie sú uvedené v prílohe I, do Sýrie z dôvodov verejnej bezpečnosti a ochrany ľudských práv. Vnútroštátne vykonávacie opatrenia týkajúce sa podmienok a požiadaviek, ktoré si členské štáty zvolili v súvislosti s používaním vývozných povolení EUGEA, podliehajú takisto povinnosti uverejniť informačné oznámenie. 2.3. Správa o zavedení všeobecných vývozných povolení EÚ Vzhľadom na nariadenie (EÚ) č. 1232/2011 a s patričným zreteľom na článok 25 ods. 4 nariadenia v znení zmien sa koordinačná skupina pre položky s dvojakým použitím rozhodla posúdiť vykonávanie novo zavedených vývozných povolení EUGEA. Ako bolo uvedené, informácie o podmienkach a požiadavkách používania boli zhromaždené s cieľom ich uverejnenia v Úradnom vestníku. Okrem toho konzultácie s príslušnými orgánmi priniesli tieto závery: · Pokiaľ ide o podmienky a požiadavky používania, väčšina členských štátov zaviedla požiadavky týkajúce sa registrácie a tiež požadujú oznámenie a posteriori po prvom použití, hoci niektoré členské štáty požadujú oznámenie pred použitím. Väčšina členských štátov vyžaduje informácie o vývozcovi, opis a kategóriu položky, hodnotu a objem transakcií, informácie o mieste určenia a o koncovom používateľovi. Niektoré členské štáty využívajú aj relevantné colné údaje. Navyše väčšina členských štátov zaviedla požiadavky týkajúce sa pravidelného podávania správ, hoci frekvencia podávania je rôzna, a niektoré členské štáty zaviedli aj povinnosť uchovávania záznamov a vykonávania auditov. · Príslušné orgány spolu prijali vyše 4 000 oznámení o použití vývozných povolení EUGEA a odhaduje sa, že vývozné povolenia používa približne 3 500 spoločností. Všetky vývozné povolenia EUGEA používajú hospodárske subjekty, hoci najpoužívanejším je vývozné povolenie EUGEA 001. Hospodárske subjekty používajú povolenia EUGEA prakticky vo všetkých členských štátoch, ale v niekoľkých členských štátoch hospodárske subjekty zatiaľ ešte nové povolenia EUGEA zavedené v roku 2011 nepoužili. · Prakticky všetky kategórie položiek s dvojakým použitím sa vyvážajú na základe povolení EUGEA v rámci celej škály rôznych sektorov, ako sú „tradičné“ sektory položiek s dvojakým použitím, napríklad letectvo a kozmonautika, softvér a elektronika, ale aj v iných sektoroch, ako je napríklad potravinársky alebo celulózový a papierenský priemysel. · Vývoz na základe vývozných povolení EUGEA býva vo veľkej miere určený do USA a iných „krajín EU001“ (Austrália, Kanada, Japonsko, Švajčiarsko, Nórsko, Nový Zéland), ale aj iné miesta určenia využívajú povolenia EUGEA, ako napríklad Brazília, Čína, Južná Kórea, Ruská federácia, Južná Afrika a Turecko. 3. Vykonávanie nariadenia – aktuálny stav 3.1. Činnosti koordinačnej skupiny pre položky s dvojakým použitím Článkom 23 nariadenia sa zriaďuje koordinačná skupina pre položky s dvojakým použitím (DUCG), ktorá združuje odborníkov z Komisie a členských štátov, ktorých cieľom je preskúmať všetky otázky týkajúce sa vykonávania kontrol vývozu v záujme praktického zlepšenia ich súdržnosti a účinnosti v rámci celej EÚ. Skupina DUCG predstavuje jedinečné fórum na výmenu najlepších postupov a informácií medzi pracovníkmi v oblasti kontroly vývozu a tvorí základ siete orgánov EÚ pre kontrolu vývozu. V období, na ktoré sa vzťahuje správa, sa skupina DUCG pravidelne stretávala. Od nadobudnutia účinnosti nariadenia sa uskutočnilo 16 stretnutí. Skupina DUCG diskutovala o niekoľkých aktuálnych problémoch týkajúcich sa vykonávania nariadenia, ako napríklad o prístupoch členských štátov k všeobecným vývozným povoleniam EÚ a vnútroštátnym všeobecným vývozným povoleniam (NGEA), o kontrolách vývozu vo výskumnom sektore atď. Skupina DUCG ustanovila aj fórum pre konzultácie o konkrétnych príkladoch uplatňovania kontrol, ako aj o problémoch, ktoré nahlásilo odvetvie priemyslu, napr. vývoz plynových turbín na niektoré miesta určenia, vývoz grafitových alebo uhlíkových komponentov atď. Skupina DUCG pravidelne organizuje stretnutia so zainteresovanými stranami, pričom konkrétne usporiadala dve stretnutia s colnými úradníkmi v októbri 2010 a v septembri 2011, ktoré boli zamerané na výmenu informácií medzi orgánmi vydávajúcimi licencie a colnými orgánmi s cieľom zabrániť presmerovaniu tovaru a nezákonnému vývozu. Skupina DUCG príležitostne organizuje stretnutia so zástupcami priemyslu, ako bol napríklad spoločný seminár s Európskym fórom pre jadrovú energiu vo februári 2013, s cieľom diskutovať o kontrolách vývozu jadrového materiálu a preskúmať obavy priemyslu týkajúce sa nákladov súvisiacich s dodržiavaním predpisov, narúšania hospodárskej súťaže a prepravy jadrových tovarov a technológií v rámci EÚ. Skupina DUCG diskutovala aj o možnostiach posilnenia technickej spôsobilosti a odborných poznatkov ako ústredného prvku procesu vydávania licencií a presadzovania predpisov na hraniciach. V oblasti kontroly vývozu existuje viacero vnútroštátnych iniciatív na školenia a Spoločné výskumné centrum Komisie v spolupráci s národnými expertmi z EÚ a USA zorganizovalo aj technické semináre pre úradníkov zodpovedných za kontrolu vydávania licencií na vývoz a pre technických odborníkov. V tejto súvislosti skupina DUCG usporiadala pilotné školenia s cieľom pripraviť sa na možný budúci štruktúrovaný vlastný program odbornej prípravy v oblasti kontroly vývozu EÚ, ktorý by mal byť určený najmä pre odborníkov v oblasti vydávania licencií, colných a technických odborníkov, ako aj pre ďalších relevantných vládnych úradníkov (zahraničné veci, obrana, spravodajská služba). 3.2. Usmernenia EÚ pre kontrolu vývozu položiek s dvojakým použitím Skupina DUCG vypracovala „Usmernenia EÚ pre kontrolu vývozu položiek s dvojakým použitím“ s cieľom podporiť praktické vykonávanie opatrení v oblasti kontroly vývozu a najmä objasniť jednotlivé postupy konzultácií a výmeny informácií ustanovené týmto nariadením. Usmernenia EÚ sú v súčasnosti určené na úradné účely orgánov kontroly vývozu členských štátov; nie sú právne záväzné a nezverejňujú sa. Usmernenia EÚ predstavujú dokument vo vývoji, ktorý sa bude pravidelne aktualizovať a rozširovať s cieľom reagovať na meniace sa potreby a okolnosti. Po prieskume, ktorý Komisia uskutočnila v roku 2010, skupina DUCG vypracovala usmernenia k vytvoreniu skupiny odborníkov[6], t. j. štruktúrovaného mechanizmu na zhromažďovanie odborných poznatkov dostupných v jednotlivých členských štátoch v prospech všetkých s cieľom podporiť konzistentné rozhodnutia v oblasti kontroly. V usmerneniach sa stanovujú štandardizované vzory a postupy pre dobrovoľné poskytovanie nezáväzného poradenstva príslušným orgánom v takých vysoko technických otázkach, ako je triedenie a klasifikácia tovarov. Obrázok 1: Koncepcia skupiny odborníkov EÚ pre položky s dvojakým použitím 3.3. Partnerské návštevy Partnerské návštevy, ktoré spoločne organizuje Komisia a predsedníctvo EÚ, predstavujú ďalší ústredný prvok siete EÚ v oblasti kontroly vývozu a poskytujú príležitosť na rozsiahlu výmenu informácií so zameraním na konkrétny problém v oblasti kontroly vývozu. Počas obdobia, na ktoré sa vzťahuje správa, bolo zorganizovaných celkom 6 partnerských návštev, ktoré boli venované napr. kontrolám prepravy v rámci EÚ, uplatňovaniu univerzálnych kontrol, nehmotnému prenosu technológií, kontrole informačných a komunikačných zariadení. 3.4. Výmena informácií a zavedenie bezpečného a šifrovaného elektronického systému Elektronický systém pre položky s dvojakým použitím (DUeS), bezpečný elektronický systém na výmenu informácií medzi členskými štátmi, ktorý spravuje Komisia, začal fungovať v januári 2011 a do plnej prevádzky bol uvedený v júni 2012, pričom všetky členské štáty majú k systému prístup a aktívne ho používajú. Odvtedy boli vyvinuté nové verzie, ktorými sa zaviedli ďalšie funkcie a vylepšenia, okrem iného možnosť vkladať informácie o zamietnutiach týkajúcich sa položiek s dvojakým použitím, s cieľom výmeny dokumentov v knižnici alebo úplného exportovania údajov. Skupina DUCG priebežne pracuje na ďalšom vývoji systému DUeS s cieľom umožniť účinnú výmenu informácií medzi orgánmi kontroly vývozu a Komisiou napr. pridaním funkcií požadovaných po prijatí nových právnych predpisov, ako napríklad nariadenia (EÚ) č. 1232/2011, alebo reštriktívnych opatrení (sankcií) týkajúcich sa obchodovania s položkami s dvojakým použitím. Začalo sa diskutovať aj o možnom rozšírení systému DUeS na zamietnutia vývozu zbraní v súlade so spoločnou pozíciou Rady 2008/944 a na vývoz položiek zamietnutých v súlade s nariadením (ES) č. 1236/2005 o obchodovaní s určitým tovarom, ktorý možno použiť na vykonanie trestu smrti, mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie. Okrem systému DUeS príslušné orgány zabezpečujú aj priamu spoluprácu na konkrétnych prípadoch na báze ad hoc, pričom využívajú kontaktné miesta siete EÚ pre kontrolu vývozu, a niektoré orgány prijali osobitné opatrenia v súlade s článkom 19 ods. 1 a 2 týkajúce sa výmeny informácií, ktoré zahŕňajú napríklad podrobné údaje o transakciách. Skupina DUCG prediskutovala a podporila zavedenie elektronických systémov vydávania licencií príslušnými orgánmi, pretože takéto systémy zjednodušujú proces vydávania licencií a skracujú čas potrebný na spracovanie, pričom zároveň zabezpečujú lepší dohľad nad postupmi vydávania licencií a zlepšenú koordináciu v rámci správnej jednotky. Elektronický systém má v súčasnosti zavedený celkom 8 členských štátov, zatiaľ čo 6 členských štátov pracuje na zavedení takýchto systémov v období rokov 2012 - 2013 a tri členské štáty uskutočňujú prípravné opatrenia. 3.5. Transparentnosť a dialóg s odvetvím priemyslu a akademickou obcou Komisia v súlade s článkom 23 ods. 2 organizuje pravidelné stretnutia so zástupcami priemyslu. V roku 2010 Komisia zorganizovala priemyselné fórum a v roku 2011 konferenciu s vývozcami, na ktorých sa spolu zúčastnilo vyše 200 účastníkov zastupujúcich odvetvie priemyslu, akademickú obec, verejné orgány a inštitúcie EÚ, s cieľom zvýšiť informovanosť o nových vývozných povoleniach EUGEA a začať verejné konzultácie o zelenej knihe. V roku 2013, po prijatí pracovného dokumentu útvarov Komisie [SWD(2013) 7], v ktorom sa vyvodzujú závery z verejnej diskusie usporiadanej bezprostredne po vypracovaní zelenej knihy, Komisia spoločne s írskym predsedníctvom zorganizovala konferenciu o strategickej kontrole vývozu s cieľom poskytnúť fórum na diskusie o prioritách v rámci preskúmania systému kontroly vývozu EÚ. Príslušné orgány vykonávajú dôležité činnosti na podporu priemyslu a poskytujú čo najviac informácií zainteresovaným stranám z hospodárskej, akademickej a inej oblasti vo fáze pred vydaním licencie s cieľom zvýšiť informovanosť v záujme zodpovedného obchodovania s položkami s dvojakým použitím. Príslušné orgány väčšinou poskytujú informácie na svojej webovej stránke a príležitostne v informačnom vestníku a tiež zvyknú udržiavať priame kontakty s hospodárskymi subjektmi a pravidelne organizovať buď všeobecné informačné schôdze – „Deň kontroly vývozu“ –, alebo konkrétne semináre pre hospodárske subjekty. Niektoré orgány vydávajú špeciálne dokumenty usmernení v zmysle článku 19 ods. 5, napr. letáky týkajúce sa vnútorných programov súladu (ICP), nehmotného prenosu technológií, sprostredkovania, a niektoré poskytujú prístup k „príručke“ ku kontrole vývozu. Niektoré príslušné orgány podávajú národným parlamentom správy o obchodovaní s položkami s dvojakým použitím a v niektorých členských štátoch sú tieto informácie verejne prístupné. 3.6. Monitorovanie a presadzovanie kontroly vývozu Komisia podporuje účinné presadzovanie kontrol vývozu v rámci EÚ prostredníctvom rôznych podporných opatrení, ktorými sú napríklad vypracovanie „tabuľky zhody“, ktorá prepája colné kódy s klasifikáciami položiek s dvojakým použitím, zahrnutie parametrov kontroly vývozu do online colného sadzobníka EÚ – TARIC, posudzovanie colných rizík, ako aj moduly informovanosti o kontrole vývozu v rámci odbornej prípravy, ktorú zabezpečuje Spoločné výskumné centrum Komisie, napr. pre príslušníkov pohraničnej stráže. Podľa nariadenia musia členské štáty stanoviť účinné, primerané a odradzujúce sankcie za porušenia zistené pri kontrolách vývozu. Štáty zaviedli rôzne vnútroštátne administratívne a trestnoprávne sankcie, medzi ktoré zvyčajne patria pokuty a konfiškácia tovaru, ako aj trest odňatia slobody. Za presadzovanie kontrol vývozu sú primárne zodpovedné vnútroštátne orgány. V priebehu obdobia na podávanie správ bolo nahlásených niekoľko porušení predpisov, napr. nelicencovaný vývoz položiek, čo malo za následok uloženie pokút a/alebo zhabanie položiek, pričom niekoľko prípadov bolo postúpených súdom. 4. Kontroly vývozu EÚ – hlavné údaje Je zložité získať spoľahlivé informácie o vývoze položiek s dvojakým použitím, pretože neexistuje adekvátne vymedzený hospodársky sektor, ani zatiaľ nebola vypracovaná špecifická metodika pre zaznamenávanie údajov a výpočet štatistických údajov o obchodovaní s položkami s dvojakým použitím. Komisia a členské štáty však zhromažďujú údaje, ktoré umožňujú vykonávať približné odhady vývozu tovarov s dvojakým použitím, založené na jednej strane, na colných komoditách určených podľa tabuľky zhody, ktoré zahŕňajú tovary s dvojakým použitím, a na druhej strane na konkrétnych údajoch zhromaždených príslušnými orgánmi. Treba poznamenať, že odhady vývozu uvedené ďalej nezahŕňajú služby a nehmotný transfer technológií súvisiace s obchodovaním s tovarmi s dvojakým použitím. 4.1. Obchodovanie s položkami s dvojakým použitím v EÚ: položky a miesta určenia Nariadenie sa primárne vzťahuje na vývoz približne 1 600 položiek s dvojakým použitím uvedených v prílohe I – kontrolný zoznam EÚ aktualizovaný v roku 2012 – a zatriedených do 10 kategórií (obrázok 2). Obrázok 2: Počet položiek s dvojakým použitím uvedených v kategóriách v prílohe I. Tieto položky s dvojakým použitím sa týkajú približne 1 000 colných komodít[7] vrátane chemikálií, kovov a nekovových minerálnych produktov, počítačov, elektronických a optických výrobkov, elektrických zariadení, strojových zariadení, vozidiel a prepravných zariadení atď. a v rámci tohto rozsiahleho zmiešaného okruhu komodít zvyčajne patria do oblasti špičkových technológií. Odhaduje sa, že zatiaľ čo hodnota kontrolovaného vývozu položiek z dvojakým použitím predstavuje približne 2 % celkového vývozu, kontroly nepriamo ovplyvňujú oblasť vývozu, pričom predstavujú približne 20 % celkového vývozu (obrázok 3). Obrázok 3: Odhadovaná hodnota vývozu položiek s dvojakým použitím v porovnaní s „oblasťou vývozu položiek s dvojakým použitím“ a celkovým vývozom Veľká časť oblasti vývozu položiek s dvojakým použitím sa týka obchodovania v rámci EÚ alebo vývozu do „krajín EU001“, ktoré využívajú všeobecné vývozné povolenia. Táto skutočnosť zodpovedá trhovej štruktúre vývozu EÚ v rámci príslušných komodít, ako aj uľahčeniu obchodovania na základe vývozných povolení EUGEA (obrázok 4). Obrázok 4: Krajiny určenia pre oblasť vývozu položiek s dvojakým použitím z EÚ v roku 2012. 4.2. Žiadosti, licencie, zamietnutia Skupina DUCG si vymieňa informácie a zhromažďuje údaje o obchodovaní s kontrolovanými položkami s cieľom lepšie porozumieť kontrolám vývozu a ich vplyvu na hospodárstvo. Niektoré údaje zhromaždené v období, na ktoré sa vzťahuje správa, sú uvedené ďalej; treba však poznamenať, že nie všetky členské štáty zhromaždili všetky údaje. Informácie uvedené ďalej teda predstavujú približné odhady agregovaného množstva a hodnoty v rozsahu údajov dostupných v čase vypracúvania správy. Obrázok 5: Počet povolení a zamietnutí v rokoch 2010, 2011 a 2012[8] Obrázok 6: Hodnota povolení a zamietnutí za obdobie rokov 2010 – 2011 a v roku 2012 (mil. EUR) Obrázok 7: Pomerný počet licencií a povolení podľa kategórie (údaje za rok 2011) Celkový počet žiadostí v súčasnosti presahuje hodnotu 30 mld. EUR ročne a žiadosti predstavujú približne 2,5 % vonkajšieho obchodu EÚ, zatiaľ čo približne 3 500 platných zamietnutí predstavuje asi 0,01 % celkového zahraničného obchodu EÚ[9]. Odhady údajov však poukazujú na výrazný nárast kontrolovaného obchodu za posledné roky. Naproti tomu sa zdá, že počet zamietnutí v danom období klesá[10]. 5. Kontroly vývozu EÚ – vplyv na bezpečnosť a obchod So zreteľom na požiadavku v článku 25 ods. 2 nariadenia (ES) č. 428/2009 v znení zmien, podľa ktorej má Komisia predložiť „komplexnú správu o jeho vykonávaní a hodnotení jeho vplyvu“, sa v správe o verejných konzultáciách predloženej v dokumente SWD(2013) 7 z januára 2013 uvádzajú významné príspevky zainteresovaných strán týkajúce sa účinkov kontrol vývozu na bezpečnosť aj na obchod. Príspevky zainteresovaných strán v tejto súvislosti sú zhrnuté ďalej. 5.1. Kontroly vývozu: hlavný nástroj podpory bezpečnosti v globalizovanom multipolárnom svete Zainteresované strany uznávajú, že kontroly vývozu ako obchodný nástroj súvisiaci s bezpečnosťou zostávajú naďalej viac ako kedykoľvek predtým prioritou medzinárodného úsilia proti šíreniu zbraní hromadného ničenia a je potrebné ich prispôsobiť vývoju bezpečnostných rizík a hrozieb, medzi ktoré patria rôzne formy terorizmu a úsilie niektorých štátov a neštátnych subjektov o získanie zbraní hromadného ničenia a súvisiacich prepravných technológií a výzbroje. Niektoré zainteresované strany tiež tvrdia, že kontroly vývozu je potrebné prispôsobiť politickým výzvam a posunom v cieľoch zahraničnej politiky EÚ, napr. v súvislosti s Arabskou jarou a rýchlo sa meniacim geopolitickým prostredím, alebo pokiaľ ide o predchádzanie porušovaniu ľudských práv, ku ktorému dochádza v represívnych režimoch prostredníctvom štátnej kontroly informačných a komunikačných technológií. Zainteresované strany identifikovali celú škálu výziev pre politiku kontroly vývozu. Tie súvisia s rastúcimi inovačnými a výrobnými kapacitami rozvíjajúcich sa ekonomík a s následnou zahraničnou dostupnosťou citlivých výrobkov, mnohonárodných spoločností a priemyselných procesov v rámci celosvetových výrobných sietí a dodávateľských reťazcov, ako aj s globalizáciou a rastúcim objemom obchodu. Rýchle šírenie technologického a vedeckého pokroku a mobilita vedomostí, vznik nových a pokročilých transformačných technológií, ako je napríklad tzv. cloud computing, kybernetické nástroje, výskum položiek s dvojakým použitím v biológii, tiež zvyšujú zložitosť kontrol vývozu. 5.2. Ťažko obsiahnuteľný „sektor položiek s dvojakým použitím“: kľúč k európskej inovácii a konkurencieschopnosti Zainteresované strany sa vo všeobecnosti zhodujú na tom, že vývoz položiek s dvojakým použitím má väčší význam pre hospodárstvo EÚ, než naznačuje percento kontrolovaných transakcií, pretože významne ovplyvňuje kľúčové sektory hospodárstva EÚ. V skutočnosti majú kontroly položiek s dvojakým použitím vplyv na výskum a vývoj, výrobu a obchod v rámci širokej škály civilných odvetví – ako je napr. energetika (jadrová energia, ropa a plyn), letectvo a kozmonautika, obrana a bezpečnosť, lasery a navigácia, telekomunikácie, vedy o živej prírode, chemický a farmaceutický priemysel, zariadenia na spracovanie materiálov, elektronika, odvetvie polovodičových výrobkov a výpočtové odvetvie, zdravotníctvo, automobilové odvetvie – a kontrolované výrobky vo veľkom vstupujú do medzinárodného hodnotového reťazca. V zásade zainteresované strany zdôrazňujú, že položky s dvojakým použitím predstavujú špičkové sofistikované výrobky, vďaka ktorým si spoločnosti z EÚ vybudovali vedúcu pozíciu, takže kontroly vývozu položiek s dvojakým použitím úplne alebo čiastočne ovplyvňujú mnoho prelomových technológií. Zainteresované strany zdôrazňujú, že rozsiahle odvetvia EÚ, ktoré súvisia s položkami s dvojakým použitím, spolu združujú tisícky malých, stredných a veľkých podnikov, ktoré poskytujú pracovné miesta s vysokou pridanou hodnotou a odborné poznatky vrátane významnej práce v oblasti výskumu a vývoja, a to v rámci širokej škály kľúčových sektorov hospodárstva EÚ. To podporuje veľkú časť obchodu EÚ so strategickými partnermi, takže účinné kontroly sú pre posun EÚ smerom k inovácii a konkurencieschopnosti nevyhnutné. 5.3. Systém kontroly vývozu EÚ: viac než len súčet jednotlivých súčastí Väčšina zainteresovaných strán je spokojná s tým, že súčasný režim kontrol vývozu EÚ zabezpečuje dôkladný, ale pružný rámec, a tvrdia, že jeho štruktúra je jedinečná v tom, že poskytuje jednotný právny rámec so spoločnými pravidlami, definíciami, kritériami pre vydávanie povolení a spoločným kontrolným zoznamom, pričom však kombinuje celoeurópske zásady a predpisy s vnútroštátnymi predpismi a rozhodnutiami. Zainteresované strany s uznaním konštatujú, že hlavný prínos nariadenia EÚ spočíva vo voľnom pohybe položiek s dvojakým použitím na vnútornom trhu. Rovnako oceňujú aj jeho relatívnu jednoduchosť (napr. skutočnosť, že existuje len jeden kontrolný zoznam). Okrem toho mnohé zainteresované strany poukazujú na značný – a pozitívny – vývoj kontrol vývozu v EÚ za posledné roky, a to vďaka dôležitým iniciatívam, akou je napríklad prijatie nariadenia (ES) č. 428/2009, zavedenie nových vývozných povolení EUGEA, vytvorenie systému DUeS, ako aj návrhy s cieľom zabezpečiť pravidelnú aktualizáciu kontrolného zoznamu EÚ. Niektoré zainteresované strany sa však domnievajú, že systém kontroly vývozu v EÚ stále bráni konkurencieschopnosti, najmä z toho dôvodu, že politické, regulačné a prevádzkové rozdiely zakomponované do systému EÚ môžu viesť k výrazným odchýlkam, pokiaľ ide o čas potrebný na vybavenie vývozných licencií a odlišný výklad predpisov EÚ. Tvrdia, že „asymetrické vykonávanie“ kontrol vývozu v EÚ narúša trh a niekedy má za následok fragmentáciu trhu, čo ovplyvňuje rovnaké zaobchádzanie s európskymi spoločnosťami. Domnievajú sa, že kontroly vývozu v EÚ dostatočne neriešia problém rozdielnych úrovní rizík, zatiaľ čo presadzovanie niekedy zostáva fragmentované pre chýbajúcu systémovú spoluprácu medzi príslušnými vnútroštátnymi orgánmi. Pokiaľ ide o bezpečnosť, niektoré zainteresované strany zastávajú názor, že odlišné úrovne kontroly zvyšujú riziko odhalenia „slabých článkov“ v reťazci kontrol vývozu a môžu ohroziť celkovú účinnosť kontrol vývozu v EÚ. Okrem toho plán systému kontroly vývozu EÚ na multilaterálnej a medzinárodnej úrovni má stále nedostatky, keďže ani všetky členské štáty, ani EÚ sa nezúčastňujú na všetkých multilaterálnych režimoch kontroly vývozu[11]. Napriek tomu EÚ v priebehu tohto obdobia nadviazala vzťahy s kľúčovými partnermi s cieľom prediskutovať otázky spoločného záujmu týkajúce sa kontroly vývozu, napr. s USA, Japonskom a Čínou. Komisia a členské štáty zvlášť pozorne sledujú reformu kontrol vývozu v USA a od zavedenia strategického obchodného povolenia (STA) v roku 2011 poukazujú na potrebu jeho rozšírenia do všetkých členských štátov. 5.4. Kontrola vývozu a konkurencieschopnosť: narušenie hospodárskej súťaže a príležitosti na spravodlivé globálne podmienky Väčšina zainteresovaných strán uznáva, že riadne kontroly vývozu sú pre dobré meno priemyslu nevyhnutné, poukazujú však na vysoké náklady na dodržiavanie predpisov spojené s riadením postupov kontroly vývozu, ktoré pre niektoré odvetvia predstavujú skutočnú administratívnu záťaž. Vo všeobecnosti sa domnievajú, že kontroly vývozu sa preto stali významným faktorom konkurencieschopnosti v dôsledku prepojených dodávateľských reťazcov a medzinárodnej spolupráce v oblasti výskumu a inovácií. Zdôrazňujú, že kombinácia zahraničnej dostupnosti určitých položiek s dvojakým použitím a asymetrického vykonávania medzinárodných záväzkov prostredníctvom odlišných politík v oblasti kontroly vývozu má vplyv na konkurencieschopnosť niektorých hospodárskych subjektov v EÚ. Naznačujú, že narušenie hospodárskej súťaže môže vyplývať z rozdielov medzi zákonmi a inými predpismi, ako sú napríklad rôzne vylúčenia a výnimky a iné postupy zjednodušovania, z neaktuálneho kontrolného zoznamu EÚ, z omeškaní zásielok v dôsledku režimov uplatňovania licencií, s ktorými sa niektorí konkurenti nemusia vyrovnávať. Menej prísne alebo jednoduchšie kontroly vývozu v tretích krajinách, ktoré sa nezúčastňujú na multilaterálnych režimoch kontroly vývozu, predstavujú osobitný problém. Spoločnosti pôsobiace na globálnom trhu požadujú spravodlivejšie podmienky pre podniky EÚ, aby mohli súťažiť za rovnakých podmienok a aby sa podporila výmena informácií a spolupráca v oblasti právnych predpisov medzi hlavnými obchodnými partnermi. Zainteresované strany zároveň uznávajú, že globalizácia predstavuje príležitosti na spravodlivejšie podmienky, keďže podľa rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1540 musia všetky krajiny zabezpečiť účinné kontroly vývozu a multilaterálne režimy kontroly vývozu významne zasahujú rastúcich dodávateľov citlivých položiek. V dôsledku toho tretie krajiny mimo multilaterálnych režimov čoraz viac zdokonaľujú vnútroštátne systémy kontroly vývozu vo všetkých regiónoch sveta. Okrem toho spolupráca EÚ a podporné programy, ako aj aproximácia predpisov v kandidátskych krajinách prostredníctvom procesu rozširovania, podporujú medzinárodné zbližovanie a možno konštatovať, že systém EÚ sa stal medzinárodným referenčným systémom. 6. Kontroly vývozu EÚ v meniacom sa svete – preskúmanie politiky kontroly vývozu V období, na ktoré sa vzťahuje správa, Komisia okrem uvedených legislatívnych zmien iniciovala aj rozsiahle preskúmanie politiky kontroly vývozu. 6.1. Verejné konzultácie o kontrolách vývozu Komisia pravidelne organizuje verejné konzultácie, v rámci ktorých sa pýta na názory zainteresovaných strán v súvislosti s kontrolami vývozu. V apríli 2011 Komisia uskutočnila technické konzultácie týkajúce sa kontrolného zoznamu EÚ s cieľom získať informácie o zahraničnej dostupnosti položiek, ktoré podliehajú kontrolám. Komisia so zreteľom na požiadavky článku 25 v júni 2011 vydala zelenú knihu[12], v ktorej poukázala na vývoj systému kontroly vývozu EÚ za posledné desaťročie a ktorou otvorila rozsiahlu verejnú diskusiu o jeho fungovaní a budúcich strategických možnostiach. Zelená kniha znamená prvý krok k príprave preskúmania, ktoré sa požaduje podľa článku 25 nariadenia. Samotná zelená kniha obsahovala otázky týkajúce sa uplatňovania nariadenia (ES) č. 428/2009, ale aj strategickejšie otázky zamerané na problém, akým smerom by sa systém kontroly vývozu EÚ mal uberať. V januári 2013 bolo v pracovnom dokumente útvarov Komisie[13] „Strategické kontroly vývozu: záruka bezpečnosti a konkurencieschopnosti v meniacom sa svete“ preskúmaných vyše 100 prijatých príspevkov a určili sa hlavné problémy, na ktoré poukázali zainteresované strany (členské štáty vrátane národných parlamentov a politických strán, členovia Európskeho parlamentu, odvetvové združenia a hospodárske subjekty, organizácie občianskej spoločnosti a akademická obec v priebehu verejných konzultácií), ktoré predložili svoje názory, aj pokiaľ ide o silné a slabé stránky systému kontroly vývozu EÚ. 6.2. Vyhliadky pre vývoj režimu kontroly vývozu EÚ V pracovnom dokumente útvarov Komisie sa uvádzajú aj názory zainteresovaných strán týkajúce sa možných zlepšení a zdokonalení smerom k lepšie integrovanému režimu kontroly vývozu EÚ „v informačnom veku“, ktorý by jednak zabezpečoval spravodlivé podmienky, jednak by „zvýšil hodnotu spoločného menovateľa“. Niektoré zainteresované strany konkrétne žiadajú, aby sa politika EÚ v oblasti kontroly vývozu ďalej harmonizovala, a aby sa zohľadnili nedávne zmeny v politike, napríklad využívanie nástrojov IKT na odpočúvanie a sledovanie, alebo „kybernetických nástrojov“. Niektoré zainteresované strany odporúčajú aj úpravy na zlepšenie rámca pre poskytovanie licencií, napr. prostredníctvom rozšíreného používania vývozných povolení EUGEA založeného na rizikách a prostredníctvom preskúmania vnútroštátnych kontrol. Požadujú optimalizáciu mechanizmu univerzálnych kontrol a kritické preskúmanie transferov v rámci EÚ v záujme zníženia počtu prípadov narušenia hospodárskej súťaže v rámci jednotného trhu EÚ. Niektoré zainteresované strany podávajú návrhy na zlepšenie kontrol sprostredkovania a tranzitu a poukazujú na dôležitosť pravidelnej aktualizácie kontrolných zoznamov vzhľadom na vývoj v oblasti technológií a obchodu. Zainteresované strany venujú značnú pozornosť aj účinnému vykonávaniu kontrol a niektoré presadzujú myšlienku vytvorenia siete kontroly vývozu EÚ s vylepšenou spoločnou infraštruktúrou založenou napr. na štruktúrovanej spolupráci, spájaní zdrojov a výmene informácií, spoločných nástrojoch, kritériách a posudzovaní rizík, ako aj na odbornej príprave. Žiadajú takisto väčšiu transparentnosť a dialóg so súkromným sektorom a s akademickou obcou v záujme zlepšenia právnej istoty, ako aj účinnosti kontrol, napríklad uznaním režimov vnútorných programov súladu (Internal Compliance Programmes – ICP) a poskytovaním usmernení. 6.3. Revízia politiky EÚ v oblasti kontroly vývozu: najbližšie kroky Pracovný dokument útvarov Komisie a správa Európskemu parlamentu a Rade teda tvoria súčasť širšej revízie systému EÚ pre kontrolu vývozu. Otvárajú cestu k vypracovaniu oznámenia Komisie začiatkom roku 2014, v ktorom by sa mohla načrtnúť dlhodobá vízia strategických kontrol vývozu EÚ a v ktorom by sa mohli oznámiť konkrétne politické iniciatívy zamerané na modernizáciu režimu EÚ pre kontrolu vývozu a jeho prispôsobenie rýchlo sa meniacim technologickým, ekonomickým a politickým okolnostiam, ako je ustanovené v článku 25 nariadenia o kontrole vývozu. Príloha I – Zoznam skratiek AG || Austrálska skupina CWC || Dohovor o chemických zbraniach DUCG || Koordinačná skupina pre položky s dvojakým použitím DUeS || Elektronický systém pre položky s dvojakým použitím DUWP || Pracovná skupina pre položky s dvojakým použitím EÚ || Európska únia EUGEA || Všeobecné vývozné povolenie EÚ ICP MTCR || Vnútorný program súladu Režim kontroly raketových technológií NPT NSG || Zmluva o nešírení jadrových zbraní Skupina jadrových dodávateľov TARIC || Integrovaný colný sadzobník Európskych spoločenstiev ZHN || Zbrane hromadného ničenia [1] Ú. v. EÚ L 129, 16.5.2012, s. 12. [2] KOM(2011) 704 v konečnom znení. [3] Vyhlásenie Komisie a Vyhlásenie Európskeho parlamentu, Rady a Komisie o zásielkach s nízkou hodnotou, pripojené k nariadeniu (EÚ) č. 1232/2011. [4] Ú. v. EÚ C 67, 6.3.2012, s. 1. [5] Ú. v. EÚ C 283, 19.9.2012, s. 4. [6] Skupina odborníkov bola pôvodne vytvorená ako reakcia na odporúčanie na základe partnerského preskúmania v roku 2004 a neskôr sa po zohľadnení rastúceho dopytu formalizovala a upevnila. [7] Pojem položky s dvojakým použitím sa vzťahuje na rozsiahly zmiešaný okruh komodít, do ktorého patria položky s dvojakým použitím. Obchodovanie s položkami s dvojakým použitím, sa uskutočňuje v rámci tohto okruhu komodít, ale nie je s týmto okruhom totožné, pretože zďaleka nie všetky komodity v rámci oblasti vývozu s dvojakým použitím podliehajú kontrole vývozu a položky s dvojakým použitím zvyčajne patria do oblasti špičkových technológií. Merania Spoločného výskumného centra Komisie založené na databáze COMEXT úradu Eurostat priniesli stabilný odhad „oblasti vývozu položiek s dvojakým použitím“, ktorá predstavuje približne 20 % celkového vývozu EÚ (vrátane obchodovania v rámci EÚ). [8] Dôvodom poklesu počtu žiadostí (objem na obrázku 5 a hodnota na obrázku 6) je neúplnosť údajov, keďže k dátumu predloženia správy neboli zhromaždené všetky údaje za rok 2012. Treba takisto poznamenať, že žiadosti nepredstavujú nevyhnutne súčet povolení a zamietnutí, pretože mnoho žiadostí môže byť zrušených a niektoré žiadosti sa nemusia uzavrieť v tom istom roku. [9] Tento údaj sa vzťahuje na celkový počet zamietnutí platných ku koncu sledovaného obdobia vrátane zamietnutí vydaných skôr. Naproti tomu údaje na obrázkoch 5 a 6 sa vzťahujú iba na približne 1 700 zamietnutí vydaných v sledovanom období. [10] Treba poznamenať, že tento pokles možno pripísať rôznym faktorom, ako je napríklad lepšia informovanosť podnikov o kritických prípadoch, zavedenie prohibitívnych režimov (sankcií) atď. [11] Komisia – a od nadobudnutia účinnosti Lisabonskej zmluvy aj EÚ – je členom Austrálskej skupiny, pričom Komisia je zároveň pozorovateľom v skupine NSG a aktívne sa podieľa na činnostiach týchto multilaterálnych režimov kontroly vývozu. EÚ nemá formálny štatút v ostatných režimoch kontroly vývozu – MTCR a Wassenaarskom usporiadaní. Osem členských štátov nie je členmi režimu MTCR a Cyprus nie je ani členom Wassenaarskeho usporiadania. [12] KOM(2011) 393 z 30.6.2011. [13] SWD(2013) 7 zo 17.1.2013.