EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli21. 12. 2020 COM(2020) 778 final SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o výmene informácií z registrov trestov medzi členskými štátmi prostredníctvom Európskeho informačného systému registrov trestov (ECRIS) {SWD(2020) 378 final}



1. Úvod Účelom Európskeho informačného systému registrov trestov (ECRIS) je zlepšiť bezpečnosť občanov v rámci priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti EÚ tým, že sa medzi členskými štátmi umožní účinná výmena informácií o predchádzajúcich odsúdeniach v trestných konaniach vynesených trestnými súdmi v EÚ. Systém ECRIS začal fungovať v apríli 2012. Jeho fungovanie upravuje rámcové rozhodnutie Rady 2009/315/SVV z 26. februára 2009 o organizácii a obsahu výmeny informácií z registra trestov medzi členskými štátmi a rozhodnutie Rady 2009/316/SVV zo 6. apríla 2009 o zriadení Európskeho informačného systému registrov trestov (ECRIS). Komisia 29. júna 2017 prijala svoju prvú štatistickú správu v súlade s článkom 7 rozhodnutia Rady 2009/316/SVV, ktorá zahŕňala obdobie od apríla 2012 do 31. decembra 2016. Táto správa je druhou štatistickou správou Komisie o výmene informácií z registrov trestov medzi členskými štátmi prostredníctvom systému ECRIS. Jej účelom je predstaviť súlad výmen zo strany členských štátov s právnym rámcom systému ECRIS a identifikovať prípadné problémy s účinnosťou systému s cieľom dosiahnuť nápravu situácie. Komisia si vyhradzuje právo prijať všetky primerané opatrenia na zabezpečenie toho, aby si členské štáty plnili tieto právne povinnosti stanovené v rámcovom rozhodnutí 2009/315/SVV. 1.1. Štatistické údaje systému ECRIS V tejto správe sa uvádza prehľad využívania systému ECRIS od 1. januára 2017 do 31. decembra 2019 s dôrazom na rok 2019. Dopĺňa ju pracovný dokument útvarov Komisie SWD(2020) 378 (ďalej ako „pracovný dokument“). Väčšina tabuliek a grafov v správe sa týka roku 2019, tabuľky a grafy týkajúce sa rokov 2017 a 2018 možno nájsť v sprievodnom pracovnom dokumente. Niektoré štatistiky uvedené v správe poskytujú všeobecný prehľad za osemročné obdobie fungovania systému ECRIS od jeho spustenia v apríli 2012. Porovnateľné štatistické údaje o všetkých členských štátoch a štatistické tabuľky s informáciami o jednotlivých členských štátoch (uvedené v oddiele 3 pracovného dokumentu) však zahŕňajú len výmeny v rámci systému ECRIS v období rokov 2017 – 2019. V prípade potreby sa štatistiky z roku 2016 použili ako referenčný bod. V správe sa uvádzajú aj údaje o Veľkej Británii ako členskom štáte EÚ do roku 2019. Správa je založená na štatistikách, ktoré automaticky vytvára systém a ktoré členské štáty posielajú Komisii. Z 233 štatistických ukazovateľov stanovených pre systém ECRIS sa na uverejnenie vybrali len tie najrelevantnejšie a najzmysluplnejšie informácií. Okrem toho sa od členských štátov požadovalo, aby predložili štatistiky o počte odsúdení štátnych príslušníkov iných členských štátov (osôb, ktoré sú štátnymi príslušníkmi iných členských štátov EÚ) vynesených na ich území, aby bolo možné predložiť prehľad o vykonávaní postupu oznamovania. V správe sa uvádzajú údaje o odsúdeniach z 23 členských štátov. 1.2. Všeobecné zásady systému ECRIS Systém ECRIS je založený na decentralizovanej architektúre, v rámci ktorej si ústredné orgány členských štátov elektronicky vymieňajú informácie z registrov trestov výlučne medzi sebou. Každý členský štát, ktorý odsúdil občana iného členského štátu, má povinnosť prostredníctvom systému ECRIS čo najskôr oznámiť dotknutému členskému štátu (ďalej členský štát štátnej príslušnosti) všetky informácie súvisiace s odsúdením (oznámenia o nových odsúdeniach) a všetky nasledujúce aktualizácie (oznámenia o aktualizáciách). Členský štát štátnej príslušnosti teda uchováva centrálny register všetkých odsúdení vynesených voči jeho štátnym príslušníkom trestnými súdmi v iných členských štátoch EÚ popri akýmkoľvek odsúdeniam vyneseným v samotnom členskom štáte. Členský štát štátnej príslušnosti je potom povinný uchovávať a aktualizovať všetky informácie získané prostredníctvom systému ECRIS a poskytovať úplné informácie z registrov trestov (odpovede na žiadosti), keď ho o to požiada iný členský štát (žiadosti o informácie), a to v krátkej lehote 10 alebo 20 dní. 2. Výmeny v rámci systému ECRIS v číslach

2.1. Pripojené členské štáty Systém ECRIS je decentralizovaný systém, v rámci ktorého by mali byť navzájom prepojené všetky členské štáty. Členský štát sa považuje za pripojený k systému ECRIS, ak si vymieňa informácie z registrov trestov minimálne s jedným ďalším pripojeným členským štátom. Všetky členské štáty sú v súčasnosti pripojené k systému ECRIS a v priemere si vymieňajú informácie z registrov trestov s 24 ďalšími členskými štátmi. Najvyšší možný celkový počet prepojení je 756 (27 × 28). Hoci sú v súčasnosti k systému ECRIS pripojené všetky členské štáty, len jeden z nich si prostredníctvom systému ECRIS účinne vymieňa informácie so všetkými ostatnými (ES). V prípade väčšiny členských štátov jedno alebo dve prepojenia stále chýbajú. V rámci systému ECRIS bolo na začiatku jeho fungovania v roku 2012 spolu 173 prepojení z možných 756 prepojení (pri 28 aktívnych členských štátoch). Do konca roka 2019 bolo vytvorených 670 prepojení, čo predstavuje 90 % z celkového počtu možných prepojení. Konečný cieľ sa však ešte úplne nedosiahol, keďže nie všetky členské štáty sú prepojené so všetkými ostatnými členskými štátmi prostredníctvom systému ECRIS a nevymieňajú si navzájom informácie. 2.2. Celkový počet vymenených správ V nasledujúcom grafe je znázornený rýchlo rastúci ročný počet správ vymenených medzi pripojenými členskými štátmi od spustenia systému ECRIS v apríli 2012 do 31. decembra 2019. Treba vziať do úvahy, že v roku 2012 systém fungoval len 8 mesiacov. V roku 2016 boli medzi všetkými prepojenými členskými štátmi vymenené 2 milióny správ; tento počet sa v roku 2019 zvýšil na takmer 4,2 milióna, pričom priemerne došlo k výmene 348 000 správ za mesiac. V týchto počtoch sú zahrnuté všetky typy správ: oznámenia, aktualizácie, žiadosti, odpovede, zamietnutia, iné odpovede, výmeny dodatočných informácií atď. V grafe uvedenom ďalej je znázornený trend oznámení, žiadostí a odpovedí na žiadosti počas ôsmich rokov fungovania systému ECRIS. Zohľadnené boli len oznámenia o nových odsúdeniach, teda bez aktualizácií. Odpovede zahŕňajú odpovede na žiadosti, zamietnutia žiadostí a iné odpovede. Za posledné tri roky možno zaznamenať radikálnu zmenu pomeru medzi počtom oznámení o nových odsúdeniach, žiadostí a odpovedí na žiadosti. V roku 2016 boli počty v prípade každej z týchto troch kategórií takmer rovnaké a dosahovali približne 350 000 za rok na kategóriu. V roku 2019 bol počet žiadostí o informácie a súvisiaci počet odpovedí na žiadosti viac ako trikrát vyšší než počet oznámení. V roku 2017 počet oznámení o nových odsúdeniach klesol a zostal na úrovni približne 310 000 až do roku 2019. Táto klesajúca tendencia je prekvapujúca vzhľadom na stúpajúci počet prepojení medzi členskými štátmi. Ako je naznačené v oddiele 2.4 ďalej v texte, niektoré členské štáty mali ťažkosti s oznamovaním všetkých nových odsúdení. Naproti tomu sa počet žiadostí o informácie a súvisiacich odpovedí na žiadosti od roku 2017 strojnásobil – a dosiahol počet 1 milión v roku 2019 v prípade každej z týchto kategórií. Tento dramatický nárast žiadostí o informácie je spôsobený najmä posunom vo využívaní systému ECRIS, ktorý sa už nepoužíva primárne na účely trestného konania, ale čoraz viac aj na iné účely ako na účely trestného konania. Bližšie informácie sa uvádzajú v oddiele 2.8. Je to aj pozitívny znak toho, že v členských štátoch stúpa povedomie o potrebe používať systém ECRIS na vyžiadanie informácií v priebehu trestného konania, aby bolo možné zohľadniť predchádzajúce odsúdenia v súlade s rámcovým rozhodnutím 2008/675/SVV. 2.3. Počet oznámení, žiadostí a odpovedí za jednotlivé členské štáty V nasledujúcom grafe je znázornený počet oznámení o nových odsúdeniach, počet žiadostí o informácie a odpovedí za všetky prepojené členské štáty v roku 2019.

Podobne ako v predchádzajúcich rokoch boli z hľadiska celkového počtu týchto troch typov správ najaktívnejšie ďalej uvedené členské štáty. Uvedené údaje ukazujú výrazné rozdiely medzi činnosťami a pracovnou záťažou jednotlivých členských štátov v rámci systému ECRIS. Niektoré členské štáty odosielajú žiadosti o informácie výrazne častejšie, ako takéto žiadosti prijímajú, napr. DE (745 000 odoslaných žiadostí, 32 400 prijatých žiadostí), UK (91 000 odoslaných, 31 500 prijatých) a CZ (38 500 odoslaných, 24 700 prijatých). Ďalšie členské štáty čelia značnému počtu žiadostí, kým ony samy posielajú menej žiadostí, napr. PL (197 300 poskytnutých odpovedí, 15 400 odoslaných žiadostí), RO (170 000 v porovnaní s 1 200), IT (99 500 v porovnaní s 1 500), HR (63 300 v porovnaní s 3 000), SK (41 000 v porovnaní s 900), HU (37 400 v porovnaní s 500). Niektoré ďalšie členské štáty posielajú vysoké počty oznámení o nových odsúdeniach členským štátom, ktorých je páchateľ štátnym príslušníkom, kým samy posielajú menej žiadostí, napr. BE (36 300 odoslaných oznámení, 5 200 odoslaných žiadostí), IT (25 700 oznámení, 1 500 žiadostí). 2.4. Oznámenia V nasledujúcom grafe je znázornený počet oznámení, ktoré vydali všetky prepojené členské štáty v roku 2019, pričom sú rozdelené na oznámenia o nových odsúdeniach a oznámenia, ktorými sa aktualizujú oznámenia odoslané v minulosti. Počty oznámení sa medzi členskými štátmi značne líšia, od takmer 112 000 (DE) až po nula oznámení o nových odsúdeniach (MT, PT) za rok. Pri analýze týchto odlišností treba zohľadniť najmä dva faktory: veľkosť krajiny a počet odsúdení štátnych príslušníkov iných členských štátov (populácia štátnych príslušníkov iných členských štátov EÚ). V nasledujúcej tabuľke sa uvádzajú najaktívnejšie členské štáty z hľadiska odoslaných oznámení o nových odsúdeniach. Ak sa zohľadní počet všetkých oznámení vrátane oznámení o aktualizáciách, zostáva Nemecko na prvom mieste, ale poradie sa mení. Počet oznámení o nových odsúdeniach dosahoval v roku 2019 58 %, kým počet oznámení o aktualizáciách predstavoval v danom roku 42 %. Celkovo bolo v uvedenom roku odoslaných 230 000 oznámení o aktualizáciách. Za zmienku stojí, že pred rokom 2017 predstavovali oznámenia o aktualizáciách iba približne štvrtinu všetkých oznámení. Súčasný výrazný nárast počtu oznámení o aktualizáciách v mnohých členských štátoch by sa mal považovať za pozitívny znak ich stúpajúceho povedomia o dôležitosti oznamovania následných zmien pôvodných oznámení. Pomer medzi oznámeniami o nových odsúdeniach a oznámeniami o aktualizáciách sa v jednotlivých členských štátoch značne líši; v niektorých členských štátoch je počet oznámení o aktualizáciách trikrát vyšší (napr. FR, PL) alebo dvakrát vyšší (napr. AT, CZ) ako počet oznámení o nových odsúdeniach, v iných členských štátoch je počet v oboch týchto kategóriách správ takmer rovnaký (napr. ES, NL, IT, HU, FI, SK) a v ďalších členských štátoch tvoria aktualizácie len malú časť všetkých oznámení (napr. CY, DK, IE, RO). V prípade DE, FR a ES, ktoré odoslali najvyšší počet všetkých oznámení, predstavovali aktualizácie približne 34 % (DE), 76 % (FR) a 57 % (ES) všetkých ich oznámení odoslaných v roku 2019. V prvej štatistickej správe sa určili dva hlavné problémy: i) veľa členských štátov buď neposiela oznámenia o nových odsúdeniach vôbec, alebo ich posiela málo a ii) viaceré členské štáty buď neposielajú aktualizácie svojich oznámení zaslaných v minulosti vôbec, alebo ich posielajú málo. Tieto dva problémy sú zrejmé aj z podrobnej analýzy štatistických údajov za roky 2017 – 2019. Tentoraz sú však tieto otázky ešte zreteľnejšie, keďže sa týkajú väčšieho počtu členských štátov. Po prvé, veľa členských štátov buď neposiela oznámenia o nových odsúdeniach vôbec (PT v rokoch 2019 a 2018, MT v rokoch 2019 a 2017, EE v roku 2018, EL v roku 2017), alebo posiela malý počet takýchto oznámení vo vzťahu k ich populácii štátnych príslušníkov iných členských štátov EÚ a počtu odsúdení (BG, EE, IE, LT, LU, NL, RO v roku 2019; BG, IE, LU, LT, RO, SI, SE, MT, EL, UK v roku 2018; BG, EE, IE, LT, LU, RO, SI, SE, PT, UK v roku 2017). V dôsledku toho neboli tieto neoznámené odsúdenia zaevidované v členskom(-ých) štát(-och) štátnej príslušnosti.

Po druhé, viaceré členské štáty buď neposielajú aktualizácie svojich oznámení zaslaných v minulosti vôbec (BG, EE, EL, LV, LU, MT, PT, SI v roku 2019; BG, DK, EL, SI, PT, MT, LV, LU, IE, EE v roku 2018; DK, EE, EL, LV, LU, BG v roku 2017), alebo posielajú malý počet takýchto správ (IE, RO, CY v roku 2019; RO, CY v roku 2018; SI, RO, PT, MT, IE, HR, CY v roku 2017). Ak odsudzujúci členský štát neodošle aktualizácie, vedie to k tomu, že členský štát štátnej príslušnosti spracúva neaktualizované a nespoľahlivé informácie a tieto informácie sa ďalej šíria. 2.5. Žiadosti o informácie V nasledujúcom grafe sa porovnáva počet žiadostí o informácie, ktoré odoslali všetky prepojené členské štáty v roku 2019, s počtom odpovedí, ktoré na tieto žiadosti dostali. Ako sa už uviedlo v oddiele 2.2, vo všeobecnosti sa počet žiadostí o informácie od roku 2017 strojnásobil a v roku 2019 dosiahol 1 milión. Počet vydaných žiadostí sa v jednotlivých členských štátoch značne líši a pohybuje sa od 745 000 (DE) do 6 žiadostí (EL) za rok. Za zvýšením celkového počtu žiadostí stojí najmä DE, v ktorom počet žiadostí stúpol viac ako päťnásobne. V ES, LT, NL a PL sa ich počet zdvojnásobil. Pri analýze odlišností medzi počtami žiadostí členských štátov treba ako hlavný faktor zohľadniť počet štátnych príslušníkov iných členských štátov, ktorí majú pobyt v danom členskom štáte. Podobne ako v predchádzajúcich rokoch boli z hľadiska vydaných žiadostí najaktívnejšie tieto členské štáty. Napriek výraznému zvýšeniu počtu žiadostí vo všeobecnosti stále pretrváva problém, ktorý už bol zaznamenaný v prvej štatistickej správe, že niektoré členské štáty neposielajú takmer vôbec žiadne žiadosti (EL, CY, MT) alebo posielajú malý počet žiadostí vo vzťahu k ich populácii štátnych príslušníkov iných členských štátov EÚ (BG, EE, HU, IT, LV, RO, SI v rokoch 2017 – 2019). To by mohlo viesť k situácii, že trestné súdy by mohli vydávať rozsudky bez toho, aby vedeli o odsúdeniach vynesených v iných členských štátoch, čo je v rozpore s požiadavkami stanovenými v rámcovom rozhodnutí 2008/675/SVV. Okrem toho sa obmedzí preventívny účinok, ktorý súvisí s vyžiadaním výpisu z registra trestov na iné účely, ktoré sa netýkajú trestného konania, ako sú kontroly pred prijatím do zamestnania. Z uvedených údajov možno vyvodiť aj záver, že nie na všetky žiadosti o informácie bola doručená odpoveď (pozri takisto oddiel 2.6). Pokiaľ ide o členské štáty najaktívnejšie v odosielaní žiadostí, na 5,6 % žiadostí DE (41 662) a 2,5 % žiadostí AT (945) neprišla v roku 2019 odpoveď, kým v prípade UK a CZ počet odpovedí prijatých v uvedenom roku prekročil počet ich žiadostí. 2.6. Odpovede na žiadosti V nasledujúcom grafe sa porovnáva počet odpovedí, ktoré odoslali všetky prepojené členské štáty v roku 2019, s počtom príslušných žiadostí o informácie, ktoré im boli doručené. Počet prijatých žiadostí a odoslaných príslušných odpovedí sa v jednotlivých členských štátoch značne líši a pohybuje sa od 179 000 (PL) po 646 žiadostí (MT) za rok. Pri analýze týchto odlišností treba zohľadniť najmä dva faktory: celkovú populáciu členského štátu a počet štátnych príslušníkov daného členského štátu s pobytom v inom členskom štáte. Členské štáty, ktoré odpovedali na najvyšší počet žiadostí v absolútnom vyjadrení (nemusí ísť nevyhnutne o najvyšší podiel v pomere k počtu prijatých žiadostí):

Hoci vo všeobecnosti všetky členské štáty odpovedajú na žiadosti, v roku 2019 neboli nedoručené odpovede na viac ako 42 000 žiadostí o informácie. Vo väčšine prípadov bol počet odoslaných odpovedí mierne nižší ako počet prijatých žiadostí o informácie, pričom v priemere išlo približne o 4,1 % v porovnaní s 3,6 % v roku 2016. Spomedzi členských štátov, ktorým bol v roku 2019 doručený najvyšší počet žiadostí, BG neodpovedalo na 53 % prijatých žiadostí (30 975), EL na 38 % (19 564), IT na 8,9 % (9 720) a RO na 1,3 % (2 347). V prípade PL a HR bol počet odpovedí odoslaných v roku 2019 v podstate vyšší ako počet prijatých žiadostí, čo by mohlo byť spôsobené zaslaním oneskorených odpovedí na žiadosti z predchádzajúceho roka. V roku 2019 mali najvyšší percentuálny podiel nezodpovedaných žiadostí tieto členské štáty: MT (82 % žiadostí, ktoré jej boli doručené), CY (65 %), BG (53 %) a EL (38 %). Podrobná analýza štatistík jednotlivých členských štátov v súvislosti s odpoveďami na žiadosti sa uvádza v oddiele 3 pracovného dokumentu. Dôsledky porušenia povinnosti odpovedať na žiadosti o informácie môžu byť tragické, ako sa uvádza v predchádzajúcich bodoch. 2.7. Odpovede, ktoré nespĺňajú zákonné lehoty Ďalší problém sa týka toho, že na niektoré žiadosti sa neodpovedá v zákonných lehotách. V nasledujúcom grafe sa uvádza prehľad všetkých členských štátov a počty ich odpovedí, ktoré v roku 2019 nesplnili zákonné lehoty, pričom sú označené odpovede, ktoré boli poslané po uplynutí lehoty, a žiadosti, v prípade ktorých uplynula lehota na poskytnutie odpovede. V roku 2019 bola na 190 000 žiadostí poskytnutá odpoveď po uplynutí zákonnej lehoty, čo predstavuje 18,4 % celkového počtu žiadostí. Okrem toho bolo zaznamenaných 42 000 žiadostí, v prípade ktorých uplynula lehota na poskytnutie odpovede. Tieto vysoké počty spolu s referenčnými údajmi za rok 2016 (v príslušnom poradí: 13 800 [3,8 %]; 13 000) naznačujú alarmujúce zvýšenie počtu odpovedí, ktoré nespĺňajú zákonné lehoty. Táto tendencia sa týka len niekoľkých členských štátov, najmä tých, ktoré čelili obrovskému počtu žiadostí o informácie, kým veľká väčšina členských štátov zostáva pod hodnotou 0,5 % oneskorených odpovedí. Medzi štáty, ktoré mali najväčší problém dodržiavať lehoty v roku 2019, patrili: PL s 55 % oneskorených odpovedí (99 000), RO (30 %; 50 000), HR (43 %; 24 600), LV (47 %; 6 200), BE (18 %; 2 800) a BG (5 %; 3 300). Problém žiadostí, v prípade ktorých uplynula lehota na odpoveď, ktorý mohol viesť buď k oneskoreným odpovediam, alebo k tomu, že sa na žiadosti neposkytla odpoveď, sa týkal 33 % žiadostí prijatých MT a CY, 13,5 % žiadostí prijatých LV a 8 % žiadostí prijatých PL. 2.8. Žiadosti na účely trestného konania a na iné účely V nasledujúcich grafoch je znázornený pomer medzi žiadosťami na účely trestného konania a žiadosťami na iné účely ako na účely trestného konania, a to od roku 2012 do roku 2019. Veľa rokov sa percentuálny podiel žiadostí na iné účely ako na účely trestného konania pohyboval na priemernej úrovni 20 % všetkých žiadostí. Ako sa uvádza v predchádzajúcej časti textu, v rokoch 2018 – 2019 došlo k úplnému posunu vo využívaní systému, ktorý sa začal používať rovnako často na účely trestného konania, ako aj na iné účely (50/50 %). Za celé obdobie fungovania systému ECRIS bolo v priemere 69 % všetkých žiadostí na účely trestného konania a 31 % na iné účely.

Počet žiadostí na iné účely v roku 2019 prekročil 500 000, čo je viac ako šesťnásobok počtu v roku 2016. Aj počet žiadostí na účely trestného konania zostal na stabilnej úrovni približne 500 000. Nárast počtu žiadostí na iné účely bol spôsobený najmä výrazným zvýšením žiadostí jednotlivcov na získanie vlastného výpisu z registra trestov – a to viac ako šesťkrát od roku 2016, čo spolu predstavovalo 356 000 žiadostí. Druhým faktorom, ktorý k tomuto nárastu prispel, bol počet žiadostí na účely náboru na výkon povolania alebo na výkon organizovaných dobrovoľníckych činností, pri ktorých dochádza k priamemu a pravidelnému kontaktu s deťmi, kde sa uplatňuje smernica 2011/93/EÚ. Tieto žiadosti dosiahli počet 115 000 v roku 2019, čo je výrazné zvýšenie z hodnoty 7 800 v roku 2016. DE je členský štát, ktorý je hlavne zodpovedný za zvýšený počet žiadostí na iné účely. Žiadosti jednotlivcov na získanie informácií o ich vlastnom výpise z registra trestov tvorili v roku 2019 najväčší podiel žiadostí na iné účely ako na účely trestného konania – 70 % žiadostí na iné účely a 35 % všetkých podaných žiadostí. Druhý najvyšší počet žiadostí sa týkal žiadostí na účely náboru v súlade so smernicou 2011/93/EÚ (22 % žiadostí na iné účely a 11 % všetkých podaných žiadostí – v porovnaní s 10 % žiadostí na iné účely v roku 2016). Percentuálny podiel žiadostí od príslušného správneho orgánu na iné účely ako na účely trestného konania klesol zo 14 % žiadostí na iné účely v roku 2016 na 3,8 % v roku 2019 (a 2 % všetkých žiadostí) a dostal sa na tretie miesto s 19 000 žiadosťami. Žiadosti na účely získania povolenia na nosenie zbrane predstavovali 1,1 % žiadostí na iné účely. Nakoniec žiadosti na dôležitý účel získania inej štátnej príslušnosti tvorili približne len 0,9 % žiadostí na iné účely a 0,4 % všetkých žiadostí. 2.9. Žiadosti týkajúce sa občanov EÚ a štátnych príslušníkov tretích krajín V nasledujúcich grafoch je znázornený pomer medzi žiadosťami, ktoré sa týkajú občanov EÚ, a žiadosťami týkajúcimi sa štátnych príslušníkov tretích krajín, a to v priemere za rok počas celého obdobia fungovania systému ECRIS. V priemere 92 % všetkých žiadostí sa týka občanov EÚ a približne 8 % žiadostí sa týka štátnych príslušníkov tretích krajín. Podiel žiadostí, ktoré sa týkajú osôb bez štátnej príslušnosti, je okrajový (0,02 %). Hoci percentuálny podiel žiadostí o informácie o štátnych príslušníkoch tretích krajín od roku 2016 klesol z 10 % na 7 % všetkých žiadostí v roku 2019, skutočný počet takýchto žiadostí stabilne rástol a v roku 2019 prekročil 69 000. Tento jav je spôsobený výrazným zvýšením počtu žiadostí na iné účely, ako sú trestné konania, ktoré sa týkajú väčšinou občanov EÚ. V roku 2019 bol prijatý doplňujúci právny predpis, ktorým sa zriadil centralizovaný systém ECRIS-TCN umožňujúci účinnú identifikáciu členských štátov, ktoré majú informácie z registra trestov o štátnych príslušníkoch tretích krajín odsúdených v EÚ. Očakáva sa, že systém od svojho uvedenia do prevádzky v roku 2023 bude podporovať účinnejšie výmeny informácií o štátnych príslušníkoch tretích krajín prostredníctvom systému ECRIS a bude viesť k značnému zvýšeniu takýchto žiadostí. 2.10. Odpovede obsahujúce informácie o odsúdení V nasledujúcich grafoch je znázornený pomer medzi odpoveďami na žiadosti, ktoré obsahujú jedno alebo viac odsúdení, odpoveďami, ktoré neobsahujú odsúdenia, a ostatnými odpoveďami, pričom ide o priemerné hodnoty za rok počas obdobia fungovania systému ECRIS. Od prvého roka fungovania systému ECRIS v priemere 26 % odpovedí obsahovalo informácie o predchádzajúcich odsúdeniach. To znamená, že v jednej štvrtine prípadov dotknutá osoba už bola raz alebo viackrát odsúdená, čo je dôkazom užitočnosti systému ECRIS ako nástroja na získavanie informácií z registrov trestov.

Veľa rokov, až do roku 2018, pretrvával tento percentuálny podiel na stabilnej úrovni približne 30 %. V roku 2019 došlo náhle k poklesu na 19 % spolu s dramatickým rastom počtu žiadostí na iné účely ako na účely trestného konania. Ide o pozitívny znak toho, že väčšina osôb, ktoré boli predmetom žiadostí o informácie okrem iného v súvislosti s náborom, licenciami a administratívnymi účelmi, nebola predtým odsúdená. V roku 2019 to predstavovalo viac ako 188 000 odpovedí na všetky žiadosti vrátane informácií o odsúdeniach (v porovnaní s počtom 105 000 v roku 2016). Odpovede, ktoré neobsahovali informácie o odsúdení, v priemere predstavovali 74 % a ostatné odpovede 7 %. 3. Hlavné zistenia ·V roku 2019 všetkých 28 členských štátov aktívne používalo systém ECRIS, ale stále chýbalo 9,8 % možných prepojení Po ôsmich rokoch fungovania systému ECRIS bolo k nemu pripojených všetkých 28 členských štátov. Iba jeden z nich (ES) si však vymieňa informácie so všetkými ostatnými 27 členskými štátmi. V priemere má každý členský štát 24 aktívnych prepojení s ostatnými členskými štátmi. Na konci roka 2019 bolo vytvorených 90 % z celkového počtu možných prepojení. ·V roku 2019 bolo vymenených 4,2 milióna správ V roku 2016 boli medzi všetkými prepojenými členskými štátmi vymenené 2 milióny správ; tento počet sa v roku 2019 zdvojnásobil a dosiahol 4,2 milióna, pričom priemerne došlo k výmene 348 000 správ za mesiac. Za posledné tri roky došlo k radikálnej zmene pomeru medzi počtom oznámení, žiadostí a odpovedí na žiadosti – počet žiadostí o informácie sa viac ako strojnásobil v porovnaní s počtom oznámení. ·Pokles počtu oznámení o nových odsúdeniach – veľa odsúdení nebolo oznámených V roku 2017 počet oznámení o nových odsúdeniach klesol a zostal na úrovni približne 310 000 až do roku 2019. Táto klesajúca tendencia je prekvapujúca vzhľadom na stúpajúci počet prepojení medzi členskými štátmi. Niektoré členské štáty neposlali oznámenia o nových odsúdeniach za určité roky vôbec (PT, MT, EE, EL) a veľa z nich poslalo malý počet takýchto oznámení vo vzťahu k veľkosti ich populácie štátnych príslušníkov iných členských štátov EÚ a počtu odsúdení (BG, EE, EL, IE, LT, LU, MT, RO, SI, SE, PT, UK). Neposlanie oznámení je v rozpore s právnymi predpismi o systéme ECRIS a môže mať vážne dôsledky. ·Výrazné zvýšenie počtu žiadostí o informácie dosahujúce 1 milión Počet žiadostí o informácie sa od roku 2017 strojnásobil a len v roku 2019 dosiahol 1 milión. K tomuto výraznému zvýšeniu došlo najmä v dôsledku posunu vo využívaní systému ECRIS, ktorý sa už nepoužíva výlučne, alebo dokonca hlavne na účely trestného konania, ale aj – a to pravidelne – na iné účely ako na účely trestného konania (napr. kontroly pred prijatím do zamestnania, žiadosti o informácie o svojom vlastnom zázname z registra trestov atď.). Počet vydaných žiadostí sa však v jednotlivých členských štátoch značne líši a pohybuje sa od 745 000 (DE) do 6 žiadostí (EL) za rok. Zvýšenie celkového počtu žiadostí je spôsobené najmä zvýšením počtu žiadostí v DE. ·Systém ECRIS sa využíva na iné účely ako na účely trestného konania rovnako často ako na účely trestného konania Veľa rokov sa percentuálny podiel žiadostí na iné účely ako na účely trestného konania pohyboval na priemernej úrovni 20 %. Od roku 2018 možno zaznamenať nový prístup členských štátov k využívaniu systému ECRIS a spolu s ním sa systém začal používať rovnako často tak na účely trestného konania, ako aj na iné účely (50/50 %). Počet žiadostí na iné účely v roku 2019 prekročil pol milióna, čo je viac ako šesťnásobok počtu v roku 2016. Toto zvýšenie počtu žiadostí bolo spôsobené najmä výrazným rastom počtu žiadostí jednotlivcov o ich vlastný výpis z registra trestov (356 000 v roku 2019, čo predstavovalo 70 % žiadostí na iné účely), ako aj žiadostí na účely náboru na výkon činností, pri ktorých dochádza ku kontaktu s deťmi, kde sa uplatňuje smernica 2011/93/EÚ (115 000 žiadostí – 22 % žiadostí na iné účely). ·V rámci odpovedí sa v jednej štvrtine prípadov preukázali predchádzajúce odsúdenia v trestnom konaní