Brusel, 26.10.2004

KOM(2004) 723 v konečnom znení

OZNÁMENIE KOMISIE

Ekonomika EÚ: Hodnotenie v roku 2004 – Zhrnutie a hlavné závery – {SEK(2004) 1368}

1. ÚVOD |

Rozšírenie Únie 1. mája 2004 znamená historický úspech. Hoci proces ekonomickej integrácie v nových členských štátoch začal počas predvstupovej fázy, posilnil sa ich vstupom do EÚ. Tento proces bude v sebe zahŕňať výzvy, ale predovšetkým príležitosti ako pre starú EÚ-15, tak aj pre novú EÚ-25. |

Rozšírenie a strednodobé hodnotenie lisabonskej stratégie dávajú do popredia kľúčové ekonomické problémy lisabonskej agendy | Na zasadaní Európskej rady na jar 2004 bola skupina na vysokej úrovni pod vedením Wima Koka požiadaná, aby vykonala nezávislé hodnotenie, ktoré prispeje k nadchádzajúcemu strednodobému hodnoteniu lisabonskej stratégie. Bude to predovšetkým príležitosť poučiť sa z doposiaľ získaných skúseností a posilniť politickú stratégiu a nástroje na dosiahnutie strategického cieľa pre toto desaťročie, ktorý bol schválený Európskou radou v Lisabone v marci 2000. Blížiace sa strednodobé hodnotenie cieľa bolo tiež definujúcim faktorom v koncepcii vydania hodnotenia ekonomiky EÚ v roku 2004. Hodnotenie začína kapitolou o nedávnom makroekonomickom a politickom vývoji v eurozóne a potom pokračuje analýzou štyroch špecifických tém, ktoré boli vybrané kvôli svojmu významu pre lisabonskú agendu: konvergencia, zamestnanosť, produktivita a životné prostredie. Záverečná kapitola sa zaoberá aktuálnymi problémami v oblasti hospodárskeho dohľadu. |

2. EKONOMICKÝ VÝVOJ: ONESKORENÉ ZOTAVENIE VYVOLÁVA OTÁZKY O ODRAZE |

Po troch rokoch slabého rastu sa ekonomika eurozóny zotavuje | V roku 2004 sa ekonomické vyhliadky rozjasnili na pozadí priaznivého medzinárodného ekonomického prostredia. Ťahúňom rastu bol hlavne silný vývoz, zatiaľ čo domáci dopyt v eurozóne nabral tempo pomaly, ale stabilne. Prínos k rastu súkromnej spotreby a investícií, ktoré sú dvoma hlavnými zložkami domáceho dopytu, však ostal príliš nestabilný, aby sa dalo hovoriť o skutočne bezpečnom zotavení. Je málo dôkazov, ktoré by podporili argument, že slabý domáci dopyt v ostatných rokoch možno pripísať makroekonomickým politikám. Menové podmienky ostali výhodné, keď krátkodobé a dlhodobé úrokové miery dosiahli historické minimá, a fiškálna politika bola poznamenaná zmierňujúcim vplyvom automatických stabilizátorov. Kombináciou politík sa takto zabezpečilo zdravé makroekonomické prostredie prispievajúce k zotaveniu domáceho dopytu. |

Oneskorené a zdĺhavé zotavenie dáva do popredia ekonomický odraz eurozóny | Odraz ekonomiky EÚ bol pomerne oneskorený a zdĺhavý v porovnaní s inými hlavnými ekonomikami. Vznikli tak otázky o ekonomickom odraze eurozóny a špecifickejšie o tom, či eurozóna je citlivejšia na ekonomické šoky, než iné regióny, alebo či jej ekonomické štruktúry sú menej priaznivé pre ekonomické oživenie. Analýza ukazuje, že hoci nepriaznivé ekonomické udalosti mali vplyv na ukazovatele ekonomickej dôvery, ich účinok na priemyselnú výrobu bol krátkodobý a nie veľmi hlboký. Skôr by sa zdalo, že pri oneskorenom a zdĺhavom cyklickom prispôsobovaní v eurozóne bola významnejším faktorom štrukturálna strnulosť. Simulácie svedčia o tom, že štrukturálna strnulosť má dopad hlavne na investičnú aktivitu. Z tohto dôvodu bude rýchlosť návratu k potenciálnej produkcii závisieť od toho, ako bude táto strnulosť naďalej zaťažovať investície po tom, čo sa vyčerpá cyklický vplyv nedostatku dopytu na jednej strane a finančných obmedzení, ktoré zdržiavajú rast investícií, na strane druhej. Mzdová strnulosť a nedokonalá hospodárska súťaž, najmä v sektore služieb, patria medzi hlavné príčiny pevných cien v eurozóne. Relatívne ceny sa v eurozóne neprispôsobujú rýchlo, čo znamená potrebu nákladnejších úprav množstiev vo forme znižovania výroby, a takto aj zamestnanosti. Je tiež možné, že nedostatok rozhodnosti pri riešení rozpočtovej konsolidácie, štrukturálnych reforiem a dôchodkových reforiem zvýšil neistotu, a tak nepriaznivo ovplyvnil dôveru spotrebiteľov a ich výdavky. Energické riešenie týchto otvorených problémov politiky by mohlo potenciálne podporiť spotrebu počas zvyšovania konjunktúry. |

3. EKONOMICKÁ PODPORA LISABONSKEJ STRATÉGIE |

Bližší pohľad na ekonomiku konvergencie, výkonnosť trhu práce, produktivitu a životné prostredie | Na zasadaní Európskej rady v Lisabone v marci 2000 hlavy štátov alebo vlád oznámili svoj cieľ vytvoriť z Európy „najkonkurenčnejšiu a najdynamickejšiu ekonomiku na svete založenú na vedomostiach, ktorá bude schopná trvalo udržiavať ekonomický rast s novými a lepšími pracovnými príležitosťami a väčšou sociálnou súdržnosťou.” Ako príspevok k príprave chystaného hodnotenia lisabonskej stratégie v polovici obdobia jej plnenia, sa hodnotenie ekonomiky EÚ za rok 2004 zameriava na formy ekonomickej podpory definované v stratégii v štyroch oblastiach. Po prvé, pokiaľ ide o súdržnosť, vypracovala sa analýza o vyhliadkach dobehnutia rastu a konvergencie v nových členských štátoch. Po druhé, podrobne je zhodnotená ekonomika výkonnosti pracovného trhu. Rozšírila sa analýza v minuloročnom hodnotení vývoja produktivity, so zvláštnym odkazom na úlohu, ktorú zohrávajú informačné a komunikačné technológie (ICT) a reforma trhu výrobkov. Štvrtá kapitola sa zaoberá vzťahom medzi životným prostredím a ekonomickým rastom, a záverečná kapitola hodnotí vybrané témy v oblasti hospodárskeho dohľadu. |

3.1. Vyrovnávanie rastu a konvergencia v nových členských štátoch |

Rozšírenie vynieslo do popredia problém súdržnosti | Keďže príjmová úroveň v nových členských štátoch je značne pod priemerom EÚ, zdá sa, že v tomto prípade je vhodné identifikovať hlavné páky politiky na podporu udržateľného procesu vyrovnávania rastu. Skúsenosti EÚ z minulosti však ukazujú, že príjmová konvergencia nie je nevyhnutne rýchly, kontinuálny a automatický proces. Ďalej, v prvotných štádiách vyrovnávania má rast tendenciu posilňovať sa skôr v mestských, než vidieckych oblastiach, takže nerovnosti v príjme medzi regiónmi môžu spočiatku vzrásť, keďže sa zrýchľuje tempo národného rastu. |

Rast v nových členských štátoch poháňaný rastom investícií a produktivi | Nové členské štáty začali dlhý proces vyrovnávania dávno pred pristúpením v prechodnej fáze na začiatku 90-tych rokov – i keď vo väčšine prípadov iba miernym tempom. Tento proces ekonomickej konvergencie bol doteraz výhradne poháňaný investíciami a celkovou produktivitou faktorov (TFP). Výzvou bude rozšírenie tohto procesu pritiahnutím nedostatočne využívaných pracovných zdrojov, čím sa zvýši pomerne nízka zamestnanosť vo väčšine nových členských štátoch, a postupným mobilizovaním vyšších domácich úspor doplniť zahraničné priame investície, ktoré doposiaľ hrali hlavnú úlohu. |

Komplexný prístup politiky potrebný na podporu vyrovnávania | Dôležitou otázkou je, ako môže politika podporiť silnejší a na širšom základe postavený rast. Liberalizácia obchodovania už v značnej miere prispela k rastu od začiatku 90-tych rokov. Kľúčovou prioritou bude ďalšie posilnenie makroekonomickej stability v mnohých prípadoch ešte stále s vysokým verejným deficitom a infláciou, ktorá sa v niektorých členských štátoch dosť mení a ostáva vysoká. Inštitucionálna reforma je tiež dôležitá pri udržaní konvergencie, a teraz, keď vyhliadka prístupu k EÚ už nemôže ďalej pôsobiť ako externá záchranná kotva, ktorá pomáha priaznivo ovplyvniť politickú podporu, je výzvou udržať hybnú silu a podporovať ďalšie domáce reformy.. |

Politika súdržnosti EÚ môže mať významný dopad, ak bude splnených niekoľko podmienok | Štrukturálne fondy zohrávajú úlohu aj pri účinnej podpore konvergencie, ale aby to tak bolo, musia byť splnené tri podmienky: silnejšia priestorová koncentrácia v regiónoch a členských štátoch, ktoré to najviac potrebujú, zlepšená tematická koncentrácia a efektívnejšie využívanie fondov pri plnení lisabonských cieľov. Prínos politiky súdržnosti EÚ ku skutočnej konvergencii bude závisieť najmä od angažovanosti politických činiteľov voči koherentnej národnej a regionálnej politike, zabezpečiac, že prostredie, v ktorom sa využívajú štrukturálne fondy, bude charakterizované makroekonomickou stabilitou, pokračujúcimi štrukturálnymi reformami a dobrým vedením. |

3.2. Trh práce v EÚ: ekonomická analýza výkonnosti v poslednom období a vyhliadky |

Lisabonský cieľ v oblasti zamestnanosti sa zdá náročný a pravdepodobne sa nedá dosiahnuť | V polovici prvého desaťročia lisabonskej stratégie je ťažké si predstaviť, ako sa dajú dosiahnuť ciele v oblasti zamestnanosti do roku 2010, čiastočne kvôli ekonomickému spomaleniu, ale najmä kvôli tomu, že pokrok v oblasti štrukturálnych reforiem je pomalý a nedostatočný. Pozitívnou stránkou je však dôkaz o tom, že väčšina zlepšení výkonnosti trhu práce v 90-tych rokoch sa dosiahla vďaka štrukturálnym zmenám, a že výrazný pokrok pokračoval v niektorých oblastiach, ako je zlepšenie zamestnávania žien. |

Zatiaľ čo vyššia zamestnanosť môže dočasne zmierniť rast produktivity, odhaduje sa, že tento účinok je malý | Okrem toho sú dobre známe hlavné determinanty výkonnosti trhu práce a druh opatrení, ktoré členské štáty potrebujú prijať, aby sa splnil lisabonský cieľ – väčšie množstvo a lepšie pracovné miesta – a v plnej miere sú vyjadrené v komplexnom prístupe európskej stratégie zamestnanosti. Patria medzi ne napríklad reformy, ktoré umožnia mzdové odlíšenie v súlade s vývojom produktivity a podmienkami miestneho trhu práce, reformy daní a dávok v spojení s dobre cielenými politikami aktívneho trhu práce, prispôsobovanie pracovného trhu, ktoré prispieva k tvorbe pracovných miest, a politiky na zlepšenie vzdelávania a odbornej prípravy najmä nízkokvalifikovaných a starších pracovníkov. Podrobné stratégie reforiem musia byť špecifické pre danú krajinu a musia brať ohľad na zloženie pracovného trhu a inštitúcií sociálnej ochrany. Porovnanie priorít špecifických pre danú krajinu, ako boli stanovené v odporúčaniach EÚ pre oblasť zamestnanosti a smernice širokej ekonomickej politiky s pokrokom dosiahnutým v posledných niekoľkých rokoch však ukazuje na oblasti, ktoré si vyžadujú okamžité kroky na úrovni členského štátu. |

While higher employment may temporarily dampen productivity growth, this effect is estimated to be small | Niektorí vyslovili pochybnosť o tom, či sú lisabonské ciele zvýšiť zamestnanosť a súčasne produktivitu zlučiteľné. Analýza však naznačuje, že rastúca zamestnanosť má iba malý podiel na pozorovanom spomalení rastu produktivity práce od polovice 90-tych rokov. V skutočnosti je málo dôvodov myslieť si, že vyššia zamestnanosť má negatívny dosah na dlhodobý rast produktivity, čo je to, na čom skutočne záleží pokiaľ ide o konkurencieschopnosť a dynamiku ekonomiky EÚ. |

3.3. Produktivita, vplyv nových technológií a reforiem trhu s výrobkami |

Rast produktivity je dôležitý na uskutočnenie lisabonského strategického cieľa | Ekonomika EÚ nesmie iba dosiahnuť vyšší pracovný vstup, ale musí posilniť aj rast produktivity. Makroanalýza, ako aj analýza špecifického sektora naznačuje, že veľká časť spomalenia produktivity od roku 1995 je štrukturálna a je odrazom kombinovaného vplyvu nízkeho rastu produktivity vo veľkej miere stredne technických priemyselných odvetví EÚ, pomerne malej veľkosti výrobného odvetvia ICT v EÚ a problémov rastu TFP v sektoroch, ktoré využívajú ICT. Aj vyššia návratnosť, ktorá sa môže získať mimo Európy globalizáciou a zvýšenou mobilitou medzinárodného kapitálu, môže vyvinúť tlak na produktivitu kapitálu. Tento vývoj by mohol byť súčasťou vysvetlenia, prečo substitúcia kapitál – práca, a z toho dôvodu rast produktivity práce, poklesli. |

Produkcia a absorpcia vedomostí sú navzájom sa podporujúce prvky každej úspešnej dlhodobej stratégie produktivity | TFP je stanovená hlavne účinnosťou, s akou sa pokrok v kompetenciách pracovníkov spája s organizáciou a technologickou úrovňou kapitálového vybavenia. Ekonomika založená na vedomostiach ešte nie je pevne zakotvená v EÚ. Medzi EÚ a USA je značná priepasť medzi množstvom zdrojov prideľovaných výskumu a efektívnosťou výskumu. Kvalitnejší inovačný systém v USA výrazne posunul ekonomiku USA k novým priemyselným odvetviam s vysokým rastom produktivity, hlavne sektorom vyrábajúcim ICT a sektorom služieb, ktoré využívajú ICT. V dôsledku toho je má oveľa silnejšie postavenie po zrýchlení konkurenčných a technologických tlakov vyvolaných globalizáciou od polovice 80-tych rokov. Sú potrebné hlavne reformy, ktoré by umožnili, aby vznik a rast nových inovačných firiem. Tým sa zdôrazňuje význam zvýšenia investícií do ľudského kapitálu na pomoc ďalšiemu zlepšeniu produkcie a šírenia vedomostí. Investície do vzdelávania, odbornej prípravy a celoživotného vzdelávania sú nevyhnutné pre medzinárodnú konkurencieschopnosť Európskej únie vo vedomostne intenzívnych, inovačných sektoroch a pre trvalo udržateľný rast a zamestnanosť. Je rovnako dôležité zlepšiť „pôsobenie“ ďalších investícií do výskumu a vývoja na rast produktivity a s pevnou rozhodnosťou plniť cieľ zvýšenia výdavkov na výskum a vývoj na 3 % HDP. To bude znamenať potrebu usporiadať rámcové podmienky a ďalej zlepšovať rozhranie medzi výskumom a priemyslom. |

Reformy trhu s výrobkami zohrávajú hlavnú úlohu v lisabonskej stratégii, keďže zlepšujú rámcové podmienky, za ktorých funguje podnikanie | Ďalším rozmerom snahy zvýšiť rast produktivity sú reformy trhu s výrobkami. Spôsob, akým sú trhy s výrobkami riadené, má významný vplyv na stupeň hospodárskej súťaže na trhu a rozsah a veľkosť trhu, a takto na veľkosť a štruktúru ekonomickej aktivity. Priamy účinok zníženia nákladov podnikania a odstránenie bariér novým trhom na produktivitu je malý. Empirické štúdie naznačujú, že veľká časť vplyvu na produktivitu prebieha prostredníctvom nepriameho vplyvu, konkrétne redukciou zvyšovania cien a opätovného rozdeľovania skromných zdrojov (alokačná účinnosť); zlepšením využitia výrobných faktorov firmami (produktívna účinnosť); a stimulom pre firmy inovovať a smerovať k novému poľu pôsobnosti modernej technológie (dynamická účinnosť). Sú to hlavne reformy trhu s produktmi, ktoré uľahčujú vstup, znižujú sadzby, zmenšujú regulačné bariéry obchodu, odstraňujú reguláciu cien a znižujú zapojenie štátu do výroby, a znižujú priemernú úroveň ekonomických rent v ekonomike. Vo sektoroch high-tech, kde sú výsledky produktivity najdôležitejšie, sú to práve nové firmy, ktoré najvýznamnejšie prispievajú k rastu produktivity. Zdá sa, že hospodárska súťaž má celkový dopad na dynamickú účinnosť s dlhým oneskorením a literatúra zdôrazňuje skutočnosť, že inovácie majú rôzny účinok na rast produktivity v závislosti od vzdialenosti od technologickej hranice. |

Ďalšie reformy by sa mali zamerať hlavne na podporu vstupu nových spoločností a uskutočnenie vnútornej integrácie | EÚ sa už zúčastňuje na dôkladných reformách, najmä na vytváraní vnútorného trhu. EÚ je otvorená medzinárodnej hospodárskej súťaži a jej sieťové priemyselné odvetvia sú liberalizované do tej miery, ktorá sa vyrovná, ak nepredčí úroveň v USA. Zdá sa však, že zaostáva pokiaľ ide o opatrenia, ktoré podporujú vstup a výstup firiem. Stále existujú možnosti na zvýšenie stupňa integrácie medzinárodného trhu v EÚ. Zdá sa tiež, že náklady na splnenie nariadenia sú vyššie ako v USA, čo naznačuje, že ostáva ešte veľa práce, ktorú je potrebné urobiť z tohto hľadiska v EÚ. |

3.4. Ochrana životného prostredia: vlečúci sa rast alebo štrukturálne prispôsobenie posilňujúce rast? |

V posledných desaťročiach sa dosiahlo určité zníženie intenzity rastu znečistenia v Európe bez vytlačenia priemyselných odvetví | Kým udržateľnosť životného prostredia je neoddeliteľnou súčasťou lisabonskej stratégie, ochrana životného prostredia a ekonomický rast sú často vnímané ako ciele, ktoré si navzájom konkurujú. Diskusia je zameraná na vodu, pôdu a znečistenie ovzdušia a globálne spoločné prvky, ako ovzdušie a ozónová diera. Kým tieto sú viac menej obnoviteľnými prírodnými zdrojmi, ich nedostatok (alebo nadmerné využívanie) dramaticky vzrástol v posledných niekoľkých desaťročiach. Absencia vymáhateľných majetkových práv nepomohla čeliť tejto tendencii. Politika životného prostredia sa zameriava na zavedenie týchto zdrojov pod režim spoločného majetku s vymáhateľnými pravidlami. Hlavnými nástrojmi politiky sú rôzne formy obmedzení činnosti, ktorá je nebezpečná pre životné prostredie alebo ho poškodzuje. |

Politiky životného prostredia musia byť nákladovo efektívne, postupné a predvídateľné vo svojej forme, ak majú stimulovať štrukturálne prispôsobenie posilňujúce prosperitu | Požiadavka na ochranu životného prostredia vznikla spolu s ekonomickým rastom a aktivita verejnosti a trhové sily spustili znižovanie intenzity znečistenia spôsobeného ekonomickou aktivitou v EÚ. Napomohol tomu aj dynamický rast a narastajúci podiel sektora služieb. Neexistuje žiaden dôkaz, ktorý by podporoval tvrdenie, že toto stlmenie úrovne znečistenia z úrovne ekonomickej aktivity sa dosiahlo vývozom znečistenia prostredníctvom širokej delokalizácie, hoci zvýšené výdavky na ochranu životného prostredia v niektorých prípadoch zdražili výrobu regulovaných priemyselných odvetví. Na druhej strane dlhodobé posilňovanie spoľahlivých environmentálnych noriem a cieľov prispieva k vytvoreniu nových trhov pre environmentálne technológie a objavovanie sa nových špecializovaných priemyselných odvetví a potenciálu pre tvorbu nových pracovných miest. |

Aby sa stimulovalo prispôsobovanie ekonomických štruktúr posilňujúce prosperitu musia byť politiky životného prostredia vo svojej forme nákladovo efektívne | Politiky životného prostredia spôsobujú prispôsobovanie ekonomických štruktúr, najmä prispôsobovaním režimov vlastníckych práv v prípade prírodných zdrojov tak, aby sa vzal do úvahy ich zvýšený nedostatok a nové vedecké náhľady. Týmto spôsobom by sa cena využívania zdrojov životného prostredia a cena vystavenia verejnosti zdravotným rizikám mala viac zosúladiť so sociálnymi nákladmi. To vedie k lepšiemu fungovaniu trhu, teda k efektívnejšiemu rozdeľovaniu zdrojov a s tým spojených výsledkov súvisiacich s prosperitou. Preto politiky životného prostredia posilňujúce prosperitu musia byť nákladovo efektívne a mali by brať do úvahy nezhody, ktoré sú spojené s úpravou, dynamickým charakterom potrieb prispôsobovania, a neistoty v odhade nákladov a výnosov pri absencii dobre fungujúcich trhov. |

3.5. Súčasné problémy v oblasti hospodárskeho dohľadu |

Ekonomický dohľad si vyžaduje identifikovať témy, ktoré sa stanú v budúcnosti dôležitými | Okrem problémov, ktoré sa v súčasnosti dostávajú do popredia, sa tohtoročné hodnotenie zaoberá návrhom zmluvy, ktorou sa zriaďuje ústava Európy, ktorá v mnohých aspektoch posilňuje ekonomické riadenie v EÚ. Druhým problémom je vzdelávanie, od ktorého sa očakáva, že bude mať meniaci, ale významný vplyv na ekonomický rast v nadchádzajúcich desaťročiach, keďže profil vzdelávania pracovnej sily sa vyvíja. Nakoniec, štrukturálne ukazovatele a štatistika v EÚ sú rozhodujúce pre efektívnosť a transparentnosť v oblasti hospodárskeho dohľadu. |