Návrh smernica Rady o administratívnej spolupráci v oblasti daní /* KOM/2009/0029 v konečnom znení - CNS 2009/0004 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 2.2.2009 KOM(2009) 29 v konečnom znení 2009/0004 (CNS) Návrh SMERNICA RADY o administratívnej spolupráci v oblasti daní (predložená Komisiou) DÔVODOVÁ SPRÁVA KONTEXT NÁVRHU | 110 | Dôvody a ciele návrhu V ére globalizácie je čoraz dôležitejšia nevyhnutnosť vzájomnej spolupráce členských štátov v oblasti daní, a najmä priamych daní. Nesmierne sa rozvíja mobilita daňových poplatníkov, počet cezhraničných transakcií a internacionalizácia finančných nástrojov, a táto skutočnosť spôsobuje, že pre členské štáty je čoraz problematickejšie správne vymerať dane, keďže trvajú na národnej zvrchovanosti v súvislosti s úrovňou daní. Čoraz intenzívnejší problém týkajúci sa správneho vymerania daní ovplyvňuje fungovanie daňových systémov a je spojený s dvojitým zdanením, ktoré vedie k daňovým podvodom a daňovým únikom, keďže kontrolné právomoci sú naďalej na vnútroštátnej úrovni. Jeden členský štát preto nemôže spravovať svoj vnútorný daňový systém, najmä v súvislosti s priamymi daňami, bez informácií od ostatných členských štátov. Na prekonanie negatívnych vplyvov tohto javu je nevyhnutné vytvoriť novú administratívnu spoluprácu medzi daňovými úradmi členských štátov. Sú potrebné nástroje na vybudovanie dôvery medzi členskými štátmi prostredníctvom ustanovenia rovnakých pravidiel, povinností a práv pre všetky členské štáty. V tejto súvislosti sa vzhľadom na posledné súdne prípady zistilo, že mechanizmy spolupráce v skutočnosti nefungujú vždy účinne a uspokojivo, členské štáty však nemôžu odôvodniť obmedzenia základných slobôd nedostatkami v oblasti spolupráce medzi svojimi daňovými úradmi. Preto je nevyhnutný celkom nový prístup prostredníctvom vytvorenia úplne nového dokumentu, ktorým sa pridelia členským štátom právomoci, aby účinne spolupracovali na medzinárodnej úrovni a prekonali negatívny vplyv čoraz intenzívnejšej globalizácie na vnútornom trhu. Administratívna spolupráca prekrýva vnútroštátne právne predpisy, nenahrádza ich však ani neprispôsobuje. | 120 | Všeobecný kontext Platná smernica Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci príslušných úradov členských štátov v oblasti priamych daní a daní z poistného už nie je primeraným nástrojom. Jej podstatnými nedostatkami sa zaoberala pracovná skupina Rady na vysokej úrovni proti podvodom v správe z mája 2000 (dokument 8668/00) a neskôr Komisia v oznámeniach z roku 2004 (KOM (2004) 611 v konečnom znení) a 2006 (KOM (2006) 254 v konečnom znení). Takisto boli zahrnuté v stanovisku, ktoré vyjadrili členské štáty počas konzultácie pred predložením tohto návrhu smernice Rady. Smernica, aj s neskoršími zmenami a doplneniami, bola navrhnutá v kontexte odlišnom od súčasných požiadaviek vnútorného trhu. V roku 1977 neexistoval voľný obeh a integrácia bola veľmi slabá. V súčasnosti je nevyhnutné, aby členské štáty v záujme vzájomnej medzinárodnej pomoci využívali iné nástroje, ako je uvedená smernica. Táto situácia spôsobuje neistotu a je v rozpore s transparentnosťou, rovnakým zaobchádzaním, spravodlivou hospodárskou súťažou a plynulým fungovaním vnútorného trhu. V skutočnosti uvedená smernica už nemôže spĺňať súčasné požiadavky týkajúce sa administratívnej spolupráce. Prvé opatrenia na obmedzenie negatívneho vplyvu zdanenia internacionalizovaných investícií obsahuje smernica 2003/48/ES o zdaňovaní príjmu z úspor v podobe výplaty úrokov. Uvedená smernica sa však týka len určitého druhu úspor. Zo smernice o úsporách však tiež vyplýva, že ak budú nástroje jednotné, členské štáty si budú môcť správne a účinne vymieňať informácie. Silnejší nástroj na administratívnu spoluprácu v oblasti daní zabezpečí a zachová úplnú národnú zvrchovanosť pokiaľ ide o druhy a úroveň daní. Keďže v tejto oblasti chýba harmonizácia, jediným spôsobom správneho vymerania daní a prevencie a boja proti podvodom a daňovým únikom je lepšia spolupráca v oblasti daňovej správy. Pre záujmy členských štátov a EÚ je zásadná silnejšia forma administratívnej spolupráce v oblasti daní s cieľom účinnejšie chrániť finančné záujmy členských štátov a zabrániť deformácii trhu. | 130 | Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu Od roku 1979 do roku 1992 bola DPH súčasťou smernice 77/799/EHS. Takisto spotrebná daň bola súčasťou uvedenej smernice od roku 1992 do roku 2004. Na základe záverov správy pracovnej skupiny Rady na vysokej úrovni proti podvodom z mája 2000, ktorá zistila neschopnosť uvedenej smernice splniť jej ciele, však Komisia predložila dva individuálne návrhy nariadení zamerané na vytvorenie úplne nového prostredia pre administratívnu spoluprácu v oblasti DPH a spotrebnej dane. Dňa 7. októbra 2003 bolo prijaté nariadenie o administratívnej spolupráci v oblasti dane z pridanej hodnoty (nariadenie 1798/2003) a dňa 16. novembra 2004 nariadenie o správnej spolupráci v oblasti spotrebných daní (nariadenie 2073/2004). DPH a spotrebné dane boli preto vyňaté z rozsahu pôsobnosti smernice 77/799/EHS. V súvislosti so súčasným návrhom sa uplatňuje podobný prístup. Nová posilnená smernica ustanovuje organizačnú schému, jednotný rokovací poriadok, jednotné formuláre, formáty a kanály na výmenu informácií. Takisto ustanovuje postup vo výbore zameraný na technické opatrenia a výmenu informácií a na vytvorenie nástrojov na odstránenie prekážok účinnej výmeny informácií. Okrem toho sa rozsah pôsobnosti smernice 77/799/EHS obmedzuje na priame dane a daní z poistného, kým súčasný návrh zahŕňa všetky nepriame dane, ktoré ešte neboli zahrnuté v dokumentoch Európskeho spoločenstva, t. j. nepriame dane iné ako DPH a spotrebné dane. Návrh po prvýkrát vytvára súbor pravidiel pre rôzne dane, ktoré neboli zahrnuté v žiadnom z existujúcich právnych rámcov Spoločenstva. | 141 | Súlad s ostatnými politikami a cieľmi Únie Neuplatňuje sa. | KONZULTÁCIE SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU | Konzultácie so zainteresovanými stranami | 211 | Konzultačné metódy, hlavné cieľové odvetvia a všeobecný profil respondentov Konzultácie sa uskutočnili v pracovných skupinách a prostredníctvom dotazníka o návrhoch na zlepšenie súčasnej situácie. | 212 | Zhrnutie odpovedí a spôsob ich zohľadnenia Všeobecné stanovisko členských štátov vyjadruje presvedčenie, že je nevyhnutné posilniť súčasnú smernicu. Zdôraznila sa skutočnosť, že smernica vo svojej súčasnej podobe nemôže vytvoriť jednotnú úroveň povinností, ktorá by slúžila jej stanoveným cieľom. Takisto boli vyjadrené presné stanoviská týkajúce sa obsahu nového nástroja. Komisia vzala do úvahy stanoviská členských štátov a výsledkom je návrh smernice Rady. | Získavanie a využívanie expertízy | 229 | Externá expertíza nebola potrebná. | 230 | Posúdenie vplyvu V súvislosti s týmto návrhom nebolo vykonané žiadne posúdenie vplyvu. Ďalšou prípadnou možnosťou bolo zmeniť a doplniť súčasnú smernicu. Z uvedených dôvodov sa však táto možnosť nepovažovala za vhodnú. | PRÁVNE PRVKY NÁVRHU | 305 | Zhrnutie navrhovaného opatrenia Komisia navrhuje, aby Rada prijala novú smernicu o administratívnej spolupráci v oblasti daní. Cieľom je vytvoriť veľmi kvalitný právny nástroj na zlepšenie administratívnej spolupráce v oblasti daní s cieľom umožniť plynulé fungovanie vnútorného trhu obídením negatívnych vplyvov škodlivých daňových postupov. Uvedeným prístupom sa zladí táto spolupráca so súčasnými ustanoveniami týkajúcimi sa administratívnej spolupráce v oblasti DPH a spotrebných daní. | 310 | Právny základ Článok 93 a článok 94 Zmluvy o ES. | 320 | Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity sa uplatňuje vtedy, ak návrh nepatrí do výlučnej právomoci Spoločenstva. | Ciele návrhu nemôžu členské štáty dostatočne dosiahnuť z tohto (týchto) dôvodu(-ov). | 321 | Právomoci vnútroštátnych daňových úradov sa tradične obmedzujú na ich územie. Boj proti daňovým podvodom, ako potvrdzujú mnohé dokumenty Komisie, vyžaduje postup na úrovni EÚ. | 323 | Administratívna spolupráca medzi uvedenými úradmi by sa mohla zakladať na dvojstranných alebo viacstranných dohodách. Uvedené ustanovenia sa zvyčajne začleňujú do dohôd o dvojitom zdaňovaní, ktorých rozsah pôsobnosti sa všeobecne obmedzuje na dane z príjmu. Správne vymeranie daní a nadnárodné daňové podvody a daňové úniky je však možné riešiť len prostredníctvom jednotných opatrení na úrovni EÚ. | Ciele tohto návrhu sa lepšie dosiahnu opatrením na úrovni Spoločenstva z nasledujúcich dôvodov. | 324 | Samotné členské štáty vyjadrili názor, že je nevyhnutný globálny súbor záväznejších pravidiel EÚ platných pre všetky druhy daní, ktoré ešte nie sú ustanovené v právnych predpisoch Európskej únie. Uplatňovanie rovnakých podmienok, rovnakých metód a rovnakých postupov v súvislosti s administratívnou spoluprácou vzhľadom na všetky uvedené dane by malo zjednodušiť činnosť týchto úradov a zvýšiť objem a zlepšiť kvalitu vymieňaných informácií. Prijatie podrobnejšej, posilnenej smernice prispeje k dosiahnutiu tohto cieľa. | 325 | Daňové podvody, ktorých základným prvkom je neplatenie daní, sú v Európskej únii na veľmi vysokej úrovni. Na boj proti nim je nevyhnutné jednotné úsilie, ktoré je možné lepšie dosiahnuť prostredníctvom silnejšieho nástroja Spoločenstva s jednotným rokovacím poriadkom a ustanoveniami týkajúcimi sa jednotných postupov, formulárov, formátov a komunikačných kanálov. | 326 | Podľa odhadov Komisie sa po prijatí novej smernice zvýši počet druhov administratívnej spolupráce (väčší dopyt po informáciách, spontánnych informáciách, automatických výmenách, súčasne vykonávaných kontrolách, audítoroch v úradoch ostatných členských štátov a výmene informácií). | 327 | Preto je potrebný jednotný prístup k podmienkam a rokovaciemu poriadku, zásadám a nástrojom, ktorý je možné dosiahnuť len prostredníctvom jednotného právneho aktu. | Návrh je preto v súlade so zásadou subsidiarity. | Zásada proporcionality Návrh je v súlade so zásadou proporcionality z tohto(týchto) dôvodu(-ov). | 331 | Navrhovaným opatrením sa ustanovuje len jednotný rokovací poriadok a nástroje na zjednodušenie každodennej administratívnej spolupráce medzi členskými štátmi, ktoré sú preto naďalej úplne zodpovedné za svoju vnútornú organizáciu a pridelenie zdrojov, za to, ktoré prípady patria do oblasti medzinárodnej administratívnej spolupráce a ako sa využívajú výsledky. | 332 | Navrhované opatrenie nebude ďalšou finančnou a administratívnou záťažou pre Spoločenstvo, národné vlády, regionálne a miestne orgány, hospodárske subjekty a občanov, ale naopak, malo by racionalizovať náklady na ľudské zdroje a finančné náklady prostredníctvom jednotného prístupu k medzinárodnej administratívnej spolupráci. | Výber nástrojov | 341 | Navrhované nástroje: smernica. | 342 | Iné prostriedky by neboli primerané z tohto(týchto) dôvodu(-ov). Úlohou tohto návrhu je zlepšiť, posilniť a modernizovať ustanovenia súčasnej smernice s cieľom dosiahnuť lepšie fungovanie vnútorného trhu a účinnejšiu administratívnu spoluprácu. Preto je nevyhnutné nahradiť platné pravidlá uvedenej smernice. V tomto prípade je smernica vhodným právnym nástrojom. | VPLYV NA ROZPOčET | 409 | Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Spoločenstva. | ĎALšIE INFORMÁCIE | 510 | Zjednodušenie | 511 | Týmto návrhom sa umožňuje zjednodušiť právne predpisy, zjednodušiť správne postupy pre orgány verejnej správy (v EÚ alebo v jednotlivých členských štátoch), zjednodušiť správne postupy pre súkromné osoby. | 512 | Právne predpisy sú zjednodušené, pretože obsahujú jednotné opatrenia, ktoré sa jednoducho interpretujú a uplatňujú. | 513 | Orgány verejnej moci budú môcť využiť jednotné nástroje v predbežne vymedzenom organizačnom rámci. Týmto súborom opatrení sa zjednodušia právne prostriedky pre medzinárodnú administratívnu spoluprácu. Rozšírenie rozsahu právnych predpisov EÚ spôsobí, že nebude nevyhnutné, aby sa orgány verejnej moci odvolávali na rôzne súbory právnych predpisov, z ktorých každý má svoje vlastné pravidlá a podmienky, na základe druhu žiadosti, pre ktorú žiadajú spoluprácu. | 514 | So súkromnými subjektmi podliehajúcimi medzinárodnej administratívnej spolupráci sa bude zaobchádzať rovnako, so zjednodušenými postupmi. | 520 | Zrušenie existujúcich právnych predpisov Prijatie návrhu bude viesť k zrušeniu existujúcich právnych predpisov. | 570 | Podrobné vysvetlenie návrhu Kapitola I sa týka všeobecných otázok. V článku 1 je určený cieľ smernice a spôsob vzájomnej spolupráce členských štátov. Článok 2 sa týka rozsahu pôsobnosti smernice, ktorou sa rozširuje spolupráca medzi členskými štátmi s cieľom zahrnúť všetky druhy daní. Tento článok preberá svoju hlavnú úlohu zo Spoločného dohovoru Rady Európy/OECD o vzájomnej administratívnej spolupráci v oblasti daní. Rozsah pôsobnosti sa rozširuje na nepriame dane, ktoré ešte nie sú zahrnuté v právnych predpisoch Európskej únie týkajúcich sa administratívnej spolupráce. To znamená, že smernica sa okrem DPH a spotrebných daní uplatňuje na všetky ostatné nepriame dane (aj s priamymi daňami) s cieľom zvýšiť účinnosť spolupráce. Článok 3 sa zaoberá definíciami, ktoré nie sú v súčasných ustanoveniach. Článok 4 sa zakladá na organizácii úloh ustanovených v súčasnom nariadení o administratívnej spolupráci v oblasti dane z pridanej hodnoty, s nevyhnutnými úpravami. Články 5 a 6 v kapitole II, ktorá je zameraná na výmenu informácií, sa zaoberajú výmenou informácií na požiadanie a na základe správnych prešetrení. Článkom 7 sa upravujú lehoty týkajúce sa poskytovania informácií. Odseky 5 a 6 článku 7 vychádzajú zo Vzorovej zmluvy OECD o výmene informácií o daňových záležitostiach z roku 2002. Článok 8 sa zaoberá automatickou výmenou informácií. Podľa návrhu je automatická výmena informácií povinná pre viac druhov príjmu, ktoré budú určené komitologickým postupom. Vzhľadom na ostatné druhy príjmu umožňuje členským štátom uzavrieť doplnkové dohody. Článok 9 sa týka spontánnej výmeny informácií. Kapitola III sa zaoberá ostatnými formami administratívnej spolupráce. V oddiele I sa upravuje prítomnosť úradníkov v správnych úradoch iných členských štátov a ich účasť na správnych postupoch. Úradníci žiadajúceho členského štátu môžu vykonávať kontrolné právomoci, ktoré sú udelené úradníkom požiadaného členského štátu. V oddiele II, ktorý je zameraný na súčasne vykonávané kontroly, sa v článku 11 uvádza znenie existujúceho článku 8b smernice, ktorý bol prijatý v roku 2004. Článok 12 v oddiele III o administratívnom oznamovaní je takisto pomerne nové ustanovenie v súčasnej smernici, a preto je ponechaný. V článku 13 v oddiele IV sa podporuje povinnosť spätnej väzby na základe želania členských štátov zaviesť prísnejšie ustanovenie. Spätná väzba motivuje úradníkov v praxi lepšie využiť rôzne formy výmeny informácií. V článku 14 v oddiele V sa upravuje povinnosť členských štátov vymieňať si skúsenosti. Uvedeným článkom sa rozširuje úloha výboru, ktorý sa uvádza v článku 24, na poradný výbor. Článok 15 kapitoly IV sa týka poskytovania informácií a dokumentov. Návrh využíva všeobecný prístup s cieľom chrániť záujmy členských štátov a daňových poplatníkov. Článok 16 sa týka zásady neprimeranej administratívnej záťaže a zásady úplnosti a ustanovuje dôvody odmietnutia spolupracovať. Článok 17 sa týka obmedzení týchto povinností. Prvý odsek vylučuje vlastné daňové účely a domáce záujmy ako základ odmietnutia a zakladá sa na článku 26 ods. 4 vzorového dohovoru OECD o daniach, kým druhý odsek, založený na článku 26 ods. 5 vzorového dohovoru OECD o daniach, zabezpečí, že obmedzenia v článku 16 ods. 2 a 4 nie je možné použiť na odmietnutie poskytnutia informácií len preto, lebo informácie majú banky a iné finančné inštitúcie, ak sa uvedené informácie týkajú osoby, ktorá má vzhľadom na daňové účely sídlo v žiadajúcom členskom štáte. V článku 18 sa uvádza zásada najuprednostňovanejšieho štátu, podľa ktorej členský štát musí poskytnúť spoluprácu inému členskému štátu za rovnakých podmienok ako tretej krajine. Článok 19 sa týka jednotných formulárov a elektronických formátov výmeny informácií. Už sa vytvárajú jednotné formuláre a používajú sa v skúšobnej schéme. Základom formulára na automatickú výmenu informácií bude formát používaný na automatickú výmenu informácií podľa článku 9 smernice 2003/48/ES (zdaňovanie príjmu z úspor). V článku 20 sa odráža želanie členských štátov týkajúce sa úrovne a režimu jazyka. Využívanie siete CCN/CSI je v členských štátoch bežné a stretáva sa so zámermi Komisie dosiahnuť, aby všetky systémy využívali rovnaké kanály. Článok 21 obsahuje osobitné povinnosti týkajúce sa administratívnej spolupráce v oblasti daní v členských štátoch a medzi nimi. V článku 22 v kapitole V sa vymedzuje vzťah medzi Komisiou a členskými štátmi. Členské štáty zodpovedajú za oznámenie všetkých príslušných informácií týkajúcich sa funkčnosti smernice. V článku 23 sa v kapitole VI upravujú vzťahy s tretími krajinami. Podľa návrhu je povinná výmena informácií z krajín, ktoré nepatria do EÚ, a v návrhu sa odrážajú prípady podvodov, ktorých účastníkmi boli členské štáty EÚ a tretia krajina. Článkom 24 kapitoly VII sa zriaďuje Výbor pre administratívnu spoluprácu v oblasti daní na sledovanie funkčnosti smernice. Takisto môže pôsobiť ako poradný výbor. Podľa článku 25 je záväzné hodnotiť funkčnosť smernice, v tomto prípade po piatich rokoch od nadobudnutia účinnosti. Úlohou článku 26 je zrušiť súčasné ustanovenia, kým článok 27 sa týka transpozície smernice zo strany členských štátov a článkom 28 sa nariaďuje nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie tejto smernice od 1. januára 2010. | 2009/0004 (CNS) Návrh SMERNIC A RADY o administratívnej spolupráci v oblasti daní RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej články 93 a 94, so zreteľom na návrh Komisie[1], so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[2], so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[3], keďže: 1. V ére globalizácie je čoraz dôležitejšia nevyhnutnosť vzájomnej spolupráce členských štátov v oblasti daní. Nesmierne sa rozvíja mobilita daňových poplatníkov, počet cezhraničných transakcií a internacionalizácia finančných nástrojov, a táto skutočnosť spôsobuje, že pre členské štáty je problematické správne vymerať dane. Tento čoraz intenzívnejší problém ovplyvňuje fungovanie daňových systémov a je spojený s dvojitým zdanením, ktoré vedie k daňovým podvodom a daňovým únikom, keďže kontrolné právomoci sú naďalej na vnútroštátnej úrovni. Táto skutočnosť ohrozuje funkčnosť vnútorného trhu. 2. Jeden členský štát preto nemôže spravovať svoj vnútorný daňový systém, najmä v súvislosti s priamymi daňami, bez informácií od ostatných členských štátov. Na prekonanie negatívnych vplyvov tohto javu je nevyhnutné vytvoriť novú administratívnu spoluprácu medzi daňovými úradmi členských štátov. Sú potrebné nástroje na vybudovanie dôvery medzi členskými štátmi prostredníctvom ustanovenia rovnakých pravidiel, povinností a práv pre všetky členské štáty. 3. Preto je nevyhnutný celkom nový prístup prostredníctvom vytvorenia nového dokumentu, ktorým sa pridelia členským štátom právomoci, aby účinne spolupracovali na medzinárodnej úrovni a prekonali negatívny vplyv čoraz intenzívnejšej globalizácie na vnútornom trhu. Spolupráca v oblasti správy prekrýva vnútroštátne právne predpisy, nenahrádza ich však ani neprispôsobuje. 4. V tejto súvislosti smernica Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci príslušných úradov členských štátov v oblasti priamych daní a daní z poistného už neobsahuje primerané opatrenia. Jej podstatnými nedostatkami sa zaoberala pracovná skupina Rady na vysokej úrovni proti podvodom v správe z mája 2000 (dokument 8668/00) a neskôr Komisia v oznámeniach z roku 2004 (KOM(2004) 611 v konečnom znení) a 2006 (KOM(2006) 254 v konečnom znení). 5. Smernica 77/799/EHS, aj s neskoršími zmenami a doplneniami, bola navrhnutá v kontexte odlišnom od súčasných požiadaviek vnútorného trhu. V skutočnosti uvedená smernica už nemôže spĺňať súčasné požiadavky týkajúce sa administratívnej spolupráce. 6. Vzhľadom na počet a význam úprav, ktoré je potrebné vykonať, by samotná zmena súčasnej smernice nestačila na splnenie cieľov. Preto sa smernica 77/799/EHS musí zrušiť a nahradiť novým právnym nástrojom. Tento nástroj by sa mal uplatňovať na priame dane a na nepriame dane, ktoré ešte nie sú zahrnuté v iných právnych predpisoch Spoločenstva. Preto sa nová smernica považuje za vhodný nástroj v súvislosti s účinnou administratívnou spoluprácou. 7. Nevyhnutné sú najmä jasnejšie a presnejšie pravidlá upravujúce administratívnu spoluprácu medzi členskými štátmi. 8. Je potrebný bezprostrednejší kontakt medzi miestnymi a národnými úradmi zodpovednými za administratívnu spoluprácu, pričom komunikácia medzi ústrednými daňovými kontaktnými úradmi by bola pravidlom. Nedostatok priamych kontaktov vedie k neefektívnosti, nedostatočnému využívaniu úprav na administratívnu spoluprácu a zdržuje komunikáciu. Preto by sa malo prijať ustanovenie, ktoré by zabezpečilo oveľa bezprostrednejšie kontakty medzi službami s cieľom zefektívniť a zrýchliť spoluprácu. 9. Členské štáty by mali na požiadanie vymieňať informácie týkajúce sa konkrétnych prípadov. Požiadaný členský štát by mal vykonať nevyhnutné prešetrenie s cieľom získať potrebné informácie. Tiež je potrebné dodržiavať predbežne určené lehoty na odpoveď na žiadosť. 10. Členské štáty by si mali automaticky vymieňať všetky informácie, ak členský štát má dôvod domnievať sa, že v inom členskom štáte neboli dodržané daňové zákony alebo sa tak pravdepodobne stane, ak existuje riziko nesprávneho zdanenia v inom členskom štáte, alebo ak sa v inom členskom štáte plateniu dane uniklo alebo mohlo uniknúť, alebo sa jej z akéhokoľvek dôvodu vyhlo, a najmä ak dochádza k umelému prevodu ziskov medzi podnikmi v rôznych členských štátoch alebo ak sa takéto transakcie vykonávajú medzi podnikmi dvoch členských štátov cez tretiu krajinu s cieľom získať daňové výhody. 11. Je takisto potrebné posilniť a podporiť spontánne výmeny informácií medzi členskými štátmi. 12. Je dôležité, aby úradníci daňových úradov jedného členského štátu mohli byť prítomní na území iného členského štátu a smeli vykonávať kontrolné právomoci udelené úradníkom požiadaného členského štátu. 13. Keďže daňová situácia jednej alebo viacerých osôb podliehajúcich dani usadených v niekoľkých členských štátoch predstavuje často spoločný alebo doplňujúci sa záujem, malo by sa umožniť vykonávanie simultánnych kontrol takýchto osôb dvoma alebo viacerými členskými štátmi na základe vzájomnej dohody a na dobrovoľnom základe kedykoľvek, keď sa zdá, že takéto kontroly sú účinnejšie ako kontroly vykonané iba jedným členským štátom. 14. Vzhľadom na zákonnú požiadavku v určitých členských štátoch, aby platca dane oznamoval rozhodnutia a nástroje týkajúce sa jeho daňovej povinnosti a z toho vyplývajúcich ťažkostí pre daňové orgány vrátane prípadov, kde platca dane je presídlený do iného členského štátu, je potrebné, aby za takýchto okolností daňové orgány mali možnosť požadovať spoluprácu od príslušných orgánov členského štátu, do ktorého je platca dane presídlený. 15. Je potrebné poskytnúť spätnú väzbu členským štátom, ktoré požiadali o informácie alebo automaticky alebo spontánne poslali informácie, s cieľom podporiť medzinárodnú administratívnu spoluprácu. 16. Spolupráca medzi členskými štátmi a Komisiou je nevyhnutná pre stály prieskum postupov spolupráce a výmeny skúseností a osvedčených postupov v daných oblastiach. 17. Na zabezpečenie účinnosti administratívnej spolupráce je dôležité, aby sa informácie a dokumenty získané na základe uvedenej smernice mohli použiť aj na iné účely v tých členských štátoch, ktoré ich získali, ak to právne predpisy daného členského štátu umožňujú. Takisto je dôležité, aby členské štáty mohli odovzdať informácie tretej krajine. 18. Členský štát požiadaný o informácie môže odmietnuť odovzdať ich, ak uvedené informácie nemôže poskytnúť na základe právnych dôvodov, alebo ak by tým spôsobil zverejnenie obchodného, priemyselného alebo odborného tajomstva alebo obchodného postupu, alebo ak by zverejnenie odporovalo verejnému poriadku. 19. Členský štát by však nemal odmietnuť odovzdať informácie, pretože nemá žiadny domáci záujem alebo pretože informácie týkajúce sa obyvateľa iného členského štátu má banka, iná finančná inštitúcia, poverenec alebo osoba činná v zastúpení alebo v postavení splnomocnenca, alebo pretože sa týkajú majetkových podielov nejakej osoby. 20. Takisto je potrebné ujasniť, že ak členský štát poskytne tretej krajine širšiu spoluprácu, ako je ustanovené v tejto smernici, nemal by odmietnuť poskytnúť takú širšiu spoluprácu ďalším členským štátom. 21. Výmena informácií by sa mala uskutočniť prostredníctvom štandardizovaných formulárov, formátov a komunikačných kanálov. 22. Je potrebné vykonať hodnotenie účinnosti administratívnej spolupráce, najmä na základe štatistických údajov. 23. Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu[4]. 24. Keďže ciele opatrenia, ktoré sa má prijať, konkrétne účinná administratívna spolupráca medzi členskými štátmi na prekonanie negatívnych vplyvov narastajúcej globalizácie na vnútornom trhu, nemôžu byť dostatočne dosiahnuté zo strany členských štátov, a preto môžu byť z dôvodu požadovanej jednotnosti a účinnosti lepšie dosiahnuté na úrovni Spoločenstva, Spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity ustanovenou v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality ustanovenou v tomto článku táto smernica neprekračuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie uvedených cieľov. 25. Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady, ktoré sú uznávané najmä Chartou základných práv Európskej únie, PRIJALA TÚTO SMERNICU: KAPITOLA I VŠEOBECNÉ USTANOVENIA Článok 1 Predmet úpravy Touto smernicou sa ustanovujú pravidlá a postupy vzájomnej spolupráce správnych orgánov členských štátov a spolupráce s Komisiou s cieľom správne vymerať dane uvedené v článku 2, ako aj pravidlá a postupy výmeny určitých informácií elektronickými prostriedkami. Článok 2 Rozsah pôsobnosti 1. Táto smernica sa uplatňuje na všetky druhy daní bez ohľadu na spôsob ich vyberania, okrem nepriamych daní, ktoré sú už zahrnuté v právnych predpisoch Spoločenstva týkajúcich sa administratívnej spolupráce medzi členskými štátmi. 2. Smernica sa takisto uplatňuje na povinné príspevky sociálneho zabezpečenia, ktoré majú byť vyplatené členskému štátu alebo nižšiemu celku členského štátu alebo inštitúciám sociálneho zabezpečenia zriadeným na základe verejného práva. 3. Táto smernica sa uplatňuje na dane uvedené v odseku 1 a 2, vyberané na území, na ktoré sa uplatňuje zmluva na základe jej článku 299. Článok 3 Vymedzenie pojmov Na účely tejto smernice sa používajú tieto vymedzenia pojmov: 1. „príslušný orgán“ je orgán určený členským štátom na uplatňovanie tejto smernice, a to priamo alebo poverením; 2. „správne prešetrenie“ sú všetky kontroly, previerky a ostatné opatrenia, ktoré prijímajú členské štáty pri vykonávaní svojich povinností s cieľom zabezpečiť správne uplatňovanie právnych predpisov v oblasti daní; 3. „výmena informácií na požiadanie“ je výmena informácií na základe žiadosti žiadajúceho členského štátu predloženej požiadanému členskému štátu v osobitnom prípade; 4. „automatická výmena“ je systematické oznamovanie vopred určených informácií ďalšiemu členskému štátu bez predchádzajúceho požiadania vo vopred stanovených pravidelných časových intervaloch alebo vtedy, keď sú uvedené informácie dostupné; 5. „spontánna výmena“ je nesystematické oznamovanie informácií ďalšiemu členskému štátu kedykoľvek a bez predchádzajúceho požiadania; 6. „osoba“ je: a) fyzická osoba; b) právnická osoba; alebo c) pokiaľ to platné právne predpisy tak ustanovujú, združenie osôb uznávaných ako osoby, ktoré majú spôsobilosť vykonávať právne úkony, ale chýba im právne postavenie právnickej osoby; d) akákoľvek právna dohoda vrátane partnerstiev a trustov, ktorých príjem alebo kapitál podlieha niektorej dani zahrnutej v tejto smernici; 7. „poskytnúť prístup“ znamená povoliť prístup k príslušnej elektronickej databáze a získavať údaje elektronickými prostriedkami; 8. „elektronickými prostriedkami“ znamená používanie elektronického zariadenia na spracovanie vrátane digitálnej kompresie a uchovávanie údajov a používanie káblov, rádiového prenosu, optických technológií alebo iných elektromagnetických prostriedkov; 9. „sieť CCN“ je spoločná platforma založená na spoločnej komunikačnej sieti (CCN), ktorú vytvorilo Spoločenstvo na zabezpečenie všetkých prenosov elektronickými prostriedkami medzi príslušnými orgánmi v oblasti ciel a daní. Článok 4 Organizácia 1. Každý členský štát oznámi Komisii príslušný orgán na účely tejto smernice najneskôr do jedného mesiaca odo dňa nadobudnutia účinnosti tejto smernice. Komisia oznámi všetkým členským štátom príslušné orgány členských štátov. 2. Každý členský štát určí jediný kontaktný daňový úrad, ktorý má hlavnú zodpovednosť za kontakty s ostatnými členskými štátmi v oblasti administratívnej spolupráce, ktorej sa týka táto smernica. Informuje o tom Komisiu a ostatné členské štáty. 3. Príslušný orgán jednotlivých členských štátov môže vymenovať kontaktné daňové oddelenia. Kontaktné daňové oddelenie je akýkoľvek úrad iný ako kontaktný daňový úrad, s osobitnou územnou pôsobnosťou alebo špecializovanou operatívnou zodpovednosťou. Na základe tejto smernice je oprávnené priamo vymieňať informácie. Kontaktný daňový úrad je zodpovedný za aktualizované vedenie zoznamu uvedených oddelení a jeho sprístupňovanie kontaktným daňovým úradom ostatných zainteresovaných členských štátov a Komisii. 4. Príslušný orgán každého členského štátu môže vymenovať príslušných úradníkov, ktorí budú poverení zúčastňovať sa priamo na administratívnej spolupráci na základe tejto smernice, okrem prípadov, keď je potrebné osobitné poverenie podľa tejto smernice. Kontaktný daňový úrad je zodpovedný za aktualizované vedenie zoznamu príslušných úradníkov a jeho sprístupňovanie kontaktným daňovým úradom ostatných zainteresovaných členských štátov a Komisii. 5. Úradníci, ktorí sa zúčastňujú na administratívnej spolupráci na základe tejto smernice, sa vždy považujú za príslušných úradníkov na tento účel, v súlade s dohodami ustanovenými zo strany príslušných orgánov. 6. Pokiaľ kontaktné daňové oddelenie alebo príslušný úradník posiela alebo prijíma žiadosť alebo odpoveď na žiadosť o spoluprácu, informuje kontaktný daňový úrad svojho členského štátu na základe postupov svojho členského štátu. 7. Pokiaľ kontaktné daňové oddelenie alebo príslušný úradník prijíma žiadosť o spoluprácu, ktorá si vyžaduje kroky mimo jeho územnej alebo funkčnej právomoci, bezodkladne takúto žiadosť posunie kontaktnému daňovému úradu svojho členského štátu a informuje o tom žiadajúci orgán. V takomto prípade lehota stanovená v článku 8 začína v deň po dni, keď žiadosť o spoluprácu bola posunutá kontaktnému daňovému úradu. KAPITOLA II VÝMENA INFORMÁCIÍ ODDIEL I VÝMENA INFORMÁCIÍ NA POŽIADANIE Článok 5 Postup výmeny informácií na požiadanie 1. Na požiadanie kontaktného daňového úradu, kontaktného daňového oddelenia alebo príslušného úradníka členského štátu (ďalej len „žiadajúci orgán“), odovzdá kontaktný daňový úrad, kontaktné daňové oddelenie alebo príslušný úradník členského štátu, ktorý prijal žiadosť o spoluprácu (ďalej len „požiadaný orgán“), príslušné informácie na správne vymeranie daní uvedené v článku 2 vrátane informácií týkajúcich sa osobitného prípadu alebo prípadov. 2. Požiadaný orgán oznámi žiadajúcemu orgánu všetky príslušné informácie, ktoré má alebo ktoré získa zo správneho prešetrenia. Článok 6 Správne prešetrenie 1. Požiadaný orgán zabezpečí vykonanie správneho prešetrenia nevyhnutného na získanie informácií uvedených v článku 5. 2. Žiadosť uvedená v článku 5 ods. 1 môže obsahovať odôvodnenú žiadosť o osobitné správne prešetrenie. Ak sa požiadaný orgán domnieva, že žiadne správne prešetrenie nie je potrebné, okamžite oznámi svoje dôvody žiadajúcemu orgánu. 3. Aby bolo možné získať požadované informácie alebo vykonať požadované správne prešetrenie, požiadaný orgán postupuje, akoby konal z vlastnej iniciatívy alebo na požiadanie ďalšieho orgánu vo svojom vlastnom členskom štáte. Článok 7 Lehoty 1. Požiadaný orgán poskytne informácie uvedené v článku 5 čo najrýchlejšie, najneskôr do šiestich mesiacov odo dňa prijatia žiadosti. Ak však požiadaný orgán už má danú informáciu, je potrebné odovzdať ju do jedného mesiaca od tohto dňa. 2. V niektorých osobitných kategóriách prípadov vrátane zložitých prípadov môžu byť medzi požiadaným a žiadajúcim orgánom dohodnuté iné konečné lehoty, ako sú ustanovené v odseku 1. 3. Požiadaný orgán bezodkladne a vždy do piatich pracovných dní od prijatia potvrdí žiadajúcemu orgánu elektronickými prostriedkami prijatie žiadosti. 4. Do jedného mesiaca od prijatia žiadosti požiadaný orgán oznámi žiadajúcemu orgánu všetky nedostatky v žiadosti a nevyhnutnosť poskytnúť dodatočné základné informácie. 5. Ak požiadaný orgán nemôže odpovedať na žiadosť v stanovenej lehote, bezodkladne, a v každom prípade do troch mesiacov od prijatia žiadosti oznámi žiadajúcemu orgánu dôvody, kvôli ktorým nedodržal termín, a predpokladaný dátum odpovede. 6. Ak požiadaný orgán nemôže odpovedať na žiadosť o informácie alebo odmietne odpovedať, bezodkladne oznámi dôvody žiadajúcemu orgánu, a to v každom prípade do jedného mesiaca od prijatia žiadosti. ODDIEL II AUTOMATICKÁ VÝMENA INFORMÁCIÍ Článok 8 Rozsah a podmienky automatickej výmeny informácií 1. Príslušné orgány jednotlivých členských štátov poskytnú ďalším členským štátom informácie o osobitných kategóriách príjmu a kapitálu prostredníctvom automatickej výmeny. 2. Komisia, v súlade s postupom uvedeným v článku 24 ods. 2, do dvoch rokov od nadobudnutia účinnosti tejto smernice prijme: a) kategórie príjmu a kapitálu, ktoré majú byť obsiahnuté; b) druh informácií, ktoré sa majú vymieňať; c) všetky osobitné podmienky alebo obmedzenia v rámci kategórií uvedených v bode a); d) početnosť výmen; e) praktické úpravy týkajúce sa výmeny informácií. 3. Okrem kategórií príjmu a kapitálu uvedených v odseku 2 príslušné orgány jednotlivých členských štátov automatickou výmenou poskytnú príslušnému orgánu ďalšieho zainteresovaného členského štátu informácie nevyhnutné na správne vymeranie daní uvedených v článku 2 v každom z nasledujúcich prípadov: a) pokiaľ sa zdaňovanie považuje za uskutočňované v členskom štáte určenia informácií a informácie poskytované členským štátom pôvodu môžu podporovať účinnosť kontrolného systému; b) pokiaľ má členský štát dôvody domnievať sa, že právne predpisy v oblasti daní neboli dodržané alebo pravdepodobne neboli dodržané v inom členskom štáte; c) pokiaľ existuje riziko neprimeraného zdanenia v inom členskom štáte; d) pokiaľ v inom členskom štáte z akýchkoľvek dôvodov prišlo alebo môže prísť k daňovému úniku alebo nezaplateniu dane, a predovšetkým ak existuje umelý prevod zisku medzi podnikmi v rôznych členských štátoch, alebo ak sa uvedené transakcie vykonávajú medzi podnikmi dvoch členských štátov cez tretiu krajinu s cieľom získať daňové výhody. 4. Ak členské štáty uzatvoria dvojstranné alebo viacstranné dohody s cieľom správne vymerať dane uvedené v článku 2, zabezpečia automatickú výmenu informácií týkajúcich sa určitých kategórií príjmu a kapitálu. Preto sa v uvedených dohodách určia nasledujúce prvky: a) kategórie príjmu a kapitálu, ktoré majú byť obsiahnuté; b) druh informácií, ktoré sa majú vymieňať; c) všetky osobitné podmienky alebo obmedzenia v rámci kategórií uvedených v bode a); d) početnosť výmen; e) praktické úpravy týkajúce sa výmeny informácií. Členské štáty predložia Komisii dohody, ktoré uzavreli. Komisia sprístupní tieto dohody ostatným členským štátom. Komisia prijme vzorovú dohodu v súlade s postupom uvedeným v článku 24 ods. 2. ODDIEL III SPONTÁNNA VÝMENA INFORMÁCIÍ Článok 9 Rozsah a podmienky Príslušné orgány členských štátov si môžu, v každom prípade však spontánnou výmenou, navzájom odovzdať informácie uvedené v článku 1, o ktorých majú vedomosť, a predovšetkým ak existuje domnienka, že zdanenie sa uskutočnilo v členskom štáte určenia informácií, a pokiaľ informácie poskytnuté členským štátom pôvodu môžu podporovať účinnosť kontrolného systému. KAPITOLA III INÉ FORMY ADMINISTRATÍVNEJ SPOLUPRÁCE ODDIEL I PRÍTOMNOSŤ V SPRÁVNYCH ÚRADOCH A ÚČASŤ NA SPRÁVNOM PREŠETRENÍ Článok 10 Rozsah a podmienky 1. Na základe dohody medzi žiadajúcim orgánom a požiadaným orgánom a v súlade s úpravami ustanovenými požiadaným orgánom, úradníci poverení žiadajúcim orgánom, s cieľom vymieňať si informácie uvedené v článku 1, môžu byť a) prítomní v úradoch, v ktorých vykonávajú svoju činnosť správne orgány členských štátov, v ktorých sídli požiadaný orgán; b) prítomní na správnom prešetrení vykonávanom na území požiadaného členského štátu. Pokiaľ sú požadované informácie obsiahnuté v dokumentoch, ku ktorým majú prístup úradníci požiadaného orgánu, úradníci žiadajúceho orgánu dostanú kópie uvedených dokumentov. 2. Pokiaľ sú úradníci žiadajúceho orgánu prítomní na správnom prešetrení podľa odseku 1, môžu vykonávať svoje kontrolné právomoci udelené úradníkom požiadaného orgánu pod podmienkou, že tieto právomoci budú vykonávať v súlade s právnymi predpismi, nariadeniami alebo správnymi ustanoveniami požiadaného členského štátu. Pokiaľ by osoba, ktorá je predmetom vyšetrovania, z akýchkoľvek dôvodov odmietla dodržiavať kontrolné opatrenia úradníkov žiadajúcej krajiny, požiadaný orgán bude toto odmietnutie považovať za odmietnutie voči úradníkom požiadaného orgánu. 3. radníci poverení žiadajúcim orgánom prítomní v ďalšom členskom štáte v súlade s odsekom 1 musia byť vždy schopní predložiť písomné poverenie uvádzajúce ich totožnosť a ich úradnú spôsobilosť. ODDIEL II SÚČASNE VYKONÁVANÉ KONTROLY Článok 11 Súčasne vykonávané kontroly 1. Ak sa dva alebo viac členských štátov dohodne, že na svojom území súčasne vykonajú kontroly jednej alebo viacerých osôb, ktoré pre nich predstavujú spoločné alebo dopĺňajúce sa záujmy, s cieľom vymeniť si takto získané informácie, uplatnia sa odseky 2, 3 a 4. 2. Príslušný orgán v každom členskom štáte určí nezávisle osoby, ktorým hodlá navrhnúť simultánnu kontrolu. Príslušnému orgánu v ďalších zainteresovaných členských štátoch oznámi všetky prípady, v súvislosti s ktorými navrhuje súčasnú kontrolu, a svoj výber odôvodní. Uvedie časové obdobie, počas ktorého sa uvedené kontroly vykonajú. 3. Príslušný orgán každého zainteresovaného členského štátu sa rozhodne, či sa chce zúčastniť na súčasne vykonávaných kontrolách. Príslušný orgán členského štátu potvrdí svoj súhlas alebo oznámi svoje odôvodnené odmietnutie orgánu, ktorý navrhol súčasne vykonávanú kontrolu. 4. Každý príslušný orgán zainteresovaných členských štátov vymenuje zástupcu so zodpovednosťou za dohľad a koordináciu kontrolnej činnosti. ODDIEL III ADMINISTRATÍVNE OZNAMOVANIE Článok 12 Žiadosť o oznámenie 1. Na žiadosť príslušného orgánu členského štátu príslušný orgán iného členského štátu oznámi v súlade s pravidlami upravujúcimi oznamovanie podobných nástrojov v požiadanom členskom štáte adresáta všetkých nástrojov a rozhodnutí, ktoré vydávajú správne orgány žiadajúceho členského štátu, a zaoberá sa touto žiadosťou na svojom území s ohľadom na právne predpisy týkajúce sa daní, na ktoré sa vzťahuje táto smernica. 2. Žiadosti o oznámenie obsahujú predmet nástroja (dokumentu) alebo rozhodnutia, ktorý má byť oznámený, a obsahujú meno a adresu adresáta spolu s akýmikoľvek inými informáciami, ktoré môžu uľahčovať identifikáciu adresáta. 3. Požiadaný orgán bezodkladne informuje žiadajúci orgán o svojej odpovedi a oznámi mu najmä deň oznámenia rozhodnutia alebo nástroja adresátovi. ODDIEL IV SPÄTNÁ VÄZBA Článok 13 Podmienky 1. Príslušné orgány členských štátov poskytnú ďalším členským štátom spätnú väzbu čo najskôr, najneskôr však do troch mesiacov od využitia niektorej odpovede na žiadosť o informácie alebo spontánne informácie. 2. Príslušné orgány členských štátov poskytnú raz za rok spätnú väzbu o automatickej výmene informácií ďalším zainteresovaným členským štátom. Ak sa spätná väzba týka informácií poskytnutých podľa článku 8 ods. 1 a 2, dátum poskytnutia spätnej väzby sa určí v súlade s postupom uvedeným v článku 23 ods. 2. Ak sa spätná väzba týka informácií poskytnutých podľa článku 8 ods. 3 a 4, dátum poskytnutia spätnej väzby sa určí dohodou medi zainteresovanými členskými štátmi. 3. Komisia určí praktické opatrenia v súlade s postupom uvedeným v článku 24 ods. 2. ODDIEL V VÝMENA OSVEDČENÝCH POSTUPOV A SKÚSENOSTÍ Článok 14 Rozsah a podmienky 1. Členské štáty, spolu s Komisiu, monitorujú administratívnu spoluprácu podľa tejto smernice a vymieňajú si svoje skúsenosti s cieľom zlepšiť túto spoluprácu a, ak je to potrebné, vytvoriť pravidlá v príslušných oblastiach. 2. Komisia môže prijať usmernenia v súlade s postupom uvedeným v článku 23 ods. 3, najmä v súvislosti s: a) profilom krajiny zameraným na výmenu informácií o vnútroštátnych právnych predpisoch presadzovaných v jednotlivých členských štátoch týkajúcich sa administratívnej spolupráce v oblasti daní; b) technikami riadenia rizika; c) akýmkoľvek iným opatrením, ktoré sa považuje za nevyhnutné na výmenu osvedčených postupov a výmenu skúseností. KAPITOLA IV PODMIENKY UPRAVUJÚCE ADMINISTRATÍVNU SPOLUPRÁCU Článok 15 Poskytovanie informácií a dokumentov 1. Informácie a dokumenty, ktoré získal žiadajúci alebo požiadaný orgán podľa tejto smernice, môžu byť poskytnuté ďalším orgánom v rámci toho istého členského štátu, pokiaľ to umožňujú právne predpisy daného členského štátu, aj keby uvedené informácie mohli byť použité na iné účely ako tie, ktoré sú uvedené v článku 2. 2. Ak sa príslušný úrad členského štátu domnieva, že informácie, ktoré získal od príslušného úradu druhého členského štátu, môžu byť užitočné pre príslušný úrad tretieho členského štátu, môže ich odoslať uvedenému úradu za predpokladu, že uvedené odoslanie je v súlade s predpismi a postupmi uvedenými v tejto smernici. 3. Informácie, správy, vyhlásenia a akékoľvek iné dokumenty alebo ich overené verné kópie alebo výpisy, získané pracovníkmi požiadaného orgánu a oznámené žiadajúcemu orgánu v súlade s touto smernicou, sa môžu použiť ako dôkaz zo strany príslušných orgánov členského štátu žiadajúceho orgánu na rovnakom základe ako podobné informácie, správy, vyhlásenia a iné dokumenty, ktoré poskytuje ďalší orgán uvedenej krajiny. Článok 16 Povinnosti 1. Požiadaný orgán jedného členského štátu poskytne žiadajúcemu orgánu v ďalšom členskom štáte informácie uvedené v článku 5 pod podmienkou, že: a) množstvo a povaha žiadostí o informácie podaných žiadajúcim orgánom v rámci konkrétneho obdobia nespôsobuje uvedenému požiadanému orgánu neprimeranú administratívnu záťaž; b) žiadajúci orgán vyčerpal svoje zvyčajné zdroje informácií, ktoré mohol používať za daných okolností na získavanie žiadaných informácií bez toho, aby bolo ohrozené dosiahnutie želaného cieľa. 2. Táto smernica neukladá členskému štátu, od ktorého sa požadujú informácie, žiadnu povinnosť vykonať prešetrenia alebo oznamovať informácie, ak by uvedené prešetrenie alebo zhromažďovanie požadovaných informácií na vlastné účely bolo v rozpore s právnymi predpismi uvedeného členského štátu. 3. Príslušný orgán požiadaného členského štátu môže odmietnuť poskytnúť informácie, pokiaľ žiadajúci členský štát nie je z právnych dôvodov schopný poskytnúť podobné informácie. 4. Poskytnutie informácií môže byť odmietnuté, ak by viedlo k odhaleniu obchodného, priemyselného či profesionálneho tajomstva alebo obchodného postupu, alebo informácií, ktorých odhalenie by odporovalo verejnému poriadku. 5. Požiadaný orgán informuje žiadajúci orgán o dôvodoch odmietnutia žiadosti o informácie. 6. Originály dokumentov sa poskytujú iba vtedy, ak toto nie je v protiklade s platnými ustanoveniami v členskom štáte, v ktorom požiadaný orgán sídli. Článok 17 Limity 1. Ak členský štát žiada o informácie v súlade s touto smernicou, ďalší členský štát použije svoje opatrenia zamerané na získavanie informácií s cieľom získať požadované informácie, aj keď je možné, že ten ďalší členský štát nepotrebuje uvedené informácie na svoje vlastné daňové účely. Táto povinnosť sa nedotkne odsekov 2, 3 a 4 článku 16, ktorých uplatňovanie sa v žiadnom prípade nepovažuje za povolenie, aby členský štát odmietol poskytovať informácie, pretože v súvislosti s uvedenými informáciami nemá žiadne domáce záujmy. 2. Článok 16 ods. 2 a 4 sa v žiadnom prípade nepovažuje za povolenie, aby požiadaný orgán členského štátu odmietol poskytovať informácie týkajúce sa osoby, ktorá má vzhľadom na daňové účely sídlo v členskom štáte žiadajúceho orgánu, len preto, lebo tieto informácie má banka, iná finančná inštitúcia, poverenec alebo osoba činná v zastúpení alebo v postavení splnomocnenca, alebo pretože sa týkajú záujmov vlastníctva nejakej osoby. Článok 18 Širšia spolupráca Ak členský štát poskytne tretej krajine širšiu spoluprácu, ako je ustanovené v tejto smernici, nesmie odmietnuť poskytnúť takú širšiu spoluprácu ďalšiemu členskému štátu. Článok 19 Štandardné formuláre a elektronické formáty 1. Žiadosti o informácie a správne prešetrenie podľa článku 5 a odpovede na ne, uznanie, žiadosť o dodatočné základné informácie, neschopnosť alebo odmietnutie podľa článku 6 sa, pokiaľ to je možné, posielajú prostredníctvom štandardného formulára, ktorý prijala Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 24 ods. 2. K štandardným formulárom sa môžu prikladať správy, vyhlásenia a iné dokumenty alebo overené verné kópie alebo výpisy z nich. 2. Spontánne informácie podľa článku 8, žiadosti o administratívne oznámenie podľa článku 12 a základné informácie podľa článku 13 sa posielajú na štandardnom formulári uvedenom v odseku 1. 3. Na automatické výmeny informácií podľa článku 7 sa používajú štandardné elektronické formáty zamerané na zjednodušenie automatickej výmeny informácií a založené na súčasnom elektronickom formáte pri uplatňovaní článku 9 smernice Rady 2003/48/ES[5], aby sa používali na všetky druhy automatickej výmeny informácií, ktoré prijala Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 24 ods. 2. Článok 20 Praktické opatrenia 1. Informácie oznamované podľa tejto smernice sa, pokiaľ je to možné, poskytujú elektronickými prostriedkami prostredníctvom spoločnej komunikačnej siete/spoločného systémového rozhrania (siete CCN). Ak je to nevyhnutné, Komisia prijme praktické opatrenia potrebné na vykonanie prvého pododseku v súlade s postupom uvedeným v článku 24 ods. 2. 2. Komisia zodpovedá za akýkoľvek vývoj siete CCN nevyhnutný na umožnenie výmeny uvedených informácií medzi členskými štátmi. Členské štáty budú zodpovedné za akýkoľvek vývoj svojich systémov potrebných na umožnenie výmeny informácií prostredníctvom siete CCN. Členské štáty sa vzdajú akýchkoľvek nárokov na refundáciu nákladov vzniknutých pri uplatňovaní tejto smernice, okrem prípadných poplatkov zaplatených odborníkom. 3. Osoby riadne akreditované Bezpečnostným akreditačným orgánom Európskej komisie môžu mať k týmto informáciám prístup, len pokiaľ je to potrebné s cieľom servisu, údržby a rozvoja siete CCN. 4. Žiadosti o spoluprácu vrátane žiadostí o oznamovanie a pripojených dokumentov, sa môžu vypracovať v akomkoľvek jazyku dohodnutom medzi požiadaným a žiadajúcim orgánom. K uvedeným žiadostiam sú pripojené preklady do úradného jazyka alebo jedného z úradných jazykov členského štátu, v ktorom požiadaný orgán sídli, iba v osobitných prípadoch, keď požiadaný orgán poskytne zdôvodnenie žiadosti o takýto preklad. 5. Komisia môže prijať minimálnu úroveň daní potrebnú na podanie žiadosti o spoluprácu, automatickú výmenu informácií alebo spontánnu výmenu informácií v súlade s postupom uvedeným v článku 24 ods. 2. Článok 21 Osobitné povinnosti 1. Členské štáty vykonajú všetky nevyhnutné opatrenia s cieľom: a) zabezpečiť účinnú vnútornú koordináciu medzi orgánmi uvedenými v článku 4; b) zriadiť priamu spoluprácu medzi orgánmi uvedenými v článku 4; c) zabezpečiť plynulé fungovanie opatrení v oblasti administratívnej spolupráce ustanovených v tejto smernici. 2. Komisia oznámi každému členskému štátu všetky všeobecné informácie týkajúce sa vykonávania a uplatňovania tejto smernice, ktoré získa a ktoré môže poskytnúť. KAPITOLA V VZŤAHY S KOMISIOU Článok 22 Hodnotenie 1. Členské štáty a Komisia preskúmajú a zhodnotia funkčnosť administratívnej spolupráce ustanovenej v tejto smernici. 2. Členské štáty oznámia Komisii všetky príslušné informácie potrebné na hodnotenie účinnosti administratívnej spolupráce v súlade s touto smernicou v boji proti daňovým únikom a neplateniu daní. 3. Členské štáty oznámia Komisii ročné hodnotenie účinnosti automatickej výmeny informácií uvedenej v článku 8, ako aj dosiahnuté praktické výsledky. Formu a podmienky oznamovania tohto každoročného hodnotenia prijme Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 24 ods. 2. 4. Komisia, v súlade s postupom uvedeným v článku 24 ods. 2, určí zoznam štatistických údajov, ktorý poskytnú členské štáty na účely hodnotenia tejto smernice. KAPITOLA VI VZŤAHY S TRETÍMI KRAJINAMI Článok 23 Výmena informácií s tretími krajinami 1. Ak príslušné orgány členského štátu dostanú od tretej krajiny informácie s cieľom správne vymerať dane uvedené v článku 2, uvedený orgán poskytne tieto informácie príslušným orgánom členských štátov, pre ktoré môžu byť užitočné, a v každom prípade všetkým tým, ktoré ich požadujú, pokiaľ to nevylučujú medzinárodné dohody s uvedenou treťou krajinou. Členské štáty zabezpečia, že ich budúce dohody s tretími krajinami nebudú obsahovať žiadne uvedené výhrady. 2. V súlade so svojimi domácimi ustanoveniami o oznamovaní osobných údajov tretím krajinám môžu príslušné orgány oznámiť informácie získané v súlade s touto smernicou tretej krajine pod podmienkou, že sú splnené všetky nasledujúce podmienky: a) všetky príslušné orgány, ktoré poskytli uvedené informácie, súhlasia s ich oznámením; b) príslušná tretia krajina sa zaviazala poskytovať spoluprácu nevyhnutnú na získanie dôkazu o protizákonných alebo nedovolených transakciách, pri ktorých sa zdá, že sú v rozpore s právnymi predpismi v oblasti daní, alebo ich zneužívajú. KAPITOLA VII VŠEOBECNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA Článok 24 Výbor 1. Komisii pomáha výbor uvádzaný ako „Výbor pre administratívnu spoluprácu v oblasti daní“. 2. Pri odkazoch na tento odsek sa uplatňujú články 5 a 7 rozhodnutia Rady 1999/468/ES. Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace. 3. Výbor pre administratívnu spoluprácu v oblasti daní môže okrem svojich úloh podľa odseku 2 skúmať všetky otázky týkajúce sa uplatňovania tejto smernice, ktoré určí jeho predseda buď z vlastného podnetu, alebo na žiadosť predstaviteľa členského štátu. Článok 25 Správy Najneskôr do piatich rokov odo dňa transpozície tejto smernice, ako sa uvádza v prvej vete odseku 1 článku 27, Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tejto smernice. Článok 26 Zrušenie smernice 77/799/EHS Smernica 77/799/EHS sa zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2010. Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu. Článok 27 Transpozícia 1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 2010. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou. Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty. 2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice. Článok 28 Záverečné ustanovenia Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie . Článok 29 Táto smernica je určená členským štátom. . . V Bruseli Za Radu predseda [1] Ú. v. EÚ C [...], [...], s. [...]. [2] Ú. v. EÚ C [...], [...], s. [...]. [3] Ú. v. EÚ C [...], [...], s. [...]. [4] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23. [5] Ú. v. EÚ L 157, 26.6.2003, s. 38.