DÔVODOVÁ SPRÁVA

1. KONTEXT NÁVRHU

Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny v Únii sa riadi smernicou Rady 2003/96/ES (ďalej len „smernica o zdaňovaní energie“ alebo „smernica“).

Podľa článku 19 ods. 1 uvedenej smernice, okrem ustanovení uvedených najmä v jej článkoch 5, 15 a 17, môže Rada na návrh Komisie ktorémukoľvek členskému štátu jednomyseľne povoliť zavedenie ďalších oslobodení od dane alebo daňových úľav z osobitných politických dôvodov.

Cieľom tohto návrhu je povoliť Švédsku uplatňovať zníženú sadzbu dane z elektriny priamo dodávanej plavidlám kotviacim v prístave (ďalej len „elektrina z pobrežnej elektrickej siete“). Toto oslobodenia má ekonomicky stimulovať využívanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete, aby sa znížila úroveň znečistenia ovzdušia v prístavných mestách.

Cieľom tohto opatrenia, ktoré plánuje zaviesť Švédsko, je znížiť environmentálny vplyv námornej dopravy.

Žiadosť a jej všeobecný kontext

20. júna 2011 Rada prijala vykonávacie rozhodnutie Rady 2011/384/EÚ, ktorým sa Švédsku povoľuje uplatňovať zníženú sadzbu dane z elektrickej energie priamo dodávanej plavidlám kotviacim v prístave („elektrina z pobrežnej elektrickej siete“) v súlade s článkom 19 smernice 2003/96/ES ([1]). Platnosť uvedeného rozhodnutia uplynie 25. júna 2014.

Listom z 13. decembra 2013 švédske orgány požiadali o nové povoľujúce rozhodnutie, ktoré by Švédsku umožnilo naďalej uplatňovať túto daňovú úľavu. Požadovaným opatrením Švédsko zamýšľa stimulovať využívanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete pokladanej za alternatívu, ktorá menej znečisťuje životné prostredie v porovnaní s výrobou elektrickej energie na palube plavidiel kotviacich v prístave.

Švédske orgány majú v úmysle naďalej uplatňovať zníženú sadzbu dane z elektrickej energie vo výške 50 SEK (5,79 EUR) ([2]) na MWh na elektrinu z pobrežnej siete. Uvedená sadzba dane je vyššia ako minimálna sadzba zdaňovania elektriny stanovená v smernici 2003/96/ES. Je tiež vyššia ako vnútroštátna sadzba dane z elektrickej energie používanej na podnikateľské účely, ktorá dosahuje výšku 5 SEK (0,59 EUR) na MWh. Švédsko však nepovažuje používanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete za používanie na podnikateľské účely. Bez povolenia by sa teda na elektrinu z pobrežnej siete uplatňovali vnútroštátne sadzby vo výške 293 SEK (33,94 EUR) na MWh , resp. 185 SEK (21,43 EUR) na MWh v severnom Švédsku.

Na druhej strane, podľa článku 14 ods. 1 písm. c) smernice o zdaňovaní energie sú členské štáty povinné oslobodiť od dane energetické výrobky používané ako palivo pre lode na účely plavby v rámci vôd EÚ. Uvedené oslobodenie sa vzťahuje aj na energetické výrobky používané na výrobu elektriny na palube lodí kotviacich v prístavoch. Podľa článku 15 ods. 1 písm. f) smernice o zdaňovaní energie môžu členské štáty od dane oslobodiť aj energetické výrobky používané loďami na účely plavby v rámci vnútrozemských vôd, čo sa vzťahuje aj na výrobu elektriny na palube. Vo väčšine prípadov tak systém zdaňovania založený na smernici o zdaňovaní energie neovplyvňuje náklady na výrobu elektriny na palube lode kotviacej v prístave, hoci takáto výroba môže mať negatívne účinky na zdravie a životné prostredie v dôsledku zhoršovania kvality ovzdušia a zvyšovania hladiny hluku v prístavoch.

Švédsko uplatní zníženú sadzbu dane z elektrickej energie na všetky dodávky elektriny z pobrežnej elektrickej siete s napätím najmenej 380 V plavidlám využívaným v obchodnej námornej doprave s hrubou tonážou aspoň 400 ton. Túto hranicu považujú švédske orgány za primeranú na zabezpečenie toho, aby sa navrhované zníženie vzťahovalo na prevažnú väčšinu plavidiel využívaných v medzinárodnej doprave a väčšie plavidlá využívané vo vnútroštátnej doprave. Ide o plavidlá, ktoré sa pokladajú za pôvodcu najväčšej časti emisií spôsobených prevádzkou pomocných motorov na palube plavidiel kotviacich v prístavoch.

Švédske orgány uznávajú, že opatrenie predstavuje štátnu pomoc a zvýhodňuje majiteľov plavidiel využívaných na obchodnú námornú dopravu. Švédske orgány zároveň tvrdia, že toto opatrenie je z hľadiska hospodárskej súťaže medzi majiteľmi alebo prevádzkovateľmi lodí neutrálne, keďže je dostupné všetkým lodiam (okrem lodí určených na súkromné používanie) kotviacim vo švédskych prístavoch bez ohľadu na ich vlajku. Pokiaľ ide o vplyv na obchod medzi členskými štátmi, Švédsko predpokladá, že tento vplyv bude zanedbateľný, keďže voľba prístavov závisí skôr od miesta určenia nákladu než od znížených nákladov na kotvenie z dôvodu daňovej úľavy pre elektrinu z pobrežnej elektrickej siete.

Švédsko požiadalo o udelenie povolenia na obdobie šiestich rokov, čo je najdlhšie možné obdobie uvedené v článku 19 ods. 2 smernice.

Švédsko sa domnieva, že dané opatrenie je v súlade s odporúčaním Komisie 2006/339/ES týkajúcim sa podpory využívania pobrežnej elektrickej siete pre lode kotviace v prístavoch Spoločenstva ([3]) a s oznámením Komisie „Strategické ciele a odporúčania pre politiku EÚ v oblasti námornej dopravy do roku 2018“ ([4]). V tejto súvislosti treba poznamenať, že členské štáty majú od júna 2011 bezpodmienečnú povinnosť dodržiavať normy kvality pre príslušné znečisťujúce látky, ako sú tuhé častice ([5]). Táto povinnosť núti členské štáty nájsť riešenia takých problémov, ako sú napríklad emisie lodí kotviacich v prístave, a je možné, že v prístavoch konfrontovaných s uvedenými problémami sa bude využívanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete podporovať ako jeden z prvkov celkovej stratégie kvality ovzdušia.

Uvedenou daňovou úľavou chce Švédsko naďalej motivovať prevádzkovateľov plavidiel, aby využívali elektrinu z pobrežnej elektrickej siete s cieľom znížiť vzduchom prenášané emisie a hluk z kotviacich plavidiel, ako aj emisie CO2. Uplatňovaním zníženej daňovej sadzby by sa posilnila konkurencieschopnosť elektriny z pobrežnej elektrickej siete vo vzťahu k spaľovaniu lodných palív na palube, ktoré je od dane úplne oslobodené. Švédske orgány informovali Komisiu, že od zavedenia uvedeného opatrenia boli vybudované dodatočné pobrežné zariadenia na dodávanie elektrickej energie a počet švédskych prístavov, ktoré takýmito zariadeniami disponujú, sa zvýšil z piatich na osem (Štokholm, Göteborg, Piteå, Helsingborg, Luleå, Karlskrona, Trelleborg a Ystad) a v súčasnosti sa plánuje vybudovanie ďalších zariadení v prístave v Štokholme. Švédske orgány Komisiu informovali, že pobrežné zariadenia na dodávanie elektrickej energie najintenzívnejšie používajú plavidlá využívané v odvetví lesného hospodárstva. Prístavy, ktoré poskytujú služby tomuto odvetviu, majú najvyšší podiel používania elektriny z pobrežnej elektrickej siete. Tieto zariadenia sa zvyčajne používajú v prípadoch, keď sú plavidlá ukotvené dlhší čas. Podiel plavidiel, ktoré používajú pobrežné zariadenia na dodávanie elektrickej energie, sa v jednotlivých prístavoch líši (od 33 až po takmer 100 %) v závislosti od prístavu a typu lodí, ktoré ho využívajú. Podľa informácií poskytnutých švédskymi orgánmi viedlo používanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete k zníženiu emisií oxidu siričitého, oxidov dusíka, tuhých častíc a oxidu uhličitého. Švédske orgány však nemajú k dispozícii presné odhady týkajúce sa zníženia emisií, ktoré možno pripísať zavedeniu tohto opatrenia.

Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu

Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny, a najmä jej článok 14 ods. 1 písm. c) a článok 15 ods. 1 písm. f).

Posúdenie opatrenia podľa článku 19 smernice 2003/96/ES

Osobitné politické dôvody

Článok 19 ods. 1 prvý pododsek uvedenej smernice znie takto:

„Okrem ustanovení stanovených v predchádzajúcich článkoch, najmä v článkoch 5, a 15 a 17, Rada môže na návrh Komisie ktorémukoľvek členskému štátu jednomyseľne povoliť zavedenie ďalších oslobodení od dane alebo daňových úľav z osobitných politických dôvodov.“.

Prostredníctvom predmetnej daňovej úľavy sa švédske orgány usilujú dosiahnuť cieľ spočívajúci v podpore takého spôsobu uspokojovania energetických potrieb lodí kotviacich v prístavoch, ktorý je menej škodlivý pre životné prostredie, a prispieť tak k zlepšeniu kvality miestneho ovzdušia. Ako Švédsko zdôraznilo, Komisia už v skutočnosti odporučila používanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete ako alternatívu k výrobe elektriny na palube plavidiel v kotviskách, a uznala tak jej výhody z hľadiska ochrany životného prostredia[6]. Bez uvedeného opatrenia by sa elektrina dodávaná plavidlám v kotviskách zdaňovala sadzbou vo výške 293 SEK (33,94) na MWh alebo 185 SEK (21,43 EUR) na MWh v severnom Švédsku. Požadovaná výnimka by teda viedla k ďalšej stimulácii využívania tejto technológie rovnajúcej sa 243 SEK. resp. 28,15 EUR na MWh (135 SEK, resp. 15,64 EUR na MWh v severnom Švédsku) a prispela by tak k uvedenému cieľu politiky.

Komisia taktiež konštatuje, že od zavedenia opatrenia Švédsko pokračovalo v rozvoji svojej pobrežnej infraštruktúry. Zdá sa, že daňová úľava je účinným stimulom na širšie používanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete. Švédske orgány Komisiu informovali, že požiadali niektoré prístavy o zriadenie pobrežných zariadení na dodávanie elektrickej energie alebo im zriadenie takýchto zariadení uložili ako povinnosť Švédsko však neinformovalo o zavedení žiadnych právnych povinností alebo finančných stimulov v súvislosti s používaním týchto zariadení. Záujem o rozvoj infraštruktúry vyjadril najmä sektor lesného hospodárstva v rámci svojho úsilia o využívanie environmentálne šetrnejšej formy dopravy. Pri súčasnom stave rozvoja dodávania elektriny z pobrežnej elektrickej siete vo Švédsku sa Komisia domnieva, že uplatnenie výrazne zníženej sadzby dane je naďalej primeraným nástrojom, ktorý umožňuje motivovať prístavné orgány ako aj majiteľov lodí, aby naďalej investovali do tejto technológie, a to aj vzhľadom na neexistenciu iných osobitných vnútroštátnych opatrení, ktoré by stimulovali používanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete.

Pokiaľ ide o povahu sledovaného cieľa politiky, Komisia by chcela zdôrazniť, že podpora elektriny z pobrežnej elektrickej siete je v skutočnosti spoločným politickým cieľom, ktorý by mala sledovať celá Únia. To sa jasne uvádza v oznámení Komisie o integrovanej námornej politike ([7]) a v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie ([8]). Komisia vo svojom návrhu revízie smernice o zdaňovaní energie([9]) navrhla, aby bola elektrina z pobrežnej elektrickej siete dodávaná lodiam kotviacim v prístavoch oslobodená od energetickej dane.

Uvedený návrh Komisie však Rada zatiaľ neschválila. Medzitým by sa malo zabezpečiť, aby hospodárske subjekty vo Švédsku a švédske orgány mali právnu istotu, pokiaľ ide o daňové opatrenia uplatňované na účely podpory používania elektriny z pobrežnej elektrickej siete. V súčasnosti je možné zvýhodnené daňové zaobchádzanie zaviesť len na základe článku 19. Jeho cieľom je však reagovať na osobitné okolnosti v jednotlivých členských štátoch, ktoré nie sú zohľadnené v samotnej smernici. Výnimku na základe článku 19 zameranú na dosiahnutie cieľa politiky spočívajúceho v podpore elektriny z pobrežnej elektrickej siete možno preto udeliť len ako prechodné opatrenie, kým tento cieľ Rada nezohľadní v rámci revízie smernice 2003/96/ES.

Súlad s ostatnými politikami a cieľmi Únie

Navrhované opatrenie sa týka najmä politiky EÚ v oblasti životného prostredia. Keďže toto opatrenie pomôže obmedziť spaľovanie lodných palív na palube plavidiel v prístavoch, v skutočnosti prispeje k cieľu zlepšenia kvality miestneho ovzdušia. Dané opatrenie pravdepodobne povedie aj k zníženiu emisií CO2, pretože štruktúra zdrojov na výrobu elektrickej energie z pobrežnej siete je spojená s nižšími emisiami CO2 než v prípade elektriny vyrábanej na palube spaľovaním lodných palív, a to z dôvodu vyššej účinnosti systému a rozdielu v používaných vstupných palivách. V tejto súvislosti možno konštatovať, že priemerná štruktúra zdrojov na výrobu elektrickej energie v oblasti relevantného trhu je spojená s podstatne nižšími emisiami CO2 než je priemer v EÚ. Hoci uhlíková náročnosť dodatočne dodávanej elektriny je zvyčajne vyššia ako uhlíková náročnosť priemernej štruktúry zdrojov na výrobu elektrickej energie a je vo veľkej miere závislá od dennej doby dodatočného dopytu, zníženie emisií CO2 vyplývajúce z tohto opatrenia by malo zostať pomerne značné ([10]).

Opatrenie je v súlade s návrhom smernice o zavádzaní infraštruktúry pre alternatívne palivá predloženým Komisiou, v ktorom sa rieši otázka inštalovania pobrežných zariadení na dodávanie elektrickej energie v prístavoch, keď je to nákladovo efektívne a predstavuje to prínos pre životné prostredie ([11]).

Na tomto mieste je potrebné pripomenúť, že významným dôvodom nepriaznivého konkurenčného postavenia elektriny z pobrežnej elektrickej siete je skutočnosť, že jej alternatíva, t.j. elektrina vyrábaná na palube plavidiel v čase, keď sa nachádzajú v námorných prístavoch, je v súčasnosti úplne oslobodená od dane: od dane sú oslobodené nielen lodné palivá spaľované pri výrobe elektriny, čo zodpovedá bežnej situácii podľa článku 14 ods. 1 písm. a) smernice 2003/96/ES, ale aj samotná elektrina vyrábaná na palube plavidiel (pozri článok 14 ods. 1 písm. c) smernice 2003/96/ES). Hoci posledné uvedené oslobodenie by sa ako také mohlo považovať len za ťažko zlučiteľné s cieľmi Únie v oblasti životného prostredia, zohľadňuje praktické aspekty. Zdanenie elektriny vyrábanej na palube by si v skutočnosti vyžadovalo vyhlásenie majiteľa – často usadeného v tretej krajine – alebo prevádzkovateľa plavidla o množstve spotrebovanej elektriny. V uvedenom vyhlásení by sa ďalej musel určiť podiel elektriny spotrebovanej v teritoriálnych vodách členského štátu, v ktorom je daň splatná. Povinnosť robiť takéto vyhlásenia pre každý členský štát, ktorého teritoriálnych vôd sa to týka, by pre majiteľov plavidiel znamenalo obrovskú administratívnu záťaž. Za týchto okolností môže byť odôvodnené nepenalizovať menej znečisťujúcu alternatívu, ktorú predstavuje elektrina z pobrežnej elektrickej siete tak, že sa Švédsku povolí uplatňovať nižšiu sadzbu dane.

Pokiaľ ide o elektrinu spotrebovanú plavidlami kotviacimi v prístavoch na vnútrozemských vodných cestách, na rozdiel od situácie v námorných prístavoch je oslobodenie elektriny vyrábanej na palube od dane pre členské štáty len dobrovoľné [článok 15 ods. 1 písm. f)]. Členským štátom preto žiadna právna prekážka nebráni v tom, aby k elektrine z pobrežnej elektrickej siete a výrobe elektriny na palube plavidiel v prístavoch na vnútrozemských vodných cestách pristupovali rovnako. Možnosť, ktorú poskytuje článok 15 ods. 1 písm. f) smernice, a to nezdaňovať elektrinu vyrábanú na palube, však zákonodarca opäť vysvetľuje praktickými aspektmi, a zároveň je táto možnosť úzko prepojená s voliteľnými daňovými zvýhodneniami pre plavbu vo vnútrozemských vodách. Väčšina členských štátov, medzi nimi aj Švédsko, sa rozhodla nezdaňovať palivá používané na tieto účely. Členské štáty zároveň nepovažujú za praktické zdaňovať vstupné palivo namiesto zdanenia elektriny (pozri článok 21 ods. 5 tretí pododsek smernice 2003/96/ES), keďže by to znamenalo prinajmenšom osobitné zaobchádzanie s palivom používaným na výrobu elektriny. Pri rozhodovaní, či rozšíriť oslobodenie od dane vzťahujúce sa na námornú dopravu na palivá používané pri plavbe vo vnútrozemských vodách, členské štáty zohľadnia viaceré aspekty vrátane širších cieľov vnútroštátnej dopravnej politiky, ako sú aspekty životného prostredia, ktoré ich môžu viesť k tomu, že palivá používané na tieto účely nezdania.

V tejto fáze sa preto považuje za odôvodnené rozšíriť možnosť spočívajúcu v uplatnení nižšej sadzby dane z elektriny z pobrežnej elektrickej siete na prístavy na vnútrozemských vodných cestách.

Vnútorný trh a spravodlivá hospodárska súťaž

Komisii neboli doručené žiadne sťažnosti v súvislosti s praktickým vykonávaním daňového opatrenia povoleného vykonávacím rozhodnutím Rady 2011/384/EÚ. Z hľadiska vnútorného trhu a spravodlivej hospodárskej súťaže sa opatrením len zmenšuje existujúca daňová deformácia medzi obomi konkurenčnými zdrojmi elektriny pre lode v kotviskách, t.j. výrobou elektriny na palube a elektrinou z pobrežnej elektrickej siete, ktorá je spôsobená oslobodením lodných palív od dane.

Pokiaľ ide o hospodársku súťaž medzi prevádzkovateľmi plavidiel, švédske orgány neposkytli informácie o výraznom zvýšení počtu plavidiel vybavených na používanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete. Je potrebné uviesť, že podľa ich výpočtov sú náklady na používanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete naďalej pomerne vysoké v porovnaní s výrobou elektriny na palube plavidiel, pri ktorej sa používajú lodné palivá oslobodené od dane. Náklady majiteľov lodí zahŕňajú najmä sieťové poplatky a investičné náklady spojené s vybavením na palube. Hoci presné odhady nákladov závisia v rozhodujúcej miere od vývoja cien ropy, a robia sa preto veľmi ťažko, z najnovších dostupných posúdení vyplýva, že z celkového hľadiska by vo väčšine prípadov ani úplné oslobodenie od dane neznížilo prevádzkové náklady na elektrinu z pobrežnej elektrickej siete pod úroveň nákladov na výrobu elektriny na palube ([12]), a v žiadnom prípade by preto pre prevádzkovateľov plavidiel využívajúcich elektrinu z pobrežnej elektrickej siete nepredstavovalo významnú konkurenčnú výhodu voči prevádzkovateľom využívajúcim výrobu elektriny na palube. V tomto prípade nedošlo v dôsledku vykonávania vykonávacieho rozhodnutie Rady 2011/384/EÚ k žiadnemu podobnému významnému narušeniu a je nepravdepodobné, že by sa takéto narušenie prejavilo, keďže Švédsko má v úmysle naďalej dodržiavať minimálnu úroveň zdanenia stanovenú v smernici o zdaňovaní energií. Švédsko okrem toho zamýšľa zachovať obmedzenie daňového zvýhodnenia na plavidlá s hrubou tonážou najmenej 400 ton a zároveň na dodávky elektriny z pobrežnej elektrickej siete s napätím najmenej 380 V s cieľom zamerať opatrenie na plavidlá so značnou výrobou elektriny na palube a súčasne obmedziť celkový počet príjemcov. Podľa vysvetlenia švédskych orgánov sa obe prahové hodnoty stanovili na pomerne nízkej úrovni v reakcii na obavy vnútroštátnych združení, že v opačnom prípade by mohli byť vnútroštátne plavidlá v porovnaní s plavidlami iných krajín znevýhodnené. Dá sa naopak racionálne predpokladať, že plavidlá, ktoré môžu byť na základe prahových hodnôt z daňového zvýhodnenia vylúčené, budú skôr vnútroštátne plavidlá, než plavidlá pochádzajúce z ostatných krajín EÚ, a že prahové hodnoty preto v žiadnom prípade nepovedú k výhodnejšiemu daňovému zaobchádzaniu s vnútroštátnymi hospodárskymi subjektmi v porovnaní s ich konkurentmi z ostatných členských štátov EÚ.

Pokiaľ ide o hospodársku súťaž medzi prístavmi, švédske orgány informovali, že nezaznamenali výrazné zmeny vo výbere prístavov majiteľmi lodí, ktoré by bolo možné pripísať dostupnosti pobrežných zariadení na dodávanie elektrickej energie. Akýkoľvek prípadný vplyv na obchod medzi členskými štátmi, ktorý by mohol vzniknúť, ak by plavidlá upravili svoje trasy z dôvodu možnosti spotrebovávať elektrinu z pobrežnej siete so zníženou sadzbou dane, pokladajú za zanedbateľný. V situácii, keď, ako už bolo uvedené, sa používanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete minimálne v krátkodobom horizonte pravdepodobne nestane ekonomicky výhodnejšie ako výroba elektriny na palube napriek uvedenému zníženiu dane, nie je ani pravdepodobné, že toto zníženie dane v prípade elektriny z pobrežnej elektrickej siete významne naruší hospodársku súťaž medzi prístavmi tým, že by motivovalo plavidlá zmeniť trasu v závislosti od dostupnosti takejto možnosti.

Časový rámec navrhovaného povolenia na uplatňovanie zníženej sadzby dane vo veľkej miere zodpovedá časovému rámcu v návrhu Komisie, v ktorom sa prípade elektriny z pobrežnej elektrickej siete počíta s oslobodením od dane na obdobie ôsmich rokov.

Obdobie uplatňovania opatrenia a vývoj rámca EÚ v oblasti zdaňovania energie

Doba uplatňovania výnimky by mala byť v zásade dostatočne dlhá na to, aby prevádzkovateľov prístavov neodradila od uskutočnenia potrebných investícií. V tomto konkrétnom prípade by sa obdobie uplatňovania opatrenia predĺžilo a miera daňovej úľavy by sa zvýšila na základe návrhu revízie smernice o zdaňovaní energie predloženého Komisiou, v ktorom sa stanovuje povinné oslobodenie elektriny z pobrežnej elektrickej siete od dane počas obdobia ôsmich rokov od jeho nadobudnutia účinnosti. Výnimka by však napriek tomu nemala narúšať budúci vývoj existujúceho právneho rámca a mala by zohľadňovať možnosť, že Rada prijme právny akt založený na návrhu Komisie na zmenu smernice o zdaňovaní energie. Za týchto okolností sa zdá vhodné udeliť požadované povolenie na maximálne obdobie šiestich rokov povolené smernicou, avšak s výhradou nadobudnutia platnosti všeobecných ustanovení v tejto oblasti v okamihu pred predpokladaným uplynutím platnosti tohto povolenia. Toto obdobie poskytne právnu istotu prevádzkovateľom lodí a prístavov, ktorí musia plánovať svoje investície do pobrežných zariadení na dodávanie elektrickej energie a vybavenia na palube. Zároveň švédskym orgánom umožní zber údajov s cieľom dôkladne posúdiť účinok opatrenia.

Pravidlá štátnej pomoci

Na základe príslušného výmenného kurzu z 1. októbra 2013 uverejneného v Úradnom vestníku Európskej únie ([13]) znížená sadzba dane vo výške 50 SEK na MWh, ktorú zamýšľajú stanoviť švédske orgány, je vyššia ako minimálna úroveň zdaňovania podľa článku 10 smernice 2003/96/ES. Opatrenie tak spĺňa jednu z podmienok stanovených v článku 44 nariadenia Komisie (EÚ) č. 651/2014/EÚ ([14]), v ktorom sa stanovujú podmienky, za ktorých je takéto opatrenie oslobodené od povinnosti notifikovať štátnu pomoc. V tejto fáze však nie je možné určiť, či sú splnené všetky podmienky stanovené v článku 44 a návrh vykonávacieho rozhodnutia Rady nebráni Komisii v tom, aby od Švédska vyžadovala dodržiavanie pravidiel štátnej pomoci.

2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU

Konzultácie so zainteresovanými stranami

Tento návrh vychádza zo žiadosti predloženej Švédskom a týka sa iba tohto členského štátu.

Získavanie a využívanie expertízy

Externá expertíza nebola potrebná.

Posúdenie vplyvu

Tento návrh sa týka povolenia pre konkrétny členský štát na jeho vlastnú žiadosť.

3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU

Cieľom návrhu je povoliť Švédsku odchýliť sa od všeobecných ustanovení smernice Rady 2003/96/ES a uplatňovať zníženú sadzbu dane vo výške 50 SEK (5,79 EUR) na MWh na elektrinu priamo dodávanú plavidlám kotviacim v prístave.

Právny základ

Článok 19 smernice Rady 2003/96/ES.

Zásada subsidiarity

Oblasť nepriameho zdaňovania, na ktorú sa vzťahuje článok 113 ZFEÚ, nie je sama osebe vo výlučnej právomoci Európskej únie v zmysle článku 3 ZFEÚ.

Výkon právomocí členských štátov v tejto oblasti je však striktne vymedzený a obmedzený existujúcimi právnymi predpismi EÚ. Podľa článku 19 smernice 2003/96/ES je iba Rada oprávnená udeliť členskému štátu povolenie na zavedenie ďalších oslobodení od dane alebo daňových úľav v zmysle uvedeného ustanovenia. Členské štáty nemôžu Radu zastúpiť.

Návrh je preto v súlade so zásadou subsidiarity.

Zásada proporcionality

Návrh je v súlade so zásadou proporcionality. Zníženie dane neprekračuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie predmetného cieľa (pozri uvedené posúdenie aspektov týkajúcich sa vnútorného trhu a spravodlivej hospodárskej súťaže).

Výber nástrojov

Navrhovaný(-é) nástroj(-e): vykonávacie rozhodnutie Rady.

V článku 19 smernice 2003/96 sa stanovuje len tento druh opatrenia.

4. VPLYV NA ROZPOČET

Toto opatrenie nepredstavuje pre Úniu finančnú ani administratívnu záťaž. Návrh preto nemá vplyv na rozpočet Európskej únie.

2014/0230 (NLE)

Návrh

VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE RADY,

ktorým sa Švédsku povoľuje uplatňovať zníženú sadzbu dane z elektrickej energie priamo dodávanej plavidlám kotviacim v prístave v súlade s článkom 19 smernice 2003/96/ES

RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,

so zreteľom na smernicu Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny ([15]), a najmä na jej článok 19,

so zreteľom na návrh Európskej komisie,

keďže:

(1) Vykonávacím rozhodnutím Rady 2011/384/EÚ ([16]) sa Švédsku povolilo uplatňovať zníženú sadzbu dane z elektrickej energie priamo dodávanej plavidlám kotviacim v prístave („elektrina z pobrežnej elektrickej siete“) v súlade s článkom 19 smernice 2003/96/ES, a to do 25. júna 2014.

(2) Listom z 13. decembra 2013 Švédsko požiadalo o povolenie pokračovať v uplatňovaní zníženej sadzby dane z elektrickej energie na elektrinu z pobrežnej elektrickej siete podľa článku 19 smernice 2003/96/ES.

(3) Cieľom daňovej úľavy, ktorú Švédsko zamýšľa uplatňovať, je pokračovať v podpore širšieho používania elektriny z pobrežnej elektrickej siete ako spôsobu uspokojovania energetických potrieb lodí v kotviskách prístavov, ktorý je v porovnaní so spaľovaním lodných palív na palube plavidiel menej škodlivý pre životné prostredie.

(4) Keďže používanie elektriny z pobrežnej elektrickej siete zabraňuje emisiám látok znečisťujúcich ovzdušie súvisiacich so spaľovaním lodných palív na palube plavidiel v kotviskách, prispieva k zlepšeniu kvality miestneho ovzdušia v prístavných mestách. Vzhľadom na osobitné podmienky štruktúry výroby elektriny v dotknutom regióne, t. j. na severskom trhu s elektrickou energiou zahŕňajúcom Švédsko, Dánsko, Fínsko a Nórsko, sa okrem toho očakáva, že využívaním elektriny z pobrežnej elektrickej siete namiesto elektriny vyrábanej spaľovaním lodných palív na palube sa znížia emisie CO2. Očakáva sa preto, že dané opatrenie prispeje k plneniu cieľov politík Únie v oblasti ochrany životného prostredia, zdravia a klímy.

(5) Udelením povolenia Švédsku, aby na elektrinu z pobrežnej elektrickej siete uplatňovalo zníženú sadzbu dane, sa neprekročí rámec toho, čo je nevyhnutné na zvýšenie miery používania elektriny z pobrežnej elektrickej siete, keďže výroba elektriny na palube zostane vo väčšine prípadov aj naďalej konkurencieschopnejšou alternatívou. Z toho istého dôvodu a vzhľadom na súčasnú pomerne nízku mieru preniknutia tejto technológie na trh, uvedené opatrenie v období jeho uplatňovania pravdepodobne nepovedie k významnému narušeniu hospodárskej súťaže, a nebude teda mať nepriaznivý vplyv na riadne fungovanie vnútorného trhu.

(6) Z článku 19 ods. 2 smernice 2003/96/ES vyplýva, že každé povolenie udelené podľa uvedeného ustanovenia musí byť prísne časovo obmedzené. Keďže toto obdobie musí byť dostatočne dlhé na to, aby bolo možné vykonať riadne hodnotenie opatrenia, ale zároveň sa nesmie narúšať budúci vývoj existujúceho právneho rámca, je vhodné udeliť požadované povolenie na obdobie šiestich rokov, avšak s výhradou nadobudnutia platnosti všeobecných ustanovení v tejto oblasti v okamihu pred predpokladaným uplynutím platnosti tohto povolenia.

(7) S cieľom poskytnúť právnu istotu prevádzkovateľom lodí a prístavov a predísť prípadnému zvýšeniu administratívnej záťaže pre distribútorov alebo ďalších distribútorov elektrickej energie, ktorá by mohla vyplynúť zo zmien sadzby spotrebnej dane z elektriny z pobrežnej elektrickej siete, by sa malo zaistiť, aby Švédsko mohlo uplatňovať existujúcu osobitnú daňovú úľavu, ktorej sa týka toto rozhodnutie, bez prerušenia. Požadované povolenie by sa preto malo udeliť s účinnosťou od 26. júna 2014 v priamej nadväznosti na režim uplatňovaný na základe vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/384/EÚ.

(8) Týmto rozhodnutím nie je dotknuté uplatňovanie pravidiel Únie týkajúcich sa štátnej pomoci,

PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

Článok 1

Švédsku sa týmto povoľuje uplatňovať zníženú sadzbu dane z elektrickej energie na elektrinu priamo dodávanú plavidlám kotviacim v prístavoch, okrem súkromných výletných plavidiel, za predpokladu, že sa dodržia minimálne úrovne zdanenia v súlade s článkom 10 smernice 2003/96/ES.

Článok 2

Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho oznámenia.

Uplatňuje sa od 26. júna 2014.

Stráca účinnosť 25. júna 2020.

Pokiaľ by však Rada na základe článku 113 ZFEÚ stanovila všeobecné pravidlá daňového zvýhodnenia elektriny z pobrežnej elektrickej siete, toto rozhodnutie sa prestane uplatňovať dňom začatia uplatňovania uvedených všeobecných pravidiel.

Článok 3

Toto rozhodnutie je určené Švédskemu kráľovstvu.

V Bruseli

Za Radu

predseda

([1]) Ú. v. EÚ L 170, 30.6.2011, s. 36 – 37.

([2]) Všetky výpočty sú založené na výmennom kurze z 1. októbra 2013, t. j. 8,6329 SEK za 1 EUR. Pozri Ú. v. EÚ C 286 z 2.10.2013.

([3]) Odporúčanie Komisie 2006/339/ES z 8. mája 2006 týkajúce sa podpory využívania pobrežnej elektrickej siete pre lode kotviace v prístavoch Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 125, 12.5.2006).

([4]) Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov Strategické ciele a odporúčania pre politiku EÚ v oblasti námornej dopravy do roku 2018, KOM(2009) 8 v konečnom znení z 21. januára 2009.

([5]) Pozri smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, 11.6.2008).

([6]) Pozri poznámku pod čiarou č. 3.

([7]) KOM(2007) 575 v konečnom znení z 10. októbra 2007.

([8]) SEK (2007) 1283 v konečnom znení z 10. októbra 2007.

([9]) KOM(2011) 169 v konečnom znení z 13. apríla 2011.

([10]) Kombinovaný podiel obnoviteľných a jadrových zdrojov v štruktúre zdrojov na výrobu elektrickej energie vo Švédsku v roku 2012 predstavoval 95,4 % a v štruktúre zdrojov NordPool 90 %, pozri: „http://www.nordpoolspot.com/Global/Download%20Center/TSO/Nordic-production-split_2004-2012.pdf“. Jadrová aj vodná energia, na ktoré pripadá väčšina výroby energie z obnoviteľných zdrojov vo Švédsku a v rámci NordPool-u, sa však používajú hlavne pri základnom odbere, zatiaľ čo špičkový odber je v priemere uhlíkovo náročnejší.

([11]) COM(2013) 18 final z 24. januára 2013.

([12]) Pozri: Generálne riaditeľstvo Európskej komisie pre životné prostredie, Service Contract Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments, Task 2a – Shore-Side Electricity, august 2005, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Analýza nákladov sa vykonala pre tri prístavy: Göteborg (Švédsko), Juneau a Long Beach (USA).

([13]) Pozri poznámku pod čiarou č. 2.

([14]) Nariadenie Komisie (EÚ) č. 651/2014/EÚ o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné s vnútorným trhom podľa článkov 107 a 108 zmluvy (Ú. v. EÚ L 187, 26.6.2014, s. 1 – 78.).

([15]) Ú. v. EÚ L 283, 31.10.2003, s. 51.

([16]) Vykonávacie rozhodnutie Rady 2011/384/EÚ z 20. júna 2011, ktorým sa Švédsku povoľuje uplatňovať zníženú sadzbu dane z elektrickej energie priamo dodávanej plavidlám kotviacim v prístave („elektrina z pobrežnej elektrickej siete“) v súlade s článkom 19 smernice 2003/96/ES (Ú. v. EÚ L 176, 30.6.2011, s. 36).