Osobitná správa č. 15/2011 „Zabezpečujú postupy Komisie účinný výkon kontroly štátnej pomoci?“





POUŽITÉ AKRONYMÁ A SKRATKY BPC : Kódex osvedčených postupov CP : "Predpokladaný prípad" (buď sťažnosť, alebo zisťovanie z úradnej moci), (z franc. cas présumé) (G)BER : (Všeobecné) nariadenie o skupinových výnimkách HDP : Hrubý domáci produkt PETRA : Pilotná experimentálna aplikácia na evidenciu času (Pilot Experiment Time Reporting Application) SAAP : Akčný plán štátnej pomoci SANI : Interaktívna štátna pomoc (softvér na oznamovanie štátnej pomoci) ZFEÚ : Zmluva o fungovaní Európskej únie ZHRNUTIE I. Členské štáty EÚ sú povinné informovať Komisiu o všetkých plánovaných opatreniach v oblasti štátnej pomoci a získať súhlas Komisie pred implementáciou týchto opatrení. Kontrolou v oblasti štátnej pomoci vo všetkých odvetviach s výnimkou poľnohospodárstva a rybného hospodárstva je poverené GR Európskej komisie pre hospodársku súťaž. II. Dvor audítorov zvažoval, či postupy Komisie zabezpečujú účinný výkon kontroly štátnej pomoci, pričom hodnotil najmä či: i) systém oznámení, sťažností a vyšetrovaní z úradnej moci zabezpečuje, že Komisia sa zaoberá všetkými relevantnými prípadmi štátnej pomoci; ii) má Komisia vhodné riadiace štruktúry a postupy na účinné riešenie prípadov štátnej pomoci v stanovených lehotách; iii) Komisia monitoruje dosah svojej kontroly štátnej pomoci. III. Zistenia Dvora audítorov vychádzajú z auditu vykonaného v Komisii a ôsmich členských krajinách vybraných na účely tohto auditu. Dvor audítorov zistil, že: - Komisia vyvinula úsilie na to, aby boli vyriešené všetky relevantné prípady štátnej pomoci, ale jej systémy nezaručujú, že zachytia celý objem pomoci, - postupy pre oznámenú štátnu pomoc sú zdĺhavé, - vybavovanie sťažností je stále zdĺhavé a postup nie je transparentný, - Komisia reagovala promptne na finančnú krízu, - Komisia neposudzuje následný dosah svojej kontroly štátnej pomoci komplexne. IV. Na základe týchto pripomienok Dvor audítorov odporúča Komisii: - preveriť prerozdeľovanie zdrojov určených na kontrolu štátnej pomoci, aby bola iniciatívnejšia pri zvyšovaní informovanosti členských štátov o pravidlách štátnej pomoci, zlepšila svoje monitorovacie činnosti a organizovala vyšetrovania z úradnej moci na zistenie nezákonnej pomoci systematickejšie a cielenejšie, - zvýšiť transparentnosť svojich postupov riešenia jednotlivých prípadov pravidelnejším informovaním zainteresovaných strán o napredovaní prípadov a rýchlejším začatím konaní vo veci formálneho zisťovania, - skrátiť trvanie postupov, napr. obmedzením počtu žiadostí o informácie členským štátom, a pohotovým vybavovaním nepodložených žiadostí, - implementovať vylepšený systém evidencie času a predkladania správ vedeniu na optimalizáciu prideľovania zdrojov, - pravidelne posudzovať následný dosah kontroly štátnej pomoci na spoločnosti, trhy a globálnu ekonomiku. ÚVOD 1. Európska komisia má celkovú zodpovednosť za zabezpečenie účinnej kontroly štátnej pomoci. GR pre hospodársku súťaž má hlavnú zodpovednosť za riadenie politiky hospodárskej súťaže EÚ. GR pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka a GR pre námorné záležitosti a rybné hospodárstvo sú zodpovedné za kontrolu štátnej pomoci v oblasti poľnohospodárstva a rybného hospodárstva. GRpre hospodársku súťaž je poverené kontrolou štátnej pomoci vo všetkých ďalších odvetviach hospodárstva. 2. Právny základ kontroly štátnej pomoci Komisiou je stanovený v článkoch 107 až 108 ZFEÚ (pozri body 3 a 8 a prílohu). Nariadenie Rady (procesné nariadenie [1]) a nariadenie Komisie (vykonávacie nariadenie [2]) podrobne stanovujú spôsob, akým Komisia plní svoje povinnosti. Komisia vydáva oznámenia a usmernenia, ktorých účelom je poskytnúť ďalšie vysvetlenia k uplatňovaniu pravidiel v praxi. 3. V článku 107 ods. 1 ZFEÚ sa štátna pomoc definuje ako "pomoc poskytovaná členským štátom alebo akoukoľvek formou zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi". Opatrenie pomoci je štátnou pomocou, ak sú splnené štyri kumulatívne kritériá: zahŕňa prevod štátnych prostriedkov; predstavuje hospodársku výhodu pre spoločnosti; narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže selektívnym zvýhodňovaním určitých príjemcov; má schopnosť účinku na obchod vo vnútri Únie. Dotácie pridelené jednotlivcom alebo na všeobecné opatrenia otvorené pre všetky podniky preto obyčajne nepredstavujú štátnu pomoc. Cieľom pravidiel Komisie je zabezpečiť, aby bola štátna pomoc poskytovaná členskými štátmi zlučiteľná s vnútorným trhom. 4. Štátna pomoc sa poskytuje rozličnými spôsobmi. Najbežnejšími formami sú granty a oslobodenia od dane. Ďalšími nástrojmi sú mäkké pôžičky, záruky, odklad dane a kapitálová účasť. Štátnu pomoc môže prideliť orgán štátnej správy / federálnej vlády, regionálnej alebo miestnej samosprávy, ako aj subjekty spravované vládou. 5. Európska rada stanovila na zasadnutí v Lisabone v marci 2000 cieľ "menšej a lepšie zacielenej štátnej pomoci". Štátna pomoc [3] pre odvetvie priemyslu a služieb (s výnimkou železníc, ostatnej dopravy, poľnohospodárstva a rybného hospodárstva) kolísala na úrovni 0,5 % HDP EÚ – 27 až do prepuknutia finančnej krízy v druhej polovici roka 2008, ale v roku 2009 vzrástla až na 3,5 % HDP alebo 410 mld. EUR, čo je najvyššia zaznamenaná úroveň od roku 1990, kedy Komisia začala uskutočňovať svoje prieskumy štátnej pomoci (pozri graf 1). Štátna pomoc pre finančný sektor v súvislosti s finančnou krízou v roku 2009 predstavovala 351,7 miliardy EUR alebo 2,98 % HDP EÚ – 27, a je teda zodpovedná za väčšinu prípadov zvýšenia štátnej pomoci v rokoch 2008 – 2009 [4]. GRAF 1 ŠTÁTNA POMOC PRE PRIEMYSEL A SLUŽBY V EÚ (AKO % HDP EÚ-27) +++++ TIFF +++++ Zdroj: Európska komisia 6. Komisia prezentovala v roku 2005 Akčný plán štátnej pomoci (State Aid Action Plan – SAAP) [5], ktorého cieľom bolo, aby pravidlá štátnej pomoci lepšie prispievali k udržateľnému rastu, konkurencieschopnosti, sociálnej a regionálnej súdržnosti a ochrane životného prostredia. SAAP bol založený na týchto zásadách: menšia a lepšie zacielená pomoc; zdokonalený ekonomický prístup; účinnejšie postupy, lepšie presadzovanie práva, vyššia predvídateľnosť a zvýšená transparentnosť; a spoločná zodpovednosť Komisie a členských štátov. SAAP bol postupne implementovaný v rokoch 2005 až 2009. 7. V SAAP bola vyzdvihnutá potreba lepšie cieleného presadzovania práva a monitorovania, pokiaľ ide o štátnu pomoc poskytovanú členskými štátmi, ako aj skutočnosť, že občianskoprávne spory pred vnútroštátnymi súdmi by k tomuto cieľu mohli prispieť zavedením väčšej disciplíny v oblasti štátnej pomoci. V apríli 2009 vydala Komisia nové Oznámenie o presadzovaní práva štátnej pomoci vnútroštátnymi súdmi, ktoré poskytuje podrobnejšie usmernenia a zvyšuje informovanosť o jeho možnom využití ako alternatívy a doplnku k presadzovaniu práva prostredníctvom Európskej komisie. Súdne konania na vnútroštátnej úrovni však stále nie sú rozšírené [6]. 8. Podľa článku 108 ZFEÚ (pozri prílohu) sú členské štáty povinné oznámiť Komisii všetky plánované opatrenia štátnej pomoci a musia získať súhlas Komisie pred implementáciou týchto opatrení (s výnimkou opatrení, ktoré Komisia oslobodila od povinnosti informovať) (pozri body 19 až 25). Komisia je jediným orgánom, ktorý môže vyhlásiť opatrenie štátnej pomoci za zlučiteľné so Zmluvou o fungovaní Európskej únie a má v tomto ohľade rozsiahle právomoci voľného uváženia. 9. Komisia môže buď rozhodnúť o tom, že opatrenie nepredstavuje pomoc, rozhodnúť o schválení alebo začať konanie vo veci formálneho zisťovania. Všetky rozhodnutia je potrebné prijať v lehote dvoch mesiacov od prijatia úplného oznámenia [7]. Konkurenčné podniky alebo iné zainteresované strany, ktoré si myslia, že určité opatrenie predstavuje štátnu pomoc, sa môžu sťažovať Komisii. Komisia môže takisto iniciovať začatie preskúmania (z úradnej moci) niektorých údajných opatrení štátnej pomoci. 10. Oznámenia a sťažnosti sa preskúmavajú vo dvoch fázach (pozri grafy 2 a 3). Prvá fáza pozostáva z predbežného zisťovania, pri ktorom sa zistí, či oznámené opatrenie predstavuje štátnu pomoc, a ak áno, či je zlučiteľné so štátnou pomocou [8]. Keď Komisia po predbežnom zisťovaní zistí, že vznikli pochybnosti o zlučiteľnosti so spoločným trhom, rozhodne o začatí konania vo veci formálneho zisťovania. Počas celého konania má oznamujúci členský štát možnosť zmeniť oznámené opatrenie/opatrenia tak, aby bolo/boli zlučiteľné. 11. Zatiaľ čo postup v prvej fáze je v podstate medzi Komisiou a členským štátom, druhá fáza je transparentnejšia, keďže rozhodnutie o začatí konania sa uverejňuje a všetky zainteresované strany (vrátane príjemcov pomoci a konkurenčných firiem) majú právo predložiť pripomienky. GRAF 2 ZJEDNODUŠENÝ PREHĽAD POSTUPU TÝKAJÚCEHO SA OZNAMOVANEJ POMOCI +++++ TIFF +++++ GRAF 3 ZJEDNODUŠENÝ PREHĽAD POSTUPU VYBAVOVANIA SŤAŽNOSTI +++++ TIFF +++++ ROZSAH AUDITU A AUDÍTORSKÝ PRÍSTUP 12. Globálnym cieľom bolo posúdiť, či postupy Komisie zabezpečujú účinný výkon kontroly štátnej pomoci. Hlavná audítorská otázka bola rozdelená do týchto troch podotázok: a) Zabezpečuje systém oznámení, sťažností a vyšetrovaní z úradnej moci, že Komisia sa zaoberá všetkými relevantnými prípadmi štátnej pomoci? b) Má Komisia vhodné riadiace štruktúry a postupy na účinné riešenie prípadov štátnej pomoci v stanovených lehotách? c) Monitoruje Komisia dosah svojej kontroly štátnej pomoci? 13. Audit bol zameraný na organizáciu a rozhodovacie a monitorovacie procesy Komisie počas obdobia 2008 až 2010, ale nehodnotil platnosť rozhodnutí, ktoré prijala Komisia. Rozsah auditu sa týkal tých oblastí kontroly štátnej pomoci, za ktoré zodpovedá GR pre hospodársku súťaž. Tieto oblasti predstavovali 96 % všetkej štátnej pomoci poskytnutej v roku 2009 (s výnimkou železníc) [9] vzhľadom na špecifický veľký objem pomoci poskytnutej finančnému sektoru. 14. Audítorská práca na úrovni Komisie zahŕňala: preskúmanie vzorky 50 (predbežných) oznámení, 30 sťažností, 40 prípadov monitorovania a 10 prípadov vymáhania; rozhovory so spracovateľmi prípadu a osobami poverenými vedením prípadu z desiatich rozličných útvarov GR pre hospodársku súťaž, s kľúčovými zamestnancami horizontálnych útvarov GR pre hospodársku súťaž, ako aj so zamestnancami právneho servisu Komisie a generálneho sekretariátu; preskúmanie hlavných riadiacich dokumentov; analytické testy. 15. Napriek tomu, že Dvor audítorov nevykonal audit systémov členských štátov, zúčastnil sa na informačných stretnutiach so 44 zainteresovanými stranami z verejného i súkromného sektora v ôsmich členských štátoch [10]. Názory príslušných zainteresovaných strán boli použité ako dodatočný zdroj informácií len v prípade, že sa na nich zhodla väčšina z nich. PRIPOMIENKY ZISŤOVANIE RELEVANTNÝCH PRÍPADOV ŠTÁTNEJ POMOCI 16. Podľa Zmluvy o fungovaní Európskej únie sú členské štáty povinné oznámiť Komisii všetky plánované opatrenia štátnej pomoci. Dvor audítorov preskúmal, či súčasný systém oznámení, sťažností a vyšetrovaní z úradnej moci poskytuje primeranú istotu, že Komisia sa zaoberá všetkými relevantnými prípadmi štátnej pomoci. V bodoch 17 až 33 sa skúma, či Komisia dostatočne overuje plnenie povinností členských štátov podľa pravidiel štátnej pomoci a zvyšuje informovanosť členských štátov o ich povinnosti oznámiť štátnu pomoc. NEDOSTATOČNÉ KONTROLY KOMISIE NA ZABEZPEČENIE PLNENIA POVINNOSTI ČLENSKÝCH ŠTÁTOV OZNÁMIŤ ŠTÁTNU POMOC KOMISIA V PLNEJ MIERE NEVYUŽÍVALA VEREJNE DOSTUPNÉ INFORMÁCIE 17. Komisia nemá špecifický právny základ, ktorý by upravoval povinnosť členských štátov poskytovať jej informácie na identifikáciu hlavných orgánov poskytujúcich pomoc, vnútornej organizácie na úrovni členského štátu alebo príslušného oznámenia a kontrolných postupov v členských štátoch. Zároveň nemá ani špecifický právny základ upravujúci prešetrenie sektora či členského štátu na zistenie potenciálnej protiprávnej štátnej pomoci. Komisia však v plnej miere nevyužívala verejne dostupné informácie na posúdenie rizika neoznámenia pomoci, a preto neidentifikovala kategórie opatrení pomoci, pri ktorých je riziko neoznámenia obzvlášť vysoké, buď z dôvodu inherentného rizika opatrení, alebo nedostatkov v kontrolných systémoch v členských štátoch. 18. Riziko neoznámenia je obzvlášť vysoké pri pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu, pri daňových opatreniach a predaji pozemkov pod trhovú cenu, čo viedlo k viacerým sťažnostiam. Riziko je taktiež vyššie pri pomoci poskytovanej orgánmi regionálnej a miestnej samosprávy, ktoré len zriedka prideľujú štátnu pomoc, a preto môžu mať menej vedomostí o pravidlách štátnej pomoci. MONITOROVANIE OPATRENÍ V RÁMCI SKUPINOVEJ VÝNIMKY JE OBMEDZENÉ 19. V roku 1998 Rada umožnila Komisii prijať takzvané nariadenia o skupinových výnimkách pre štátnu pomoc [11]. Komisia môže na základe týchto nariadení vyhlásiť určité kategórie štátnej pomoci za zlučiteľné so Zmluvou o fungovaní Európskej únie, ak spĺňajú určité podmienky, na základe ktorých sú následne vyňaté z postupu predbežného oznamovania a súhlasu Komisie. 20. Komisia zaviedla skupinové výnimky vo viacerých oblastiach vrátane štátnej pomoci na vzdelávanie, zamestnávanie, výskum a vývoj a ochranu životného prostredia. V roku 2008 boli tieto skupinové výnimky zoskupené vo všeobecnom nariadení o skupinových výnimkách (General Block Exemption Regulation – GBER) [12]. GBER v súlade so základnými princípmi stanovenými v akčnom pláne štátnej pomoci (SAAP) (pozri bod 6) výrazne zväčšilo rozsah nariadení o skupinových výnimkách, či už z hľadiska druhov pomoci alebo príslušných maximálnych súm. Počet opatrení v rámci skupinovej výnimky od roku 2007 prevyšuje počet oznámení (pozri graf 4). GRAF 4 TREND V POČTE OZNÁMENÍ A OPATRENÍ V RÁMCI SKUPINOVEJ VÝNIMKY +++++ TIFF +++++ Zdroj: Európska komisia 21. Komisia uznáva zvyšujúcu sa dôležitosť následného monitorovania, keďže čím ďalej tým viac opatrení je vyňatých z predbežného oznamovania [13]. Jej monitorovacia aktivita je obmedzená len na ročnú dokladovú kontrolu 15 schválených režimov pomoci plus 15 opatrení v rámci systémovej výnimky, ktoré vyberá na základe odborného úsudku. Môže to len pôsobiť dojmom, že podmienky stanovené v GBER a rozhodnutiach Komisie o schválení režimov pomoci sú dodržané [14]. 22. Pri monitorovaní v roku 2008 zistila Komisia výrazné problémy v troch z 30 preskúmaných prípadov. Navyše užitočnosť monitorovania bola obmedzená, pretože Komisia nemohla kontrolovať jednotlivé granty v rámci niektorých vybraných režimov, keďže ešte žiadnu pomoc neposkytla. Takisto mala ťažkosti so získaním požadovaných informácií od členských štátov. KOMISIA NEMONITORUJE DODRŽIAVANIE STROPU POMOCI DE MINIMIS 23. Nariadením o pomoci de minimis [15] bol zavedený strop vo výške 200000 EUR. Pomoc nižšia než táto suma sa považuje za pomoc, ktorá neovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi alebo nenarúša hospodársku súťaž, a preto sa nepovažuje za štátnu pomoc. Členské štáty túto pomoc privítali a postupne vo zvýšenej miere využívajú pravidlá na pomoc de minimis, ktoré umožňujú rýchlejšiu implementáciu opatrení pomoci. 24. Členské štáty by pri poskytovaní pomoci de minimis mali informovať príslušný podnik o povahe pomoci de minimis, vyžiadať si od podniku všetky informácie o ďalšej pomoci de minimis prijatej počas troch predchádzajúcich rokov a dôkladne skontrolovať, či sa nepresiahne strop. Dodržiavanie stropu môže byť zabezpečené aj prostredníctvom centrálnej evidencie, no má ju len veľmi málo členských štátov. 25. Napriek tomu, že členské štáty sú povinné zaznamenávať a zhromažďovať všetky informácie o uplatňovaní nariadenia o pomoci de minimis a na písomnú žiadosť poskytnúť tieto informácie Komisii, v skutočnosti Komisia nemonitoruje dodržiavanie podmienok na pridelenie pomoci de minimis. Viacerí poskytovatelia pomoci vyhlásili, že dodržiavanie stropu pomoci de minimis sa veľmi zložito kontroluje a nevedia presne, či sa strop vo všeobecnosti dodržiava alebo nie. KOMISIA SA SYSTEMATICKY NEUSILUJE ODHALIŤ NEOZNÁMENÉ OPATRENIA POMOCI 26. Odhalenie opatrení štátnej pomoci, ktoré členské štáty mali oznámiť, no neurobili tak, sa zakladá najmä na sťažnostiach a preskúmaniach z úradnej moci (pozri bod 9). Len nedávno začala Komisia zaznamenávať konania z úradnej moci osobitne od sťažností. Počet konaní z úradnej moci (35 v roku 2009 a 18 v roku 2010) je omnoho menší než počet sťažností (okolo 400 v roku 2009). 27. Niektoré potenciálne nové prípady štátnej pomoci sú vybrané na základe preskúmania tlače a ich výsledkom sú konania z úradnej moci, nie je to však bežná prax. Obmedzené monitorovanie režimov pomoci a opatrení v rámci skupinovej výnimky zo strany Komisie (pozri bod 19 až 22) predstavuje vlastne jedinú systematickú činnosť z úradnej moci, ktorá sa v súčasnosti vykonáva v oblasti štátnej pomoci. Samotná Komisia uznala, že spoliehanie sa na sťažnosti a súdne procesy na vnútroštátnej úrovni dostatočne nezabezpečuje, že členské štáty plne rešpektujú svoju povinnosť oznámiť štátnu pomoc. Komisia ďalej uznala, že všetky ďalšie kroky na zníženie počtu oznámení je potrebné kompenzovať inými kontrolnými mechanizmami. 28. Pre zložitú koncepciu štátnej pomoci je pre členské štáty zložité rozhodnúť, či opatrenie predstavuje štátnu pomoc a musí byť oznámené Komisii. Obzvlášť zložité je identifikovať, či niektoré daňové opatrenia sú štátnou pomocou alebo nie. To vysvetľuje, prečo sa asi 5 % oznámení vykonáva iba z dôvodu právnej istoty [16]. Keďže Súdny dvor Európskej únie vykladá koncepciu štátnej pomoci všeobecným spôsobom, Komisia sa nazdáva, že má malý priestor na rozhodovanie o tom, že niektoré opatrenie nepredstavuje štátnu pomoc. 29. Ak Komisia v nadväznosti na sťažnosť alebo preskúmanie z úradnej moci rozhodne, že opatrenie predstavuje zlučiteľnú pomoc, absencia oznámenia (alebo neskoré oznámenie) nemá pre členský štát či príjemcov žiadne následky. Ak Komisia rozhodne, že bola poskytnutá nezlučiteľná štátna pomoc, príjemcovia musia vrátiť pomoc aj s úrokmi, ako keby dostali úver (pozri bod 68). 30. Komisia nekontroluje, či opatrenia pomoci, pri ktorých bolo oznámenie stiahnuté, ale pri ktorých sa zdalo evidentné, že ide o štátnu pomoc, boli prerušené alebo implementované bez súhlasu Komisie. V prípade implementácie bez súhlasu Komisie by opatrenie predstavovalo protizákonnú štátnu pomoc a Komisia by v tejto veci mohla začať konanie z úradnej moci. Rovnako i v prípade oznámených opatrení pomoci, pri ktorých Komisia vydala záporné rozhodnutie. KOMISIA NIE JE DOSTATOČNE INICIATÍVNA PRI ZVYŠOVANÍ INFORMOVANOSTI ČLENSKÝCH ŠTÁTOV O ICH POVINNOSTI OZNÁMIŤ ŠTÁTNU POMOC SIEŤ KONTAKTNÝCH MIEST PRE KRAJINU VYTVORENÁ KOMISIOU SA STRETLA S MALÝM ÚSPECHOM 31. V roku 2006 sa GR pre hospodársku súťaž rozhodlo vytvoriť kontaktné miesta pre krajinu v Komisii. Títo úradníci (jeden za každú krajinu) sú prvým "vstupným bodom" na GR pre hospodársku súťaž. Ich úloha je vymedzená poskytovaním neformálnych, nezáväzných usmernení členským štátom mimo kontextu prebiehajúcich prípadov. Väčšina orgánov poskytujúcich štátnu pomoc v členských krajinách však nikdy nekontaktovala svoje kontaktné miesto, pretože nevedela o jeho existencii alebo to nepotrebovala. VÄČŠINA ZAINTERESOVANÝCH STRÁN BY PRIVÍTALA INICIATÍVNEJŠIU ÚLOHU KOMISIE 32. Zainteresované strany v siedmich z ôsmich kontrolovaných členských štátov by privítali iniciatívnejšiu úlohu Komisie v jednej z týchto oblastí, ktoré si zasluhujú viac pozornosti zo strany Komisie: zvyšovanie informovanosti o oznamovacej povinnosti medzi potenciálnymi poskytovateľmi pomoci; propagovanie najlepších postupov navrhovania účinných opatrení pomoci, ktoré sú v súlade s pravidlami EÚ pre hospodársku súťaž; viac usmernení ohľadom toho, ktoré informácie je potrebné poskytnúť pri rozličných typoch oznámení, aby mohla Komisia vyhlásiť oznámenie za úplné. Štandardizácia oznamovacieho formulára v elektronickom systéme SANI tento problém vyriešila len čiastočne; uverejnenie samostatnej a pravidelne aktualizovanej sekcie často kladených otázok (z angl. FAQ) na internetovú stránku GR Európskej komisie pre hospodársku súťaž; funkcia helpdesku pri poskytovaní informácií o výklade usmernení. PODĽA NIEKTORÝCH ZAINTERESOVANÝCH STRÁN SÚ USMERNENIA KOMISIE PRÍLIŠ KOMPLIKOVANÉ 33. Zainteresované strany celkove vítajú usmernenia Komisie. Zatiaľ čo tieto usmernenia zvýšili predvídateľnosť rozhodnutí Komisie o štátnej pomoci, niektoré zainteresované strany ich považujú za príliš komplikované, nedostatočne jasné a ponechávajúce príliš veľa priestoru na výklad, čo vedie k právnej neistote. RIEŠENIE PRÍPADOV 34. Procesné nariadenie, kódex najlepšej praxe (pozri rámček 1) a interná príručka postupov GR pre hospodársku súťaž stanovujú pravidlá pre spracovanie oznámení, sťažností a prípadov vymáhania. Dvor audítorov preskúmal, či má Komisia vhodné riadiace štruktúry na účinné riešenie prípadov štátnej pomoci v stanovených lehotách. RÁMČEK 1 HLAVNÉ CHARAKTERISTIKY KÓDEXU NAJLEPŠEJ PRAXE PRIJATÉ V ROKU 2009 V prípadoch, ktoré sú osobitne nové, technicky zložité, citlivé alebo naliehavé, ponúkne Komisia oznamujúcemu členskému štátu spoločne dohodnutý harmonogram. Komisia sa vo fáze predbežného skúmania usiluje zoskupiť žiadosti o informácie. V zásade preto existuje iba jedna súhrnná žiadosť o informácie, ktorá sa za bežných okolností zasiela do 4 až 6 týždňov po dátume oznámenia. Uverejnenie rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania v lehote dvoch mesiacov. Prísnejšie presadzovanie časových lehôt stanovených pre členské štáty a zainteresované strany na predloženie pripomienok. Komisia použije všetky prostriedky na to, aby sťažnosť preskúmala v rámci predbežného časového plánu 12 mesiacov od jej doručenia. Členské štáty a predkladatelia sťažností sú systematicky informovaní o uzavretí sťažnosti alebo o inom postupe v súvislosti so sťažnosťou. KOMISIU BRZDÍ NEDOSTATOK SPOĽAHLIVÝCH INFORMÁCIÍ O RIADENÍ A ORGANIZAČNÉ PROBLÉMY POSTUPY ŠTÁTNEJ POMOCI GR PRE HOSPODÁRSKU SÚŤAŽ SÚ SPRAVIDLA JASNÉ A DODRŽIAVAJÚ SA 35. Príručka postupov je hlavným referenčným dokumentom obsahujúcim postupy riešenia prípadov a je dostupná na intranetovej stránke GR pre hospodársku súťaž. Je pravidelne aktualizovaná a zamestnanci sú o aktualizáciách informovaní e-mailom. Zahŕňa väčšinu hlavných činností a poskytuje jasné usmernenia, ako aj typické prípady. Spracovatelia prípadov sa vo všeobecnosti riadia príručkou, až na niekoľko málo výnimiek týkajúcich sa dodržiavania procesných lehôt (pozri bod 48) a vkladania dokumentov do ISIS (pozri bod 41). POČET PRÍPADOV, ICH SPLETITOSŤ A STANOVENIE PRIORÍT SPÔSOBUJÚ PROBLÉMY 36. Prípady štátnej pomoci si vyžadujú dôkladnú a podrobnú analýzu návrhov pomoci, ktoré môžu byť komplikované a mať značný hospodársky význam. V niektorých prípadoch sa môžu týkať takých zložitých oblastí, akými sú veľké projekty v oblasti aeronautiky alebo reštrukturalizácia bánk. Každý úradník pracuje v priemere ako spracovateľ prípadu na 7 prípadoch a ako asistent prípadu na ďalších siedmich prípadoch. Zdroje pre ďalšie aktivity, akými sú preskúmania z úradnej moci, monitorovacie aktivity, iniciatívy na rozšírenie spoločného využívania najlepších postupov medzi členskými štátmi atď., sú následne obmedzené. 37. Jedným z cieľov reorganizácie GR pre hospodársku súťaž v roku 2007 bolo zvýšenie schopnosti GR účinnejšie využívať svoje zdroje prostredníctvom flexibilnejšieho prideľovania ľudských zdrojov medzi útvarmi a riaditeľstvami, čím by sa umožnilo zahrnúť do tímu, ktorý sa prípadom zaoberá, spracovateľa prípadu alebo asistenta prípadu z iného útvaru. S výnimkou počiatočných fáz finančnej krízy však čas strávený spracovateľmi prípadu na prípadoch, ktorými sú poverené ostatné útvary, je stále limitovaný len na niekoľko percent ich celkového pracovného času. 38. Od decembra 2009 sú nové prípady štátnej pomoci rozdelené do dvoch prioritných kategórií na základe dvoch hlavných kritérií, predchádzajúcej hodnoty a priority v oblasti presadzovania práva: Prípady s prioritou 1 sú tie, ktoré sa považujú za nevyhnutné na zabezpečenie účinnej kontroly štátnej pomoci; Prípady s prioritou 2 sú všetky prípady, ktoré nemajú prioritu 1. 39. Na prípady v rámci priority 1 sú pridelené väčšie zdroje a ujde sa im väčšia pozornosť zo strany vedenia, neznamená to ale, že sa nutne riešia rýchlo, pretože ide pravdepodobne o tie najzložitejšie prípady. Vzhľadom na to, že spracovatelia prípadov pracujú na niekoľkých prípadoch súčasne a pri všetkých oznámeniach musia dodržiavať zákonné lehoty, prípad s prioritou 1 musia niekedy odložiť a namiesto toho pracovať na oznámení s nižšou prioritou. Spracovatelia prípadov sa nazdávajú, že sú potrebné ďalšie usmernenia o vyčlenení pracovného času na prípady s prioritou 2, ktoré predstavujú väčšinu ich pracovnej záťaže [17]. 40. Na zabezpečenie optimálneho rozdeľovania prostriedkov potrebuje vedenie presné informácie o dostupných zdrojoch a o existujúcej pracovnej záťaži v rámci celej organizácie. GR pre hospodársku súťaž preto v roku 2009 zaviedlo pilotnú experimentálnu aplikáciu na evidenciu času nazývanú PETRA. Tento nástroj umožňuje spracovateľom prípadu rezervovať si čas na rôzne prípady, na ktorých pracujú. Účasť je dobrovoľná a čiastočná, čo znamená, že v súčasnosti sú správy zakladajúce sa na aplikácii PETRA len indikatívne a GR pre hospodársku súťaž stále nemá nástroj, ktorý podáva celkový obraz o situácii. SYSTÉMY IT NA RIEŠENIE PRÍPADOV VO VŠEOBECNOSTI SPĹŇAJÚ POŽIADAVKY UŽÍVATEĽOV 41. ISIS sa používa na riadenie a monitorovanie všetkých prípadov štátnej pomoci. Je to užitočný nástroj na uloženie informácií potrebných na účely rozhodovania, ako aj na kontrolu lehôt a plánovanie práce. Zo systému možno získať niekoľko správ, napríklad všetky nevyriešené prípady, štatistiky o trvaní prípadu atď. Má však isté nedostatky: Do novembra 2010 bolo preskúmanie jedného oznámenia alebo sťažnosti často rozdelené do viacerých postupov (pozri grafy 2 a 3), z ktorých mal každý postup svoje špecifické identifikačné číslo. Z tohto dôvodu nebolo možné hodnotiť celkovú dobu spracovania oznámenia alebo sťažnosti. Súvisiace postupy neboli vždy v ISIS jasne vyznačené, čo si na získanie jasného prehľadu o celom prípade vyžadovalo veľa času a bolo zložité. Navyše v 30 % prípadov preverených Dvorom audítorov chýbali v ISIS niektoré dokumenty, ako sú zápisnice z porád, emaily, záznamy telefonických hovorov alebo konferenčných hovorov a/alebo neboli načas zaznamenané. NOVÉ POSTUPY PRE SPRÁVU OZNÁMENÍ NEVYRIEŠILI PROBLÉM S DODRŽIAVANÍM LEHÔT A ŤAŽKOPÁDNOSŤ SYSTÉMU 42. V roku 2009 vydala Komisia "balík zjednodušení", ktorý pozostával zo zjednodušeného postupu [18] (pozri body 59 až 60) a kódexu osvedčených postupov (Best Practice Code – BPC) (pozri bod 34 a rámček 1), na uskutočňovanie konaní vo veci kontroly štátnej pomoci. Hlavným cieľom BPC bolo "poskytnúť usmernenie o každodennom uskutočňovaní konaní vo veci kontroly štátnej pomoci, a zlepšiť tým spoluprácu a vzájomné porozumenie medzi Komisiou, orgánmi členských štátov a zástupcami z právneho a podnikateľského prostredia." 43. Ako sa uvádza v BPC, Komisia taktiež podporuje členské štáty, aby čím skôr nadviazali kontakty pred oznámením mimo zjednodušeného postupu. Kontakty pred oznámením majú za cieľ zlepšiť kvalitu oznámení objasnením zostávajúcich informácií, o ktorých musí Komisia rozhodnúť. Hoci niektorí poskytovatelia pomoci spochybňujú užitočnosť predbežného oznámenia, počet prípadov predbežného oznámenia v rokoch 2009 až 2010 výrazne stúpol (pozri graf 5). PREDBEŽNÉ ZISŤOVANIE V PRÍPADE MNOHÝCH OZNÁMENÍ TRVÁ DLHO 44. Informácie, ktoré členské štáty poskytujú v oznámení, by mali byť natoľko podrobné, aby Komisii umožnili rozhodnúť sa bez toho, že by si musela vyžiadať ďalšie informácie. Ak je oznámenie neúplné, GR pre hospodársku súťaž zašle žiadosť o doplňujúce informácie a požiada členský štát, aby odpovedal v lehote 20 pracovných dní. Členský štát má právo požiadať o predĺženie tejto lehoty. GRAF 5 TREND V POČTE PREDBEŽNÝCH OZNÁMENÍ A OZNÁMENÍ +++++ TIFF +++++ Zdroj: Európska komisia 45. Priemerný čas rozhodovania sa v období 2005 až 2008 zvýšil [19]. V rokoch 2007 až 2008 trvalo rozhodovanie v prípade 40 % oznámení šesť a viac mesiacov. V roku 2009 toto percento výrazne pokleslo, čo je však čiastočne vysvetlené prípadmi ovplyvnenými finančnou krízou, ktoré boli pre svoju naliehavosť vyriešené obzvlášť rýchlo. 46. Dĺžka trvania predbežného zisťovania je predovšetkým daná tromi aspektmi: počet žiadostí o informácie, ktoré Komisia zaslala členskému štátu; čas, ktorý členský štát potreboval na odpoveď na žiadosť o informácie; čas, ktorý potrebovala Komisia buď na vydanie rozhodnutia alebo zaslanie ďalšej žiadosti o informácie (maximálne dva mesiace). V prípade jednej tretiny oznámení v rámci vzorky zasiela Komisia dve alebo viac žiadostí o informácie 47. Ako sa uvádza v príručke postupov, tím poverený prípadom, by sa mal usilovať o zoskupenie žiadostí o informácie počas fázy predbežného zisťovania. V zásade by preto mala vo fáze predbežného zisťovania existovať iba jedna súhrnná žiadosť o informácie, ktorá sa za bežných okolností zasiela v lehote 4 až 6 týždňov po dátume oznámenia. Vo výnimočných a riadne odôvodnených prípadoch môže byť zaslaná ešte jedna ďalšia žiadosť. V 28 % prípadov vybraných na základe vzorky, v ktorých Komisia formálne požiadala o ďalšie informácie, však boli zaslané tri alebo viac žiadostí o informácie. Žiadosti o informácie sa často zasielajú ku koncu zákonnej lehoty 48. Komisia zasielala žiadosti o informácie v priemere 50 dní po doručení oznámenia alebo posledného zaslania informácií z členského štátu. Keďže veľa žiadostí o informácie je potrebné preložiť a spracovatelia prípadu manažujú lehoty viacerých prípadov súčasne, niektoré žiadosti o informácie sa zasielajú len tesne pred uplynutím dvojmesačnej lehoty. V prípade štyroch zo 43 preverených oznámených prípadov Komisia prekročila zákonnú dvojmesačnú lehotu na predloženie žiadosti o informácie alebo na prijatie rozhodnutia (buď pomoc schváliť, alebo začať konanie vo veci formálneho zisťovania). Členské štáty často neodpovedajú v lehote stanovenej Komisiou 49. Obrovské množstvo a zložitý a detailný charakter otázok zaslaných Komisiou spôsobuje, že členské štáty majú problém odpovedať do 20 pracovných dní. Aj administratívne členenie v jednotlivých členských štátoch môže spôsobiť ďalšie omeškania pri odpovediach Komisii. Napríklad, členské štáty s decentralizovanou administratívou majú takú štruktúru predkladania správ, ktorá zahŕňa viaceré úrovne schvaľovania odpovedí. 50. Na základe vzorky oznámení overených Dvorom audítorov trvá členskému štátu poskytovanie informácií v priemere 33 pracovných dní. V 40 % oznámených prípadov vo vzorke členské štáty neposkytli požadované informácie načas, ani v lehote 20 pracovných dní ani podľa upraveného harmonogramu dohodnutého s Komisiou. KONANIE VO VECI FORMÁLNEHO ZISŤOVANIA JE TAKISTO ZDĹHAVÉ 51. Komisia je povinná začať konanie vo veci formálneho zisťovania zakaždým, keď má vážne problémy s posúdením zlučiteľnosti pomoci alebo pochybnosti o zlučiteľnosti pomoci s vnútorným trhom a/alebo ťažkosti procesnej povahy so získaním potrebných informácií. Prijatie rozhodnutia začať konanie vo veci formálneho zisťovania trvalo vo viac než polovici prípadov oznámených v rokoch 2005 – 2008 dlhšie než šesť mesiacov [20]. 52. Komisia podľa možností vynaloží všetko úsilie na to, aby v oznámených prípadoch rozhodla v lehote 18 mesiacov od začatia konania vo veci formálneho zisťovania [21]. Počet prípadov prevyšujúcich odporúčané trvanie 18 mesiacov predstavuje 38 % (9/24) pri konaniach vo veci formálneho zisťovania začatých v roku 2005, 13 % (4/31) v roku 2006, 33 % (9/27) v roku 2007 a 18 % (3/17) v roku 2008. Celková doba medzi oznámením a prijatím rozhodnutia Komisie v týchto prípadoch prevyšovala 2 roky aj po zohľadnení predbežného zisťovania. 53. Zainteresované strany vo všetkých kontrolovaných členských štátoch uviedli, že postupy riešenia prípadov sú príliš dlhé. Najproblematickejšie sú jednotlivé projekty pomoci, najmä tie, ktoré Komisia podrobuje hĺbkovej ekonomickej analýze (pozri body 55 až 56). Pre členské štáty to môže mať negatívne účinky, akými sú odklad vnútroštátnej legislatívy alebo riziko straty potenciálnych investorov. V Komisii sa často mení zloženie tímov poverených riešením prípadov, čo môže viesť k ďalšiemu omeškaniu konaní. VYUŽÍVANIE SPOLOČNE DOHODNUTÉHO HARMONOGRAMU JE ZATIAĽ OBMEDZENÉ 54. V septembri 2009 sa v kódexe najlepšej praxe zaviedol spoločne dohodnutý harmonogram. Členský štát a Komisia sa môžu spoločne dohodnúť na prednostnom vyriešení prípadu, na informáciách, ktoré má členský štát poskytnúť, na pravdepodobnej forme a trvaní posúdenia, ktoré vykonáva Komisia. Za snahu členského štátu poskytnúť potrebné informácie včas zas Komisia vynaloží úsilie na to, aby pri prešetrovaní prípadu dodržala spoločne dohodnutý časový rámec. Pri audite sa nenašiel žiaden náznak toho, že by v nejakom kontrolovanom prípade existoval spoločne dohodnutý rámec. NOVÝ PREPRACOVANÝ EKONOMICKÝ PRÍSTUP NIE JE PRE ZAINTERESOVANÉ STRANY DOSTATOČNE JASNÝ 55. Nová architektúra stanovená v SAAP v roku 2005 (pozri bod 6) sa zakladá na "3-člennom systéme": skupinová výnimka, štandardné posúdenie a podrobné posúdenie. V zásade sa opatrenia štátnej pomoci oznámené Komisii kontrolujú pomocou štandardného posúdenia. Podrobné posúdenie sa týka len malého počtu konkrétnych prípadov (napr. niektoré veľké investičné projekty). 56. Takéto podrobné posúdenie môže zahŕňať prepracovanú ekonomickú analýzu [22], ktorá má Komisii poskytnúť dôkladný rozbor ekonomického vplyvu štátnej pomoci. Zameriava sa na "test vyváženosti". "Posúdenie zlučiteľnosti pomoci je v zásade o vyrovnaní negatívnych účinkov s pozitívnymi účinkami z hľadiska prispenia k dosiahnutiu správne vymedzených cieľov spoločného záujmu." [23] 57. Týmito novými opatreniami sa zvýšili obavy u zainteresovaných strán, ktoré majú rozdielne náhľady na účinnosť prepracovaného ekonomického prístupu. Niektorí sa nazdávali, že len predlžuje schvaľovací postup a vytvára viac neistoty, zatiaľ čo podľa iných to je pozitívny spôsob, ako preskúmať skutočný dosah navrhovaného nariadenia, a boli sklamaní, že Komisia tento prístup nevyužívala vo väčšej miere. 58. Komisia uskutočnila v roku 2009 verejnú konzultáciu o tejto otázke a výsledky tejto konzultácie uverejnila začiatkom roka 2011. Komisia však zatiaľ nereagovala na obavy súvisiace s prepracovaným ekonomickým prístupom vyjadrené v rámci tejto konzultácie. Úspešné fungovanie režimu štátnej pomoci si vyžaduje vysoký stupeň vzájomného porozumenia medzi Komisiou a zainteresovanými stranami v členských štátoch. ZJEDNODUŠENÝ POSTUP ZAVEDENÝ V ROKU 2009 BOL ZATIAĽ LEN MÁLO VYUŽITÝ 59. Zjednodušený postup bol zavedený na to, "aby sa v skrátenom časovom rámci preskúmali určité druhy opatrení štátnej podpory, pri ktorých Komisia potrebuje len overiť, či je opatrenie v súlade s platnými pravidlami a postupmi bez toho, aby využila pravidlá vlastného uváženia". Môže sa preukázať ako užitočná iniciatíva, ale je zložité posúdiť jeho účinnosť, keďže sa doteraz len málo využíval. 60. V roku 2010 bol zjednodušený postup využitý v 21 prípadoch. Je to menej než 4 % celkového počtu prijatých oznámení. Obmedzené využívanie tohto postupu možno pripísať týmto faktorom: Komisia si vyhradzuje právo znovu sa vrátiť k bežnému postupu, ak je uplatniteľná jedna zo záruk/výnimiek uvedených v Oznámení o zjednodušenom postupe; členské štáty nie sú ochotné využívať zjednodušený postup, pretože na rozdiel od bežných oznámení sa na internetovej stránke Komisie uverejňuje zhrnutie oznámenia, čo zainteresovaným stranám umožňuje predložiť pripomienky; prísne podmienky uplatňovania zjednodušeného postupu; zjednodušený postup sa uplatňuje len pri nekomplikovaných oznámených prípadoch, ktoré sú v bežnom postupe aj tak spravidla schválené v lehote šiestich mesiacov; zjednodušenému postupu musia predchádzať povinné kontakty pred oznámením. VYBAVOVANIE SŤAŽNOSTÍ JE STÁLE ZDĹHAVÉ A POSTUP NIE JE TRANSPARENTNÝ 61. Konkurenčné podniky alebo iné zainteresované strany, ktoré sa nazdávajú, že niektoré opatrenie predstavuje štátnu pomoc, sa môžu sťažovať Komisii. Formulár sťažnosti je prístupný na internetových stránkach Európskej komisie a môže byť vyplnený buď online alebo zaslaný poštou, čo pomerne uľahčuje podávanie sťažnosti. Viaceré sťažnosti spadajú mimo dosah kompetencie GR pre hospodársku súťaž a sú buď uzavreté po obmedzenom preskúmaní sťažnosti alebo preradené na iné GR, napr. GR pre dane a colnú úniu. Podnetom tých sťažností, ktoré dostane a spracuje GR pre hospodársku súťaž, nie sú obavy o potenciálne narušenie hospodárskej súťaže, ale napr. environmentálne problémy. 62. Počet prijatých sťažností, ako aj objem nevybavených sťažností plynule narastá v období 2006 až 2010 (pozri graf 6). Polovica sťažností bola nevybavená [24] vyše roka, takmer štvrtina vyše dva roky a niekoľko žiadostí bolo nevybavených dokonca vyše päť rokov. Objem nevybavených sťažností je obzvlášť významný v oblasti dopravy. Tieto prípady prevzalo GR pre hospodársku súťaž z GR pre energetiku a dopravu začiatkom roka 2010 po reorganizácii rezortov Komisárov. 63. Pre spracovanie žiadosti nie sú stanovené žiadne zákonné lehoty, zatiaľ čo pri oznámeniach sa uplatňujú prísne lehoty. Podľa článku 10 procesného nariadenia je však Komisia povinná preskúmať žiadosti "bez meškania". 64. Sťažnosti, ktoré nie sú prioritné, sú často vybavené načas, ak poverený spracovateľ prípadu nemá naliehavejšiu prácu. Výsledkom je, že zdĺhavé môže byť tak predbežné, ako aj formálne zisťovanie. O desiatich prípadoch [25] z celkového počtu 30 sťažností, ktoré Dvor audítorov kontroloval, nebolo rozhodnuté v lehote dvoch rokov alebo tieto prípady neboli v tejto lehote uzavreté. V niekoľkých prípadoch sa viac než rok vôbec nekonalo. O polovici všetkých prípadov CP nebolo rozhodnuté do jedného roka [26] a väčšina konaní vo veci formálneho zisťovania trvá taktiež vyše roka. Sťažovatelia majú možnosť podať Súdnemu dvoru Európskej únie žalobu za nečinnosť (článok 265 ZFEÚ), ale urobili tak len v malom počte prípadov. GRAF 6 RASTÚCI POČET SŤAŽNOSTÍ +++++ TIFF +++++ Zdroj: Európska komisia 65. V šiestich prípadoch v rámci vzorky 30 sťažností vybranej Dvorom audítorov Komisia nezaslala sťažnosť členskému štátu so žiadosťou o informácie v lehote dvoch mesiacov. V jedenástich prípadoch členský štát a/alebo sťažovateľ neboli vyše roka informovaní o stave konania. V šiestich prípadoch nebol členský štát a/alebo sťažovateľ informovaný o uzavretí prípadu, čo spôsobilo právnu neistotu, keďže členské štáty nevedia, či môžu pokračovať v poskytovaní pomoci alebo nie. 66. Oneskorené začatie konania alebo žiadne konanie vo veci formálneho zisťovania taktiež znižujú transparentnosť postupu, keďže tretie strany sú o prípade informované a majú príležitosť vyjadriť svoje pripomienky až po uverejnení rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania v úradnom vestníku (dva až šesť mesiacov po prijatí rozhodnutia). Uverejnenie sa veľakrát oneskorí pre povinnosť preložiť rozhodnutie do všetkých úradných jazykov EÚ a vyhotoviť rozhodnutie v znení, ktoré nemá dôverný charakter. 67. Komisia sa usiluje uzavrieť prípady nepodložených žiadostí bez toho, aby kolégium prijalo úradné rozhodnutie Komisie. Ak Komisia zastáva názor, že na podporu existencie protiprávnej pomoci sú nedostatočné dôkazy, zašle sťažovateľovi list. Sťažovateľ sa môže na tomto základe rozhodnúť, že nebude pokračovať v sťažnosti, ktorá sa následne bude považovať za stiahnutú. Len v menšom počte sťažností bol takýto list zaslaný v lehote 12 mesiacov po podaní sťažnosti. VYKONÁVANIE ROZHODNUTÍ O VYMÁHANÍ 68. Zavedenie postupov na znovuzískanie neoprávnene udelenej štátnej pomoci nemá fungovať ako pokuta, ale ako spôsob obnovenia situácie pred udelením nezákonnej a neoprávnenej pomoci [27]. Tento cieľ sa dosiahne, keď príjemca, ktorý získal výhodu nad svojimi konkurentmi na trhu, vráti pomoc späť (aj s úrokom). Členský štát musí prijať všetky potrebné opatrenia na vymáhanie sumy pomoci od príjemcu v súlade s vnútroštátnymi postupmi. 69. Skutočné vykonávanie rozhodnutí o vymáhaní štátnej pomoci je rozhodujúce pre dôveryhodnosť politiky Komisie v oblasti štátnej pomoci a v akčnom pláne štátnej pomoci sa považuje za prioritu (pozri bod 6). OD ROKU 2005 ZNÍŽILA KOMISIA POČET AKTÍVNYCH NEVYRIEŠENÝCH PRÍPADOV VYMÁHANIA O POLOVICU 70. Od roku 2003 monitoroval rozhodnutia o vymáhaní špecializovaný tím. Komisii sa podarilo znížiť počet aktívnych nevyriešených prípadov vymáhania z 94 na konci roka 2005 na 41 na konci roka 2010 (pozri graf 7). 71. Množstvo nevyriešených prípadov vymáhania malo v rokoch 2008 až 2010 pokračujúci klesajúci trend, hoci pomalšie tempo. Je to v dôsledku "predbežného uzavretia" trinástich prípadov vymáhania [28]. GRAF 7 VÝVOJ POČTU NEVYRIEŠENÝCH PRÍPADOV VYMÁHANIA +++++ TIFF +++++ Zdroj: Európska komisia VYKONÁVANIE MNOHÝCH ROZHODNUTÍ O VYMÁHANÍ JE PRÍLIŠ DLHÉ 72. Málo rozhodnutí Komisie o vymáhaní sa vykoná v lehote štyroch mesiacov stanovenej Komisiou. Väčšinu rozhodnutí o vymáhaní predkladá Súdnemu dvoru buď členský štát a/alebo príjemca (žaloba o zrušenie) a/alebo Komisia (žaloba o nedodržaní rozhodnutia Komisie). Od roku 2005 podala Komisia žalobu na súde na viaceré členské štáty, ktoré neimplementovali rozhodnutie o vymáhaní. Od roku 2009 Komisia taktiež začala šesť konaní o nesplnení povinnosti [29] proti členským štátom, ktoré neprijali opatrenia potrebné na splnenie rozsudku Súdneho dvora a požiadala ho o uloženie pokuty alebo sankcie. 73. Niektoré staré prípady vymáhania sú nevyriešené aj desať až dvadsať rokov pre zdĺhavé konania na vnútroštátnych súdoch (členský štát proti príjemcovi), ako aj na Súdnom dvore Európskej únie (Komisia proti členskému štátu). Priemerný vek 41 nevyriešených prípadov vymáhania v júli 2010 bol takmer päť rokov. Štrnásť prípadov je nevyriešených už desať alebo viac rokov. Zopár ďalších predbežne uzavretých prípadov je taktiež viac než desaťročných. Cieľ Komisie týkajúci sa presadzovania práva, a síce uzavrieť alebo podať na súd prípady vymáhania v lehote dvoch rokov, bol v období 2008 až 2010 splnený len v približne polovici prípadov. Tento trend sa v tomto období zlepšuje (z 28 % v prvej polovici roka 2008 na 57 % v druhej polovici roka 2010). 74. Ďalším dôvodom zdĺhavých konaní týkajúcich sa vymáhania je problém s určením všetkých príjemcov režimov pomoci a presnej sumy pomoci, ktorá sa má vymáhať. Komisia nie je právne povinná stanoviť presnú sumu vymáhania, spravidla však špecifikuje metódu, ktorú majú členské štáty použiť na vypočítanie súm, ktoré sa majú vymáhať. Niektoré členské štáty by privítali, keby im Komisia pomohla pri stanovovaní sumy vymáhania. PROMPTNÁ REAKCIA KOMISIE NA FINANČNÚ KRÍZU SCHVAĽOVACÍ POSTUP BOL RÝCHLY 75. Naliehavé krízové prípady boli spracované omnoho rýchlejšie než prípady nesúvisiace s krízou, pričom sa využívala neformálnejšia korešpondencia s členskými štátmi, ako aj neformálnejšia výmena informácií prostredníctvom telefónu a emailov. Na urýchlenie konania mnohé členské krajiny taktiež súhlasili s prijímaním korešpondencie a rozhodnutí v angličtine (vzdali sa práva na komunikáciu v úradnom jazyku štátu) a príjemcovia boli užšie spätí s postupom. Niekoľko prípadov bolo vyriešených za niekoľko dní. 76. Kým dodatočná pracovná záťaž sa spočiatku riešila nadčasmi, GR pre hospodársku súťaž sa podarilo viac než zdvojnásobiť počet spracovateľov prípadov týkajúcich sa pomoci finančnému sektoru v roku 2009 vytvorením pracovnej skupiny pre finančnú krízu. KOMISIA VYDALA ŠPECIFICKÉ USMERNENIA PRE OPATRENIA POMOCI SÚVISIACE S KRÍZOU 77. S ohľadom na naliehavosť situácie Komisia urýchlene prijala špecifické usmernenia o štátnej pomoci pre finančný sektor [30], čím doplnila existujúce usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu [31]. Členské štáty tieto usmernenia privítali, ale vyjadrili sa i kriticky, keďže usmernenia poskytovali priestor na výklad niektorých podmienok. 78. Rýchla odozva Komisie a pragmatický postoj prispeli k tomu, že nezbankrotovala ani jedna dôležitá finančná inštitúcia so sídlom v EÚ. Systém predbežného schvaľovania pomoci na šesťmesačné obdobie umožnil poskytovať pomoc rýchlo a zákonne a ponechať si možnosť podrobnejšieho preskúmania prípadu v neskoršej fáze. KOMISIA SA SNAŽILA ZABEZPEČIŤ ROVNAKÉ PODMIENKY PRE VŠETKÝCH 79. V snahe predísť tomu, aby finančné inštitúcie používali pomoc na posilnenie svojej pozície na trhu na úkor konkurentov, musela Komisia preskúmať podmienky poskytovania pomoci bankám. V niektorých prípadoch to viedlo k ukončeniu niektorých postupov (napríklad zákaz vedúceho postavenia pri tvorbe cien). Členské štáty a príjemcovia pomoci sú povinní predkladať pravidelné (najčastejšie štvrťročné alebo polročné) správy o realizácii. 80. Pracovná skupina pre finančnú krízu GR pre hospodársku súťaž dôkladne monitoruje rozhodnutia v hlavných prípadoch záchrany a reštrukturalizácie finančných inštitúcií. V niektorých prípadoch bola zaznamenaná pomalá alebo neprimeraná realizácia podmienok alebo daných záväzkov, ale na tieto anomálie bol príslušný členský štát upozornený a útvary GR pre hospodársku súťaž ich monitorovali. PRIJATIE DOČASNÉHO RÁMCA NA UĽAHČENIE POMOCI PRE REÁLNU EKONOMIKU BOLO OBMEDZENÉ 81. Ako súčasť Plánu hospodárskej obnovy Európy schválila Komisia 19. januára 2009 dočasný rámec [32] (pozri rámček 2), aby členským štátom poskytla ďalšie možnosti riešiť účinky obmedzenia úverov na reálnu ekonomiku a zachovať plynulý prístup spoločností k financovaniu. S výnimkou možnosti poskytovať sumy obmedzenej výšky až do 500000 EUR ako zlučiteľnú pomoc [33], čo väčšina členských štátov privítala, a pomoci vo forme záruk bolo prijatie dočasného rámca obmedzené. 82. Väčšinu možností poskytnutých dočasným rámcom využila len menšia časť členských štátov, a navyše členské štáty poskytli v roku 2009 len 2,7 % schváleného objemu schém dočasného rámca. Jedným z dôvodov bol fakt, že dočasný rámec trval príliš krátko (menej než dva roky, do konca decembra 2010) na to, aby členské štáty vypracovali, schválili a realizovali opatrenia pomoci v rámci dočasného rámca. 83. Komisia 1. decembra 2010 predĺžila dočasný rámec do 31. decembra 2011, ale s prísnejšími podmienkami a postupným rušením pomoci. Od 1. januára 2011 každá banka žiadajúca o štátnu podporu (vo forme kapitálových opatrení alebo opatrení pre aktíva so zníženou hodnotou) musí Komisii predložiť plán reštrukturalizácie. RÁMČEK 2 DOČASNÝ RÁMEC V súlade s Plánom hospodárskej obnovy Európy Komisia zaviedla viaceré dočasné opatrenia, aby členské štáty mohli riešiť mimoriadne ťažkosti spoločností so získaním financií. Dočasný rámec členským štátom umožňuje poskytnúť na základe určitých podmienok a do konca roka 2010: a) granty s limitovanými sumami do 500000 EUR na jednu spoločnosť na trojročné obdobie; b) štátne záruky na úvery so zníženým poplatkom za záruku; c) dotované pôžičky, predovšetkým na ekologické výrobky; d) pomoc pre rizikový kapitál až do výšky 2,5 milióna EUR na malý a stredne veľký podnik ročne. MONITOROVANIE ZO STRANY KOMISIE 84. Komisia každoročne publikuje Hodnotiacu tabuľku štátnej pomoci, v ktorej hodnotí pokrok v dosahovaní Lisabonských cieľov menšej a lepšie zameranej štátnej pomoci a takisto podľa konkrétnej potreby hodnotí dosah kontroly štátnej pomoci. V bodoch 85 až 95 sa hodnotí, či údaje, ktoré zbiera Komisia, sú spoľahlivé a úplné, ako aj to, či je hodnotenie Komisie týkajúce sa dosahu dostatočné. ÚDAJE O ŠTÁTNEJ POMOCI POSKYTNUTÉ ČLENSKÝMI ŠTÁTMI SÚ NEÚPLNÉ A NEDOSTATOČNE SPOĽAHLIVÉ ZÍSKAVANIE ÚDAJOV O ŠTÁTNEJ POMOCI OD ČLENSKÝCH ŠTÁTOV JE PROBLEMATICKÉ 85. V prvom štvrťroku zasiela Komisia členským štátom tabuľkové procesory, do ktorých majú doplniť údaje o skutočných výdavkoch štátnej pomoci pre každé uvedené opatrenie, na ktoré bola počas predchádzajúceho roka poskytnutá pomoc. Získané údaje od členských štátov sú rôznej kvality a tím zodpovedný za výsledkové tabuľky (pozri bod 90) trávi príliš veľa času kontrolou údajov a dopĺňaním chýbajúcich súm. Väčšina zainteresovaných strán považuje súčasný postup výsledkových tabuliek za veľmi náročný na zdroje. 86. Viaceré zainteresované strany vykazovali problémy so získaním údajov od regionálnych a miestnych orgánov verejnej správy, keďže vo väčšine členských štátov nemá koordinačný orgán štátnej pomoci na národnom alebo federálnom ministerstve žiadnu právomoc kontroly či dohľadu nad regionálnymi či miestnymi samosprávami. V dôsledku toho sú údaje o štátnej pomoci, ktoré poskytli členské štáty a ktoré Komisia použila, pravdepodobne neúplné, ale vo výsledkovej tabuľke Komisie o štátnej pomoci nie sú uvedené žiadne výhrady. 87. Mnohé členské štáty poskytujú údaje neskoro, ale zatiaľ bolo začaté len jedno konanie o nesplnení povinnosti v súvislosti s nedodržaním lehoty [34]. Jedným z hlavných problémov je, že centrálna koordinačná jednotka štátnej pomoci (ak vôbec existuje) nemá účinný centralizovaný systém, ktorý by jej umožnil priamo získať údaje požadované Komisiou, ale musí ich získavať od veľkého počtu orgánov poskytujúcich pomoc. NIEKOĽKO DRUHOV POMOCI JE VYLÚČENÝCH ZO ŠTATISTÍK O ŠTÁTNEJ POMOCI 88. Výsledková tabuľka zahŕňa štátnu pomoc vymedzenú v článku 107 ods. 1 ZFEÚ poskytnutú členskými štátmi počas príslušného roka (pozri body 3 až 4). Táto definícia je užšia než tá, ktorú používa väčšina členských štátov vo svojich národných správach. 89. Pomoc v železničnom sektore je vylúčená, hoci čoraz viac vnútroštátnych železničných trhov sa otvára hospodárskej súťaži. Vzhľadom na to, že jeden z najväčších sektorov prijímajúcich pomoc je vylúčený, údaje o štátnej pomoci poskytnuté Komisii, ktorá ich uverejňuje, nemožno považovať za úplné. Hodnotiaca tabuľka štátnej pomoci z jesene 2010 po prvýkrát uvádza, že členské štáty vykazujú v roku 2009 pomoc železniciam v sume 33,1 mld. EUR alebo 0,3 % HDP EÚ-27, no pre nedostatok porovnateľných údajov nezahŕňa pomoc železniciam v celkovej sume [35]. METÓDA VÝPOČTU NIEKTORÝCH DRUHOV POMOCI JE SPORNÁ 90. Tím zodpovedný za výsledkové tabuľky v GR pre hospodársku súťaž po doručení vyplnených tabuľkových procesorov od členských štátov vykonáva sériu kontrol na zistenie možných anomálií a porovnáva údaje poskytnuté členskými štátmi so sumami schváleného rozpočtu a sumami z predchádzajúcich rokov. 91. Členské štáty však majú ťažkosti s poskytovaním spoľahlivých rozpočtových odhadov Komisii prostredníctvom systému SANI. V mnohých prípadoch nie je známe, do akej miery bude opatrenie úspešné. Niektorí poskytovatelia pomoci systematicky vkladajú len očakávané výdavky na prvý rok, a nie rozpočet na celé obdobie, ako to vyžaduje Komisia. 92. Metóda, ktorú Komisia používa na vypočítanie hodnoty niektorých druhov pomoci, predovšetkým pomoci pre finančný sektor, je do istej miery ľubovoľná. Pri daňových opatreniach členské štáty často poskytujú rozpočtové odhady, keďže pre komplexnosť právneho rámca a veľký počet príjemcov nie je možné vypočítať skutočnú sumu. NIEKTORÉ ZMENY V DEFINÍCII ŠTÁTNEJ POMOCI ZABRAŇUJÚ POROVNAŤ ŠTATISTIKY V PRIEBEHU ROKOV 93. Porovnateľnosť údajov z rozličných rokov je ovplyvnená zmenami v legislatíve a prezentácii údajov. Napríklad s rastúcim významom a zvýšením stropu [36] pomoci de minimis sa znížil dôraz na vývoj údajov o štátnej pomoci, ktoré predkladajú členské štáty, čím sa skomplikovalo porovnanie medzi jednotlivými po sebe nasledujúcimi rokmi. POČET PREDBEŽNÝCH HODNOTENÍ BOL OBMEDZENÝ A KOMISIA NEMÁ FUNKCIU NÁSLEDNÉHO HODNOTENIA 94. Podľa usmernení Komisie je predbežné hodnotenie dosahu potrebné "pri väčšine dôležitých iniciatív Komisie a pri tých iniciatívach, ktoré majú najviac ďalekosiahlych účinkov". Ku koncu roka 2010 boli dokončené dve hodnotenia a viaceré boli v procese prípravy [37]. 95. Súčasťou reorganizácie GR pre hospodársku súťaž v roku 2007 bolo vytvorenie hodnotiaceho oddelenia, ktoré však bolo rok na to zrušené, pričom sa nijak významne nepodieľalo na práci v oblasti štátnej pomoci. V roku 2010 GR pre hospodársku súťaž začalo projekt na vytvorenie funkcie "následného hodnotenia", aby bolo možné vyhodnotiť skutočný dosah existujúcich politík GR pre hospodársku súťaž na príslušných trhoch a poučiť sa zo skúseností. Funkcia následného hodnotenia nebola ešte na konci roka 2010 funkčná. ZÁVER A ODPORÚČANIA KOMISIA MÁ NEDOSTATOČNÚ ISTOTU, ŽE SA ZAOBERÁ VŠETKÝMI RELEVANTNÝMI PRÍPADMI ŠTÁTNEJ MOCI 96. Väčšina systémov členských štátov neposkytuje dostatočnú istotu, že povinnosť oznámiť štátnu pomoc sa dodržiava. Napriek tomu, že Komisia podnikla určité kroky na posilnenie spolupráce s členskými štátmi ohľadom oznamovacej povinnosti, tieto kroky neboli dostatočné. Komisia síce vykonáva príležitostné preskúmania z úradnej moci, ale na odhalenie prípadov, ktoré mali byť oznámené, nerobí dostatok, a spolieha sa najmä na sťažnosti od tretích strán. Z právneho hľadiska nemôže systematicky nepreverovať postupy členských štátov na zabezpečenie ich spoľahlivosti a jej monitorovacie činnosti sú obmedzené. Výsledkom je riziko, že štátna pomoc nebude odhalená. ODPORÚČANIE 1 Komisia by mala preveriť prerozdeľovanie a využívanie zdrojov určených na správu štátnej pomoci na účely: a) prijatia iniciatívnejšieho postoja voči členským štátom a vynaloženia väčšieho úsilia na zvýšenie informovanosti o pravidlách štátnej pomoci šírením osvedčených postupov a poskytovaním praktickejších usmernení; b) zintenzívnenia svojich monitorovacích činností z hľadiska veľkosti vzorky a rozsahu; c) organizovania preskúmaní z úradnej moci systematickejším a cielenejším spôsobom na odhalenie protiprávnej pomoci. POSTUPY ŠTÁTNEJ POMOCI, NAJMÄ V PRÍPADE SŤAŽNOSTÍ, SÚ NAĎALEJ ZDĹHAVÉ A CHÝBA IM TRANSPARENTNOSŤ 97. Napriek tomu, že mnoho operačných prvkov riešenia prípadov je riadených správne a prípady súvisiace s finančnou krízou boli vyriešené rýchlo, schvaľovací postup pri mnohých oznámených opatreniach štátnej pomoci je stále zdĺhavý. Osobitný problém predstavuje vybavovanie sťažností. Kombinácia zvyšujúceho sa počtu sťažností, zdĺhavých postupov a nízkej priority mnohých sťažností viedla k zvýšenému počtu nevybavených sťažností. 98. Dlhá doba trvania konaní Komisie vo veci zisťovania a nedostatok informácií zainteresovaných strán o napredovaní v priebehu konania vedú k právnej neistote. ODPORÚČANIE 2 a) Na účely zvýšenia transparentnosti a zrýchlenia rozhodovacieho procesu by sa Komisia mala zaviazať uzatvárať predbežné zisťovanie buď prijatím rozhodnutia alebo otvorením konania vo veci formálneho zisťovania v lehote jedného roka po doručení pôvodného oznámenia. b) Komisia by mala minimalizovať počet žiadostí o informácie zasielaných členským štátom a obmedziť ich len na nevyhnutné informácie potrebné pre rozhodovanie. c) Na poskytnutie väčšej právnej istoty všetkým zainteresovaným stranám by Komisia mala pohotovo vybavovať nepodložené žiadosti. d) Komisia by mala pravidelne informovať sťažovateľa, členský štát a príjemcu o napredovaní (nedostatočnom napredovaní) každého prípadu a o výsledku zisťovania. e) Komisia by mala zvážiť, či by mohla prípadne využiť svoje skúsenosti získané pri spracovaní prípadov počas finančnej krízy na zlepšenie svojich bežných pracovných metód. f) Komisia by mala implementovať vylepšený systém evidencie času a predkladania správ vedeniu na účinné monitorovanie času stráveného na jednotlivých prípadoch a pracovné zaťaženie jednotlivých spracovateľov prípadu na optimalizáciu využívania zdrojov. KOMISIA NEPOSUDZUJE NÁSLEDNÝ DOSAH SVOJEJ KONTROLY ŠTÁTNEJ POMOCI KOMPLEXNE 99. Pokusy Komisie o monitorovanie kontroly štátnej pomoci zlyhávajú na nespoľahlivých údajoch. Jej hlavný nástroj na predkladanie správ, polročná Hodnotiaca tabuľka štátnej pomoci, má viaceré nedostatky: nedostatočná úplnosť, nedostatočná spoľahlivosť a porovnateľnosť, ako aj oneskorená dostupnosť údajov. 100. Komisia okrem niektorých ad hoc štúdií ešte nehodnotila následný dosah kontrolných činností zameraných na štátnu pomoc na európske hospodárstvo. ODPORÚČANIE 3 a) Komisia by mala zlepšiť účinnosť a spoľahlivosť svojho procesu zberu dát. b) Komisia by mala pravidelne posudzovať následný dosah štátnej pomoci a kontroly štátnej pomoci na spoločnosti, trhy a globálnu ekonomiku. Túto správu prijala komora IV, ktorej predsedá Igors LUDBORŽS, člen Dvora audítorov, v Luxemburgu na svojom zasadnutí dňa 25. októbra 2011. Za Dvor audítorov +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira predseda [1] Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (teraz článku 108 ZFEÚ) (Ú. v. ES L 83, 27.3.1999, s. 1). [2] Nariadenie Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. EÚ L 140, 30.4.2004, s. 1). [3] V súlade s vymedzením článku 107 ods. 1 ZFEÚ v odsekoch 88 až 89 sa uvádzajú druhy pomoci, ktoré sú vyradené zo štatistických údajov Komisie. [4] Zdroj: KOM(2010) 701 v konečnom znení z 1. decembra 2010 – Hodnotiaca tabuľka štátnej pomoci – Správa o štátnej pomoci poskytnutej členskými štátmi EÚ – Aktualizácia z jesene 2010. [5] KOM(2005) 107 v konečnom znení zo 7. júna 2005 – Akčný plán štátnej pomoci – Menšia a lepšie zacielená štátna pomoc: orientačný plán reformy štátnej pomoci na roky 2005 – 2009 (Konzultačný dokument). [6] Niekoľko zainteresovaných strán vyjadrilo ťažkosti so súkromnoprávnym presadzovaním pravidiel štátnej pomoci, keďže pre konkurenčné podniky je zložité zbierať informácie o údajnej nezlučiteľnej pomoci a je to nákladnejšie než podanie sťažnosti Komisii. [7] Pozri článok 4 ods. 5 procesného nariadenia. Oznámenie sa bude považovať za úplné, ak do dvoch mesiacov od jeho prijatia alebo od prijatia akýchkoľvek ďalších požadovaných informácií Komisia nepožiadala o žiadne ďalšie informácie. Ak Komisia požiada o ďalšie informácie (zaslaním žiadosti o informácie), po predložení požadovaných informácií členským štátom začne plynúť nová dvojmesačná lehota. [8] Článok 4 ods. 2 až 4 procesného nariadenia. [9] KOM(2010) 701 v konečnom znení. [10] Dánsko, Nemecko, Francúzsko, Taliansko, Cyprus, Maďarsko, Slovinsko a Spojené kráľovstvo. [11] Nariadenie Rady (ES) č. 994/98 zo 7. mája 1998 o uplatňovaní článkov 92 a 93 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva na určité kategórie horizontálnej štátnej pomoci (Ú. v. ES L 142, 14.5.1998, s. 1). [12] Nariadenie Komisie (ES) č. 800/2008 zo 6. augusta 2008 o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné so spoločným trhom podľa článkov 87 a 88 zmluvy (Všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách) (Ú. v. EÚ L 214 9.8.2008, s. 3). [13] Pozri Správu Európskej komisie o politike hospodárskej súťaže (2009) (http://ec.europa.eu/competition/publications/annual_report/2009/en.pdf). [14] Na porovnanie, v roku 2009 takmer 1000 opatrení v rámci skupinovej výnimky bolo oznámených Komisii následne a viac než 200 režimov bolo oznámených predbežne. [15] Nariadenie Komisie (ES) č. 1998/2006 z 15. decembra 2006 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy na pomoc de minimis (Ú. v. EÚ L379, 28.12.2006, s. 5). [16] Keď sa členský štát domnieva, že plánované opatrenia nepredstavuje štátnu pomoc, ale nie je si úplne istý a žiada Komisiu, aby v tejto veci rozhodla. [17] Podľa ukazovateľov GR pre hospodársku súťaž týkajúcich sa štátnej pomoci menej než 6 % nových prípadov štátnej pomoci v druhom štvrťroku 2010 sú prípady s prioritou 1, pričom 82 % predstavujú prípady s prioritou 2. [18] Oznámenie Komisie o zjednodušenom postupe vybavovania určitých druhov štátnej pomoci (Ú. v. EÚ C 136, 16.6.2009, s. 3). [19] Zdroj: GR pre hospodársku súťaž, Ukazovatele štátnej pomoci, časť IV.10.b. Ukazovatele dodržiavania lehôt GR pre hospodársku súťaž uvádzajú dĺžku trvania medzi začatím a ukončením rozhodnutých prípadov podľa roku začatia. Posledné roky sú preto príliš lichotivé, keďže sú vylúčené stále nerozhodnuté prípady, ktoré už podľa definície trvajú dlho. [20] Údaje za roky 2008 a 2009 sú nejednoznačné, keďže je stále niekoľko nerozhodnutých prípadov. [21] Článok 7 ods. 6 procesného nariadenia. [22] Pracovný dokument Komisie "Spoločné zásady ekonomického posúdenia zlučiteľnosti štátnej pomoci podľa článku 87 ods. 3 Zmluvy o ES" zo 6. mája 2009 poskytuje vysvetlenie metodiky, ktorú používa Komisia pri skúmaní prípadov podrobených prepracovanej ekonomickej analýze (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/reform/reform.html). [23] Odsek 9 spoločných zásad ekonomického posúdenia zlučiteľnosti štátnej pomoci podľa článku 87 ods. 3 Zmluvy o ES. [24] V porovnaní so 192 k 1.1.2008, 233 k 1.1.2009 a 270 k 30.10.2010, čo poukazuje na plynulý nárast. [25] Tento údaj sa ešte môže zvýšiť, keďže niektoré prípady sú stále nevyriešené. [26] Zdroj: Ukazovatele Komisie pre štátnu pomoc. Tieto štatistiky spravidla podhodnocujú čas potrebný na preskúmanie sťažnosti, keďže niektoré konania vo veci formálneho zisťovania sa uzatvoria buď presunutím prípadu na iné GR alebo začatím konania vo veci formálneho zisťovania. V obidvoch prípadoch ukončenie konania vo veci formálneho zisťovania neznamená ukončenie postupu z pohľadu sťažovateľa. [27] KOM(2010) 282 v konečnom znení z 3. Júna 2010 – Oznámenie Komisie – Správa o politike hospodárskej súťaže za rok 2009, SEK 2010) 666. [28] Od júla 2008 Komisia predbežne uzatvára prípady vymáhania, pri ktorých členský štát prijal všetky potrebné opatrenia na vnútroštátnej úrovni, no vymáhanie nemožno považovať za úplne zrealizované. Predbežne uzavreté prípady vymáhania možno znovu otvoriť, najmä ak bol rozsudok, na ktorom sa zakladá predbežné uzavretie, zrušený. [29] Niektoré konania zahŕňajú viac než jeden súdny prípad. [30] Oznámenia Komisie: - Uplatnenie pravidiel štátnej pomoci na opatrenia prijaté v prospech finančných inštitúcií v súvislosti so súčasnou globálnou finančnou krízou (Ú. v. EÚ C 270, 25.10.2008, s. 8); - Rekapitalizácia finančných inštitúcií v súčasnej finančnej kríze: obmedzenie pomoci na nevyhnutné minimum a opatrenia proti neprimeranému narušeniu hospodárskej súťaže (Ú. v. EÚ C 10, 15.1.2009, s. 2); - Zaobchádzanie so znehodnotenými aktívami v bankovom sektore EHP (Ú. v. EÚ C 72, 26.3.2009, s. 1); - Návrat k životaschopnosti a hodnotenie reštrukturalizačných opatrení vo finančnom sektore v podmienkach súčasnej krízy podľa pravidiel štátnej pomoci (Ú. v. EÚ C 195, 19.8.2009, s. 9). [31] Oznámenie Komisie – Usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (Ú. v. EÚ C 244,1.10.2004, s. 2). [32] Dočasný rámec Spoločenstva pre opatrenia štátnej pomoci na podporu prístupu k financovaniu v období súčasnej finančnej a hospodárskej krízy (Ú. v. EÚ C 83, 7.4.2009, s. 1); zmenený a doplnený (Ú. v. EÚ C 261, 31.10.2009, s. 2), a (Ú. v. EÚ C 303, 15.12.2009, s. 6). [33] Sumy, ktoré sa v štatistikách neuvádzajú ako pomoc de minimis, sa nepovažujú za pomoc podľa vymedzenia v článku 107 ods. 1 ZFEÚ. [34] Stanovené vo vykonávacom nariadení č. 794/2004. [35] KOM(2010) 701 v konečnom znení. [36] Suma pôvodne stanovená na 100000 EUR sa nariadením Komisie (ES) č. 69/2001 z 12. januára 2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES pri pomoci de minimis (Ú. v. ES L 10, 13.1.2001, s. 30) od roka 2007 zvýšila na 200000 EUR (nariadením Komisie (ES) č. 1998/2006, pozri vyššie). Pomoc de minimis sa nepovažuje za štátnu pomoc a väčšina členských štátov nezbiera žiadne údaje o tejto štátnej pomoci. [37] Pracovný dokument útvarov Komisie – Hodnotenie dosahu, ktoré je prílohou k Oznámeniu Komisie o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci na verejnoprávne vysielanie, SEK(2009) 893 a Zhrnutie SEK(2009) 892. -------------------------------------------------- PRÍLOHA HLAVNÉ PRAVIDLÁ KONTROLY ŠTÁTNEJ POMOCI ZO STRANY KOMISIE ČLÁNOK 107 ZFEÚ (PREDTÝM ČLÁNOK 87 ZMLUVY O ES) 1. Ak nie je zmluvami ustanovené inak, pomoc poskytovaná členským štátom alebo akoukoľvek formou zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi. 2. S vnútorným trhom je zlučiteľná: a) pomoc sociálnej povahy poskytovaná jednotlivým spotrebiteľom za predpokladu, že sa poskytuje bez diskriminácie vo vzťahu k pôvodu výrobkov; b) pomoc určená na náhradu škody spôsobenej prírodnými katastrofami alebo mimoriadnymi udalosťami; c) pomoc poskytovaná hospodárstvu určitých oblastí Spolkovej republiky Nemecko v dôsledku rozdelenia Nemecka v rozsahu potrebnom na vyrovnanie hospodárskych nevýhod spôsobených týmto rozdelením. Päť rokov po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy môže Rada na návrh Komisie prijať rozhodnutie, ktorým sa zruší toto písmeno. 3. Za zlučiteľné s vnútorným trhom možno považovať: a) pomoc na podporu hospodárskeho rozvoja oblastí s mimoriadne nízkou životnou úrovňou alebo s mimoriadne vysokou nezamestnanosťou, ako aj na podporu regiónov uvedených v článku 349, pričom sa zohľadní ich štrukturálna, hospodárska a sociálna situácia; b) pomoc na podporu vykonávania dôležitého projektu spoločného európskeho záujmu alebo na nápravu vážnej poruchy fungovania v hospodárstve členského štátu; c) pomoc na rozvoj určitých hospodárskych činností alebo určitých hospodárskych oblastí, za predpokladu, že táto podpora nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom; d) pomoc na podporu kultúry a zachovania kultúrneho dedičstva, ak takáto pomoc neovplyvňuje podmienky obchodovania a hospodárskej súťaže v Únii v rozsahu, ktorý odporuje spoločným záujmom; e) iné druhy pomoci, ako ich vymedzia rozhodnutia Rady prijaté na návrh Komisie. ČLÁNOK 108 ZFEÚ (PREDTÝM ČLÁNOK 88 ZMLUVY O ES) 1. Komisia v spolupráci s členskými štátmi priebežne skúma systémy pomoci poskytovanej v týchto štátoch. Navrhuje im príslušné opatrenia, ktoré si vyžaduje postupný rozvoj alebo fungovanie vnútorného trhu. 2. Ak Komisia po výzve, aby príslušné strany predložili pripomienky, zistí, že pomoc poskytnutá štátom alebo zo štátnych zdrojov je nezlučiteľná s vnútorným trhom podľa článku 107, alebo ak zistí, že táto podpora sa zneužíva, rozhodne o tom, že príslušný štát túto pomoc v lehote stanovenej Komisiou zruší alebo upraví. Ak sa daný štát nepodriadi tomuto rozhodnutiu v stanovenej lehote, Komisia alebo iný dotknutý štát môže, odhliadnuc od ustanovení článkov 258 a 259, predložiť vec priamo Súdnemu dvoru Európskej únie. Na žiadosť členského štátu môže Rada jednomyseľne rozhodnúť, že pomoc, ktorú štát poskytuje alebo zamýšľa poskytnúť, sa ako výnimka z ustanovení článku 107 alebo nariadení uvedených v článku 109 považuje za zlučiteľnú, a to za predpokladu, že takéto rozhodnutie odôvodňujú výnimočné okolnosti. Ak v súvislosti s touto pomocou Komisia už začala konať, ako je uvedené v prvom pododseku tohto odseku, podaním žiadosti Rade sa toto konanie zastavuje až do vyjadrenia Rady. Ak sa Rada do troch mesiacov od podania tejto žiadosti nevyjadrí, o veci rozhodne Komisia. 3. Komisia musí byť v dostatočnom čase upovedomená o zámeroch v súvislosti s poskytnutím alebo upravením pomoci, aby mohla podať svoje pripomienky. Ak usúdi, že takýto zámer je nezlučiteľný s vnútorným trhom podľa článku 107, začne konanie podľa odseku 2. Členský štát nemôže vykonať navrhované opatrenia, pokiaľ sa vo veci nerozhodlo s konečnou platnosťou. 4. Komisia môže prijať nariadenia týkajúce sa kategórií štátnej pomoci, o ktorej Rada podľa článku 109 rozhodla, že môže byť oslobodená od povinnosti informovať uvedenej v odseku 3 tohto článku. --------------------------------------------------