Navrhovaná smernica sa zameriava na plnenie druhého osobitného cieľa, ktorým je zabezpečenie spravodlivosti, transparentnosti a zodpovednosti pri algoritmickom riadení, a to zavedením nových hmotných práv pre ľudí pracujúcich pre platformy. Patrí k nim právo na transparentnosť používania a fungovania automatizovaných monitorovacích a rozhodovacích systémov, ktorým sa špecifikujú a dopĺňajú existujúce práva v súvislosti s ochranou osobných údajov. Navrhovaná smernica sa zameriava aj na zabezpečenie monitorovania vykonávaného človekom, ktoré sa týka vplyvu takýchto automatizovaných systémov na pracovné podmienky, pričom cieľom je zabezpečiť základné práva pracovníkov, ako aj bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci. Na zabezpečenie spravodlivosti a zodpovednosti, pokiaľ ide o dôležité rozhodnutia prijímané alebo podporované automatizovanými systémami, obsahuje navrhovaná smernica aj zavedenie vhodných kanálov na diskusie a žiadosti o preskúmanie takýchto rozhodnutí. S určitými výnimkami sa tieto ustanovenia uplatňujú na všetkých ľudí pracujúcich prostredníctvom platforiem vrátane pravých samostatne zárobkovo činných osôb. Pokiaľ ide o pracovníkov, navrhovaná smernica sa zameriava aj na posilnenie sociálneho dialógu o systémoch algoritmického riadenia, a to zavedením kolektívnych práv týkajúcich sa informácií a konzultácií v súvislosti s podstatnými zmenami používania automatizovaných monitorovacích a rozhodovacích systémov. Všetci ľudia pracujúci prostredníctvom platforiem a ich zástupcovia tak budú môcť využívať výhody väčšej transparentnosti a chápania postupov algoritmického riadenia, ako aj účinnejšieho prístupu k prostriedkom nápravy proti automatizovaným rozhodnutiam, čo bude viesť k zlepšeniu pracovných podmienok. Tieto práva budú vychádzať z existujúcich záruk v oblasti spracúvania osobných údajov automatizovanými rozhodovacími systémami, ktoré sú stanovené vo všeobecnom nariadení o ochrane údajov, ako aj z navrhovaných povinností poskytovateľov a používateľov systémov umelej inteligencie (AI) v oblasti transparentnosti a dohľadu vykonávaného človekom pri určitých systémoch AI z návrhu aktu o AI (viac podrobností pozri v ďalšom texte), a budú predstavovať ich rozšírenie.

Prvý osobitný cieľ sa dosiahne zavedením komplexného rámca na riešenie nesprávneho klasifikovania postavenia v zamestnaní pri práci pre platformy. Tento rámec obsahuje vhodné postupy na zabezpečenie správneho určenia postavenia v zamestnaní ľudí pracujúcich pre platformy na základe zásady prednosti podstaty pred formou, ako aj vyvrátiteľnej domnienky o pracovnoprávnom vzťahu (vrátane prenesenia dôkazného bremena) osôb pracujúcich prostredníctvom digitálnych pracovných platforiem, ktoré kontrolujú určité prvky vykonávania práce. Táto právna domnienka by sa uplatňovala pri všetkých právnych a správnych konaniach vrátane tých, ktoré začali vnútroštátne orgány príslušné na presadzovanie pracovných pravidiel a pravidiel v oblasti sociálnej ochrany, a možno ju vyvrátiť predložením dôkazu o neexistencii pracovnoprávneho vzťahu podľa vnútroštátneho vymedzenia. Tento rámec by mal byť prínosný pre nepravé aj pravé samostatne zárobkovo činné osoby pracujúce prostredníctvom digitálnych pracovných platforiem. Tí, ktorí budú na základe správneho určenia svojho postavenia v zamestnaní uznaní za pracovníkov, budú mať výhodu lepších pracovných podmienok, a to aj v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia, ochrany zamestnanosti, zákonne stanovenej alebo kolektívne vyjednanej minimálnej mzdy a prístupu k príležitostiam na odbornú prípravu, a získajú prístup k sociálnej ochrane podľa vnútroštátnych pravidiel. Na druhej strane to pravým samostatne zárobkovo činným osobám pracujúcim prostredníctvom platforiem prinesie nepriamu výhodu väčšej autonómie a nezávislosti, pretože digitálne pracovné platformy budú musieť prispôsobiť svoje postupy, aby zabránili riziku preklasifikovania. Digitálnym pracovným platformám to prinesie väčšiu právnu istotu, a to aj vo vzťahu k možným súdnym žalobám. Pre ostatné podniky, ktoré konkurujú digitálnym pracovným platformám v tom istom odvetví, budú prínosom rovnaké podmienky v oblasti nákladov na príspevky na sociálne zabezpečenie. Členským štátom sa zvýšia príjmy pochádzajúce z daňových odvodov a príspevkov na sociálne zabezpečenie.

Ťažkosti pri presadzovaní a nedostatočná vysledovateľnosť a transparentnosť, a to aj v cezhraničných situáciách, podľa všetkého v niektorých prípadoch prispievajú k nepriaznivým pracovným podmienkam alebo k nedostatočnému prístupu k sociálnej ochrane. Vnútroštátne orgány nemajú vždy dostatočný prístup k údajom o digitálnych pracovných platformách a ľuďoch, ktorí pre ne pracujú, napr. o počte osôb pravidelne pracujúcich pre platformy, ich zmluvnom postavení alebo postavení v zamestnaní, prípadne o podmienkach digitálnych pracovných platforiem. Problém vysledovateľnosti je osobitne významný, keď platformy pôsobia cezhranične, pretože vtedy nie je jasné, kde sa vykonáva práca pre platformy a kto ju vykonáva. Z tohto dôvodu majú vnútroštátne orgány ťažkosti s presadzovaním existujúcich povinností, a to aj v oblasti príspevkov na sociálne zabezpečenie.

Digitálne pracovné platformy podporujú inovatívne služby a nové obchodné modely a vytvárajú množstvo príležitostí pre spotrebiteľov a podniky. Dokážu efektívne zladiť ponuku práce a dopyt po nej a ponúkajú príležitosti zarábať alebo získať dodatočný príjem, a to aj ľuďom, ktorí sa pri prístupe na trh práce stretávajú s prekážkami, ako sú mladí ľudia, ľudia so zdravotným postihnutím, migranti, ľudia s menšinovým rasovým alebo etnickým pôvodom alebo ľudia s povinnosťami v oblasti starostlivosti. Práca pre platformy vytvára príležitosti na vytváranie alebo rozširovanie klientskej základne, v niektorých prípadoch dokonca cezhranične. Podnikom prináša oveľa širší prístup k spotrebiteľom, príležitosti na diverzifikovanie príjmov a rozvoj nových oblastí podnikania, a tým im pomáha rásť. Pre spotrebiteľov znamená lepší prístup k produktom a službám, ktoré by boli inak ťažko dostupné, ako aj prístup k novým a rôznorodejším službám. Ale tým, že digitálne pracovné platformy zavádzajú nové spôsoby organizácie práce, spochybňujú existujúce práva a povinnosti v súvislosti s pracovným právom a sociálnou ochranou.

–Všeobecné nariadenie o ochrane údajov (GDPR), v ktorom sa ustanovujú pravidlá ochrany fyzických osôb pri spracúvaní ich osobných údajov. Ľuďom pracujúcim prostredníctvom platforiem sa v ňom priznávajú rôzne práva týkajúce sa ich osobných údajov, a to bez ohľadu na ich postavenie v zamestnaní. K takýmto právam patrí napríklad právo na to, aby sa na osobu nevzťahovalo rozhodnutie, ktoré je založené výlučne na automatizovanom spracúvaní, a ktoré má na dotknutú osobu právne účinky alebo ju podobným spôsobom významne ovplyvňuje (s určitými výnimkami), ako aj právo na transparentnosť používania automatizovaného rozhodovania. Ak je automatizované spracovanie na základe výnimiek povolené, prevádzkovateľ musí vykonať vhodné opatrenia na ochranu práv a slobôd a oprávnených záujmov dotknutej osoby, a to aspoň práva na zásah vykonaný človekom zo strany prevádzkovateľa, práva vyjadriť svoje stanovisko a práva napadnúť rozhodnutie. Hoci sú tieto práva pre ľudí pracujúcich prostredníctvom platforiem, na ktorých sa vzťahuje algoritmické riadenie, osobitne významné, v nedávnych súdnych konaniach sa upozorňovalo na obmedzenia a ťažkosti, ktorým pracovníci, a najmä osoby pracujúce pre platformy, čelia pri využívaní svojich práv na ochranu údajov v súvislosti s algoritmickým riadením. Týka sa to najmä ťažkostí pri určovaní hranice medzi algoritmickými rozhodnutiami, ktoré majú alebo nemajú dostatočne „významný“ vplyv na pracovníkov. Okrem toho platí, že hoci sa v nariadení GDPR dotknutým osobám priznávajú individuálne práva, nariadenie sa netýka významných kolektívnych aspektov, ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou pracovného práva, vrátane tých, ktoré sa týkajú úlohy zástupcov pracovníkov, poskytovania informácií pracovníkom a konzultácií s nimi a úlohy inšpektorátov práce pri presadzovaní pracovných práv. Zákonodarca preto stanovil možnosť stanovenia konkrétnejších pravidiel na zabezpečenie ochrany osobných údajov pracovníkov v súvislosti so zamestnaním, a to aj na účely organizácie práce (článok 88 nariadenia GDPR).

–Smernica, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami, ktorá zohráva kľúčovú úlohu pri podpore sociálneho dialógu, pretože sa v nej stanovujú minimálne zásady, vymedzenia a podmienky v oblasti informácií a konzultácií so zástupcami pracovníkov na úrovni spoločnosti v každom členskom štáte.

–Smernica o pracovnom čase, v ktorej sa ustanovujú minimálne požiadavky na organizáciu pracovného času a vymedzujú pojmy ako „pracovný čas“ a „čas odpočinku“. Hoci Súdny dvor Európskej únie (ďalej len „SDEÚ“) tradične vykladá pojem „pracovný čas“ ako čas určený zamestnávateľom, ktorý musí byť pracovník fyzicky prítomný na pracovisku, v nedávnych veciach rozšíril tento pojem na situácie, keď je zavedený systém pohotovosti (t. j. ak pracovník nemusí zostávať na pracovisku, ale musí byť k dispozícii na vykonanie práce, ak ho o to zamestnávateľ požiada). V roku 2018 Súdny dvor objasnil, že čas pohotovosti, počas ktorého sú príležitosti pracovníka na vykonávanie iných činností do značnej miery obmedzené, sa má považovať za pracovný čas.

Len pracovníci, ktorí patria do osobnej pôsobnosti týchto právnych nástrojov, môžu využívať výhody ochrany, ktoré z nich vyplývajú. Samostatne zárobkovo činné osoby, a to vrátane tých, ktoré pracujú prostredníctvom platforiem, nepatria do ich rozsahu pôsobnosti a zvyčajne nemajú tieto práva, postavenie pracovníka im preto otvára dvere k pracovnému a sociálnemu acquis EÚ. (Jedinou výnimkou sú smernice o rovnakom zaobchádzaní, ktoré sa majú všeobecnejší právny základ, a preto sa týkajú aj prístupu samostatne zárobkovo činných osôb.)

V súlade s článkom 154 ZFEÚ Komisia uskutočnila dvojfázovú konzultáciu so sociálnymi partnermi o možných opatreniach EÚ na zlepšenie pracovných podmienok v oblasti práce pre platformy. V prvej fáze, od 24. februára do 7. apríla 2021, Komisia konzultovala so sociálnymi partnermi o potrebe iniciatívy v oblasti práce pre platformy a jej možnom smerovaní. V druhej fáze, od 15. júna do 15. septembra 2021, Komisia konzultovala so sociálnymi partnermi o obsahu a právnom nástroji plánovaného návrhu.

Samotnými opatreniami na vnútroštátnej úrovni by sa nedosiahli základné ciele EÚ vyplývajúce zo zmluvy v oblasti podpory udržateľného hospodárskeho rastu a sociálneho pokroku, keďže členské štáty môžu váhať s prijatím prísnejších pravidiel alebo s prísnym presadzovaním existujúcich pracovných noriem, pretože si navzájom konkurujú pri získavaní investícií do digitálnych pracovných platforiem.

Digitálne pracovné platformy majú často sídlo v jednej krajine, ale činnosť vyvíjajú prostredníctvom ľudí so sídlom v iných krajinách. 59 % všetkých ľudí pracujúcich prostredníctvom platforiem v EÚ poskytuje služby klientom so sídlom v inej krajine. Tým sa komplikujú zmluvné vzťahy. Pracovné podmienky a sociálne zabezpečenie ľudí pracujúcich pre platformy cezhranične sú rovnako neisté a do veľkej miery závisia od ich postavenia v zamestnaní. Vnútroštátne orgány (ako napríklad inšpektoráty práce, inštitúcie sociálnej ochrany a daňové úrady) často nevedia, aké digitálne pracovné platformy pôsobia v ich krajine, koľko ľudí prostredníctvom nich pracuje a v rámci akého postavenia v zamestnaní sa práca vykonáva. V cezhraničných situáciách existuje vyššie riziko nedodržiavania pravidiel a väčšie prekážky pri riešení nedeklarovanej práce, a to najmä pokiaľ ide o online prácu pre platformy. Vzhľadom na to je najvhodnejšie prijať príslušné opatrenia na riešenie cezhraničných výziev súvisiacich s prácou pre platformy, a to najmä pokiaľ ide o nedostatok údajov na lepšie presadzovanie pravidiel, na úrovni EÚ.

Napriek tomu, že členské štáty pôsobia na jednom jednotnom trhu, zaujímajú rôzne prístupy k tomu, či regulovať prácu pre platformy a akým smerom. V členských štátoch bolo zaznamenaných viac ako 100 súdnych rozhodnutí a 15 správnych rozhodnutí, ktoré sa týkajú postavenia ľudí pracujúcich prostredníctvom platforiem v zamestnaní, a to s rôznymi výsledkami, ale najčastejšie v prospech preklasifikovania ľudí pracujúcich prostredníctvom platforiem na pracovníkov. Okrem toho, že to pre digitálne pracovné platformy a ľudí, ktorí prostredníctvom nich pracujú, znamená právnu neistotu, vysoký počet súdnych konaní poukazuje na ťažkosti pri udržaní rovnakých podmienok medzi členskými štátmi, ako aj medzi digitálnymi pracovnými platformami a ostatnými podnikmi, a pri predchádzaní tlaku na zmierňovanie pracovných noriem a pracovných podmienok. Niektoré digitálne pracovné platformy sa môžu vo vzťahu k ostatným podnikom dopúšťať nekalých obchodných praktík, napríklad tým, že nedodržiavajú spoločné pravidlá a nevyvíjajú svoju činnosť za rovnakých podmienok. Preto je potrebné opatrenie na úrovni EÚ, aby sa zabezpečil súbežný vývoj vysokomobilného a rýchlo sa meniaceho platformového hospodárstva a pracovných práv ľudí pracujúcich prostredníctvom platforiem.

Navrhovaná smernica vychádza z článku 153 ods. 1 písm. b) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), v ktorom sa Únii udeľuje právomoc podporovať a dopĺňať činnosti členských štátov v oblasti zlepšovania pracovných podmienok. V tejto oblasti sa článkom 153 ods. 2 písm. b) ZFEÚ umožňuje Európskemu parlamentu a Rade prijímať v súlade s riadnym legislatívnym postupom smernice, v ktorých sa stanovujú minimálne požiadavky na ich postupné uskutočňovanie so zreteľom na podmienky a technické predpisy prijímané v každom z členských štátov. Takéto smernice nesmú ukladať také správne, finančné a právne obmedzenia, ktoré by bránili vzniku a rozvoju malých a stredných podnikov.

Odborové zväzy podporili smernicu vychádzajúcu z článku 153 ods. 2 ZFEÚ za predpokladu vyvrátiteľnej domnienky o pracovnoprávnom vzťahu s presunom dôkazného bremena a so súborom kritérií na overenie postavenia. Tvrdili, že takýto nástroj by sa mal uplatňovať na online platformy, ako aj na platformy na mieste. Odborové zväzy podporili aj zavedenie nových práv v oblasti zamestnanosti, ktoré súvisia s algoritmickým riadením, a vo všeobecnosti boli proti tretiemu postaveniu ľudí pracujúcich prostredníctvom platforiem. Zdôrazňovali potrebu sociálneho dialógu. Organizácie zamestnávateľov súhlasili s existenciou problémov, ktoré treba riešiť, napríklad problémov týkajúcich sa pracovných podmienok, nesprávneho klasifikovania postavenia v zamestnaní alebo prístupu k informáciám. Opatrenia by sa však podľa nich mali prijímať individuálne na vnútroštátnej úrovni a v rámci rôznych vnútroštátnych sociálnych systémov a systémov pracovnoprávnych vzťahov. V súvislosti s algoritmickým riadením upozorňovali na to, že dôraz by sa mal klásť na účinné vykonávanie a presadzovanie existujúcich a pripravovaných právnych nástrojov. Sociálni partneri sa nedohodli na začatí rokovaní o uzavretí dohody na úrovni Únie, ako sa stanovuje v článku 155 ZFEÚ. Okrem toho Komisia uskutočnila veľké množstvo výmen s viacerými zainteresovanými stranami s cieľom získať informácie na účely tejto iniciatívy vrátane špecializovaných a dvojstranných stretnutí s platformovými spoločnosťami, združeniami pracovníkov platforiem, odborovými zväzmi, zástupcami členských štátov, odborníkmi z akademickej obce a medzinárodných organizácií a zástupcami občianskej spoločnosti. V dňoch 20. a 21. septembra 2021 Komisia uskutočnila dve špecializované stretnutia s prevádzkovateľmi platforiem a zástupcami pracovníkov platforiem, aby si vypočula ich názory na možné smerovania opatrenia EÚ. Európsky parlament vyzval na silné opatrenie EÚ v oblasti riešenia nesprávneho klasifikovania postavenia v zamestnaní a zlepšenia transparentnosti pri používaní algoritmov, a to aj pre zástupcov pracovníkov. Aj Rada ministrov EÚ, Európsky hospodársky a sociálny výbor a Výbor regiónov vyzývajú na osobitné opatrenie týkajúce sa práce pre platformy.

•Získavanie a využívanie odborných znalostí

Komisia uzavrela zmluvy s externými expertmi na vypracovanie viacerých štúdií, v ktorých sa zhromaždili príslušné dôkazy, a tie sa použili na podporu posúdenia vplyvu a prípravu tohto návrhu:

–Study to support the impact assessment of an EU Initiative on improving the working conditions in platform work (Štúdia na podporu posúdenia vplyvu iniciatívy EÚ na zlepšenie pracovných podmienok v oblasti práce pre platformy), inštitút PPMI, 2021,

–Digital Labour Platforms in the EU: Mapping and Business Models (Digitálne pracovné platformy v EÚ: mapovanie a obchodné modely), CEPS, 2021,

–Study to gather evidence on the working conditions of platform workers (Štúdia na získanie dôkazov o pracovných podmienkach pracovníkov platforiem), CEPS, 2019.

Pri posudzovaní Komisia vychádzala aj z preskúmaní Európskeho odborného centra pre oblasť pracovného práva, zamestnanosti a politík trhu práce (ECE).

–Thematic Review 2021 on Platform work (Tematické preskúmanie práce pre platformy z roku 2021) vychádzajúce z článkov o krajinách za 27 členských štátov EÚ, 2021,

–Case Law on the Classification of Platform Workers: Cross-European Comparative Analysis and Tentative Conclusions (Judikatúra týkajúca sa klasifikácie pracovníkov platforiem: celoeurópska porovnávacia analýza a predbežné závery), 2021,

–Jurisprudence of national courts in Europe on algorithmic management at the workplace (Jurisdikcia vnútroštátnych súdov v Európe v oblasti algoritmického riadenia na pracovisku), 2021.

Okrem toho Komisia posúdenie vplyvu podložila externými odbornými znalosťami a využila pri ňom tieto štúdie a správy:

–správu Eurofoundu: Pracovné podmienky a podmienky zamestnávania vybraných druhov práce pre platformy, 2018,

–správy JRC: Pracovníci platforiem v Európe. Údaje z prieskumu COLLEEM, 2018, a Nové údaje o pracovníkoch platforiem v Európe. Výsledky druhého prieskumu COLLEEM, 2020,

–správu MOP: The role of digital labour platforms in transforming the world of work (Úloha digitálnych pracovných platforiem pri transformácii sveta práce), 2021.

Posudzovanie Komisie bolo založené aj na svojom zmapovaní politík v členských štátoch, príslušnej odbornej literatúre a judikatúre SDEÚ.

•Posúdenie vplyvu