Návrh SMERNICA RADY, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ide o mechanizmus rýchlej reakcie proti podvodom v oblasti DPH /* COM/2012/0428 final - 2012/0205 (CNS) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU V oznámení nazvanom Ročný prieskum rastu 2012[1] a v prílohe IV k nemu („Daňové politiky v členských štátoch, ktoré neohrozujú rast, a lepšia daňová koordinácia v EÚ“) Komisia zdôraznila, že v rámci fiškálnej konsolidácie je nutné zlepšiť efektívnosť DPH. Poukázala na skutočnosť, že lepší výber daní a účinnejší boj proti daňovým podvodom by mohol prispieť k zvýšeniu príjmov do štátneho rozpočtu. Spôsoby daňových podvodov sa rýchlo vyvíjajú a členské štáty niekedy čelia situáciám, keď platné právne predpisy EÚ v oblasti DPH neposkytujú právny základ pre protiopatrenia, ktoré by chceli prijať. Doteraz sa takéto situácie riešili buď zmenou a doplnením smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty[2] (ďalej len „smernica o DPH“), alebo individuálnymi výnimkami, ktoré sa udeľovali jednotlivým členským štátom na základe článku 395 smernice o DPH. Tento článok v súčasnosti ponúka členským štátom možnosť získať výnimku na účely boja proti podvodom (prípadne aj na účely zjednodušenia, ako sa stanovuje v danom článku). To si vyžaduje (kladný) návrh zo strany Komisie, čo je postup, ktorý môže trvať až 8 mesiacov v súlade s odsekom 4 článku 395 smernice o DPH, a jednomyseľné prijatie Radou, čo môže viesť k ďalším odkladom. Postup je však v oboch prípadoch vo svojej podstate pomalý a ťažkopádny v porovnaní s rýchlo sa vyvíjajúcim fenoménom podvodov na medzinárodnej úrovni, akým je napr. kolotočový podvod so službami, ktoré sa veľmi rýchlo poskytnú ďalšiemu obchodníkovi (na rozdiel od tradičnejšieho typu podvodov s tovarom). Postup udeľovania výnimiek zo smernice o DPH alebo vykonávania jej zmien a doplnení preto môže viesť k značným a nenapraviteľným finančným stratám. Posledným príkladom je odhadovaná strata 5 miliárd EUR, ktorá vznikla v období od júna 2008 do decembra 2009 v súvislosti s obchodovaním s emisnými kvótami skleníkových plynov[3]. Vzhľadom na uvedené skutočnosti je možné, že členské štáty sa pokúšajú prijať okamžité opatrenia bez náležitého právneho základu v právnych predpisoch EÚ. Táto situácia je však neuspokojivá, pretože i keď sú tieto opatrenia vhodné a primerané vzhľadom na príslušný daňový podvod, mohli by byť napadnuté na súdoch, keďže im chýba právny základ. Posilnenie systému DPH v EÚ je aj jedným z hlavných cieľov vytýčených v oznámení o budúcnosti DPH[4] predloženom 6. decembra 2011, pričom tento návrh je uvedený medzi prioritnými opatreniami v záujme dosiahnutia daného cieľa. Účelom tohto návrhu je preto stanoviť v smernici o DPH postup, ktorý by v presne vymedzených situáciách poskytoval členským štátom právny základ pre prijatie okamžitých opatrení. Tento postup by sa nazýval mechanizmus rýchlej reakcie (ďalej len „MRR“). Účelom MRR nie je nahradiť súčasný systém poskytovania výnimiek. Jeho pôsobnosť je preto obmedzená na prípady rozsiahlych a neočakávaných podvodov v určitom ekonomickom sektore či sektoroch v konkrétnom členskom štáte, ktoré nemožno zastaviť tradičnými spôsobmi kontroly a presadzovania a ktoré by viedli k nenapraviteľným stratám. Keďže tento nový mechanizmus by priniesol pridanú hodnotu len v prípade, že by sa rozhodnutia mohli prijímať rýchlejšie ako v rámci súčasných postupov, navrhuje sa, aby Komisia využila vykonávacie právomoci v zmysle článku 291 Zmluvy o fungovaní Európskej únie s cieľom zabezpečiť správne vykonávanie smernice o DPH a zabrániť rozpočtovým stratám a porušovaniu zásad spravodlivého zdaňovania. Na účely prijímania vykonávacích rozhodnutí povoľujúcich príslušnému žiadajúcemu členskému štátu, aby prijal odchyľujúce sa opatrenie proti podvodu, by sa využil postup preskúmania, ako sa výslovne stanovuje v súvislosti so zdaňovaním v článku 2 ods. 2 písm. b) bode v) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie[5] (ďalej len „nariadenie o postupe výboru“), ktorého praktické a právne aspekty sú stanovené v článku 5 uvedeného nariadenia. V spojení s týmto článkom by Komisia prijala okamžite uplatniteľné akty na základe riadne odôvodnených naliehavých dôvodov v zmysle článku 8 nariadenia o postupe výboru. Je to najrýchlejšia možnosť, ako ustanoviť právny základ pre odchyľujúce sa opatrenie, ktoré sa má uplatňovať v členskom štáte v krátkej časovej lehote. Ako sa už spomínalo, poukazuje to na výnimočný charakter MRR a vysvetľuje to jeho obmedzený rozsah pôsobnosti. Navrhuje sa, aby sa obdobie platnosti akéhokoľvek povolenia udeleného na základe MRR predĺžilo maximálne na jeden rok odchylne od štandardnej platnosti 6 mesiacov stanovenej v článku 8 ods. 2 nariadenia o postupe výboru. Dovtedy by členské štáty mohli postupovať podľa štandardného postupu stanoveného v článku 395 smernice o DPH alebo by mohli uplatňovať iné opatrenia proti podvodom, ktoré si nevyžadujú udelenie výnimky. V súlade s článkom 8 ods. 3 nariadenia o postupe výboru by sa akt musel najneskôr do 14 dní od jeho prijatia Komisiou predložiť príslušnému výboru, ktorým by bol Stály výbor pre administratívnu spoluprácu. V článku 3 ods. 5 nariadenia o postupe výboru sa stanovuje, že v riadne odôvodnených prípadoch je možné získať stanovisko výboru prostredníctvom písomného postupu a Komisia má v úmysle využiť túto možnosť v snahe čo možno najviac urýchliť postup. Členský štát nebude môcť ukončiť písomný postup na žiadosť s cieľom zvolať zasadnutie, ako sa povoľuje v druhej zarážke odseku 5 článku 3 nariadenia o postupe výboru, pretože by to výrazne spomalilo celý postup. Treba to chápať tak, že ak by výbor vydal záporné stanovisko, Komisia musí okamžite zrušiť výnimku v súlade s článkom 8 ods. 3 nariadenia o postupe výboru. Pokiaľ ide o obsah výnimiek, ktoré by mohli byť povolené na základe MRR, navrhuje sa, aby sa vymedzil a odsúhlasil zoznam opatrení proti podvodom, keďže po podaní žiadosti o MRR už bude málo času alebo nebude žiadny čas na zásadnú debatu medzi členskými štátmi o druhoch opatrení proti podvodom. Aj Komisii sa tým umožní, aby pracovala na základe textov, ktoré budú do veľkej miery vopred pripravené, vďaka čomu sa skrátia časové rámce nutné na riešenie prípadov a na preklady. Jediným opatrením proti podvodom, ktoré je v súčasnosti vymedzené v tomto návrhu, je tzv. mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti, pri ktorom povinnosť platby DPH vzniká zdaniteľnému príjemcovi, a nie dodávateľovi tovaru alebo poskytovateľovi služieb ako obyčajne. Pokiaľ príjemca disponuje plným právom na odpočet dane, bude účtovať a odpočítavať DPH v tom istom daňovom priznaní, takže nedôjde k žiadnej platbe ani vráteniu dane, čím sa obmedzujú možnosti podvodu. Toto opatrenie, a to bez ohľadu na jeho prípadné strednodobé negatívne vedľajšie účinky, sa osvedčilo ako účinný nástroj na zastavenie podvodov (najmä podvodov kolotočového typu), pokiaľ je zamerané na určité špecifické sektory. Ostatné opatrenia by musela jednomyseľne určiť Rada na návrh Komisie, aby tieto opatrenia boli stanovené ešte pred tým, ako budú považované za súčasť akejkoľvek žiadosti o MRR. Z procedurálneho hľadiska by mali členské štáty zaslať Komisii žiadosť, v ktorej uvedú svoj zámer zaviesť odchyľujúce sa opatrenie na základe systému MRR. Výnimočné okolnosti podvodu by sa mali podrobne vysvetliť, aby sa opodstatnilo uplatnenie MRR. Komisia v prípade potreby požiada o doplňujúce informácie. Keď bude mať Komisia k dispozícii všetky potrebné informácie, buď opatrenie povolí, alebo informuje príslušný členský štát o jeho zamietnutí v lehote jedného mesiaca. S cieľom čo možno najviac zjednodušiť proces by žiadosť členského štátu mala byť založená na štandardizovanom formulári prijatom Komisiou a obsahujúcom vopred pripravený zoznam otázok, ktoré umožnia rýchlejšie a ucelenejšie preskúmanie a posúdenie podvodu, v súvislosti s ktorým sa podáva žiadosť o výnimku. Pokiaľ ide o jej vnútornú organizáciu, Komisia zabezpečí, aby sa zaviedol zrýchlený rozhodovací postup. Výnimku by mala udeliť samotná Komisia bez toho, aby bolo nutné čakať na rozhodnutie Rady, a dokonca pred poskytnutím stanoviska príslušným výborom. Okrem toho, keďže prijatie rozhodnutia by sa týkalo iba jedného členského štátu, mohlo by sa uskutočniť na základe jediného jazykového znenia. Vďaka všetkým týmto faktorom by malo byť možné dodržať lehotu jedného mesiaca po tom, ako Komisia získala všetky potrebné informácie. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU Verejné konzultácie o možnom použití MRR sa už uskutočnili v kontexte vyššie uvedeného oznámenia o budúcnosti DPH. Pred týmito verejnými konzultáciami sa uskutočnili diskusie s členskými štátmi (prostredníctvom skupiny pre stratégiu boja proti daňovým podvodom), z ktorých vyplynulo, že existuje skutočný záujem o zavedenie takéhoto mechanizmu. Súčasný návrh je hlavne procesnej povahy. Jeho cieľom je urýchliť v súrnych prípadoch už existujúcu možnosť pre členské štáty, aby získali povolenie na výnimku z ustanovení smernice o DPH. Posúdenie vplyvu preto v tejto súvislosti nebolo potrebné. Iba následné vnútroštátne opatrenia povolené na základe MRR (podobne ako tie, ktoré sú dnes povolené podľa článku 395) by mohli mať určitý vplyv, ktorý by v každom prípade nebol významný vzhľadom na ich obmedzený rozsah pôsobnosti a trvanie. Keďže okrem toho nie je známe, pre ktoré konkrétne a špecifické prípady by členský štát mohol žiadať o uplatnenie navrhovaného postupu MRR, nie je možné odhadnúť žiadny kvantitatívny vplyv, ktorý by mohol mať MRR v porovnaní so súčasným postupom udeľovania výnimky, keďže by to zrejme zakaždým záviselo od konkrétneho prípadu. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU S cieľom účinnejšie pomáhať členským štátom v ich boji proti agresívnym formám daňových podvodov v oblasti DPH sa navrhovaným opatrením dopĺňa postup prijímania určitých odchyľujúcich sa opatrení v záujme zabezpečenia rýchlejšej a v konečnom dôsledku aj primeranejšej a účinnejšej reakcie na tieto javy. Týmto návrhom sa preto mení a dopĺňa smernica o DPH. Opatrenie na úrovni EÚ je opodstatnené z dôvodu subsidiarity v súlade s právnym základom pre činnosť v oblasti nepriameho zdaňovania ustanoveného v článku 113 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Vykonávacie právomoci Komisie sa použijú na základe článku 291 ZFEÚ a v súlade s nariadením o postupe výboru, v ktorom sa stanovuje, že postup preskúmania sa má použiť vo veci zdaňovania. Riziko nenapraviteľných finančných strát opodstatňuje použitie okamžite uplatniteľných aktov. V dôsledku toho sa postup prijímania tohto druhu odchyľujúcich sa opatrení urýchli. Spomínané neočakávané a rozsiahle podvody majú veľmi často medzinárodný rozmer (napr. tzv. kolotočový podvod a podvod s chýbajúcim obchodníkom). Zoči-voči novým formám obchodovania (napr. medzinárodne obchodovateľné služby) členské štáty nie sú schopné samostatne čeliť týmto (neuchopiteľným) podvodným okruhom, ktoré sa dotýkajú niekoľkých krajín súčasne. Cieľ boja proti podvodom sa preto môže lepšie dosiahnuť na úrovni EÚ, a to prostredníctvom smernice, ktorá ponúka členským štátom možnosť získať vo výnimočných prípadoch právny základ pre prijatie odchyľujúceho sa opatrenia omnoho rýchlejším spôsobom, ako je to možné v súčasnosti. Takýmto spôsobom sa preto neprekračuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie daného cieľa. Navrhovaným nástrojom je smernica, pretože právnym predpisom, ktorý sa mení a dopĺňa, je smernica, takže žiadny iný právny akt by nebol vhodný. 4. VPLYV NA ROZPOČET Návrh nemá žiadny negatívny vplyv na rozpočet EÚ. 2012/0205 (CNS) Návrh SMERNICA RADY, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ide o mechanizmus rýchlej reakcie proti podvodom v oblasti DPH RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 113, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[6], so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[7], konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) Daňové podvody v oblasti dane z pridanej hodnoty (DPH) vedú k vysokým rozpočtovým stratám a ovplyvňujú podmienky hospodárskej súťaže a tým aj fungovanie vnútorného trhu. V poslednom čase sa rozvinuli osobitné neočakávané a rozsiahle formy daňových podvodov, najmä prostredníctvom využívania elektronických prostriedkov, ktoré uľahčujú rýchly nezákonný obchod vo veľkom meradle. (2) Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty[8] umožňuje členským štátom požiadať o výnimku z uvedenej smernice s cieľom zabrániť určitým druhom daňových únikov alebo vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam. Povolenie takejto výnimky si vyžaduje návrh Komisie a jeho prijatie Radou. Nedávne skúsenosti ukázali, že postup udeľovania výnimiek nie je vždy dostatočne pružný na zabezpečenie rýchlej a vhodnej reakcie na žiadosti členských štátov. (3) S cieľom zaručiť zásadu spravodlivého zdaňovania a vykonávanie smernice 2006/112/ES v prípadoch, v ktorých súčasný postup udeľovania výnimky nie je vhodný, je potrebné stanoviť nový postup udeľovania výnimiek, ktorý sa nazýva „mechanizmus rýchlej reakcie“. (4) S cieľom umožniť rýchlejšie prijímanie potrebných výnimiek a zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania smernice 2006/112/ES by sa mali Komisii udeliť vykonávacie právomoci, pokiaľ ide o udeľovanie povolenia členskému štátu žiadajúcemu o zavedenie odchyľujúcich sa opatrení v osobitnom rámci mechanizmu rýchlej reakcie. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie[9]. (5) Komisia by mala prijať okamžite uplatniteľné vykonávacie akty, ak si to v riadne odôvodnených prípadoch súvisiacich s udelením povolenia členskému štátu žiadajúcemu o zavedenie odchyľujúcich sa opatrení vyžadujú vážne a naliehavé dôvody. Okamžite uplatniteľné vykonávacie akty sú potrebné v prípadoch neočakávaných a rozsiahlych foriem podvodu, ktoré by mohli viesť k značným a nenapraviteľným stratám. (6) Je potrebné predĺžiť maximálne obdobie platnosti okamžite uplatniteľných vykonávacích aktov s cieľom umožniť príslušnému členskému štátu, aby medzitým zaviedol trvalejšie opatrenia. To by malo v prípade potreby poskytnúť dostatok času na uplatnenie postupu udeľovania výnimky stanoveného v článku 395 smernice 2006/112/ES. (7) Určenie príjemcu ako osoby povinnej zaplatiť DPH (prenesenie daňovej povinnosti) je účinným opatrením na to, aby sa naraz zastavili najznámejšie typy daňových podvodov v určitých sektoroch. Keďže sa však táto situácia môže časom vyvíjať, môže byť takisto potrebné, aby sa umožnili ďalšie opatrenia. Rada by mala na tento účel v náležitých prípadoch určiť na základe návrhu Komisie všetky ostatné opatrenia, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti mechanizmu rýchlej reakcie. Mali by sa stanoviť druhy opatrení, ktoré by mohli byť povolené, aby sa minimalizoval čas potrebný na povoľovanie výnimiek zo strany Komisie. (8) Je tiež potrebné, aby sa stanovil štandardizovaný formulár pre žiadosti predkladané členskými štátmi, aby sa uľahčilo ich pochopenie a následné spracovanie. S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania smernice 2006/112/ES by sa mali Komisii udeliť vykonávacie právomoci týkajúce sa tohto štandardizovaného formulára. (9) S cieľom urýchliť prijímanie vykonávacích aktov súvisiacich s udeľovaním povolenia členskému štátu žiadajúcemu o zavedenie odchyľujúcich sa opatrení v osobitnom rámci mechanizmu rýchlej reakcie by mal predseda výboru uplatňovať písomný postup v zmysle článku 3 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011. Takisto je potrebné vylúčiť možnosť, aby člen výboru požiadal o ukončenie písomného postupu bez výsledku. (10) Keďže ciele opatrenia, ktoré sa má podniknúť s cieľom riešiť neočakávané a rozsiahle podvody v oblasti DPH, ktoré majú veľmi často medzinárodný rozmer, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, pretože členské štáty nie sú schopné samostatne čeliť podvodným okruhom spojeným s novými formami obchodu, ktoré sa dotýkajú niekoľkých krajín súčasne, ale z dôvodov zabezpečenia rýchlejšej a v konečnom dôsledku primeranejšej a účinnejšej reakcie ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v uvedenom článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov. (11) Smernica 2006/112/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť, PRIJALA TÚTO SMERNICU: Článok 1 V kapitole 2 hlavy XIII smernice 2006/112/ES sa vkladá tento oddiel 1a: „Oddiel 1a Mechanizmus rýchlej reakcie proti podvodom v oblasti DPH Článok 395a 1. Komisia môže prijať vykonávacie akty povoľujúce ktorémukoľvek členskému štátu, aby zaviedol nasledujúce osobitné opatrenia odchyľujúce sa od tejto smernice s cieľom bojovať proti neočakávaným a rozsiahlym formám daňových podvodov v oblasti DPH, ktoré by mohli viesť k značným a nenapraviteľným finančným stratám: a) určenie príjemcu ako osoby povinnej zaplatiť DPH na osobitné dodávky tovaru a poskytnutia služieb odchylne od článku 193, a to na základe žiadosti o takéto opatrenie uvedenej v odseku 2 tohto článku, b) akékoľvek iné opatrenie, ktoré na návrh Komisie jednomyseľne určí Rada. Na účely písmena a) osobitné opatrenie podlieha primeraným kontrolným opatreniam členských štátov v súvislosti so zdaniteľnými osobami dodávajúcimi tovary alebo poskytujúcimi služby, na ktoré sa toto opatrenie vzťahuje. Vykonávacie akty uvedené v prvom pododseku tohto odseku sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 395b ods. 2. Z riadne odôvodnených vážnych a naliehavých dôvodov súvisiacich s udelením povolenia členským štátom žiadajúcim o zavedenie odchyľujúcich sa opatrení, ktoré sú uvedené v prvom pododseku tohto odseku, Komisia prijme okamžite uplatniteľné vykonávacie akty v súlade s postupom uvedeným v článku 395b ods. 3. Tieto akty zostávajú v platnosti počas obdobia nepresahujúceho jeden rok. 2. Členský štát, ktorý chce zaviesť opatrenie stanovené v odseku 1, pošle žiadosť Komisii. Členský štát poskytne Komisii informácie o príslušnom sektore, type a charakteristike podvodu, neočakávanom a rozsiahlom charaktere podvodu a značných a nenapraviteľných finančných stratách spôsobených podvodom. Ak Komisia usúdi, že nemá k dispozícii všetky potrebné údaje, do jedného mesiaca od prijatia žiadosti kontaktuje príslušný členský štát a spresní, ktoré dodatočné informácie požaduje. Ak už má Komisia k dispozícii všetky informácie, ktoré považuje za potrebné na posúdenie žiadosti, v lehote jedného mesiaca buď povolí osobitné opatrenie, alebo v prípade, že má proti požadovanému opatreniu námietky, informuje o tom príslušný členský štát. 3. Komisia prijme vykonávací akt stanovujúci štandardizovaný formulár na predkladanie informácií uvedených v prvom pododseku odseku 2. Uvedený vykonávací akt sa prijme v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 395b ods. 2. Článok 395b 1. Komisii pomáha výbor zriadený článkom 58 nariadenia Rady (ES) č. 904/2010(*) Tento výbor je výborom v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011(**). 2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011. 3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 8 nariadenia (EÚ) č. 182/2011 v spojení s jeho článkom 5. Ak sa má stanovisko výboru získať prostredníctvom písomného postupu, tento postup sa ukončí bez výsledku iba v prípade, ak tak rozhodne predseda výboru v lehote na vydanie stanoviska. __________________________ (*) Ú. v. EÚ L 268, 12.10.2010, s. 1. (**) Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13.“ Článok 2 1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 2013. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty. 2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice. Článok 3 Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie. Článok 4 Táto smernica je určená členským štátom. V Bruseli Za Radu predseda [1] KOM(2011) 815, 23.11.2011. [2] Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1. [3] Tlačová správa Europolu z 9. decembra 2009, „Podvod s uhlíkovými kreditmi spôsobil škodu európskym daňovým poplatníkom vo výške viac ako 5 miliárd EUR“. [4] KOM(2011) 851 v konečnom znení. [5] Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13. [6] Ú. v. EÚ C , , s. . [7] Ú. v. EÚ C , , s. . [8] Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1. [9] Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13.