EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli30. 11. 2022 COM(2022) 677 final 2022/0396(COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o obaloch a odpade z obalov, o zmene nariadenia (EÚ) 2019/1020 a smernice (EÚ) 2019/904 a o zrušení smernice 94/62/ES (Text s významom pre EHP) {SEC(2022) 425 final} - {SWD(2022) 384 final} - {SWD(2022) 385 final}



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1.KONTEXT NÁVRHU •Dôvody a ciele návrhu Používanie obalov je nevyhnutné na ochranu a prepravu tovaru. Zhotovovanie obalov je zároveň významnou hospodárskou činnosťou v EÚ. Regulačné prístupy sa však medzi jednotlivými štátmi líšia, čím sa vytvárajú prekážky brániace úplnému fungovaniu vnútorného trhu s obalmi. Nedávno zaznamenané rozdiely sa týkajú napríklad požiadaviek na označovanie obalov, prístupov k vymedzeniu recyklovateľných alebo opakovane použiteľných obalov, prístupov k modulovaniu poplatkov v rámci rozšírenej zodpovednosti výrobcu a obmedzeniam uvádzania určitých foriem balenia na trh. Takéto rozdiely vytvárajú právnu neistotu pre podniky, čo vedie k nižším investíciám do inovatívnych obalov šetrných k životnému prostrediu a nových obehových obchodných modelov. Obaly sú okrem toho kľúčovou otázkou environmentálneho významu. Sú jedným z hlavných spôsobov využitia pôvodných látok (40 % plastov a 50 % papiera, ktoré sa používajú v EÚ, je určených na obaly), pričom predstavujú 36 % tuhého komunálneho odpadu. Vyššie využívanie obalov spolu s nízkou mierou opätovného použitia a recyklácie bránia rozvoju nízkouhlíkového obehového hospodárstva. Používanie obalov sa v priebehu posledných rokov zvyšovalo rýchlejšie ako hrubý národný dôchodok, čo vedie k prudko stúpajúcim emisiám CO2 a iných látok, ako aj k nadmernému využívaniu prírodných zdrojov, strate biodiverzity a znečisťovaniu životného prostredia. Z údajov z Eurostatu a správ s údajmi o trhoch vyplýva, že v koncepcii obalov sa čoraz viac využívajú prvky, ktoré môžu brániť recyklácii. Obal je „nerecyklovateľný“, ak nemožno realizovať jeho triedený zber alebo ak predstavuje problémy pre špičkové procesy triedenia a recyklácie zavedené v EÚ. Podiel nerecyklovateľných obalov sa v rokoch 2012 až 2020 výrazne zvýšil. Technicky recyklovateľné obaly sa často nerecyklujú, keďže procesy potrebné na ich zber, triedenie a recykláciu nie sú v praxi dostupné alebo nákladovo efektívne, alebo výstup nemá dostatočnú kvalitu na uspokojenie dopytu na koncových trhoch s druhotnými surovinami. Predbežné výsledky druhej správy Komisie o včasnom varovaní poukazujú na to, že mnohé členské štáty čelia ťažkostiam pri dosahovaní cieľov v oblasti recyklácie stanovených v článku 6 smernice 94/62/ES. V priemyselnej stratégii pre Európu sa zdôrazňuje význam vnútorného trhu pre konkurencieschopnosť a prosperitu EÚ. Medzi prekážky, ktoré bránia prevádzkovateľom a širšej verejnosti v úplnom využívaní vnútorného trhu, patria reštriktívne a komplexné vnútroštátne pravidlá, obmedzené administratívne kapacity, neúplná transpozícia pravidiel EÚ a ich nedostatočné presadzovanie. Rada vo svojich záveroch z decembra 2020 uvítala zámer Komisie zabezpečiť, aby boli do roku 2030 všetky obaly opätovne použiteľné alebo recyklovateľné ekonomicky uskutočniteľným spôsobom, a zredukovať množstvo obalov a ich nadmerné používanie, a tým aj odpad z obalov. Parlament tento cieľ zdôraznil vo svojom uznesení z 10. februára 2021 k novému akčnému plánu v oblasti obehového hospodárstva, pričom Komisiu vyzval, aby predložila legislatívny návrh, ktorého súčasťou budú opatrenia a ciele na zníženie objemu odpadu, ambiciózne požiadavky na zníženie nadmerného používania obalov, ako aj opatrenia na zlepšenie recyklovateľnosti a minimalizáciu zložitosti obalov, zvýšenie obsahu recyklovaného materiálu, postupné ukončenie používania nebezpečných a škodlivých látok a na podporu opätovného použitia bez ohrozenia bezpečnosti potravín a hygienických noriem. Napokon aj Konferencia o budúcnosti Európy ukázala, že občania a organizácie občianskej spoločnosti z celej EÚ volajú po rozhodných opatreniach v oblasti predchádzania vzniku odpadu, nakladania s odpadom z obalov a obehovosti obalov prostredníctvom zvýšeného využívania recyklovaných materiálov. Obehové hospodárstvo obalov pomôže oddeliť hospodársky rozvoj od využívania prírodných zdrojov, prispeje k dosiahnutiu klimatickej neutrality do roku 2050 a zastaveniu straty biodiverzity a znížiť strategickú závislosť hospodárstva EÚ od mnohých materiálov. Okrem toho môže mať pozitívny vplyv aj na zamestnanosť, konkrétne napríklad na sociálne hospodárstvo, vytvorením viacerých „ekologických“ kvalitných pracovných miest za predpokladu, že sa vynaložia potrebné investície do rozvoja zručností a zohľadnia sa osobitosti v členských štátoch, regiónoch a druhoch práce. Zmenou smernice 94/62/ES v roku 2018 sa síce neriešili všetky nedostatky v jej vykonávaní, no súčasťou tejto zmeny boli tri ustanovenia o preskúmaní, ktoré sa vykonávajú touto iniciatívou. Touto iniciatívou sa aktualizuje právny rámec EÚ pre obaly a odpad z obalov, a to tak, že členským štátom a podnikom sa poskytne primeraná podpora, aby dosiahli ciele na zníženie objemu odpadu. Táto podpora má podobu harmonizovaného regulačného rámca, ktorým sa podporujú investície, znižuje objem odpadu a podporuje vysokokvalitná recyklácia, a ktorý sa bude uplatňovať rovnako vo všetkých členských štátoch EÚ. •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky Navrhovaným nariadením sa aktualizuje právny rámec EÚ pre obaly a odpady z obalov. Ako neoddeliteľná súčasť Európskej zelenej dohody a nového akčného plánu EÚ pre obehové hospodárstvo bude prispievať k stratégii rastu EÚ v záujme moderného, čistého a konkurencieschopného hospodárstva efektívne využívajúceho zdroje, ktoré bude mať do roku 2050 nulovú bilanciu emisií skleníkových plynov, pričom jeho rast bude oddelený od využívania zdrojov. Návrh je v úplnom súlade s právnymi predpismi EÚ o odpade a životnom prostredí, najmä so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade, smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/904 z 5. júna 2019 o znižovaní vplyvu určitých plastových výrobkov na životné prostredie, s rozhodnutím Rady (EÚ, Euratom) 2020/2053 zo 14. decembra 2020 o systéme vlastných zdrojov Európskej únie a nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH). Zároveň dopĺňa návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o preprave odpadu a návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o rámci na stanovenie požiadaviek na ekodizajn udržateľných výrobkov, ktoré predložila Komisia, a oznámenie Komisie o politickom rámci EÚ pre biologicky rozložiteľné, kompostovateľné plasty a plasty z biologického materiálu. •Súlad s ostatnými politikami EÚ Iniciatívou, ktorá je v súlade s medzinárodnými záväzkami EÚ v oblasti obchodnej politiky, sa zabezpečuje nediskriminácia medzi výrobkami vyrábanými v EÚ a dovážanými výrobkami. Cieľom návrhu je zároveň harmonizovať povinnosti týkajúce sa monitorovania a podávania správ vrátane povinností výrobcov týkajúcich sa podávania správ v rámci systémov rozšírenej zodpovednosti výrobcu, a to s cieľom obmedziť administratívnu záťaž členských štátov a hospodárskych subjektov v súlade s prístupom EÚ zameraným na lepšiu právnu reguláciu a kontrolou vhodnosti podávania správ a monitorovania. Touto iniciatívou sa v súlade so záväzkom EÚ týkajúcim sa Agendy 2030 pre udržateľný rozvoj OSN vrátane jej 17 cieľov udržateľného rozvoja zlepší vykonávanie cieľa č. 12.5 zo strany EÚ, a to vďaka výrazne nižšej produkcii odpadu do roku 2030 predchádzaním jeho vzniku, znižovaním jeho množstva, recykláciou a opätovným použitím.

Pokiaľ ide konkrétne o odpad z plastových obalov, iniciatíva zároveň dopĺňa vlastný zdroj založený na nerecyklovaných plastoch v zmysle rozhodnutia (EÚ, Euratom) 2020/2053 o systéme vlastných zdrojov Európskej únie. Tento vlastný zdroj podnecuje členské štáty, aby na svojom území zaviedli opatrenia na zníženie množstva nerecyklovaného odpadu z plastových obalov. 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právny základ Právnym základom tohto návrhu je článok 114 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). V súlade s novým prístupom k výrobkom oznámeným v Európskej zelenej dohode1 a akčným plánom EÚ pre obehové hospodárstvo sa návrh vzťahuje na celý životný cyklus obalov. Vychádza z prístupu „tradičných“ právnych predpisov o vnútornom trhu vytvorením harmonizovaných podmienok na uvádzanie obalov na trh. Zohľadnením celého životného cyklu obalov sa však tento prístup zameraný na vnútorný trh rozširuje aj na fázu po skončení životnosti, čím sa v celej EÚ vytvára skutočne vnútorný trh s obalmi, bez prekážok voľného pohybu a s rovnakými podmienkami výroby, uvádzania na trh a nakladania s odpadom. Právnym základom súčasnej smernice 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov je článok 114 ZFEÚ. Týmto článkom sa EÚ umožňuje harmonizácia pravidiel a administratívnych opatrení vo všetkých členských štátoch. Tento právny základ umožní riešenie hlavných otázok týkajúcich sa vnútorného trhu, ktoré bránia harmonizovanému uplatňovaniu pravidiel o obaloch, vrátane: i) požiadaviek na udržateľnosť; ii) harmonizovaných kritérií pre ekomoduláciu poplatkov v rámci systémov rozšírenej zodpovednosti výrobcu; iii) harmonizovaných požiadaviek na označovanie a iv) požiadaviek na obdobie po skončení životnosti, aby tento prístup zameraný na životný cyklus bol ucelený. Zatiaľ čo podrobné administratívne požiadavky si stanovia členské štáty, v návrhu sa regulujú tie aspekty, pri ktorých sa harmonizáciou predíde narušeniam trhu a vzniku prekážok voľného pohybu. Príkladom takéhoto aspektu je rozšírená zodpovednosť výrobcu, pri ktorej sa harmonizovanými pravidlami (vrátane pravidiel o nahlasovaní) odstránia prekážky, ktoré hospodárskym subjektom predávajúcim obaly vo viacerých členských štátoch alebo v celej EÚ spôsobujú problémy v dôsledku odlišných pravidiel platných v jednotlivých členských štátoch. Rovnako treba vytvoriť spoločný rámec pre systémy zberu obalov a ich zálohovania a pre systémy opätovného použitia, aby sa splnili environmentálne ciele a vytvorili sa rovnaké podmienky pre podniky pôsobiace na príslušných trhoch. Tento spoločný rámec bude mať významný vplyv na recyklovateľnosť obalov a dostupnosť druhotných surovín. •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci) Environmentálne obavy a problémy súvisiace s obalmi (t. j. prekážky pre vnútorný trh a obehové hospodárstvo, rastúci objem odpadu z obalov a iné negatívne aspekty) nemožno primerane riešiť len na úrovni členských štátov. Medzi členskými štátmi sa s obalmi obchoduje vo veľkých objemoch, a preto trh EÚ s obalmi predstavuje v mnohých ohľadoch skôr jeden veľký trh než 27 samostatných trhov. Niektorými z týchto problémov sa síce zaoberajú vnútroštátne iniciatívy, zároveň však vytvárajú ďalšiu fragmentáciu vnútorného trhu. Stanovenie spoločných požiadaviek na úrovni EÚ bude jednoznačnou pridanou hodnotou, keďže sa tým zabezpečí riadne fungovanie vnútorného trhu, a teda rovnaké podmienky pre hospodárske subjekty (napr. výrobcov, dodávateľov, maloobchodníkov). Prechod na používanie udržateľných obalov bude prostredníctvom požiadaviek a cieľov stanovených na úrovni EÚ jednotný vo všetkých členských štátoch, čím sa vytvorí efektívny trh. •Proporcionalita Navrhované opatrenia sú zamerané na poskytovanie regulačnej istoty potrebnej na podporu rozsiahlych investícií do riešení udržateľných obalov. Vzťahujú sa na celý hodnotový reťazec obalov, pričom zabezpečujú vysokú úroveň ochrany životného prostredia a zdravia ľudí. Cieľom tejto iniciatívy je zmodernizovať a posilniť existujúci právny rámec, aby sa spoločnými prístupmi umožnili úspory z rozsahu, pričom sa odvetviu a členským štátom poskytne potrebná flexibilita, ktorú si môžu vyžadovať inovácie alebo miestne podmienky. V prípade niektorých z navrhovaných možností politiky sa postupný prístup pri sprísňovaní požiadaviek považuje za najlepší spôsob dodržania zásady proporcionality. Súčasťou návrhu je preto postupné zvyšovanie ambícií a požiadaviek, ako sú požiadavka na udržateľnosť recyklovateľných obalov a prehodnotenie potreby výnimiek týkajúcich sa koncentračných limitov pre látky vzbudzujúce obavy, ktoré sa nachádzajú v niektorých obalových materiáloch. Celkovo navrhované opatrenia nepresahujú rámec toho, čo je nevyhnutné na zabezpečenie dodržiavania regulačných požiadaviek, pričom sa nimi zaručuje ochrana zdravia ľudí a životného prostredia. •Výber nástroja Súčasnou právnou úpravou sa napriek konkrétnym opatreniam nedosiahli ciele stanovené v oblasti životného prostredia a vnútorného trhu. Odlišné vnútroštátne prístupy k transpozícii a jednostranné politické opatrenia členských štátov v oblasti obalov viedli k nejednotným vnútroštátnym regulačným rámcom. Tento trend bude zrejme pokračovať, a to vzhľadom na prekážky pri dosahovaní udržateľnosti obalov uvedené v posúdení vplyvu, najmä rastúci objem odpadu z obalov, prekážky pre obehovosť obalov a slabé využívanie obsahu recyklovaného materiálu v plastových obaloch. Rozdielne vnútroštátne pravidlá znižujú účinnosť politiky a ohrozujú efektívne vytvorenie obehového hospodárstva. Regulačné zlyhania súčasnej smernice (napr. zle navrhnuté základné požiadavky na obaly a ťažkosti členských štátov pri ich presadzovaní) jednoznačne poukazujú na potrebu harmonizácie a na skutočnosť, že harmonizované pravidlá by namiesto revízie súčasnej smernice mali mať podobu nariadenia. Na ďalšiu podporu prechodu na nízkouhlíkové a obehové hospodárstvo a odstránenie prekážok pre vnútorný trh je potrebný nový komplexný súbor regulačných riešení vrátane špecifických požiadaviek na podniky. Posun smerom k nariadeniu, ktorým sa stanoví súbor harmonizovaných pravidiel, vo veľkej miere podporujú všetky zainteresované podniky. Nariadením sa zabezpečí, aby si všetkých 27 členských štátov súbežne a rovnako plnilo svoje povinnosti. Rovnaké požiadavky na všetkých účastníkov trhu prinesú potrebnú právnu istotu, obmedzia narušenie hospodárskej súťaže a vyšlú jasné signály účastníkom trhu mimo EÚ, ktorí majú v úmysle uvádzať výrobky na trh EÚ. Nariadením sa Komisia zároveň splnomocní, aby vypracovala vykonávacie opatrenia na prípadné ďalšie spresnenie nariadenia v záujme rýchleho stanovenia spoločných pravidiel. 3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov

V kontrole vhodnosti vykonanej v roku 2014 sa identifikovali nedostatky v základných požiadavkách na obaly, pričom sa odporučila ich „konkretizácia a zjednodušenie presadzovania“, berúc na vedomie, že posilňovanie základných požiadaviek by bolo „kľúčovým nástrojom na dosiahnutie lepších environmentálnych vlastností obalov“. Zmenou smernice 94/62/ES z roku 2018 sa však tieto nedostatky neriešili priamo a namiesto toho sa zaviedli tri ustanovenia o revízii: 1. preskúmať uskutočniteľnosť posilnenia základných požiadaviek s cieľom okrem iného zlepšiť koncepciu na účely opätovného použitia a podporiť kvalitnú recykláciu, ako aj posilniť ich presadzovanie; 2. preskúmať uskutočniteľnosť stanovenia kvantitatívnych cieľov v oblasti opätovného používania obalov, ako aj všetkých ďalších opatrení na podporu opätovného používania obalov a 3. vyhodnotiť účinnosť opatrení zameraných na zníženie spotreby ľahkých plastových tašiek a preskúmať iné možné spôsoby dosiahnutia tohto cieľa. Ustanoveniami o revízii sa Komisia zároveň splnomocnila, aby v prípade potreby predložila legislatívny návrh týkajúci sa týchto otázok. Komisia v apríli 2020 uverejnila hodnotiacu štúdiu o účinnosti základných požiadaviek na obaly a odpady z obalov a návrhy na ich posilnenie. Hlavné zistenia hodnotenia prispeli k určeniu problému a vypracovaniu prvotného súboru opatrení pre posúdenie vplyvu. Informácie z tejto štúdie Komisia využila na vypracovanie úvodného posúdenia vplyvu, ktoré bolo uverejnené 11. júna 2020. Súčasťou tohto návrhu sú opatrenia, ktorými sa riešia problémy identifikované v kontrole vhodnosti a hodnotiacej štúdii z roku 2020, ako aj iné opatrenia identifikované v posúdení vplyvu a počas rozsiahlej konzultácie so zainteresovanými stranami. •Konzultácie so zainteresovanými stranami Súčasťou posúdenia vplyvu, ktoré je priložené k smernici 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, je dôkladná konzultácia so zainteresovanými stranami s cieľom zabezpečiť, že sa predložili a zohľadnili stanoviská širokej škály organizácií. Na konzultácii sa zúčastnilo viac ako 800 organizácií a viac ako 1 800 kontaktných miest. Medzi cielené a širšie metódy použité na konzultácie so zainteresovanými stranami patrili: získavanie spätnej väzby k úvodnému posúdeniu vplyvu, verejný dotazník, dotazník pre členské štáty, online workshopy a webináre, ako aj individuálne rozhovory. V rámci konzultácie o úvodnom posúdení vplyvu sa získalo 110 príspevkov a v rámci otvorenej verejnej konzultácie 425 príspevkov. Vykonala sa aj cielená konzultácia s cieľom posilniť základňu dôkazov, čo zahŕňalo získavanie špecializovanejšej spätnej väzby od konkrétnych skupín zainteresovaných strán počas podujatí, akými boli napríklad workshopy so zainteresovanými stranami. Na predkladanie a získavanie spätnej väzby k priebežným výsledkom štúdie sa v júni 2021 uskutočnilo šesť webinárov so zainteresovanými stranami. Na týchto webinároch sa zúčastnilo viac ako 950 jednotlivcov (z 250 organizácií), pričom podrobnú spätnú väzbu a pozičné dokumenty poskytlo takmer 100 organizácií. Ďalší workshop s 517 účastníkmi sa uskutočnil 30. mája 2022 a s príspevkami na ňom vystúpilo 50 zainteresovaných strán. Poradca Komisie pre posúdenie vplyvu, aj príslušné útvary Komisie súbežne vykonali ďalšie cielené konzultácie s expertmi, zainteresovanými stranami, mimovládnymi organizáciami a spotrebiteľskými organizáciami z členských štátov. Väčšina zainteresovaných strán sa domnieva, že technologický, hospodársky a sociálny vývoj opodstatňuje vytvorenie nového regulačného rámca pre obaly. Väčšina z nich sa zároveň zhodla na potrebe ďalšej harmonizácie existujúcich pravidiel a vyzvala na prijatie európskeho rámca, ktorý sa vzťahuje na celý životný cyklus obalov a celý ich hodnotový reťazec. Mnohé zainteresované strany dospeli k záveru, že súčasťou tohto rámca by mali byť prísnejšie spoločné pravidlá o udržateľnosti obalov na zabezpečenie fungovania vnútorného trhu EÚ, pričom zdôraznili potrebu spoločného prístupu k vymedzeniu recyklovateľnosti obalov, najmä prístupu založeného na kritériu „koncepcie na účely recyklácie“. Konkrétnejšie zástupcovia odvetvia zdôraznili potrebu: i) stabilného a harmonizovaného právneho rámca, ktorým sa zaistí bezpečnosť investícií; ii) rovnakých podmienok, ktoré podnecujú výrobu udržateľných obalov a iii) efektívneho fungovania trhov v oblasti recyklácie s cieľom zlepšiť dostupnosť a kvalitu druhotných surovín. Zástupcovia občianskej spoločnosti vyzvali na efektívne vykonávanie hierarchie odpadového hospodárstva v hodnotovom reťazci obalov prostredníctvom opatrení, ktorými sa stimuluje predchádzanie vzniku odpadu z obalov a ich opätovné použitie. Podrobné závery z konzultácií so zainteresovanými stranami sa uvádzajú v prílohe 2 k posúdeniu vplyvu. •Získavanie a využívanie expertízy Okrem konzultácií so zainteresovanými stranami sa v posúdení vplyvu použilo viacero ďalších kľúčových zdrojov informácií. Ďalšiu analýzu rôznych možností Komisia zadala externým poradcom v rámci dvoch zmlúv o podpore. V týchto štúdiách sa vypracovala „metodika modelovania vplyvu“ a „metodika základného scenára“. Metodika modelovania vplyvu sa používa na modelovanie vplyvov navrhovaných opatrení, t. j. na modelovanie zmeny hmotnostných tokov, finančných nákladov, environmentálnych a sociálnych vplyvov (zamestnanosť). Metodika základného scenára poskytuje prehľad spotreby odpadu z obalov, jeho vzniku a nakladania s ním v 27 členských štátoch EÚ. Zahŕňa historické trendy založené na existujúcich údajoch a prognózy do budúcnosti do roku 2050. Základným scenárom je v podstate scenár „bez zmeny politiky“, t. j. modelovanie budúceho vývoja, keď zostanú v platnosti všetky príslušné politiky a opatrenia na úrovni EÚ a na úrovni členských štátov, doplnené o všetky budúce legislatívne návrhy Komisie. Ďalšiu podpornú štúdiu zrealizovalo Spoločné výskumné centrum Komisie (JRC) s cieľom vykonať analýzu vplyvu opatrení, v ktorých sa kombinujú symboly na nádobách na odpad so zodpovedajúcimi označeniami na obaloch (tieto označenia sa vypracovali na základe uvedených dvoch štúdií). Poradca a jeho experti počas rôznych fáz štúdie úzko spolupracovali s príslušnými útvarmi Komisie. Dodatočné údaje a pripomienky sa zhromaždili prostredníctvom cielených rozhovorov so zainteresovanými stranami a podrobných konzultácií s členskými štátmi. Možné opatrenia týkajúce sa plastových tašiek sa najprv navrhli v štúdii o vykonávaní smernice o plastových taškách v kombinácii s rozsahovou štúdiou na posúdenie uskutočniteľnosti ďalších opatrení EÚ na predchádzanie vzniku odpadu a vykonávanie smernice o plastových taškách, pričom posúdenie vplyvu navrhovaných opatrení sa vykonalo v druhej podpornej štúdii. Napokon, opatrenia o kompostovateľných obaloch sa vypracovali ako súčasť štúdie z roku 2020 s názvom Relevance of biodegradable and compostable consumer plastic products and packaging in a circular economy (Význam biologicky rozložiteľných a kompostovateľných spotrebných plastových výrobkov a obalov v obehovom hospodárstve). Táto štúdia slúžila ako ďalší zdroj inšpirácie pre oznámenie Komisie o politickom rámci EÚ pre plasty na biologickej báze, biologicky rozložiteľné a kompostovateľné plasty. •Posúdenie vplyvu Tento návrh vychádza z posúdenia vplyvu. Posúdenie vplyvu získalo 30. septembra 2022 kladné stanovisko s výhradami po vyriešení pripomienok výboru pre kontrolu regulácie v jeho negatívnom stanovisku z 13. mája 2022 a nevyhnutných úpravách a doplneniach. V posúdení vplyvu sa zistili tri hlavné problémy: 1.vzniká čoraz viac odpadu z obalov: smernicou 94/62/ES sa nepodarilo tento trend zvrátiť, a to napriek osobitným ustanoveniam o minimalizácii používania obalov. Trend nárastu odpadu z obalov ešte zvýraznili nové spotrebné návyky (napr. konzumácia „po ceste“, zvýšený online predaj a dodávky do domu).

2.Prekážky pre recykláciu a opätovné použitie obalov: patria sem také faktory, ako napríklad zvýšené používanie prvkov v koncepcii obalu, ktoré zabraňujú recyklácii, zvýšená krížová kontaminácia kompostovateľných recyklačných tokov, látky v obaloch, ktoré môžu byť nebezpečné, a nejasné označovanie obalov na účely triedenia. V dôsledku toho sa dosiaľ nepodarilo v plnej miere dosiahnuť, aby opätovné použitie a recyklácia mali prednosť pred zhodnocovaním a skládkovaním. 3.Nízka kvalita recyklácie plastových obalov a využívanie druhotných surovín: obmedzuje sa schopnosť EÚ znižovať využívanie pôvodných látok v nových obaloch. Zlyhania trhu a nedostatky v súčasnom regulačnom rámci zhoršujú ziskovosť recyklačných činností a sú záťažou pre investície do technológií a logistiky dodávok, ktoré sú potrebné na zabezpečenie vysokej kvality zberu, triedenia a recyklácie obalov. Vzhľadom na uvedené skutočnosti je zastrešujúcim cieľom tohto legislatívneho návrhu zníženie negatívnych environmentálnych vplyvov obalov a odpadu z obalov pri súbežnom zlepšení fungovania vnútorného trhu. Medzi špecifické ciele patrí: i) zníženie produkcie odpadu z obalov; ii) nákladovo efektívna podpora obehového hospodárstva obalov a iii) podpora využívania obsahu recyklovaného materiálu v obaloch. Na účely analýzy sa do posúdenia vplyvu zahrnuli všetky potenciálne opatrenia, a to na základe troch štúdií, ktoré vykonal externý poradca, workshopov zainteresovaných strán, online verejnej konzultácie a cielených rozhovorov. Tieto rozmanité, komplexné a často navzájom súvisiace opatrenia sa zoskupili do troch možností politiky, ktoré sa porovnávajú s vývojom za nezmenených okolností. Možnosti 1 až 3 sú zoradené podľa rastúcej intenzity z hľadiska ich environmentálnej účinnosti, ale aj stupňa záťaže a rušivosti pri vykonávaní, a to takto: ·Možnosťou 1 sa stanovujú opatrenia na zvýšenie normalizácie a vytvárajú sa jasnejšie základné požiadavky, ktoré sú zväčša nevyhnutnými predpokladmi na opatrenia v ďalších skupinách. ·Možnosťou 2 sa stanovujú povinné cieľové hodnoty týkajúce sa zníženia objemu odpadu, opätovného použitia v určitých odvetviach a minimálneho obsahu recyklovaného materiálu v plastových obaloch, ako aj požiadavky na zabezpečenie úplnej recyklovateľnosti do roku 2030 a harmonizované pravidlá týkajúce sa výrobkov. ·Možnosťou 3 sa stanovujú vyššie povinné cieľové hodnoty v porovnaní s možnosťou 2 a dodatočné požiadavky na výrobok. Subjekty s rozhodovacou právomocou v 27 členských štátoch EÚ majú v uvedených troch oblastiach zásahu tieto hlavné možnosti politiky: vnútroštátne ciele na zníženie objemu odpadu, ciele v oblasti opätovného použitia pre hospodárske subjekty v určitých odvetviach, opatrenia na zvýšenie recyklovateľnosti a ciele týkajúce sa obsahu recyklovaného materiálu v plastových obaloch. Pokiaľ ide o podporné opatrenia, otvorené sú ešte možnosti politiky týkajúce sa povinných zálohových systémov a pravidiel označovania s cieľom uľahčiť spotrebiteľom triedenie. Opatrenia zahrnuté do jednotlivých možností sú uvedené v tabuľke. Previazanosť opatrení je vyjadrená tak, že alternatívne opatrenia sú označené rovnakým číslom, napr. M2b a M2c. Opatrenia týkajúce sa hlavných možností politiky sú vyznačené tučným písmom. Možnosť 1: Lepšia normalizácia a jasnejšie základné požiadavky Možnosť 2: Povinné ciele a prísnejšie požiadavky Možnosť 3: Ďalekosiahle ciele a požiadavky M5: Minimalizácia prázdneho priestoru v obaloch vo vybraných odvetviach vrátane elektronického obchodu M1: Aktualizácia základných požiadaviek na minimalizáciu nadmerného používania obalov M10a: Revízia normy CEN na vymedzenie opakovane použiteľného obalu M19: spresnenie vymedzenia opätovného použitia a v čom sa líši od „prípravy na opätovné použitie“ M8b: Povinné ciele do roku 2030/2040 pre opätovné použitie vybraných skupín obalov v zvolených sektoroch + M19 + M10a + M10b: Vymedzenia formátov opakovane použiteľných obalov a povinné požiadavky na ne stanovené v právnych predpisoch EÚ a normy pre niektoré formáty + M10c: Vymedzenie a povinné normy systémov opätovného použitia M7: Postupné odstránenie zbytočných/nepotrebných obalov M2b: Povinný cieľ znížiť do roku 2030 objem odpadu z obalov na obyvateľa o 19 % v porovnaní so základným scenárom + M1 + M5 M8c: Povinné vysoké ciele zvýšiť do roku 2030/2040 opätovné používanie obalov v zvolených odvetviach + M10a + M10b + M10c + M19 M2c: Povinný cieľ znížiť do roku 2030 objem odpadu z obalov na obyvateľa o 23 % v porovnaní so základným scenárom + M1 + M5+ M7 + M3: Do roku 2030 zaviesť zákaz najťažších obalov v prípade vybraných položiek na základe existujúcich ľahších alternatív M21a: Všetky obaly budú do roku 2030 opätovne použiteľné alebo recyklovateľné – objasnenie základných požiadaviek a vymedzenie recyklovateľnosti + M21b: Všetky opakovane použiteľné obaly musia byť od roku 2030 recyklovateľné M22a: Kvalitatívne vymedzenie recyklovateľných obalov M28: Objasnenie biologickej odbúrateľnosti a kompostovateľnosti a aktualizácie príslušných základných požiadaviek a normy EN 13432 M29a: Umožnenie kompostovateľných a bežných plastov pre vybrané druhy obalov M22b: Vymedzenie recyklovateľných obalov na základe kritérií koncepcie na účely recyklácie doplnené o postup posudzovania recyklovateľnosti a negatívny zoznam vlastností nerecyklovateľných obalov + M21a + M21b + M22a + M23: Harmonizácia kritérií modulácie poplatkov v rámci rozšírenej zodpovednosti výrobcu M29d: Povinná kompostovateľnosť niektorých vybraných druhov plastových obalov a v prípade zostávajúcich druhov možnosť kompostovateľných alebo bežných plastov + M28 M22c: Kvantitatívne vymedzenie recyklovateľných obalov + M21a + M21b + M22a + M23 M29b: Povinná kompostovateľnosť všetkých vybraných druhov plastových obalov + M28 M37: Vymedzenie obsahu recyklovaného materiálu a metóda jeho merania M35em: Široké ciele do roku 2030 a 2040 pre obsah recyklovaného materiálu v plastových obaloch na základe citlivosti na kontakt + M37 M35eh: Vyššia ambícia, široké ciele do roku 2030 a 2040 pre obsah recyklovaného materiálu v plastových obaloch na základe citlivosti na kontakt + M37 Mx: Aktualizácia súčasného označovania na základe materiálov: odstránenie alfanumerických kódov na triedenie odpadu M31: Aktualizácia vymedzení týkajúcich sa nebezpečnej látky M32a: Rozšírenie informácií o nebezpečných látkach Ma a Mb: Povinné požiadavky na zálohové systémy a minimálne požiadavky na všetky zálohové systémy M27c-y: Harmonizované označovanie výrobkov a nádob na odpad s cieľom uľahčiť spotrebiteľom triedenie (vyspelý severský systém piktogramov) + Mx + Mk: obmedzenia používania zmätočných označení M12-u: Harmonizované povinné označovanie opakovane použiteľných obalov M38-j: Kritériá označovania obsahu recyklovaného materiálu M32b: Oznámenie o látkach vzbudzujúcich obavy v obaloch + M33a: Obmedzenia látok v zmysle nariadenia REACH + M31 M40b: Povinné minimálne kritériá zeleného verejného obstarávania obalov prioritných výrobkov a služieb M42b: Harmonizácia systému nahlasovania v rámci rozšírenej zodpovednosti výrobcu MPCB: Rozšírená povinnosť nahlasovania údajov o polychlórovanom bifenyle Mc: Uprednostnenie používania recyklovaných obalov zo zálohových systémov + Ma a Mb M26cc: Systémy zberu odpadu alternatívne k zálohovým systémom + Mx + M12-u + M38-j + M27c-y + Mk M32c: Oznámenie o všetkých látkach v obaloch + M33b: Obmedzenia látok v zmysle revidovanej smernice o obaloch a odpadoch z obalov + M31 M40c: Povinné minimálne kritériá zeleného verejného obstarávania obalov všetkých výrobkov a služieb M34b: Povinná požiadavka na nahlasovanie obsahu recyklovaného materiálu vo všetkých obaloch + M42b + MPCB Komisia na základe posúdenia vplyvov opatrení uprednostňuje možnosť 2. •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie Navrhované opatrenia sa vyznačujú rôznymi úrovňami administratívnej záťaže, ktorá by pre subjekty verejného sektora aj pre podniky vyplývala hlavne z monitorovania dodržiavania ustanovení a podávania správ o ňom. Tento návrh zároveň v plne miere využíva digitalizáciu na zníženie administratívnej záťaže. Napríklad sa predpokladá, že Komisia by prijala vykonávací akt na vytvorenie podmienok na určenie zloženia materiálov obalov prostredníctvom digitálnych technológií značenia. Zároveň sa odporúča, aby boli opakovane použiteľné obaly označené kódmi QR alebo rovnocennými prostriedkami s cieľom uľahčiť ich zhodnocovanie a harmonizovanými špecifickými označeniami, ktoré spotrebiteľov riadne informujú o opätovnej použiteľnosti obalov a dostupnosti systémov opätovného použitia. Harmonizované označovanie obalov v záujme triedenia spotrebiteľmi by okrem toho malo viesť k zlepšeniu triedenia odpadu a pre prevádzkovateľov by znamenalo výrazné zjednodušenie. •Základné práva Návrh nemá žiadne dôsledky z hľadiska ochrany základných práv. 4.VPLYV NA ROZPOČET Finančný výkaz, ktorý je súčasťou tohto návrhu, obsahuje podrobný vplyv na rozpočet a požadované ľudské a administratívne zdroje. Za rokovania o nariadení v rámci štandardného spolurozhodovacieho postupu, ako aj za všeobecné vykonávanie nariadenia a prijímanie všetkých vykonávacích a delegovaných aktov, s ktorými sa v ňom ráta, bude zodpovedať Európska komisia, konkrétne Generálne riaditeľstvo pre životné prostredie (GR ENV). Medzi ďalšie útvary a agentúry, ktoré poskytnú vstupy, patrí Eurostat, Spoločné výskumné centrum (JRC) a Európska chemická agentúra (ECHA).

Súčasné finančné simulácie sú založené na troch ekvivalentoch plného pracovného času v rámci funkčnej skupiny administrátor (AD), ktoré slúžia len na realizáciu: i) rokovaní o nariadení a jeho všeobecného vykonávania a ii) prípravných prác v záujme vypracovania sekundárnych právnych predpisov. Technické úlohy majú vykonávať dva ekvivalenty plného pracovného času vyslaných národných expertov (vzhľadom na predpokladaný harmonogram) a dvaja zmluvní zamestnanci. Náklady na zamestnancov Komisie predstavujú na základe aktuálnych verejne dostupných platových tried celkom 6 537 000 EUR. 5.ĎALŠIE PRVKY •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a predkladania správ Súčasťou návrhu sú viaceré ustanovenia na zlepšenie monitorovania tokov obalov a ich chápania. Doplnia existujúce požiadavky na výpočet a nahlasovanie, ktoré členským štátom vyplývajú z rozhodnutí Komisie 2005/270/ES a 2018/896/ES. Tieto rozhodnutia sa budú musieť nahradiť, aby zahŕňali dodatočné požiadavky na nahlasovanie potrebné na podporu monitorovania a úplné vykonávanie zásadných požiadaviek, ktoré sa týkajú: 1) plastových tašiek (t. j. rozčlenené a povinné nahlasovanie a rôzne kategórie plastových tašiek); 2) miery zberu obalov, na ktoré sa vzťahuje povinnosť stanoviť zálohové systémy, a 3) údajov týkajúcich sa konkrétnych kategórií obalov, ktoré sú potrebné na vypracovanie metodiky na posudzovanie ich recyklovateľnosti. S cieľom podporiť monitorovanie rozšírenej zodpovednosti výrobcu na úrovni členských štátov a harmonizovať požiadavky na rozšírenú zodpovednosť výrobcu, aby sa v celej EÚ zefektívnili, sa v tejto iniciatíve navrhuje aj požiadavka na registráciu hospodárskych subjektov (výrobcov) a ich organizácií zodpovednosti výrobcov pri prvom sprístupnení obalu na trhu členského štátu. K tejto požiadavke sa pridávajú aj harmonizované požiadavky na nahlasovanie údajov o takýchto obaloch vnútroštátnym orgánom. Zníži sa tým administratívna záťaž výrobcov, ktorí sa musia prispôsobiť čoraz rozdielnejším vnútroštátnym požiadavkám na nahlasovanie v rámci rozšírenej zodpovednosti výrobcu, a členské štáty si budú môcť plniť nahlasovacie povinnosti a poskytovať dostatočne podrobné údaje, ktoré prispejú k budúcim úpravám politiky, najmä v oblasti recyklovateľnosti obalov. Nahlasovanie údajov o cieľoch v oblasti opätovného použitia a opätovného plnenia sa v tomto návrhu obmedzuje na povinnosť hospodárskych subjektov predkladať tieto údaje príslušným orgánom; neplánuje sa žiadne dodatočné nahlasovanie Komisii. Komisia prijme pravidlá výpočtu formou vykonávacích aktov. • Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu Kapitola I obsahuje všeobecné ustanovenia. V článku 1 sa stanovuje predmet úpravy tohto nariadenia. Vysvetľuje sa v ňom, že sa zavádzajú požiadavky vzťahujúce sa na celý životný cyklus obalov, pokiaľ ide o ich environmentálnu udržateľnosť a označovanie s cieľom umožniť uvádzanie obalov na trh, ako aj požiadavky na rozšírenú zodpovednosť výrobcu, zber, triedenie a recykláciu odpadu z obalov. Takisto sa v ňom vysvetľuje, že toto nariadenie prispieva k efektívnemu fungovaniu vnútorného trhu pri súbežnom dosahovaní environmentálnych cieľov, pokiaľ ide o prevenciu alebo znižovanie negatívnych vplyvov obalov a odpadu z obalov na životné prostredie a zdravie ľudí. Prispieva tak k prechodu na obehové hospodárstvo v súlade s hierarchiou odpadového hospodárstva. V článku 2 sa stanovuje, že toto nariadenie sa vzťahuje na všetky obaly bez ohľadu na použité materiály a na všetok odpad z obalov. Článok 3 obsahuje vymedzenie pojmov, ktoré je potrebné na účely tohto nariadenia. Vymedzenie viacerých z týchto pojmov sa preberá z nového legislatívneho rámca [nariadenie (ES) č. 765/2008 a rozhodnutie 768/2008/ES], zo zrušenej smernice o obaloch a odpadoch z obalov alebo z existujúcich právnych predpisov Únie (ako je rámcová smernica o odpade a nariadenie o dohľade nad trhom). Zavádza sa súbor nových definícií, najmä na vykonávanie hlavných opatrení tejto iniciatívy so zameraním na recyklovateľné obaly, používanie obsahu recyklovaného materiálu v plastových obaloch, opakovane použiteľné obaly a predchádzanie vzniku odpadu z obalov. V článku 4 sa stanovuje zásada voľného pohybu obalov na jednotnom trhu, ktorá je v súlade s požiadavkami na udržateľnosť a požiadavkami na označovanie stanovenými v tomto nariadení. Obsahom kapitoly II sú požiadavky na udržateľnosť obalov. V článku 5 sa stanovujú požiadavky na látky v obaloch, najmä obmedzenie koncentrácií olova, kadmia, ortuti a šesťmocného chrómu. Komisia sa splnomocňuje, aby prijala delegované akty na sprísnenie úrovne tohto obmedzenia, ako aj na stanovenie výnimiek. V článku 6 sa vyžaduje, aby obaly boli recyklovateľné, a stanovuje sa, aké požiadavky budú musieť spĺňať v rámci dvojfázového prístupu. Od 1. januára 2030 budú musieť obaly spĺňať kritériá koncepcie na účely recyklácie, pričom požiadavky sa od 1. januára 2035 ďalej upravia s cieľom zabezpečiť dostatočný a efektívny zber, triedenie a recykláciu recyklovateľných obalov („recyklácia vo veľkom rozsahu“). Kritéria koncepcie na účely recyklácie a metodika na posúdenie, či sa obaly recyklujú vo veľkom rozsahu, sa stanoví v delegovaných aktoch, ktoré prijme Komisia. Tieto ustanovenia sa budú musieť začať uplatňovať v odlišnom čase, aby sa mohli prijať potrebné právne predpisy s podrobnými požiadavkami na recyklovateľnosť, a aby sa priemyslu poskytol dostatočný čas na prispôsobenie sa novým pravidlám. Týmto ustanovením sa okrem toho stanovuje pravidlo, podľa ktorého sa finančné príspevky, ktoré majú výrobcovia zaplatiť, aby si splnili povinnosti vyplývajúce z rozšírenej zodpovednosti výrobcu, budú modulovať podľa výkonnostných tried recyklovateľnosti v zmysle kritérií koncepcie na účely recyklácie, ktoré sa budú aktualizovať, aby zahŕňali prahové hodnoty recyklovateľnosti vo veľkom rozsahu, ktorých uplatňovanie sa začne od roku 2035. A napokon sa stanovujú osobitné pravidlá pre inovatívne obaly, v prípade ktorých sa požiadavky na recyklovateľnosť budú musieť zdokumentovať až 5 rokov od ich prvého uvedenia na trh. Na vnútorné obaly spĺňajúce vymedzenie vnútorného obalu v článku 4 bode 25 nariadenia (EÚ) 2019/6, ako aj na plastové obaly zdravotníckych pomôcok citlivé na kontakt, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (EÚ) 2017/745, a diagnostických zdravotníckych pomôcok in vitro, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (EÚ) 2017/746, sa do roku 2034 vzťahuje výnimka z požiadaviek na recyklovateľnosť stanovených v tomto článku s cieľom zohľadniť otázky zdravia ľudí a zvierat, ako aj otázky bezpečnosti. V článku 7 sa vyžaduje, aby každý plastový obal od 1. januára 2030 obsahoval na jednu obalovú jednotku určité minimálne množstvo recyklovaného materiálu, ktorý sa zhodnotil zo spotrebiteľského plastového odpadu; na špecifické obaly sa podľa potreby vzťahuje výnimka. Tieto množstvá sa k 1. januáru 2040 zvýšia a výnimky by sa mali preskúmať. Komisia prijme vykonávací akt na stanovenie metodiky výpočtu a overovania percentuálneho podielu obsahu recyklovaného materiálu zhodnoteného zo spotrebiteľského plastového odpadu a formátu príslušnej technickej dokumentácie. Týmto ustanovením sa zároveň Komisia splnomocňuje, aby prijala delegované akty na zmenu minimálneho percentuálneho podielu obsahu recyklovaného materiálu zhodnoteného zo spotrebiteľského plastového odpadu. V článku 8 sa v kombinácii s vymedzením v článku 3 definujú podmienky, za ktorých sa obaly považujú za kompostovateľné, a stanovuje sa v ňom, že kávové vankúšiky z filtrového papiera, samolepiace etikety na ovocí a zelenine a veľmi ľahké plastové tašky musia byť kompostovateľné do 24 mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. Ďalšie obaly s výnimkou ľahkých plastových tašiek, pre ktoré sa členským štátom ponechala flexibilita, budú musieť byť spôsobilé na materiálovú recykláciu. Zároveň sa v ňom Komisia splnomocňuje, aby prijala delegované akty na zmenu zoznamu obalov, ktoré musia byť kompostovateľné. V článku 9 sa vyžaduje, aby sa minimalizovala hmotnosť a objem obalov pri náležitom zohľadnení ich bezpečnosti a funkčnosti. Súlad s touto povinnosťou sa musí dokázať technickou dokumentáciou. Článkom 10 sa stanovujú požiadavky na opakovane použiteľné obaly. Jednou z požiadaviek je napríklad to, aby sa obaly koncipovali, navrhovali a uvádzali na trh s cieľom čo najväčšieho počtu opätovných použití alebo opätovných plnení. Opakovane použiteľné obaly musia byť zároveň súčasťou systému opätovného použitia, ktorý je v súlade s minimálnymi požiadavkami stanovenými v prílohe VI k tomuto nariadeniu. V kapitole III sa stanovujú požiadavky na označovanie a informácie.

V článku 11 sa vyžaduje, aby sa na obale uvádzalo označenie, ktoré obsahuje informácie o jeho materiálovom zložení s cieľom uľahčiť spotrebiteľom triedenie. Rovnaké označenia sa musia umiestniť na nádoby na odpad, aby spotrebiteľ mohol jednoducho určiť vhodný spôsob zneškodnenia (článok 12). Harmonizované označenie musí byť navrhnuté tak, aby (ak sa tak zhotoviteľ rozhodne) poskytovalo informáciu aj o obsahu recyklovaného materiálu v plastovom obale. Opakovane použiteľné obaly musia byť označené kódom QR alebo iným druhom dátového nosiča, ktorý poskytuje prístup k relevantným informáciám uľahčujúcim opätovné použitie obalov. Komisia sa splnomocní, aby formou vykonávacích aktov stanovila harmonizované požiadavky na označovanie a formáty obalov a nádob na odpady, ako aj identifikácie materiálového zloženia obalov prostredníctvom digitálnych technológií značenia. V kapitole IV sa stanovujú povinnosti hospodárskych subjektov, pričom ide prevažne o štandardné ustanovenia z rozhodnutia 768/2008/ES. Za zmienku však stojí článok 14 a články 21 až 28. Článkom 14 sa od dodávateľov obalov alebo obalového materiálu vyžaduje, aby zhotoviteľovi poskytli všetky informácie a dokumentáciu nevyhnutné na preukázanie zhody obalu s požiadavkami. V článku 21 sa stanovuje, že hospodárske subjekty, ktoré dodávajú výrobky koncovým distribútorom alebo koncovým používateľom v skupinových obaloch, prepravných obaloch alebo obaloch v elektronickom obchode, musia zabezpečiť, aby pomer prázdneho priestoru v balení vo vzťahu k balenému výrobku (výrobkom) nepresahoval 40 %. V článku 22 sa stanovuje, že hospodárske subjekty by nemali uvádzať na trh obaly vo formátoch a na účely, ktoré sú uvedené v prílohe V k tomuto nariadeniu. Komisia je splnomocnená zmeniť tento zoznam prijatím delegovaného aktu. Článkami 23 a 24 sa vyžaduje, aby hospodársky subjekt, ktorý uvádza na trh opakovane použiteľné obaly, zabezpečil zavedenie systému opätovného použitia daných obalov. Hospodárske subjekty, ktoré používajú opakovane použiteľné obaly, takisto musia vytvoriť systém opätovného použitia takýchto obalov alebo sa na ňom zúčastňovať. Požiadavky na systém opätovného použitia a na úpravu opakovane použiteľných obalov sú stanovené v prílohe VI k tomuto nariadeniu. V článku 25 sa od hospodárskych subjektov, ktoré ponúkajú výrobky na nákup prostredníctvom opätovného plnenia, vyžaduje, aby koncovým používateľom poskytli určité informácie a aby zabezpečili súlad miest opätovného plnenia s požiadavkami stanovenými v časti C prílohy VI. V článku 26 sa stanovuje viacero cieľov v oblasti opätovného použitia a opätovného plnenia pre rôzne odvetvia a formáty obalov. Zároveň sa v ňom stanovujú výnimky z povinnosti splniť ciele v oblasti opätovného použitia a opätovného plnenia. Komisia môže prijať delegované akty, ktorými sa stanovujú konkrétnejšie ciele v oblasti opätovného použitia a dodatočné výnimky. Článkami 27 a 28 sa stanovujú pravidlá na výpočet dosahovania rozličných cieľov v oblasti opätovného použitia a opätovného plnenia stanovených v článku 26 a nahlasovanie týchto cieľov príslušnému orgánu. Komisia do 31. decembra 2028 prijme vykonávací akt, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá výpočtu a metodika, pokiaľ ide o ciele stanovené v článku 26. V kapitole V (článok 29) sa stanovuje, že ročná spotreba ľahkých plastových tašiek nesmie k 31. decembru 2025 presiahnuť 40 takýchto tašiek na osobu. Na splnenie tohto cieľa môžu členské štáty z tejto povinnosti vyňať veľmi ľahké plastové tašky, ktoré sa vyžadujú na hygienické účely alebo sa poskytujú ako spotrebiteľský obal pre nebalené potraviny v záujme predchádzania plytvaniu potravinami. Kapitola VI o zhode týkajúcej sa obalov obsahuje prevažne štandardné ustanovenia z rozhodnutia 768/2008/ES o tom, ako posudzovať zhodu obalov. Ide o: – používanie spoľahlivých, presných a reprodukovateľných metód skúšok, meraní a výpočtov (článok 30), – harmonizované normy vytvárajúce predpoklad zhody (článok 31), – možnosť Komisie prijímať spoločné technické špecifikácie, pokiaľ nie sú k dispozícii harmonizované normy (článok 32), – postup posudzovania zhody (článok 33), ako aj – EÚ vyhlásenie o zhode (článok 34). Kapitola VII sa týka nakladania s obalmi a odpadom z obalov. V článku 35 sa vyžaduje, aby členský štát určil príslušný orgán na vykonávanie a presadzovanie povinností vyplývajúcich z článkov 26 až 29 a kapitoly VII. Článok 36 sa zaoberá správami o včasnom varovaní, ktoré má vypracovať Komisia v spolupráci s Európskou environmentálnou agentúrou a ktoré sa týkajú pokroku pri dosahovaní cieľov stanovených v článkoch 38 a 46. V článku 37 sa od členských štátov vyžaduje, aby do svojich plánov odpadového hospodárstva zapracovali kapitolu o nakladaní s obalmi a odpadmi z obalov, ako sa vyžaduje v článku 28 smernice 2008/98/ES.

Článkom 38 sa od všetkých členských štátov vyžaduje, aby postupne znížili množstvo vzniknutého odpadu z obalov na obyvateľa v porovnaní s množstvom odpadu z obalov na obyvateľa v roku 2018, a to o 5 % do roku 2030, o 10 % do roku 2035 a o 15 % do roku 2040. Členské štáty musia zaviesť opatrenia, ako sú hospodárske nástroje a iné opatrenia, na zabezpečenie stimulov pre uplatňovanie hierarchie odpadového hospodárstva, a to s cieľom predchádzať vzniku odpadu z obalov a minimalizovať ich environmentálny vplyv. V článku 39 sa od členských štátov vyžaduje, aby vytvorili register, ktorý bude slúžiť na monitorovanie súladu výrobcov obalov s požiadavkami, ktoré sa stanovujú v kapitole VII. Výrobcovia, organizácie zodpovednosti výrobcov, ak výrobca takúto organizáciu vymenoval, alebo vymenovaný zástupca pre rozšírenú zodpovednosť výrobcu musia byť zaregistrovaní v registri členského štátu, v ktorom výrobca po prvýkrát sprístupňuje obaly. Výrobcovia, ktorí nie sú zaregistrovaní, nesmú obaly na trhu členského štátu sprístupňovať. V článku 40 sa stanovuje, že výrobcovia, ktorí po prvýkrát sprístupňujú obaly na trhu na území členského štátu, budú mať rozšírenú zodpovednosť výrobcu za svoje obaly v súlade s článkom 8 a článkom 8a smernice 2008/98/ES. Článok 41 sa týka organizácií zodpovednosti výrobcov. Ak existujú viaceré organizácie zodpovednosti výrobcov, musí sa zabezpečiť, že vykonávajú svoje povinnosti na celom území členského štátu. Článkom 42 sa vyžaduje, aby výrobcovia alebo vymenovaná organizácia zodpovednosti výrobcov požiadali príslušný orgán o povolenie. V článku 43 sa od členských štátov vyžaduje, aby zabezpečili zavedenie systémov na umožnenie vrátenia a/alebo zberu všetkých obalov a odpadu z obalov od spotrebiteľa, iného koncového používateľa alebo z toku odpadu. Článkom 44 sa vyžaduje vytvorenie zálohového systému pre jednorazové plastové nápojové fľaše s kapacitou najviac tri litre a jednorazové kovové a hliníkové nápojové obaly s kapacitou najviac tri litre. Zároveň sa v ňom stanovujú výnimky z tohto pravidla. Členské štáty musia do 1. januára 2029 zabezpečiť, aby všetky zálohové systémy spĺňali minimálne požiadavky stanovené v prílohe X. Členské štáty môžu do zálohového systému zahrnúť sklo, pričom by mali zabezpečiť, aby zálohový systém pre formáty jednorazových obalov, najmä jednorazové sklenené nápojové fľaše, bol rovnako dostupný aj pre opakovane použiteľné obaly, ak je to technicky a ekonomicky uskutočniteľné. V článku 45 sa od členských štátov vyžaduje, aby prijali opatrenia na podporu zvýšenia počtu systémov umožňujúcich opätovné použitie. Takýmito opatreniami môže byť napríklad použitie zálohových systémov pre obaly, na ktoré sa nevzťahujú zálohové systémy nariadené článkom 44. V článku 46 sa stanovujú ciele v oblasti recyklácie odpadu z obalov, ktoré členské štáty musia splniť do 31. decembra 2025 a do 31. decembra 2030 a ktoré sú rovnaké ako ciele v smernici 94/62/ES. Ak členské štáty odložia lehoty na dosiahnutie cieľov stanovených na rok 2025, musia predložiť plán vykonávania v súlade s prílohou XI. Komisia môže daný členský štát požiadať o revíziu jeho plánu vykonávania. Článkami 47 a 48 sa stanovujú pravidlá výpočtu dosahovania cieľov v oblasti recyklácie stanovených v článku 46 ods. 1. V článku 49 sa od výrobcov alebo organizácií zodpovednosti výrobcov vyžaduje, aby sprístupnili informácie o prechádzaní vzniku odpadu z obalov a nakladaní s ním v súvislosti s obalmi, ktoré dodávajú na území členského štátu. Článok 50 sa zaoberá nahlasovaním členských štátov Komisii za každý kalendárny rok, ktoré sa týka: – dosahovania cieľov v oblasti recyklácie, – spotreby veľmi ľahkých, ľahkých a hrubých plastových tašiek, – miery zberu obalov, na ktoré sa vzťahuje povinnosť stanoviť zálohové systémy a – obalov uvádzaných na trh a mier recyklácie formátov/druhov obalov, ako sa uvádza v tabuľke 3 časti 3 prílohy II. V článku 51 sa stanovujú pravidlá týkajúce sa databáz obalov a informácie, ktoré musia obsahovať. Kapitola VIII sa týka ochranných postupov a vychádza zo štandardných ustanovení. Kapitola IX (článok 57) sa zaoberá zeleným verejným obstarávaním a konkrétnejšie možnosťou Komisie prijímať delegované akty, ktorými sa stanovujú požiadavky uplatniteľné na verejné zákazky (napr. technické špecifikácie, výberové kritériá, kritériá na vyhodnotenie ponúk atď.) na základe požiadaviek na udržateľnosť uvedených v tomto nariadení. Kapitola X je štandardnou kapitolou s článkami o delegovaných aktoch (článok 58) a o vykonávacích aktoch (článok 59).

V kapitole XI sa stanovujú zmeny nariadenia (EÚ) 2019/1020 a smernice (EÚ) 2019/904. Kapitola XII je štandardnou kapitolou o záverečných ustanoveniach a obsahuje články o sankciách (článok 62), o vykonaní hodnotenia nariadenia osem rokov po prijatí (článok 63) a o zrušení a prechodných ustanoveniach (článok 64). 2022/0396 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o obaloch a odpade z obalov, o zmene nariadenia (EÚ) 2019/1020 a smernice (EÚ) 2019/904 a o zrušení smernice 94/62/ES (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru, so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1)Výrobky potrebujú obal na svoju ochranu a jednoduchú prepravu z miesta, kde sa vyrábajú, na miesto, kde sa používajú alebo spotrebúvajú. Predchádzanie vzniku prekážok na vnútornom trhu s obalmi je kľúčom k fungovaniu vnútorného trhu s výrobkami. Roztrieštené pravidlá a nejasné požiadavky spôsobujú hospodárskym subjektom dodatočné náklady. (2)Okrem toho sa v obaloch používa veľké množstvo pôvodných látok (40 % plastov a 50 % papiera, ktoré sa používajú v Únii, je určených na obaly) a obaly tvoria 36 % tuhého komunálneho odpadu. Vysoká a neustále rastúca úroveň tvorby obalov, ako aj nízka úroveň ich opätovného použitia a slabá recyklácia predstavujú významné prekážky na ceste k dosiahnutiu nízkouhlíkového obehového hospodárstva. Z týchto dôvodov by sa v tomto nariadení mali stanoviť pravidlá týkajúce sa celého životného cyklu obalov, ktoré harmonizáciou vnútroštátnych opatrení prispejú k účinnému fungovaniu vnútorného trhu a zároveň zabránia nepriaznivým vplyvom obalov a odpadu z obalov na životné prostredie a ľudské zdravie, alebo tieto vplyvy znížia. Stanovením opatrení v súlade s hierarchiou odpadového hospodárstva by toto nariadenie malo prispieť k prechodu na obehové hospodárstvo. (3)V smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES sa pre členské štáty stanovujú požiadavky na obaly, napríklad základné požiadavky, ktoré sa týkajú zloženia obalov a ich opätovnej použiteľnosti a zhodnotiteľnosti, ako aj ciele zhodnocovania a recyklácie. (4)V roku 2014 sa v rámci kontroly vhodnosti týkajúcej sa smernice 94/62/ES odporúčali úpravy základných požiadaviek, aby boli „konkrétnejšie a ľahšie vykonateľné“ a aby sa posilnili, čo sa považovalo za kľúčový nástroj na dosiahnutie lepších environmentálnych vlastností obalov. (5)V súlade so Zelenou dohodou sa v novom akčnom pláne pre obehové hospodárstvo stanovuje záväzok posilniť základné požiadavky na obaly, aby do roku 2030 boli všetky obaly opätovne použiteľné alebo recyklovateľné, a zvážiť ďalšie opatrenia na redukciu (nadmerného použitia) obalov a odpadu z obalov, stimulovať koncepciu na účely opätovného použitia a recyklovateľnosti obalov, zmenšiť zložitosť obalových materiálov a zaviesť požiadavky na recyklovaný obsah v plastových obaloch. Plán Komisiu zaväzuje, aby posúdila uskutočniteľnosť označovania v celej Únii, ktorým sa uľahčí správne triedenie odpadu z obalov pri zdroji.

(6)Plastový obal je materiálom s najvyššou uhlíkovou náročnosťou a z hľadiska využívania fosílnych palív je recyklácia plastového odpadu približne päťkrát lepšia než spaľovanie s energetickým zhodnocovaním. Tak ako sa uvádza v európskej stratégii pre plasty, aj v akčnom pláne pre obehové hospodárstvo sa stanovuje záväzok zvýšiť využívanie recyklovaných plastov a prispieť k udržateľnejšiemu využívaniu plastov. Rozpočet Únie a systém vlastných zdrojov prispievajú k znižovaniu znečistenia spôsobeného odpadom z plastových obalov. Od 1. januára 2021 sa rozhodnutím Rady (EÚ, Euratom) 2020/2053 zo 14. decembra 2020 o systéme vlastných zdrojov Európskej únie zaviedol vnútroštátny príspevok, ktorý je úmerný množstvu nerecyklovaného odpadu z plastových obalov v každom členskom štáte. Tento vlastný zdroj je súčasťou stimulov na zníženie spotreby jednorazových plastov, podporu recyklácie a posilnenie obehového hospodárstva. (7)Rada vo svojich záveroch z decembra 2020 zdôraznila, že v rámci revízie smernice 94/62/ES by sa mali aktualizovať a stanoviť konkrétnejšie, účinnejšie a ľahko vykonateľné ustanovenia na uľahčenie udržateľného používania obalov na vnútornom trhu a na minimalizáciu zložitosti obalov s cieľom podporiť ekonomicky uskutočniteľné riešenia, zlepšiť opätovnú použiteľnosť a recyklovateľnosť, ako aj minimalizovať látky vzbudzujúce obavy v obalových materiáloch, najmä pokiaľ ide o potravinárske obalové materiály, a zabezpečiť označovanie obalov ľahko zrozumiteľným spôsobom s cieľom informovať spotrebiteľov o recyklovateľnosti obalov a o tom, kde by sa mal odpad z obalov vyhadzovať, aby sa uľahčilo triedenie a recyklácia. (8)Európsky parlament v uznesení z 10. februára 2021 k novému akčnému plánu v oblasti obehového hospodárstva opätovne zdôraznil cieľ zabezpečiť, aby sa všetky obaly do roku 2030 dali ekonomicky prijateľným spôsobom opätovne použiť alebo recyklovať, a vyzval Komisiu, aby predložila legislatívny návrh vrátane opatrení a cieľov na zníženie objemu odpadu a ambicióznych základných požiadaviek v smernici o obaloch a odpadoch z obalov s cieľom znížiť nadmerné používanie obalov, a to aj v elektronickom obchode, zlepšiť recyklovateľnosť a minimalizovať zložitosť obalov, zvýšiť recyklovaný obsah, postupne odstrániť nebezpečné a škodlivé látky a podporiť opätovné použitie. (9)Týmto nariadením sa dopĺňa nariadenie [o ekodizajne udržateľných výrobkov], v ktorom sa obaly neriešia ako osobitná kategória výrobkov. Treba však pripomenúť, že pokiaľ ide o konkrétne výrobky, v delegovaných aktoch prijatých na základe nariadenia [o ekodizajne udržateľných výrobkov] sa môžu stanoviť dodatočné alebo podrobnejšie požiadavky na ich obaly, najmä pokiaľ ide o minimalizáciu obalov, keď koncepcia alebo zmena koncepcie výrobkov môže viesť k obalom s menším vplyvom na životné prostredie. (10)Toto nariadenie by sa malo uplatňovať na všetky obaly uvedené na trh v Únii a na všetok odpad z obalov bez ohľadu na druh obalu alebo použitý materiál. Z dôvodu právnej zrozumiteľnosti by sa vymedzenie pojmu obal v predchádzajúcej smernici 94/62/ES malo prepracovať, avšak bez zmeny jeho podstaty. Pojmy spotrebiteľský obal, skupinový obal a prepravný obal by sa mali vymedziť samostatne, aby sa zabránilo zdvojeniu terminológie. Takže spotrebiteľský obal zodpovedá primárnemu obalu, skupinový obal sekundárnemu obalu a prepravný obal terciárnemu obalu. (11)Predmet, ktorý je neoddeliteľnou súčasťou výrobku a je potrebný na uchovávanie, podporu alebo konzervovanie tohto výrobku počas celej jeho životnosti, pričom všetky prvky sú určené na spoločné použitie, spotrebu alebo zneškodnenie, by sa nemal považovať za obal, keďže zo svojej podstaty plní svoju funkciu ako súčasť výrobku. Avšak vzhľadom na správanie spotrebiteľov pri zneškodňovaní čajových a kávových vrecúšok, ako aj kávových alebo čajových kapsúl, ktoré sa v praxi zneškodňujú spolu so zvyškom výrobku, čo vedie ku kontaminácii kompostovateľných a recyklačných tokov, by sa tieto špecifické predmety mali považovať za obal. Je to v súlade s cieľom zvýšiť triedený zber biologického odpadu, ako sa vyžaduje v článku 22 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES. Okrem toho by sa na zabezpečenie súdržnosti, pokiaľ ide o finančné a prevádzkové záväzky týkajúce sa konca životnosti, mali za obal považovať aj všetky kávové alebo čajové kapsuly určené na uchovávanie kávy alebo čaju. (12)V súlade s hierarchiou odpadového hospodárstva stanovenou v článku 4 ods. 2 smernice 2008/98/ES a v súlade so zohľadňovaním životného cykly s cieľom dosiahnuť najlepší celkový environmentálny výsledok sú opatrenia stanovené v tomto nariadení zamerané na zníženie množstva obalov uvádzaných na trh z hľadiska ich objemu a hmotnosti a na zabránenie vzniku odpadu z obalov, najmä minimalizáciou obalov, nepoužívaním obalov tam, kde to nie je potrebné, a zvýšeným opätovným použitím obalov. Okrem toho sú tieto opatrenia zamerané na zvýšenie používania recyklovaného obsahu v obaloch, najmä v plastových obaloch, kde je využívanie recyklovaného obsahu veľmi nízke, ako aj na vyššiu mieru recyklácie všetkých obalov a vysokú kvalitu výsledných druhotných surovín, pričom sa zároveň obmedzia iné formy zhodnocovania a konečného zneškodňovania. (13)Koncepcia, výroba a predaj obalu by mali umožňovať jeho opätovné použitie alebo vysokokvalitnú recykláciu a minimalizovať jeho vplyv na životné prostredie počas celého životného cyklu obalu aj výrobkov, pre ktoré bol navrhnutý. (14)V súlade s cieľmi akčného plánu pre obehové hospodárstvo a stratégie s názvom Chemikálie – stratégia udržateľnosti a na zabezpečenie riadneho nakladania s chemikáliami počas celého ich životného cyklu a prechodu na obehové hospodárstvo bez toxických látok a vzhľadom na význam obalov v každodennom živote je potrebné, aby sa toto nariadenie zaoberalo vplyvmi na zdravie ľudí a životné prostredie a na výsledky v oblasti udržateľnosti v širších súvislostiach vrátane obehovosti, ktoré sú dôsledkom vplyvov látok vzbudzujúcich obavy na celý životný cyklus obalov, od výroby po používanie a koniec životnosti vrátane nakladania s odpadom. (15)Vzhľadom na vedecký a technologický pokrok by sa obaly mali koncipovať a vyrábať tak, aby sa v ich zložení obmedzila prítomnosť určitých ťažkých kovov a iných látok vzbudzujúcich obavy. Ako sa uvádza v stratégii Chemikálie – stratégia udržateľnosti, látky vzbudzujúce obavy sa majú čo najviac minimalizovať a nahrádzať, pričom sa majú postupne odstraňovať najškodlivejšie látky, ktoré sa používajú tam, kde pre spoločnosť nie sú nevyhnutné, najmä v spotrebnom tovare. Preto by sa látky vzbudzujúce obavy ako zložky obalového materiálu alebo ktoréhokoľvek obalového komponentu mali minimalizovať, aby obaly, ako aj materiály recyklované z obalov nemali počas svojho životného cyklu nepriaznivý vplyv na zdravie ľudí ani životné prostredie. (16)V súlade s akčným plánom nulového znečistenia by politiky Únie mali byť založené na zásade, že preventívne opatrenia by sa mali prijímať pri zdroji. Komisia v stratégii Chemikálie – stratégia udržateľnosti zdôrazňuje, že nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 by sa mali posilniť ako základný kameň regulácie chemikálií v Únii a že by sa mali doplniť o koherentné prístupy k posudzovaniu chemikálií a nakladaniu s nimi v existujúcich odvetvových právnych predpisoch. Látky v obaloch a komponentoch obalov sú preto obmedzené pri zdroji a primárne sa na nimi zaoberá nariadenie (ES) č. 1907/2006 v súlade s pravidlami a postupmi stanovenými v jeho hlave VIII s cieľom chrániť zdravie ľudí a životné prostredie vo všetkých fázach životného cyklu látky vrátane štádia odpadu. Preto treba pripomenúť, že ustanovenia uvedeného nariadenia sa uplatňujú na prijatie alebo zmenu obmedzení týkajúcich sa látok vyrábaných na použitie alebo používaných pri výrobe obalov alebo komponentov obalov, ako aj na uvádzanie látok prítomných v obaloch alebo komponentoch obalov na trh. Pokiaľ ide o obaly, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1935/2004, treba pripomenúť, že uvedené nariadenie sa uplatňuje na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany spotrebiteľov balených potravín. (17)Okrem obmedzení stanovených v prílohe XVII k nariadeniu (ES) č. 1907/2006 a podľa ustanovení nariadenia (ES) č. 1935/2004, ktoré sa vzťahujú na obaly prichádzajúce do styku s potravinami, je z dôvodu konzistentnosti vhodné zachovať existujúce obmedzenia týkajúce sa olova, kadmia, ortuti a šesťmocného chrómu, ktoré sa nachádzajú v obaloch alebo komponentoch obalov. (18)Výnimky z úrovní koncentrácie olova, kadmia, ortuti a šesťmocného chrómu, ktoré sa nachádzajú v obaloch alebo komponentoch obalov, sú stanovené v rozhodnutí Komisie 2001/171/ES a v rozhodnutí Komisie 2009/292/ES prijatom na základe smernice 94/62/ES a mali by sa zachovať aj v rámci tohto nariadenia. S cieľom zmeniť ich alebo zrušiť, prípadne stanoviť ďalšie výnimky z úrovní koncentrácie olova, kadmia, ortuti a šesťmocného chrómu, ktoré sa nachádzajú v obaloch alebo komponentoch obalov, alebo zmeniť v tomto nariadení limitnú hodnotu koncentrácie pre uvedené kovy a prispôsobiť ju tak technickému a vedeckému pokroku by sa však mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. (19)Týmto nariadením by sa s výnimkou obmedzení, ktoré sa týkajú olova, kadmia, ortuti a šesťmocného chrómu a ktoré už boli stanovené na základe smernice 94/62/ES a mali by sa naďalej upravovať týmto nariadením, nemalo umožňovať obmedzenie látok z dôvodu chemickej bezpečnosti alebo z dôvodov súvisiacich s bezpečnosťou potravín, keďže takéto obmedzenia sa upravujú inými právnymi predpismi Únie. Najmä z iných dôvodov než je chemická bezpečnosť alebo bezpečnosť potravín by sa však týmto nariadením malo umožňovať obmedzenie látok prítomných v obaloch a komponentoch obalov alebo používaných v ich výrobných procesoch, ktoré negatívne ovplyvňujú udržateľnosť obalu, hlavne pokiaľ ide o jeho obehovosť, predovšetkým opätovné použitie alebo recykláciu. (20)Jedným z najúčinnejších opatrení na zlepšenie obehovosti obalov, zvýšenie miery ich recyklácie a využívania recyklovaného obsahu v obaloch je koncipovanie obalov na účely ich recyklácie, keď sa raz stanú odpadom. Kritériá koncepcie obalov na účely recyklácie boli stanovené pre viacero formátov obalov v rámci dobrovoľných priemyselných schém alebo v niektorých členských štátoch na účely modulácie poplatkov v rámci rozšírenej zodpovednosti výrobcov. S cieľom zabrániť prekážkam na vnútornom trhu a poskytnúť priemyslu rovnaké podmienky a s cieľom podporiť udržateľnosť obalov je dôležité stanoviť povinné požiadavky týkajúce sa recyklovateľnosti obalov harmonizáciou kritérií a metodiky posudzovania recyklovateľnosti obalov na základe metodiky koncepcie na účely recyklácie na úrovni Únie. V záujme splnenia cieľa stanoveného v akčnom pláne pre obehové hospodárstvo, podľa ktorého by do roku 2030 mali byť všetky obaly recyklovateľné alebo opätovne použiteľné ekonomicky prijateľným spôsobom, by sa mali stanoviť výkonnostné triedy recyklovateľnosti obalov na základe kritérií koncepcie na účely recyklácie pre kategórie obalov podľa prílohy II. Obaly by však mali byť v súlade s týmito kritériami až od 1. januára 2030, aby sa hospodárskym subjektom poskytol dostatočný čas na prispôsobenie. (21)Keďže samotné posudzovanie koncepcie na účely recyklácie nezabezpečuje, že sa obal v praxi aj zrecykluje, je potrebné stanoviť jednotnú metodiku a kritériá posudzovania recyklovateľnosti obalov v praxi na základe najmodernejších procesov triedeného zberu, triedenia a recyklácie, ako aj infraštruktúry, ktorá je v Únii skutočne dostupná. Súvisiace podávanie správ členskými štátmi a prípadne hospodárskymi subjektmi by malo podporiť stanovenie prahových hodnôt recyklovateľnosti „vo veľkom rozsahu“ a na základe toho by sa mali aktualizovať výkonnostné triedy recyklovateľnosti s ohľadom na konkrétne obalové materiály a kategórie. (22)S cieľom stanoviť harmonizované pravidlá týkajúce sa koncepcie obalov na zabezpečenie ich recyklovateľnosti by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať delegované akty, aby sa stanovili podrobné kritériá koncepcie obalov na účely recyklácie pre jednotlivé materiály a kategórie obalov, ako aj kritériá posudzovania recyklovateľnosti obalov vo veľkom rozsahu vrátane kategórií obalov, ktoré nie sú v tomto nariadení uvedené. S cieľom poskytnúť hospodárskym subjektom a členským štátom dostatočný čas na zber a nahlasovanie údajov potrebných na stanovenie metodiky recyklácie „vo veľkom rozsahu“ by zhotovitelia mali zabezpečiť, aby sa obaly začali recyklovať v danom rozsahu od roku 2035. Tým by sa malo zabezpečiť, aby obaly spĺňali kritériá koncepcie na účely recyklácie a aby sa v praxi aj recyklovali na základe najmodernejších postupov triedeného zberu, triedenia a recyklácie. (23)S cieľom stimulovať inovácie v oblasti obalov je vhodné umožniť, aby obaly, ktoré majú inovačné vlastnosti vedúce k výraznému zlepšeniu základnej funkcie obalov a majú preukázateľné prínosy pre životné prostredie, mali vymedzené dodatočné obdobie piatich rokov na splnenie požiadaviek na recyklovateľnosť. Inovačné vlastnosti by sa mali vysvetliť v technickej dokumentácii priloženej k obalu. (24)V záujme ochrany zdravia a bezpečnosti ľudí a zvierat je vzhľadom na povahu balených výrobkov a súvisiace požiadavky vhodné, aby sa požiadavky na recyklovateľnosť neuplatňovali na vnútorný obal, ktorý je vymedzený v článku 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES a v článku 4 bode 25 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/6 a ktorý je v priamom kontakte s liekom, ani na plastové obaly citlivé na kontakt v prípade zdravotníckych pomôcok, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/745 , a diagnostických zdravotníckych pomôcok in vitro, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/746 . Tieto výnimky by sa mali uplatňovať do 1. januára 2035. (25)Niektoré členské štáty prijímajú opatrenia na podporu recyklovateľnosti obalov moduláciou poplatkov v rámci rozšírenej zodpovednosti výrobcov; takéto iniciatívy prijaté na vnútroštátnej úrovni môžu pre hospodárske subjekty vytvárať regulačnú neistotu, najmä ak dodávajú obaly do viacerých členských štátov. Modulácia poplatkov v rámci rozšírenej zodpovednosti výrobcov je zároveň účinným hospodárskym nástrojom na stimulovanie udržateľnejšej koncepcie obalov a vedie k lepšie recyklovateľným obalom, pričom zlepšuje aj fungovanie vnútorného trhu. Preto treba harmonizovať kritériá modulácie poplatkov v rámci rozšírenej zodpovednosti výrobcov na základe výkonnostnej triedy recyklovateľnosti získanej v posúdení recyklovateľnosti, pričom skutočná výška takýchto poplatkov sa nestanoví. Keďže tieto kritériá by sa mali vzťahovať na kritériá recyklovateľnosti obalov, je vhodné splnomocniť Komisiu na prijatie takýchto harmonizovaných kritérií súčasne so stanovením podrobných kritérií koncepcie na účely recyklácie pre jednotlivé kategórie obalov.

(26)Obaly by mali byť na zabezpečenie svojej obehovosti navrhnuté a vyrobené tak, aby vo zvýšenej miere umožňovali nahradenie pôvodných látok recyklovanými materiálmi. Zvýšené využívanie recyklovaných materiálov podporuje rozvoj obehového hospodárstva, v ktorom dobre fungujú trhy s recyklovanými materiálmi, znižuje náklady, závislosť a negatívne vplyvy na životné prostredie súvisiace s využívaním primárnych surovín a umožňuje efektívnejšie využívanie materiálov z hľadiska zdrojov. Pokiaľ ide o rôzne obalové materiály, najnižší podiel recyklovaných materiálov je v plastových obaloch. S cieľom čo najvhodnejšie riešiť túto problematiku treba zvýšiť využívanie recyklovaných plastov, a to tak, že sa stanovia povinné ciele pre recyklovaný obsah v plastových obaloch na rôznych úrovniach v závislosti od kontaktnej citlivosti rôznych aplikácií plastových obalov a zabezpečí sa, aby sa tieto ciele stali do roku 2030 záväznými. S cieľom postupne zabezpečiť obehovosť obalov by sa od roku 2040 mali uplatňovať vyššie ciele. (27)Malo by sa objasniť, že papierový materiál, ktorý je výsledkom procesu výroby buničiny, sa nepovažuje za súčasť vymedzenia pojmu plast podľa článku 3 bodu 43. (28)S cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany zdravia ľudí a zvierat v súlade s požiadavkami právnych predpisov Únie a zabrániť akémukoľvek riziku pre bezpečnosť dodávok, ako aj liekov a zdravotníckych pomôcok je vhodné stanoviť výnimku z povinnosti minimálneho recyklovaného obsahu v plastových obaloch pre vnútorné obaly vymedzené v článku 1 bode 23 smernice 2001/83/ES a v článku 4 bode 25 nariadenia (EÚ) 2019/6, ako aj pre plastové obaly citlivé na kontakt v prípade zdravotníckych pomôcok, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (EÚ) 2017/745, a pre obaly citlivé na kontakt v prípade diagnostických zdravotníckych pomôcok in vitro, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (EÚ) 2017/746. Táto výnimka by sa mala uplatňovať aj na vonkajší obal humánnych a veterinárnych liekov v zmysle vymedzenia v článku 1 bode 24 smernice 2001/83/ES a v článku 4 bode 26 nariadenia (EÚ) 2019/6 v prípadoch, keď musí spĺňať osobitné požiadavky na zachovanie kvality lieku. (29)S cieľom predchádzať vzniku prekážok na vnútornom trhu a zabezpečiť účinné vykonávanie povinností by hospodárske subjekty mali zabezpečiť, aby plastová časť každej jednotky obalu obsahovala určitý minimálny percentuálny podiel recyklovaného obsahu zhodnoteného zo spotrebiteľského plastového odpadu. (30)Hospodárske subjekty by mali mať motiváciu zvyšovať recyklovaný obsah v plastovej časti obalov. Najvhodnejším prostriedkom na dosiahnutie tohto cieľa je zabezpečiť moduláciu poplatkov v rámci rozšírenej zodpovednosti výrobcov na základe percentuálneho podielu recyklovaného obsahu v obaloch. Modulácia poplatkov by mala byť založená na spoločných pravidlách výpočtu a overovania recyklovaného obsahu v takýchto obaloch. (31)Na zabezpečenie jednotných podmienok vykonávania pravidiel výpočtu a overovania podielu recyklovaného obsahu zhodnoteného zo spotrebiteľského plastového odpadu v jednotke spotrebiteľského plastového odpadu z obalov a stanovenia formátu technickej dokumentácie by Komisia mala byť splnomocnená prijímať vykonávacie ustanovenia v súlade s článkom 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 . (32)Pokiaľ ide o plastové obaly, s výnimkou prípadov, keď sú vyrobené z polyetyléntereftalátu (PET), bude v dostatočnom časovom predstihu pred dňom začatia uplatňovania súvisiacich požiadaviek na recyklovaný obsah opodstatnené prehodnotiť dostupnosť vhodných recyklačných technológií pre takéto plastové obaly, a to aj vzhľadom na to, či už bolo udelené povolenie podľa príslušných pravidiel Únie a či je takáto technológia v praxi nainštalovaná. Na základe tohto posúdenia môže byť potrebné stanoviť výnimky z požiadaviek na recyklovaný obsah pre príslušné konkrétne plastové obaly citlivé na kontakt alebo tieto výnimky zrevidovať. Na tento účel by sa v súlade s článkom 290 zmluvy mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty. (33)S cieľom zohľadniť riziká súvisiace s možnými nedostatočnými dodávkami konkrétneho plastového odpadu na recykláciu, ktoré by mohli viesť k nadmerným cenám alebo nepriaznivým účinkom na zdravie, bezpečnosť a životné prostredie, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 zmluvy, pokiaľ ide o dočasnú zmenu cieľov týkajúcich sa povinného recyklovaného obsahu v plastových obaloch. Pri hodnotení opodstatnenosti takéhoto delegovaného aktu by Komisia mala posúdiť riadne odôvodnené žiadosti fyzických a právnických osôb. (34)V prípade iných materiálov ako plastu, napríklad skla alebo hliníka, je trend nahrádzania primárnych surovín recyklovanými materiálmi zrejmý a očakáva sa, že bude pokračovať z dôvodu vývoja právneho a hospodárskeho prostredia a očakávaní spotrebiteľov. Komisia by však mala pozorne monitorovať používanie recyklovaného obsahu v obalových materiáloch iných ako plasty a mala by posúdiť vhodnosť návrhu na stanovenie ďalších opatrení vrátane stanovenia cieľov zameraných na zvýšenie používania recyklovaného obsahu v iných ako plastových obaloch. (35)Tok biologického odpadu je často kontaminovaný bežnými plastmi a materiálové recyklačné toky sú často kontaminované kompostovateľnými plastmi. Táto krížová kontaminácia vedie k plytvaniu zdrojmi, nižšej kvalite druhotných surovín a malo by sa jej predchádzať pri zdroji. Keďže vhodný spôsob zneškodňovania kompostovateľných plastových obalov je pre spotrebiteľov čoraz nejasnejší, je odôvodnené a potrebné stanoviť zrozumiteľné a spoločné pravidlá používania kompostovateľných plastových obalov, ktoré by sa nariaďovali len vtedy, ak ich používanie prináša jasný úžitok pre životné prostredie alebo zdravie ľudí. Platí to najmä vtedy, keď používanie kompostovateľných obalov pomáha zberu alebo zneškodňovaniu biologického odpadu. (36)V prípade obmedzeného použitia obalových riešení z biologicky rozložiteľných plastových polymérov existuje preukázateľný environmentálny prínos používania kompostovateľných obalov, ktoré vstupujú do kompostární vrátane zariadení na anaeróbnu digesciu v riadených podmienkach. Okrem toho, ak sú v členskom štáte k dispozícii vhodné systémy zberu odpadu a infraštruktúry na spracovanie odpadu, mala by pri rozhodovaní o tom, či na jeho území nariadiť používanie kompostovateľných plastov na ľahké plastové tašky, existovať určitá flexibilita. S cieľom zabrániť neistote spotrebiteľov, pokiaľ ide o správne zneškodnenie obalu, a vzhľadom na environmentálny prínos obehovosti uhlíka by sa všetky ostatné plastové obaly mali materiálovo recyklovať a koncepciou takýchto obalov by sa malo zabezpečiť, že tým nebude ovplyvnená recyklovateľnosť iných tokov odpadu. (37)Ak je to odôvodnené a vhodné vzhľadom na technologický a regulačný vývoj, ktorý má vplyv na zneškodňovanie kompostovateľných plastov, a za osobitných podmienok, ktorými sa zabezpečí, že používanie takýchto materiálov je prospešné pre životné prostredie a zdravie ľudí, mala by sa v súlade s článkom 290 zmluvy na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty s cieľom meniť alebo rozširovať zoznam kompostovateľných obalov. (38)S cieľom uľahčiť posudzovanie zhody s požiadavkami na kompostovateľné obaly je potrebné stanoviť predpoklad zhody pre kompostovateľné obaly, ktoré spĺňajú harmonizované normy prijaté v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1025/2012 , na vyjadrenie podrobných technických špecifikácií uvedených požiadaviek a v súlade s najnovším vedeckým a technologickým vývojom zohľadniť parametre vrátane času kompostovania a prípustných úrovní kontaminácie, ktoré odrážajú skutočné podmienky v zariadeniach na spracovanie biologického odpadu vrátane procesov anaeróbnej digescie. (39)Treba pripomenúť, že všetky kompostovateľné obaly, ktoré tvoria materiál prichádzajúci do styku s potravinami, musia spĺňať požiadavky stanovené v nariadení (ES) č. 1935/2004. (40)Obal by mal byť navrhnutý tak, aby sa minimalizoval jeho objem a hmotnosť a zároveň sa zachovala jeho schopnosť plniť funkcie obalu. Zhotoviteľ obalov by mal obal posúdiť na základe výkonnostných kritérií uvedených v prílohe IV k tomuto nariadeniu. Vzhľadom na cieľ tohto nariadenia znižovať produkciu obalov a vznik odpadu z obalov a zlepšovať obehovosť obalov na celom vnútornom trhu je vhodné podrobnejšie špecifikovať existujúce kritériá a sprísniť ich. Zoznam výkonnostných kritérií obalov, ako sa uvádza v existujúcej harmonizovanej norme EN 13428:2000 , by sa preto mal upraviť. Hoci obchodovanie s obalmi a ich akceptácia spotrebiteľmi sú pre koncepciu obalov naďalej relevantné, tieto aspekty by nemali byť súčasťou výkonnostných kritérií a ako také by nemali odôvodňovať väčšiu hmotnosť a objem obalov. Nemalo by to však ohroziť špecifikácie výrobkov v prípade remeselných a priemyselných výrobkov, ani potravinárskych a poľnohospodárskych výrobkov, ktoré sú registrované a chránené v rámci systému EÚ na ochranu zemepisných označení ako súčasť cieľa Únie chrániť kultúrne dedičstvo a tradičné odborné znalosti. Na druhej strane recyklovateľnosť, používanie recyklovaného obsahu a opätovné použitie môžu odôvodňovať dodatočnú hmotnosť alebo objem obalov a mali by sa k výkonnostným kritériám doplniť. Obaly s dvojitými stenami, falošným dnom a inými vlastnosťami, ktorých cieľom je len zvýšiť vnímaný objem výrobku, by sa nemali uvádzať na trh, pretože nespĺňajú požiadavku na minimalizáciu obalov. Rovnaké pravidlo by sa malo uplatňovať na nadbytočné obaly, ktoré na zabezpečenie funkčnosti obalu nie sú potrebné. (41)S cieľom splniť požiadavky na minimalizáciu obalov by sa osobitná pozornosť mala venovať obmedzeniu prázdneho priestoru, skupinových a prepravných obalov vrátane obalov v elektronickom obchode. (42)S cieľom uľahčiť posudzovanie zhody s požiadavkami na minimalizáciu obalov treba stanoviť predpoklad zhody obalov, ktoré spĺňajú harmonizované normy prijaté v súlade s nariadením (EÚ) č. 1025/2012, na vyjadrenie podrobných technických špecifikácií uvedených požiadaviek a stanoviť merateľné koncepčné kritériá, ktorými môžu byť napríklad maximálna hmotnosť alebo limity prázdneho priestoru v prípade konkrétnych formátov obalov, ako aj štandardizované koncepcie obalov, ktoré sú v súlade s požiadavkou na minimalizáciu obalov. (43)V záujme podpory obehovosti a udržateľného používania obalov by sa mali vytvárať stimuly pre opakovane použiteľné obaly a systémy opätovného použitia obalov. Na tento účel treba objasniť pojem opakovane použiteľné obaly a zabezpečiť, aby sa spájal nielen s koncepciou obalov, ktorá by mala umožňovať maximálny počet ciest alebo obehov a zachovanie bezpečnostných, kvalitatívnych a hygienických požiadaviek pri ich vyprázdňovaní, vykladaní, opätovnom plnení alebo opätovnom nakladaní, ale aj so zriadením systémov opätovného použitia, ktoré spĺňajú minimálne požiadavky stanovené v tomto nariadení. S cieľom uľahčiť posudzovanie zhody s požiadavkami na opakovane použiteľné obaly treba stanoviť predpoklad zhody obalov, ktoré spĺňajú harmonizované normy prijaté v súlade s nariadením (EÚ) č. 1025/2012, na vyjadrenie podrobných technických špecifikácií uvedených požiadaviek a vymedziť kritériá a formáty opakovane použiteľných obalov vrátane minimálneho počtu ciest alebo obehov, štandardizované koncepcie, ako aj požiadavky na systémy opätovného použitia vrátane hygienických požiadaviek. (44)Treba informovať spotrebiteľov a umožniť im primerané zneškodňovanie odpadu z obalov vrátane kompostovateľných ľahkých a veľmi ľahkých plastových tašiek. Najvhodnejšie by bolo vytvoriť harmonizovaný systém označovania na základe materiálového zloženia obalu na triedenie odpadu a spárovať ho so zodpovedajúcimi označeniami na nádobách na odpad. (45)S cieľom uľahčiť spotrebiteľom triedenie a zneškodňovanie odpadu z obalov by sa mal zaviesť systém harmonizovaných symbolov, ktorý by sa mal umiestniť na obaly aj na nádoby na odpad, a spotrebitelia by sa tak pri zneškodňovaní odpadu mohli riadiť podľa príslušných zhodných symbolov. Symboly by mali umožňovať náležité nakladanie s odpadom, pretože by spotrebiteľom mali poskytovať informácie o kompostovacích vlastnostiach takýchto obalov, a najmä by mali predchádzať mylnej domnienke spotrebiteľov, že kompostovateľné obaly ako také nie sú vhodné na domáce kompostovanie. Takýmto prístupom by sa mal zlepšiť triedený zber odpadu z obalov, čo by viedlo ku kvalitnejšej recyklácii odpadu z obalov, a na vnútornom trhu by sa zaviedla určitá úroveň harmonizácie systémov zberu odpadu z obalov. Treba tiež harmonizovať symboly spojené s povinnými zálohovými systémami. Vzhľadom na to, že zber sa nevykonáva systémami zberu komunálneho odpadu, používanie týchto symbolov by nemalo byť povinné v prípade prepravných obalov s výnimkou obalov v elektronickom obchode.

(46)Označovanie recyklovaného obsahu v obaloch by nemalo byť povinné, pretože tieto informácie nie sú na zabezpečenie riadneho spracovania obalov na konci životnosti rozhodujúce. Zhotovitelia však budú musieť spĺňať cieľové hodnoty recyklovaného obsahu podľa tohto nariadenia a môžu si zvoliť, že budú pre spotrebiteľov tieto informácie uvádzať na svojich obaloch. Označenie recyklovaného obsahu by sa malo harmonizovať, aby sa tieto informácie oznamovali harmonizovane v celej Únii. (47)S cieľom informovať koncových používateľov o opätovnej použiteľnosti, dostupnosti systémov opätovného použitia a umiestnení zberných miest, pokiaľ ide o opakovane použiteľné obaly, mali by takéto obaly mať kód QR alebo iný dátový nosič, ktorý takéto informácie poskytuje. Kód QR by mal takisto uľahčovať vysledovanie a výpočet ciest a obehov. Opakovane použiteľný spotrebiteľský obal by mal byť okrem toho v mieste predaja jasne označený. (48)Označenia na obaloch by sa nemali množiť. Preto ak sa v iných právnych predpisoch Únie vyžaduje, aby boli informácie o balenom výrobku k dispozícii digitálne na dátovom nosiči, mali by byť informácie požadované pre obal podľa tohto nariadenia a informácie požadované pre balený výrobok dostupné na tom istom dátovom nosiči. Tento dátový nosič by mal byť v súlade s požiadavkami tohto nariadenia alebo iných uplatniteľných právnych predpisov Únie. Najmä ak sa na balený výrobok vzťahuje nariadenie [o ekodizajne udržateľných výrobkov] alebo iné právne predpisy Únie, v ktorých sa vyžaduje digitálny pas výrobku, tento digitálny pas výrobku by sa mal použiť aj na poskytovanie príslušných informácií podľa tohto nariadenia. (49)Na podporu vykonávania cieľov tohto nariadenia by spotrebitelia mali byť chránení pred zavádzajúcimi a mätúcimi informáciami o vlastnostiach obalov a ich vhodnom spracovaní po skončení životnosti, pre ktoré sa v tomto nariadení stanovujú harmonizované označenia. Mali by sa dať identifikovať obaly zahrnuté do systému rozšírenej zodpovednosti výrobcov pomocou akreditačného symbolu na celom území, na ktoré sa tento systém vzťahuje. Tento symbol by mal byť pre spotrebiteľov alebo používateľov jasný a jednoznačný, pokiaľ ide o recyklovateľnosť obalu. V tejto súvislosti by sa malo zvážiť, že symbol zeleného bodu, ktorý sa v niektorých členských štátoch používa na označenie toho, že výrobca finančne prispel do vnútroštátneho systému zhodnocovania obalov , by mohol u spotrebiteľov mylne vyvolať presvedčenie, že obaly s takýmto symbolom sú vždy recyklovateľné. (50)Na zabezpečenie jednotných podmienok vykonávania požiadaviek na označovanie by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať vykonávacie akty v súlade s článkom 291 zmluvy s cieľom ďalej zlepšovať triedenie odpadu, stanoviť podmienky identifikácie materiálového zloženia obalov technológiami digitálneho označovania a stanoviť podrobné harmonizované špecifikácie požiadaviek na označovanie obalov a nádob na odpad stanovených v tomto nariadení. Pri vypracúvaní týchto špecifikácií by Komisia mala zohľadniť vedecké alebo iné dostupné technické informácie vrátane príslušných medzinárodných noriem. Vzhľadom na nový systém by sa rozhodnutie Komisie 97/129/ES malo zrušiť po 42 mesiacoch odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia a jeho obsah by sa mal začleniť do tohto vykonávacieho aktu. (51)Hospodárske subjekty by mali zabezpečiť, aby obaly spĺňali požiadavky podľa tohto nariadenia. Mali by prijať vhodné opatrenia na zabezpečenie takéhoto súladu vzhľadom na svoje úlohy v dodávateľskom reťazci s cieľom zabezpečiť voľný pohyb obalov na vnútornom trhu a zlepšiť ich udržateľnosť. (52)Zhotoviteľ má o koncepčnom a výrobnom procese podrobné znalosti a je teda na vykonanie postupu posudzovania zhody stanoveného v tomto nariadení najvhodnejší. Takéto posudzovanie zhody by preto malo ostať výlučne povinnosťou zhotoviteľa. (53)Malo by sa zabezpečiť, aby dodávatelia obalov alebo obalových materiálov poskytli zhotoviteľovi všetky informácie a dokumentáciu, ktoré potrebuje na preukázanie zhody obalov a obalových materiálov. Tieto informácie a dokumentácia by sa mali poskytovať buď v papierovej alebo elektronickej podobe. (54)V záujme ochrany fungovania vnútorného trhu treba zabezpečiť, aby obaly z tretích krajín, ktoré vstupujú na trh Únie, boli v súlade s týmto nariadením, či už sa dovážajú ako samostatný obal alebo súčasť baleného výrobku. Predovšetkým treba zabezpečiť, aby zhotovitelia v súvislosti s týmito obalmi vykonali náležité postupy posudzovania zhody. Dovozcovia by preto mali zabezpečiť, aby obaly, ktoré uvádzajú na trh, spĺňali uvedené požiadavky a aby dokumentácia vypracovaná zhotoviteľmi bola k dispozícii príslušným vnútroštátnym orgánom na kontrolné účely. (55)Pri uvádzaní obalu na trh by mal každý dovozca uviesť na obale svoje meno, registrované obchodné meno alebo registrovanú ochrannú známku, ako aj poštovú adresu a prípadne elektronické komunikačné prostriedky, ktorými ho možno kontaktovať. Výnimky by sa mali povoliť v prípadoch, keď obal takéto označenia neumožňuje. (56)Keď distribútor sprístupňuje obal na trhu po jeho uvedení na trh zhotoviteľom alebo dovozcom, mal by pristupovať k uplatniteľným požiadavkám tohto nariadenia s náležitou starostlivosťou. Distribútor by mal takisto zabezpečiť, aby zaobchádzanie s obalom nemalo nepriaznivý vplyv na jeho súlad s uvedenými požiadavkami. (57)Vzhľadom na to, že distribútori a dovozcovia majú k trhovému prostrediu blízko a zohrávajú dôležitú úlohu pri zabezpečovaní súladu obalov s požiadavkami, mali by sa zúčastňovať na úlohách spojených s dohľadom nad trhom, ktoré vykonávajú príslušné vnútroštátne orgány, a mali by byť pripravení aktívne sa zapájať a uvedeným orgánom poskytovať všetky potrebné informácie týkajúce sa dotknutého výrobku. (58)Každý dovozca alebo distribútor, ktorý buď uvádza na trh obal pod svojím vlastným menom alebo ochrannou známkou, alebo uvedený výrobok upravuje tak, že by to mohlo mať vplyv na súlad s týmto nariadením, by sa mal považovať za zhotoviteľa a prevziať povinnosti zhotoviteľa. (59)Zabezpečenie vysledovateľnosti obalu v celom dodávateľskom reťazci uľahčuje úlohu orgánov dohľadu nad trhom, ktorou je dohľadať hospodárske subjekty, ktoré na trh uviedli alebo na ňom sprístupnili nevyhovujúce obaly. Od hospodárskych subjektov by sa preto malo vyžadovať, aby počas určitého obdobia uchovávali informácie o svojich transakciách. (60)Problém nadmernej tvorby odpadu z obalov nemožno v plnej miere riešiť stanovením povinností týkajúcich sa koncepcie obalov. V prípade určitých druhov obalov by sa hospodárskym subjektom, ktoré takéto obaly používajú, mala stanoviť povinnosť zredukovať v nich prázdny priestor. V prípade skupinových obalov, prepravných obalov a obalov v elektronickom obchode používaných na dodávanie výrobkov koncovým distribútorom alebo koncovému používateľovi by podiel prázdneho priestoru nemal presiahnuť 40 %. V súlade s hierarchiou odpadového hospodárstva by sa malo umožniť, aby hospodárske subjekty, ktoré používajú spotrebiteľské obaly ako obaly v elektronickom obchode, boli od tejto povinnosti oslobodené. (61)Na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany životného prostredia na vnútornom trhu, ako aj vysokej úrovne bezpečnosti a hygieny potravín a na ľahšie dosiahnutie cieľov týkajúcich sa predchádzania vzniku odpadu z obalov by sa nemalo povoliť, aby sa na trh uvádzali zbytočné obaly alebo obaly, ktorým sa dalo predísť. Zoznam formátov takýchto obalov je uvedený v prílohe V k tomuto nariadeniu. Na prispôsobenie tohto zoznamu technickému a vedeckému pokroku by sa v súlade s článkom 290 zmluvy mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty s cieľom tento zoznam zmeniť. (62)V záujme podpory cieľa obehovosti a udržateľného používania obalov treba obmedziť riziko, že obaly, ktoré sa na trhu ponúkajú ako opakovane použiteľné, sa v praxi opätovne nepoužívajú, a zabezpečiť, že spotrebitelia budú opätovne použiteľné obaly vracať. Najvhodnejším spôsobom na dosiahnutie tohto cieľa je uložiť hospodárskym subjektom, ktoré používajú opakovane použiteľné obaly, povinnosť zabezpečiť zavedenie systému opätovného použitia, čím sa umožní cirkulácia, obeh a opakované používanie takýchto obalov. S cieľom zabezpečiť maximálny prínos takýchto systémov by sa mali stanoviť minimálne požiadavky na systémy s otvoreným a uzavretým cyklom. Súčasťou technickej dokumentácie takýchto obalov by malo byť aj potvrdenie súladu opakovane použiteľných obalov s existujúcim systémom opätovného použitia. (63)Opakovane použiteľné obaly musia byť pre používateľov bezpečné. Hospodárske subjekty, ktoré ponúkajú svoje výrobky v opakovane použiteľných obaloch, musia preto zabezpečiť, aby sa takýto obal pred opätovným použitím podrobil procesu úpravy, pre ktorý by sa mali stanoviť požiadavky. (64)Opakovane použiteľný obal sa stáva odpadom v zmysle článku 3 bodu 1 smernice 2008/98/ES, keď sa ho držiteľ zbaví, chce sa ho zbaviť alebo je povinný sa ho zbaviť. Opakovane použiteľné obaly v procese úpravy sa zvyčajne za odpad nepovažujú. (65)S cieľom stimulovať predchádzanie vzniku odpadu by sa mal zaviesť nový pojem „opätovné plnenie“. Opätovné plnenie by sa malo považovať za osobitné opatrenie na predchádzanie vzniku odpadu, ktoré je potrebné a započítava sa do plnenia cieľov opätovného použitia a opätovného plnenia. Nádoby, ktoré vlastní spotrebiteľ a ktoré v kontexte opätovného plnenia zastávajú funkciu obalu, napríklad opätovne použiteľné poháre, hrnčeky, fľaše alebo škatuľky, však v zmysle tohto nariadenia nie sú obalmi.

(66)Ak hospodárske subjekty ponúkajú možnosť nakupovať výrobky prostredníctvom opätovného plnenia, mali by zabezpečiť, aby ich miesta opätovného plnenia zodpovedali určitým požiadavkám v záujme zabezpečenia zdravia a bezpečnosti spotrebiteľov. Preto ak spotrebitelia používajú svoje vlastné nádoby, hospodárske subjekty by ich mali v tejto súvislosti informovať o podmienkach bezpečného opätovného plnenia a používania týchto nádob. S cieľom podporovať opätovné plnenie by hospodárske subjekty nemali na miestach opätovného plnenia poskytovať bezplatné obaly, ani obaly, ktoré nie sú súčasťou zálohového systému. (67)S cieľom znížiť rastúci podiel jednorazových obalov a čoraz väčšie množstvo vzniknutého odpadu z obalov treba stanoviť kvantitatívne ciele opätovného použitia a opätovného plnenia obalov v odvetviach, ktoré sa vyhodnotili ako odvetvia s najväčším potenciálom na zníženie množstva odpadu z obalov, konkrétne ide o potraviny a nápoje určené na konzumáciu mimo miesta predaja, o veľkú bielu techniku a prepravné obaly. Toto vyhodnotenie sa opieralo o také faktory, ako sú existujúce systémy opätovného použitia, potreba používania obalov a možnosť spĺňať funkčné požiadavky, pokiaľ ide o uchovávanie, čistotu, zdravie, hygienu a bezpečnosť. Zohľadnili sa aj rozdiely medzi výrobkami a ich výrobnými a distribučnými systémami. Očakáva sa, že stanovením cieľov sa podporí inovácia a zvýši sa podiel riešení opätovného použitia a opätovného plnenia. Používanie jednorazových obalov na potraviny a nápoje podávané a konzumované v priestoroch odvetvia HORECA by sa nemalo povoliť. (68)Na zvýšenie efektivity takýchto cieľov a zabezpečenie rovnakého zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi by sa ciele týkajúce sa opätovného použitia a opätovného plnenia mali určiť pre hospodárske subjekty. Ciele týkajúce sa nápojov by sa mali dodatočne uložiť aj zhotoviteľom, keďže títo aktéri dokážu riadiť formáty obalov používaných pre výrobky, ktoré ponúkajú. Tieto ciele by sa mali vypočítať ako percentuálny podiel z predaja v opätovne použiteľných obaloch v rámci systému opätovného použitia alebo prostredníctvom opätovného plnenia, alebo v prípade prepravných obalov ako percentuálny podiel z počtu použití. Ciele by mali byť materiálovo neutrálne. Na zabezpečenie jednotných podmienok plnenia cieľov v oblasti opätovného použitia a opätovného plnenia by sa na Komisiu mala delegovať právomoc prijať vykonávací akt v súlade s článkom 291 zmluvy, pokiaľ ide o metodiku ich výpočtu. (69)V určitých prípadoch nie je použitie formátov jednorazových prepravných obalov potrebné, keďže existuje široká škála dobre fungujúcich alternatív vo forme opätovne použiteľných obalov. S cieľom zabezpečiť účinné využívanie takýchto alternatív je vhodné od hospodárskych subjektov vyžadovať, aby pri preprave výrobkov medzi rôznymi lokalitami toho istého hospodárskeho subjektu alebo medzi hospodárskym subjektom a prepojenými alebo partnerskými podnikmi používali len opakovane použiteľné prepravné obaly, pokiaľ ide o také formáty obalov, ako sú palety, skladacie plastové škatule, plastové prepravky, stredne veľké kontajnery (pevné aj pružné) na voľne ložený náklad alebo sudy. Rovnaká povinnosť by sa z tých istých dôvodov mala vzťahovať na hospodárske subjekty prepravujúce výrobky v rámci jedného členského štátu. (70)Dosiahnutie cieľov opätovného použitia a opätovného plnenia môže byť pre menšie hospodárske subjekty náročné. Určité hospodárske subjekty by preto mali byť oslobodené od povinnosti spĺňať ciele týkajúce sa opätovného použitia obalov, ak uvádzajú na trh menší ako určitý objem obalov alebo spĺňajú definíciu mikropodniku podľa odporúčania Komisie 2003/361/ES , alebo ich predajná plocha vrátane všetkých skladovacích a expedičných priestorov má menšiu rozlohu než určitý limit. Na Komisiu by sa mala delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 zmluvy s cieľom stanoviť ciele týkajúce sa opätovného použitia a opätovného plnenia v prípade iných výrobkov, stanoviť ďalšie výnimky pre iné hospodárske subjekty alebo vyňať osobitné formáty obalov, na ktoré sa vzťahujú ciele týkajúce sa opätovného použitia alebo opätovného plnenia, v prípade závažných problémov v oblasti hygieny, bezpečnosti potravín alebo životného prostredia, ktoré bránia dosiahnutiu týchto cieľov. (71)Na overenie súladu s cieľmi opätovného použitia a opätovného plnenia je potrebné, aby príslušné hospodárske subjekty podávali správy príslušným orgánom. Hospodárske subjekty by mali od 1. januára 2030 nahlasovať príslušné údaje za každý kalendárny rok. Členské štáty by mali tieto údaje zverejňovať. (72)Vzhľadom na pretrvávajúcu vysokú úroveň spotreby plastových tašiek, neefektívne využívanie zdrojov a ich potenciál znečisťovania odpadom je vhodné zachovať ustanovenia zamerané na dosiahnutie udržateľného zníženia spotreby plastových tašiek, ktoré sa už stanovilo v smernici 94/62/ES zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/720 . Vzhľadom na súčasné rozdielne prístupy a obmedzené požiadavky na podávanie správ o plastových taškách je ťažké posúdiť, či sa opatreniami na zníženie spotreby prijaté členskými štátmi dosiahol cieľ „udržateľného“ zníženia spotreby takýchto tašiek a takisto či sa nimi nezvýšila spotreba iných druhov plastových tašiek. Preto treba harmonizovať vymedzenie pojmu udržateľné znižovanie spotreby a stanoviť spoločný cieľ, ako aj zaviesť nové požiadavky na podávanie správ. (73)Vzhľadom na výsledky hodnotiacej štúdie o plastových taškách treba prijať ďalšie opatrenia na zníženie ich spotreby a posúdenie možných účinkov ich nahradenia veľmi ľahkými plastovými taškami a hrubšími plastovými taškami nad 50 mikrónov. (74)Medzi opatrenia členských štátov na dosiahnutie trvalého zníženia spotreby ľahkých plastových tašiek na ich území môže patriť použitie vnútroštátnych cieľov zníženia, zachovanie alebo zavedenie hospodárskych nástrojov, ako aj trhových obmedzení za predpokladu, že tieto obmedzenia sú primerané a nediskriminačné. Takéto opatrenia sa môžu líšiť podľa vplyvu ľahkých plastových tašiek na životné prostredie, keď sa zhodnocujú alebo zneškodňujú, ich kompostovacích vlastností, životnosti alebo ich špecifického plánovaného použitia. (75)S cieľom zabezpečiť účinné a harmonizované uplatňovanie požiadaviek na udržateľnosť podľa tohto nariadenia by sa malo ich plnenie merať spoľahlivými, presnými a reprodukovateľnými metódami, v ktorých sa zohľadňujú všeobecne uznávané najmodernejšie metódy. (76)Na vnútornom trhu by nemali existovať žiadne prekážky obchodu, a preto by sa na úrovni Únie mali harmonizovať požiadavky na udržateľnosť obalov vrátane požiadaviek na látky vzbudzujúce obavy, ktoré sa nachádzajú v obaloch, na kompostovateľné obaly, minimalizáciu obalov, opakovane použiteľné obaly a systémy opätovného použitia. S cieľom uľahčiť posudzovanie zhody s takýmito požiadavkami vrátane metód skúšok, meraní alebo výpočtov treba stanoviť predpoklad zhody pre obaly a balené výrobky, ktoré sú v zhode s harmonizovanými normami prijatými v súlade s nariadením (EÚ) č. 1025/2012, na účely vyjadrenia podrobných technických špecifikácií uvedených požiadaviek, najmä týkajúcich sa životného cyklu obalov a balených výrobkov, zohľadniť štandardné vzorce spotrebiteľského správania a zabezpečiť spoľahlivosť, aby sa zabránilo ich úmyselnému či neúmyselnému obchádzaniu. (77)V prípade absencie harmonizovaných noriem by sa mali využívať spoločné technické špecifikácie ako núdzové riešenie na uľahčenie povinnosti zhotoviteľa dosiahnuť súlad s požiadavkami na udržateľnosť, napríklad keď dochádza k zbytočným prieťahom pri zavádzaní harmonizovanej normy. Využitie tohto riešenia by malo byť možné aj vtedy, keď Komisia obmedzila alebo zrušila odkazy na príslušné harmonizované normy v súlade s článkom 11 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 1025/2012. K predpokladu zhody by mal viesť aj súlad so spoločnými technickými špecifikáciami prijatými Komisiou prostredníctvom vykonávacích aktov. (78)Na zabezpečenie jednotných podmienok uplatňovania spoločných technických špecifikácií by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať vykonávacie akty v súlade s článkom 291 zmluvy s cieľom stanoviť, zmeniť alebo zrušiť spoločné technické špecifikácie týkajúce sa požiadaviek na udržateľnosť, označovanie a systémy opätovného použitia, ako aj prijať metódy skúšok, meraní alebo výpočtov. (79)S cieľom zabezpečiť súlad s inými právnymi predpismi Únie by postupom posudzovania zhody mal byť modul vnútornej kontroly výroby, ktorý je zahrnutý v tomto nariadení, na základe modulov zahrnutých v rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 768/2008/ES . (80)Označenie CE na obale by nemalo znamenať súlad obalu s požiadavkami tohto nariadenia, ale len uvádzať súlad baleného výrobku s uplatniteľnými právnymi predpismi Únie o výrobkoch, ak je to relevantné. V právnych predpisoch Únie o výrobkoch sa zvyčajne vyžaduje umiestnenie označenia CE týkajúceho sa výrobku buď priamo na výrobok alebo na jeho obal. Požiadavka, aby označenie CE na obale preukazovalo súlad s požiadavkami tohto nariadenia, môže viesť k neistote a nedorozumeniam v súvislosti s otázkou, či sa označenie vzťahuje na samotný obal alebo na balený výrobok, a v konečnom dôsledku k neistote týkajúcej sa účinnej bezpečnosti a súladu príslušných balených výrobkov. (81)Súlad samotného obalu s požiadavkami tohto nariadenia by sa mal namiesto toho preukazovať EÚ vyhlásením o zhode. (82)Zhotovitelia by mali vypracovať EÚ vyhlásenie o zhode, v ktorom uvedú informácie o zhode obalu s týmto nariadením. Aj iné právne predpisy Únie môžu od zhotoviteľov vyžadovať, aby vypracovali EÚ vyhlásenie o zhode. S cieľom zabezpečiť účinný prístup k informáci