V Európskej zelenej dohode sa stanovuje cieľ dosiahnuť v roku 2050 klimatickú neutralitu spôsobom, ktorý prispieva k európskemu hospodárstvu, rastu a pracovným miestam. Tento cieľ si vyžaduje dosiahnuť do roku 2030 zníženie emisií skleníkových plynov o 55 %, ako potvrdila Európska rada v decembri 2020. To si zasa vyžaduje výrazne vyšší podiel obnoviteľných zdrojov energie v integrovanom energetickom systéme. Súčasný cieľ EÚ najmenej 32 % podielu energie z obnoviteľných zdrojov do roku 2030 stanovený v smernici o obnoviteľných zdrojoch energie (smernica o obnoviteľných zdrojoch energie) nie je dostatočný a podľa plánu cieľov v oblasti klímy sa musí zvýšiť na 38 – 40 %. Zároveň si dosiahnutie tohto zvýšeného cieľa vyžaduje nové sprievodné opatrenia v rôznych sektoroch v súlade so stratégiami v oblasti integrácie energetického systému, vodíka, modrej energie a biodiverzity.

·Technical support for renewables policy development and implementation: enhanced efficiency through sector integration (Technická podpora pri vývoji a vykonávaní politiky v oblasti obnoviteľných zdrojov energie: vyššia efektívnosť prostredníctvom sektorovej integrácie),

·Renewable Cooling under the Revised Renewable Energy Directive (Chladenie energiou z obnoviteľných zdrojov podľa revidovanej smernice o obnoviteľných zdrojoch energie),

·Renewable Space Heating under the Revised Renewable Energy Directive (Vykurovanie priestorov energiou z obnoviteľných zdrojov podľa revidovanej smernice o obnoviteľných zdrojoch energie),

·Policy support for heating and cooling decarbonisation (Politická podpora dekarbonizácie v oblasti vykurovania a chladenia),

·Regulatory and market conditions of District Heating and Cooling (Regulačné a trhové podmienky diaľkového vykurovania a chladenia),

·Potentials and levels for the electrification of space heating in buildings (Potenciály a úrovne elektrifikácie vykurovania priestorov v budovách),

·Renewable Heating and Cooling Pathways, Measures and Milestones for the implementation of the recast Renewable Energy Directive and full decarbonisation by 2050 (Metódy vykurovania a chladenia energiou z obnoviteľných zdrojov, opatrenia a míľniky vykonávania prepracovaného znenia smernice o obnoviteľných zdrojoch energie a plnej dekarbonizácie do roku 2050),

·Technical assistance to assess the potential of renewable liquid and gaseous transport fuels of non-biological origin (RFNBOs) as well as recycled carbon fuels (RCFs), to establish a methodology to determine the share of renewable energy from RFNBOs as well as to develop a framework on additionality in the transport sector (Technická pomoc na účely posúdenia potenciálu kvapalných a plynových palív z obnoviteľných zdrojov nebiologického pôvodu, ako aj fosílnych palív vyrobených z odpadu v doprave zameraná na vytvorenie metodiky na stanovenie podielu energie z kvapalných a plynových palív z obnoviteľných zdrojov nebiologického pôvodu v doprave, ako aj na vypracovanie rámca pre prínosnosť v odvetví dopravy),

·Simplification of Permission and Administrative Procedures for RES Installations (Zjednodušenie povoľovacích a administratívnych postupov pre zariadenia založené na obnoviteľných zdrojoch energie),

·Establishing technical requirements & facilitating the standardisation process for guarantees of origin on the basis of Directive(EU) 2018/2001 [Stanovenie technických požiadaviek a uľahčenie procesu štandardizácie potvrdení o pôvode na základe smernice (EÚ) 2018/2001],

·Technical assistance for assessing options to establish an EU-wide green label with a view to promote the use of renewable energy coming from new installations (Technická pomoc na účely posúdenia možnosti vytvorenia zelenej značky Únie s cieľom presadzovať využívanie energie z obnoviteľných zdrojov z nových zariadení),

·Assessment of the potential for new feedstocks for the production of advanced biofuels (ENER C1 2019-412) [Posúdenie potenciálu nových surovín na výrobu pokročilých biopalív (ENER C1 2019-412)],

·Support for the implementation of the provisions on ILUC set out in the Renewable Energy Directive (ENER/C2/2018-462) [Podpora pri vykonávaní ustanovení o nepriamej zmene využívania pôdy stanovených v smernici o obnoviteľných zdrojoch energie (ENER/C2/2018-462)],

·The use of woody biomass for energy production in the EU (JRC report, 01/2021) [Využívanie drevnej biomasy na výrobu energie v EÚ (správa Spoločného výskumného centra, 01/2021)],

·Scoping study setting technical requirements and options for a Union Database for tracing liquid and gaseous transport fuels (Rozsahová štúdia, v ktorej sa stanovujú technické požiadavky a možnosti databázy Únie na sledovanie kvapalných a plynových palív v doprave).

Posúdenie vplyvu

Posúdenie vplyvu pripojené k tomuto návrhu bolo vypracované na základe modelovania, podnetov zainteresovaných strán a podnetov medziútvarovej skupiny. Správa bola predložená výboru pre kontrolu regulácie 10. marca 2021. Výbor pre kontrolu regulácie 19. apríla 2021 vydal svoje prvé stanovisko k posúdeniu vplyvu a po opätovnom predložení posúdenia vplyvu bolo 19. mája vydané druhé stanovisko.

V tomto kontexte sa v posúdení vplyvu analyzovali rôzne možnosti, ako by revízia smernice o obnoviteľných zdrojoch energie mohla účinne a efektívne prispieť k dosiahnutiu aktualizovaného cieľa v rámci rozsiahlejšieho balíka politík Fit for 55.

Pokiaľ ide o úroveň celkového cieľa v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov, možnosť 0 (bez zmeny) by neposkytovala žiadny spôsob ako zaistiť také zavedenie cieľa v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov pre celú EÚ, aby sa dosiahol najmenej 38 – 40 % podiel na konečnej energetickej spotrebe. Možnosť 2 (vyšší cieľ než 40 %) by potenciálne viedla k prekročeniu cieľa v oblasti klímy a nedostatočnému súladu s inými legislatívnymi nástrojmi EÚ. Z toho vyplýva, že možnosť 1 (minimálny cieľ v rozpätí 38 – 40 %) nemá žiadne nedostatky, a preto je uprednostňovanou a účinnou možnosťou. Pokiaľ ide o povahu cieľa, hoci možnosť 1 (národné záväzné ciele) by znamenala najúčinnejšie dosiahnutie zvýšeného podielu obnoviteľných zdrojov energie, viedla by k problémom so subsidiaritou. Súčasný proces riadenia energetickej únie je dôležitým základom pre dosiahnutie cieľa v oblasti obnoviteľných zdrojov energie. Prvý iteratívny proces procesu preskúmania národných plánov ukončený v roku 2020 bol účinný v tom zmysle, že národné príspevky boli spoločne dostatočne ambiciózne na dosiahnutie záväzného cieľa Únie v oblasti obnoviteľných zdrojov energie do roku 2030. Podľa nariadenia o riadení musia členské štáty predložiť návrhy aktualizácií svojich národných energetických a klimatických plánov do júna 2023 a už môžu preukázať, ako plánujú dosiahnuť vyšší cieľ na rok 2030. Vzhľadom na povahu a architektúru vykonávania súčasného systému je možnosť 0 (zachovanie záväzného cieľa EÚ a národných dobrovoľných príspevkov) uprednostňovanou možnosťou.

Pokiaľ ide o vykurovanie a chladenie, možnosť 1 (neregulačné opatrenia) neprinúti členské štáty, aby zvýšili úsilie v súvislosti s obnoviteľnými zdrojmi energie v sektore vykurovania a chladenia najmenej o 1,1 percentuálneho bodu ročného priemeru. Premietnutie hodnoty EÚ pre obnoviteľné zdroje energie v sektore vykurovania a chladenia z plánu cieľov v oblasti klímy do záväzného jednotného zvýšeného ročného priemerného podielu v jednotlivých členských štátoch rovnako ako prostredníctvom možnosti 3b sa nepovažuje za primerané, hoci je najúčinnejšie. Úroveň podielu obnoviteľných zdrojov energie potrebná v roku 2030 by sa takisto mohla stanoviť ako cieľ, ako sa navrhuje v možnosti 3c, predstavovalo by to však odklon od súčasného modelu a mohlo by to narušiť už prebiehajúce úsilie v oblasti vykonávania, hoci dodatočným prínosom by bolo jasné stanovenie koncového cieľa v roku 2030. Možnosťou 3a v kombinácií s vhodne navrhnutými sektorovými a priemyselnými referenčnými hodnotami a referenčnými hodnotami EÚ pre obnoviteľné zdroje energie v sektore budov (možnosť 3d) by sa účinne zabezpečila správna kombinácia hnacích síl na ďalšiu integráciu týchto sektorov do energetického systému. V rámci tejto možnosti 3a by sa stanovila minimálna paušálna sadzba rastu obnoviteľných zdrojov energie tak, že súčasný cieľ orientačného ročného zvýšenia o 1,1 percentuálneho bodu by sa stanovil ako minimálne požadované úsilie a doplnil by sa o „navýšenia“ pre jednotlivé členské štáty, na základe ktorých by sa medzi členskými štátmi opätovne rozdelilo dodatočné úsilie na dosiahnutie žiadanej úrovne obnoviteľných zdrojov energie v roku 2030 na základe HDP a nákladov. Dodatočné miery zvýšenia pre jednotlivé členské štáty by mohli predstavovať prostriedok na posudzovanie relatívnej úrovne ambicióznosti každého členského štátu v sektore vykurovania a chladenia, ale takisto aj potenciálne opatrenie na vyplnenie medzier a odstránenie rozdielu, ak by sa v sektoroch iných ako vykurovanie a chladenie nepodarilo dosiahnuť celkový cieľ 38 – 40 % obnoviteľných zdrojov energie. V tejto súvislosti sa takisto zvažuje možnosť referenčnej úrovne pre využívanie energie z obnoviteľných zdrojov v sektore budov.