DÔVODOVÁ SPRÁVA

Podľa článku 395 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „smernica o DPH“) môže Rada jednomyseľne na návrh Komisie oprávniť ktorýkoľvek členský štát, aby uplatňoval osobitné opatrenia odchyľujúce sa od ustanovení uvedenej smernice s cieľom zjednodušiť výber DPH alebo zabrániť určitým formám daňových únikov alebo vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam.

1.KONTEXT NÁVRHU

•Dôvody a ciele návrhu

Právo na odpočet môže byť ťažké uplatniť, ak sa pri tovare nerozlišuje medzi používaním na súkromné alebo na podnikateľské účely. V týchto prípadoch môže byť stanovenie pomeru používania na podnikateľské účely voči používaniu na nepodnikateľské účely zložité a vykonávanie kontrol na potvrdenie správnosti takéhoto pomeru môže spôsobovať značné ťažkosti a byrokraciu tak pre daňové orgány, ako aj pre zdaniteľné osoby. Mohlo by to dokonca viesť k časovo náročným a nákladným sporom. V praxi je niekedy dokonca nemožné overiť skutočné používanie vozidiel, výsledkom čoho môže byť (pokus o) podvod v oblasti DPH (ako napríklad nespoľahlivé vedenie záznamov), a výsledný pokles príjmov z DPH.

V Taliansku prevládajú malé podniky (94,7 % talianskych podnikov sú mikropodniky) a väčšinu podnikových automobilov v obehu vlastnia podniky tohto typu. Skutočnosť, že takéto vozidlá sa používajú pri výkone bežnej podnikateľskej činnosti, nevylučuje ich používanie na súkromné účely. V takejto situácii, t. j. keď sa tieto vozidlá do určitej miery používajú na súkromné účely, sa z používania na súkromné účely má platiť DPH. Za okolností typických pre Taliansko, kde takmer celá hospodárska štruktúra pozostáva z mikropodnikov, by pracovné zaťaženie spojené s posudzovaním a overovaním toho, aký podiel použitia vozidiel pripadá na súkromnú, resp. na podnikateľskú sféru, nutne viedlo k neúmerne vysokým nákladom vrátane tých, ktoré by vyplývali z potreby viesť podrobnú dokumentáciu.

Taliansku sa z uvedených dôvodov povolilo odchýliť sa od článku 168 smernice o DPH obmedzením práva na odpočítanie DPH z nákladov na nákup vozidla na 40 %, vrátane nákladov na jeho zmluvnú montáž a pod., výrobu, nadobudnutie v rámci Spoločenstva, dovoz, lízing alebo prenájom, úpravy, opravy alebo údržbu, ako aj z výdavkov na tovar dodávaný a služby poskytované v súvislosti s vozidlami a ich využívaním, vrátane mazív a palív, pokiaľ sa predmetné vozidlo nevyužíva výhradne na podnikateľské účely. Toto osobitné opatrenie sa vzťahuje na všetky motorové vozidlá okrem poľnohospodárskych alebo lesných traktorov, ktoré sa bežne používajú na prepravu osôb alebo tovaru v cestnej premávke, ktorých najvyššia celková povolená hmotnosť je 3,5 tony a v ktorých je okrem sedadla vodiča maximálne deväť ďalších sedadiel.

Taliansku sa rovnako povolilo odchýliť sa od článku 26 ods. 1 písm. a) smernice o DPH oslobodením používania vozidiel na súkromné účely od DPH v prípade vozidiel, ktoré sú majetkom podniku zdaniteľnej osoby, keď sa na tieto vozidlá vzťahujú uvedené osobitné opatrenia.

Uvedené odchyľujúce sa opatrenia Rada prvýkrát povolila rozhodnutím 2007/441/ES z 18. júna 2007 do 31. decembra 2010. Na žiadosť Talianska sa následne štyrikrát predĺžili: vykonávacím rozhodnutím Rady 2010/748/EÚ z 29. novembra 2010 na obdobie od 1. januára 2011 do 31. decembra 2013, vykonávacím rozhodnutím Rady 2013/679/EÚ z 15. novembra 2013 na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2016, vykonávacím rozhodnutím Rady (EÚ) 2016/1982 z 8. novembra 2016 na obdobie od 1. januára 2017 do 31. decembra 2019 a napokon vykonávacím rozhodnutím Rady (EÚ) 2019/2138 z 5. decembra 2019 na obdobie od 1. januára 2020 do 31. decembra 2022.

Súčasná žiadosť Talianska o predĺženie týchto osobitných opatrení do 31. decembra 2025 sa zakladá na rovnakých dôvodoch, aké boli predložené v predchádzajúcich žiadostiach. Žiadosť a informácie, ktoré Taliansko poskytlo 1. júna 2022, obsahujú vysvetlenie percentuálneho obmedzenia uplatňovaného na právo na odpočítanie dane.