Vo všetkých troch prípadoch sú programy riadne vymedzené vzhľadom na rozsah, rozpočet a plánovanie s konečnými dátumami naplánovanými aj po skončení súčasného obdobia financovania. Ukladanie vyhoretého paliva a rádioaktívneho odpadu v hlbokých geologických úložiskách nespadá do rozsahu pôsobnosti programov a musí ho vypracovať každý členský štát vo svojom vnútroštátnom programe pre nakladanie s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom v súlade s požiadavkami príslušnej smernice,.

Vykonávacie postupy7 stanovujú základnú hodnotu pre každý program vyraďovania z prevádzky až do príslušného konečného stavu a poskytujú konkrétne úlohy pre každý špecifický cieľ.

·premiestnenie paliva z aktívnej zóny reaktora bloku 2 a z bazénov vyhoretého paliva bloku 1 a 2 do suchého skladu vyhoretého paliva,

·Včasné vykonávanie má z hľadiska nákladovej účinnosti kľúčový význam. K nákladovej účinnosti prispieva aj odstránenie prekážok, ktoré boli prenesené z predchádzajúceho finančného rámca a, ak je to možné, aj náprava kumulovaných oneskorení (napr. riešenia dlhotrvajúcich sporov týkajúcich sa zmlúv v Ignaline). Okrem toho metodika riadenia získanej hodnoty a súbor kľúčových ukazovateľov výkonnosti vybavili zainteresované strany v oblasti týchto programov súborom nástrojov na predvídanie vplyvu oneskorení s perspektívou zmiernenia alebo vyvarovania sa negatívnych účinkov na náklady (pozri informačný rámček pre program Bohunice).

·Zvyšovanie úrovne vnútroštátnych príspevkov údajne podporilo v členských štátoch väčšiu zodpovednosť a vlastný hospodársky záujem. Nič však nenaznačovalo, že by vyšší podiel vnútroštátnych príspevkov na úrovni jednotlivých projektov zodpovedal vyššej výkonnosti.

11.Finančné referenčné porovnávanie činností vyraďovania z prevádzky zostáva problémom na celom svete. Toto obmedzenie sa odzrkadľuje v ťažkostiach pri porovnávaní týchto troch programov medzi sebou a s ostatnými programami vyraďovania z prevádzky, a to aj napriek širšiemu využívaniu Medzinárodnej štruktúry pre výpočet nákladov na vyraďovanie.

9.Na začiatku súčasného VFR zriadili všetky tri členské štáty podrobné plány vyraďovania z prevádzky s cieľom splniť ex ante kondicionality. Odhady celkových nákladov na programy boli stanovené a aktualizované s ohľadom na predchádzajúce problémy. V roku 2016 Komisia dokončila posúdenie týchto nových plánov a dospela k záveru, že sú úplné, relevantné, komplexné a že odhady celkových nákladov boli vo všeobecnosti primerané, čo potvrdili aj výsledky nezávislého preskúmania11, za predpokladu, že nepredvídané udalosti sa zvýšili na úroveň 16 %. Preto boli jasne stanovené obmedzenia rozsahu podpory EÚ, ako aj základných nákladov s cieľom monitorovať nákladovú účinnosť.

8.Hlavné výstupy programov vyraďovania z prevádzky sú materiály, ktoré sa majú opätovne použiť alebo recyklovať a upravený rádioaktívny odpad, ktorý sa má buď dočasne uložiť (dočasné úložisko odpadu), alebo likvidovať. V prípade týchto troch programov boli tieto výstupy nižšie, než sa plánovalo, a to z niekoľkých dôvodov: i) neistoty pri charakterizácii zariadení vyplývajúce z ich povahy spôsobili nadhodnotenie cieľových hodnôt; ii) nižší vstup z demontáží do zariadení na nakladanie s odpadom a iii) technické problémy, ktoré sa vzťahujú na staré toky odpadu. V každom prípade sa ukázalo, že postupy nakladania s odpadom sú vo všeobecnosti schopné poskytnúť potrebný výkon produktivity s najvyššími bezpečnostnými normami.

5.K dnešnému dňu sa dosiahol pokrok vo všetkých troch programoch a dlhodobé problémy, ktoré boli prenesené z predchádzajúceho finančného rámca, sa napokon vyriešili. Kľúčové infraštruktúry pre nakladanie s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom sa buď stali prevádzkyschopnými, alebo sú v záverečnej fáze uvedenia do prevádzky, čo poskytuje nový impulz pre činnosti vyraďovania z prevádzky.

3.Splnením ex ante kondicionalít členské štáty ovplyvnili rozsah programov. V dôsledku toho bolo z programov výslovne vylúčené dlhodobé nakladanie s vyhoretým palivom a vysoko rádioaktívnym odpadom a zostáva v rámci finančnej zodpovednosti členských štátov v súlade so smernicou Rady 2011/70/Euratom.

1.Pokiaľ ide o VFR na roky 2014 – 2020, majú všeobecné a špecifické ciele programov naďalej veľký význam z hľadiska reagovania na potreby, ktoré boli identifikované pri príprave VFR (t. j. pokrok vo vyraďovaní z prevádzky do nenávratného stavu a dosiahnutie väčšej bezpečnosti).

·Na druhej strane nasadenie personálu elektrárne (zamestnancov, ktorí boli zamestnaní počas prevádzkovej životnosti reaktorov) je osvedčeným postupom riadenia poznatkov, pretože sa vďaka nemu prenášajú príslušné skúsenosti s cieľom skrátiť časovú lehotu na vykonanie. Tento postup však znamená riziko príliš veľkého počtu zamestnancov a obmedzenie flexibility organizácií, najmä ak nie sú k dispozícii alternatívne možnosti.

·Súčasťou procesu vyraďovania z prevádzky zostáva niekoľko technických problémov a trh týkajúci sa vyraďovania je stále vo vývojovej fáze. To viedlo k medzi dodávateľmi k niektorým problémom.

·Boli zaznamenané prípady zvýšenia nákladov súvisiace so zmenami právnych predpisov a vo všetkých troch krajinách sa počas regulačných schvaľovacích postupov zvýšil počet oneskorení. Rozhodnutia týkajúce sa bezpečnosti v jadrovej oblasti sa musia prijímať nezávisle od konkrétnych hospodárskych faktorov; prevádzkovatelia vyraďovania by preto mali spolupracovať s regulačnými orgánmi, aby mohli takýto vývoj v regulačnej oblasti predvídať a regulačné procesy pri plánovaní projektu primerane zohľadňovať. V Litve a na Slovensku boli zaznamenané niektoré osvedčené postupy, táto otázka však mala vplyv na program Kozloduj.

·Vzhľadom na skutočnosť, že z prevádzky boli úplne vyradené len 3 z vyše 90 reaktorov odstavených v Európe, programy sa najprv museli zamerať na zvýšenie efektívnosti, najmä prostredníctvom učenia sa praxou. V tejto súvislosti je výmena poznatkov medzi uvedenými troma programami kľúčovým nástrojom v dosahovaní efektívnosti počas súčasného VFR. Komisia sústavne vyzýva zainteresované strany, aby si vymieňali osvedčené postupy, najmä Slovensko s Bulharskom z dôvodu podobnosti ich elektrární (reaktorov VVER).

Pridaná hodnota EÚ

13.Pridaná hodnota programov, ako bola historicky vnímaná, s postupom realizácie prirodzene klesá. Pridaná hodnota programov bola od ich začiatku vytvorená z hľadiska jadrovej bezpečnosti a finančného zmierňovania.

·Odhadované finančné deficity v Bulharsku a na Slovensku po roku 2020 neohrozujú dokončenie programov do plánovaných dátumov ukončenia.

·V Litve sa finančný deficit po roku 2020 tiež znížil vďaka ďalšiemu zapojeniu tejto krajiny. Deficit však zostáva významný (1,331 miliardy EUR).

·Aj keď hospodárstva týchto troch členských štátov sú jasne schopné absorbovať finančné potreby prostredníctvom vnútroštátnych finančných zdrojov, významnejší vplyv by to malo pre Litvu (0,3 % – 0,5 % jej ročného štátneho rozpočtu).

·Programy prispeli k podstatnému zníženiu úrovne rádiologického nebezpečenstva a rizík pre širokú verejnosť. Najvážnejšie riziká týkajúce sa jadrovej bezpečnosti boli odstránené na Slovensku a v Bulharsku. V Litve pokračuje odstraňovanie vyhoretého paliva z budov reaktora – do konca tohto procesu (naplánovaného na dokončenie do roku 2022, ale financovaného v rámci súčasného VFR), zvyškové rádiologické nebezpečenstvo sa podstatne zníži o rádové hodnoty a budú ho predstavovať najmä ožiarené grafitové jadrá.

14.Jadrový priemysel EÚ sa spoľahlivo dostáva do novej etapy, ktorá sa vyznačuje zintenzívnením činností na konci životného cyklu. Významný pokrok však dosiahlo len niekoľko programov vyraďovania z prevádzky vrátane programov Kozloduj, Ignalina a Bohunice. Je teda zrejmé, že odvetvie vyraďovania jadrových elektrární z prevádzky ešte nie je úplne zrelé. V tejto súvislosti by podpora EÚ programom vyraďovania jadrových zariadení z prevádzky v Bulharsku, na Slovensku a v Litve poskytla dodatočnú hodnotu pre odvetvie vyraďovania z prevádzky v celej EÚ z hľadiska vedomostí a odborných znalostí. Spoločné využívanie vedomostí a aspekty kapitalizácie programov preto slúžia ako základ pre zabezpečenie trvalej pridanej hodnoty EÚ, ktorá týmto spôsobom posilňuje jadrovú bezpečnosť. Tento proces by sa mohol ďalej využívať pri nakladaní s ožiareným grafitom, čo je technický problém na celom svete.

V roku 2017 sa program Kozloduj podrobil trojročnej revízii v súlade s požiadavkami vnútroštátnych právnych predpisov a osvedčených postupov. Podľa momentálne dostupných informácií sa musia odhadované náklady pri dokončení zvýšiť o 23 %. Keďže tento členský štát poskytol zvýšený vnútroštátny príspevok, potreby financovania po roku 2020 sú v súčasnosti na úrovni približne 92 miliónov EUR. V každom prípade pridelené prostriedky zabezpečujú účinné a efektívne plnenie cieľov programu stanovených vo VFR na roky 2014 – 2020. Demontáž a dekontaminácia v turbínových halách a pomocných budovách úspešne pokračuje, pričom dokončenie je naplánované do roku 2020. Jedným z hlavných úspechov je inštalácia moderného zariadenia na znižovanie objemu odpadu, ktoré dosahuje mimoriadne vysokú výkonnosť v porovnaní s podobnými zariadeniami v EÚ. V tomto VFR nemalo oneskorenie v rámci programu Kozloduj (pozri získaná hodnota oproti základnej hodnote alebo úroveň dodržiavania harmonogramu) vplyv na rozhodujúcu fázu (t. j. dátum dokončenia) v tomto čase. Projekt demontáže aktívnych zón reaktorov je však v prípravnej fáze a rozsah, v akom bude program Kozloduj postupovať smerom k tomuto cieľu v roku 2020, zostáva nejasný.