SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE

Kvalita benzínu a motorovej nafty, ktoré sa používajú v cestnej doprave v Európskej únii

(Rok podávania správ 2019)

1. Úvod

Podľa článku 7a smernice 98/70/ES týkajúcej sa kvality benzínu a naftových palív (ďalej len „smernica o kvalite palív“) a článku 5 smernice Rady (EÚ) 2015/652, ktorou sa stanovujú metodiky výpočtu a požiadavky na predkladanie správ podľa smernice 98/70/ES, sa od členských štátov vyžaduje, aby každoročne podávali správy o intenzite emisií skleníkových plynov z palív a energie dodaných na ich území. V nadväznosti na uplatňovanie a transpozíciu smernice Rady (EÚ) 2015/652 sa táto oznamovacia povinnosť prvýkrát vzťahovala na rok podávania správ 2017. Táto výročná správa obsahuje údaje nahlásené za rok 2019.

Navyše podľa článku 8 ods. 3 smernice 98/70/ES sú členské štáty povinné predložiť správy o národných údajoch o kvalite palív za predchádzajúci kalendárny rok.

V tejto výročnej správe sú zhrnuté informácie, ktoré poskytli členské štáty v súvislosti s uvedenými požiadavkami na podávanie správ. Správa vychádza z údajov za rok 2019, ktoré predložili členské štáty Európskej environmentálnej agentúre (EEA).

2. Objem a intenzita emisií skleníkových plynov počas životného cyklu paliva a energie

V článku 7a smernice o kvalite palív v spojení so smernicou Rady (EÚ) 2015/652 sa stanovujú požiadavky na podávanie správ týkajúce sa:

·celkového objemu každého druhu paliva alebo energie dodávaných pre cestnú dopravu a necestné pojazdné stroje (vrátane plavidiel vnútrozemskej vodnej dopravy, ak sa neplavia po mori), poľnohospodárskych a lesných traktorov a rekreačných plavidiel, ak sa neplavia po mori,

·emisií skleníkových plynov počas životného cyklu na jednotku energie vrátane predbežných stredných hodnôt odhadovaných emisií z biopalív vyplývajúcich z nepriamej zmeny využívania pôdy,

·surovín a postupov výroby biopalív použitých v prípade jednotlivých biopalív dodaných na území členských štátov.

Podľa smernice o kvalite palív sú členské štáty povinné vyžadovať od dodávateľov palív, aby do 31. decembra 2020 znížili intenzitu emisií skleníkových plynov počas životného cyklu dopravných palív, t. j. emisií skleníkových plynov počas životného cyklu na jednotku energie z dodaných palív a energie, minimálne o 6 % v porovnaní so základnou normou platnou pre palivá v roku 2010, ktorá predstavovala 94,1 g ekvivalentu CO2/MJ. Emisie skleníkových plynov vyplývajúce z nepriamej zmeny využívania pôdy sa pri posudzovaní plnenia cieľa, ktorým je zníženie minimálne o 6 %, nezohľadňujú. V smernici o obnoviteľných zdrojoch energie (EÚ) 2018/2001 sa predpokladajú rôzne opatrenia na riešenie nepriamej zmeny využívania pôdy vrátane stropu pre biopalivá na báze potravín a krmív, pričom v delegovanom akte sa stanovujú podrobné kritériá na určenie surovín s vysokým rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy, ktoré sa majú postupne vyradiť do roku 2030, a kritériá certifikácie biopalív, biokvapalín a palív z biomasy s nízkym rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy.

V roku 2019 poskytlo údaje o znížení emisií skleníkových plynov vo vhodnom formáte všetkých 28 členských štátov (ako aj Nórsko a Island).

2.1.Emisie skleníkových plynov a vzdialenosť od cieľa na rok 2020

Podľa poskytnutých údajov bola priemerná intenzita skleníkových plynov z palív a energie dodaných v 28 nahlasujúcich členských štátoch v roku 2019 90 g ekvivalentu CO2/MJ, t. j. o 4,3 % nižšia ako základná norma v roku 2010, ktorá predstavovala 94,1 g ekvivalentu CO2/MJ. To zodpovedá úspore 54 Mt ekvivalentu oxidu uhličitého (ekvivalent CO2eq) počas roka 2019. Pokrok, ktorý dosiahli dodávatelia palív, bol v období 2018 až 2019 obmedzený, pričom nahlásená priemerná intenzita skleníkových plynov z palív sa zlepšila o 0,6 percentuálneho bodu.

Údaje nahlásené za rok 2019 potvrdzujú, že oproti roku 2010 dodávatelia palív EÚ v 28 nahlasujúcich členských štátoch v priemere zaostávali za svojím cieľom znížiť intenzitu skleníkových plynov z dopravných palív o 6 % do roku 2020 (pozri obrázok 1). Treba poznamenať, že v roku 2019 Maďarsko a Spojené kráľovstvo prvýkrát nahlásili využívanie zníženia emisií v predvýrobnej fáze, čo prispelo k zníženiu celkovej intenzity skleníkových plynov približne o 0,2 percentuálneho bodu na celkovú úroveň 4,3 %. Zníženie emisií v predvýrobnej fáze, ktorú uvádza dodávateľ, sa musí kvantifikovať a nahlásiť v súlade s požiadavkami stanovenými v smernici Rady (EÚ) 2015/652. Podrobnejšie informácie o prístupoch k kvantifikovaniu, monitorovaniu a nahlasovaniu zníženia emisií v predvýrobnej fáze sa nachádzajú v usmernení . Očakáva sa, že práve toto zníženie prispeje k dosiahnutiu cieľa zníženia emisií v roku 2020.

Okrem toho sa pokrok dosiahnutý v jednotlivých členských štátoch výrazne líši (pozri obrázok 1). V 20 členských štátoch bolo zníženie v roku 2019 stále nižšie ako dobrovoľný priebežný cieľ zníženia o 4 %, ktorého splnenie mohli členské štáty vyžadovať od dodávateľov palív už do roku 2017. Švédsko a Fínsko sú jediné členské štáty, ktoré už prekročili cieľ 6 % zníženia pre rok 2020, zatiaľ čo Chorvátsko, Spojené kráľovstvo a Holandsko dosiahli v rokoch 2018 až 2019 najväčší pokrok vo výške viac ako 1,5 percentuálneho bodu. Švédsko, Poľsko a Bulharsko zároveň nahlásili v roku 2019 o niečo vyššiu intenzitu skleníkových plynov ako v predchádzajúcom roku. Ďalšie informácie sa uvádzajú v technickej správe EEA 2/2021 o intenzite skleníkových plynov z dopravných palív v EÚ v roku 2019.

Obrázok 1: Zníženie intenzity emisií skleníkových plynov z palív, ktoré dosiahli dodávatelia palív EÚ v členských štátoch v období 2010 – 2019 (zdroj: EEA)