EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli22. 6. 2022 COM(2022) 304 final 2022/0195(COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o obnove prírody (Text s významom pre EHP) {SEC(2022) 256 final} - {SWD(2022) 167 final} - {SWD(2022) 168 final}



DÔVODOVÁ SPRÁVA KONTEXT NÁVRHU Dôvody a ciele návrhu Strata biodiverzity a degradácia ekosystémov aj napriek úsiliu EÚ a medzinárodného spoločenstva napredujú znepokojujúcim tempom a spôsobujú škody ľuďom, hospodárstvu a klíme. Táto skutočnosť je značne zdokumentovaná, najmä v správach Medzivládneho panelu o zmene klímy (IPCC) a Medzivládnej vedecko-politickej platformy pre biodiverzitu a ekosystémové služby, v správe o pokroku pri dosahovaní cieľov z Aiči a v správe Economics of Biodiversity: The Dasgupta Review (Ekonomická hodnota biodiverzity: Dasguptovo preskúmanie). Zdravé ekosystémy poskytujú potraviny a zaisťujú potravinovú bezpečnosť, čistú vodu, záchyty uhlíka a ochranu proti prírodným katastrofám spôsobeným zmenou klímy. Sú zásadné pre naše dlhodobé prežitie, blahobyt, prosperitu a bezpečnosť, pretože predstavujú základ odolnosti Európy. Obnova ekosystémov spolu s úsilím o obmedzenie obchodu s voľne žijúcimi druhmi a ich konzumácie takisto pomôže predchádzať možným budúcim prenosným ochoreniam so zoonotickým potenciálom a budovať voči nim odolnosť, čím sa zníži riziko vypuknutia nákaz a pandémií, a prispeje k podpore európskeho a globálneho úsilia o uplatňovanie prístupu „jedno zdravie“, v ktorom sa uznáva vnútorná súvislosť medzi ľudským zdravím, zdravím zvierat a zdravou a odolnou prírodou. Panel IPCC v správe z roku 2022 osobitne poukázal na to, že čas na to, aby svet a Európa zabezpečili budúcnosť vhodnú na život, sa rýchlo kráti, keďže čoraz častejšie extrémne výkyvy počasia a klimatické extrémy vedú k nezvratným dôsledkom a tlačia prírodné a ľudské systémy za hranice ich schopnosti adaptácie. Panel vyzýva na vykonanie naliehavých opatrení na obnovu degradovaných ekosystémov s cieľom zmierniť vplyvy zmeny klímy, a to najmä formou obnovy degradovaných mokradí a riek, lesov a poľnohospodárskych ekosystémov. Nedávny geopolitický vývoj ešte viac zdôraznil potrebu zaistiť potravinovú bezpečnosť a odolnosť potravinových systémov. Zvyšovanie cien komodít a obavy v súvislosti s globálnou potravinovou bezpečnosťou si vyžadujú, aby sa riešili zraniteľné miesta, ako napríklad závislosť od dovozu, a takisto aby sa urýchlil prechod na udržateľné a odolné potravinové systémy. Je dokázané, že obnova poľnohospodárskych ekosystémov má z dlhodobého hľadiska pozitívny vplyv na produktivitu potravín a obnova prírody pôsobí v zabezpečení dlhodobej udržateľnosti a odolnosti EÚ ako poistka. V záverečnej správe Konferencie o budúcnosti Európy, ktorá bola uverejnená 9. mája 2022, občania vo svojich návrhoch týkajúcich sa poľnohospodárstva, potravinárskej výroby, biodiverzity a ekosystémov či znečistenia požadovali najmä „vytvárať, obnovovať, lepšie spravovať a rozširovať chránené územia v záujme zachovania biodiverzity“, „chrániť hmyz, najmä pôvodný a opeľujúci hmyz, a to aj ochranou pred inváznymi druhmi a lepším presadzovaním existujúcich právnych predpisov“, ako aj „stanoviť záväzné vnútroštátne ciele v členských štátoch EÚ týkajúce sa opätovného zalesňovania pôvodnými stromami a miestnou flórou, s prihliadnutím na rozdielne vnútroštátne okolnosti a špecifiká“. Pokiaľ ide o návrhy občanov týkajúce sa informovania, zvyšovania povedomia, dialógu a životného štýlu, žiadali najmä „začleniť do vzdelávania potravinársku výrobu a ochranu biodiverzity vrátane výhod, ktoré majú nespracované potraviny v porovnaní so spracovanými, a podporovať školské záhrady, dotovať projekty mestského záhradkárstva a vertikálne poľnohospodárstvo“ a „zvážiť, aby sa biodiverzita stala v školách povinným predmetom a aby sa zvyšovalo povedomie o biodiverzite pomocou mediálnych kampaní a stimulovaním „súťaží“ v celej EÚ“. Na dosiahnutie cieľov EÚ v oblasti klímy a biodiverzity na roky 2030 a 2050 a na zabezpečenie odolnosti potravinových systémov je preto potrebné ráznejšie opatrenie. Na dosiahnutie cieľov EÚ v oblasti klímy a biodiverzity na roky 2030 a 2050 a na zabezpečenie odolnosti potravinových systémov je preto potrebné ráznejšie opatrenie. Európska zelená dohoda predstavuje záväzok týkajúci sa ochrany a obnovy prírody. Uvádza sa v nej, že Komisia určí opatrenia, a to aj právne opatrenia, ktoré členským štátom pomôžu zlepšiť a obnoviť poškodené a na uhlík bohaté ekosystémy, aby dosiahli dobrý ekologický stav. V Európskej zelenej dohode sa takisto zdôrazňuje, že všetky opatrenia a politiky EÚ by sa mali stmeliť tak, aby EÚ pomohli uskutočniť úspešnú a spravodlivú transformáciu smerom k udržateľnej budúcnosti. V stratégii EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030 sa stanovujú ciele na ďalšiu ochranu prírody v EÚ. Zdôrazňuje sa v nej však, že samotná ochrana nestačí: zvrátenie straty biodiverzity si vyžaduje väčšie úsilie na obnovu dobrého zdravia prírody v celej EÚ, na chránených územiach a mimo nich. Komisia sa preto zaviazala, že navrhne právne záväzné ciele EÚ v oblasti obnovy degradovaných ekosystémov v EÚ, najmä tie, ktoré majú najväčší potenciál zachytávať a ukladať uhlík a zabrániť vplyvu prírodných katastrof a tento vplyv znižovať. EÚ sa zatiaľ nepodarilo zastaviť stratu biodiverzity. Z nedávnej štúdie finalizovanej v rámci hodnotenia stratégie EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2020 vyplýva, že EÚ v rokoch 2011 až 2020 nedokázala stratu biodiverzity zastaviť. EÚ nesplnila dobrovoľný cieľ obnoviť do roku 2020 aspoň 15 % degradovaných ekosystémov (v súlade s cieľom z Aiči č. 15 Dohovoru o biologickej diverzite). Výhľad týkajúci sa biodiverzity a ekosystémov je pochmúrny a vyplýva z neho, že súčasný prístup nefunguje. Európsky parlament a Rada takisto trvajú na zintenzívnení úsilia o obnovenie ekosystémov, ako sa uvádza v záveroch Rady z decembra 2019 a uznesení Európskeho parlamentu z januára 2020. Parlament v uznesení vyzval Komisiu, aby „upustila od dobrovoľných záväzkov a navrhla ambicióznu a inkluzívnu stratégiu […], v ktorej sa stanovia právne záväzné [a teda vynútiteľné] ciele pre EÚ a jej členské štáty“. Európsky parlament vo svojom uznesení z 9. júna 2021 dôrazne privítal záväzok Komisie vypracovať legislatívny návrh týkajúci sa obnovy prírody vrátane záväzných cieľov obnovy. Obnova ekosystémov má vysokú prioritu aj v rámci medzinárodného programu. Vízia Dohovoru o biologickej diverzite na rok 2050, Dohovor Organizácie Spojených národov o boji proti dezertifikácii (UNCCD), Agenda 2030 pre udržateľný rozvoj (ciele udržateľného rozvoja) a Dekáda OSN pre obnovu ekosystému: všetky obsahujú výzvu na ochranu a obnovu ekosystémov. Obnova bude nevyhnutná aj na to, aby EÚ mohla splniť svoje záväzky vyplývajúce z Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy a z Parížskej dohody. Ekosystémy, ako sú rašeliniská, mokrade, oceány a lesy, môžu, ak sú v dobrom stave, prispieť k odstráneniu a ukladaniu veľkého množstva oxidu uhličitého a takisto k významnému zníženiu vplyvu zmeny klímy. Návrhom nariadenia o obnove prírody sa stanovuje všeobecný cieľ: prispieť k nepretržitej, dlhodobej a trvalej obnove biologicky rozmanitej a odolnej prírody vo všetkých suchozemských a morských oblastiach EÚ, a to prostredníctvom obnovy ekosystémov, a prispieť k dosiahnutiu cieľov Únie v oblasti zmierňovania zmeny klímy a adaptácie na ňu a k splneniu medzinárodných záväzkov Únie. Na dosiahnutie tohto cieľa sa v návrhu uvádza viacero záväzných cieľov a povinností v oblasti obnovy, ktoré sa týkajú širokého okruhu ekosystémov. Tieto opatrenia by sa mali do roku 2030 vzťahovať aspoň na 20 % suchozemských a morských oblastí EÚ a do roku 2050 na všetky ekosystémy, ktoré si vyžadujú obnovu. Návrh má takisto oporu vo vykonávacom rámci, ktorý slúži na premenu cieľov na činy prostredníctvom prípravy a vykonávania národných plánov obnovy prírody. Cieľom návrhu je umožniť EÚ neodkladne konať a začať s obnovou ekosystémov na základe záväzných cieľov a povinností, ktoré už možno merať a monitorovať. Tým sa zabezpečí, aby členské štáty mohli okamžite začať s obnovou. V neskorších fázach možno pridať viac ekosystémov vypracovaním spoločných metód na stanovenie ďalších cieľov v rámci zmien nariadenia. Návrh tak pripravuje pôdu pre široký okruh ekosystémov v EÚ, ktoré sa majú do roku 2050 obnoviť a udržiavať, pričom sa majú dosiahnuť merateľné výsledky do roku 2030 a 2040. Návrh umožňuje EÚ prispievať k zastaveniu straty biodiverzity a ozdraveniu prírody. Okrem toho umožňuje EÚ prejaviť sa v pozícii svetového lídra v oblasti ochrany prírody, a to najmä v rámci Konferencie zmluvných strán Dohovoru o biologickej diverzite, ktorá sa má konať v priebehu roku 2022. •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky Cieľom návrhu je doplniť existujúcu environmentálnu politiku. Je skoncipovaný tak, aby účinne fungoval v súčinnosti s právom EÚ v oblasti životného prostredia. Návrh takisto vytvára podnet na zlepšenie koordinácie a vykonávania tohto práva.

Návrh konkrétne doplní: smernicu o vtáctve a smernicu o biotopoch, a to stanovením lehôt na splnenie cieľov a požiadavkou, aby členské štáty obnovili ekosystémy aj mimo sústavy Natura 2000, rámcovú smernicu o vode stanovením dodatočných požiadaviek na obnovu priechodnosti riek a s cieľom zabezpečiť dobrý stav záplavových oblastí, rámcovú smernicu o morskej stratégii osobitnými opatreniami a podrobnými cieľmi pre konkrétne morské biotopy, ktoré potrebujú obnovu, nariadenie o inváznych nepôvodných druhoch. Návrh bude aj úzko a dôsledne zosúladený so spoločnou rybárskou politikou a v náležitých prípadoch zabezpečí koherentnosť a komplementaritu. Návrh priamo súvisí s novou stratégiou EÚ pre lesy do roku 2030 a prispieva k nej opatreniami zameranými na obnovu, ktorými sa vďaka osobitným cieľom a povinnostiam týkajúcim sa lesných biotopov zvýši biodiverzita a odolnosť lesov. Čo sa týka spoločnej poľnohospodárskej politiky, návrh vychádza z osobitných cieľov pre biotopy trávnych porastov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 92/43/EHS, a v širšom ponímaní sa týka rozličných poľnohospodárskych ekosystémov EÚ na základe dôkazov o zlepšení súboru ukazovateľov posilňujúcich biodiverzitu. Návrh má zreteľnú súvislosť so stratégiou EÚ v oblasti pôdy, pretože mnohé suchozemské ekosystémy závisia od príslušnej pôdy, s ktorou na seba navzájom pôsobia. Všetky ostatné ciele súvisiace s pôdou sa začlenia do budúcich právnych predpisov v oblasti pôdy. Okrem toho pomocou navrhovaného cieľa zvrátiť úbytok opeľovačov sa dosiahnu ciele iniciatívy EÚ zameranej na opeľovače. Ciele v návrhu na zväčšenie zelených plôch v mestských oblastiach budú mať priamy vplyv na stratégiu pre zelenú infraštruktúru. Politické opatrenia v rámci iných environmentálnych stratégií, ako je akčný plán EÚ pre obehové hospodárstvo za čistejšiu a konkurencieschopnejšiu Európu a akčný plán nulového znečistenia ovzdušia, vody a pôdy, pomôžu zmierniť tlak na ekosystémy obmedzením rôznych foriem znečisťujúcich látok. Opatrenia, ako je odporúčanie Rady o vzdelávaní zameranom na zelenú transformáciu a udržateľný rozvoj (Rada ho má prijať 16. júna 2022), môžu prispieť k vytváraniu potrebných vedomostí, zručností a postojov týkajúcich sa environmentálnej udržateľnosti, a to aj na podporu obnovy prírody. Súlad s ostatnými politikami Únie Obnova ekosystémov a posilnenie biodiverzity tvoria základný kameň Európskej zelenej dohody. Zabezpečenie zdravých ekosystémov a boj proti zmene klímy sú neoddeliteľne prepojené. Globálne otepľovanie má priamy vplyv na ekosystémy s dlhotrvajúcimi či nezvratnými účinkami, ako je strata ekosystémov. V politikách EÚ v oblasti zmeny klímy, ako je európsky právny predpis v oblasti klímy, a v návrhoch uvedených v balíku Fit for 55 (najmä v návrhu nariadenia o využívaní pôdy, zmene vo využívaní pôdy a lesnom hospodárstve) sa zdôrazňuje kľúčový význam prirodzených záchytov pre zachytávanie a ukladanie uhlíka. Ak majú ekosystémy, ako sú mokrade a lesy, účinne plniť túto úlohu, musia byť v dobrom stave. Možno preto očakávať, že toto nariadenie značne prispeje k politikám v oblasti zmeny klímy. Obnova ekosystémov do dobrého stavu znamená zabezpečiť riešenia blízke prírode, ktoré pomáhajú zmierňovať zmenu klímy a ktoré sledujú ciele stratégie EÚ pre adaptáciu na zmenu klímy. Biologicky rozmanitejšie a zdravšie ekosystémy sú odolnejšie proti zmene klímy a navyše sú účinné pri predchádzaní katastrofám a znižovaní ich rizika. Členské štáty na základe európskeho právneho predpisu v oblasti klímy prijmú a vykonajú národné adaptačné stratégie podporujúce riešenia blízke prírode a adaptáciu založenú na ekosystémoch. Národné plány obnovy prírody podľa tohto návrhu budú úzko zosúladené s národnými adaptačnými stratégiami podľa európskeho právneho predpisu v oblasti klímy a právnych predpisov EÚ v oblasti civilnej ochrany, pričom sa budú navzájom posilňovať. Poľnohospodárstvo, lesné hospodárstvo a rybárstvo sú všetko odvetvia, ktoré sú závislé od dobrého stavu ekosystémov. Poľnohospodárske ekosystémy v dobrom stave poskytujú bezpečné, udržateľné, výživné a cenovo dostupné potraviny. Zvyšujú odolnosť poľnohospodárstva proti zmene klímy a environmentálnym rizikám a zároveň aj vytvárajú pracovné miesta (napr. v oblasti ekologického poľnohospodárstva, agroturistiky a rekreácie). Lesné ekosystémy v dobrom stave poskytujú množstvo prínosov. Napríklad poskytujú drevo a potraviny, zachytávajú a ukladajú uhlík, stabilizujú pôdu, čistia ovzdušie a vodu a znižujú vplyv prírodných katastrof, ako sú lesné požiare a choroby spôsobené škodcami. Udržiavanie morských ekosystémov v dobrom stave výrazne pomáha biodiverzite tým, že vytvára dôležité neresiská a odchovne a poskytuje zdravé potraviny z morí a oceánov. Zdravé morské ekosystémy takisto zmierňujú zmenu klímy tým, že znižujú dosah prírodných katastrof v pobrežných oblastiach. Niektoré z cieľov a ukazovateľov stanovených v tomto návrhu majú za cieľ zlepšiť súlad medzi opatreniami v oblasti biodiverzity a opatreniami v iných oblastiach politík EÚ. Medzi tieto politiky patrí nová spoločná poľnohospodárska politika (ďalej len „SPP“) (s pravidlami na zlepšenie životného prostredia v poľnohospodárstve, ako aj s príležitosťami na financovanie, ktoré sú k dispozícii v rámci strategických plánov SPP na roky 2023 – 2027), stratégia Z farmy na stôl v záujme spravodlivého, zdravého potravinového systému šetrného k životnému prostrediu a spoločná rybárska politika. Návrh takisto súvisí s regionálnou politikou EÚ, v rámci ktorej sa obnova ekosystémov môže financovať prostredníctvom Európskeho fondu regionálneho rozvoja, ako aj s programom Horizont Európa, v rámci ktorého sa podporujú investície do výskumu a inovácií v oblasti biodiverzity a ekosystémov. Pomocou návrhu sa EÚ môže takisto ukázať v pozícii svetového lídra, mobilizovať medzinárodné spoločenstvo a prijať opatrenia na zastavenie straty biodiverzity na celom svete. Konferencia zmluvných strán (COP 15) Dohovoru o biologickej diverzite má podľa očakávaní uzavrieť nový globálny rámec pre biodiverzitu, ktorý zahŕňa ambiciózne ciele obnovy. Stratégia EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030 je program na ich uskutočnenie v EÚ a na preukázanie záväzku EÚ na celosvetovej úrovni. Návrhom sa vyšle jasný signál svetovému spoločenstvu, že EÚ berie svoj záväzok vážne a že sa usiluje právne zakotviť ciele obnovy ekosystému, pričom by návrh mohol slúžiť ako inšpirácia pre iné krajiny, aby prijali podobne ambiciózne politiky týkajúce sa obnovy prírody a ochrany biodiverzity. 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA Právny základ Právnym základom tohto návrhu je článok 192 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), ktorým sa stanovuje spôsob, ako by sa mal vykonávať článok 191 zmluvy. Článok 191 zmluvy obsahuje ciele environmentálnej politiky EÚ:

–udržiavanie, ochrana a zlepšovanie kvality životného prostredia, –ochrana ľudského zdravia, –rozvážne a racionálne využívanie prírodných zdrojov, –podpora opatrení na medzinárodnej úrovni na riešenie regionálnych alebo celosvetových problémov životného prostredia, a to predovšetkým na boj proti zmene klímy. Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci) Opatrenie na úrovni EÚ je odôvodnené vzhľadom na rozsah a cezhraničnú povahu straty biodiverzity a degradácie ekosystémov, ich vplyv na verejnosť a hospodárske riziká. Pravidlá a povinnosti platné v celej EÚ sú nevyhnutné na významnú obnovu biodiverzity a ekosystémov. Nedostatočný pokrok až do roku 2020 v rámci stratégie v oblasti biodiverzity svedčí o tom, že dobrovoľné záväzky členských štátov nestačia na dosiahnutie cieľov EÚ týkajúcich sa obnovy ekosystémov. Na riešenie straty a degradácie biodiverzity a na dosiahnutie úspor z rozsahu sú potrebné rozsiahle koordinované opatrenia. Napríklad úsilie na úrovni EÚ je zásadné na obnovu opeľovačov: ide o problém v celej EÚ, ktorý nemožno vyriešiť, ak sa ním zaoberá iba pár členských štátov. Opatrenia na úrovni EÚ sú nevyhnutné aj vzhľadom na to, aké pohyblivé sú suchozemské a morské druhy. Obnova jedného ekosystému pomáha ostatným susediacim alebo prepojeným ekosystémom a ich biodiverzite, keďže množstvu druhov sa darí v prepojených sústavách ekosystémov vo veľkom geografickom rozsahu. Opatrenia EÚ sú potrebné aj na doplnenie existujúcich právnych požiadaviek a na pomoc EÚ pri dosahovaní jej cieľov v rámci iných právnych predpisov EÚ v oblasti životného prostredia a klímy. Proporcionalita Návrh spĺňa zásadu proporcionality, pretože nepresahuje rámec nevyhnutných požiadaviek na dosiahnutie cieľa nasmerovať biodiverzitu v EÚ k obnove do roku 2030. Stanovením právne záväzných cieľov a povinností týkajúcich sa obnovy ekosystémov na úrovni EÚ by sa zabezpečil súlad s opatreniami potrebnými v celej EÚ na dosiahnutie celkového cieľa. Monitorovanie pokroku a podávanie správ o ňom Komisiou bude znamenať ďalší prínos a účinnejšie spoločné opatrenia EÚ a členských štátov. Návrhom sa teda stanovuje všeobecný cieľ a ciele a povinnosti týkajúce sa konkrétnych ekosystémov, ktoré sú v súlade s rozsahom cieľov. Na zabezpečenie toho, aby EÚ dosiahla tieto ciele, sa v návrhu stanovujú vykonávacie opatrenia, posúdenia a preskúmania. Výber nástroja Na zabezpečenie dlhodobého cieľa je potrebný legislatívny prístup, a nie nelegislatívne opatrenia. Ciele tohto návrhu možno najlepšie realizovať prostredníctvom nariadenia, aby sa zabezpečila priama uplatniteľnosť práva. Členské štáty musia prispieť k dlhodobému cieľu tým, že zavedú národné plány obnovy prírody, v ktorých stanovia opatrenia zamerané na obnovu potrebné na splnenie cieľov a povinností týkajúcich sa konkrétnych ekosystémov. Skutočnosť, že nariadenia sa nemusia transponovať do vnútroštátneho práva, znamená, že opatrenia zamerané na obnovu sa v praxi môžu začať uplatňovať skôr než v prípade smerníc. V nariadeniach sa opatrenia, ktoré majú prijať členské štáty, opisujú presnejšie a s väčšou úrovňou podrobnosti, takže sa v nich rámec pre opatrenia, ktoré majú prijať členské štáty, vymedzí oveľa presnejšie. Nariadenia teda prinášajú väčšiu dôslednosť a koherentnosť pre celú EÚ. Na rozdiel od smerníc sa v nariadeniach neuvádza iba cieľ, ktorý majú členské štáty dosiahnuť, ale takisto sa v nich presnejšie určujú právne požiadavky a spôsoby na dosiahnutie uvedeného cieľa. 3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov Pri hodnotení stratégie v oblasti biodiverzity do roku 2020 sa zistilo, že dôvodom neúspechu obnovy ekosystémov je stanovenie dobrovoľných cieľov, a nie právne záväzných cieľov. Následná absencia záväzkov a politických priorít predstavujú hlavné prekážky pre prideľovanie finančných prostriedkov a zdrojov na úsilie v oblasti obnovy. Navyše v smernici o vtáctve ani v smernici o biotopoch sa nestanovujú lehoty na zachovanie alebo obnovu priaznivého stavu ochrany prirodzených biotopov a druhov. Tieto smernice neobsahujú ani osobitné požiadavky na obnovu ekosystémov, ktoré nepatria do sústavy Natura 2000. Ako riešenie týchto nedostatkov sa týmto návrhom zavádza povinnosť obnovy určitých druhov a biotopov v rámci sústavy Natura 2000 aj mimo nej s jasnými lehotami. Komisia vo svojej správe z roku 2020 o prvom cykle vykonávania rámcovej smernice o morskej stratégii dospela k záveru, že dosiahnutie širšieho cieľa smernice sa ukázalo ako veľmi náročné. Dôvodmi sú chýbajúce osobitné opatrenia a nedostatočne podrobné monitorovanie konkrétnych biotopov alebo druhov, ako aj chýbajúce osobitné ciele. Vymedzením cieľov obnovy v tomto nariadení sa podporia ciele rámcovej smernice o morskej stratégii a jej vykonávanie.

Pri kontrole vhodnosti rámcovej smernice o vode sa dospelo k záveru, že ťažkosti zistené pri jej vykonávaní sú čiastočne spôsobené skutočnosťou, že na stav vodných útvarov má vplyv difúzne znečistenie pochádzajúce z okolitých biotopov. Členské štáty podľa rámcovej smernice o vode nemusia nevyhnutne odstrániť prekážky, ktoré môžu narúšať prirodzenú prepojenosť riečnych/jazerných systémov. Veľa suchozemských ekosystémov a niekoľko biotopov a druhov chránených smernicou o vtáctve a smernicou o biotopoch však priamo závisí od vodných ekosystémov v takmer prirodzenom stave. Týmto návrhom sa dopĺňa rámcová smernica o vode prostredníctvom vypracovania cieľov obnovy a iných osobitných požiadaviek týkajúcich sa riek a záplavových oblastí. Navyše požiadavka tohto návrhu na nezhoršovanie je v súlade s existujúcou požiadavkou smernice na prijatie opatrení s cieľom zabrániť zhoršovaniu stavu všetkých vodných útvarov. Konzultácie so zainteresovanými stranami V súlade s usmerneniami pre lepšiu právnu reguláciu toto nariadenie a sprievodné posúdenie vplyvu vychádzajú z rozsiahlych konzultácií. Komisia zhromaždila názory širokého okruhu zainteresovaných strán, predovšetkým zástupcov členských štátov, environmentálnych organizácií, výskumných ústavov, poľnohospodárskych združení a združení lesného hospodárstva a zástupcov podnikov. Konzultácie sa uskutočnili ako súčasť otvorenej verejnej konzultácie v rámci piatich seminárov so zainteresovanými stranami a na stretnutiach so zainteresovanými stranami a členskými štátmi. Rozdielne názory poskytli cenné informácie a pohľady, ktoré pomohli pri vypracovaní posúdenia vplyvu a tohto návrhu. Úvodné posúdenie vplyvu Úvodné posúdenie vplyvu návrhu nariadenia bolo uverejnené 4. novembra 2020. Zainteresované strany a verejnosť mohli poskytovať spätnú väzbu k iniciatíve do 2. decembra 2020. Doručených bolo 132 odpovedí, prevažne od MVO, záujmových združení a podnikateľských organizácií, environmentálnych organizácií a verejnosti. Verejná konzultácia Komisia viedla online verejnú konzultáciu, ktorá sa uskutočnila od 11. januára do 5. apríla 2021 a dostala 111 842 odpovedí. V rámci konzultácie sa zhromaždili názory o hlavných aspektoch prípravy návrhu Komisie na záväzné ciele obnovy a o prístupe k jeho príprave. Z výsledkov vyplýva veľká podpora záväzným cieľom obnovy: 97 % respondentov sa vyjadrilo v prospech všeobecných cieľov EÚ v oblasti obnovy pre všetky ekosystémy, 96 % v prospech cieľov pre jednotlivé ekosystémy alebo biotopy. Z toho vyplýva takmer úplná podpora všeobecného cieľa v oblasti obnovy aj osobitných cieľov EÚ pre ekosystémy. Semináre so zainteresovanými stranami V období od konca roku 2020 do septembra 2021 sa uskutočnilo päť samostatných seminárov so zástupcami členských štátov a zainteresovanými stranami. Diskutovalo sa na nich o možnostiach politiky a zhromaždili sa názory o možnostiach týkajúcich sa cieľov obnovy a o spôsoboch, ako by sa tieto ciele mali vykonávať. V rámci seminárov sa posudzovali možné sociálne, hospodárske a širšie environmentálne vplyvy, ako aj predbežné zistenia štúdie na podporu posúdenia vplyvu. Získavanie a využívanie expertízy Návrh vychádza z najnovších vedeckých dôkazov. Posúdenie vplyvu priložené k tomuto návrhu je založené na štúdii vypracovanej skupinou externých expertov. Externí experti počas jednotlivých fáz štúdie úzko spolupracovali s Komisiou. Komisia okrem toho na prípravu tohto návrhu použila množstvo iných zdrojov informácií, konkrétne výsledky výskumných a inovačných projektov EÚ a uznávané medzinárodné správy (ako sú správy citované v oddiele 1). Európska environmentálna agentúra a Spoločné výskumné centrum poskytli špecifické odborné znalosti a boli úzko zapojené do vypracovania tohto právneho návrhu a jeho posúdenia vplyvu. Napríklad agentúra vypracovala informácie o potrebách obnovy založené na oficiálnych údajoch nahlásených členskými štátmi podľa článku 17 smernice o biotopoch. Posúdenie vplyvu Tento návrh vychádza z posúdenia vplyvu. Po vyriešení otázok uvedených v zápornom stanovisku výboru pre kontrolu regulácie vydanom 16. júla 2021 bolo k posúdeniu vplyvu vydané kladné stanovisko (s výhradami, ktoré boli zohľadnené) 28. októbra 2021. V posúdení vplyvu sa zvážili tieto možnosti politiky: 1.Základný scenár: v rámci tejto možnosti politiky sa predpokladá realistické vykonávanie politík v Európskej zelenej dohode a v stratégii EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030 a ostatných relevantných existujúcich politík – s výnimkou právne záväzných cieľov obnovy. 2.Stanovenie právne záväzného všeobecného cieľa pre obnovu ekosystémov: v rámci tejto možnosti sa stanovuje jasne vymedzený právne záväzný všeobecný cieľ pre obnovu ekosystémov. Tento cieľ sa vymedzuje takto: do roku 2050 sa obnoví dobrý stav určitého percentuálneho podielu ekosystémov v EÚ a bude sa udržiavať v tomto stave. V rámci tejto možnosti sa stanovujú aj právne záväzné míľniky na roky 2030 a 2040. 3.Stanovenie právne záväzných cieľov pre konkrétne ekosystémy: v rámci tejto možnosti sa stanovujú ciele a povinnosti pre viacero ekosystémov, biotopov a skupín druhov, ktoré by sa mali obnoviť do roku 2030, 2040 a 2050. Ciele a povinnosti sa stanovujú pre každý z hlavných typov ekosystémov v EÚ a sú priamo uplatniteľné na úrovni členských štátov. 4.Právne záväzné ciele týkajúce sa konkrétnych ekosystémov so všeobecným cieľom: táto možnosť je kombináciou cieľov týkajúcich sa konkrétnych ekosystémov z možnosti 3 a obmenou možnosti 2, čiže všeobecného cieľa prispieť k nepretržitej, dlhodobej a trvalej obnove biologicky rozmanitej a odolnej prírody vo všetkých suchozemských a morských oblastiach Únie, a to prostredníctvom obnovy ekosystémov, a toho, že opatrenia zamerané na obnovu sa do roku 2030 musia spoločne vzťahovať aspoň na 20 % suchozemských a morských oblastí Únie a do roku 2050 na všetky ekosystémy, ktoré si vyžadujú obnovu. Tým sa stanovuje všeobecný cieľ, o ktorého dosiahnutie by sa EÚ mala usilovať, v spojení so súborom cieľov a povinností členských štátov týkajúcich sa konkrétnych ekosystémov. Za najlepšiu možnosť politiky sa považovala možnosť 4, keďže ide o najúčinnejšiu, najefektívnejšiu a politicky najsúdržnejšiu možnosť. Existencia všeobecného cieľa zvyšuje dosiahnuteľnosť osobitných cieľov a zároveň je riziko nevykonania žiadnych opatrení najnižšie so všetkých možností. Touto možnosťou sa navyše znižujú riziká odkladu opatrení pre všetky typy ekosystémov, pretože sa vyžaduje okamžité prijatie čo najväčšieho množstva opatrení v oblastiach, kde je to možné. Vďaka tomu sa znižuje riziko odkladu opatrení, čo by poškodilo životné prostredie, hospodárstvo a spoločnosť.

Uprednostňovaná možnosť preto umožňuje EÚ neodkladne konať a začať s obnovou ekosystémov na základe cieľov, ktoré už možno merať a monitorovať. V budúcnosti, keď budú vyvinuté spoločné metódy na posúdenie dobrého stavu ekosystémov EÚ, sa zmenou nariadenia môžu stanoviť dodatočné ciele založené na týchto spoločných metódach. Touto uprednostňovanou možnosťou týkajúcou sa právneho návrhu sa zabezpečí, že EÚ môže dosiahnuť svoje ciele obnovy ekosystému v navrhovanom čase a nákladovo efektívnym spôsobom. Prínosy prevažujú náklady v prípade každého z hlavných typov ekosystémov. Napríklad v prípade vnútrozemských a pobrežných mokradí sa odhaduje, že finančne vyjadrené prínosy len zo samotného ukladania uhlíka už prevyšujú odhadované náklady na obnovu ekosystému. Ak sa započítajú aj odhady pre ďalšie ekosystémové služby, pomer prínosov a nákladov sa ešte viac zvýši. Celkovo možno prínosy obnovy rašelinísk, močarísk, lesov, vresovísk a krovín, trávnych porastov, riek, jazier, lužných biotopov a pobrežných mokradí uvedených v prílohe I odhadnúť približne na 1 860 miliárd EUR (s odhadovanými nákladmi približne 154 miliárd EUR). Značné prínosy sa odhadujú aj v prípade morských a mestských ekosystémov, lesov, poľnohospodárskych ekosystémov a v prípade obnovy opeľovačov. Napríklad hodnota opeľovania plodín hmyzom v EÚ je podľa odhadu približne 5 miliárd EUR ročne. Okrem toho existuje množstvo ďalších prínosov vrátane biologickej kontroly škodcov a celkového zvýšenia biodiverzity. Na základe posúdenia environmentálnych, sociálnych a hospodárskych vplyvov možno usúdiť, že určité skupiny zainteresovaných strán môžu byť spočiatku postihnuté viac než iné. V nariadení sa preto stanovuje, aby členské štáty v rámci svojich národných plánov obnovy prírody zabezpečili účasť verejnosti a určili spôsob, akým sa budú zohľadňovať potreby miestnych komunít a zainteresovaných strán. Zdroje požadované členskými štátmi na dosiahnutie cieľov obnovy môžu pochádzať z prostriedkov EÚ, vnútroštátnych finančných prostriedkov a zo súkromných zdrojov. Vplyv na rozpočty členských štátov bude závisieť od potrieb v oblasti obnovy a od vykonávania súvisiacich opatrení zameraných na obnovu. Tieto náklady možno znížiť získaním finančných prostriedkov z EÚ alebo zo súkromných zdrojov. Napríklad na obnovu je k dispozícii široký okruh finančných prostriedkov EÚ a očakáva sa, že nariadenie o taxonómii uľahčí väčšie využívanie súkromných finančných prostriedkov. Zdroje budú potrebné aj na prípravu národných plánov obnovy prírody vrátane konzultačných fáz a monitorovania. V súvislosti s podávaním správ sa návrhom znižuje administratívne zaťaženie tým, že sa v plnej miere využívajú existujúce požiadavky na podávanie správ a potenciál na digitalizáciu týchto postupov. Navyše efektívnosť a znižovanie nákladov sa môžu výrazne zlepšiť maximálnym využívaním nových technológií, ako je diaľkový prieskum, satelitné služby a produkty systému Copernicus, geografický informačný systém, senzory a zariadenia in situ, analýza a spracovanie údajov a umelá inteligencia. Týmito technológiami sa zvyšuje rýchlosť, účinnosť a koherentnosť viacerých postupov monitorovania a podávania správ. Návrh sa mierne odchyľuje od možnosti 4, keďže niektorými možnými cieľmi týkajúcimi sa pôdy sa v neskoršej fáze budú zaoberať samostatné právne predpisy oznámené v stratégii EÚ v oblasti pôdy. Regulačná vhodnosť a zjednodušenie V súlade so záväzkom Komisie týkajúcim sa lepšej právnej regulácie bol návrh vypracovaný inkluzívne, transparentne a za neustálej účasti zainteresovaných strán. V súlade so zásadou rovnováhy záťaže sa analyzovali administratívne vplyvy. Administratívne náklady budú prevažne náklady EÚ a verejných správ v členských štátoch. Patria sem náklady na prieskum ekosystémov, prípravu národných plánov obnovy prírody, správu a monitorovanie ekosystémov vybratých na obnovu a náklady na podávanie správ. V posúdení vplyvu bola výška týchto administratívnych nákladov odhadnutá približne na 14 miliárd EUR do roku 2050. Základné práva V návrhu sa rešpektujú základné práva, a najmä zásady uznané v Charte základných práv Európskej únie. Návrh prispieva k právu na vysokú úroveň ochrany životného prostredia a k zlepšovaniu kvality životného prostredia v súlade so zásadou udržateľného rozvoja stanovenou v článku 37 charty. 4.VPLYV NA ROZPOČET Vykonávanie návrhu si bude vyžadovať ľudské zdroje v rámci Komisie, ako sa uvádza v priloženom legislatívnom finančnom výkaze. Očakáva sa, že ľudské zdroje Komisie budú pokryté v rámci existujúcich alokácií. Vykonávanie si takisto vyžiada podporu Európskej environmentálnej agentúry, ktorá bude potrebovať dodatočné zdroje, ako sa uvádza vo finančnom výkaze. Tento návrh obsahuje články, v ktorých sa uvádzajú podrobnosti ďalšej činnosti, ktorá bude potrebná na vykonávanie nariadenia vrátane právomoci prijímať delegované alebo vykonávacie akty (napríklad na vypracovanie jednotného formátu národných plánov obnovy prírody alebo na revíziu príloh). Finančný výkaz uvedený v tomto návrhu obsahuje podrobný vplyv na rozpočet a požadované ľudské a administratívne zdroje. 5.ĎALŠIE PRVKY Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ Súlad a presadzovanie sa budú monitorovať prostredníctvom:

–informácií poskytovaných členskými štátmi o ich pokroku pri plnení cieľov a povinností stanovených v tomto návrhu, –vykonávania opatrení zameraných na obnovu stanovených v národných plánoch obnovy prírody členských štátov, –tendencií v obnovených oblastiach. Komisia vypracuje správy o pokroku založené na informáciách členských štátov, ako aj na ostatných údajoch zhromaždených Komisiou (napr. zo satelitných služieb systému Copernicus). Uplatňovanie nariadenia sa preskúma do roku 2035, aby sa zabezpečilo splnenie jeho cieľov a aby nariadenie malo zamýšľaný vplyv. Ak to bude potrebné, nariadenie sa zmení, napríklad s cieľom zaradiť doň dodatočné právne záväzné ciele týkajúce sa obnovy ekosystémov založené na nových metódach na posúdenie stavu takýchto ekosystémov. Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu Všeobecný cieľ sa opisuje v článku 1: prispieť k nepretržitej, dlhodobej a trvalej obnove biologicky rozmanitej a odolnej prírody vo všetkých suchozemských a morských oblastiach EÚ, a to prostredníctvom obnovy ekosystémov. Tým sa stanovuje rámec, v ktorom členské štáty zavedú opatrenia zamerané na obnovu, ktoré sa majú do roku 2030 spoločne vzťahovať aspoň na 20 % suchozemských a morských oblastí EÚ a do roku 2050 na všetky ekosystémy, ktoré si vyžadujú obnovu. Tento rámec vychádza z hlavného cieľa stanoveného v stratégii v oblasti biodiverzity, ktorým je zabezpečiť, aby do roku 2050 všetky ekosystémy boli obnovené, odolné a primerane chránené a aby sa v rámci míľnika európska biodiverzita nasmerovala k obnove do roku 2030. Uznáva sa, že obnova prírody významne prispeje k cieľom EÚ v oblasti zmiernenia zmeny klímy a adaptácie na ňu s cieľom zabrániť vplyvu prírodných katastrof a tento vplyv zmierniť a prispieť k medzinárodným záväzkom EÚ. Prístup použitý v prípade rámca opísaného v článku 1 spočíva v tom, že sa začína pri typoch biotopov chránených podľa smernice o biotopoch, pre ktoré už existujú metódy na zistenie dobrého stavu. Ciele obnovy sa preto môžu stanoviť pre uvedené biotopy na základe týchto metód. V článku 4 sa stanovujú ciele obnovy pre suchozemské, pobrežné a sladkovodné ekosystémy a v článku 5 sa stanovujú ciele obnovy pre morské ekosystémy (medzi ktoré patria ďalšie morské oblasti popri oblastiach, na ktoré sa vzťahuje smernica o biotopoch). Tieto ciele sa týkajú obnovy a znovuvytvorenia oblastí, ako aj obnovy biotopov druhov. Obnova úzko súvisí s ochranou a udržiavaním, a preto sa v článkoch 4 a 5 stanovuje povinnosť zabezpečiť, aby sa stav ekosystémov nezhoršil ani pred obnovou, ani po nej. V prípade typov biotopov alebo ekosystémov, na ktoré sa nevzťahuje smernica o biotopoch, nebol ešte dobrý stav vymedzený. Ďalšie osobitné ciele a povinnosti, ktoré si vyžiadajú dodatočné opatrenia zamerané na obnovu, sa uvádzajú v článkoch 6 až 10. V článku 6 sa stanovujú ciele, aby sa zabezpečilo, že nedôjde k čistej strate, a aby sa zabezpečilo zväčšenie priestranstiev mestskej zelene vo veľkých aj malých mestách a na predmestiach. K týmto cieľom prispieva vytvorenie minimálnej úrovne pokrytia stromami a vytvorenie plôch zelene, ktoré sa začlenia do projektov nových a existujúcich budov a infraštruktúry. Zeleň a pokrytie stromami predstavuje základné prvky mestskej zelenej infraštruktúry a ekologický, sociálny a hospodársky prínos pre ľudí žijúcich vo veľkých aj malých mestách a na predmestiach. V článku 7 sa stanovujú povinnosti týkajúce sa odstránenia prekážok toku riek. Tým sa prispeje k prirodzenej pozdĺžnej a laterálnej prepojenosti riek a k cieľu EÚ mať 25 000 km voľne tečúcich riek. Pomôže sa tým aj k obnove riečnych a záplavových oblastí. V článku 8 sa stanovuje povinnosť zvrátiť úbytok opeľovačov a dosiahnuť, aby sa populácie opeľovačov zvyšovali, až kým sa nedosiahne uspokojivá úroveň. Povinnosť bude založená na metóde monitorovania opeľovačov, ktorá sa stanoví. Na zvýšenie biodiverzity poľnohospodárskych a lesných ekosystémov sa v článkoch 9 a 10 stanovujú povinnosti pre jednotlivé členské štáty, aby dosiahli rastúci trend súboru ukazovateľov, ktoré sú mimoriadne dôležité pre biodiverzitu týchto ekosystémov. Ciele a povinnosti v oblasti obnovy stanovené v článkoch 6 až 10 dopĺňajú ciele stanovené v článkoch 4 a 5, a preto sa týkajú aj oblastí pokrytých typmi biotopov, ktoré sú podľa smernice o biotopoch chránené. Články 11 a 12 obsahujú opis požiadaviek na národné plány obnovy prírody členských štátov. Opatrenia zamerané na obnovu by sa mali plánovať strategicky, aby čo najúčinnejšie prispievali k obnove prírody v celej EÚ, k zmierneniu zmeny klímy a k adaptácii na ňu. Je dôležité, aby členské štáty pripravovali svoje národné plány obnovy prírody na základe najlepších a najnovších dostupných vedeckých dôkazov. V článkoch 13, 14 a 15 sa stanovuje, že členské štáty musia predložiť svoje národné plány obnovy prírody Komisii na posúdenie a než tieto plány prijmú, musia odpovedať na pripomienky Komisie. V týchto článkoch sa opisuje aj postup preskúmania a pravidelnej revízie národných plánov obnovy prírody. Články 17 a 18 obsahujú požiadavky na monitorovanie a podávanie správ. Článok 19 obsahuje ustanovenia na zmenu príloh k nariadeniu.

V článkoch 20 a 21 sa stanovujú podmienky pre Komisiu na prijatie delegovaných a vykonávacích aktov. V článku 22 sa stanovuje preskúmanie nariadenia do 31. decembra 2035. Článok 23 obsahuje ustanovenia týkajúce sa nadobudnutia účinnosti a uplatňovania tohto nariadenia. 2022/0195 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o obnove prírody (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru, so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1)Je nevyhnutné stanoviť pravidlá na úrovni Únie týkajúce sa obnovy ekosystémov s cieľom zabezpečiť obnovu biodiverzity a odolnosti prírody na celom území Únie. Obnova ekosystémov takisto prispieva k cieľom Únie v oblasti zmierňovania zmeny klímy a adaptácie na ňu. (2)V Európskej zelenej dohode sa stanovuje ambiciózny plán na transformáciu Únie na spravodlivú a prosperujúcu spoločnosť s moderným a konkurencieschopným hospodárstvom, ktoré efektívne využíva zdroje, ktorého cieľom je chrániť, zachovávať a zveľaďovať prírodný kapitál Únie a chrániť zdravie a blaho občanov pred environmentálnymi rizikami a vplyvmi. Komisia v rámci Európskej zelenej dohody prijala stratégiu EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030. (3)Únia a jej členské štáty ako zmluvné strany Dohovoru o biologickej diverzite schváleného rozhodnutím Rady 93/626/EHS sa zaviazali vykonávať dlhodobú strategickú víziu prijatú konferenciou zmluvných strán v roku 2010 rozhodnutím X/2 o strategickom pláne pre biodiverzitu na roky 2011 – 2020, podľa ktorej má byť biodiverzita do roku 2050 cenená, chránená, obnovovaná a rozumne používaná pri zachovaní ekosystémových služieb, udržiavaní zdravej planéty a zabezpečení osohu pre všetkých ľudí. (4)[doplní sa cieľ obnovy v kontexte nového globálneho rámca pre biodiverzitu, ktorý sa dohodne na 15. Konferencii zmluvných strán Dohovoru o biologickej diverzite]

(5)Ciele OSN v oblasti udržateľného rozvoja, najmä ciele 14.2, 15.1, 15.2 a 15.3, označujú potrebu zabezpečiť ochranu, obnovu a udržateľné využívanie suchozemských a vnútrozemských sladkovodných ekosystémov a ich služieb, najmä lesov, mokradí, horských a suchých oblastí. (6)Valné zhromaždenie Organizácie Spojených národov rezolúciou z 1. marca 2019 vyhlásilo roky 2021 – 2030 za Dekádu OSN pre obnovu ekosystému s cieľom podporiť a rozšíriť úsilie o predchádzanie degradácii ekosystémov, jej zastavenie a zvrátenie na celom svete a o zvyšovanie informovanosti o význame obnovy ekosystémov. (7)Cieľom stratégie EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030 je zabezpečiť, aby bola európska biodiverzita nasmerovaná k obnove do roku 2030 v prospech ľudí, planéty, klímy, ako aj nášho hospodárstva. Stanovuje sa v nej ambiciózny plán EÚ na obnovu prírody s niekoľkými kľúčovými záväzkami vrátane záväzku predložiť návrh právne záväzných cieľov EÚ v oblasti obnovy prírody v snahe obnoviť degradované ekosystémy, najmä tie, ktoré majú najväčší potenciál zachytávať a ukladať uhlík a zabrániť vplyvu prírodných katastrof a znížiť ho. (8)Európsky parlament vo svojom uznesení z 9. júna 2021 dôrazne privítal záväzok vypracovať legislatívny návrh so záväznými cieľmi v oblasti obnovy prírody a navyše skonštatoval, že okrem celkového cieľa obnovy by mal tento návrh zahŕňať ciele špecifické pre ekosystémy, biotopy a druhy, pričom by sa mal vzťahovať na lesy, trávne porasty, mokrade, rašeliniská, opeľovače, voľne tečúce rieky, pobrežné oblasti a morské ekosystémy. (9)Rada vo svojich záveroch z 23. októbra 2020 uznala, že zabránenie ďalšiemu zhoršovaniu súčasného stavu biodiverzity a prírody bude nevyhnutné, ale nebude stačiť na to, aby sa príroda vrátila do našich životov. Rada opätovne potvrdila, že v súvislosti s obnovou prírody je potrebné mať vyššie ambície, ako sa to navrhuje v novom pláne EÚ na obnovu prírody, ktorý zahŕňa opatrenia na ochranu a obnovu biodiverzity nad rámec chránených území. Rada takisto uviedla, že očakáva návrh na právne záväzné ciele v oblasti obnovy prírody, ktorý je podmienený posúdením vplyvu. (10)V stratégii EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030 sa stanovuje záväzok právne chrániť aspoň 30 % pevniny vrátane vnútrozemských vôd a 30 % morí v Únii, z čoho prinajmenšom jedna tretina by mala podliehať prísnej ochrane vrátane všetkých zostávajúcich klimaxových lesov a pralesovitých porastov. V kritériách a usmerneniach pre členské štáty na určovanie ďalších chránených území (ďalej len „kritériá a usmernenia“) vypracovaných Komisiou v spolupráci s členskými štátmi a so zainteresovanými stranami sa zdôrazňuje, že ak sú obnovené oblasti po prejavení sa plného účinku obnovy v súlade s kritériami pre chránené územia alebo sa očakáva, že budú v súlade s týmito kritériami, mali by tieto obnovené oblasti prispievať aj k plneniu cieľov Únie týkajúcich sa chránených území. V kritériách a usmerneniach sa zdôrazňuje aj skutočnosť, že chránené územia môžu predstavovať dôležitý príspevok k cieľom obnovy v rámci stratégie EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030 tým, že vytvoria podmienky pre úspešnosť činností zameraných na obnovu. Platí to najmä v prípade oblastí, ktoré sa môžu obnovovať prirodzene tým, že sa zastavia alebo obmedzia niektoré tlaky, ktoré sú výsledkom ľudských činností. Prísna ochrana týchto oblastí vrátane morského prostredia bude v niektorých prípadoch stačiť na dosiahnutie obnovy prírodných hodnôt, ktoré sa v nich nachádzajú. V kritériách a usmerneniach sa navyše zdôrazňuje, že od všetkých členských štátov sa očakáva, že prispejú k dosiahnutiu cieľov Únie týkajúcich sa chránených území stanovených v stratégii EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030, a to v miere, ktorá je úmerná prírodným hodnotám, ktoré sa v nich nachádzajú, a ich potenciálu na obnovu prírody. (11)V stratégii EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030 sa stanovuje cieľ zabezpečiť, aby do roku 2030 nedošlo k zhoršeniu trendov alebo stavu ochrany chránených biotopov a druhov a aby sa aspoň 30 % druhov a biotopov, ktorých stav v súčasnosti nie je priaznivý, dostalo do uvedenej kategórie alebo vykazovalo výrazný pozitívny trend k tomu, aby sa dostali to tejto kategórie. V usmernení vypracovanom Komisiou v spolupráci s členskými štátmi a so zainteresovanými stranami na podporu dosiahnutia týchto cieľov sa zdôrazňuje, že úsilie o udržovanie a obnovu bude zrejme potrebné vyvinúť v prípade väčšiny uvedených biotopov a druhov, a to buď prostredníctvom zastavenia ich súčasných negatívnych trendov do roku 2030, alebo prostredníctvom udržovania súčasných stabilných alebo zlepšujúcich sa trendov, či zabránením úbytku biotopov a druhov s priaznivým stavom ochrany. V usmernení sa ďalej zdôrazňuje, že tieto činnosti zamerané na obnovu sa musia plánovať, vykonávať a koordinovať predovšetkým na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni a že pri výbere a určovaní prioritných druhov a biotopov, ktoré sa majú zlepšiť do roku 2030, sa majú vyžadovať synergie s inými cieľmi Únie a medzinárodnými cieľmi, najmä s environmentálnymi cieľmi alebo cieľmi politiky v oblasti zmeny klímy. (12)Komisia v správe o stave prírody z roku 2020 konštatovala, že Únia zatiaľ nedokázala zastaviť zhoršovanie stavu chránených typov biotopov a chránených druhov, ktorých zachovanie má význam pre celú Úniu. Príčinou tohto zhoršovania stavu je najmä upúšťanie od extenzívnej poľnohospodárskej výroby, zintenzívňovanie poľnohospodárstva, úprava hydrologických režimov, urbanizácia a znečisťovanie, ako aj neudržateľné lesnícke činnosti a využívanie druhov. Okrem toho hlavnú a čoraz väčšiu hrozbu pre pôvodnú flóru a faunu Únie predstavujú invázne nepôvodné druhy a zmena klímy. (13)Je vhodné stanoviť všeobecný cieľ týkajúci sa obnovy ekosystémov, aby sa podporila hospodárska a spoločenská transformácia, vytvorili sa kvalitné pracovné miesta a podporil sa udržateľný rast. Ak sú biologicky rozmanité ekosystémy, napríklad mokrade, sladkovodné, lesné, ako aj poľnohospodárske ekosystémy, ekosystémy riedko pokryté vegetáciou, morské, pobrežné a mestské ekosystémy v dobrom stave, poskytujú rozličné základné ekosystémové služby a prínosy obnovy degradovaných ekosystémov do dobrého stavu vo všetkých suchozemských a morských oblastiach vysoko presahujú náklady na obnovu. Tieto služby prispievajú k širokému spektru sociálno-ekonomických prínosov v závislosti od hospodárskych, sociálnych, kultúrnych, regionálnych a miestnych charakteristík. (14)Štatistická komisia OSN na svojom 52. zasadnutí v marci 2021 prijala systém integrovaného environmentálneho ekonomického účtovníctva – ekosystémové účtovníctvo (SEEA EA), ktorý tvorí integrovaný a komplexný štatistický rámec usporiadania údajov o biotopoch a krajinách, prostredníctvom ktorého sa určuje rozsah, stav a služby ekosystémov, sledujú zmeny ekosystémových aktív a uvádzajú tieto informácie do súvislostí s hospodárskymi a inými ľudskými činnosťami. (15)Zabezpečenie biologicky rozmanitých ekosystémov a boj proti zmene klímy sú neoddeliteľne prepojené. Príroda a riešenia blízke prírode vrátane prirodzených zásob a záchytov uhlíka sú zásadné na boj proti klimatickej kríze. Zároveň klimatická kríza už je hnacou silou zmeny suchozemských a morských ekosystémov a Únia sa musí pripraviť na zvyšovanie intenzity, frekvencie a všadeprítomnosti jej účinkov. Medzivládny panel o zmene klímy (IPCC) vo svojej osobitnej správe o vplyvoch globálneho otepľovania o 1,5 °C poukázal na to, že niektoré vplyvy môžu byť dlhotrvajúce alebo nezvratné. V šiestej hodnotiacej správe IPCC sa uvádza, že obnova ekosystémov bude zásadná pre pomoc v boji proti zmene klímy, ako aj pri znižovaní rizík pre potravinovú bezpečnosť. Medzivládna vedecko-politická platforma pre biodiverzitu a ekosystémové služby (IPBES) vo svojej globálnej hodnotiacej správe z roku 2019 o biodiverzite a ekosystémových službách skonštatovala, že zmena klímy je hlavným faktorom spôsobujúcim zmeny v prírode, a predpokladala, že sa jej vplyvy v nasledujúcich desaťročiach zintenzívnia a v niektorých prípadoch prekonajú vplyv iných faktorov spôsobujúcich zmeny ekosystémov, ako sú zmeny vo využívaní pôdy a morí. (16)V nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1119 sa stanovuje záväzný cieľ dosiahnuť klimatickú neutralitu v Únii do roku 2050 a následne záporné emisie, ako aj uprednostniť rýchle a predvídateľné zníženie emisií a zároveň zintenzívniť ich odstraňovanie prirodzenými záchytmi uhlíka. Obnova ekosystémov môže predstavovať významný prínos pre zachovanie, riadenie a zlepšovanie prirodzených záchytov uhlíka a zvýšenie biodiverzity a zároveň bojovať proti zmene klímy. V nariadení (EÚ) 2021/1119 sa takisto stanovuje, že príslušné inštitúcie Únie a členské štáty majú zabezpečiť nepretržitý pokrok pri zlepšovaní adaptívnej kapacity, posilňovaní odolnosti a znižovaní zraniteľnosti voči zmene klímy. Okrem toho podľa uvedeného nariadenia musia členské štáty zahrnúť adaptáciu do všetkých oblastí politiky a podporovať riešenia blízke prírode a adaptáciu založenú na ekosystémoch. (17)Komisia v oznámení o adaptácii na zmenu klímy z roku 2021 zdôrazňuje potrebu podporovať riešenia blízke prírode a uznáva, že nákladovo efektívnu adaptáciu na zmenu klímy možno dosiahnuť ochranou a obnovou mokradí a rašelinísk, ako aj pobrežných a morských ekosystémov, rozvojom mestskej zelene, inštaláciou zelených striech a stien a podporou a udržateľným obhospodarovaním lesov a poľnohospodárskej pôdy. Väčšie množstvo biologicky rozmanitých ekosystémov vedie k vyššej odolnosti proti zmene klímy a poskytuje účinnejšie formy znižovania rizika katastrof a predchádzania tomuto riziku. (18)Politika Únie v oblasti zmeny klímy sa reviduje s cieľom dodržať postup navrhnutý v nariadení (EÚ) 2021/1119 na zníženie čistých emisií do roku 2030 aspoň o 55 % v porovnaní s úrovňou v roku 1990. Konkrétne cieľom návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa menia nariadenia (EÚ) 2018/841 a (EÚ) 2018/1999, je zvýšiť príspevok sektora pôdy k celkovej ambícii v oblasti klímy do roku 2030 a zosúladiť ciele, pokiaľ ide o účtovanie emisií z využívania pôdy a ich odstraňovanie, zo zmien vo využívaní pôdy a z lesného hospodárstva, so súvisiacimi politickými iniciatívami v oblasti biodiverzity. V uvedenom návrhu sa zdôrazňuje potreba ochrany a zlepšenia prírodných spôsobov odstraňovania uhlíka, zvyšovania odolnosti ekosystémov proti zmene klímy, obnovy znehodnotenej pôdy a ekosystémov a opätovného zavlažovania rašelinísk. Ďalej je jeho cieľom zlepšenie monitorovania a nahlasovania emisií skleníkových plynov a ich odstraňovania z pôdy, ktorá je predmetom ochrany a obnovy. V tejto súvislosti je dôležité, aby ekosystémy vo všetkých kategóriách pôdy vrátane lesov, trávnych porastov, ornej pôdy a mokradí boli v dobrom stave, aby boli schopné účinne zachytávať a ukladať uhlík. (19)Geopolitický vývoj ešte viac zdôraznil potrebu zaistiť odolnosť potravinových systémov. Je dokázané, že obnova poľnohospodárskych ekosystémov má z dlhodobého hľadiska pozitívny vplyv na produktivitu potravín a že obnova prírody pôsobí v zabezpečení dlhodobej udržateľnosti a odolnosti EÚ ako poistka. (20)V záverečnej správe Konferencie o budúcnosti Európy občania vyzývajú Úniu, aby chránila a obnovovala biodiverzitu, krajinu a oceány, odstraňovala znečistenie a podporovala vedomosti, informovanosť, vzdelávanie a dialógy o životnom prostredí, zmene klímy, využívaní energie a udržateľnosti. (21)Obnova ekosystémov spolu s úsilím o obmedzenie obchodu s voľne žijúcimi druhmi a ich konzumácie takisto pomôže predchádzať možným budúcim prenosným ochoreniam so zoonotickým potenciálom a budovať voči nim odolnosť, čím sa zníži riziko vypuknutia nákaz a pandémií, a prispeje k podpore európskeho a globálneho úsilia o uplatňovanie prístupu „jedno zdravie“, v ktorom sa uznáva vnútorná súvislosť medzi ľudským zdravím, zdravím zvierat a zdravou a odolnou prírodou. (22)Pôda je neoddeliteľnou súčasťou suchozemských ekosystémov. Komisia v oznámení z roku 2021 s názvom Stratégia EÚ v oblasti pôdy do roku 2030 uvádza potrebu obnoviť degradovanú pôdu a zlepšiť biodiverzitu pôdy. (23)Cieľom smernice Rady 92/43/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES je zabezpečiť dlhodobú ochranu, zachovanie a prežitie najvzácnejších a najohrozenejších rastlinných a živočíšnych druhov a biotopov v Európe, ako aj európskych ekosystémov, ktorých sú súčasťou. Sústava Natura 2000, ktorá bola ustanovená v roku 1992 a je najväčšou koordinovanou sústavou chránených území na svete, predstavuje kľúčový nástroj na vykonávanie cieľov uvedených dvoch smerníc. (24)Na určovanie dobrého stavu typov biotopov chránených podľa smernice 92/43/EHS a na určovanie dostatočnej kvality a kvantity biotopov druhov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti uvedenej smernice, už existuje rámec a usmernenia. Ciele obnovy týchto typov biotopov a biotopov druhov sa môžu stanoviť na základe tohto rámca a usmernení. Takáto obnova však nebude postačovať na zvrátenie straty biodiverzity a obnovu všetkých ekosystémov. Stanoviť by sa preto mali dodatočné povinnosti založené na špecifických ukazovateľoch s cieľom zvýšiť biodiverzitu na úrovni širších ekosystémov.

(25)Vychádzajúc zo smerníc 92/43/EHS a 2009/147/ES a v záujme podpory dosiahnutia cieľov uvedených v týchto smerniciach by členské štáty mali zaviesť opatrenia zamerané na obnovu, aby sa zabezpečila obnova chránených biotopov a druhov vrátane voľne žijúceho vtáctva vo všetkých oblastiach Únie, ako aj v oblastiach, ktoré nepatria do sústavy Natura 2000. (26)Cieľom smernice 92/43/EHS je zachovať prirodzené biotopy a druhy voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín s významom pre Úniu v priaznivom stave ochrany alebo obnoviť priaznivý stav ochrany týchto biotopov a druhov. Nestanovuje sa v nej však lehota na dosiahnutie tohto cieľa. Podobne sa ani v smernici 2009/147/ES nestanovuje lehota na obnovu populácií vtáctva v Únii. (27)Mali by sa preto stanoviť lehoty na zavedenie opatrení zameraných na obnovu v rámci lokalít sústavy Natura 2000 a mimo nich s cieľom postupne zlepšovať stav chránených typov biotopov v celej Únii a znovu ich vytvárať dovtedy, kým sa nedosiahne priaznivá referenčná plocha potrebná na dosiahnutie priaznivého stavu ochrany uvedených typov biotopov v Únii. S cieľom poskytnúť členským štátom nevyhnutnú voľnosť, aby mohli vyvinúť rozsiahle úsilie v oblasti obnovy, je vhodné spojiť typy biotopov podľa ekosystému, do ktorého patria, a stanoviť pre skupiny typov biotopov ciele, ktoré sú časovo ohraničené a kvantifikované podľa plochy. Vďaka tomu si členské štáty budú môcť vybrať, ktoré biotopy v rámci danej skupiny obnovia ako prvé. (28)Podobné požiadavky by sa mali stanoviť pre biotopy druhov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 92/43/EHS, a biotopy voľne žijúceho vtáctva, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 2009/147/ES, s osobitným zreteľom na potrebnú prepojenosť medzi obidvomi uvedenými biotopmi, aby sa populáciám druhov darilo. (29)Je nevyhnutné, aby opatrenia zamerané na obnovu typov biotopov boli primerané a vhodné na čo najrýchlejšie dosiahnutie dobrého stavu a priaznivých referenčných plôch s cieľom dosiahnuť priaznivý stav ich ochrany. Je dôležité, aby opatrenia zamerané na obnovu boli opatrenia, ktoré sú nevyhnutné na dosiahnutie cieľov, ktoré sú časovo ohraničené a ktorých rozsah sa určí podľa plochy. Je takisto nevyhnutné, aby opatrenia zamerané na obnovu biotopov druhov boli primerané a vhodné na čo najrýchlejšie dosiahnutie dostatočnej kvality a kvantity týchto biotopov s cieľom dosiahnuť priaznivý stav ochrany príslušných druhov. (30)Je dôležité zabezpečiť, aby sa opatreniami zameranými na obnovu, ktoré boli zavedené podľa tohto nariadenia, dosiahlo konkrétne a merateľné zlepšenie stavu ekosystémov, a to aj na úrovni jednotlivých oblastí, ktoré sú predmetom obnovy, ako aj na vnútroštátnej úrovni a na úrovni Únie. (31)S cieľom zabezpečiť, aby boli opatrenia zamerané na obnovu efektívne a aby ich výsledky bolo možné v priebehu času vyhodnocovať, je nevyhnutné, aby sa v oblastiach, ktoré sú predmetom takýchto opatrení, prejavilo nepretržité zlepšovanie až do dosiahnutia dobrého stavu, a to v záujme zlepšenia stavu biotopov patriacich do rozsahu pôsobnosti prílohy I k smernici 92/43/EHS, znovuvytvorenia týchto biotopov a zvýšenia ich prepojenosti. (32)Okrem toho je v záujme zvýšenia kvality a kvantity biotopov druhov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 92/43/EHS, ako aj biotopov voľne žijúceho vtáctva v rozsahu pôsobnosti smernice 2009/147/ES nevyhnutné, aby sa v oblastiach, ktoré sú predmetom opatrení zameraných na obnovu, prejavilo nepretržité zlepšovanie s cieľom prispieť k dosiahnutiu dostatočnej kvantity a kvality biotopov týchto druhov. (33)Je dôležité zabezpečiť postupné zvyšovanie počtu oblastí pokrytých typmi biotopov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 92/43/EHS a ktoré sú v dobrom stave, na celom území členských štátov a Únie ako celku, až kým sa nedosiahne priaznivá referenčná plocha každého typu biotopu, pričom aspoň 90 % tejto plochy na úrovni členského štátu má byť v dobrom stave, aby sa v prípade týchto typov biotopov v Únii mohol dosiahnuť priaznivý stav ochrany. (34)Je dôležité zabezpečiť postupné zvyšovanie kvality a kvantity biotopov druhov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 92/43/EHS, ako aj biotopov voľne žijúceho vtáctva v rozsahu pôsobnosti smernice 2009/147/ES na územiach všetkých členských štátov a celej Únie dovtedy, kým ich kvalita a kvantita nebudú dostatočné, aby sa zabezpečilo dlhodobé prežitie týchto druhov. (35)Je dôležité, aby v oblastiach pokrytých typmi biotopov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, nedochádzalo k zhoršovaniu v porovnaní so súčasným stavom vzhľadom na aktuálne potreby v oblasti obnovy a na nevyhnutnosť nezvyšovať tieto potreby v budúcnosti. Je však vhodné zohľadniť pravdepodobnosť udalostí vyššej moci, ktorých výsledkom by mohlo byť zhoršenie v oblastiach pokrytých uvedenými typmi biotopov, ako aj neodvrátiteľné premeny biotopu, ktorých priamou príčinou je zmena klímy, alebo ktoré sú výsledkom plánu či projektu vyššieho verejného záujmu, v prípade ktorých neexistujú menej škodlivé alternatívne riešenia a o ktorých sa má rozhodnúť na individuálnom základe, alebo sú výsledkom plánu či projektu schváleného v súlade s článkom 6 ods. 4 smernice 92/43/EHS. (36)V stratégii EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030 sa zdôrazňuje potreba dôraznejších opatrení na obnovu degradovaných morských ekosystémov vrátane ekosystémov bohatých na uhlík, ako aj dôležitých neresísk a odchovní. V stratégii sa takisto oznamuje, že Komisia navrhne nový akčný plán na ochranu rybolovných zdrojov a morských ekosystémov. (37)Typy morských biotopov uvedené v prílohe I k smernici 92/43/EHS sa vymedzujú zoširoka a tvorí ich množstvo z ekologického hľadiska odlišných podtypov s rozličným potenciálom obnovy, v dôsledku čoho je pre členské štáty ťažšie stanovovať vhodné opatrenia zamerané na obnovu na úrovni týchto typov biotopov. Typy morských biotopov by sa preto mali ďalej spresniť s použitím príslušných úrovní klasifikácie morských biotopov podľa Európskeho informačného systému o prírode (EUNIS). Členské štáty by mali vytvoriť priaznivé referenčné plochy na dosiahnutie priaznivého stavu ochrany každého z týchto typov biotopov, pokiaľ sa pozornosť týmto referenčným plochám nevenuje už v iných právnych predpisoch Únie. (38)Ak je na ochranu pobrežných a morských biotopov potrebná regulácia rybolovných alebo akvakultúrnych činností, uplatňuje sa spoločná rybárska politika. V nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 sa stanovuje najmä to, že spoločnou rybárskou politikou sa má uplatňovať ekosystémový prístup k riadeniu rybárstva, aby sa minimalizoval negatívny vplyv rybolovných činností na morský ekosystém. V uvedenom nariadení sa takisto stanovuje, že cieľom úsilia tejto politiky je zabezpečiť, aby sa akvakultúrnymi a rybolovnými činnosťami zabránilo zhoršovaniu stavu morského prostredia. (39)V záujme dosiahnutia cieľa nepretržitej, dlhodobej a trvalej obnovy biologicky rozmanitej a odolnej prírody by členské štáty mali v plnej miere využiť možnosti, ktoré poskytuje spoločná rybárska politika. V rozsahu výlučnej právomoci Únie s ohľadom na ochranu morských biologických zdrojov majú členské štáty možnosť prijať nediskriminačné opatrenia na ochranu populácií rýb a hospodárenie s nimi a na udržovanie alebo zlepšenie stavu ochrany morských ekosystémov v okruhu 12 námorných míľ. Navyše členské štáty, ktoré majú priamy hospodársky záujem, majú možnosť dohodnúť sa na predložení spoločných odporúčaní na ochranné opatrenia, ktoré sú nevyhnutné na dosiahnutie súladu s povinnosťami podľa práva Únie v oblasti životného prostredia. Takéto opatrenia sa budú posudzovať a prijmú sa v súlade s pravidlami a postupmi stanovenými v rámci spoločnej rybárskej politiky. (40)Podľa smernice 2008/56/ES musia členské štáty spolupracovať na dvojstrannej úrovni a v rámci mechanizmov regionálnej a subregionálnej spolupráce, a to aj prostredníctvom regionálnych morských dohovorov, a v prípade opatrení v oblasti rybolovu aj v kontexte regionálnych skupín zriadených v rámci spoločnej rybárskej politiky. (41)Je dôležité, aby sa opatrenia zamerané na obnovu zaviedli aj v prípade biotopov určitých morských druhov, ako sú žraloky a raje, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti Dohovoru o ochrane sťahovavých druhov voľne žijúcich živočíchov, ale nie do rozsahu pôsobnosti smernice 92/43/EHS, a to z toho dôvodu, že plnia dôležitú úlohu v ekosystéme. (42)Vzhľadom na podporu obnovy a nezhoršovania suchozemských, sladkovodných, pobrežných a morských biotopov majú členské štáty možnosť určiť ďalšie oblasti ako „chránené územia“ alebo „prísne chránené územia“ s cieľom vykonať ďalšie účinné ochranné opatrenia podľa oblasti a podporiť opatrenia na ochranu pôdy v súkromnom vlastníctve. (43)Mestské ekosystémy predstavujú približne 22 % plochy pôdy v Únii a tvoria oblasť, v ktorej žije väčšina občanov Únie. K mestskej zeleni patria mestské lesy, parky a záhrady, mestské farmy, aleje, mestské lúky a mestské živé ploty, pričom poskytujú významné biotopy pre biodiverzitu, najmä pre rastliny, vtáky a hmyz vrátane opeľovačov. Okrem toho poskytujú dôležité ekosystémové služby vrátane kontroly a znižovania rizika prírodných katastrof (napr. povodne, efekt tepelných ostrovov), ochladzovania, rekreácie, filtrácie vody a vzduchu, ako aj zmierňovania zmeny klímy a adaptácie na ňu. (44)Opatrenia na zabezpečenie toho, aby mestská zeleň už nebola ohrozovaná degradáciou, sa musia výrazne posilniť. Aby priestranstvá mestskej zelene naďalej poskytovali potrebné ekosystémové služby, malo by sa zastaviť ich zmenšovanie a mali by sa obnoviť a zväčšiť, okrem iného lepšou integráciou zelenej infraštruktúry a riešení blízkych prírode do územného plánovania a začlenením zelenej infraštruktúry, ako sú zelené strechy a steny, do projektov budov.

(45)V stratégii EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030 sa vyžaduje väčšie úsilie na obnovu sladkovodných ekosystémov a prirodzených funkcií riek. Obnova sladkovodných ekosystémov by mala zahŕňať úsilie o obnovu prirodzenej pozdĺžnej a laterálnej prepojenosti riek, ako aj oblastí ich brehov a záplavových oblastí, a to aj odstraňovaním prekážok s cieľom podporiť dosiahnutie priaznivého stavu ochrany riek, jazier a lužných biotopov a druhov žijúcich v týchto biotopoch chránených smernicami 92/43/EHS a 2009/147/ES a dosiahnutie jedného z hlavných cieľov stratégie EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030, čiže obnovy aspoň 25 000 km voľne tečúcich riek. Pri odstraňovaní prekážok by členské štáty mali v prvom rade riešiť zastarané prekážky, čiže tie, ktoré už nie sú potrebné na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov, vnútrozemskú plavbu, zásobovanie vodou alebo iné využitie. (46)V Únii bol v posledných desaťročiach zaznamenaný prudký úbytok opeľovačov, pričom úbytok hrozí jednému z troch druhov včiel a motýľov a jeden z desiatich takýchto druhov je na pokraji vyhynutia. Opeľovače sú svojím opeľovaním voľne rastúcich aj pestovaných rastlín zásadné pre fungovanie suchozemských ekosystémov, dobré životné podmienky ľudí a potravinovú bezpečnosť. S hmyzími opeľovačmi je priamo spojená ročná poľnohospodárska produkcia EÚ v hodnote takmer 5 000 000 000 EUR. (47)Komisia 1. júna 2018 zareagovala na výzvy Európskeho parlamentu a Rady týkajúce sa potreby riešiť úbytok opeľovačov a odštartovala iniciatívu EÚ zameranú na opeľovače. Zo správy o pokroku pri vykonávaní iniciatívy vyplýva, že pri riešení faktorov spôsobujúcich úbytok opeľovačov vrátane používania pesticídov pretrvávajú značné problémy. Európsky parlament a Rada vyzvali na prijatie dôraznejších opatrení na riešenie úbytku opeľovačov a na vytvorenie rámca monitorovania opeľovačov v celej Únii a jasných cieľov a ukazovateľov týkajúcich sa záväzkov na zvrátenie úbytku opeľovačov. Európsky dvor audítorov odporučil Komisii, aby vytvorila primerané mechanizmy riadenia a monitorovania opatrení na riešenie hrozieb pre opeľovačov. (48)Cieľom návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o udržateľnom používaní prípravkov na ochranu rastlín [prijatie naplánované na 22. júna 2022, po zverejnení uviesť názov a číslo prijatého aktu] je regulácia jedného z faktorov spôsobujúcich úbytok opeľovačov zákazom používania pesticídov v ekologicky citlivých oblastiach. Mnohé z týchto oblastí sú predmetom tohto nariadenia, napríklad oblasti podporujúce druhy opeľovačov, ktorým podľa európskych červených zoznamov hrozí vyhynutie. (49)Udržateľné, odolné a biologicky rozmanité poľnohospodárske ekosystémy sú potrebné na zabezpečenie bezpečných, udržateľných, výživných a cenovo dostupných potravín. Poľnohospodárske ekosystémy s bohatou biodiverzitou takisto zvyšujú odolnosť poľnohospodárstva proti zmene klímy a environmentálnym rizikám a zároveň zaisťujú bezpečnosť potravín a potravinovú bezpečnosť a vytvárajú nové pracovné miesta vo vidieckych oblastiach, a to najmä pracovné miesta spojené s ekologickým poľnohospodárstvom, ako aj s agroturistikou a rekreáciou. Únia preto musí zvýšiť biodiverzitu svojej poľnohospodárskej pôdy prostredníctvom rozmanitých existujúcich postupov užitočných na posilnenie biodiverzity alebo zlučiteľných s jej posilnením vrátane extenzívneho poľnohospodárstva. Extenzívne poľnohospodárstvo je podstatné na zachovanie mnohých druhov a biotopov v oblastiach s bohatou biodiverzitou. Existuje veľa postupov extenzívneho poľnohospodárstva, ktoré majú mnohoraké a významné prínosy pre ochranu biodiverzity, ekosystémových služieb a krajinných prvkov, ako je precízne poľnohospodárstvo, ekologické poľnohospodárstvo, agroekológia, agrolesníctvo a trvalý trávny porast s nízkou intenzitou. (50)Opatrenia zamerané na obnovu sa musia zaviesť s cieľom zvýšiť biodiverzitu poľnohospodárskych ekosystémov v celej Únii, a to aj v oblastiach, ktoré nepatria medzi typy biotopov v rozsahu pôsobnosti smernice 92/43/EHS. Vzhľadom na to, že neexistuje spoločná metóda na posudzovanie stavu poľnohospodárskych ekosystémov, ktorá by umožnila stanoviť špecifické ciele obnovy pre poľnohospodárske ekosystémy, je vhodné stanoviť všeobecnú povinnosť na zvýšenie biodiverzity v poľnohospodárskych ekosystémoch a vyhodnocovať plnenie tejto povinnosti na základe existujúcich ukazovateľov. (51)Keďže vtáctvo žijúce na poľnohospodárskej pôde je známym a všeobecne uznávaným kľúčovým ukazovateľom zdravia poľnohospodárskych ekosystémov, je vhodné stanoviť ciele na jeho obnovu. Povinnosť dosiahnuť takéto ciele by sa vzťahovala na členské štáty, a nie na jednotlivých poľnohospodárov. Členské štáty by mali tieto ciele dosiahnuť zavedením účinných opatrení na obnovu poľnohospodárskej pôdy, spoluprácou s poľnohospodármi a inými zainteresovanými stranami a ich podporou pri navrhovaní cieľov a ich praktickom vykonávaní. (52)Krajinné prvky s vysokou úrovňou diverzity nachádzajúce sa na poľnohospodárskej pôde, a to aj nárazníkové zóny, pôda ležiaca úhorom so striedaním alebo bez striedania plodín, živé ploty, jednotlivé stromy alebo skupiny stromov, stromoradia, medze, políčka, priekopy a priepusty, potoky, malé mokrade, terasy, kamenné mohyly, kamenné múry, malé rybníky a kultúrne prvky poskytujú priestor pre voľne rastúce rastliny a voľne žijúce živočíchy vrátane opeľovačov, bránia erózii a vyčerpaniu pôdy, filtrujú vzduch a vodu, podporujú zmierňovanie zmeny klímy a adaptáciu na ňu a poľnohospodársku produktivitu plodín závislých od opeľovania. Za krajinné prvky s vysokou úrovňou biodiverzity možno považovať aj produktívne stromy, ktoré sú súčasťou agrolesníckych systémov na ornej pôde, a produktívne prvky v prípade neproduktívnych živých plotov za predpokladu, že nie sú ošetrené hnojivami alebo pesticídmi, a ak sa zber uskutočňuje len vtedy, keď neohrozí vysokú úroveň biodiverzity. Mala by sa preto stanoviť požiadavka na zabezpečenie vzostupného trendu podielu poľnohospodárskej pôdy s krajinnými prvkami s vysokou úrovňou diverzity. Vďaka tejto požiadavke bude Únia schopná dosiahnuť jeden z ďalších kľúčových záväzkov stratégie EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030, konkrétne pokryť aspoň 10 % poľnohospodárskej plochy krajinnými prvkami s vysokou úrovňou diverzity. Vzostupný trend by sa mal dosiahnuť aj v prípade ďalších existujúcich ukazovateľov, ako je index motýľov žijúcich v trávnych porastoch a zásoba organického uhlíka v orných minerálnych pôdach. (53)Cieľom spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP) je podporovať a posilňovať ochranu životného prostredia vrátane biodiverzity. Jedným zo špecifických cieľov tejto politiky je prispieť k zastaveniu a zvráteniu straty biodiverzity, zlepšeniu ekosystémových služieb a zachovaniu biotopov a krajinných oblastí. V novej norme kondicionality SPP č. 8 týkajúcej sa dobrého poľnohospodárskeho a environmentálneho stavu (GAEC 8) sa vyžaduje, aby prijímatelia platieb na plochu vyčlenili na úrovni poľnohospodárskeho podniku aspoň 4 % ornej pôdy na neproduktívne plochy a prvky vrátane pôdy ležiacej úhorom a zachovali existujúce krajinné prvky. Podiel 4 %, ktorý sa má určiť na dodržiavanie uvedenej normy GAEC, možno znížiť na 3 %, ak sú splnené určité predpoklady. Táto povinnosť prispeje k tomu, aby členské štáty dosiahli pozitívny trend v oblasti krajinných prvkov s vysokou úrovňou diverzity na poľnohospodárskej pôde. Okrem toho majú členské štáty v rámci SPP možnosť zaviesť ekoschémy pre poľnohospodárske postupy vykonávané poľnohospodármi na poľnohospodárskych plochách, ktoré môžu zahŕňať udržiavanie a vytváranie krajinných prvkov alebo neproduktívnych plôch. Podobne môžu členské štáty do svojich strategických plánov SPP zahrnúť aj agroenvironmentálno-klimatické záväzky vrátane posilneného riadenia krajinných prvkov nad rámec kondicionality GAEC 8 a/alebo ekoschém. Projekty v rámci programu LIFE v oblasti prírody a biodiverzity takisto pomôžu nasmerovať európsku biodiverzitu na poľnohospodárskej pôde na cestu obnovy do roku 2030, a to podporou vykonávania smernice 92/43/EHS a smernice 2009/147/ES, ako aj stratégie EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030. (54)Obnova a opätovné zavlažovanie organických pôd využívaných na poľnohospodárske účely (t. j. v rámci využívania trávnych porastov a ornej pôdy), ktoré tvoria odvodnené rašeliniská, pomáhajú dosahovať značné prínosy v oblasti biodiverzity, významné zníženie emisií skleníkových plynov a ďalšie environmentálne prínosy a zároveň prispievajú k rozmanitosti poľnohospodárskej krajiny. Členské štáty si môžu vybrať zo širokého spektra opatrení na obnovu odvodnených rašelinísk používaných na poľnohospodárske účely a tieto opatrenia môžu siahať od premeny ornej pôdy na trvalý trávny porast a extenzifikácie, pričom ich možno doplniť o obmedzené odvodňovanie, až po úplné opätovné zavlažovanie s možnosťou paludikultúrneho využitia či vysadenie vegetácie prispievajúcej k tvorbe rašeliny. Najvýznamnejšími prínosmi pre klímu sú obnova a opätovné zavlažovanie ornej pôdy, za ktorými nasleduje obnova trávneho porastu s intenzívnym hospodárením. S cieľom umožniť pružné vykonávanie cieľa obnovy týkajúceho sa odvodnených rašelinísk využívaných na poľnohospodárske účely môžu členské štáty považovať opatrenia na obnovu a opätovné zavlažovanie odvodnených rašelinísk v oblastiach ťažby rašeliny, ako aj – do určitej miery – na obnovu a opätovné zavlažovanie odvodnených rašelinísk v rámci iných spôsobov využívania pôdy (napríklad les) za príspevok k dosiahnutiu cieľov pre odvodnené rašeliniská využívané na poľnohospodárske účely. (55)S cieľom využiť všetky prínosy biodiverzity by sa obnova a opätovné zavlažovanie oblastí odvodnených rašelinísk mali rozšíriť mimo oblastí typov mokraďových biotopov uvedených v prílohe I k smernici 92/43/EHS, ktoré sa majú obnoviť a znovu vytvoriť. Údaje o rozsahu organických pôd, ako aj o ich emisiách a odstraňovaní skleníkových plynov sa monitorujú a sprístupňujú v rámci vykazovania sektora LULUCF v národných inventúrach skleníkových plynov členských štátov predkladaných UNFCCC. Obnovené a zavlažené rašeliniská sa môžu naďalej využívať produktívne alternatívnymi spôsobmi. Napríklad paludikultúra, obhospodarovanie zaplavených rašelinísk, môže zahŕňať pestovanie rôznych druhov trstín, určitých druhov drevín, pestovanie čučoriedok a brusníc, pestovanie rašelinníka a spásanie byvolmi vodnými. Podobné postupy by mali vychádzať zo zásad udržateľného obhospodarovania a mali by byť zamerané na zvyšovanie biodiverzity, aby dosahovali vysokú hodnotu z finančného aj ekologického hľadiska. Paludikultúra môže byť prínosná aj pre viacero druhov, ktoré sa v Únii považujú za ohrozené, a môže uľahčiť prepojenie mokraďových oblastí a súvisiacich populácií druhov v Únii. Financovanie opatrení na obnovu a opätovné zavlažovanie odvodnených rašelinísk a na kompenzáciu možných strát príjmov môže pochádzať zo širokej škály zdrojov vrátane výdavkov v rámci rozpočtu Únie a finančných programov Únie. (56)V novej stratégii EÚ pre lesy do roku 2030 je opísaná potreba obnoviť lesnú biodiverzitu. Lesy a iná lesná pôda pokrývajú vyše 43,5 % územia EÚ. Lesné ekosystémy, ktoré sú domovom bohatej biodiverzity, sú zraniteľné voči zmene klímy, ale zároveň sú aj prirodzeným spojencom pri adaptácii na zmenu klímy a boji proti nej a proti rizikám súvisiacim so zmenou klímy, a to aj prostredníctvom ich funkcií ukladať a zachytávať uhlík, a poskytujú množstvo ďalších dôležitých ekosystémových služieb a prínosov, ako je produkcia dreva, potravín a iných produktov, ktoré nie sú z dreva, regulácia klímy, stabilizácia pôdy a kontrola erózie, ako aj čistenie ovzdušia a vody. (57)Opatrenia zamerané na obnovu sa musia zaviesť s cieľom zvýšiť biodiverzitu lesných ekosystémov v celej Únii, a to aj v oblastiach, ktoré nepatria medzi typy biotopov v rozsahu pôsobnosti smernice 92/43/EHS. Vzhľadom na to, že neexistuje spoločná metóda na posudzovanie stavu lesných ekosystémov, ktorá by umožnila stanoviť špecifické ciele obnovy pre lesné ekosystémy, je vhodné stanoviť všeobecnú povinnosť na zvýšenie biodiverzity v lesných ekosystémoch a vyhodnocovať plnenie tejto povinnosti na základe existujúcich ukazovateľov, ako je stojace a ležiace mŕtve drevo, podiel lesov s nerovnomernou vekovou štruktúrou, celistvosť lesov, index bežných druhov lesného vtáctva a zásoby organického uhlíka. (58)Ciele a povinnosti obnovy týkajúce sa biotopov a druhov chránených podľa smerníc 92/43/EHS a 2009/147/ES, opeľovačov a sladkovodných, mestských, poľnohospodárskych a lesných ekosystémov by sa mali navzájom dopĺňať a mali by fungovať v súčinnosti s cieľom dosiahnuť všeobecný cieľ obnovy ekosystémov na pevnine aj v moriach v celej Únii. Opatrenia na obnovu potrebné na dosiahnutie jedného osobitného cieľa v mnohých prípadoch prispejú k dosiahnutiu iných cieľov alebo povinností. Členské štáty by preto mali opatrenia na obnovu plánovať strategicky s cieľom maximalizovať ich účinnosť v rámci príspevku k obnove prírody v celej Únii. Opatrenia na obnovu by sa mali plánovať aj tak, aby prinášali riešenia na zmiernenie zmeny klímy a adaptáciu na túto zmenu, ako aj na predchádzanie vplyvu prírodných katastrof a na riadenie tohto vplyvu. Mali by sa zamerať na optimalizáciu ekologických, hospodárskych a sociálnych funkcií ekosystémov vrátane ich potenciálu produktivity s prihliadnutím na ich príspevok k udržateľnému rozvoju príslušných regiónov a komunít. Je dôležité, aby členské štáty vypracovali podrobné národné plány obnovy prírody na základe najlepších dostupných vedeckých dôkazov a aby verejnosť mala včasnú a skutočnú príležitosť zapojiť sa do prípravy týchto plánov. Členské štáty by mali zohľadniť osobitné podmienky a potreby na svojich územiach, aby plány mohli byť reakciou na relevantné tlaky, hrozby a faktory spôsobujúce stratu biodiverzity, a mali by spolupracovať s cieľom zabezpečiť obnovu a cezhraničnú prepojenosť. (59)Členské štáty by v záujme súčinnosti medzi jednotlivými opatreniami, ktoré sa zaviedli a ktoré sa majú zaviesť na účely ochrany, zachovania a obnovy prírody v Únii, pri vypracúvaní svojich národných plánov obnovy prírody mali zohľadniť: opatrenia na ochranu stanovené pre lokality sústavy Natura 2000 a prioritné akčné rámce vypracované v súlade so smernicou 92/43/EHS a smernicou 2009/147/ES; opatrenia na dosiahnutie dobrého ekologického a chemického stavu vodných útvarov zahrnutých do plánov manažmentu povodia vypracovaných v súlade so smernicou 2000/60/ES; morské stratégie na dosiahnutie dobrého environmentálneho stavu všetkých morských regiónov Únie vypracované v súlade so smernicou 2008/56/ES; národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia vypracované podľa smernice (EÚ) 2016/2284; národné stratégie a akčné plány v oblasti biodiverzity vypracované v súlade s článkom 6 Dohovoru o biologickej diverzite, ako aj ochranné opatrenia prijaté v súlade s nariadením (EÚ) č. 1380/2013 a technické opatrenia prijaté v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1241. (60)S cieľom zabezpečiť súdržnosť medzi cieľmi tohto nariadenia a smernice (EÚ) 2018/2001, nariadenia (EÚ) 2018/1999 a smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/70/ES, pokiaľ ide o podporu energie z obnoviteľných zdrojov, najmä počas prípravy národných plánov obnovy prírody, členské štáty by mali zohľadniť potenciál projektov v oblasti obnoviteľných zdrojov energie, aby prispeli k plneniu cieľov v oblasti obnovy prírody. (61)Vzhľadom na význam konzistentného riešenia dvojice problémov týkajúcich sa straty biodiverzity a zmeny klímy by sa pri obnove biodiverzity malo zohľadniť využívanie energie z obnoviteľných zdrojov a naopak. V oznámení o REPowerEU: spoločné európske pravidlá pre cenovo dostupnejšiu, bezpečnejšiu a udržateľnejšiu energiu sa uvádza, že členské štáty by mali urýchlene zmapovať, posúdiť a zabezpečiť dostupné oblasti na pevnine a mori, ktoré sú vhodné pre projekty zamerané na energiu z obnoviteľných zdrojov, pričom by mali prihliadať na svoje národné energetické a klimatické plány, príspevok k dosahovaniu revidovaného cieľa v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov do roku 2030, ako aj na iné relevantné faktory, ako je dostupnosť zdrojov, sieťová infraštruktúra a ciele stratégie EÚ v oblasti biodiverzity. V návrhu Komisie na smernicu Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa mení smernica (EÚ) 2018/2001 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov, smernica 2010/31/EÚ o energetickej hospodárnosti budov a smernica 2012/27/EÚ o energetickej efektívnosti, a v odporúčaní Komisie o urýchlení postupov udeľovania povolení na projekty v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov a uľahčení zmlúv o nákupe energie, ktoré boli v oboch prípadoch prijaté 18. mája 2022, sa takisto stanovuje určovanie oblastí vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov. Ide o osobitné miesta, či už na pevnine alebo na mori, ktoré sú mimoriadne vhodné na inštaláciu zariadení na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov, iných ako zariadení na spaľovanie biomasy, a v ktorých sa neočakáva, že využívanie konkrétneho druhu energie z obnoviteľných zdrojov bude mať významný vplyv na životné prostredie vzhľadom na osobitosti vybraného územia. Členské štáty by mali uprednostniť umelé a zastavané povrchy, ako sú strechy, oblasti dopravnej infraštruktúry, parkovacie plochy, skládky odpadov, priemyselné areály, bane, umelé vnútrozemské vodné útvary, jazerá alebo nádrže a prípadne čistiarne komunálnych odpadových vôd, ako aj znehodnotenú pôdu, ktorá sa nevyužíva na poľnohospodárstvo. Pri určovaní oblastí vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov by sa členské štáty mali vyhýbať chráneným územiam a prihliadať na svoje národné plány obnovy prírody. Členské štáty by mali koordinovať vypracúvanie národných plánov obnovy prírody s určovaním oblastí vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov. Počas prípravy plánov obnovy prírody by členské štáty mali zabezpečiť synergie s už určenými oblasťami vhodnými na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov a zabezpečiť, aby fungovanie týchto oblastí vrátane povoľovacích postupov uplatniteľných na oblasti vhodné na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov v zmysle smernice (EÚ) 2018/2001 zostalo nezmenené. (62)S cieľom zabezpečiť súčinnosti s opatreniami zameranými na obnovu, ktoré už boli v členských štátoch naplánované alebo zavedené, by sa uvedené opatrenia na obnovu mali v národných plánoch obnovy prírody uznávať a zohľadňovať. Vzhľadom na naliehavosť naznačenú v správe IPCC za rok 2022 týkajúcu sa prijatia opatrení na obnovu degradovaných ekosystémov by členské štáty mali vykonávať tieto opatrenia súbežne s prípravou plánov obnovy prírody. (63)V národných plánoch obnovy prírody by sa mali zohľadniť aj výsledky výskumných projektov týkajúcich sa posudzovania stavu ekosystémov, identifikácie a zavádzania opatrení zameraných na obnovu a projektov na účely monitorovania. (64)Je vhodné zohľadniť osobitnú situáciu najvzdialenejších regiónov Únie uvedených v článku 349 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“), v ktorom sa stanovujú osobitné opatrenia na podporu týchto regiónov. Ako sa navrhuje v stratégii EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030, osobitná pozornosť by sa mala venovať ochrane a obnove ekosystémov v najvzdialenejších regiónoch vzhľadom na ich mimoriadne vysokú hodnotu biodiverzity.

(65)Európska environmentálna agentúra (EEA) by mala poskytovať podporu členským štátom pri príprave národných plánov obnovy prírody, ako aj pri monitorovaní pokroku pri plnení cieľov a povinností v oblasti obnovy. Komisia by mala posúdiť, či sú národné plány obnovy prírody dostatočné na dosiahnutie týchto cieľov a povinností. (66)Komisia vo svojej správe o stave prírody z roku 2020 poukázala na to, že podstatná časť informácií oznámených členskými štátmi v súlade s článkom 17 smernice Rady 92/43/EHS a článkom 12 smernice 2009/147/ES, ktorá sa týka najmä stavu a trendov ochrany biotopov a druhov chránených týmito smernicami, pochádza z čiastočných prieskumov alebo vychádza iba z odborného posúdenia. Z tejto správy takisto vyplýva, že stav niekoľkých typov biotopov a druhov chránených podľa smernice 92/43/EHS je stále neznámy. Je nevyhnutné vyplniť uvedené medzery v poznatkoch, ako aj investovať do monitorovania a prieskumu s cieľom podporiť spoľahlivé a vedecky podložené národné plány obnovy prírody. S cieľom zvýšiť včasnosť, účinnosť a koherentnosť rozličných postupov monitorovania by sa pri monitorovaní a prieskume mali čo najviac využívať výsledky projektov výskumu a inovácií financovaných z prostriedkov Únie, nové technológie, ako je monitorovanie na mieste a diaľkový prieskum s využitím satelitných údajov a služieb poskytovaných v rámci vesmírneho programu Únie (EGNOS/Galileo a Copernicus). Prostredníctvom misií EÚ „Obnoviť naše oceány a vody“, „Adaptácia na zmenu klímy“ a „Dohoda o pôde pre Európu“ sa podporí vykonávanie cieľov obnovy. (67)S cieľom monitorovať pokrok pri vykonávaní národných plánov obnovy prírody, zavedených opatrení zameraných na obnovu, oblastí, ktoré sú predmetom opatrení zameraných na obnovu, a údajov na zozname prekážok pre priechodnosť riek by sa mal zaviesť systém, podľa ktorého členské štáty budú musieť vytvoriť, pravidelne aktualizovať a sprístupňovať relevantné údaje o výsledkoch z uvedeného monitorovania. V rámci elektronického predkladania údajov Komisii by sa mal využiť systém agentúry EEA Reportnet a cieľom takéhoto predkladania by malo byť čo najväčšie zníženie administratívneho zaťaženia všetkých subjektov. Na zabezpečenie vhodnej infraštruktúry pre verejný prístup, predkladanie a výmenu údajov medzi verejnými orgánmi by členské štáty v náležitých prípadoch mali pri špecifikáciách údajov vychádzať zo špecifikácií uvedených v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES, v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2007/2/ES a v smernici Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1024. (68)Na zabezpečenie účinného vykonávania tohto nariadenia by Komisia mala na požiadanie poskytovať podporu členským štátom prostredníctvom Nástroja technickej podpory, ktorý poskytuje individualizovanú technickú podporu na navrhovanie a vykonávanie reforiem. Technická podpora zahŕňa napríklad posilnenie administratívnych kapacít, harmonizáciu legislatívnych rámcov a výmenu príslušných najlepších postupov. (69)Komisia by mala podávať správy o pokroku členských štátov pri plnení cieľov a povinností tohto nariadenia v oblasti obnovy na základe správ o pokroku pre celú Úniu vypracovaných agentúrou EEA, ako aj na základe iných analýz a správ poskytnutých členskými štátmi v príslušných oblastiach politiky, ako je politika v oblasti prírody, vodného hospodárstva a morská politika. (70)Na zabezpečenie dosiahnutia cieľov a povinností uvedených v tomto nariadení je mimoriadne dôležité, aby sa do obnovy investovali primerané prostriedky zo súkromných a z verejných zdrojov, členské štáty by do svojich štátnych rozpočtov mali začleniť výdavky na ciele v oblasti biodiverzity, a to aj v súvislosti s alternatívnymi nákladmi a nákladmi na transformáciu, ktoré vyplývajú z vykonávania národných plánov obnovy prírody, a mali by zohľadniť spôsob využívania finančných prostriedkov Únie. Pokiaľ ide o finančné prostriedky Únie, výdavky z rozpočtu Únie a finančných programov Únie, ako je Program pre životné prostredie a ochranu klímy (LIFE), Európsky námorný, rybolovný a akvakultúrny fond (ENRAF), Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV), Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF), Európsky fond regionálneho rozvoja (EFRR), Kohézny fond a Fond na spravodlivú transformáciu, ako aj rámcový program Únie pre výskum a inovácie, Horizont Európa, prispievajú k plneniu cieľov v oblasti biodiverzity s ambíciou vyčleniť v roku 2024 na ciele v oblasti biodiverzity 7,5 % ročných výdavkov v kontexte viacročného finančného rámca na roky 2021 – 2027 a 10 % v rokoch 2026 a 2027. Ďalším zdrojom financovania na ochranu a obnovu biodiverzity a ekosystémov je Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti (RRF). S odkazom na program LIFE by sa osobitná pozornosť mala venovať náležitému používaniu strategických projektov v oblasti ochrany prírody ako konkrétneho nástroja, ktorý by mohol podporiť vykonávanie tohto nariadenia, a to prostredníctvom účinného a efektívneho uplatňovania dostupných finančných prostriedkov. (71)Na stimuláciu súkromného financovania je k dispozícii celý rad európskych, vnútroštátnych a súkromných iniciatív, ako je Program InvestEU, ktorý ponúka príležitosti na mobilizáciu verejných a súkromných finančných prostriedkov s cieľom podporiť okrem iného posilnenie prírody a biodiverzity prostredníctvom projektov zelenej a modrej infraštruktúry, a uhlíkové poľnohospodárstvo ako ekologický obchodný model. (72)Členské štáty by pri príprave a vykonávaní svojich národných plánov obnovy prírody mali uplatňovať spravodlivý prístup zahŕňajúci celú spoločnosť, a to začlenením postupov na zapojenie verejnosti a zohľadnením potrieb miestnych komunít a zainteresovaných strán. (73)Podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/2115 majú strategické plány SPP prispieť k dosiahnutiu dlhodobých vnútroštátnych cieľov, ktoré sú stanovené v legislatívnych aktoch uvedených v prílohe XIII k uvedenému nariadeniu alebo z nich vychádzajú, a majú byť s nimi v súlade. Toto nariadenie o obnove prírody by sa malo zohľadňovať vtedy, keď Komisia v súlade s článkom 159 nariadenia (EÚ) 2021/2115 do 31. decembra 2025 preskúma zoznam uvedený v prílohe XIII k uvedenému nariadeniu. (74)V súlade so záväzkom uvedeným v 8. environmentálnom akčnom programe do roku 2030 by členské štáty mali na vnútroštátnej úrovni postupne ukončiť poskytovanie dotácií škodlivých pre životné prostredie, pričom by mali čo najlepšie využiť trhovo orientované nástroje a nástroje zeleného rozpočtovania vrátane nástrojov potrebných na zabezpečenie sociálne spravodlivej transformácie a podporiť podniky a iné zainteresované strany pri vypracúvaní štandardizovaných účtovných postupov týkajúcich sa prírodného kapitálu. (75)Na zabezpečenie nevyhnutnej úpravy tohto nariadenia by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o zmenu príloh I až VII s cieľom upraviť skupinu biotopov, aktualizovať informácie o indexe bežných druhov vtáctva žijúceho na poľnohospodárskej pôde, ako aj upraviť zoznam ukazovateľov biodiverzity poľnohospodárskych ekosystémov, zoznam ukazovateľov biodiverzity lesných ekosystémov a zoznam morských druhov najnovším vedeckým dôkazom a príkladom opatrení zameraných na obnovu. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni odborníkov, a aby tieto konzultácie vykonávala v súlade so zásadami stanovenými v Medziinštitucionálnej dohode z 13. apríla 2016 o lepšej tvorbe práva52. Predovšetkým v záujme rovnakého zastúpenia pri príprave delegovaných aktov sa všetky dokumenty doručujú Európskemu parlamentu a Rade v rovnakom čase ako odborníkom z členských štátov a odborníci Európskeho parlamentu a Rady majú systematicky prístup na zasadnutia skupín odborníkov Komisie, ktoré sa zaoberajú prípravou delegovaných aktov. (76)V záujme zabezpečenia jednotných podmienok vykonávania tohto nariadenia by sa Komisii mali zveriť vykonávacie právomoci, aby mohla určiť metódu na monitorovanie opeľovačov, určiť metódy na monitorovanie ukazovateľov týkajúcich sa poľnohospodárskych ekosystémov uvedených v prílohe IV k tomuto nariadeniu a ukazovateľov týkajúcich sa lesných ekosystémov uvedených v prílohe VI k tomuto nariadeniu, vypracovať rámec na určovanie uspokojivých úrovní opeľovačov, ukazovateľov týkajúcich sa poľnohospodárskych ekosystémov uvedených v prílohe IV k tomuto nariadeniu a ukazovateľov týkajúcich sa lesných ekosystémov uvedených v prílohe VI k tomuto nariadeniu, stanoviť jednotný formát národných plánov obnovy prírody, stanoviť formát a štruktúru údajov a informácií, ktoré sa majú elektronicky predkladať Komisii, a podrobné pravidlá na ich predkladanie Komisii. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011. (77)Komisia by mala vykonať hodnotenie tohto nariadenia. Podľa bodu 22 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva by toto hodnotenie malo byť založené na kritériách, ktorými sú efektívnosť, účinnosť, relevantnosť, súdržnosť a pridaná hodnota EÚ, a malo by poskytovať základ pre posúdenie vplyvu možností ďalších opatrení. Komisia by okrem toho mala posúdiť potrebu stanoviť dodatočné ciele obnovy založené na spoločných metódach posudzovania stavu ekosystémov neuvedených v článkoch 4 a 5, pričom by mala zohľadniť najnovšie vedecké dôkazy. (78)Keďže ciele tohto nariadenia nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov ich rozsahu a dôsledkov ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec opatrení nevyhnutných na dosiahnutie týchto cieľov, PRIJALI TOTO NARIADENIE: KAPITOLA I VŠEOBECNÉ USTANOVENIA Článok 1

Predmet úpravy

1.V tomto nariadení sa stanovujú pravidlá s cieľom prispieť k: a)nepretržitej, dlhodobej a trvalej obnove biologicky rozmanitej a odolnej prírody v pevninských a morských oblastiach Únie prostredníctvom obnovy ekosystémov; b)dosiahnutiu všeobecných cieľov Únie v oblasti zmierňovania zmeny klímy a adaptácie na zmenu klímy; c)plneniu medzinárodných záväzkov Únie. 2.Týmto nariadením sa stanovuje rámec, na základe ktorého členské štáty bezodkladne zavedú účinné opatrenia na obnovu, ktoré sa zamerajú na jednotlivé oblasti a ktoré budú do roku 2030 spoločne pokrývať aspoň 20 % pevninských a morských oblastí Únie a do roku 2050 všetky ekosystémy, ktoré potrebujú obnovu. Článok 2

Geografický rozsah pôsobnosti Toto nariadenie sa vzťahuje na ekosystémy uvedené v článkoch 4 až 10: a)na území členských štátov; b)vo vodách, na morskom dne a v podloží, ktoré sa rozprestierajú od základnej línie, od ktorej sa meria rozloha výsostných vôd, smerom k otvorenému moru a siahajú až k najvzdialenejšiemu okraju oblasti, v ktorej členský štát uplatňuje zvrchované práva v súlade s Dohovorom Organizácie Spojených národov o morskom práve z roku 1982. Článok 3

Vymedzenie pojmov Uplatňuje sa toto vymedzenie pojmov: 1.„ekosystém“ je dynamický komplex spoločenstiev rastlín, živočíchov a mikroorganizmov a ich neživého prostredia, ktoré navzájom pôsobia ako funkčná jednotka, a zahŕňa typy biotopov, biotopy druhov a populácie druhov; 2.„biotop druhu“ je prostredie vymedzené špecifickými abiotickými a biotickými faktormi, v ktorom daný druh žije v ktoromkoľvek štádiu svojho biologického cyklu; 3.„obnova“ je proces aktívnej alebo pasívnej pomoci pri obnove ekosystému smerom k dobrému stavu alebo do dobrého stavu, pri obnove typu biotopu na najvyššiu dosiahnuteľnú úroveň tohto stavu a na dosiahnutie jeho priaznivej referenčnej plochy, pri obnove biotopu druhu na dostatočnú kvalitu a kvantitu, alebo pri obnove populácií druhov na uspokojivú úroveň, a to ako prostriedok na zachovanie alebo zlepšenie biodiverzity a odolnosti ekosystémov; 4.„dobrý stav“ je stav, v ktorom kľúčové vlastnosti ekosystému, konkrétne jeho fyzikálny, chemický, stavebný, štrukturálny a funkčný stav, a jeho krajinné a morské vlastnosti odzrkadľujú vysokú úroveň ekologickej integrity, stability a odolnosti, ktoré sú potrebné na zabezpečenie jeho dlhodobého zachovania; 5.„priaznivá referenčná plocha“ je celková rozloha typu biotopu v danom biogeografickom regióne alebo morskom regióne na vnútroštátnej úrovni, ktorá sa považuje za minimum potrebné na zabezpečenie dlhodobej životaschopnosti daného typu biotopu a jeho druhov, a všetky jeho významné ekologické variácie v jeho prirodzenom areáli, a ktorá pozostáva z oblasti typu biotopu a – ak táto oblasť nie je dostatočná – z oblasti potrebnej na znovuvytvorenie typu biotopu; 6.„dostatočná kvalita biotopu“ je kvalita biotopu druhu umožňujúca splnenie ekologických požiadaviek, ktoré má určitý druh v ktorejkoľvek fáze svojho biologického cyklu, aby sa dlhodobo zachoval ako životaschopná zložka svojho biotopu v jeho prirodzenom areáli;

7.„dostatočná kvantita biotopu“ je kvantita biotopu druhu umožňujúca splnenie ekologických požiadaviek, ktoré má určitý druh v ktorejkoľvek fáze svojho biologického cyklu, aby sa dlhodobo zachoval ako životaschopná zložka svojho biotopu v jeho prirodzenom areáli; 8. „opeľovač“ je voľne žijúci živočích, ktorý prenáša peľ z peľnice jednej rastliny na bliznu inej rastliny, čo umožňuje oplodnenie a tvorbu semien; 9.„úbytok populácií opeľovačov“ je zníženie početnosti alebo rozmanitosti opeľovačov, prípadne oboch týchto aspektov; 10.„lokálna administratívna jednotka“ alebo „LAU“ je administratívny útvar na nižšej úrovni v členskom štáte, než je administratívny útvar provincie, regiónu alebo štátu, zriadený v súlade s článkom 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003; 11.„veľké mestá“ sú lokálne administratívne jednotky, v ktorých aspoň 50 % obyvateľstva žije v jednom alebo viacerých mestských centrách, a to podľa merania pomocou stupňa urbanizácie stanoveného v súlade s článkom 4b ods. 3 písm. a) nariadenia (ES) č. 1059/2003; 12.„malé mestá a predmestia“ sú lokálne administratívne jednotky, v ktorých menej ako 50 % obyvateľstva žije v mestskom centre, ale najmenej 50 % obyvateľstva žije v mestskom zoskupení, a to podľa merania pomocou stupňa urbanizácie stanoveného v súlade s článkom 4b ods. 3 písm. a) nariadenia (ES) č. 1059/2003; 13.„mestská zeleň“ sú všetky zelené mestské oblasti; listnaté lesy; ihličnaté lesy; zmiešané lesy; prírodné trávne porasty; slatiny a vresoviská; prechodné lesnaté a krovinaté plochy a oblasti s riedkou vegetáciou – nachádzajúce sa vo veľkých alebo malých mestách a na predmestiach, vypočítané na základe údajov, ktoré poskytla služba monitorovania krajiny programu Copernicus zriadená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/696; 14.„mestský korunový zápoj stromov“ je celková plocha pokrytá korunami stromov vo veľkých aj malých mestách a na predmestiach, vypočítaná na základe údajov o hustote pokrytia korunami stromov, ktoré poskytla služba monitorovania krajiny programu Copernicus zriadená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/696. 15.„oblasť vhodná na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov“ je oblasť vhodná na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov v zmysle vymedzenia v článku 2 bode 9a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2018/2001/EÚ. KAPITOLA II CIELE A POVINNOSTI TÝKAJÚCE SA OBNOVY Článok 4

Obnova suchozemských, pobrežných a sladkovodných ekosystémov 1.Členské štáty zavedú opatrenia na obnovu, ktoré sú potrebné na dosiahnutie dobrého stavu oblastí typov biotopov uvedených v prílohe I, ktoré nie sú v dobrom stave. Takéto opatrenia sa zavedú do roku 2030 aspoň na 30 % oblasti každej skupiny typov biotopov uvedených v prílohe I, ktorá nie je v dobrom stave, ako sa kvantifikuje v národnom pláne obnovy prírody uvedenom v článku 12, do roku 2040 aspoň na 60 % a do roku 2050 aspoň na 90 % tejto oblasti. 2.Členské štáty zavedú opatrenia na obnovu, ktoré sú potrebné na znovuvytvorenie typov biotopov uvedených v prílohe I v oblastiach, v ktorých sa tieto typy biotopov nevyskytujú. Takéto opatrenia sa zavedú do roku 2030 v oblastiach predstavujúcich aspoň 30 % dodatočnej celkovej plochy potrebnej na dosiahnutie celkovej priaznivej referenčnej plochy každej skupiny typov biotopov uvedených v prílohe I, ako sa kvantifikuje v národnom pláne obnovy prírody uvedenom v článku 12, do roku 2040 v oblastiach predstavujúcich aspoň 60 % takejto plochy a do roku 2050 v oblastiach predstavujúcich 100 % takejto plochy. 3.Členské štáty zavedú opatrenia na obnovu týkajúce sa suchozemských, pobrežných a sladkovodných biotopov druhov uvedených v prílohách II, IV a V k smernici 92/43/EHS a suchozemských, pobrežných a sladkovodných biotopov voľne žijúceho vtáctva, na ktoré sa vzťahuje smernica 2009/147/ES, ktoré sú potrebné na zlepšenie kvality a kvantity týchto biotopov vrátane ich znovuvytvorenia a na zlepšenie prepojenia, až kým sa nedosiahne dostatočná kvalita a kvantita týchto biotopov. 4.Určenie najvhodnejších oblastí pre opatrenia na obnovu v súlade s odsekmi 1, 2 a 3 tohto článku sa zakladá na najlepších dostupných poznatkoch a najnovších vedeckých dôkazoch o stave typov biotopov uvedených v prílohe I, zmeranom podľa štruktúry a funkcií, ktoré sú potrebné na ich dlhodobé zachovanie vrátane ich typických druhov, ako sa uvádza v článku 1 písm. e) smernice 92/43/EHS, ako aj o kvalite a kvantite biotopov druhov uvedených v odseku 3 tohto článku. Oblasti, v prípade ktorých nie je známy stav typov biotopov uvedených v prílohe I, sa považujú za oblasti, ktoré nie sú v dobrom stave. 5.V opatreniach na obnovu uvedených v odsekoch 1 a 2 sa zohľadní potreba zlepšiť prepojenie medzi typmi biotopov uvedenými v prílohe I a do úvahy sa vezmú ekologické požiadavky druhov uvedených v odseku 3, ktoré sa v týchto typoch biotopov vyskytujú. 6.Členské štáty zabezpečia, aby oblasti, na ktoré sa vzťahujú opatrenia na obnovu v súlade s odsekmi 1, 2 a 3, vykazovali neustále zlep