Správa Komisie o uplatňovaní smernice 2002/15/ES o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave v rokoch 2005 a 2006 (prvá Správa Komisie o uplatňovaní pravidiel týkajúcich sa pracovnej doby, pokiaľ ide o cestnú dopravu) {SEC(2009)1099} /* KOM/2009/0415 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 3.8.2009 KOM(2009) 415 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE o uplatňovaní smernice 2002/15/ES o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave v rokoch 2005 a 2006 (prvá správa Komisie o uplatňovaní pravidiel týkajúcich sa pracovnej doby, pokiaľ ide o cestnú dopravu) {SEC(2009)1099} SPRÁVA KOMISIEo uplatňovaní smernice 2002/15/ES o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave v rokoch 2005 a 2006 (prvá správa Komisie o uplatňovaní pravidiel týkajúcich sa pracovnej doby, pokiaľ ide o cestnú dopravu) 1. ÚVOD Táto správa sa zaoberá uplatňovaním smernice 2002/15/ES[1] o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave v členských štátoch. V uvedenej smernici sa vymedzujú ustanovenia o pracovnej dobe, prestávkach a nočnej práci. Cieľmi tejto smernice je zlepšiť bezpečnosť na cestách, zabrániť narušeniu hospodárskej súťaže a zaručiť bezpečnosť a zdravie osôb vykonávajúcich mobilné činnosti. Touto smernicou sa teda dopĺňajú ustanovenia nariadenia (ES) č. 561/2006 o časoch jazdy a dobách odpočinku, ktoré majú priamy vplyv na bezpečnosť na cestách, ako aj na hospodársku súťaž, keďže určujú maximálny povolený čas jazdy. Napriek ustanoveniu článku 13 uvedenej smernice, na základe ktorej sú členské štáty povinné predkladať správy za roky 2005 a 2006 do 30. septembra 2007, Komisii boli včas doručené iba dve národné správy. Komisia preto začala voči väčšine členských štátov konanie o porušení predpisov, spočívajúcom v nedodržaní ich príslušných povinností. Jedným z dôvodov tejto neuspokojivej situácie je, že v mnohých členských štátoch došlo k oznámeniu o transpozícii samotnej smernice do vnútroštátnych právnych predpisov so značným oneskorením. Napriek tomu, že v súčasnosti je smernica transponovaná vo všetkých členských štátoch, treba poznamenať, že iba pár členských štátov zaslalo včas oznámenia o úplnej transpozícii. Všetky členské štáty, ktoré predložili svoje správy, použili štandardné tlačivo pre vykazovanie, ktoré sa ustanovilo na základe rozhodnutia Komisie z 22. septembra 2008[2] o vyhotovení štandardného tlačiva na podávanie správ. Správy boli vo väčšine prípadov úplné a jednotné, ale chýbali v nich informácie o presnom počte kontrol uskutočnených podľa smernice 2002/15/ES o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave a o zistených porušeniach. Tieto dôležité informácie by sa mali sprístupniť, aby bolo možné posúdiť účinnosť vnútroštátnych vykonávacích opatrení. Keďže Bulharsko a Rumunsko sa stali členskými štátmi Európskej únie až od 1. januára 2007, teda po ukončení vykazovaného obdobia, nemuseli predkladať národné správy, a z tohto dôvodu neboli brané do úvahy. 2. SMERNICA 2002/15/ES 2.1. Všeobecné informácie Smernicou 2002/15/ES o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave sa dopĺňa nariadenie (ES) č. 561/2006 o časoch jazdy a dobách odpočinku, ktorým sa upravuje väčšina pracovných činností vodičov z povolania, najmä šoférovanie nákladných a osobných vozidiel. Toto nariadenie sa vzťahuje na všetkých vodičov z povolania, ktorí vykonávajú prepravu tovarov alebo osôb bez ohľadu na ich povahu. Tým, že sa digitálny tachograf, ktorý presne zaznamenáva časy jazdy, doby odpočinku, doby inej práce a doby pohotovosti, stal povinným vo všetkých vozidlách zaregistrovaných po 1. máji 2006, kvalita uplatňovania predpisov v sociálnej oblasti sa výrazne zvýšila. Smernica predstavuje lex specialis v súvislosti so smernicou 2003/88/ES[3] o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (ďalej ako základná smernica o pracovnom čase) a týka sa ďalších aspektov pracovného času v oblasti cestnej dopravy popri čase jazdy a dobách odpočinku. Podobne ako smernica o základnom pracovnom čase sa vzťahuje iba na zamestnancov, nie na samostatne zárobkovo činné osoby. V ustanoveniach sa však predpokladá, že za určitých podmienok sa rozsah smernice o pracovnom čase v tomto odvetví rozšíri od 23. marca 2009 aj na samostatne zárobkovo činných vodičov. V smernici 2002/15/ES o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave sa okrem iného vymedzujú pojmy „pracovný čas“, „časy pohotovosti“ a „nočná práca“. Ďalej sa v nej stanovuje maximálny týždenný pracovný čas a minimálne prestávky. Priemerný týždenný pracovný čas by nemal prekročiť 48 hodín, ale príslušné orgány môžu predĺžiť maximálny týždenný pracovný čas na 60 hodín v prípade, že sa počas štyroch mesiacov neprekročí priemerný pracovný čas 48 hodín týždenne. Členské štáty musia zabezpečiť, aby mobilní pracovníci nemuseli pracovať dlhšie ako šesť po sebe nasledujúcich hodín bez prestávky. Prestávky by mali trvať aspoň 30 alebo 45 minút v závislosti od celkovej dĺžky pracovného dňa, pričom sa môžu rozdeliť na obdobia v trvaní najmenej 15 minút. Ak ide o nočnú prácu, denný pracovný čas by nemal prekročiť desať hodín počas každého obdobia 24 hodín a za nočnú prácu by sa mala poskytovať náhrada spôsobom, ktorý neohrozuje bezpečnosť na cestách. Členské štáty môžu prijať výnimky z týchto ustanovení na základe konzultácie so sociálnymi partnermi. Tieto výnimky by nemali viesť k referenčnému obdobiu výpočtu priemerného maximálneho týždenného pracovného času 48 hodín, ktoré presahuje šesť mesiacov. Členské štáty musia zabezpečiť, aby mobilní pracovníci dostali informácie o tejto smernici a aby sa pracovný čas mobilných pracovníkov v cestnej doprave riadne zaznamenával. V prípade neplnenia týchto požiadaviek by mali zaviesť systém sankcií. Aby mohla Komisia splniť svoju povinnosť vydať každé dva roky správu o vykonávaní smernice, členské štáty musia predložiť národné správy najneskôr 30. septembra, ktorý nasleduje po dni uplynutia dvojročného obdobia, na ktoré sa správa vzťahuje. Toto dvojročné obdobie by malo byť to isté ako obdobie uvedené v nariadení (ES) č. 561/2006. 2.2. Transpozícia v členských štátoch Jedným z najväčších problémov pri uplatňovaní smernice 2002/15/ES o organizácii pracovného času osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave bola jej neskorá transpozícia do vnútroštátnych právnych predpisov vo väčšine členských štátov. Treba mať na pamäti, že nedodržiavanie povinnosti včas transponovať túto smernicu do vnútroštátnych právnych predpisov členských štátov viedlo k oneskoreniu v harmonizácii pravidiel v sociálnej oblasti v rámci EÚ. To potenciálne môže uškodiť cieľom smernice. Do dňa uplynutia obdobia transpozície (23. marec 2005) oznámilo úplnú transpozíciu iba pár členských štátov. Belgicko, Česká republika, Dánsko, Írsko, Grécko, Španielsko, Francúzsko, Taliansko, Lotyšsko, Luxembursko, Holandsko, Rakúsko, Portugalsko a Švédsko oznámili transpozíciu až potom, čo Komisia začala konanie o porušení právnych predpisov. Ďalšie členské štáty oznámili svoje transpozičné právne predpisy s oneskorením. 3. ÚVAHY A ZÁVERY 3.1. Predkladanie údajov Do 30. septembra 2007, keď mali byť podľa článku 13 smernice Komisii doručené všetky národné správy, predložili svoje správy iba Fínsko a Spojené kráľovstvo. Cyprus, Švédsko a Španielsko predložili správy s oneskorením po výzve, pričom Komisia musela voči všetkým zostávajúcim členským štátom začať konanie o porušení právnych predpisov. Je zrejmé, že dôvodom nedodržania povinnosti členských štátov poslať národnú správu Komisii je skutočnosť, že niektoré členské štáty oznámili vykonávanie smernice až na konci alebo dokonca až po uplynutí súčasného sledovaného obdobia. Ako sme už uviedli, skoro žiadny členský štát netransponoval túto smernicu do vnútroštátnych právnych predpisov do 23. marca 2005 tak, ako sa to stanovuje v článku 14. 3.2. Kontroly a porušenia Iba Slovensko a Maďarsko uviedli presný počet kontrol a zistených nedostatkov v súvislosti so smernicou a pracovným časom. V Maďarsku podľa správy klesol od roku 2005 do roku 2006 počet nedostatkov, ako aj počet dotknutých vodičov. Ešte nie je jasné, či ide o dlhodobý efekt alebo nie, ani to, do akej miery ovplyvnila tento vývoj smernica 2002/15/ES o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave. Na Slovensku sa od roku 2005 do roku 2006 počet zistených nedostatkov znížil o viac ako 25 %. Iba Grécko (výročná správa úradu inšpekcie práce), Lotyšsko (správa o inšpekcii komerčných prevádzkovateľov s odporúčaniami pre prevádzkovateľa), Slovinsko (zriadenie systému zaznamenávania a zaznamenávanie opatrení prijatých v administratíve a postup riešenia správnych priestupkov) a Spojené kráľovstvo (rozhovory s mobilnými pracovníkmi a prevádzkovateľmi, ako aj so zainteresovanými osobami o účinkoch smernice) uviedli, že zaviedli systém na monitorovanie účinnosti vykonávania smernice. Na vypracovanie budúcich správ je dôležité získať informácie o týchto údajoch, aby bolo možné posúdiť účinnosť právnych a administratívnych opatrení na vykonanie smernice, ktoré prijali členské štáty. 3.3. Rozhodnutia Súdneho dvora a vnútroštátnych súdov Súdny dvor Európskych spoločenstiev počas sledovaného obdobia nevyniesol žiadny rozsudok týkajúci sa smernice 2002/15/ES o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave. Pokiaľ ide o vnútroštátne prípady, iba Švédsko (9 prípadov predložených prokurátorovi), Slovenská republika (niekoľko správnych postupov) a Slovinsko (niekoľko správnych postupov vedúcich k uloženiu sankcií podnikom za to, že neviedli záznamy o pracovnej dobe) uviedli svoje prípady. Konečný výsledok týchto postupov nie je známy. 3.4. Pripomienky Toto je prvá správa zaoberajúca sa smernicou 2002/15/ES o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave. Všetky členské štáty predložili správy vo formáte stanovenom v rozhodnutí Komisie z 22. septembra 2008[4] o vyhotovení štandardného tlačiva na podávanie správ. To znamená, že členské štáty uviedli nasledujúce body: – ako sa správa vypracovala a s ktorými zainteresovanými osobami sa viedli konzultácie, – vykonávanie smernice 2002/15/ES, – monitorovanie vykonávania smernice, – vyhliadky do budúcnosti. Iba v prípade dvoch bodov boli predložené nedostatočné údaje: – súdny výklad, o ktorom predložili údaje iba Švédsko, Španielsko, Slovensko a Slovinsko, – posúdenie účinnosti, ktoré vo svojich správach uviedli iba Grécko, Lotyšsko, Slovinsko a Spojené kráľovstvo. Kvôli tomu, že transpozičné obdobie sa skončilo 23. marca 2005 a väčšina členských štátov netransponovala smernicu na začiatku sledovaného obdobia, nie je prekvapujúce, že počet konaní týkajúcich sa smernice pred vnútroštátnymi súdmi, ako aj pred Súdnym dvorom Európskych spoločenstiev je nízky. Pokiaľ ide o posúdenie účinnosti smernice, členské štáty musia zvýšiť kvalitu vykazovania, keďže je to jeden z bodov, ktorý sa výslovne požaduje v štandardnom formáte vykazovania. Členské štáty by mali poskytovať viac informácií o praktickom vykonávaní smernice. Mali by takisto opísať, akým spôsobom ich vykonávacie opatrenia pomôžu zlepšiť dosahovanie hlavných cieľov smernice. Vo väčšine prípadov členské štáty neuviedli konkrétne údaje o spôsobe, akým vykonávali kontroly. Z dôvodu štruktúry záznamov z tachografov sa z cestných kontrol získavajú iba obmedzené informácie o nočnej práci a maximálnej pracovnej dobe. 3.5. Závery Toto je prvá správa o vykonávaní smernice 2002/15/ES. Po doručení správ od členských štátov je náročné posúdiť, či smernica mala vplyv na rešpektovanie sociálnych predpisov v cestnej doprave. Toto je čiastočne spôsobené nízkou mierou plnenia požiadaviek zo strany členských štátov, pokiaľ ide o transpozíciu smernice do vnútroštátnych právnych predpisov v predpísanom časovom rámci a oznámenie týchto právnych predpisov Komisii. Členské štáty musia vynaložiť úsilie, aby zlepšili posudzovanie účinnosti opatrení prijatých s cieľom vykonávať túto smernicu. Zdá sa, že členské štáty by mohli ťažiť aj zo zvýšenej spolupráce pri výmene informácií o najlepších postupoch pri vykonávaní smernice. Všetky správy mali obsahovať informácie týkajúce sa názoru oboch strán tohto odvetvia na vykonávanie smernice 2002/15/ES tak, ako sa to požaduje v smernici. Väčšina členských štátov nevyjadrila pripomienky k úrovni dodržiavania ustanovení smernice a transpozícii vnútroštátnych právnych predpisov zo strany vodičov a zamestnávateľov. Na základe získaných informácií sa však Komisia domnieva, že ustanovenia smernice sa dostatočne nerešpektujú. Niekoľko členských štátov vyjadrilo pripomienky k otázke rozsahu pôsobnosti smernice a zahrnutiu samostatne zárobkovo činných vodičov. [1] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/15/ES z 11. marca 2002 o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave (Ú. v. ES L 80, 23.3.2002, s. 35). [2] Rozhodnutie Komisie z 22.IX.2008 o vyhotovení štandardného tlačiva na podávanie správ uvedeného v článku 17 nariadenia (ES) č. 561/2006, [K(2008) 5123 v konečnom znení]. [3] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, Ú. v. ES L 299, 18.11.2003, s. 9. [4] Rozhodnutie Komisie z 22.IX.2008 o vyhotovení štandardného tlačiva na podávanie správ uvedeného v článku 17 nariadenia (ES) č. 561/2006, [K(2008) 5123 v konečnom znení].