Správa Komisie Európskemu parlamentu a Rade Konečná správa Európskej komisie o vhodnosti zachovania požiadaviek na poistenie profesijnej zodpovednosti uloženú sprostredkovateľom podľa právnych predpisov Spoločenstva /* KOM/2007/0178 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 11.4.2007 KOM(2007) 178 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Konečná správa Európskej komisie o vhodnosti zachovania požiadaviek na poistenie profesijnej zodpovednosti uloženú sprostredkovateľom podľa právnych predpisov Spoločenstva OBSAH 1. Požiadavky PII na sprostedkovateľov podľa právnych predpisov Spoločenstva 3 1.1. Článok 4 smernice IMD 4 1.2. Články 7 a 8 prepracovanej smernice CAD 5 1.3. Historický základ 6 2. Zdôvodnenie politiky požiadaviek PII 7 2.1. Ochrana spotrebiteľa 7 2.2. Výhody pre poskytovateľov služieb a trhy 7 2.3. Argumenty proti požiadavkám PII 8 3. Cielená konzultácia s členskými štátmi a príslušnými orgánmi 9 4. Verejná konzultácia návrhu správy 9 4.1. Výsledky konzultácie 9 5. Závery 10 ÚVOD Na základe článku 65 ods. 6 smernice 2004/39/ES o trhoch s finančnými nástrojmi („smernica MiFID - on markets in financial instruments”) je Komisia povinná podávať Európskemu parlamentu a Rade správu o vhodnosti zachovania požiadaviek na poistenie profesijnej zodpovednosti („PII - professional indemnity insurance”), ktoré sú podľa právnych predpisov Spoločenstva v súčasnosti uložené sprostredkovateľom. 1. POžIADAVKY PII NA SPROSTEDKOVATEľOV PODľA PRÁVNYCH PREDPISOV SPOLOčENSTVA Poistenie profesijnej zodpovednosti je poistenie zodpovednosti za škodu určené na pokrytie, v celosti alebo čiastočne, súm, ktoré sú povinné uhradiť profesijné osoby, buď ako škody, alebo na základe schváleného dohodnutého urovnania, tretím stranám ako náhradu za straty spôsobené činnosťou, chybami alebo nepresnosťami, ktorých sa dopustili profesijné osoby pri výkone ich obchodných činností. Podľa právnych predpisov Spoločenstva sa od niektorých investičných a všetkých sprostredkovateľov poistenia vyžaduje, aby si zadovážili takéto poistenie ako základný predpoklad na to, aby mohli poskytovať služby. Príslušné požiadavky sú odvodené z dvoch smerníc: - Smernica 2002/92/ES o sprostredkovaní poistenia („smernica IMD – on insurance mediation”) - Smernica 2006/49/ES o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (prepracované znenie)[1] („prepracovaná smernica CAD - on the capital adequacy”) V nasledujúcich oddieloch sú podrobne uvedené požiadavky PII podľa týchto dvoch smerníc. Zhrnutie PII a kapitálových požiadaviek pre rôzne typy sprostredkovateľov Sprostredkovateľ poistenia | Investičný sprostredkovateľ | Investičný sprostredkovateľ, ktorý je zároveň aj sprostredkovateľ poistenia | PII, ktoré pokrýva celé územie Spoločenstva s náhradou škody vo výške aspoň 1 000 000 EUR pre jednotlivú poistnú udalosť a v súhrne 1 500 000 EUR ročne. | Jedno z nasledujúcich: a) počiatočné imanie vo výške 50 000 EUR; b) PII, ktoré pokrýva celé územie Spoločenstva, alebo inú porovnateľnú záruku pre prípad zodpovednosti vyplývajúcej z profesijnej nedbanlivosti s náhradou škody vo výške aspoň 1 000 000 EUR pre každú poistnú udalosť a v súhrne 1 500 000 EUR ročne; c) kombináciu počiatočného imania a PII vo forme, ktorej výsledkom je krytie rovnocenné krytiu podľa písmen a) alebo b). | PII, ktoré pokrýva celé územie Spoločenstva s náhradou škody vo výške aspoň 1 000 000 EUR pre jednotlivú poistnú udalosť a v súhrne 1 500 000 EUR ročne. + Jedno z nasledujúcich: a) počiatočné imanie vo výške 25 000 EUR; b) PII, ktoré pokrýva celé územie Spoločenstva, alebo inú porovnateľnú záruku pre prípad zodpovednosti vyplývajúcej z profesijnej nedbanlivosti, s náhradou škody vo výške aspoň 500 000 EUR pre každú poistnú udalosť a 750 000 EUR v súhrne; c) kombináciu počiatočného imania a PII vo forme, ktorej výsledkom je krytie rovnocenné krytiu podľa písmen a) alebo b). | 1.1. Článok 4 smernice IMD V článku 4.3 smernice IMD sa stanovujú minimálne hranice náhrady škody pre jednotlivú poistnú udalosť, ako aj súhrnne za poistné udalosti. Všetci sprostredkovatelia poistenia sú povinní mať PII, ktoré pokrýva celé územie Spoločenstva, alebo inú porovnateľnú záruku pre prípad zodpovednosti vyplývajúcej z profesijnej nedbanlivosti s náhradou škody vo výške aspoň 1 000 000 EUR pre jednotlivú poistnú udalosť a v súhrne 1 500 000 EUR ročne (pokiaľ takéto poistenie alebo porovnateľná záruka už nie je poskytnutá poisťovňou, zaisťovňou alebo inou poisťovacou spoločnosťou, v ktorej mene sprostredkovateľ poistenia alebo zaistenia koná, alebo pre ktorú je sprostredkovateľ poistenia alebo zaistenia oprávnený konať, alebo ak takáto poisťovacia spoločnosť prevzala plnú zodpovednosť za konanie sprostredkovateľa). Sprostredkovateľ, bez ohľadu na jeho veľkosť a bez ohľadu na to, či v skutočnosti pôsobí vo viac ako jednom členskom štáte, musí splniť túto požiadavku, aby sa zaregistroval a mohol poskytovať služby poistného sprostredkovania v rámci EÚ. Požiadavky sú však minimálnymi hranicami pokrytia (takže členské štáty môžu pridať ďalšie požiadavky podľa vnútroštátnych právnych predpisov). Smernica IMD neobsahuje ustanovenia, ktoré by členským štátom povoľovali uplatniť pre firmy výnimku z požiadavky mať PII (inú ako prípad, keď firma má „porovnateľnú záruku”): najmä kapitálové zdroje nie sú použiteľné ako alternatíva k PII. 1.2. Články 7 a 8 prepracovanej smernice CAD Spomedzi opatrení, ktoré od firiem, ako sú vymedzené v článku 4.1 ods. 1) smernice MiFID, požadujú mať rôzne úrovne počiatočného imania, stanovujú články 7 a 8 prepracovanej smernice CAD požiadavky týkajúce sa PII alebo počiatočného imania investičných firiem, ktoré sú na základe smernice MiFID oprávnené len poskytovať investičné poradenstvo alebo prijímať a ďalej postupovať príkazy od investorov bez toho, aby tiež držali aktíva klientov („MiFID sprostredkovatelia”). Tieto firmy sú oslobodené od požiadaviek týkajúcich sa počiatočného imania, ktoré sa vo všeobecnosti uplatňujú na investičné firmy podľa článkov 5 alebo 9 prepracovanej smernice CAD, a požiadavky kapitálovej primeranosti uložené týmto firmám sú podstatne nižšie, pretože sú nahradené požiadavkami PII, ktoré sa nevzťahujú na ostatné investičné spoločnosti. Článok 7 sa uplatňuje vo vzťahu k MiFID sprostredkovateľom, ktorí tiež nevykonávajú činnosť sprostredkovania poistenia. Takéto firmy sú povinné mať jedno z nasledujúcich: a) počiatočné imanie vo výške 50 000 EUR; b) poistenie profesijnej zodpovednosti, ktoré pokrýva celé územie Spoločenstva, alebo inú porovnateľnú záruku pre prípad zodpovednosti vyplývajúcej z profesijnej nedbanlivosti s náhradou škody vo výške aspoň 1 000 000 EUR pre každú poistnú udalosť a v súhrne 1 500 000 EUR ročne; c) kombinácia počiatočného imania a poistenia profesijnej zodpovednosti vo forme, ktorej výsledkom je krytie rovnocenné krytiu podľa písmen a) alebo b). Požiadavky PII podľa písmena b) sú samozrejme totožné s tými, ktoré sú podľa smernice IMD uložené sprostredkovateľom poistenia. Prepracovaná smernica CAD však udeľuje väčšiu flexibilitu: možnosť výberu medzi počiatočným imaním, PII alebo kombináciou oboch. Článok 8 sa uplatňuje vo vzťahu k MiFID sprostredkovateľom, ktorí sú registrovaní aj podľa smernice IMD ako sprostredkovatelia poistenia. Takéto firmy musia, navyše k splneniu požiadaviek PII podľa článku 4.3 smernice IMD, mať jedno z nasledujúcich: a) počiatočné imanie vo výške 25 000 EUR; b) poistenie profesijnej zodpovednosti, ktoré pokrýva celé územie Spoločenstva, alebo inú porovnateľnú záruku pre prípad zodpovednosti vyplývajúcej z profesijnej nedbanlivosti, s náhradou škody vo výške aspoň 500 000 EUR pre každú poistnú udalosť a 750 000 EUR v súhrne; c) kombináciu počiatočného imania a poistenia profesijnej zodpovednosti vo forme, ktorej výsledkom je krytie rovnocenné krytiu podľa písmen a) alebo b). Termín na transpozíciu týchto požiadaviek ešte neuplynul, takže investičné spoločnosti v súčasnosti nepodliehajú žiadnym požiadavkám PII podľa právnych predpisov Spoločenstva. Môžu však podliehať porovnateľným požiadavkám podľa podľa vnútroštátnych právnych predpisov a akékoľvek pripomienky, založené na vplyve analogických vnútroštátnych požiadaviek, budú z tohto dôvodu významné pre tento návrh správy. Tak ako smernica IMD, prepracovaná smernica CAD povoľuje členským štátom stanoviť predpisy, ktoré sú prísnejšie ako tie požadované smernicou[2]. 1.3. Historický základ Ako je uvedené v predchádzajúcom texte, požiadavky PII, ktoré sa uplatňujú vo vzťahu k sprostredkovateľom poistenia podľa smernice IMD, sa odlišujú od požiadaviek, ktoré sa uplatňujú vo vzťahu k MiFID sprostredkovateľom podľa prepracovanej smernice CAD. Podľa smernice IMD sa vyžaduje, aby všetci sprostredkovatelia poistenia mali PII s určeným minimálnym pokrytím zodpovednosti za náhradu škody vyplývajúcej z profesijnej nedbanlivosti, zatiaľ čo MiFID sprostredkovatelia podliehajú režimu, ktorý umožňuje kombináciu PII a minimálneho kapitálu. Pôvodný návrh Komisie na smernicu, ktorá sa stala smernicou MiFID[3], vyžadoval od firiem, ktoré poskytujú investičné poradenstvo alebo služby prijatia a postúpenia príkazov pre klientov, ale ktoré nedržia peniaze alebo cenné papiere klientov, aby mali PII s pokrytím rovným tomu podľa smernice IMD pre sprostredkovateľov poistenia, bez možnosti voľby alternatívy splniť kapitálové požiadavky. Počas rokovania Rady však niektoré členské štáty vyjadrili obavy. Tieto obavy boli dvojaké: - zmeny na trhu by mohli znížiť dostupnosť PII pre investičných poradcov; a - návrhy by mohli uvaliť nadmernú záťaž na firmy poskytujúce aj investičné poradenstvo aj sprostredkovanie poistenia. Návrh Komisie bol preto spoluzákonodarcami upravený zodpovedajúcim spôsobom. Po prvé, zaviedla sa väčšia flexibilita tým, že sa firmám povolilo mať, buď určenú úroveň PII, alebo určený minimálny kapitál, alebo kombináciu oboch. Po druhé, pre firmy, ktoré boli súčasne registrované ako sprostredkovatelia poistenia podľa smernice IMD bol navrhnutý osobitný režim. Tieto firmy musia spĺňať požiadavky článku 4.3 smernice IMD v súvislosti s tými sprostredkovateľskými činnosťami a navyše sa v súvislosti s ich poradenskými činnosťami vyžaduje, aby mali buď počiatočný kapitál vo výške najmenej 25 000 EUR, alebo PII poistenie s krytím vo výške dosahujúcej najmenej polovicu hodnoty vyžadovanej podľa smernice IMD, alebo kombináciu týchto dvoch požiadaviek. Takže, akokoľvek dobre by mohla byť firma kapitalizovaná, požiadavky PII uložené smernicou IMD sa aj tak musia splniť. Uznávajúc, že požiadavky PII podľa smernice MiFID by z tohto dôvodu boli odlišné od tých podľa smernice IMD, tvrdili niektoré členské štáty počas rokovaní Rady, že smernica MiFID by mala zmeniť smernicu IMD s cieľom umožniť sprostredkovateľom zaistenia/poistenia využiť možnosť voľby dostupnú investičným poradcom, nahradiť požiadavky PII, celkom alebo čiastočne, kapitálom. V uvedenom zmysle sa zmena neprijala, namiesto toho však spluzákonodarcovia zaviedli ustanovenie o preskúmaní. Účelom preskúmania je zistiť, na základe podkladov o ich trhovom vplyve v členských štátoch, či kombinované požiadavky sú primerané k cieľom dostatočnej ochrany spotrebiteľa a či sa firmy v EHP ako celku, alebo na určitom vnútroštátnom trhu, stretávajú s konkrétnymi ťažkosťami alebo výdavkami pri zadovážení poistenia profesijnej zodpovednosti, čo by malo byť zohľadnené pri preskúmaní účinnosti tohto systému. 2. ZDÔVODNENIE POLITIKY POžIADAVIEK PII Požiadavky PII sú opatrením na ochranu spotrebiteľa, zameraným na zabezpečenie toho, aby nároky klienta voči investičným spoločnostiam alebo sprostredkovateľom mohli byť uspokojené v prípadoch, kde príjem alebo imanie spoločnosti, alebo sprostredkovateľa nebude dostatočné na pokrytie ich zodpovednosti voči klientovi. Tiež je to však hodnotný nástroj regulácie, umožňujúci investičným spoločnostiam podnikať v istých oblastiach s relatívne nízkym základným kapitálom. Uvedené bráni tomu, aby prekážka pre vstup bola stanovená príliš vysoko a s tým súvisiacemu vylúčeniu malých firiem z trhu. Táto úvaha je obzvlášť dôležitá v súvislosti s činnosťami ako poistné sprostredkovanie a investičné poradenstvo, kde je vysoká početnosť malých firiem. 2.1. Ochrana spotrebiteľa PII jednoznačne chráni spotrebiteľov zvýšením zdrojov použiteľných na uspokojenie nárokov z prijatia neuváženej rady alebo z iných foriem neprofesionálneho správania sa. Napríklad, smernica MiFID po prvýkrát upravuje službu investičného poradenstva ako hlavnú službu (podľa smernice o investičných službách to bola doplnková služba). PII je užitočný nástroj na zabezpečenie toho, aby sa náležite riadili riziká spojené s poskytovaním tejto služby. 2.2. Výhody pre poskytovateľov služieb a trhy PII taktiež prináša výhody firmám. V skutočnosti veľa firiem má PII, aj keď to neukladá žiadna zákonná povinnosť, alebo má pokrytie vo väčšom rozsahu ako je ich zákonná povinnosť. PII pomáha financovať rozsiahle a neočakávané záväzky zo zodpovednosti a tým chrániť aktíva vlastníkov; zvyčajne pokryje aj zákonnú zodpovednosť, aj náklady na právne zastupovanie, teda sumu, ktorá môže byť v niektorých prípadoch natoľko významná, že ohrozí platobnú schopnosť firmy. PII môže byť obzvlášť cenné pre menšie firmy, ktoré by mohli držanie veľkého množstva kapitálu vnímať ako ťažko zvládnuteľné alebo nevhodné pre ich formu podnikania. PII môže fungovať v kombinácii s trhovými silami, a to použitím trhu komerčného poistenia s cieľom pomôcť zachovať platobnú schopnosť firiem, ktoré poskytujú dôležité retailové služby ako napríklad investičné poradenstvo. Povinné PII je okrem toho užitočný nástroj regulácie, ktorý môže doplniť kapitálové požiadavky a systémy náhrad pre investorov. Požiadavka na nákup PII by mohla mať ďalší pozitívny regulačný účinok tým, že motivuje firmy zlepšiť ich vlastné ocenenie rizík a činnosti riadenia rizík, keď firmy s nižším rizikovým profilom sa budú snažiť znížiť výšku ich poistného a zvýšiť dostupnosť krytia. Okrem toho je všeobecným záujmom regulovanej komunity, aby firmy mali PII krytie, s cieľom obmedziť nároky voči systémom náhrad pre investorov[4]. Firma, ktorá nemá dostatočné zdroje nemusí byť schopná uspokojiť oprávnené nároky, ktoré boli voči nej uplatnené a nakoniec môže čeliť insolventnosti. Toto môže naopak viesť k nárokom voči systému náhrad pre investorov, ktorý musí byť finančne podporovaný zvyškom zúčastnených firiem v rámci príslušnej príspevkovej skupiny. Čím väčší je počet nárokov uplatnených voči takémuto systému, tým vyšší je poplatok priemyslu na jeho financovanie. Nakoľko tieto poplatky nezohľadňujú riziko, náklady na náhrady môžu nerovnomerne doľahnúť na stabilné a životaschopné, spoľahlivo riadené firmy, ktoré zabezpečujú väčšinu financií pre systém. Cieľom PII je snaha znížiť akúkoľvek takúto nerovnováhu vo financovaní. 2.3. Argumenty proti požiadavkám PII Prvý a najtradičnejší argument uvádzaný proti PII je, že PII môže privodiť problém „morálneho rizika”. To znamená, že PII môže zmeniť správanie poistených spôsobom, ktorý zvýši pravdepodobnosť alebo objem nárokov. Podľa tejto teórie, ak sa získa ochrana vo forme poistenia, firmy nemajú rovnaký finančný stimul, aby predchádzali úkonom alebo nepresnostiam, ktoré by mohli vyvolať nároky. Ďalší argument proti rozsiahlym požiadavkám PII je, že poistný trh nemá, alebo nemusí mať, schopnosť poskytnúť PII krytie pre zvýšený počet firiem. Uvádza sa, že limity stanovené v smernici IMD sa dohodli v čase, keď bola väčšia kapacita trhu ako teraz alebo aká by mohla byť v budúcnosti. Situácia sa možno sťažila požiadavkami podľa smernice MiFID pre firmy, ktoré vykonávajú obe činnosti a existuje obava, že takáto kombinácia požiadaviek by mohla napnúť trh PII k jeho limitom a niektoré firmy by nemuseli byť schopné zvládnuť určenú úroveň krytia. Súvisiacou obavou sú náklady na PII. Existuje riziko, že zvýšením počtu firiem, od ktorých sa vyžaduje, aby mali PII, môže rastúci dopyt vyhnať cenu PII, vytlačiť z trhu niektoré firmy investičného poradenstva a vytvoriť prekážku pre vstup nových firiem na trh. Presnejšie, argumentovalo sa, že podľa smernice IMD sa vyžaduje vysoká úroveň poistenia, ďaleko za tým, čo by väčšina malých firiem odôvodnene očakávala, že bude musieť mať. Okrem toho, požiadavky PII sú „jedna šablóna vyhovuje všetkým”, a nie sú prispôsobené rizikovému profilu firmy. Komentátori tiež požadujú náležité uznanie úlohy kapitálu u sprostredkovateľov poistenia. Kapitál môže pomôcť financovať neočakávané straty alebo vyplniť medzery v PII krytí firmy, a najmä môže pomôcť financovať akúkoľvek sumu nekrytú poistným plnením (čo je prvá suma nároku, ktorá sa vypláca firmou z jej vlastných zdrojov). Články 7 a 8 prepracovanej smernice CAD uznávajú, že kapitál alebo kombinácia PII a kapitálu, môže splniť ten istý cieľ ochrany spotrebiteľa ako PII. Možnosť voľby využiť finančné zdroje na doplnenie PII môže udeliť firmám väčšiu flexibilitu, pomáha firmám zachovať primeranosť zdrojov celkovo a získať primerané PII krytie pre prípad nepriaznivých trhových podmienok. 3. CIELENÁ KONZULTÁCIA S čLENSKÝMI šTÁTMI A PRÍSLUšNÝMI ORGÁNMI V marci 2006 zaslali útvary GR MARKT členským štátom a ich príslušným orgánom dotazník so žiadosťou o informácie týkajúce sa uplatňovania poistenia profesijnej zodpovednosti podľa smernice IMD a prepracovanej smernice CAD. Na tento dotazník prišlo 19 odpovedí[5]. Odpovede boli zhrnuté a uverejnené 14. augusta 2006 ako súčasť návrhu správy. Podľa nášho poznania veci neúplný počet odpovedí je spôsobený skutočnosťou, že v tom čase transpozícia smernice IMD bola v mnohých členských štátoch ukončená len nedávno a termín pre transpozíciu väčšiny ustanovení prepracovanej smernice CAD ešte neuplynul. Z tých istých dôvodov z dostupných odpovedí jednoznačne vyplýva, že členské štáty majú vo všeobecnosti málo skúseností a dostupných údajov, na základe ktorých by bolo možné dostatočne zhodnotiť vplyv režimu zavedeného týmito smernicami na firmy a ochranu, ktorú režim poskytuje spotrebiteľom. Okrem toho, je ťažké predvídať, aký bude vplyv na MiFID sprostredkovateľov, ktorý tiež podnikajú v sprostredkovaní poistenia podľa smernice IMD. Zdá sa, že dostatočné údaje, ktoré by umožnili riadne vyhodnotenie, nebudú dostupné pred začiatkom roku 2008. Podrobné odpovede členských štátov, ako aj súhrn, ktorý tvorí súčasť návrhu správy, boli uverejnené a sú dostupné na internetovej stránke Komisie[6]. 4. VEREJNÁ KONZULTÁCIA NÁVRHU SPRÁVY Komisia vyzvala zúčastnené strany, aby sa vyjadrili k návrhu správy do 31. októbra 2006. Formát odporúčaný pre respondentov bol predložiť všeobecné poznámky, po ktorých nasledovali odpovede na určité otázky. Pripomienky prišli od 7 organizácií. Jedna z nich bola paneurópska a predstavovala spoločnú odpoveď asociácií sprostredkovateľov poistenia zo 14 členských štátov EÚ. Z ostatných, 4 mali sídlo v Spojenom kráľovstve, jedna v Nemecku a jedna v Rakúsku. Organizácie respondentov zastupovali rozličné odvetvia poisťovníctva (maklérov, agentov, poisťovateľov), jedna zastupuje nezávislých finančných poradcov a jedna bola regulátor. Táto časť zhŕňa najdôležitejšie výsledky verejnej konzultácie[7]. 4.1. Výsledky konzultácie Je potrebné poznamenať, že všetci respondenti súhlasili, že PII je účinnou formou ochrany investorov a väčšina povedala, že PII nemôže byť úplne nahradené kapitálovými požiadavkami. Názory respondentov sa však rozišli na otázke, či je súčasný regulačný režim PII vhodným opatrením ochrany investora. Niektorí respondenti sa vyjadrili pre prísnejšie požiadavky PII, ostatní uprednostňovali flexibilnejší prístup prispôsobený veľkosti a rizikovému profilu jednotlivých firiem. Dvaja respondenti povedali, že firmám by malo byť povolené doplniť alebo úplne nahradiť ochranu vo forme PII kapitálovými požiadavkami s cieľom zabezpečiť, aby nedostatok cenovo dostupného PII neviedol k zániku sprostredkovateľov. Jeden respondent zastupujúci poistných agentov opísal požiadavky PII ako významné a zbytočné bremeno, ktoré dohnalo poisťovateľov k tomu, aby presunuli náklady na PII na svojich agentov. Dvaja respondenti žiadali od Komisie, aby vykonala ďalšie preskúmanie situácie v čase, keď smernice budú plne funkčné vo všetkých členských štátoch, s cieľom umožniť kompletnejšie hodnotenie. 5. ZÁVERY Analýza informácií poskytnutých členskými štátmi, ako aj zúčastnenými stranami v rámci spätnej väzby na dve kolá konzultácií naznačila, že na základe obmedzených údajov, ktoré sú v súčasnosti dostupné, dôvody pre politiku, ktoré odôvodnili požiadavky PII uložené podľa právneho poriadku Spoločenstva, zostávajú v platnosti a neexistuje dostatok dôkazov, ktoré by naznačovali, že požiadavky už nie sú primerané. Je však ešte priskoro na komplexné zhodnotenie toho, ako tieto požiadavky vplývajú na poskytovateľov služieb a spotrebiteľov. Režim podľa smernice IMD bol zavedený v členských štátoch len veľmi krátko a štáty nemajú skoro žiadne skúsenosti s uplatňovaním nových požiadaviek PII pre investičné spoločnosti podľa prepracovanej smernice CAD. Riadne vyhodnotenie vhodnosti zachovania týchto požiadaviek nemôže byť uskutočnené bez väčšieho množstva praktických skúseností a údajov a tieto nebudú dostupné, kým sa požiadavky podľa prepracovanej smernice CAD nebudú v členských štátoch plne vykonávať a uplatňovať aspoň počas obdobia jedného roka. Až potom by bolo vhodné ďalej skúmať, či požiadavky PII a kapitálové požiadavky sú navzájom dostatočne nahraditeľné. Komisia teda bude pokračovať v monitorovaní situácie pre prípad, ak vyjde najavo dôkaz o zlyhaní trhu. [1] Dotknuté ustanovenia sú odvodené z nového odseku (4b) článku 3 smernice 93/6/ES, vložného článkom 67 smernice MiFID). [2] Odôvodnenie č. 8: „Členské štáty by mali mať možnosť stanoviť pravidlá, ktoré sú prísnejšie ako pravidlá, ktoré určuje táto smernica”. [3] KOM (200) 625, konečné znenie, článok 11.2. [4] V prípade straty poskytovateľ PII poistky uhradí nárok v súlade s podmienkami PII poistky a firma musí z vlastných kapitálových zdrojov uhradiť sumu nekrytú poistným plnením z jej PII poistky. Keď sa vyčerpajú zdroje firmy, firma je platobne neschopná. Akékoľvek oprávnené nároky spotrebiteľa potom znáša príslušný systém náhrad pre investorov. Takýto systém bude mať obmedzenia a akúkoľvek zostávajúcu stratu znášajú spotrebitelia. [5] Odpovede prišli od Rakúska, Cypru, Českej republiky, Fínska, Francúzska, Grécka, Maďarska, Írska, Malty, Holandska, Nórska, Poľska, Rumunska, Slovenska, Španielska, Švédska a Spojeného kráľovstva. Belgicko, Dánsko, Nemecko, Taliansko, Estónsko, Lotyšsko, Litva, Luxembursko a Portugalsko neposlali odpoveď [6] http://ec.europa.eu/internal_market/securities/isd/mifid_reports_en.htm [7] Podrobnejšie zhrnutie odpovedí na konkrétne otázky je dostupné na http://ec.europa.eu/internal_market/securities/isd/mifid_reports_en.htm