EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli19. 10. 2016 COM(2016) 663 final SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o vykonávaní nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 691/2011 o európskych environmentálnych ekonomických účtoch



SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o vykonávaní nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 691/2011 o európskych environmentálnych ekonomických účtoch 1.Úvod Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 691/2011 zo 6. júla 2011 o európskych environmentálnych ekonomických účtoch (ďalej len „nariadenie“) sa zaviedol spoločný rámec na zber, zostavovanie, zasielanie a vyhodnocovanie európskych environmentálnych ekonomických účtov. V článku 10 uvedeného nariadenia sa uvádza: Komisia predloží do 31. decembra 2013 a potom každé tri roky Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonávaní tohto nariadenia. V tejto správe sa hodnotí najmä kvalita zaslaných údajov, metódy zberu údajov, administratívne zaťaženie členských štátov a respondentov, ako aj uskutočniteľnosť a účinnosť týchto štatistík. K správe sa v prípade potreby a so zreteľom na zistenia uvedené v článku 4 ods. 2 pripoja návrhy: – na zavedenie nových modulov environmentálnych ekonomických účtov, ako sú výdavky a príjmy súvisiace s ochranou životného prostredia (EPER)/účty výdavkov na ochranu životného prostredia (EPEA), odvetvie environmentálnych tovarov a služieb (EGSS), energetické účty, transfery súvisiace so životným prostredím (dotácie), výdavkové účty týkajúce sa využívania zdrojov a výdavkov na správu a riadenie (RUMEA), účty týkajúce sa vôd (kvalitatívne a kvantitatívne), účty týkajúce sa odpadov, účty týkajúce sa lesov, účty týkajúce sa ekosystémových služieb, účty týkajúce sa materiálových zásob v rámci celého hospodárstva (EW-MSA) a meranie nevyužitých vyťažených zemných materiálov (vrátane pôdy), – zamerané na ďalšie zlepšovanie kvality údajov a metód zberu údajov, čím sa zlepší pokrytie a porovnateľnosť údajov a zníži sa administratívne zaťaženie podnikov a verejnej správy. Prvá správa pripravená na základe uvedeného článku bola zverejnená v roku 2013. Toto je druhá správa. V oddiele 2 sa poskytuje prehľad environmentálnych ekonomických účtov. V oddiele 3 sa opisuje vývoj, ktorý nastal od poslednej správy. V oddiele 4 sa rozoberajú opatrenia prijaté s cieľom zlepšiť vykonávanie nariadenia. 2.Environmentálne ekonomické účty Environmentálne ekonomické účty sú štatistický systém, ktorý spája hospodárske a environmentálne informácie s cieľom merať prínos životného prostredia pre hospodárstvo na jednej strane a vplyv hospodárstva na životné prostredie na strane druhej. Poskytujú prostriedok na monitorovanie tlakov, ktoré hospodárstvo vyvíja na životné prostredie, a na skúmanie možností zmiernenia týchto tlakov. Environmentálne ekonomické účty slúžia na organizáciu environmentálnych údajov z veľkého počtu rozličných oblastí na základe rovnakých koncepcií a terminológie ako v rámci národných účtov. Vďaka tomu umožňujú sledovať interakciu medzi hospodárskymi faktormi, faktormi týkajúcimi sa domácností a environmentálnymi faktormi, a preto majú vyššiu informačnú hodnotu než samotné národné účty. Environmentálne ekonomické účty poskytujú informácie o širokom spektre environmentálnych a hospodárskych otázok. Môžu sa používať najmä na posudzovanie trendov vo využívaní prírodných zdrojov, úrovne emisií a vypúšťania do životného prostredia v dôsledku hospodárskej činnosti a rozsah hospodárskej činnosti vykonávanej na environmentálne účely. Environmentálne ekonomické účty ukazujú množstvo znečistenia, ktoré spôsobujú priemyselné odvetvia a domácnosti, a umožňujú, aby sa tieto údaje vyhodnocovali v kontexte zamestnanosti a hodnoty výstupov vyprodukovaných týmito odvetviami, ako aj ich výdavkov na znižovanie úrovne znečistenia. Environmentálne ekonomické účty poskytujú integrovaný rámec na poskytovanie údajov, výpočet ukazovateľov a vykonávanie analýz. Vďaka integrácii údajov týkajúcich sa životného prostredia do rámcov národných účtov sú vypočítané ukazovatele konzistentnejšie a analýza zahŕňa aj sociálne aspekty udržateľného rozvoja a aspekty ekologického rastu týkajúce sa zamestnanosti. Nariadením sa vytvárajú európske environmentálne ekonomické účty. Účty sa podľa nariadenia usporadúvajú do modulov. Pôvodne sa nariadením vytvorili tieto tri moduly (prílohy I až III k nariadeniu): Modul pre účty emisií do ovzdušia: emisie šiestich skleníkových plynov do ovzdušia (vrátane o. i.: CO2 a CO2 z biomasy používanej ako palivo) a siedmich látok znečisťujúcich ovzdušie rozdelených podľa 64 priemyselných odvetví produkujúcich emisie plus domácnosti. Modul pre dane súvisiace so životným prostredím podľa hospodárskej činnosti: environmentálne dane v štyroch širokých skupinách: energia, doprava, znečisťovanie a zdroje, rozdelené podľa 64 platiacich priemyselných odvetví plus domácnosti a nerezidenti. Všetky údaje o príjme z daní sú v súlade s národnými účtami a možno ich porovnávať s HDP, celkovými daňami a sociálnymi príspevkami a ďalšími ekonomickými agregátmi. Modul pre účty materiálových tokov v rámci celého hospodárstva: množstvá fyzických vstupov do hospodárstva, akumulácia materiálov v hospodárstve a výstupy do iných hospodárstiev alebo späť do životného prostredia. Európske environmentálne účty sa zostavujú na základe medzinárodného systému štandardov pre environmentálne ekonomické účty z roku 2012 – Základný rámec“. Tento rámec bol vytvorený a zverejnený pod záštitou Organizácie Spojených národov, Európskej komisie (Eurostatu), Organizácie Spojených národov pre výživu a poľnohospodárstvo, Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj, Medzinárodného menového fondu a skupiny Svetovej banky.

3.Vývoj od poslednej správy 3.1.Právny rámec Od poslednej správy o vykonávaní došlo k zmene nariadenia, v rámci ktorej sa pridali tieto tri ďalšie moduly (prílohy IV až VI): Účty výdavkov na ochranu životného prostredia: výdavky hospodárskych subjektov (súkromných subjektov, verejných subjektov a domácností) na účely ochrany životného prostredia. Účty odvetvia environmentálnych tovarov a služieb: informácie o produkcii a vývoze tovarov a služieb, ktoré boli navrhnuté a vyrobené osobitne na účely ochrany životného prostredia a riadenia zdrojov. Vykazuje sa aj zamestnanosť spojená s takýmito činnosťami. Účty fyzických tokov energie: tok energie zo životného prostredia do hospodárstva (ťažba prírodných vstupov), v rámci hospodárstva (výroba a používanie energetických produktov) a z hospodárstva do životného prostredia (vypúšťanie energetických rezíduí). Údaje vyžadované v zmysle príloh IV až VI sa majú Komisii (Eurostatu) prvýkrát zaslať v roku 2017 (pričom časový rad, ktorý sa má poskytnúť, sa začal v roku 2014). V rámci prípravy Komisia (Eurostat) podporuje vykonávanie pilotných štúdií a dobrovoľného zberu údajov. 3.2.Iné právne predpisy na zlepšenie kvality V roku 2015 Komisia prijala jedno vykonávacie nariadenie a jedno delegované nariadenie na doplnenie všeobecného rámca stanoveného v nariadení. Obe nariadenia boli navrhnuté s cieľom zabezpečiť porovnateľnosť medzi krajinami a posilniť normy kvality. Ide o tieto nariadenia: Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2174 z 24. novembra 2015 o indikatívnom zozname environmentálnych tovarov a služieb, o formáte na zasielanie údajov o európskych environmentálnych ekonomických účtoch a o forme, štruktúre a periodicite správ o kvalite podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 691/2011 o európskych environmentálnych ekonomických účtoch V tomto akte sa stanovujú pravidlá vykonávania nariadenia vo vzťahu k trom osobitným témam: indikatívny zoznam environmentálnych tovarov a služieb (podľa článku 3 ods. 5 nariadenia), technický formát, v ktorom sa údaje majú zasielať Komisii (podľa článku 6 nariadenia) a forma, štruktúra a periodicita správ o kvalite údajov (podľa článku 7 ods. 3 nariadenia). Pokiaľ ide o prvú z týchto troch tém, v akte sa vymedzuje rozsah účtov environmentálnych tovarov a služieb (príloha V k nariadeniu) s cieľom uľahčiť rovnaké uplatňovanie tejto prílohy vo všetkých krajinách. Druhá a tretia téma sa týka všetkých modulov uvedených v nariadení. Prostredníctvom vykonávacích noriem o technickom formáte, v ktorom sa Komisii (Eurostatu) majú zasielať údaje o environmentálnych ekonomických účtoch (druhá téma), sa zvýši efektívnosť a zníži sa administratívne zaťaženie vnútroštátnych orgánov. Tie isté normy sa môžu použiť aj pri zasielaní štatistických údajov na medzinárodné účely, napríklad OECD alebo agentúram OSN. Tieto normy vedú k zvýšeniu efektívnosti – prenos údajov medzi inštitúciami môže napríklad prebiehať automaticky bez zásahu človeka. Zavedením špecifikácií správ o kvalite (pokiaľ ide o ich formu, štruktúru a periodicitu) (tretia téma) sa zasa zabezpečí, aby mala Komisia (Eurostat) podklady na monitorovanie kvality štatistík. Správy o kvalite požadované v článku 7 nariadenia sú nevyhnutné na to, aby mohla Komisia (Eurostat) posudzovať kvalitu údajov poskytovaných členskými štátmi. Zároveň sú potrebné na validáciu údajov a na identifikáciu oblastí, v ktorých je potrebné ďalšie zlepšovanie kvality. Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2016/172 z 24. novembra 2015, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 691/2011, pokiaľ ide o špecifikáciu energetických produktov V tomto akte sa špecifikujú energetické produkty, ktoré sa majú používať v rámci účtov fyzických tokov energie (príloha VI k nariadeniu). V zozname energetických produktov sa stanovuje rozsah a klasifikácia, ktorá sa má použiť s cieľom zabezpečiť medzinárodnú porovnateľnosť údajov. 3.3.Metódy zberu údajov a administratívne zaťaženie Pri environmentálnych ekonomických účtoch sa vo všeobecnosti nevyžaduje zber nových údajov, ale používajú sa existujúce údaje. Okrem údajov z národných účtov sa v nich totiž zbierajú údaje z veľkého množstva zdrojov, napr. zo štatistík o energii, doprave, poľnohospodárstve, verejných výdavkoch a daňovom systéme, ako aj z iných než štatistických zdrojov. Členské štáty môžu existujúce údaje prispôsobiť tak, aby boli v súlade s koncepciami používanými v národných účtoch, a tak splniť požiadavky stanovené v nariadení. Zo skutočnosti, že v environmentálnych ekonomických účtoch sa opätovne využívajú existujúce údaje, vyplýva, že pre podniky a domácnosti sa vytvára len minimálne dodatočné administratívne zaťaženie za predpokladu, že zdroje údajov existujú a udržiavajú sa. Krajiny sa môžu rozhodnúť vykonávať osobitný zber údajov na účely environmentálnych ekonomických účtov, čo pomôže zlepšiť kvalitu údajov. Príkladom takéhoto postupu sú účty odvetvia environmentálnych tovarov a služieb (príloha V k nariadeniu), na účely ktorých niektoré krajiny vykonávajú malé, osobitné prieskumy s cieľom doplniť iné zdroje údajov. Tieto prieskumy sa vykonávajú s ročnou alebo viacročnou periodicitou a podniky zaťažujú len málo. Činnosti potrebné na vypracovanie účtov vo všeobecnosti vykonávajú vnútroštátne orgány (za bežných okolností národné štatistické úrady), pričom táto práca pozostáva zo spracovania existujúcich údajov a zlepšenia ich analytického potenciálu. Odhaduje sa, že počet zamestnancov potrebných na zostavovanie účtov v rámci každého vnútroštátneho orgánu zodpovedá štyrom až šiestim ekvivalentom plného pracovného času pre všetkých šesť príloh k nariadeniu. Tieto personálne náklady prispievajú značnou mierou k hodnote základných údajov a zvyšujú potenciál na analýzu vzájomných interakcií. Niekoľko vnútroštátnych orgánov využilo na vytvorenie metód spracovania a analýzy údajov pilotné štúdie (spolufinancované Komisiou). 3.4.Uskutočniteľnosť a účinnosť

Predtým, ako Komisia navrhne právny rámec, sú moduly stanovené v nariadení predmetom testov a pilotných skúšok, čím sa zabezpečuje ich uskutočniteľnosť (pozri oddiel 4.2 ďalej). Testovanie sa vykonáva v spolupráci s členskými štátmi tak, aby sa využili ich odborné znalosti a aby sa zaistilo spoločné chápanie uskutočniteľnosti modulov. V súčasnosti sa vykonávajú pilotné štúdie týkajúce sa potenciálnych nových modulov. Účinnosť environmentálnych ekonomických účtov závisí od dvoch faktorov: po prvé, ako je existujúce informácie možné reorganizovať do spoločného rámca; a po druhé, akým spôsobom a do akej miery sa účty využívajú. Pokiaľ ide o prvý bod, jeden príklad spôsobu, akým sa zreorganizovali existujúce informácie, poskytujú účty emisií do ovzdušia (príloha I k nariadeniu). V rámci účtov emisií do ovzdušia sa používajú informácie, ktoré sa už zozbierali do súpisov emisií do ovzdušia vyžadovaných na podávanie správ podľa Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy (UNFCCC) a Dohovoru EHK OSN o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov (dohovor CLRTAP). Potom sa k týmto údajom pridávajú ďalšie informácie, aby sa zosúladili s klasifikáciami a koncepciami tabuliek dodávok a použitia a tabuliek vstupov a výstupov používaných v národných účtoch. Potom sa môžu používať spolu s podobnými účtami napríklad účtami týkajúcimi sa energie, environmentálnych daní a hospodárskych odvetví. Tieto informácie sa môžu použiť v kauzálnych rámcoch na opis interakcií medzi spoločnosťou a životným prostredím, ako je rámec „Hnacie sily, tlaky, stav, vplyv a reakcie (DPSIR)“ prijatý Európskou environmentálnou agentúrou . Pokiaľ ide o druhý bod, environmentálne účty slúžia ako podklad siedmeho environmentálneho akčného programu EÚ „Dobrý život v rámci možností našej planéty“ , ktorým sa má riadiť politika EÚ v období do roku 2020. Používajú sa aj v hlavnej iniciatíve v rámci stratégie Európa 2020 s názvom „Európa efektívne využívajúca zdroje“ , keďže jej hlavný ukazovateľ „produktivita zdrojov“ vychádza z účtov materiálových tokov (príloha III k nariadeniu). Táto príloha sa môže využiť aj v akčnom pláne pre obehové hospodárstvo , a to najmä na výpočet mier recyklácie. Environmentálne dane (príloha II k nariadeniu) sa používajú v štúdiách v rámci environmentálnej daňovej reformy týkajúcich sa ekologizácie európskeho semestra. Očakáva sa, že environmentálne ekonomické účty sa budú používať na monitorovanie cieľov OSN v oblasti trvalo udržateľného rozvoja. Hoci environmentálne účty už prispievajú k niekoľkým iniciatívam v oblasti tvorby politík, ešte nedosiahli svoj plný potenciál. Účty sú nové a medzi používateľmi z inštitúcií stále pomerne neznáme. Štatistici môžu zvyšovanie informovanosti urýchliť lepšou komunikáciou a propagáciou údajov, ktoré už sú dostupné. Súčasťou v súčasnosti vykonávaných iniciatív je aj vysvetľovanie analytickej sily environmentálnych ekonomických účtov. Činnosti na zvýšenie informovanosti sa vykonávajú súbežne s opatreniami na konsolidáciu účtov, pričom poskytujú záruku ich kvality. 3.5.Kvalita poskytovaných údajov V tomto oddiele sa poskytujú stručné informácie o kvalite údajov predložených členskými štátmi podľa príloh I až III k nariadeniu od poslednej správy o vykonávaní, teda za roky 2013 až 2015. Údaje podľa príloh IV až VI k nariadeniu budú musieť členské štáty predkladať od roku 2017. Rok 2015 bol prvým rokom, keď údaje v zmysle nariadenia predložilo všetkých 28 členských štátov. Údaje poskytli aj Nórsko a Švajčiarsko, ale Island nie (nariadenie má význam pre EHP). Časť údajov okrem toho poskytli aj niektoré kandidátske a potenciálne kandidátske krajiny na členstvo v EÚ. Eurostat tieto údaje zverejňuje na svojej webovej lokalite spolu s technickými vysvetleniami (metaúdajmi) a so zvláštnou sekciou s podkladovými informáciami. Kvalita údajov sa v rokoch 2013 až 2015 výrazne zlepšila, a to z dvoch dôvodov: po prvé skončili sa dočasné výnimky zo zasielania údajov podľa príloh I až III k nariadeniu, ktoré boli udelené šiestim členským štátom. To znamená, že v roku 2015 boli dostupné údaje za všetky členské štáty, čo zjednodušilo vytváranie agregátov za celú EÚ. Po druhé sa do roku 2015 vyriešili niektoré problémy spojené s včasným vypĺňaním dotazníka v rokoch 2013 a 2014. Ďalším aspektom je úplnosť dotazníkov. Pokiaľ ide o prílohu I k nariadeniu, v roku 2015 poskytla väčšina krajín pomerne úplné dotazníky. Pokrytie údajov Malty bolo nedostatočné a Komisia (Eurostat) väčšinu zverejnených údajov odhadla. Pokiaľ ide o prílohu II k nariadeniu, všetky tabuľky sa vykázali za všetky požadované roky. Chorvátsko však nerozčlenilo celý príjem z daní podľa hospodárskych činností. Pokiaľ ide o prílohu III k nariadeniu, v roku 2015 všetky krajiny vykázali všetky povinné tabuľky. V predchádzajúcich rokoch neboli niektoré krajiny schopné konzistentne poskytovať údaje o obchode s tretími krajinami a namiesto toho vykazovali údaje o obchode s krajinami mimo EÚ-27, aspoň pokiaľ ide o niektoré štatistiky. Určilo sa niekoľko oblastí a špecifických položiek, v prípade ktorých krajiny čelia ťažkostiam so zabezpečením dobrej kvality údajov. Správy o kvalite umožnili identifikovať tieto technické problémy, v súvislosti s ktorými sú potrebné ďalšie zlepšenia. Príloha I: hlavné problémy sa týkali zosúladenia údajov s vypracovanými odhadmi s cieľom plniť povinnosti spojené s predkladaním správ stanovené v Rámcovom dohovore o zmene klímy a Dohovore EHK OSN o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov („premosťovacie položky“), pokrytia emisií fluórovaných skleníkových plynov a rozčleňovania emisií z cestnej dopravy podľa odvetví štatistickej klasifikácie ekonomických činností v Európskej únii (NACE). Príloha II: hlavným problémom pre približne polovicu členských štátov je odhadovanie daní, ktoré platia nerezidenti. Niektoré krajiny navyše rozčleňovali príjmy z daní podľa hospodárskych činností s využitím administratívnych údajov, ktoré na tento účel nie sú vhodné. Tieto otázky sú v procese riešenia. Konzistentnosť sa podporí zlepšením spolupráce s orgánmi, ktoré vypracúvajú národné účty. Príloha III: problémové položky sú tie, ktoré je potrebné odhadovať alebo aspoň čiastočne odhadovať, a to pre nedostatok dostupných štatistík. Zahŕňajú: zvyšky poľnohospodárskych plodín, krmoviny a spásanú biomasu, ťažbu štrku a piesku a prispôsobenie sa zásade miesta pobytu. Štatistické údaje predkladané členskými štátmi majú vo všeobecnosti vysokú kvalitu. Stále sa však vyskytuje niekoľko oblastí, kde je potrebné zlepšenie, a Komisia (Eurostat) spolu s členskými štátmi ďalej pracuje na tom, aby sa tieto otázky vyriešili na technickej úrovni. Vykonáva alebo plánuje sa niekoľko opatrení na zlepšenie kvality, ako sa uvádza v oddiele 4.2. 4.Opatrenia na zlepšenie V tomto oddiele sa rozoberajú návrhy na zavedenie nových modulov environmentálnych ekonomických účtov (pododdiel 4.1) a opatrenia, ktoré sa prijímajú na zlepšenie kvality údajov a metód zberu údajov (pododdiel 4.2) v súlade s ustanoveniami článku 10 nariadenia. Iniciatívy uvedené v tomto oddiele sú výsledkom dvoch hlavných stratégií. Prvou je stratégia vykonávania schválená Štatistickou komisiou OSN vo februári 2013 v súvislosti so základným rámcom systému integrovaných environmentálnych ekonomických účtov. Tento rámec predstavuje medzinárodnú štatistickú normu, ktorá sa dodržiava v rámci európskych environmentálnych ekonomických účtov. V tejto celosvetovej stratégii vykonávania sa odporúča flexibilný a modulárny prístup s cieľom prispôsobiť sa rôznym potrebám politiky a rôznym úrovniam dostupnosti údajov. Druhou je európska stratégia pre environmentálne účtovníctvo na roky 2014 až 2018 . Ide o program ďalšej práce dohodnutý Komisiou (Eurostat) a členskými štátmi v rámci Výboru pre Európsky štatistický systém. Na základe stratégie sa koordinuje európske úsilie a pripravujú sa možné nové moduly nariadenia. Pracovný program v rámci stratégie na roky 2014 až 2018 je zameraný na: konsolidáciu kvality účtov v prílohách I až III k nariadeniu (emisie do ovzdušia, environmentálne dane a materiálové toky),

podporu používania existujúcich environmentálnych ekonomických účtov, zlepšenie včasnosti účtov, a to aj prostredníctvom tvorby skorých odhadov s cieľom venovať v hospodárskom plánovaní viac pozornosti aspektom environmentálnej politiky, zavedenie účtov uvedených v prílohách IV až VI k nariadeniu (účty výdavkov na ochranu životného prostredia, účty odvetvia environmentálnych tovarov a služieb a účty fyzických tokov energie), investovanie do štatistickej infraštruktúry (t. j. referenčné metodiky, klasifikácie, špecializovaný softvér atď.) s cieľom zlepšiť dostupnosť, kvalitu a užitočnosť environmentálnych účtov, vytvorenie metodík dobrovoľného zberu údajov a jeho spustenie v rámci iných oblastí (voda a lesy, environmentálne dotácie a podobné transfery a výdavky na riadenie zdrojov). Európska stratégia pre environmentálne účtovníctvo nebráni jednotlivým členským štátom ďalej rozvíjať činnosti v iných smeroch podľa svojich vnútroštátnych okolností, politických potrieb a finančných možností. 4.1.Návrhy nových modulov Od poslednej správy o pokroku boli v súlade s článkom 10 nariadenia ako témy nových modulov schválené tri oblasti tak, ako sa vysvetľuje v oddiele 3.1. Sú uvedené v prílohách IV až VI k nariadeniu, pričom ide o účty výdavkov na ochranu životného prostredia, odvetvie environmentálnych tovarov a služieb a účty fyzických tokov energie. Došlo aj k pokroku v ďalších oblastiach uvedených v článku 10 nariadenia, ktoré sa uvádzajú ďalej: •Osobitná skupina skúsených členských štátov vyvinula rámec na zber údajov o environmentálnych dotáciách a iných transferoch. Eurostat zverejnil usmernenia a v roku 2015 sa uskutočnil prvý zber údajov. V uvedenom rámci a usmerneniach sa vysvetľujú príslušné koncepcie a vykazovacie tabuľky a poskytujú sa pokyny, ako zostaviť údaje. Environmentálne dotácie sú náročnejšou oblasťou ako environmentálne dane, pretože vedenie záznamov v oblasti štatistík verejných výdavkov je zložitejšie. •Komisia (Eurostat) pripravuje príručku týkajúcu sa účtov výdavkov na riadenie zdrojov. Medzi účtami výdavkov na riadenie zdrojov a právnym modulom pre účty výdavkov na ochranu životného prostredia (príloha IV k nariadeniu) existuje istá podobnosť, čo znamená, že skúsenosti zozbierané pri výdavkoch na ochranu životného prostredia po roku 2017 pomôžu pri rozhodovaní, ako postupovať v prípade účtov výdavkov na riadenie zdrojov. •Komisia pracuje na experimentálnom projekte týkajúcom sa účtovníctva integrovaného prírodného kapitálu a ekosystémových služieb. Ide o dlhodobý projekt, ktorý má priniesť výsledky do roku 2020. Hlavnými cieľmi sú: integrovať existujúce súbory údajov na úrovni EÚ (satelitné snímky, prieskumy a modely súvisiace s využívaním pôdy a krajinnou pokrývkou) a využiť odborné znalosti projektových partnerov na vývoj konzistentného rámca EÚ kompatibilného s podrobnejšími účtami na vnútroštátnej úrovni. •Komisia (Eurostat) zefektívnila a zjednodušila existujúci rámec a dobrovoľný zber údajov, pokiaľ ide o účty týkajúce sa lesov, čo bolo potrebné vzhľadom na to, že minulé pilotné projekty nesplnili očakávania používateľov a nebol po nich dostatočný dopyt. •Komisia (Eurostat) vykonala základnú koncepčnú prácu na účtoch fyzického toku vody v rámci účtov týkajúcich sa vôd, ktorá je obsiahnutá v návrhu príručky. Neuskutočnil sa žiadny zber údajov. Komisia (Eurostat) zbiera skúsenosti v uvedených oblastiach v záujme preskúmania možných zlepšení, ktoré by sa mohli zaviesť v budúcnosti, ale ešte nenavrhla žiadne zmeny nariadenia. Vývoj nových modulov ďalej napreduje, ale pomalším tempom. Moduly, ktoré prinášajú najväčší úžitok pri najnižších nákladoch už v nariadení boli zavedené. Zostávajúce potenciálne nové modely majú proporčne menší prínos a sú nákladnejšie. Vypracovanie účtov môže byť nákladné napríklad v prípadoch, ak ešte neexistujú zdroje podkladových údajov alebo takéto zdroje neposkytujú dostatočné informácie, a preto sa musia vytvoriť alebo doplniť. Spomedzi nových oblastí, ktoré sa rozvíjajú, sú v krátkodobom horizonte asi najsľubnejšie účty environmentálnych dotácií. V roku 2015 sa so súhlasom a za účasti členských štátov zaviedol pravidelný ročný dobrovoľný zber údajov. Experimentálne činnosti sa budú zameriavať na ekosystémové účty. Ako sa uvádza v oznámení Komisie „Kruh sa uzatvára – Akčný plán EÚ pre obehové hospodárstvo“, monitorovanie pokroku pri prechode na obehové hospodárstvo si vyžaduje súbor ukazovateľov založených na niekoľkých zdrojoch, ku ktorým patria aj environmentálne účty (účty materiálových tokov v rámci celého hospodárstva) a štatistiky odpadov. Zároveň sa pracuje na ďalšom zlepšovaní kvality existujúcich modulov na základe doposiaľ zozbieraných skúseností. Počas technických konzultácií vedených v rámci DIMESA medzi Komisiou (Eurostat) a členskými štátmi sa dospelo k záveru, že niektoré z oblastí, ktoré sa v článku 10 nariadenia uvádzajú ako potenciálne budúce moduly, by v skutočnosti neboli vhodnými oblasťami na rozvoj. Ide o prípad „účtov týkajúcich sa materiálových zásob v rámci celého hospodárstva“ a prípad „nevyužitých ťažených materiálov (vrátane pôdy)“. Relevantnosť týchto účtov je vo väčšine krajín minimálna, pričom je ťažké vypracovať dostatočne presné odhady vhodné na tvorbu politík. 4.2.Zlepšenia kvality : najnovší vývoj V súlade s európskou stratégiou pre environmentálne účtovníctvo bolo v posledných rokoch hlavnou oblasťou záujmu zlepšovanie kvality účtov, pričom v nasledujúcom období toto zameranie na kvalitu pretrvá. Zlepšenia kvality majú aj nepriame prínosy, keďže zvyšujú relevantnosť štatistík a umožňujú zvyšovanie efektívnosti, čím znižujú administratívne zaťaženie.