EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli1. 6. 2022 COM(2022) 280 final SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE KONVERGENČNÁ SPRÁVA Z ROKU 2022















(vypracovaná v súlade s článkom 140 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie) {SWD(2022) 280 final}



1.ÚČEL SPRÁVY Euro má byť jednotnou menou Európskej únie ako celku. V súčasnosti ho každodenne používa približne 343 miliónov ľudí v 19 členských štátoch eurozóny. Medzi praktické výhody patria stabilné ceny, nižšie transakčné náklady pre ľudí a podniky, transparentnejšie a konkurencieschopnejšie trhy a zvýšený obchod v rámci EÚ, ako aj medzinárodný obchod. Euro je takisto druhou najpoužívanejšou menou na svete. V článku 140 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa od Komisie a Európskej centrálnej banky (ECB) vyžaduje, aby najmenej každé dva roky alebo na návrh členského štátu, pre ktorý platí výnimka, informovali Radu o pokroku, ktorý členské štáty dosiahli pri plnení záväzkov týkajúcich sa dosiahnutia hospodárskej a menovej únie. Posledné konvergenčné správy Komisie a ECB boli prijaté v júni 2020. Konvergenčná správa z roku 2022 sa vzťahuje na týchto sedem členských štátov, pre ktoré platí výnimka: Bulharsko, Česko, Chorvátsko, Maďarsko, Poľsko, Rumunsko a Švédsko. Podrobnejšie posúdenie stavu konvergencie v týchto členských štátoch sa nachádza v pracovnom dokumente útvarov Komisie, ktorý je pripojený k tejto správe. V článku 140 ods. 1 ZFEÚ sa vyžaduje, aby správy obsahovali preskúmanie zlučiteľnosti vnútroštátnych právnych predpisov vrátane štatútov národných centrálnych bánk s článkami 130 a 131 ZFEÚ a so štatútom Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky (ďalej len „štatút ESCB/ECB“). V správach sa musí takisto preskúmať, či sa v príslušnom členskom štáte dosiahol vysoký stupeň udržateľnej konvergencie, a to na základe plnenia konvergenčných kritérií (cenová stabilita, verejné financie, stabilita výmenného kurzu, dlhodobé úrokové sadzby) a pri zohľadnení ďalších faktorov relevantných z hľadiska hospodárskej integrácie a konvergencie uvedených v článku 140 ods. 1 poslednom pododseku ZFEÚ. Tieto štyri konvergenčné kritériá sú ďalej rozpracované v protokole pripojenom k zmluvám (Protokol č. 13 o kritériách konvergencie). Vypuknutie pandémie ochorenia COVID-19 v marci 2020 viedlo k prudkému hospodárskemu poklesu v EÚ ako celku a vo všetkých členských štátoch. Bezprecedentné opatrenia prijaté na úrovni EÚ a v jednotlivých členských štátoch zmiernili vplyv krízy a viedli k výraznej obnove v roku 2021. Najmä urýchlená aktivácia všeobecnej únikovej doložky Paktu stability a rastu spolu s dočasným rámcom štátnej pomoci umožnili výraznú fiškálnu podporu vo všetkých členských štátoch. ECB takisto prijala široký súbor opatrení menovej politiky na zachovanie priaznivých finančných podmienok pre všetky sektory hospodárstva s cieľom podporiť hospodársku činnosť a zabezpečiť strednodobú cenovú stabilitu. Odolnosť EÚ sa ďalej posilňuje aj zavedením Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti, ktorý je ústredným prvkom nástroja NextGenerationEU. Silná obnova v roku 2021, problémy v dodávateľskom reťazci a prudké zvýšenie cien energií zároveň prispeli k výraznému nárastu inflácie v priebehu roka 2021 a v roku 2022. V dôsledku ruskej invázie na Ukrajinu 24. februára 2022 bolo potrebné prehodnotiť výhľad hospodárstva EÚ, od ktorého sa v rokoch 2022 a 2023 očakával výrazný rast. Kríza vyvolala v hospodárstve, ktoré už čelilo inflačným tlakom, predovšetkým nový šok na strane ponuky. Oslabila vyhliadky na obnovu a zvýšila tlak na rast cien, pričom sa ešte viac zdôraznila potreba väčších súkromných a verejných investícií do diverzifikácie dodávok energie do Európy a zlepšenia energetickej bezpečnosti. Niekoľko členských štátov, pre ktoré platí výnimka, posudzovaných v tejto správe patrí medzi štáty najviac vystavené kríze vyvolanej ruskou inváziou na Ukrajinu. Táto expozícia v rôznej miere odráža pomerne vysokú energetickú náročnosť ich hospodárstiev, silnú závislosť niektorých z nich od dodávok ruského plynu a ropy, obchodné väzby s Ruskom a poskytovanie prvotnej pomoci ľuďom utekajúcim z Ukrajiny. Komisia 18. mája 2022 navrhla plán REPowerEU, ktorého kľúčovým nástrojom bude Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti. Cieľom je zbaviť sa závislosti od fosílnych palív z Ruska ešte pred rokom 2030, a to diverzifikáciou dodávok plynu do EÚ a urýchlením zelenej transformácie. Komisia 23. mája 2022 predstavila jarný balík európskeho semestra za rok 2022. Členské štáty by sa mali zamerať predovšetkým na včasné vykonanie plánov obnovy a odolnosti. Komisia preto navrhuje Rade, aby všetkým členským štátom so schváleným plánom obnovy a odolnosti adresovala: odporúčanie týkajúce sa fiškálnej politiky vrátane prípadných fiškálno-štrukturálnych reforiem; odporúčanie týkajúce sa vykonávania plánu obnovy a odolnosti a programov politiky súdržnosti; odporúčanie týkajúce sa energetickej politiky v súlade s cieľmi plánu REPowerEU; prípadne ďalšie odporúčanie týkajúce sa existujúcich a/alebo novovznikajúcich štrukturálnych výziev. V prípade členských štátov, ktoré nemajú schválený plán obnovy a odolnosti, je rozsah odporúčaní väčší. Pandémia ochorenia COVID-19, opatrenia prijaté v reakcii na túto krízu, prudký nárast cien komodít, problémy v zásobovaní a výrazná obnova v roku 2021 mali značný vplyv na niektoré ukazovatele hospodárskej konvergencie použité v tejto správe. Týka sa to najmä posúdenia kritéria cenovej stability. Rozdiely vo vývoji inflácie v EÚ sa prehĺbili najmä v dôsledku rôznorodého vplyvu obnovy na mieru inflácie v členských štátoch a rozdielov v inflácii cien energií. Okrem toho zohrávajú úlohu aj rôzne fiškálne opatrenia, ktoré prijali vnútroštátne orgány na zmiernenie vplyvu vyšších cien energií. Zatiaľ čo niektoré z týchto opatrení, ako napríklad sociálne transfery najzraniteľnejším domácnostiam, nemajú priamy vplyv na spotrebiteľské ceny, iné majú bezprostredný dosah na posúdenie inflačnej konvergencie. Okrem toho boli dlhodobé úrokové sadzby spočiatku ovplyvnené politickými opatreniami prijatými na stabilizáciu finančných trhov a zachovanie priaznivých podmienok financovania a neskôr vyššími inflačnými očakávaniami a odlišnými postupmi sprísňovania menovej politiky. Hospodárska recesia v roku 2020 a fiškálna reakcia na pandémiu ochorenia COVID-19 viedli k prudkému nárastu deficitov verejných financií a verejného dlhu. V roku 2020 bol deficit v 25 členských štátoch vyšší než referenčná hodnota 3 % HDP, ktorá je stanovená v zmluve, pričom celkový deficit EÚ predstavoval 6,8 % HDP. V roku 2021 prispela výrazná hospodárska obnova k zlepšeniu deficitov verejných financií a verejného dlhu, keď pätnásť členských štátov zaznamenalo deficit vyšší než 3 % HDP a celkový deficit EÚ klesol na 4,7 % HDP. V marci 2020 Európska komisia so súhlasom ministrov financií EÚ aktivovala všeobecnú únikovú doložku Paktu stability a rastu. Komisia 23. mája 2022 vo svojom oznámení o jarnom balíku európskeho semestra za rok 2022 konštatovala, že Únia ešte neprekonala obdobie prudkého hospodárskeho poklesu a že sú splnené podmienky na zachovanie všeobecnej únikovej doložky v roku 2023 a na jej deaktiváciu od roku 2024. Komisia vyzvala Radu, aby tento záver podporila a poskytla tak členským štátom jasné informácie. Na jar 2020, 2021 a 2022 Komisia konštatovala, že rozhodnutie o tom, či sa na členské štáty uplatní postup pri nadmernom deficite, by sa nemalo prijať vzhľadom na mimoriadny makroekonomický a fiškálny vplyv pandémie ochorenia COVID-19, ktorý spolu s geopolitickou situáciou na jar 2022 spôsobuje výnimočnú neistotu, a to aj pri stanovovaní podrobného smerovania fiškálnej politiky. Tieto závery majú priamy vplyv na posúdenie kritéria stavu štátneho rozpočtu uvedeného v tejto správe. Vplyv ruskej invázie na Ukrajinu na historické údaje použité v konvergenčnej správe z roku 2022 je obmedzený. Je to spôsobené dátumom uzávierky správy (18. máj), ktorý spoločne s metódami výpočtu kritérií cenovej stability a dlhodobých úrokových sadzieb vymedzenými v zmluve (t. j. priemery za obdobie jedného roka) znamená, že príslušné údaje v značnej miere zodpovedajú situácii pred ruskou inváziou. Naopak, rozsah, v akom sú ukazovatele hospodárskej konvergencie ovplyvnené krízou vyvolanou ruskou inváziou, ako aj ďalším prebiehajúcim hospodárskym vývojom, je plne zachytený v hospodárskych prognózach na roky 2022 a 2023, ktoré Komisia zverejnila 16. mája 2022 (hospodárska prognóza Komisie z jari 2022) a ktoré sa používajú na posúdenie udržateľnosti konvergencie. Táto prognóza predstavuje prvé komplexné posúdenie Komisie týkajúce sa pravdepodobných hospodárskych následkov krízy spôsobenej ruskou inváziou na Ukrajinu v rokoch 2022 a 2023 a sama osebe je spojená s vyššou mierou neistoty než zvyčajne. Konvergenčné kritériá Skúmanie zlučiteľnosti vnútroštátnych právnych predpisov vrátane štatútov národných centrálnych bánk členských štátov, pre ktoré platí výnimka, spolu s článkom 130 ZFEÚ a s povinnosťou dodržiavať predpisy podľa článku 131 ZFEÚ si vyžaduje posúdenie dodržiavania zákazu menového financovania (článok 123 ZFEÚ) a zákazu zvýhodneného prístupu k finančným inštitúciám (článok 124 ZFEÚ), súladu s cieľmi ESCB (článok 127 ods. 1 ZFEÚ) a úlohami ESCB (článok 127 ods. 2 ZFEÚ), ako aj ostatných aspektov týkajúcich sa integrácie národných centrálnych bánk do ESCB. Kritérium cenovej stability je vymedzené v článku 140 ods. 1 prvej zarážke ZFEÚ: „dosiahnutie vysokého stupňa cenovej stability, ktorý vychádza z miery inflácie, ktorá sa približuje k miere inflácie najviac troch členských štátov, ktoré v cenovej stabilite dosahujú najlepšie výsledky“. V článku 1 Protokolu o kritériách konvergencie sa ďalej uvádza, že „kritérium cenovej stability […] znamená, že členský štát si udržiava dlhodobú cenovú stabilitu a priemernú mieru inflácie vykazovanú v priebehu roka pred skúmaním, ktorá neprekračuje viac ako o 1,5 % miery inflácie maximálne troch členských štátov, ktoré dosiahli v oblasti cenovej stability najlepšie výsledky. Inflácia sa meria pomocou indexu spotrebiteľských cien na porovnateľnom základe, ktorý zohľadní rozdiely medzi vnútroštátnymi definíciami.“ Požiadavka udržateľnosti znamená, že uspokojivý vývoj inflácie sa musí dosahovať skôr správaním vstupných nákladov a ďalších faktorov, ktoré štrukturálne ovplyvňujú vývoj cien, ako vplyvom dočasných faktorov. Preskúmanie konvergencie preto zahŕňa posúdenie faktorov, ktoré vplývajú na inflačný výhľad, pričom ho dopĺňa odkaz na najaktuálnejšiu prognózu Komisie v oblasti inflácie. V súvislosti s tým sa v správe posudzuje aj pravdepodobnosť toho, či krajina v nasledujúcich mesiacoch dosiahne referenčnú hodnotu. Referenčná hodnota inflácie bola v apríli 2022 podľa výpočtov 4,9 %, pričom troma „členskými štátmi, ktoré dosiahli najlepšie výsledky“, boli Francúzsko, Fínsko a Grécko. Malta a Portugalsko boli identifikované ako krajiny s odľahlými hodnotami, keďže ich miery inflácie sa značne odchyľovali od priemeru eurozóny a boli spôsobené faktormi špecifickými pre danú krajinu, ktoré obmedzujú ich možnosť slúžiť ako zmysluplné referenčné hodnoty pre ostatné členské štáty. Je to v súlade s predchádzajúcou praxou, keďže krajiny s odľahlými hodnotami boli identifikované v konvergenčných správach z rokov 2004, 2010, 2013, 2014 a 2016. Krajiny s odľahlými hodnotami sa identifikujú na základe kombinácie dvoch kritérií: i) miera inflácie výrazne nižšia ako priemer eurozóny a ii) miera inflácie spôsobená faktormi špecifickými pre danú krajinu, ktoré nemožno považovať za reprezentatívne pre proces ovplyvňujúci infláciu v eurozóne. V predchádzajúcich konvergenčných správach sa členské štáty, ktorých miera inflácie bola minimálne o 1,5 percentuálneho bodu nižšia ako v eurozóne, vo všeobecnosti považovali za krajiny s odľahlými hodnotami. V apríli 2022 bola dvanásťmesačná priemerná miera inflácie na Malte o 2,2 percentuálneho bodu a v Portugalsku o 1,7 percentuálneho bodu nižšia ako priemer eurozóny, ktorý bol na úrovni 4,4 %. Okrem toho bol vývoj inflácie na Malte a v Portugalsku ovplyvnený faktormi špecifickými pre danú krajinu. V prípade Malty medzi faktory špecifické pre danú krajinu, ktoré sa premietli do pomerne nízkej priemernej miery inflácie, patria viac-menej stabilné ceny energií v kontexte prudkého rastu medzinárodných cien ropy a plynu a väčšie zmeny váh používaných na výpočet HICP než vo väčšine ostatných krajín EÚ v roku 2021. Absenciu inflácie cien energií na Malte umožnili najmä vládne opatrenia vrátane finančnej podpory energetického sektora. Prispela k nej aj zmluva o dodávkach skvapalneného zemného plynu za pevnú cenu.

V prípade Portugalska medzi faktory špecifické pre danú krajinu, ktoré sa premietli do pomerne veľmi nízkej priemernej miery inflácie, patrí relatívne nízka inflácia v energetickej oblasti a slabšia cyklická pozícia krajiny v porovnaní s väčšinou ostatných členských štátov EÚ. Na infláciu v energetickej oblasti pôsobila kombinácia viacerých faktorov vrátane širokého spektra regulačných opatrení, ktorými sa udržiaval rast maloobchodných cien elektriny a zemného plynu výrazne pod priemerom EÚ. Okrem toho mala na činnosť a infláciu Portugalska dlhodobý negatívny vplyv aj kríza spôsobená ochorením COVID-19. Činnosť krajiny bola v počiatočných fázach pandémie zasiahnutá vážnejšie než vo väčšine ostatných členských štátov EÚ a jej obnova bola odvtedy pomerne pomalá. V štvrtom štvrťroku 2021 bol portugalský HDP stále výrazne pod úrovňou svojho predkrízového maxima, pričom tento rozdiel bol druhý najväčší v EÚ. Dôvodom je najmä veľké vystavenie Portugalska cestovnému ruchu, predovšetkým cestovnému ruchu založenému na leteckej doprave, ktorý bol pandémiou ťažko a dlhodobo zasiahnutý. Relatívne slabá obnova Portugalska mala trvalý tlmiaci účinok na infláciu v službách, najmä v sektoroch súvisiacich s cestovným ruchom. Konvergenčné kritérium týkajúce sa stavu verejných financií je vymedzené v článku 140 ods. 1 druhej zarážke ZFEÚ ako „udržanie stability stavu štátnych finančných prostriedkov, ktorý vychádza zo stavu štátneho rozpočtu, ktorý nevykazuje nadmerný deficit v zmysle článku 126 ods. 6“. V článku 2 Protokolu o kritériách konvergencie sa ďalej stanovuje, že toto kritérium znamená, že „v čase vykazovania sa na členský štát nevzťahuje rozhodnutie Rady podľa článku 126 ods. 6 uvedenej zmluvy o existencii nadmerného deficitu“. V ZFEÚ sa kritérium výmenného kurzu uvádza v článku 140 ods. 1 tretej zarážke ako „sledovanie normálneho fluktuačného rozpätia stanoveného mechanizmom výmenných kurzov Európskeho menového systému, minimálne počas dvoch rokov bez devalvácie voči euru“. V článku 3 Protokolu o kritériách konvergencie sa uvádza: „Kritérium účasti v mechanizme menových kurzov Európskeho menového systému […] znamená, že členský štát dodržiaval normálne rozpätie, ako je stanovené mechanizmom menových kurzov Európskeho menového systému bez výrazného napätia minimálne dva predchádzajúce roky pred preskúmaním. Osobitne v tomto období členský štát z vlastného podnetu nedevalvoval bilaterálny výmenný kurz svojej meny voči euru.“ Príslušným dvojročným obdobím na posúdenie stability výmenných kurzov v tejto správe je obdobie od 19. mája 2020 do 18. mája 2022. Komisia vo svojom posúdení kritéria stability výmenných kurzov prihliada na vývoj pomocných ukazovateľov, ako je vývoj devízových rezerv a krátkodobé úrokové sadzby. Takisto berie do úvahy úlohu politických opatrení vrátane devízových intervencií a v príslušných prípadoch úlohu medzinárodnej finančnej pomoci pri udržiavaní stability výmenných kurzov. V súčasnosti sa na európskom mechanizme výmenných kurzov (ERM II) zúčastňujú dva členské štáty, pre ktoré platí výnimka a ktoré sa posudzujú v tejto správe – Bulharsko a Chorvátsko. O vstupe do ERM II sa na žiadosť členského štátu rozhoduje na základe vzájomnej dohody všetkých účastníkov ERM II . Táto správa nesúvisí s postupom vstupu do ERM II a neuvádza sa v nej posúdenie spôsobilosti členského štátu vstúpiť do ERM II. V článku 140 ods. 1 štvrtej zarážke ZFEÚ sa vyžaduje „stálosť konvergencie dosiahnutej členským štátom, pre ktorý platí výnimka, a jeho účasti v mechanizme výmenných kurzov, ktorá sa odráža v dlhodobých úrovniach úrokovej miery“. V článku 4 Protokolu o kritériách konvergencie sa okrem toho uvádza, že „kritérium konvergencie úrokových sadzieb […] znamená, že v priebehu jedného roka pred preskúmaním neprekročila priemerná dlhodobá nominálna úroková sadzba členského štátu viac ako o dva percentuálne body úrokovú sadzbu tých troch štátov, ktoré v oblasti cenovej stability dosiahli najlepšie výsledky. Úrokové sadzby sa hodnotia na základe dlhodobých štátnych dlhopisov alebo porovnateľných cenných papierov, pričom sa prihliadne na rozdielne definície v jednotlivých členských štátoch.“ Podľa výpočtov dosiahla referenčná hodnota úrokových sadzieb v apríli 2022 úroveň 2,6 % . V článku 140 ods. 1 ZFEÚ sa takisto vyžaduje, aby sa v správe zohľadnili iné faktory relevantné z hľadiska hospodárskej integrácie a konvergencie. Patrí k nim integrácia trhov, vývoj platobnej bilancie bežného účtu a jednotkových nákladov práce, ako aj iné cenové indexy. Posledné menované faktory sú zahrnuté do posúdenia cenovej stability. Doplňujúce faktory, ktoré sa majú vziať do úvahy, sú dôležitými ukazovateľmi toho, či by integrácia členského štátu do eurozóny prebehla bez ťažkostí, a rozširuje sa nimi pohľad na udržateľnosť konvergencie. Posúdenie stupňa udržateľnej konvergencie v prípade členských štátov, pre ktoré platí výnimka, uvedené v tejto správe vychádza z hospodárskej prognózy Komisie z jari 2022 a politických usmernení poskytnutých v rámci európskeho semestra. Vychádza najmä z fiškálneho dohľadu vykonávaného v rámci Paktu stability a rastu a postupu pri makroekonomickej nerovnováhe. Odráža aj posúdenia rizík fiškálnej udržateľnosti a vnútroštátnych fiškálnych rámcov, ktoré vykonala Komisia, ako aj vykonávanie plánov obnovy a odolnosti. 2.BULHARSKO Komisia na základe svojho posúdenia právnej zlučiteľnosti a plnenia konvergenčných kritérií, ako aj so zreteľom na doplňujúce závažné faktory zastáva názor, že Bulharsko nespĺňa podmienky na prijatie eura. Právne predpisy v Bulharsku, najmä zákon o Bulharskej národnej banke, nie sú plne zlučiteľné s povinnosťou dodržiavať predpisy podľa článku 131 ZFEÚ. Prípady nezlučiteľnosti a nedostatky sa vyskytujú v oblastiach nezávislosti centrálnej banky, zákazu menového financovania a integrácie centrálnej banky do ESCB v čase prijatia eura, pokiaľ ide o úlohy stanovené v článku 127 ods. 2 ZFEÚ a článku 3 štatútu ESCB/ECB. Bulharsko nespĺňa kritérium cenovej stability. Priemerná miera inflácie v Bulharsku v období 12 mesiacov do apríla 2022 bola 5,9 %, čo je nad úrovňou referenčnej hodnoty 4,9 %. Podľa predpokladov Komisie zostane nad úrovňou referenčnej hodnoty aj v nasledujúcich mesiacoch. Priemerná ročná miera inflácie podľa HICP v Bulharsku dosahovala v roku 2020 úroveň 1,2 % a v roku 2021 sa zvýšila na 2,8 %. Ročná inflácia podľa HICP sa znížila z 1,3 % v apríli 2020 na –0,3 % v januári 2021. Celková inflácia sa potom v priebehu roka 2021 zvyšovala a v prvých mesiacoch roka 2022 prudko narástla, pričom v apríli 2022 dosiahla úroveň 12,1 %. Deflácia cien nespracovaných potravín a nízka miera inflácie cien spracovaných potravín spôsobili pokles inflácie od apríla 2020 do januára 2021. Následné zrýchlenie inflácie v roku 2021 bolo spôsobené výrazným vplyvom všetkých rozsiahlych kategórií. K ročnej miere inflácie v decembri 2021 prispeli najmä ceny pohonných hmôt, a to hodnotou 3,5 percentuálneho bodu. V prvej polovici roka 2022 celková inflácia naďalej rástla na pozadí vyšších cien energií a ďalšieho rozsiahleho nárastu cien. Ročná miera inflácie podľa HICP bola v Bulharsku v rokoch 2020 a 2021 v priemere vyššia než v eurozóne. Podľa hospodárskej prognózy Komisie z jari 2022 sa predpokladá výrazné zvýšenie inflácie z úrovne 2,8 % v roku 2021 na 11,9 % v roku 2022 a jej postupné zníženie na 5,0 % v roku 2023. Očakáva sa, že celková inflácia sa zvýši a zostane na vysokej úrovni v dôsledku pretrvávajúcich vyšších nákladov na energie a iné medziprodukty, očakávaného zvýšenia regulovaných cien plynu a tepla, ako aj vyšších medzinárodných cien potravín a rastúcich deflátorov dovozu. Z pomerne nízkej cenovej úrovne v Bulharsku (približne 52 % priemeru eurozóny v roku 2020) vyplýva značný potenciál konvergencie cenovej úrovne v dlhodobom horizonte. Bulharsko spĺňa kritérium týkajúce sa verejných financií. Na Bulharsko sa nevzťahuje rozhodnutie Rady o existencii nadmerného deficitu. Saldo verejných financií zostalo viac-menej stabilné s deficitom na úrovni 4,0 % HDP v roku 2020 a 4,1 % HDP v roku 2021. Po období rozpočtových prebytkov sú tieto deficity výsledkom šoku vyvolaného pandémiou a opatrení, ktoré bulharská vláda prijala v reakcii na ňu. Podľa hospodárskej prognózy Komisie z jari 2022 by sa malo saldo verejných financií v roku 2022 zlepšiť na –3,7 % HDP. Fiškálne náklady spojené s ľuďmi utekajúcimi pred vojnou na Ukrajine, ako aj opatrenia v súvislosti s vyššími cenami energií sťažujú obnovu deficitu. Za predpokladu nezmenenej politiky by mal deficit v roku 2023 dosiahnuť úroveň –2,4 % HDP. Komisia 23. mája 2022 prijala správu vypracovanú v súlade s článkom 126 ods. 3 ZFEÚ pre 18 členských štátov vrátane Bulharska. S náležitým zohľadnením všetkých závažných faktorov z analýzy v správe celkovo vyplynulo, že Bulharsko nesplnilo kritérium deficitu. Komisia v súlade so svojím oznámením z 2. marca 2022 nenavrhla začatie nových postupov pri nadmernom deficite. Konštatovala, že pandémia ochorenia COVID-19 má aj naďalej mimoriadny makroekonomický a fiškálny vplyv, ktorý spolu s ruskou inváziou na Ukrajinu spôsobuje výnimočnú neistotu, a to aj pri stanovovaní podrobného smerovania fiškálnej politiky. Z týchto dôvodov sa Komisia domnievala, že na jar 2022 by sa nemalo prijať rozhodnutie o tom, či sa na členské štáty uplatní postup pri nadmernom deficite. Pomer verejného dlhu k HDP sa zvýšil z úrovne tesne pod 25 % v roku 2020 na 25,1 % v roku 2021 a očakáva sa, že v roku 2022 zostane zhruba rovnaký a v roku 2023 sa pomaly zvýši na 26 %. Napriek nízkej predpokladanej úrovni dlhu do roku 2032 (37 % HDP) sa zdá, že riziká v oblasti udržateľnosti dlhovej služby Bulharska sú v strednodobom horizonte stredné. Prognóza je spojená so značnou neistotou. Bulharsko v posledných rokoch vytvorilo silný fiškálny rámec a teraz vykazuje lepšie výsledky pri jeho dodržiavaní. Systém pravidiel sa však zdá zložitý, čím rastie potreba zefektívniť tento proces.

V súlade s režimom riadenia meny je výmenný kurz bulharského leva voči euru od predchádzajúcej konvergenčnej správy stabilný. Dvojročné obdobie relevantné pre posúdenie stability výmenného kurzu trvá od 19. mája 2020 do 18. mája 2022. Bulharský lev vstúpil do ERM II 10. júla 2020 a dodržiava centrálnu paritu 1,95583 voči euru so štandardným fluktuačným pásmom ±15 %. Bulharská národná banka sleduje svoj základný cieľ cenovej stability prostredníctvom ukotvenia výmenného kurzu v rámci režimu riadenia meny. Bulharsko zaviedlo režim riadenia meny v roku 1997, pričom naviazalo bulharský lev na nemeckú marku a neskôr na euro. Bulharsko vstúpilo do ERM II s existujúcim režimom riadenia meny ako jednostranným záväzkom, čím ECB nevznikli žiadne dodatočné povinnosti. Výmenný kurz leva zostal počas dvojročného obdobia posudzovania stabilný bez akýchkoľvek náznakov napätia alebo devalvácie voči euru. Doplňujúce ukazovatele, ako je vývoj devízových rezerv a krátkodobých úrokových sadzieb, naznačujú, že vnímanie rizika investormi vo vzťahu k Bulharsku je naďalej priaznivé. Východiskom pre odolnosť režimu riadenia meny sú naďalej rozsiahle oficiálne rezervy. Po vstupe do ERM II sa Bulharsko zaviazalo vykonávať súbor politických opatrení (tzv. záväzky po vstupe) s cieľom zabezpečiť, aby jeho účasť v mechanizme bola udržateľná a aby krajina dosiahla pred prijatím eura vysoký stupeň hospodárskej konvergencie. Opatrenia sa týkajú štyroch oblastí politiky: nebankového finančného sektora, rámca platobnej neschopnosti, rámca boja proti praniu špinavých peňazí a správy štátom vlastnených podnikov. Bulharsko sa v súčasnosti usiluje splniť tieto záväzky po vstupe v spolupráci s Komisiou, ktorá monitoruje jeho pokrok. Počas dvoch rokov, na ktoré sa vzťahuje toto posúdenie, zostal lev na úrovni centrálnej parity ERM II. V rámci ERM II nedošlo k devalvácii centrálnej parity leva. V čase prípadného rozhodnutia Rady v júli 2022 sa bude lev zúčastňovať na ERM II 24 mesiacov. Bulharsko spĺňa kritérium výmenného kurzu. Bulharsko spĺňa kritérium konvergencie dlhodobých úrokových sadzieb. Priemerná dlhodobá úroková sadzba v období jedného roka do apríla 2022 bola 0,5 %, čo je výrazne pod úrovňou referenčnej hodnoty 2,6 %. Dlhodobé úrokové sadzby v Bulharsku boli od začiatku roka 2020 do konca roka 2021 veľmi nízke a pomerne stabilné, pričom sa pohybovali v rozmedzí 0,1 – 0,4 %. Krátkodobý vrchol bol zaznamenaný len v júni a júli 2020, keď sa referenčná úroková sadzba zvýšila na 0,7 %. V rovnakom období sa rozpätie vo vzťahu k nemeckým referenčným dlhopisom pohybovalo väčšinou na úrovni okolo 60 bázických bodov, pričom v polovici roka 2020 na chvíľu dosiahlo maximum nad 100 bázických bodov. Začiatkom roka 2022 sa však úroková sadzba aj rozpätie začali zvyšovať a v apríli 2022 bola úroková sadzba 1,6 % a rozpätie 89 bázických bodov. Komisia preskúmala aj doplňujúce faktory vrátane vývoja platobnej bilancie a integrácie trhov. Vonkajšia platobná bilancia Bulharska (kombinovaný bežný a kapitálový účet) zostávala v prebytku, pričom v roku 2020 bola na úrovni 1,5 % HDP a v roku 2021 na úrovni 0,3 %. Bulharské hospodárstvo je dobre integrované do eurozóny prostredníctvom obchodných a investičných prepojení. Podľa vybraných ukazovateľov týkajúcich sa podnikateľského prostredia Bulharsko dosahuje horšie výsledky než mnoho členských štátov eurozóny. Výzvy sa týkajú aj inštitucionálneho rámca vrátane korupcie a efektívnosti verejnej správy. V kontexte úspešnej účasti na ERM II a v súlade s plánom obnovy a odolnosti však Bulharsko prijíma opatrenia na zlepšenie podnikateľského prostredia a udržanie stability finančného sektora v štyroch oblastiach, na ktoré sa vzťahujú uvedené záväzky po vstupe do ERM II. Finančný sektor v Bulharsku je menší a menej rozvinutý než v eurozóne, s nadpriemerným podielom nesplácaných úverov, ktorý v posledných rokoch klesá len veľmi pozvoľna. V bulharskom finančnom sektore dominuje bankovníctvo, pričom jeho bankový sektor je dobre integrovaný do finančného sektora eurozóny, najmä prostredníctvom vysokej úrovne zahraničného vlastníctva. Trhové financovanie je však menej rozvinuté, čo sa odráža vo veľmi malých trhoch s akciami a v dlhu súkromného sektora. V rámci postupu pri makroekonomickej nerovnováhe Komisia vo svojej správe o mechanizme varovania na rok 2022 dospela k záveru, že v prípade Bulharska nie je potrebné vykonať ďalšiu hĺbkovú analýzu. Účinným vykonávaním reforiem a investícií stanovených v pláne obnovy a odolnosti Bulharska sa budú riešiť kľúčové makroekonomické výzvy. Patrí medzi ne sociálne začlenenie, vzdelávanie a zručnosti, zdravotná starostlivosť, dekarbonizácia, digitálna transformácia, podnikateľské prostredie a financovanie malých a stredných podnikov. Kľúčové investície smerujú do výroby energie z obnoviteľných zdrojov, skladovania elektriny a kapacít prepojenia, ako aj do digitalizácie verejnej správy a digitálnych zručností. Medzi kľúčové reformy patrí zavedenie rámca na postupné ukončenie využívania uhlia, liberalizácia trhu s elektrinou, komplexná reforma vzdelávania, ako aj posilnenie systému minimálneho príjmu, rámca boja proti praniu špinavých peňazí a rámca platobnej neschopnosti. Plán zahŕňa aj opatrenia na zlepšenie efektívnosti verejnej správy a justície s cieľom zaistiť prevenciu, odhaľovanie a nápravu korupcie. 3.ČESKO Komisia na základe svojho posúdenia právnej zlučiteľnosti a plnenia konvergenčných kritérií, ako aj so zreteľom na doplňujúce závažné faktory zastáva názor, že Česko nespĺňa podmienky na prijatie eura. Právne predpisy Česka, najmä zákon Českej národnej rady č. 6/1993 Zb. o Českej národnej banke (zákon o ČNB), nie sú plne zlučiteľné s povinnosťou dodržiavať predpisy podľa článku 131 ZFEÚ. Prípady nezlučiteľnosti sa týkajú nezávislosti centrálnej banky a integrácie centrálnej banky do ESCB v čase prijatia eura, pokiaľ ide o ciele Českej národnej banky (ČNB) a úlohy ESCB stanovené v článku 127 ods. 2 ZFEÚ a článku 3 štatútu ESCB/ECB. V zákone o ČNB sa navyše nachádzajú nedostatky týkajúce sa zákazu menového financovania a úloh ESCB. Česko nespĺňa kritérium cenovej stability. Priemerná miera inflácie v Česku v období 12 mesiacov do apríla 2022 bola 6,2 %, čo je výrazne nad úrovňou referenčnej hodnoty 4,9 %. Podľa predpokladov zostane výrazne nad úrovňou referenčnej hodnoty aj v nasledujúcich mesiacoch. Ročná miera inflácie podľa HICP sa znížila z 3,8 % na začiatku roka 2020 na 2,1 % vo februári 2021, najmä v dôsledku klesajúcej inflácie cien energií a potravín. Celková inflácia sa potom v priebehu roka 2021 zvyšovala a v prvých mesiacoch roka 2022 prudko narástla, pričom v apríli 2022 dosiahla úroveň 13,2 %. Rozsiahly nárast v roku 2021 a na začiatku roka 2022 odrážal prudký rast cien energií, ako aj výrazné zvýšenie základnej inflácie (spôsobené priemyselnými tovarmi a službami inej ako energetickej povahy). Priemerná ročná miera inflácie podľa HICP dosahovala v rokoch 2020 aj 2021 úroveň 3,3 %. Ročná miera inflácie podľa HICP bola v Česku v rokoch 2020 a 2021 v priemere vyššia než v eurozóne. Podľa hospodárskej prognózy Komisie z jari 2022 sa očakáva výrazné zvýšenie inflácie na 11,7 % v roku 2022 a potom zníženie na 4,5 % v roku 2023. Očakáva sa, že celková inflácia sa zvýši a počas oboch rokov zostane na vysokej úrovni v dôsledku pretrvávajúcich vyšších nákladov na energie a iné medziprodukty, očakávaného zvýšenia regulovaných cien energií a iných verejných služieb, ako aj zložiek základnej inflácie, najmä tovarov a tiež služieb. Z pomerne nízkej cenovej úrovne v Česku (približne 73 % priemeru eurozóny v roku 2020) vyplýva potenciál ďalšej konvergencie cenovej úrovne v dlhodobom horizonte. Česko spĺňa kritérium týkajúce sa verejných financií. Na Česko sa nevzťahuje rozhodnutie Rady o existencii nadmerného deficitu. Saldo verejných financií sa mierne zhoršilo z deficitu 5,8 % HDP v roku 2020 na deficit 5,9 % HDP v roku 2021. Podľa hospodárskej prognózy Komisie z jari 2022 sa očakáva, že saldo verejných financií sa v roku 2022 zlepší na –4,3 % HDP, a to aj napriek negatívnemu vplyvu ruskej invázie na Ukrajinu. To viedlo k zavedeniu núdzových a integračných opatrení na podporu ľudí utekajúcich z Ukrajiny, ako aj opatrení na zníženie nákladov na energie. Za predpokladu nezmenenej politiky by malo saldo verejných financií v roku 2023 dosiahnuť úroveň –3,9 % HDP. Komisia 23. mája 2022 prijala správu vypracovanú v súlade s článkom 126 ods. 3 ZFEÚ pre 18 členských štátov vrátane Česka. S náležitým zohľadnením všetkých závažných faktorov z analýzy v správe celkovo vyplynulo, že Česko nesplnilo kritérium deficitu. Komisia v súlade so svojím oznámením z 2. marca 2022 nenavrhla začatie nových postupov pri nadmernom deficite. Konštatovala, že pandémia ochorenia COVID-19 má aj naďalej mimoriadny makroekonomický a fiškálny vplyv, ktorý spolu s ruskou inváziou na Ukrajinu spôsobuje výnimočnú neistotu, a to aj pri stanovovaní podrobného smerovania fiškálnej politiky. Z týchto dôvodov sa Komisia domnievala, že na jar 2022 by sa nemalo prijať rozhodnutie o tom, či sa na členské štáty uplatní postup pri nadmernom deficite. Pomer verejného dlhu k HDP sa zvýšil z približne 38 % v roku 2020 na 41,9 % v roku 2021 a očakáva sa, že v roku 2022 sa zvýši na 42,8 % a v roku 2023 na 44,0 %. Zdá sa, že riziká v oblasti udržateľnosti dlhovej služby Česka sú v strednodobom horizonte stredné, najmä preto, že v roku 2032 sa predpokladá nárast verejného dlhu približne na 61 % HDP. Prognóza je mimoriadne citlivá na nepriaznivý makrofinančný vývoj. Český národný fiškálny rámec je dobre rozvinutý. Po vypuknutí pandémie ochorenia COVID-19 parlament urýchlene prijal legislatívne zmeny, ktoré umožňujú vyšší deficit v rokoch 2021 – 2027 a dlhší postup úprav (štrukturálna úprava o 0,5 percentuálneho bodu ročne). Česko nespĺňa kritérium výmenného kurzu. Česká koruna sa nezúčastňuje na ERM II. Česko má zavedený režim plávajúceho výmenného kurzu de iure, ktorý umožňuje centrálnej banke uskutočňovať intervencie na devízovom trhu. V nadväznosti na opatrenia na obmedzenie pohybu prijaté v počiatočných fázach pandémie ochorenia COVID-19 sa koruna v apríli 2020 značne znehodnotila približne o 6 % (medziročne). Od júna 2020 sa pohybovala na mierne vyšších úrovniach, a to až do decembra 2020, keď vstúpila do fázy zhodnocovania, ktorá sa náhle skončila začiatkom roka 2022. K zhodnocovaniu prispelo najmä náhle sprísňovanie menovej politiky zo strany ČNB. V dôsledku ruskej invázie na Ukrajinu však česká koruna zaznamenala silné depreciačné tlaky, ktoré začiatkom marca 2022 vyvolali krátkodobé stabilizačné intervencie ČNB na devízovom trhu. V apríli 2022 bola česká koruna voči euru približne o 12 % silnejšia ako pred dvoma rokmi. V nadväznosti na cyklus výrazného sprísňovania, ktorý ČNB začala v auguste 2021, sa rozpätie krátkodobých úrokových sadzieb vo vzťahu k eurozóne zvýšilo z približne 90 bázických bodov v máji 2021 na približne 580 bázických bodov v apríli 2022. Česko spĺňa kritérium konvergencie dlhodobých úrokových sadzieb. Priemerná dlhodobá úroková sadzba v období jedného roka do apríla 2022 bola 2,5 %, čo je pod úrovňou referenčnej hodnoty 2,6 %. Dlhodobá úroková sadzba Česka v prvých mesiacoch roka 2020 klesla a v lete 2020 dosiahla najnižšiu úroveň – približne 0,9 %. Potom sa pomaly zvyšovala až približne na 1,9 % na jar 2021 a následne sa v dôsledku náhleho sprísňovania menovej politiky ČNB a rýchleho rastu inflácie výraznejšie zvýšila. V apríli 2022 dosiahla dlhodobá úroková sadzba 4,0 %, pričom rozpätie vo vzťahu k nemeckým referenčným dlhopisom sa priblížilo k 330 bázickým bodom. Komisia preskúmala aj doplňujúce faktory vrátane vývoja platobnej bilancie a integrácie trhov. Vonkajšia platobná bilancia Česka (kombinovaný bežný a kapitálový účet) zaznamenala v roku 2020 mimoriadne vysoký prebytok vo výške 3,6 % HDP v dôsledku vplyvu krízy spôsobenej ochorením COVID-19 na obchodnú bilanciu a bilanciu prvotných dôchodkov. České hospodárstvo je vo vysokej miere integrované do eurozóny prostredníctvom obchodných a investičných prepojení. Podľa vybraných ukazovateľov týkajúcich sa podnikateľského prostredia Česko dosahuje výsledky približne na úrovni priemeru členských štátov eurozóny. Výzvy sa týkajú inštitucionálneho rámca vrátane efektívnosti verejnej správy a protikorupčného rámca, napríklad v súvislosti s predchádzaním konfliktom záujmov. Finančný sektor v Česku je menší a menej rozvinutý než v eurozóne. Trhové financovanie je menej rozvinuté, čo sa odráža vo veľmi malých trhoch s akciami a v dlhu súkromného sektora. Český finančný sektor je vo vysokej miere integrovaný do finančného systému eurozóny, a to najmä prostredníctvom vysokej miery zahraničného vlastníctva finančných sprostredkovateľov. Účinným vykonávaním reforiem a investícií stanovených v pláne obnovy a odolnosti Česka sa budú riešiť kľúčové makroekonomické výzvy. Patria medzi ne technologické zmeny, ako napríklad zmeny spôsobené automatizáciou a zelenou transformáciou, investície do výskumu a vývoja, nové zariadenia starostlivosti o deti a opatrenia na zvyšovanie úrovne zručností a rekvalifikáciu. Kľúčové investície smerujú do energetickej efektívnosti budov, digitálnych zručností a prístupu podnikov k financiám. Kľúčové reformy sú zamerané na riešenie kvality verejnej správy (vrátane digitalizácie), zvyšovanie kapacity zariadení starostlivosti o deti, zlepšenie prístupu k zdravotnej starostlivosti a odolnosti tohto sektora, zlepšenie vzdelávacích programov, modernizáciu služieb trhu práce, podporu výskumných činností a zavádzanie inovácií vo firmách. Podnikateľské prostredie sa zlepšuje vďaka viacerým opatreniam elektronickej verejnej správy, protikorupčným reformám vrátane posilnenia inštitucionálneho a administratívneho rámca spojeného s predchádzaním konfliktu záujmov a komplexnej reforme postupu udeľovania stavebných povolení, čo sú v súčasnosti hlavné oblasti, ktoré v Česku bránia investíciám. 4.CHORVÁTSKO Komisia na základe svojho posúdenia právnej zlučiteľnosti a plnenia konvergenčných kritérií, ako aj so zreteľom na doplňujúce závažné faktory zastáva názor, že Chorvátsko spĺňa podmienky na prijatie eura.

Právne predpisy Chorvátska sú plne zlučiteľné s povinnosťou dodržiavať predpisy podľa článku 131 ZFEÚ. Chorvátsko spĺňa kritérium cenovej stability. Priemerná miera inflácie v Chorvátsku v období 12 mesiacov do apríla 2022 bola 4,7 %, čo je pod úrovňou referenčnej hodnoty 4,9 %. Podľa predpokladov zostane pod úrovňou referenčnej hodnoty aj v nasledujúcich mesiacoch. V roku 2021 bola priemerná ročná miera inflácie podľa HICP 2,7 %, čo predstavuje výrazné zvýšenie v porovnaní s rokom 2020, keď dosahovala v priemere 0 %. Od apríla 2020 do januára 2021 bola inflácia v Chorvátsku mierne záporná, najmä v dôsledku veľmi nízkej a zápornej inflácie cien energií a priemyselných tovarov inej ako energetickej povahy. Potom sa v priebehu roka 2021 a v prvých mesiacoch roka 2022 prudko zvýšila a v apríli dosiahla úroveň 9,6 %. Rozsiahly nárast v roku 2021 a začiatkom roka 2022 odrážal vyššie ceny energií, ale aj zvýšenie základnej inflácie. Ročná miera inflácie podľa HICP bola v Chorvátsku v rokoch 2020 a 2021 v priemere veľmi podobná miere inflácie v eurozóne. Podľa hospodárskej prognózy Komisie z jari 2022 sa očakáva, že ročná inflácia podľa HICP sa v roku 2022 zvýši na 6,1 % a potom v roku 2023 klesne na 2,8 %, k čomu prispeje najmä očakávaný pokles medzinárodných cien komodít. Celková inflácia by tak mala v rokoch 2022 a 2023 zostať veľmi podobná celkovej inflácii v eurozóne. Očakáva sa, že miera základnej inflácie bude v roku 2022 vyššia než v eurozóne (t. j. 4,3 % v porovnaní s 3,5 %), čo odráža výraznejšie zotavenie Chorvátska z krízy spôsobenej ochorením COVID-19, tento stav by však mal byť len dočasný, keďže v roku 2023 by sa mal rozdiel podľa prognózy zmenšiť (t. j. 3,3 % v porovnaní s 3,1 %). Jednotkové náklady práce v rokoch 2022 aj 2023 by mali podľa prognózy zostať nízke. Požiadavka na udržateľnosť znamená, že dodržiavanie referenčnej hodnoty je skôr výsledkom základných východiskových činiteľov než dočasných faktorov. Analýza základných východiskových činiteľov a skutočnosť, že referenčná hodnota bude v nasledujúcich mesiacoch naďalej dodržaná, podporujú pozitívne posúdenie, pokiaľ ide o splnenie kritéria cenovej stability. Hoci sa očakáva, že investície a reformy súvisiace s plánom obnovy a odolnosti budú mať v dlhodobom horizonte tlmený, ak nie dezinflačný účinok, investície by mali podporiť celkový dopyt aj v krátkodobom horizonte (pozri nasledujúci odsek). Podľa hospodárskej prognózy Komisie z jari 2022 sa predpokladá, že inflácia sa v prognózovanom období výrazne zmierni, čo naznačuje, že prípadný krátkodobý inflačný účinok investícií súvisiacich s plánom obnovy a odolnosti by mal zostať obmedzený. Z dlhodobejšieho hľadiska budú výhľady inflácie závisieť najmä od toho, či mzdy porastú v súlade s produktivitou. Inflačné cykly v Chorvátsku sú už teraz do značnej miery synchronizované s inflačným cyklom eurozóny a očakáva sa, že vývoj miezd bude túto synchronizáciu naďalej podporovať. Napriek tomu, že po reformách trhu práce v rokoch 2013 a 2014 sa podstatne zvýšila úroveň flexibility na trhu práce, stanovovanie miezd stále nie je dokonale zosúladené s vývojom v oblasti produktivity. Čiastočne to súvisí s úlohou verejného sektora ako mzdového lídra. Neočakáva sa, že by sa súvisiace riziká z hľadiska vývoja miezd so vstupom do eurozóny zvýšili. Okrem toho by reformy súvisiace s plánom obnovy a odolnosti (napr. zníženie administratívnej záťaže a parafiškálnych poplatkov, deregulácia služieb atď.) mali posilniť konkurenciu na trhu a znížiť náklady podnikov, čím by sa v dlhodobom horizonte vytvoril tlak na znižovanie cien konečných produktov. K lepšiemu zosúladeniu miezd s produktivitou by v strednodobom horizonte mohli prispieť najmä dve reformy. Prvou je nový model odmeňovania a práce v štátnej a vo verejnej službe, ktorým by sa mal zaviesť spravodlivejší, transparentnejší a udržateľnejší mzdový systém v štátnej správe a vo verejných službách. Druhou je novela zákonníka práce, ktorou sa okrem iného rieši neopodstatnené dočasné zamestnávanie a motivujú sa pracovníci, aby sa naďalej zúčastňovali na trhu práce. Okrem toho, hoci v dlhodobom horizonte existuje potenciál ďalšej konvergencie cenovej úrovne, treba poznamenať, že cenová úroveň v Chorvátsku, ktorá v roku 2020 predstavovala približne 67 % priemeru eurozóny, už dosiahla vyššiu úroveň cenovej konvergencie s eurozónou než v ostatných členských štátoch v čase ich vstupu do eurozóny. Chorvátsko spĺňa kritérium týkajúce sa verejných financií. Na Chorvátsko sa nevzťahuje rozhodnutie Rady o existencii nadmerného deficitu. Po troch rokoch viac-menej vyrovnaných rozpočtov a prebytkov sa saldo verejných financií v roku 2020 v dôsledku krízy spôsobenej ochorením COVID-19 zmenilo na deficit vo výške 7,3 % HDP. V roku 2021 sa deficit verejných financií znížil na 2,9 % HDP, a to najmä vďaka výraznej hospodárskej obnove a postupnému rušeniu podporných opatrení súvisiacich s pandémiou ochorenia COVID-19. V hospodárskej prognóze Komisie z jari 2022 sa predpokladá ďalšie zlepšenie salda verejných financií na –2,3 % HDP v roku 2022, a to napriek opatreniam prijatým vládou v záujme zníženia hospodárskeho a sociálneho vplyvu zvýšenia cien energií a nákladom na pomoc ľuďom utekajúcim z Ukrajiny. V roku 2023 by malo saldo verejných financií za predpokladu nezmenenej politiky dosiahnuť úroveň –1,8 % HDP. Pomer verejného dlhu k HDP sa znížil z približne 87 % v roku 2020 na 79,8 % v roku 2021 a očakáva sa, že v roku 2022 klesne na 75,3 % a v roku 2023 na 73,1 %. Zdá sa, že riziká v oblasti udržateľnosti dlhovej služby Chorvátska sú v strednodobom horizonte stredné, pričom sa predpokladá, že verejný dlh zostane až do roku 2032 pod úrovňou z roku 2021. Prognóza je však mimoriadne citlivá na nepriaznivý makrofinančný vývoj. Chorvátsky fiškálny rámec sa nedávno značne posilnil, najmä vďaka transpozícii niektorých nesplnených požiadaviek smernice Rady o rozpočtových rámcoch (2011/85/EÚ). Výmenný kurz chorvátskej kuny voči euru je od predchádzajúcej konvergenčnej správy viac-menej stabilný. Dvojročné obdobie relevantné pre posúdenie stability výmenného kurzu trvá od 19. mája 2020 do 18. mája 2022. Chorvátska kuna vstúpila do ERM II 10. júla 2020 a dodržiava centrálnu paritu 7,53450 voči euru so štandardným fluktuačným pásmom ±15 %. Po znehodnotení voči euru až o 2 % v prvých dvoch mesiacoch pandémie v marci a apríli 2020 bol výmenný kurz kuny voči euru počas dvoch mesiacov pred vstupom Chorvátska do ERM II stabilný, len s malými odchýlkami od centrálnej parity po vstupe do ERM II. Po vstupe do ERM II sa kurz kuny pohyboval v úzkom pásme menej ako ±1 % v porovnaní s centrálnou paritou voči euru, pričom chorvátska centrálna banka mala pred vstupom do ERM II zavedený de iure riadený režim plávajúceho výmenného kurzu. V posledných dvoch rokoch výmenný kurz kuny voči euru naďalej vykazoval sezónny vzorec dočasného mierneho zhodnocovania v lete vďaka prílevu devíz v súvislosti so sektorom cestovného ruchu. Kurz kuny bol 18. mája 2022 na úrovni 7,535 HRK/EUR, teda veľmi blízko centrálnej parity ERM II voči euru, a v porovnaní s úrovňou spred dvoch rokov bol viac-menej stabilný. Doplňujúce ukazovatele, ako je vývoj devízových rezerv a krátkodobých úrokových sadzieb, naznačujú, že vnímanie rizika investormi vo vzťahu k Chorvátsku je naďalej priaznivé. Medzinárodné rezervy držané v Chorvátskej národnej banke sa zvýšili z takmer 19 miliárd EUR na konci roka 2020 na 25 miliárd EUR na konci roka 2021. Rozpätie chorvátskej referenčnej krátkodobej sadzby, t. j. trojmesačnej sadzby NRR, voči sadzbe EURIBOR bolo viac-menej stabilné a v období 2020 – 2021 dosahovalo v priemere približne 60 bázických bodov. Po vstupe do ERM II sa Chorvátsko zaviazalo vykonávať súbor politických opatrení (tzv. záväzky po vstupe) s cieľom zabezpečiť, aby jeho účasť v mechanizme bola udržateľná a aby krajina dosiahla pred prijatím eura vysoký stupeň hospodárskej konvergencie. Opatrenia sa týkajú štyroch oblastí politiky: boja proti praniu špinavých peňazí, podnikateľského prostredia, štátom vlastnených podnikov a rámca platobnej neschopnosti. Počas dvoch rokov, na ktoré sa vzťahuje toto posúdenie, zostala kuna veľmi blízko centrálnej parity ERM II. V rámci ERM II nedošlo k devalvácii centrálnej parity kuny. V čase prípadného rozhodnutia Rady v júli 2022 sa bude kuna zúčastňovať na ERM II 24 mesiacov. Chorvátsko spĺňa kritérium výmenného kurzu. Chorvátsko spĺňa kritérium konvergencie dlhodobých úrokových sadzieb. Priemerná dlhodobá úroková sadzba Chorvátska bola v apríli 2022 na úrovni 0,8 %, čo je výrazne pod úrovňou referenčnej hodnoty 2,6 %. Po tom, čo sa dlhodobá úroková sadzba v prvých dvoch mesiacoch pandémie zvýšila o viac ako 60 bázických bodov na 1,2 % v apríli 2020, začala veľmi pomaly klesať a do konca roka 2021 sa znížila až na 0,3 %. V decembri 2021 sa dlhodobá úroková sadzba mierne zvýšila a v prvých mesiacoch roka 2022 ešte viac narástla v dôsledku rastúcich geopolitických rizík na globálnej úrovni a zhoršeného inflačného výhľadu na pozadí už aj tak vysokej úrovne inflácie vo väčšine rozvinutých hospodárstiev. Rozpätie voči nemeckým dlhodobým referenčným dlhopisom bolo v roku 2020 mierne nad úrovňou 100 bázických bodov, ale v roku 2021 postupne klesalo a do konca roka 2021 sa znížilo približne na 50 bázických bodov. Začiatkom roka 2021 sa opäť zvýšilo nad 100 bázických bodov a v apríli 2022 vzrástlo na 168 bázických bodov po tom, ako v predchádzajúcom mesiaci dosiahlo maximum 180 bázických bodov. Komisia preskúmala aj doplňujúce faktory vrátane vývoja platobnej bilancie a integrácie trhov. Vonkajšia platobná bilancia Chorvátska (kombinovaný bežný a kapitálový účet) sa vzhľadom na hospodárske dôsledky pandémie ochorenia COVID-19 znížila zo 4,6 % HDP v roku 2019 na 2,1 % HDP v roku 2020. Vďaka vysokému prebytku bežného účtu v dôsledku značnej obnovy vývozu služieb cestovného ruchu sa v roku 2021 výrazne zvýšila na 5,5 % HDP. Chorvátske hospodárstvo je dobre integrované do eurozóny prostredníctvom obchodných a investičných prepojení. Podľa vybraných ukazovateľov týkajúcich sa podnikateľského prostredia Chorvátsko dosahuje horšie výsledky než mnoho členských štátov eurozóny. Výzvy sa týkajú okrem iného aj inštitucionálneho rámca vrátane kvality regulačných opatrení a korupcie. V rámci záväzkov po vstupe do ERM II sa však obnovilo úsilie o zlepšenie podnikateľského prostredia, najmä o zníženie administratívnej záťaže a regulačných obmedzení (pozri aj ďalší odsek o opatreniach súvisiacich s plánom obnovy a odolnosti). Chorvátsky bankový sektor je vo vysokej miere integrovaný do finančného systému eurozóny, a to najmä prostredníctvom vysokého podielu zahraničného vlastníctva finančných sprostredkovateľov. V júli 2020 ECB prijala rozhodnutie o nadviazaní úzkej spolupráce s Chorvátskou národnou bankou v oblasti bankového dohľadu. ECB je teraz zodpovedná za dohľad nad veľkými chorvátskymi bankovými inštitúciami a Chorvátsko prakticky vstúpilo do bankovej únie. Chorvátsky finančný sektor je z hľadiska HDP menší než finančný sektor eurozóny. Dominuje v ňom bankový sektor, ktorý je vo vysokej miere integrovaný do bankového sektora eurozóny, najmä prostredníctvom zahraničného vlastníctva. Chorvátsko má zároveň pomerne veľký sektor poisťovníctva a dôchodkových fondov. Trhové financovanie je však menej rozvinuté, čo sa odráža vo veľmi malých trhoch s akciami a v dlhu súkromného sektora. V rámci postupu pri makroekonomickej nerovnováhe Komisia vo svojej správe o mechanizme varovania na rok 2022 dospela k záveru, že v prípade Chorvátska treba vykonať hĺbkové preskúmanie. V aktualizovanej hodnotiacej tabuľke, ktorá obsahuje údaje do roku 2020, sa ukazovatele čistej medzinárodnej investičnej pozície, rastu jednotkových nákladov práce, rastu cien obytných nehnuteľností a hrubého dlhu verejnej správy nachádzali nad orientačnými prahovými hodnotami. Zo zistení v rámci hĺbkového preskúmania Komisie z roku 2022 však vyplýva, že po relatívne obmedzenom zhoršovaní v roku 2020 sa v roku 2021 obnovilo odstraňovanie makroekonomických nerovnováh. Na základe tohto hĺbkového preskúmania Komisia usúdila, že Chorvátsko už nečelí makroekonomickým nerovnováham. Účinným vykonávaním reforiem a investícií stanovených v pláne obnovy a odolnosti Chorvátska sa budú riešiť kľúčové makroekonomické a inštitucionálne výzvy. Patrí medzi ne nízka miera zamestnanosti a účasti na trhu práce, chýbajúce zručnosti, zaťažujúce a zložité podnikateľské prostredie a nízka kvalita vzdelávania. Kľúčové investície smerujú do energetickej účinnosti a obnovy budov po zemetrasení, udržateľnej dopravy, digitalizácie verejnej správy a 5G infraštruktúry. Reformy sa plánujú v oblastiach, ako je vzdelávanie a starostlivosť v ranom detstve, systém zdravotnej starostlivosti, boj proti praniu špinavých peňazí a korupcii, súdnictvo, fiškálny rámec a podnikateľské prostredie, a to najmä znížením administratívnych prekážok. 5.MAĎARSKO Komisia na základe svojho posúdenia právnej zlučiteľnosti a plnenia konvergenčných kritérií, ako aj so zreteľom na doplňujúce závažné faktory zastáva názor, že Maďarsko nespĺňa podmienky na prijatie eura. Právne predpisy v Maďarsku, najmä zákon o Maďarskej národnej banke (Magyar Nemzeti Bank – MNB), nie sú plne zlučiteľné s povinnosťou dodržiavať predpisy podľa článku 131 ZFEÚ. Prípady nezlučiteľnosti sa týkajú najmä nezávislosti MNB, zákazu menového financovania a integrácie centrálnej banky do ESCB v čase prijatia eura, pokiaľ ide o úlohy ESCB stanovené v článku 127 ods. 2 ZFEÚ a článku 3 štatútu ESCB/ECB. Zákon o MNB má navyše aj ďalšie nedostatky týkajúce sa integrácie MNB do ESCB. Maďarsko nespĺňa kritérium cenovej stability. Priemerná miera inflácie v Maďarsku v období 12 mesiacov do apríla 2022 bola 6,8 %, čo je výrazne nad úrovňou referenčnej hodnoty 4,9 %. Podľa predpokladov zostane výrazne nad úrovňou referenčnej hodnoty aj v nasledujúcich mesiacoch. Ročná inflácia podľa HICP sa v Maďarsku v rokoch 2020 a 2021 zvyšovala a v priemere dosiahla 3,4 % v roku 2020 a 5,2 % v roku 2021. Ročná inflácia podľa HICP vzrástla z 2,5 % v apríli 2020 na 5,2 % v apríli 2021. V prvých mesiacoch roka 2022 sa ďalej zvyšovala a v marci 2022 dosiahla 8,6 %. Zvyšovanie inflácie v roku 2021 bolo spôsobené najmä vývojom cien energií a komodít. Základná inflácia (meraná ako inflácia podľa HICP bez energií a nespracovaných potravín) sa však po miernom poklese zaznamenanom od augusta 2020 do marca 2021 prudko zvýšila. V apríli 2022 dosiahla inflácia úroveň 9,6 %. Ročná miera inflácie podľa HICP bola v Maďarsku v rokoch 2020 a 2021 v priemere vyššia než v eurozóne.

V hospodárskej prognóze Komisie z jari 2022 sa predpokladá, že inflácia sa v roku 2022 zvýši na 9,0 % a v roku 2023 klesne na 4,1 %. Očakáva sa, že k inflácii prispejú najmä ceny energií a komodít, ale aj relatívne výrazný rast miezd. Z pomerne nízkej cenovej úrovne v Maďarsku (približne 63 % priemeru eurozóny v roku 2020) vyplýva potenciál ďalšej konvergencie cenovej úrovne v dlhodobom horizonte. Maďarsko spĺňa kritérium týkajúce sa verejných financií. Na Maďarsko sa nevzťahuje rozhodnutie Rady o existencii nadmerného deficitu. Deficit verejných financií dosiahol v roku 2020 úroveň 7,8 % HDP a v roku 2021 klesol na 6,8 % HDP. V hospodárskej prognóze Komisie z jari 2022 sa na pozadí lepšieho rastu produkcie, než sa očakávalo, predpokladá zníženie deficitu verejných financií na 6,0 % HDP v roku 2022, a to napriek opatreniam prijatým vládou v záujme zníženia hospodárskeho a sociálneho vplyvu zvýšenia cien energií a nákladom na pomoc ľuďom utekajúcim z Ukrajiny. Za predpokladu nezmenenej politiky by mal deficit v roku 2023 ďalej klesať až na 4,9 % HDP. Komisia 23. mája 2022 prijala správu vypracovanú v súlade s článkom 126 ods. 3 ZFEÚ pre 18 členských štátov vrátane Maďarska. S náležitým zohľadnením všetkých závažných faktorov z analýzy v správe celkovo vyplynulo, že Maďarsko nesplnilo kritérium deficitu a dlhu. Komisia v súlade so svojím oznámením z 2. marca 2022 nenavrhla začatie nových postupov pri nadmernom deficite. Komisia v rámci svojho posúdenia všetkých závažných faktorov usúdila, že dodržanie referenčnej hodnoty pre znižovanie dlhu by znamenalo príliš náročné a skoré fiškálne úsilie, ktoré by mohlo ohroziť rast. Komisia sa preto domnieva, že dodržanie referenčnej hodnoty pre znižovanie dlhu nie je za súčasných výnimočných hospodárskych podmienok opodstatnené. Komisia konštatovala, že pandémia ochorenia COVID-19 má aj naďalej mimoriadny makroekonomický a fiškálny vplyv, ktorý spolu s ruskou inváziou na Ukrajinu spôsobuje výnimočnú neistotu, a to aj pri stanovovaní podrobného smerovania fiškálnej politiky. Z týchto dôvodov sa Komisia domnievala, že na jar 2022 by sa nemalo prijať rozhodnutie o tom, či sa na členské štáty uplatní postup pri nadmernom deficite. Pomer verejného dlhu k HDP sa znížil z približne 80 % v roku 2020 na 76,8 % v roku 2021 a očakáva sa, že v roku 2022 dosiahne úroveň 76,4 % a v roku 2023 klesne na 76,1 %. Zdá sa, že riziká v oblasti udržateľnosti dlhovej služby Maďarska sú v strednodobom horizonte stredné. Prognóza je spojená s mimoriadne veľkou neistotou a je citlivá na nepriaznivý makrofinančný vývoj. Maďarský fiškálny rámec sa zlepšil vďaka reformám, ktoré sa začali v roku 2011, stále však existuje priestor na zlepšenie. Úloha fiškálnej rady pri tvorbe fiškálnej politiky by sa mohla posilniť a volatilita strednodobého rámca by sa mohla ešte znížiť. Maďarsko nespĺňa kritérium výmenného kurzu. Maďarský forint sa nezúčastňuje na ERM II. Maďarsko má zavedený režim plávajúceho výmenného kurzu de iure, ktorý umožňuje centrálnej banke uskutočňovať intervencie na devízovom trhu. Celkovo sa forint počas obdobia, na ktoré sa vzťahuje táto správa, voči euru znehodnotil, čo bolo výsledkom kolísavého znehodnocovania a opätovného zhodnocovania. Bezprostredne po invázii Ruska na Ukrajinu došlo k výraznému znehodnoteniu, ktoré sa čiastočne zmiernilo vďaka reštriktívnej menovej politike. V apríli 2022 bol forint voči euru približne o 5 % slabší ako pred dvoma rokmi. Od začiatku krízy spôsobenej ochorením COVID-19, keď sa zvýraznil predchádzajúci rast maďarských sadzieb, sa rozpätia krátkodobých úrokových sadzieb vo vzťahu k eurozóne výrazne zvýšili. Rozpätie po prvý raz vzrástlo v zime 2020 a začiatkom jari 2020, keď sa menové sadzby zvýšili s cieľom podporiť výmenný kurz v čase vrcholiacej krízy. Po stabilizácii na úrovni približne 130 bázických bodov od januára do júna 2021 sa rozpätie začalo v dôsledku sprísňovania menovej politiky prudko zvyšovať. V apríli 2022 dosiahlo rozpätie 705 bázických bodov. Maďarsko nespĺňa kritérium konvergencie dlhodobých úrokových sadzieb. Priemerná dlhodobá úroková sadzba bola v apríli 2022 na úrovni 4,1 %, čo je nad úrovňou referenčnej hodnoty 2,6 %. Dlhodobá úroková sadzba Maďarska, ktorá v apríli 2020 dosahovala približne 2,5 %, sa do konca roka 2020 znížila, čo odrážalo uvoľňovanie menovej politiky zo strany veľkých centrálnych bánk. V roku 2021, najmä od septembra 2021, začala dlhodobá úroková sadzba Maďarska opäť rásť, čo bolo odrazom sprísňovania menovej politiky, a v novembri 2021 prekročila 4 %. Zvyšovanie dlhodobých sadzieb pokračovalo a v marci 2022 sa v súvislosti s ruskou inváziou na Ukrajinu ešte viac zrýchlilo. Napriek nárastu sadzieb nemeckých referenčných dlhopisov v tom istom období sa dlhodobé rozpätie vo vzťahu k nemeckým referenčným dlhopisom za posledné dva roky zvýšilo a v apríli 2022 dosiahlo 584 bázických bodov. Komisia preskúmala aj doplňujúce faktory vrátane vývoja platobnej bilancie a integrácie trhov. Vonkajšia platobná bilancia (kombinovaný bežný a kapitálový účet) sa v rokoch 2020 a 2021 zhoršila, najmä v dôsledku výrazného rastu dovozu, ktorý nebol kompenzovaný vývozom, čo bolo ovplyvnené výpadkami v dôsledku pandémie ochorenia COVID-19. Vonkajšia platobná bilancia sa zhoršila z 1,0 % HDP v roku 2020 na –0,4 % v roku 2021. Maďarské hospodárstvo je vo vysokej miere integrované do eurozóny prostredníctvom obchodných a investičných prepojení. Podľa vybraných ukazovateľov týkajúcich sa podnikateľského prostredia Maďarsko dosahuje horšie výsledky než mnoho členských štátov eurozóny. Maďarsko okrem iného čelí výzvam v oblastiach, ako je kontrola korupcie, nezávislosť súdnictva a kvalita rozhodovania. Finančný systém Maďarska sa vyznačuje silnou prítomnosťou zahraničných podnikov, ktoré v domácom hospodárstve nevykonávajú žiadne finančné sprostredkovanie. Bez týchto subjektov je finančný systém Maďarska menej rozvinutý než finančné systémy eurozóny. Maďarský bankový sektor má veľkú a pomerne stabilnú váhu vo finančnom sektore a je dobre integrovaný do finančného systému eurozóny vďaka relatívne veľkému podielu zahraničného vlastníctva. Akciové a dlhové trhy sú malé a relatívne menej rozvinuté. Maďarsko predložilo svoj plán obnovy a odolnosti 11. mája 2021. Komisia v súčasnosti plán posudzuje, aby sa uistila, že sú splnené všetky hodnotiace kritériá. V pláne sa navrhujú investície a reformy na posilnenie primárnej zdravotnej starostlivosti a nemocníc, zvýšenie kapacity prímestskej železničnej dopravy a zvýšenie výroby energie z obnoviteľných zdrojov na rezidenčnej úrovni. 6.POĽSKO Komisia na základe svojho posúdenia právnej zlučiteľnosti a plnenia konvergenčných kritérií, ako aj so zreteľom na doplňujúce závažné faktory zastáva názor, že Poľsko nespĺňa podmienky na prijatie eura. Právne predpisy v Poľsku, najmä zákon o Národnej banke Poľska (Narodowy Bank Polski – NBP) a Ústava Poľskej republiky, nie sú plne zlučiteľné s povinnosťou dodržiavať predpisy podľa článku 131 ZFEÚ. Prípady nezlučiteľnosti sa týkajú nezávislosti centrálnej banky, zákazu menového financovania a integrácie centrálnej banky do ESCB v čase prijatia eura. V zákone o NBP sa navyše nachádzajú aj určité nedostatky týkajúce sa nezávislosti centrálnej banky a integrácie NBP do ESCB v čase prijatia eura. Poľsko nespĺňa kritérium cenovej stability. Priemerná miera inflácie v Poľsku v období 12 mesiacov do apríla 2022 bola 7,0 %, čo je výrazne nad úrovňou referenčnej hodnoty 4,9 %. Podľa predpokladov zostane výrazne nad úrovňou referenčnej hodnoty aj v nasledujúcich mesiacoch. Ročná inflácia podľa HICP v Poľsku mala počas väčšiny rokov 2020 a 2021 viac-menej stúpajúci trend, pričom v roku 2020 dosiahla v priemere 3,7 % a v roku 2021 v priemere 5,2 %, a to najmä v dôsledku inflácie v oblasti služieb a energií. V apríli 2020 sa ročná inflácia podľa HICP znížila na 2,9 % v dôsledku dezinflačného účinku prvej vlny pandémie v Poľsku. V júni 2020 sa zotavila na 3,8 % a do februára 2021 zostala zhruba na rovnakej úrovni. Ročná inflácia sa potom v priebehu roka 2021 a začiatkom roka 2022 prudko zvýšila v dôsledku rastúcich cien energií a potravín, ako aj zrýchľujúcej sa základnej inflácie (spôsobenej priemyselnými tovarmi a službami inej ako energetickej povahy). V apríli 2022 dosiahla úroveň 7,0 %. Ročná miera inflácie podľa HICP bola v Poľsku v rokoch 2020 a 2021 v priemere vyššia než v eurozóne. V hospodárskej prognóze Komisie z jari 2022 sa predpokladá, že inflácia sa v roku 2022 zvýši na 11,6 % a v roku 2023 bude na úrovni 7,3 %. Očakáva sa, že ceny energií prudko narastú v súvislosti so zvýšením regulovaných cien energií na začiatku roka 2022, hoci tento nárast bude do určitej miery vyvážený balíkom opatrení, ktoré vláda prijala s cieľom znížiť sadzby daní platených z energií a potravín. Z pomerne nízkej cenovej úrovne v Poľsku (približne 56 % priemeru eurozóny v roku 2020) vyplýva značný potenciál konvergencie cenovej úrovne v dlhodobom horizonte. Poľsko spĺňa kritérium týkajúce sa verejných financií. Na Poľsko sa nevzťahuje rozhodnutie Rady o existencii nadmerného deficitu. Deficit verejných financií v roku 2020 prudko vzrástol na 6,9 % HDP a v roku 2021 klesol na 1,9 %. V hospodárskej prognóze Komisie z jari 2022 sa očakáva, že pomer deficitu k HDP sa v roku 2022 zhorší na 4,0 %, v čom sa odrážajú opatrenia prijaté vládou na zníženie hospodárskeho a sociálneho vplyvu zvýšenia cien energií a náklady na pomoc ľuďom utekajúcim z Ukrajiny. Za predpokladu nezmenenej politiky by mal deficit v roku 2023 dosiahnuť úroveň 4,4 %. Komisia 23. mája 2022 prijala správu vypracovanú v súlade s článkom 126 ods. 3 ZFEÚ pre 18 členských štátov vrátane Poľska. S náležitým zohľadnením všetkých závažných faktorov z analýzy v správe celkovo vyplynulo, že Poľsko nesplnilo kritérium deficitu. Komisia v súlade so svojím oznámením z 2. marca 2022 nenavrhla začatie nových postupov pri nadmernom deficite. Konštatovala, že pandémia ochorenia COVID-19 má aj naďalej mimoriadny makroekonomický a fiškálny vplyv, ktorý spolu s ruskou inváziou na Ukrajinu spôsobuje výnimočnú neistotu, a to aj pri stanovovaní podrobného smerovania fiškálnej politiky. Z týchto dôvodov sa Komisia domnievala, že na jar 2022 by sa nemalo prijať rozhodnutie o tom, či sa na členské štáty uplatní postup pri nadmernom deficite. Pomer verejného dlhu k HDP sa znížil z približne 57,1 % v roku 2020 na 53,8 % v roku 2021 a očakáva sa, že v roku 2022 ďalej klesne na 50,8 % a v roku 2023 na 49,8 %. Analýza udržateľnosti dlhovej služby Poľska poukazuje v strednodobom horizonte na nízke riziko, najmä preto, že sa predpokladá, že verejný dlh do roku 2032 neprekročí 60 % HDP. Fiškálny rámec v Poľsku je celkovo silný a jeho ústredným prvkom sú numerické fiškálne pravidlá. Rámec sa nedávno mierne uvoľnil, aby sa zohľadnili tlaky vyplývajúce z pandémie ochorenia COVID-19. Poľsko nespĺňa kritérium výmenného kurzu. Poľský zlotý sa nezúčastňuje na ERM II. Poľsko má zavedený režim plávajúceho výmenného kurzu de iure, ktorý umožňuje centrálnej banke uskutočňovať intervencie na devízovom trhu. Zlotý sa po vypuknutí krízy spôsobenej ochorením COVID-19 na začiatku roka 2020 výrazne znehodnotil. Potom nasledovalo obdobie výkyvov, ale až do februára 2022 nevykazoval zlotý žiadny jasný trend. NBP v tomto období uskutočňovala aktívne intervencie na devízovom trhu s cieľom stabilizovať zlotý. V dôsledku ruskej invázie na Ukrajinu sa zlotý oslabil. V apríli 2022 bol zlotý voči euru približne o 2 % slabší ako pred dvoma rokmi. Rozpätie krátkodobých úrokových sadzieb vo vzťahu k eurozóne v rokoch 2020 a 2021 výrazne kolísalo, čo odrážalo rozdiely v nastaveniach menovej politiky v Poľsku a eurozóne. Po vypuknutí krízy spôsobenej ochorením COVID-19 sa v dôsledku uvoľnenia menovej politiky NBP dostalo na historicky najnižšiu úroveň. Od októbra 2021 sa rozpätie krátkodobých úrokových sadzieb rýchlo zvyšovalo, keďže NBP sprísňovala svoju politiku, a v máji 2022 dosiahla referenčná úroková sadzba úroveň 5,25 %. Medzinárodné rezervy držané v NBP sa zvýšili a do konca roka 2021 predstavovali 147 miliárd EUR (približne 26 % HDP). Poľsko nespĺňa kritérium konvergencie dlhodobých úrokových sadzieb. Priemerná dlhodobá úroková sadzba v období jedného roka do apríla 2022 bola 3,0 %, čo je nad úrovňou referenčnej hodnoty 2,6 %. Uvoľnenie menovej politiky po vypuknutí pandémie v roku 2020 prispelo k výraznému poklesu dlhodobých úrokových sadzieb, ktoré do konca roka 2020 zostali na úrovni 1,3 %. V januári 2021 dosiahla dlhodobá úroková sadzba historicky najnižšiu úroveň (1,2 %) a potom sa až do leta mierne zvyšovala. Sprísňovanie menovej politiky, ktoré sa začalo v októbri 2021, prispelo k výraznému zvýšeniu dlhodobej úrokovej sadzby, ktorá v apríli 2022 dosiahla 3,0 %. Rozpätie dlhodobých úrokových sadzieb vo vzťahu k nemeckým referenčným dlhopisom sa počas prvých mesiacov krízy spôsobenej ochorením COVID-19 výrazne zmenšilo a až do apríla 2021 sa pohybovalo na úrovni okolo 180 bázických bodov. V polovici roka 2021 sa začalo mierne zvyšovať a do októbra 2021 sa rozpätie začalo zväčšovať. Do konca roka 2021 dosiahlo rozpätie dlhodobých úrokových sadzieb približne 373 bázických bodov a ďalej sa zvyšovalo až na 521 bázických bodov v apríli 2022. Komisia preskúmala aj doplňujúce faktory vrátane vývoja platobnej bilancie a integrácie trhov. Vonkajšia platobná bilancia Poľska (kombinovaný bežný a kapitálový účet) zostala v rokoch 2020 a 2021 v prebytku, ale koncom roka 2021 a začiatkom roka 2022 sa v dôsledku rastúcich cien dovozu komodít oslabila. Poľské hospodárstvo je dobre integrované do eurozóny prostredníctvom obchodných a investičných prepojení. Podľa vybraných ukazovateľov týkajúcich sa podnikateľského prostredia Poľsko dosahuje horšie výsledky než mnoho členských štátov eurozóny, najmä pokiaľ ide o ukazovatele právneho štátu a efektívnosti verejnej správy. Finančný sektor v Poľsku je menší a menej rozvinutý než v eurozóne. Výrazne v ňom dominujú banky, ktoré sú dobre integrované do finančného systému eurozóny. Trhové financovanie je menej rozvinuté, čo sa odráža vo veľmi malých trhoch s akciami a v dlhu súkromného sektora. Poľsko predložilo svoj plán obnovy a odolnosti 3. mája 2021. V pláne sa navrhujú investície a reformy týkajúce sa dekarbonizácie poľského hospodárstva, zvýšenia udržateľnosti sektora dopravy, riešenia problémov súvisiacich s investičným prostredím, najmä pokiaľ ide o poľské súdnictvo, ako aj rozhodovacie a zákonodarné procesy, zlepšenia IT pripojiteľnosti a zvýšenia odolnosti systému zdravotnej starostlivosti.

7.RUMUNSKO Komisia na základe svojho posúdenia právnej zlučiteľnosti a plnenia konvergenčných kritérií, ako aj so zreteľom na doplňujúce závažné faktory zastáva názor, že Rumunsko nespĺňa podmienky na prijatie eura. Právne predpisy v Rumunsku, najmä zákon č. 312 o štatúte Národnej banky Rumunska (zákon o BNR), nie sú plne zlučiteľné s povinnosťou dodržiavať predpisy podľa článku 131 ZFEÚ. Prípady nezlučiteľnosti sa týkajú nezávislosti centrálnej banky, zákazu menového financovania a integrácie centrálnej banky do ESCB v čase prijatia eura. V zákone o BNR sa navyše nachádzajú nedostatky, ktoré sa týkajú nezávislosti centrálnej banky a integrácie centrálnej banky do ESCB v čase prijatia eura, pokiaľ ide o ciele BNR a úlohy ESCB stanovené v článku 127 ods. 2 ZFEÚ a článku 3 štatútu ESCB/ECB. Rumunsko nespĺňa kritérium cenovej stability. Priemerná miera inflácie v Rumunsku v období 12 mesiacov do apríla 2022 bola 6,4 %, čo je nad referenčnou hodnotou 4,9 %. Podľa predpokladov zostane nad úrovňou referenčnej hodnoty aj v nasledujúcich mesiacoch. Ročná inflácia podľa HICP sa v Rumunsku v priebehu roka 2021 zvýšila, a to z priemernej hodnoty 2,3 % v roku 2020 na 4,1 % v roku 2021. Ročná miera inflácie klesla z 3,9 % v januári 2020 na 1,8 % v máji 2020, čo odrážalo znížený dopyt po tovaroch a službách na začiatku pandémie ochorenia COVID-19, ako aj prudký pokles medzinárodných cien ropy v prvých štyroch mesiacoch roka 2020. Po dočasnom zvýšení na 2,5 % v auguste 2020, v ktorom sa prejavila silná inflácia cien potravín, sa opäť znížila a v novembri 2020 dosiahla najnižšiu úroveň 1,7 %. Následne inflácia stabilne rástla, pričom v júni 2021 dosiahla úroveň 3,5 % a v decembri 2021 úroveň 6,7 %. Tento nárast bol spôsobený vyššími cenami energií počas roka 2021, ako aj vyššou základnou infláciou v druhej polovici roka 2021. V prvých štyroch mesiacoch roka 2022 sa inflácia ďalej zvyšovala a v apríli 2022 dosiahla 11,7 %. Ročná miera inflácie podľa HICP bola v Rumunsku v rokoch 2020 a 2021 v priemere vyššia než v eurozóne. Podľa hospodárskej prognózy Komisie z jari 2022 sa očakáva, že priemerná ročná miera inflácie sa v roku 2022 zvýši na 8,9 % a v roku 2023 klesne na 5,1 %. Výrazný nárast v roku 2022 je spôsobený najmä zvýšením cien energií a prispievajú k nemu aj vyššie ceny potravín. Z pomerne nízkej cenovej úrovne v Rumunsku (približne 52 % priemeru eurozóny v roku 2020) vyplýva značný potenciál konvergencie cenovej úrovne v dlhodobom horizonte. Rumunsko nespĺňa kritérium týkajúce sa verejných financií. Na základe vývoja pred pandémiou sa na Rumunsko od apríla 2020 vzťahuje postup pri nadmernom deficite. Rada 18. júna 2021 berúc do úvahy pokračujúce uplatňovanie všeobecnej únikovej doložky Paktu stability a rastu prijala revidované odporúčanie podľa článku 126 ods. 7 zmluvy (ZFEÚ) s cieľom najneskôr do roku 2024 odstrániť nadmerný deficit verejných financií v Rumunsku. Komisia 23. mája 2022 dospela k záveru, že vzhľadom na výsledný deficit 7,1 % HDP v roku 2021 a fiškálne úsilie v roku 2021 dodržiava Rumunsko odporúčanie Rady z 18. júna 2021 a postup pri nadmernom deficite by sa mal pozastaviť. Zlepšenie deficitu verejných financií v roku 2021 z 9,3 % HDP v roku 2020 bolo spôsobené najmä vyššími príjmami v dôsledku hospodárskej obnovy, pričom vláda zaviedla aj konsolidačné opatrenia vrátane zmrazenia miezd vo verejnom sektore. V hospodárskej prognóze Komisie z jari 2022 sa predpokladá ďalšie zníženie deficitu verejných financií na 7,5 % HDP v roku 2022, a to napriek opatreniam prijatým vládou v záujme zníženia hospodárskeho a sociálneho vplyvu zvýšenia cien energií a nákladom na pomoc ľuďom utekajúcim z Ukrajiny. Za predpokladu nezmenenej politiky by mal deficit v roku 2023 klesnúť na 6,3 % HDP. V rokoch 2022 aj 2023 však Rumunsku hrozí, že nesplní fiškálne ciele stanovené v odporúčaní Rady z 18. júna 2021. Pomer verejného dlhu k HDP sa zvýšil z približne 47,2 % v roku 2020 na 48,8 % v roku 2021 a očakáva sa, že v roku 2022 sa ďalej zvýši na 50,9 % a v roku 2023 na 52,6 %. Zdá sa, že riziká v oblasti udržateľnosti dlhovej služby Rumunska sú v strednodobom horizonte stredné, najmä preto, že sa predpokladá nárast verejného dlhu približne na 73 % HDP v roku 2032, ako aj vzhľadom na značnú citlivosť prognózy na nepriaznivý makrofinančný vývoj. Napriek primeranému legislatívnemu prostrediu boli výsledky vykonávania rumunského fiškálneho rámca vo všeobecnosti slabé a od poslednej správy sa nezlepšili. Najmä zákony o ročnom rozpočte boli opakovane v rozpore s vnútroštátnymi fiškálnymi pravidlami a neriadili sa strednodobými rozpočtovými stratégiami. Rumunsko nespĺňa kritérium výmenného kurzu. Rumunský leu sa nezúčastňuje na ERM II. Rumunsko má zavedený režim plávajúceho výmenného kurzu de iure, ktorý umožňuje centrálnej banke uskutočňovať intervencie na devízovom trhu. V rokoch 2020 a 2021 sa leu voči euru postupne znehodnocoval. V apríli 2022 bol leu voči euru približne o 2 % slabší ako pred dvoma rokmi. Rozpätie krátkodobých úrokových sadzieb vo vzťahu k eurozóne sa od marca 2020 do februára 2021 znížilo približne o 120 bázických bodov z pôvodných 330 bázických bodov, čo odzrkadľovalo znižovanie kľúčových úrokových sadzieb zo strany BNR v tomto období. Z najnižšej úrovne, ktorá v júni 2021 mierne presahovala 200 bázických bodov, sa následne zvýšilo na približne 520 bázických bodov v apríli 2022, keďže menová politika bola od septembra 2021 do apríla 2022 prísnejšia. Rumunsko nespĺňa kritérium konvergencie dlhodobých úrokových sadzieb. Priemerná dlhodobá úroková sadzba v období jedného roka do apríla 2022 bola 4,7 %, čo je nad úrovňou referenčnej hodnoty 2,6 %. Na začiatku krízy spôsobenej ochorením COVID-19 sa dlhodobá úroková sadzba v Rumunsku prudko zvýšila zo 4,0 % vo februári 2020 na 4,8 % v apríli 2020. Následne sa postupne znižovala a vo februári 2021 dosiahla najnižšiu úroveň 2,7 %, pričom tento pokles odrážal rozsiahle opatrenia centrálnych bánk na uvoľnenie menovej politiky. V marci 2021 sa úrokové sadzby začali opäť zvyšovať a po zvyšok roka naďalej rástli, pričom v decembri 2021 dosiahli úroveň 5,4 %, čo bolo spôsobené vyššími inflačnými tlakmi a od októbra 2021 aj sprísňovaním menovej politiky v Rumunsku. V prvých štyroch mesiacoch roka 2022 sa dlhodobá úroková sadzba v Rumunsku ešte viac zvýšila na 6,6 % v apríli 2022, a to v kontexte pokračujúcich inflačných tlakov, ďalšieho sprísňovania menovej politiky a väčšej neochoty riskovať v dôsledku ruskej invázie na Ukrajinu. Dlhodobé rozpätie v porovnaní s nemeckými referenčnými dlhopismi dosiahlo v tomto mesiaci 586 bázických bodov, pričom vo februári 2021 to bolo 310 bázických bodov. Komisia preskúmala aj doplňujúce faktory vrátane vývoja platobnej bilancie a integrácie trhov. Vonkajšia platobná bilancia Rumunska (kombinovaný bežný a kapitálový účet) sa zhoršila z –3,1 % HDP v roku 2020 na –4,8 % v roku 2021, a to najmä v dôsledku zvýšenia deficitu obchodu s tovarom. Rumunské hospodárstvo je dobre integrované do eurozóny prostredníctvom obchodných a investičných prepojení. Podľa vybraných ukazovateľov týkajúcich sa podnikateľského prostredia Rumunsko dosahuje horšie výsledky než mnoho členských štátov eurozóny. Spoločnosti čelia najmä prekážkam v podnikaní, ako sú korupcia, príliš regulované trhy so službami pre podniky či časté legislatívne zmeny spojené s nedostatočným posúdením ich vplyvu. Finančný sektor v Rumunsku je menší a menej rozvinutý než v eurozóne. Bankový sektor Rumunska je dobre integrovaný do finančného systému eurozóny, najmä prostredníctvom vysokej úrovne zahraničného vlastníctva v bankovom systéme. Trhové financovanie je však menej rozvinuté, čo sa odráža vo veľmi malých trhoch s akciami a v dlhu súkromného sektora. V rámci postupu pri makroekonomickej nerovnováhe Komisia vo svojej správe o mechanizme varovania na rok 2022 dospela k záveru, že v prípade Rumunska treba vykonať hĺbkové preskúmanie. Z neho vyplynulo, že Rumunsko čelí makroekonomickým nerovnováham. Zraniteľné miesta sa týkajú platobných bilancií a sú spojené s veľkým fiškálnym deficitom, ako aj s opätovnými problémami v oblasti konkurencieschopnosti. Účinným vykonávaním reforiem a investícií stanovených v pláne obnovy a odolnosti Rumunska sa budú riešiť kľúčové makroekonomické výzvy. Patrí medzi ne udržateľnosť verejných financií, vzdelávanie, zvyšovanie emisií skleníkových plynov a nedostatočná digitálna pripojiteľnosť. Kľúčové investície smerujú do modernizácie železníc, energetickej efektívnosti budov, digitalizácie verejnej správy a posilnenia odolnosti systému zdravotnej starostlivosti. Kľúčové reformy sú zamerané na riešenie fiškálnej udržateľnosti, zlepšenie prístupu k financovaniu, posilnenie verejnej správy a modernizáciu systému sociálnych dávok. Cieľom plánu je takisto riešiť hlavné problémy súvisiace s dodržiavaním zásad právneho štátu v Rumunsku, a to posilnením nezávislosti a zvýšením efektívnosti súdnictva, zlepšením prístupu k spravodlivosti a zintenzívnením boja proti korupcii. 8.ŠVÉDSKO Komisia na základe svojho posúdenia právnej zlučiteľnosti a plnenia konvergenčných kritérií, ako aj so zreteľom na doplňujúce závažné faktory zastáva názor, že Švédsko nespĺňa podmienky na prijatie eura. Právne predpisy vo Švédsku, najmä zákon o Národnej banke Švédska (Sveriges Riksbank), Nástroj vlády a zákon o devízovej politike, nie sú plne zlučiteľné s povinnosťou dodržiavať predpisy podľa článku 131 ZFEÚ. Prípady nezlučiteľnosti a nedostatky existujú v oblasti nezávislosti centrálnej banky, zákazu menového financovania a integrácie centrálnej banky do ESCB v čase prijatia eura. Švédsko spĺňa kritérium cenovej stability. Priemerná miera inflácie vo Švédsku v období 12 mesiacov do apríla 2022 bola 3,7 %, čo je pod úrovňou referenčnej hodnoty 4,9 %. Podľa predpokladov Komisie zostane pod úrovňou referenčnej hodnoty aj v nasledujúcich mesiacoch. Švédska priemerná ročná miera inflácie podľa HICP dosiahla v roku 2021 úroveň 2,7 %, pričom sa zvýšila z úrovne 0,7 % v roku 2020. Počas roka 2021 mala ročná miera inflácie podľa HICP výrazne stúpajúci trend a v prvých mesiacoch roka 2022 sa prudko zvýšila, pričom v apríli 2022 dosiahla 6,6 %. Tento trend sa nakrátko zastavil v polovici roka 2021, keď sa inflácia znížila v dôsledku dočasného zmiernenia tempa rastu cien služieb a priemyselných tovarov, ktoré sa prispôsobovali po prvej vlne pandémie. V celkovom zrýchlení medziročnej inflácie sa odrazili predovšetkým výrazne vyššie ceny energií (najmä ceny elektriny) a neskôr v priebehu roka aj rozsiahlejší rast cien v rôznych kategóriách indexu spotrebiteľských cien. Počas roka 2021 bola inflácia vo Švédsku zhruba na úrovni inflácie v eurozóne. Ročná inflácia podľa HICP dosiahla v apríli 2022 úroveň 6,6 %. V hospodárskej prognóze Komisie z jari 2022 Komisia predpokladá, že inflácia sa v dôsledku vyšších cien energií a komodít v interakcii s trvalejším a rozsiahlejším rastom cien a narušením dodávateľského reťazca v roku 2022 zvýši na 5,3 % a v roku 2023 klesne na 3,0 %. Cenová úroveň vo Švédsku je pomerne vysoká (približne 116 % priemeru eurozóny v roku 2020) a vzhľadom na úroveň hospodárskeho rozvoja je konvergencia smerom k prevládajúcej cenovej úrovni eurozóny nepravdepodobná.