SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o vykonávaní opatrení týkajúcich sa včelárskeho sektora podľa nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 /* COM/2013/0593 final */





SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o vykonávaní opatrení týkajúcich sa včelárskeho sektora podľa nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 1. ÚVOD V článku 184 nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov)[1] sa stanovuje, že každé tri roky sa Európskemu parlamentu a Rade predkladá správa o vykonávaní opatrení týkajúcich sa včelárskeho sektora, ktoré sa stanovujú v článku 105 a nasledujúcich článkoch tohto nariadenia. Účelom tejto správy je splniť túto povinnosť za roky 2009/2010, 2010/2011 a 2011/2012. Dané obdobia sa týkajú posledného roku predchádzajúceho trojročného včelárskeho programu (2008 – 2010) a prvých dvoch rokov súčasného programu (2011 – 2013). Toto je piata správa Komisie o vykonávaní národných včelárskych programov v členských štátoch. Štvrtá správa COM(2010) 267 final[2] bola prijatá v máji 2010 a vzťahovala sa na predchádzajúce tri roky vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007. Všetky členské štáty oznámili svoj národný včelársky program na obdobia rokov 2008 – 2010 a 2011 – 2013, čo svedčí o výraznom záujme členských štátov, ako aj o potrebách európskeho včelárstva, malého sektora, v ktorom prevažujú neprofesionálni včelári čeliaci vážnym problémom, najmä v dôsledku hynutia včelích kolónií, zvýšených výrobných nákladov a lacného dovozu. Komisia v roku 2012 požiadala o externé hodnotenie opatrení vo včelárskom sektore. V tejto správe sa uvádzajú hlavné výsledky vyplývajúce z uvedeného hodnotenia. 2. METODIKA Správa vychádza z týchto zdrojov informácií: – z národných včelárskych programov týkajúcich sa období 2008 – 2010 a 2011 – 2013, ktoré 27 členských štátov oznámilo Komisii podľa článku 105 nariadenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov a článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 917/2004[3] o podrobných pravidlách vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 797/2004 o opatreniach na zlepšenie všeobecných podmienok pre výrobu a obchodovanie s včelárskymi výrobkami. Národné programy zahŕňajú aj štúdiu o štruktúre včelárskeho sektora, ako sa stanovuje v článkoch 1 a 9 nariadenia (ES) č. 917/2004, – z výdavkov členských štátov na opatrenia prijaté v rámci včelárskych programov, ako sa stanovuje v článku 108 nariadenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov, – z údajov o produkcii medu a medzinárodnom obchode získaných z databáz EUROSTATU, COMEXT a FAO, – z príspevkov členských štátov a európskeho včelárskeho sektora, – zo štúdie o hodnotení opatrení vo včelárskom sektore vykonanej externým konzultantom[4]. Podrobné údaje a súhrnné tabuľky týkajúce sa trhu s medom a včelárskych programov sú k dispozícii na webovej stránke Komisie[5]. 3. SITUÁCIA NA TRHU V RÁMCIVČELÁRSKEHO SEKTORA 3.1. Svetový trh 3.1.1. Produkcia Podľa FAO predstavovala celosvetová produkcia medu v roku 2011 1 636 000 ton. Za posledných desať rokov pomaly, ale pravidelne narastá, s výnimkou rokov 2007 a 2009. Najväčším producentom medu je Čína so 446 000 tonami, čo predstavuje 27,3 % celosvetovej produkcie. Nasleduje EÚ s 217 000 tonami (13,3 %). Medzi ďalších významných producentov medu patrí Turecko so stálym nárastom produkcie, Ukrajina a Spojené štáty. Podiel Južnej a Strednej Ameriky zmenšil najmä kvôli významnému poklesu argentínskej produkcie od roku 2005. 3.1.2. Obchod Podľa údajov od FAO a COMEXT sa na medzinárodnom trhu obchoduje približne s jednou pätinou celosvetovej produkcie medu. Celosvetový vývoz sa už niekoľko rokov pohybuje medzi 300 000 a 360 000 tonami, pričom v roku 2011 to bolo približne 335 000 ton. Čína zvýšila svoj vývoz a za posledné štyri roky bola najväčším svetovým vývozcom približne so 100 000 tonami v roku 2011. Argentína je druhým najväčším vývozcom, ale objem jej vývozu sa znižuje, pričom v roku 2011 dosiahol približne 72 000 ton. Medzi najväčších dovozcov medu patria EÚ a USA. 3.2. Trh EÚ 3.2.1. Produkcia Podľa EUROSTATU dosahovala v roku 2011 produkcia medu v EÚ 217 366 ton. Za posledných desať rokov sa mierne zvýšila (+ 6 % od roku 2010) so zápornými a kladnými ročnými odchýlkami v závislosti od poveternostných podmienok. Predajná cena medu závisí od jeho typu a kvality a od obchodného kanála. Stolový med (85 % medu predaného v EÚ) sa predáva za vyššie ceny ako priemyselný med a jednodruhový kvetový med prináša vyššie ceny. Čo sa týka obchodného kanála, včelári dostávajú najvyššiu cenu, keď predávajú med priamo spotrebiteľom. Druhou najlepšou voľbou je predávať upravený med maloobchodníkom a tretie miesto patrí predaju baliarňam a distribútorom. Väčšinu medu EÚ predávajú včelári priamo spotrebiteľom, čo vo veľkej miere súvisí s neprofesionálnou povahou včelárstva vo väčšine členských štátov. Medzi obchodnými kanálmi v EÚ sú však isté rozdiely – napríklad v Španielsku sa prevažná väčšina produkcie predáva spracujúcemu/baliarenskému sektoru, keďže včelárstvo je tam väčšmi profesionalizované. 3.2.2. Obchod EÚ je čistým dovozcom medu, keďže produkcia EÚ pokrýva len 61,6 % jej spotreby. Úroveň spotreby je už roky pomerne stabilná s priemerom okolo 0,70 kg na osobu. Traja najväčší producenti medu v Únii sú Španielsko s 34 000 tonami, Nemecko s 25 831 tonami a Rumunsko s 24 127 tonami vyprodukovanými v roku 2011. Medzi ďalších významných producentov medzi členskými štátmi patria Maďarsko (19 800 ton), Francúzsko (16 000 ton), Grécko (14 300 ton) a Poľsko (13 369 ton). Dovoz medu do EÚ sa od roku 2000 pohybuje medzi 120 000 a 150 000 tonami. V roku 2012 doviezla Európska únia 149 248 ton medu, a to najmä z Číny, z ktorej doviezla 63 961 ton (43 % celkového dovozu) a Argentíny (22 344 ton). Podiel dovozu z Číny sa od roku 2008 stále zvyšuje z dôvodu veľmi nízkych cien, kým podiel dovozu z Argentíny pritom klesá. Mexiko je s 21 249 tonami tretím a Ukrajina s 8 949 tonami štvrtým najväčším dodávateľom. Nemecko je s viac ako jednou tretinou celkového dovozu v roku 2012 najväčším dovozcom medzi členskými štátmi. Priemerná jednotková cena dovezeného medu sa v EÚ od roku 2010 zvýšila a v roku 2012 dosiahla 2,08 EUR/kg. Najnižšiu jednotkovú cenu má čínsky med s 1,44 EUR/kg. Priemerné jednotkové ceny dovezeného medu v prípade ďalších hlavných dodávateľov EÚ predstavujú: 1,83 EUR/kg v prípade Ukrajiny, 2,23 EUR/kg v prípade Argentíny a 2,44 EUR/kg v prípade Mexika. Vývoz z Únie sa od roku 2010 zvyšuje a v roku 2012 dosiahol 14 275 ton (+ 33 %). Stále však predstavuje len menej ako 7 % produkcie. Hlavné cieľové krajiny dovozu z EÚ sa od roku 2010 nezmenili: Švajčiarsko, Japonsko, Saudská Arábia a Spojené štáty americké. Nemecko a Španielsko sú najväčšími vývozcami EÚ. Tieto dva členské štáty predstavujú spoločne viac ako polovicu vývozu Únie. Priemerná jednotková cena medu vyvezeného z Únie sa od roku 2010 stále zvyšuje a v roku 2012 dosiahla 5,14 EUR/kg. V dôsledku toho sa rozdiel medzi jednotkovou cenou dovozu a jednotkovou cenou vývozu podstatne prehĺbil a teraz dosahuje približne 3 EUR/kg. Tento rozdiel možno vysvetliť tým, že vývoz EÚ tvorí najmä vysokokvalitný balený med, kým dovoz zahŕňa veľký objem lacnejšieho medu vo väčších nádobách, ktorý sa používa na primiešavanie a v potravinárstve. 4. REALIZÁCIA NÁRODNÝCH VČELÁRSKYCH PROGRAMOV 4.1. Ciele a vhodné opatrenia Celkovým cieľom programu je zlepšiť všeobecné podmienky produkcie a predaja včelárskych výrobkov v Únii. Šesť opatrení s konkrétnymi cieľmi je oprávnených na pomoc a možno ich zahrnúť do národných včelárskych programov členských štátov. Ich zoznam je uvedený v článku 106 nariadenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov a od poslednej správy sa nezmenili. Technická pomoc má zlepšiť účinnosť produkcie a predaj zavedením lepších postupov. Zahŕňa organizáciu základných kurzov pre nových účastníkov a ďalšie vzdelávanie pre skúsených včelárov a osoby, ktoré sú zodpovedné za zoskupenia alebo družstvá. Školiace kurzy sa týkajú najmä oblastí ako chov a prevencia chorôb, zber a balenie, skladovanie a preprava medu a predaj. Vzdelávanie včelínov a sietí včelárskych poradcov/technikov umožňuje šíriť praktické odborné znalosti. Toto opatrenie možno použiť aj na podporu modernizácie sektora, konkrétne nákupom vybavenia na zber medu pre včelárov. Cieľom prevencie varoázy je kontrolovať zamorenie včelstiev týmto endemickým parazitom. Varoázu spôsobuje roztoč, ktorý oslabuje imunitný systém včiel a zosilňuje ich sekundárne infikovanie vírusmi. Varoáza výrazne znižuje výťažok medu v EÚ a ak sa nelieči, vedie k úhynu včelích kolónií. Keďže varoázu nemožno úplne vykoreniť, jediným spôsobom, ako predchádzať jej následkom, je ošetrovať včelstvá schválenými postupmi a výrobkami. Na pomoc producentom, aby si mohli dovoliť primerane ošetrovať včelstvá (na nákup výrobkov a vybavenia, ako sú ochranné sieťoviny), je potrebný určitý finančný príspevok. Pomoc na racionalizáciu sezónneho presunu včelstiev má pomôcť pri riadení presunu včelstiev v Únii a zabezpečovaní lokalít pre včelárov počas obdobia kvitnutia. Riadenie sezónneho presunu včelstiev možno napomôcť opatreniami ako identifikovanie včelstiev a nosných konštrukcií, register sezónneho presunu včelstiev, investovanie do materiálu uľahčujúceho sezónny presun včelstiev a mapovanie rôznych druhov medu. Vo viacerých členských štátoch je sezónny presun včelstiev nevyhnutný na naplnenie vyživovacích potrieb včiel a zabezpečenie opelenia rastlín. Cieľom podporných opatrení na vykonávanie analýz medu je zlepšiť jeho predaj. Financovanie analýz medu umožňuje včelárom zabezpečiť, aby med, ktorý uvádzajú na trh, spĺňal fyzikálno-chemické vlastnosti stanovené v smernici Rady 2001/110/ES o mede[6]. Z analýz botanického pôvodu medu čerpajú včelári presné vedomosti o zozbieranom mede, čo im umožňuje dostať za svoj výrobok vyššiu cenu. Finančná podpora analýzy medu má zásadný význam z hľadiska sprístupnenia tejto služby veľkému počtu včelárov. Obnovovanie stavu včelstiev umožňuje vyvažovať hynutie včiel, a teda predchádzať stratám v produkcii. Môže zahŕňať financujúce činnosti na podporu produkcie kráľovien alebo nákup včelích kolónií. Vďaka možnosti vyplývajúcej z predmetného nariadenia, ktorá sa týka zahrnutia osobitných projektov aplikovaného výskumu zameraných na zlepšenie kvality medu do včelárskych programov, ako aj vďaka šíreniu výsledkov týchto projektov sa môžu zlepšiť znalosti producentov o konkrétnych včelárskych postupoch. 4.2. Sčítanie včelstiev a včelárov Členské štáty poskytli v súlade s článkami 1 a 9 nariadenia (ES) č. 917/2004 informácie o štruktúre včelárskeho sektora v kontexte programov na roky 2011 – 2013. Podľa nich bol celkový počet včelárov v roku 2010 v Únii 506 038, z ktorých sa za profesionálnych včelárov považovalo len 5,2 % (26 318) (viac ako 150 včelstiev). V roku 2010 predstavoval celkový počet včelstiev v EÚ zhruba 14 miliónov (13 985 091) a z nich približne 6 miliónov (5 659 551) patrilo profesionálnym včelárom, ktorým tak prináleží 40 % včelstiev. Treba poznamenať, že odkedy na úrovni EÚ nevyplýva zo zákona povinnosť registrovať včelstvá, zber údajov o celkovom počte včelstiev nie je medzi členskými štátmi harmonizovaný, a údaje tak nemusia byť presné. Hoci sa podiel profesionálnych včelárov a počet včelstiev, ktoré spravujú, od roku 2007 zvýšil (33 % včelstiev), sektor stále tvoria prevažne neprofesionálni včelári. Miera profesionalizácie je v EÚ vo všeobecnosti nízka, ale medzi jednotlivými členskými štátmi sa môže značne líšiť. Napríklad v Nemecku je viac ako 99 % včelárov neprofesionálnych, kým v Španielsku je profesionálnych 23 % včelárov. Počet včelstiev v EÚ sa v roku 2010 v porovnaní so sčítaním v roku 2007 zvýšil o 3 % (na 382 372). Podľa včelárov je tento nárast potrebný s cieľom vyvážiť úmrtnosť včiel. Priniesol však aj nárast produkcie medu, ktorý predstavuje 6 % v porovnaní s rovnakým obdobím. Päť členských štátov s najvyšším počtom včelstiev sú: Španielsko (19,3 %), Grécko (11,8 %), Francúzsko (10,5 %), Rumunsko (10 %) a Taliansko (8,8 %). Krajiny s najvyšším počtom včelstiev však nie sú vždy aj krajinami s najväčšou produkciou medu. Možno to vysvetliť rozdielmi v životnom prostredí (klíma, množstvo nektáru, hustota včelích kolónií a pod.), ako aj chýbajúcim harmonizovaným postupom na úrovni EÚ, ktorým by sa monitoroval počet včelstiev, čo vedie k výrazným rozdielom vo výťažku na včelstvo medzi členskými štátmi (od 9 do 51 kg v roku 2010 v EÚ). V dôsledku toho má Nemecko nižší počet včelstiev (5,6 %) ako Grécko, Taliansko, Francúzsko a Rumunsko, ale produkuje viac medu ako ktorákoľvek z týchto krajín, keďže má vyšší výťažok (až 37,2 kg na včelstvo v roku 2011). Maďarsko má tiež vysoký výťažok na včelstvo (27,4 kg v roku 2010), a preto je štvrtým najväčším producentom EÚ, hoci má len 7,1 % včelstiev. 4.3. Rozdeľovanie výdavkov 4.3.1. Rozpočet podľa členských štátov V súlade s článkom 108 nariadenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov poskytuje Únia čiastočné financovanie včelárskych programov zodpovedajúce 50 % výdavkov, ktoré znášajú členské štáty. Treba poznamenať, že finančné prostriedky, ktoré Únia každoročne vynakladá na včelársky sektor, sa od roku 2007 zvýšili v dôsledku rastúceho počtu včelstiev a narastajúcich potrieb včelárskeho sektora. V roku 2011 sa rozpočet zvýšil na 32 miliónov EUR ročne. Členské štáty oznamujú svoje národné včelárske programy Komisii každé tri roky do 15. apríla, ako sa to vyžaduje v článku 2 nariadenia (ES) č. 917/2004 (v roku 2010 sa nahlasovali programy vzťahujúce sa na roky 2011, 2012 a 2013). Na základe odhadov výdavkov, ktoré členské štáty uviedli vo svojich národných včelárskych programoch, sa dostupné finančné prostriedky Únie (32 miliónov EUR ročne na obdobie rokov 2011 – 2013) rozdeľujú podľa podielu každého členského štátu na celkovom počte včelstiev v Únii, ale pridelené finančné prostriedky nemôžu prevýšiť 50 % výdavkov naplánovaných pre každý členský štát. Ak je polovica výdavkov v národnom programe nižšia ako suma zodpovedajúca počtu včelstiev, zvyšné dostupné finančné prostriedky sa rozdelia medzi členské štáty, v prípade ktorých očakávané výdavky prevyšujú ich úmerný podiel na rozpočte (v súlade s článkom 3 nariadenia (ES) č. 917/2004). Celkový počet včelstiev v každom členskom štáte a v Únii sa aktualizuje a uverejňuje každé tri roky v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 917/2004. V roku 2011 šesť členských štátov (Bulharsko, Dánsko, Nemecko, Grécko, Fínsko a Švédsko) očakávalo v súvislosti s počtom včelstiev nižšie výdavky, než aký bol ich rozpočet. Zodpovedajúca suma finančných prostriedkov EÚ bola prerozdelená medzi ostatné členské štáty. V roku 2011 dostalo päť členských štátov s najvyšším počtom včelstiev kombinované rozpočtové prostriedky na 55 % dostupného rozpočtu EÚ. Členské štáty s najvyšším počtom včelstiev teda aj najviac program využívajú. 4.3.2. Plnenie rozpočtu Podľa údajov, ktoré členské štáty poskytli k plneniu rozpočtu podľa typu opatrenia, je celková miera čerpania v 27 členských štátoch veľmi vysoká (93 % v roku 2010, 89 % v roku 2011 a 89 % v roku 2012). Pokles miery plnenia z roka 2010 na rok 2011 možno vysvetliť tým, že rozpočet, ktorý bol pridelený na včelársky program, vzrástol medzi týmito dvomi rokmi z 26,3 milióna na 32 miliónov. Vo všeobecnosti býva táto miera nižšia v prvom roku programu a zvyšuje sa s príchodom tretieho roku. Najväčší príjemcovia Španielsko (93 %, 84 %), Grécko (97 %, 92 %), Francúzsko (90 %, 88 %), Taliansko (96 %, 92 %) a Rumunsko (100 %, 85 %) čerpali v rokoch 2010 a 2011 rozpočtu veľmi efektívne. Bolo to tak aj v roku 2012 (Grécko (97 %), Francúzsko (92 %), Taliansko (93 %) a Rumunsko (98 %), ale s výnimkou Španielska, ktoré vyčerpalo len 69 % rozpočtu. 4.4. Výdavky, ktoré vznikli každému členskému štátu podľa typu opatrenia Analýza vzniknutých výdavkov vychádza z údajov, ktoré členské štáty každoročne poskytli podľa článku 6 ods. 2 nariadenia (ES) č. 917/2004. Za obdobie rokov 2010 – 2012 boli dve najrozsiahlejšie podporované opatrenia kontrola varoázy a technická pomoc. Výdavky na tieto dve opatrenia boli systematicky najvyššie a pri nasledujúcich programoch boli pomerne stabilné. Priemerne predstavujú 27 až 30 % v prípade kontroly varoázy a 24 až 28 % v prípade technickej pomoci. Konkrétnejšie, opatrenia na kontrolu varoázy využili v roku 2010 všetky členské štáty, čo odzrkadľuje skutočnosť, že varoáza je v Únii endemické ochorenie a vníma sa ako hlavná hrozba pre prežitie včiel podľa odpovedí v dotazníku, ktorý pripravilo Referenčné laboratórium EÚ pre zdravie včiel[7]. Dochádza k tomu aj v dôsledku pomerne vysokých nákladov na ošetrovanie proti varoáze, ktorých výšku včelári odhadujú na 10 – 20 % všetkých výrobných nákladov. Medzi členské štáty, ktoré toto opatrenie najviac využívali, patrili Španielsko, Maďarsko a Poľsko. Treba však poznamenať, že Grécko prestalo v rokoch 2011 a 2012 toto opatrenie využívať pre infláciu nákladov na ošetrovanie, odolnosť varoázy voči ošetrovaniu, riziko prítomnosti zvyškov vo včelárskych výrobkoch a horúce klimatické podmienky, ktoré priaznivo pôsobia na celoročný rozvoj znášky a odolnosť varoázy. Opatrenia technickej pomoci využíva drvivá väčšina členských štátov. Vzhľadom na počet neprofesionálnych včelárov a meniace sa podmienky sektora je potrebné zabezpečiť nepretržité šírenie informácií. Včelársky sektor aj členské štáty považujú opatrenia technickej pomoci za veľmi prínosné pre produkciu. Toto opatrenie v rokoch 2011 a 2012 najviac využívali Taliansko, Grécko, Francúzsko, Nemecko, Česká republika, Poľsko a Španielsko. Treba poznamenať, že v prideľovaní rozpočtových prostriedkov jednotlivým členským štátom na výdavky na technickú pomoc došlo k zmenám medzi dvomi včelárskymi programami: Holandsko, Bulharsko a Rumunsko v roku 2010 toto opatrenie vôbec nevyužili, no Bulharsko a Rumunsko ho začali využívať v rokoch 2011 a 2012. Poľsko zvýšilo výdavky na technickú pomoc medzi rokom 2010 a rokmi 2011 – 2012 šesťnásobne. Španielsko svoje výdavky medzi rokom 2010 a rokmi 2011 – 2012 takmer zdvojnásobilo. Opatrenia zamerané na zabezpečenie racionalizácie sezónneho presunu včelstiev sú naďalej tretími najpodporovanejšími opatreniami, ktoré predstavujú 16 – 20 % výdavkov. Využívajú ich najmä juhoeurópske krajiny ako Grécko, Španielsko a Rumunsko s rozmanitou vegetáciou a dlhým obdobím kvitnutia. Ďalšie členské štáty, ako je Nemecko, podporujú sezónny presun včelstiev pre jeho význam pre opeľovanie. Opatrenia na obnovenie stavu včelstiev sú na štvrtom mieste. Vyžívanie tohto opatrenia predstavovalo v roku 2010 19 % výdavkov a v roku 2012 kleslo na 16 %. Najviac ho využívajú Rumunsko, Bulharsko a Poľsko. Včelárske organizácie, ktoré sa zapájajú do prípravy programov, majú veľký záujem o tieto opatrenia, aby vyvážili úhyn včelích kolónií a stúpajúce ceny rojov. Včelársky sektor sa však domnieva, že podporovanie obnovovania stavu včelstiev je do určitej miery len krátkodobé riešenie a že príčiny včelej úmrtnosti by sa mali hlbšie preskúmať a následne riešiť. Opatrenia v oblasti aplikovaného výskumu skončili na piatom mieste (4 – 6 % výdavkov). Francúzsko je naďalej členským štátom, ktorý vynakladá najväčšie finančné prostriedky na aplikovaný výskum, a to vo výške približne 1,4 milióna EUR v roku 2012, čo predstavuje viac ako polovicu celkovej sumy prideľovanej tomuto opatreniu v Únii. Vo Francúzsku sa napríklad opatrenia v oblasti aplikovaného výskumu využili na vykonanie štúdie o pôsobení neonikotinoidových systémových pesticídov na včely medonosné[8]. Napokon, pokiaľ ide o výdavky na analýzu medu, členské štáty vynakladajú v tomto smere najmenej výdavkov a tieto výdavky klesajú. V roku 2010 predstavovali 6 % výdavkov, v roku 2011 klesli na 4 % a v roku 2012 na 3 %. Španielsko, ktoré bolo v rokoch 2007 – 2009 jednou z krajín s najvyšším rozpočtom na analýzu medu, znížilo výdavky v roku 2010, a potom znova v rokoch 2011 a 2012. Poľsko tiež znížilo výdavky medzi rokmi 2010 a 2011, kým Bulharsko ich v rokoch 2011 a 2012 v porovnaní s rokom 2010 zvýšilo. Tieto odchýlky môžu nasvedčovať tomu, že po zriadení siete laboratórií sú výdavky menej dôležité. Treba poznamenať, že podporu laboratórnych analýz mimoriadne oceňujú najmä baliarne a distribútori medu, lebo vďaka nej môžu včelári predmetné náklady internalizovať. 5. HODNOTENIE OPATRENÍ PRE VČELÁRSKY SEKTOR V roku 2012 poverila Komisia externého konzultanta vykonaním hodnotenia opatrení pre včelársky sektor. V rámci štúdie sa hodnotilo: – do akej miery šesť opatrení včelárskych programov ovplyvnilo produkciu, predaj a obchodovanie s medom, ako aj udržiavanie a obchodovanie so živými včelami, – do akej miery opatrenia prispeli k podpore hospodárskej činnosti a príjmu profesionálnych včelárov, – do akej miery opatrenia prispeli k stabilite cien medu. Štúdia bola dokončená v júli 2013. Vyplynulo z nej, že národné včelárske programy sa podieľajú na stabilizácii úrovní produkcie medu v EÚ v kontexte stúpajúcich výrobných nákladov, rizík ohrozujúcich prežitie včiel a neúprosnej medzinárodnej konkurencie dovozu medu z tretích krajín. Opatrenia pomohli zabrzdiť prudký nárast výrobných nákladov (najmä na ošetrovanie proti varoáze a na obnovovanie stavu včelstiev), čím obmedzili vplyv týchto nákladov na príjem včelárov. Šesť opatrení sa vzájomne dopĺňa, takže závery o účinkoch každého jedného opatrenia by sa mali vykladať opatrne, a pritom by sa mali zohľadňovať synergie existujúce medzi opatreniami. Včelárska činnosť sa stala produktívnejšou vďaka štrukturálnym zlepšeniam v sektore prostredníctvom pomoci, racionalizácie sezónneho presunu včelstiev, kontroly varoázy, modernizácie a mechanizácie včelárskej činnosti, odbornej prípravy a šírenia informácií. Opatrenia umožnili podporu produkcie vysokokvalitného medu EÚ a zároveň zabezpečili konkurencieschopnosť produkcie nižšej akosti. Vysoká kvalita a pridaná hodnota medu vyrobeného v EÚ zdôvodňuje zásadný rozdiel medzi priemernou vývoznou jednotkovou cenou medu EÚ a priemernou dovoznou jednotkovou cenou medu z tretích krajín. Opatrenia mali tiež nepriamy kladný vplyv na rozvoj vidieka aj životné prostredie. Keďže sa nimi znížili náklady, zaviedli štrukturálne zlepšenia a podporil príjem včelárov, pomohli zachovať včelárstvo vo vidieckych oblastiach, čo má zásadný význam pre opeľovanie, a teda aj pre poľnohospodárstvo. Okrem toho podporili udržateľnejšie včelárske postupy, najmä čo sa týka kontroly varoázy. V štúdii sa napokon zdôraznilo, že včelársky sektor, odvetvie výroby medu, ako aj členské štáty súhlasia s tým, že národné včelárske programy sú veľmi užitočné pre podporu sektora. V štúdii sa však aj napriek tomu konštatuje, že k ďalšiemu pokroku by mohlo dôjsť optimalizáciou využívania súčasných opatrení s cieľom propagovať med, podporiť ďalšiu spoluprácu medzi včelármi, zlepšiť šírenie informácií o projektoch aplikovaného výskumu a rozšíriť zdroje príjmu včelárov prostredníctvom výroby vysokohodnotných včelárskych výrobkov, ako je materská kašička, peľ a propolis. Vzhľadom na potreby sektora a rozdiely existujúce medzi členskými štátmi dodávateľ štúdie odporučil aj zreteľnejšie usmernenie Únie, pokiaľ ide o včelárske programy, keďže k voľbe konkrétnych opatrení v súčasnosti dochádza na vnútroštátnej či dokonca regionálnej úrovni. Tiež by sa mali nájsť synergie medzi výskumnými programami Únie a národným aplikovaným výskumom s cieľom zabezpečiť silnejšiu väzbu medzi základným a aplikovaným výskumom a tiež predchádzať prípadným presahom. 6. NÁVRHY ČLENSKÝCH ŠTÁTOV A SEKTORA V októbri 2012 Komisia na účely prípravy tejto správy požiadala členské štáty a zástupcov sektora o stanovisko k včelárskym programom. Ako vyplynulo z hodnotiacej štúdie, členské štáty vo všeobecnosti vyjadrili spokojnosť so spôsobom, akým programy fungujú, a žiadali o ich pokračovanie, keďže tieto opatrenia považujú za veľmi prínosné pre včelárstvo a produkciu medu. Členské štáty vyjadrili tieto návrhy na úpravu opatrení: – Nemecko a Luxembursko navrhli zladiť včelársky rok s kalendárnym rokom. V súčasnosti je každoročné plnenie včelárskych programov stanovené na obdobie od 16. októbra každého roka do 15. októbra nasledujúceho roka (článok 2 ods. 2 nariadenia (ES) č. 917/2004) a opatrenia na spolufinancovanie sa musia vykonať do 31. augusta príslušného roka (článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 917/2004), preto je ťažké financovať opatrenia vykonávané počas mesiaca september a prvej polovice októbra. V prípade včelárskych programov na roky 2014 – 2016 Komisia zamýšľa vyriešiť tento problém návrhom, aby sa upravili dátumy výkonu opatrení uvedené v nariadení (ES) č. 917/2004, nech sa môžu včelárske opatrenia vykonávať počas celého roka. – Nemecko požiadalo o zjednodušenie administratívnych a kontrolných opatrení, keďže požadovaná kontrola sa zdá byť neúmerná. Členské štáty sú povinné programy monitorovať a posudzovať. V nariadení (ES) č. 917/2004 sa ukladá členským štátom povinnosť oznamovať tieto opatrenia v presne stanovenej lehote, ale zároveň im ponecháva veľkú voľnosť na zavedenie kontroly v súlade so všeobecnou zásadou subsidiarity a posúdením rizík. V prípade včelárskych programov na roky 2014 – 2016 sa oznamovanie Komisii zjednodušuje a hlásenie sa podáva priamo cez informačný systém riadenia a monitorovania poľnohospodárskych trhov. – Nemecko navrhlo ďalšie podporné opatrenia týkajúce sa včelárstva, zlepšenia zdravia včiel, kontroly škôd spôsobených varoázou, predaja medu a medonosných rastlín. Všetky tieto opatrenia už možno do istej miery podporiť v rámci súčasných včelárskych programov. EÚ financuje ďalšie konkrétne opatrenia na zlepšenie zdravia včiel[9] mimo rámca včelárskych programov. – Pokiaľ ide o technickú pomoc, Nemecko požiadalo o jednoznačnejší opis oprávnenosti na podporu vybavenia pre včelárov, a to napríklad vo forme Komisiou zostaveného zoznamu tovaru oprávneného na podporu. Komisia sa domnieva, že pevne stanovený zoznam tovaru by do istej miery zamedzil flexibilnosti, ktorá je nevyhnutná na zohľadnenie rozmanitosti štruktúr sektora v členských štátoch. Navyše investície včelárov už teraz možno financovať z programov rozvoja vidieka obsahujúcich opatrenia na modernizáciu a inováciu poľnohospodárskych podnikov. Litva napokon navrhla podporiť malých včelárov pri obnove ich vybavenia na zber medu a podporu tvorby plástov. Túto podporu už možno poskytovať v rámci opatrenia na technickú pomoc. Komisia nedostala od sektora žiadne písomné pripomienky k svojej žiadosti z októbra 2012. Externý hodnotiteľ však viedol komplexné konzultácie so sektorom prostredníctvom prípadových štúdií vykonaných v štyroch členských štátoch[10], rozhovorov a internetových prieskumov a dospel k záveru, že včelári a združenia včelárov vysoko ocenili podporu poskytnutú v rámci opatrení, lebo umožnila znížiť výrobné náklady v sektore pod tlakom. Včelári a ich združenia však zdôraznili, že je nutné vyvinúť účinnejšiu liečbu na boj proti varoáze a obmedziť jej náklady. Okrem toho poznamenali, že hoci opatrenia na obnovenie stavu včelstiev umožňujú čiastočne vyvážiť úhyn včelích kolónií, ide len o krátkodobé riešenie a včelia úmrtnosť by sa mala preskúmať a mali by sa v tom smere prijať opatrenia. 7. ZÁVER Cieľom národných včelárskych programov je zlepšiť produkciu a predaj medu v Európskej únii. Tieto programy slúžia vo všetkých členských štátoch na priamu podporu včelárstva, čo je síce malý sektor z hľadiska produkcie, ale vzhľadom na opeľovanie má pre poľnohospodárstvo zásadný význam. Podľa členských štátov aj prevádzkovateľov sú národné včelárske programy prínosné pre včelársky sektor. Opatrenia umožňujú zachovať produkciu vysokokvalitného medu v EÚ aj napriek zložitým podmienkam s rastúcimi výrobnými nákladmi, rizikami ohrozujúcimi prežitie včiel a neúprosnou medzinárodnou konkurenciou, ktorú predstavuje dovoz lacného medu z tretích krajín. Na základe informácií uvedených v tejto správe a výsledkov hodnotenia včelárskych opatrení Komisia nepočíta s úpravou zoznamu včelárskych opatrení uvedených v nariadení Rady (ES) č. 1234/2007. Komisia však navrhne zmeniť vykonávacie nariadenie (ES) č. 917/2004 s cieľom zabezpečiť, aby sa mohli včelárske opatrenia aplikovať a financovať celoročne, a tiež zlepšiť ich riadenie. Komisia bude okrem toho pracovať na lepšej koordinácii medzi národnými projektmi aplikovaného výskumu a výskumnými projektmi Únie s cieľom optimalizovať použitie výsledkov a zlepšiť ich šírenie vo včelárskom sektore. Komisia sa napokon bude usilovať o ďalšie zlepšovanie účinnosti súčasných opatrení, a to hľadaním možných synergií medzi včelárskymi programami a programami rozvoja vidieka. Mohli by sem patriť opatrenia na rozvoj vidieka, ako je podpora zriaďovania včelárstiev mladých chovateľov a modernizácia podnikov, ako aj využívanie agro-environmentálnych opatrení na zlepšenie dostupnosti medonosných rastlín pre včely medonosné. [1] Ú. v. EÚ L 299, 16.11.2007, s. 1. [2] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0267:FIN:SK:PDF [3] Ú. v. EÚ L 163, 30.4.2004, s. 83. [4] http://ec.europa.eu/agriculture/evaluation/market-and-income-reports/index_en.htm [5] http://wcmcom-ec-europa-eu-wip.wcm3vue.cec.eu.int:8080/agriculture/honey/index_en.htm [6] Ú. v. ES L 10, 12.1.2002, s. 47. [7] http://ec.europa.eu/food/animal/liveanimals/bees/eu_ref_lab_bee_health_en.htm [8] „A common pesticide decreases foraging success and survival in honey bees“ („Bežné pesticídy znižujú úspech včiel medonosných pri hľadaní potravy a ich šance na prežitie“) v Sciencexpress http://sciencemag.org/content/early/recent/ 29March 2012/ Page 1/ 10.1126/science.1215039. [9] http://ec.europa.eu/food/animal/liveanimals/bees/bee_health_en.htm [10] Španielsko, Nemecko, Maďarsko a Grécko.