SK Úradný vestník Európskej únie C 354/35

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Reforma spoločnej poľnohospodárskej politiky v roku 2013“ (stanovisko z vlastnej iniciatívy)

2010/C 354/06

Spravodajca: Lutz RIBBE

Európsky hospodársky a sociálny výbor sa 16. júla 2009 rozhodol podľa článku 29 ods. 2 rokovacieho poriadku vypracovať stanovisko z vlastnej iniciatívy na tému:

„Reforma spoločnej poľnohospodárskej politiky v roku 2013“.

Odborná sekcia pre poľnohospodárstvo, rozvoj vidieka a životné prostredie poverená vypracovaním stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 25. februára 2010.

Európsky hospodársky a sociálny výbor prijal na svojom 461. plenárnom zasadnutí 17. a 18. marca 2010 (schôdza z 18. marca) 163 hlasmi za, pričom 5 členovia hlasovali proti a 5 sa hlasovania zdržali, toto stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 EHSV s obavami pozoruje, že rozpor medzi zaviazaním sa k európskemu modelu poľnohospodárstva, resp. multifunkčnosti európskeho poľnohospodárstva, a každodennou realitou poľnohospodárskych podnikov sa naďalej prehlbuje. Európsky model poľnohospodárstva je teda dnes viac ako kedysi ohrozený súčasným vývojom. Tým rozhodnejšie a cielenejšie sa preto musí prostredníctvom silnej spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP) podporovať.

1.2 Trhy vyvíjajú, často najmä nízkymi a kolísavými cenami, na poľnohospodárov obrovský tlak, aby špecializovali svoje podniky a racionalizovali výrobu. Tieto procesy môžu viesť k problematickej regionálnej koncentrácii a k tomu, že poľnohospodári v znevýhodnených oblastiach zanechajú poľnohospodársku výrobu. Vzhľadom na tento adaptačný tlak považuje EHSV za naliehavo nutné, aby bolo v budúcnosti prostredníctvom spoločnej poľnohospodárskej politiky podporované zachovanie a ďalší rozvoj multifunkčného poľnohospodárstva v celej EÚ zameraného na ciele trvalej udržateľnosti.

1.3 EHSV v tom má jasno: sústredenie sa len na zvyšovanie konkurencieschopnosti v snahe prispôsobiť sa svetovému trhu je veľmi krátkozraké. SPP sa po roku 2013 nemôže zameriavať na výrobu za najnižšie ceny, ktorá by bola optimalizovaná z hľadiska podnikového hospodárstva, špecializovaná a regionálne zameraná, ale na európsky model poľnohospodárstva, ktorý musí byť založený na zásadách potravinovej sebestačnosti, udržateľnosti a reálnych potrebách poľnohospodárov a spotrebiteľov.

1.4 To si vyžaduje odlišné rámcové podmienky poľnohospodárskej politiky, pretože za súčasných podmienok a pri súčasných cenách na svetovom trhu nie je možné dosiahnuť želané multifunkčné poľnohospodárstvo.

1.5 EHSV vyzýva Komisiu, Radu a Európsky parlament, aby najprv jednoznačným spôsobom opísali cieľ SPP a nakoniec predstavili potrebný súbor nástrojov a objasnili výšku nevyhnutných finančných prostriedkov. Až potom by sa mala objasniť otázka financovania. EHSV nepovažuje za správne stanoviť najprv výšku finančných prostriedkov pre určitú oblasť pôsobnosti a potom túto sumu rozdeliť na jednotlivé opatrenia a medzi jednotlivé členské štáty.

1.6 Podľa zmluvy o EÚ je jedným z cieľov SPP stabilizácia trhu. Stabilné trhy sú dôležité. Preto považuje EHSV za dôležité, aby sa aj v budúcnosti využívali trhové nástroje na stabilizáciu cien a predchádzanie veľkým cenovým výkyvom. Opatrenia zamerané na reguláciu trhu, resp. zabezpečenie výrobných cien, sa znížili na minimum a v porovnaní s tretími štátmi patria poľnohospodárske trhy EÚ k tým najotvorenejším. Z toho vyplýva väčšina problémov, ktoré z dlhodobého hľadiska nie je možné odstrániť len prostredníctvom prevodov platieb.

1.7 Poľnohospodárska politika je teda niečo viac než len prerozdeľovanie finančných prostriedkov. Poľnohospodári právom očakávajú, že z predaja svojich výrobkov na trhu a ako odmenu za svoje služby, ktoré vykonávajú v rámci európskeho modelu poľnohospodárstva, dosiahnu primerané príjmy.

1.8 Na tento účel je okrem toho potrebné podporovať výrobu a predaj kvalitných výrobkov, ktoré reprezentujú určitý región a rozmanitosť vidieckych oblastí v EÚ, pričom sa budú uprednostňovať krátke distribučné cesty a priamy prístup poľnohospodárov alebo zoskupení výrobcov s cieľom zvýšiť tak konkurencieschopnosť poľnohospodárskych podnikov a čeliť príliš silnej rokovacej pozícii veľkých obchodných reťazcov. Rozmanitosť a charakteristické znaky európskych výrobkov sa musia zachovávať aj pomocou korektného informovania spotrebiteľov.

1.9 Dôležitou úlohou reformy bude zmeniť súčasný nejednotný systém podpory EÚ v oblasti poľnohospodárstva na jednotný, spoločensky prijateľný systém, založený na objektívnych kritériách.

1.10 Platby poľnohospodárom už nemožno dlhšie odôvodňovať historickými rozhodnutiami alebo nárokmi, musia byť odmenou za – presne definované – služby, ktoré sú potrebné na zachovanie európskeho modelu poľnohospodárstva a ktoré sa neodrážajú v trhových cenách. Z tohto dôvodu musia byť cielené.

1.11 Pre celoeurópsku jednotnú platbu na plochu neexistuje žiadne odôvodnenie, o. i. z dôvodu veľkých štrukturálnych a agroklimatických rozdielov, výrazne odlišných priemerných príjmov v rámci jednotlivých štátov a regiónov, veľmi odlišných vstupných a výrobných nákladov a rôznych plnení, ktoré vykonávajú rozličné podniky a typy podnikov na zachovanie európskeho modelu poľnohospodárstva. Skôr je potrebné nájsť prispôsobené regionálne riešenia pre konkrétne typy podnikov.

1.12 Je potrebné zlepšiť a zároveň optimalizovať programy zamerané na rozvoj vidieka. Prenesenie príslušných úloh na všeobecnú štrukturálnu, resp. regionálnu politiku sa musí jasne zamietnuť. Výbor sa takisto domnieva, že opatrenia financované zo súčasného Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) by mali mať zreteľnú poľnohospodársku súvislosť; nepatrí sem teda výstavba ciest ani širokopásmové pripojenie.

2. Stanovenie úloh

2.1 Európska komisia predloží v roku 2010 oznámenie o budúcej podobe svojich kľúčových politických oblastí a o budúcom rozpočtovom rámci po roku 2014. Toto oznámenie bude obsahovať aj informácie o smerovaní politík Spoločenstva, ako sú SPP a štrukturálne fondy.

2.2 Cieľom tohto stanoviska z vlastnej iniciatívy je sformulovať základné myšlienky organizovanej občianskej spoločnosti týkajúce sa budúceho smerovania a podoby SPP. Cieľom je predložiť Komisii argumenty a odporúčania potrebné na vypracovanie oznámenia.

3. Východisková situácia: „Európsky model poľnohospodárstva“ – európsky vzor poľnohospodárskej politiky – je ohrozený

3.1 Očakávania spoločnosti týkajúce sa poľnohospodárstva sa výrazne zmenili. Už dávno nejde len o ciele stanovené v článku 33 Zmluvy o ES, ktoré boli v nezmenenej podobe prevzaté do novej Lisabonskej zmluvy, ako napr. vyrobiť prostredníctvom rozvoja produktivity dostatočné množstvo potravín za primerané ceny.

3.2 K tomu sa pridali nové výzvy, ako: zabezpečenie biodiverzity, celoplošné zachovanie kultúrnej krajiny, rozvoj vidieckych oblastí vrátane vytvorenia a zachovania pracovných miest, regionálne výrobky ako kultúrne bohatstvo atď. Poľnohospodárstvo sa okrem toho musí vyrovnať s následkami zmeny klímy a prispieť k zachytávaniu oxidu uhličitého.

3.3 Celosvetová potravinová kríza, ale aj problematická situácia na trhoch s energiou čoraz viac zdôrazňujú ďalšie veľmi dôležité funkcie domáceho, teda regionálneho poľnohospodárstva, ako je potravinová bezpečnosť, resp. potravinová sebestačnosť, a jeho význam ako dodávateľa energie.

3.4 Potravinová bezpečnosť musí byť základným právom všetkých ľudí. Aj keď nie je potrebné vlastné zásobovanie vo výške 100 %, cieľom by malo byť dosiahnutie čo najvyššieho stupňa vlastného zásobovania (t. j. potravinovú sebestačnosť).

3.5 S poľnohospodárskou výrobou je často spojený kúsok kultúry a regionálnej identity a potraviny môžu prispieť k rozlišovaniu a histórii krajín a regiónov. Zatiaľ čo by sa potraviny teoreticky mohli doviezť, kultúrne krajiny, biodiverzita a kultúra sa môžu zachovať len na základe aktívneho, roľníckeho spôsobu obrábania pôdy; nie je možné ich dovážať. Potraviny sa preto musia posudzovať úplne iným spôsobom ako napr. priemyselné výrobky, pri ktorých sa miesto výroby určuje v prvom rade podľa výšky nákladov.

3.6 Diskusia o trvalo udržateľnom hospodárení tak dospela k otázke poľnohospodárstva. V prípade poľnohospodárstva zameraného na ciele trvalej udržateľnosti hovoríme v oblasti politiky o „európskom modeli poľnohospodárstva“.

3.7 EHSV vidí kľúč k zachovaniu kvantitatívne postačujúcej, kvalitatívne hodnotnej a regionálne diferencovanej, celoplošne prevádzkovanej a ekologickej výroby potravín, ktorá chráni a udržuje európsky priestor, zachováva rozmanitosť a poznávacie prvky výrobkov a podporuje rozmanité a druhovo bohaté európske kultúrne krajiny a vidiecke oblasti, v zachovaní, resp. rozvoji „európskeho modelu poľnohospodárstva“ aj prostredníctvom multifunkčného poľnohospodárstva roľníckeho (1) charakteru v EÚ, ktorého poľnohospodárske príjmy sú porovnateľné s priemernými príjmami na národnej resp. regionálnej úrovni.

3.8 Zdôrazňuje, že už dnes existujú veľké rozdiely – aj v Európe – medzi multifunkčne orientovaným poľnohospodárstvom a poľnohospodárstvom, ktoré sa v prvom rade musí/má zameriavať na globalizované a liberalizované trhy.

3.9 S obavami pozoruje, že rozpor medzi zaviazaním sa k európskemu modelu poľnohospodárstva, resp. k multifunkčnosti európskeho poľnohospodárstva, a každodennou realitou poľnohospodárskych podnikov sa naďalej zväčšuje.

3.10 Dôvodom je o. i. to, že poľnohospodári, ktorým vo vidieckych oblastiach nebude priradená čisto výrobná, ale multifunkčná úloha, budú musieť čeliť úlohám, ktoré v prvom rade stoja peniaze, ale žiadne neprinesú, pretože trhové ceny za poľnohospodárske výrobky nezahŕňajú výstupy poľnohospodárstva v rámci multifunkčnosti.

3.11 Podniky sú tak v súčasnosti nútené prechádzať všetkými možnými trendmi v oblasti produktivity, aby boli schopné prežiť z hospodárskeho hľadiska. EÚ sa z dôvodu pomalého vývoja týchto procesov postupne odchyľuje od európskeho modelu poľnohospodárstva, pričom je možné pozorovať trend industrializácie poľnohospodárstva. Na jednej strane vznikajú také druhy podnikov, ktoré smerujú k „amerikanizácii európskeho poľnohospodárstva“, zatiaľ čo na strane druhej sa musia zrušiť mnohé podniky, ktorých existencia by bola dôležitá pre zachovanie multifunkčného poľnohospodárstva.

3.12 Tieto procesy napredujú v rôznych odvetviach prevádzky, ale aj rôznych regiónoch, veľmi rozličným spôsobom. V posledných rokoch vznikla obrovská dynamika, čiastočne bolo možné pozorovať pravidelné narušenie štruktúry: v Dolnom Sasku len v roku 2008 ukončilo svoju činnosť 20 % všetkých podnikov s chovom ošípaných bez toho, aby bolo vykŕmené čo len o jedno prasa menej.

3.13 Nie však jasné, kde sa tento vývoj skončí. Už dávno nemožno vylúčiť, že Európa stráca – ako je to známe aj z oblasti priemyslu – celé výrobné odvetvia. Ako prvý príklad by mohlo poslúžiť hydinárske odvetvie, ktoré bolo do veľkej miery „industrializované“ – tak ako žiadne iné odvetvie. Jeden z najväčších koncernov v Európe, francúzsky hydinársky podnik Doux, preložil hneď niekoľko prevádzok z Francúzska do Brazílie, pretože je tam lacnejšia výroba.

3.14 Tzn.: ani pokračujúci rozvoj produktivity nie je koniec koncov zárukou pre prežitie európskeho poľnohospodárstva na neregulovaných globálnych trhoch. Takouto zárukou pre celoplošne prevádzkované poľnohospodárstvo v Európe ani nikdy nebol.

3.15 EHSV zdôrazňuje, že silná koncentrácia výroby vedie k väčšej náchylnosti európskeho poľnohospodárstva na krízy.

3.16 Európsky model poľnohospodárstva sa vyznačuje tým, že vedome počíta s poklesom produktivity, čo, prirodzene, predstavuje v rámci hospodárskej súťaže nevýhodu. Avšak presne to je politickým a spoločenským úmyslom. Európski občania majú odlišné predstavy, pokiaľ ide o využívanie geneticky modifikovaných organizmov, hormónov, podporu rastu, boj proti salmonelóze alebo zachovanie vidieka ako, do istej miery, občania žijúci mimo územia Európy. Jedno je však jasné: tieto očakávania produkcie, ktoré sú v porovnaní s medzinárodnými očakávaniami vyššie, spôsobujú náklady, ktoré nie je možné preniesť len na poľnohospodárov.

3.16.1 V tomto zmysle je najdôležitejšie posilniť kontrolné mechanizmy na hraniciach prostredníctvom protokolov zdravotnej záruky, ktoré by umožnili potvrdiť podmienky vysledovateľnosti a bezpečnosti a nepoužívania zakázaných produktov v EÚ, pričom by sa uplatňovali rovnaké požiadavky na európske a dovážané produkty.

3.17 Európski politici tak stoja pred úlohou zachovať poľnohospodárstvo, ktoré sa nesmie zúčastňovať na každom rozvoji produktivity, ale ktoré musí majiteľom podnikov zabezpečiť dostatočný príjem.

3.18 Európsky model poľnohospodárstva nemôže existovať za podmienok a cien na svetovom trhu. Nie je možné chcieť poľnohospodárstvo,

— ktoré by bolo schopné vyrábať vo všetkých európskych regiónoch za (často zdeformovaných) podmienok svetového trhu,

— ktoré by súčasne spĺňalo všetky očakávania týkajúce sa výroby (kvalita, bezpečnosť, šetrenie prírodných zdrojov, dobré životné podmienky zvierat atď.) a zvládlo by aj európske náklady,

— a ktoré by navyše zaručovalo moderný trh práce s atraktívnymi mzdami, ktorý by sa vyznačoval vysokou úrovňou pracovných miest a ich istotou, ako aj vysokou úrovňou vzdelávania a ďalšej kvalifikácie.

3.19 Európsky model poľnohospodárstva je teda dnes viac ako kedysi ohrozený súčasným vývojom, preto sa musí podporovať prostredníctvom silnej spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP).

4. Politika po roku 2014 – rozhodnutie o smerovaní: akou cestou sa má SPP uberať?

4.1 Hoci spoločná poľnohospodárska politika sa už v minulosti musela opakovane čiastočne podrobiť zásadným zmenám a reformám, opäť – po rokoch 2000, 2003 a 2008 – sa diskutuje o reforme. Znamená to, že doposiaľ sa na všetky spoločenské otázky spojené s SPP nenašla uspokojivá odpoveď. Preto sa spoločná poľnohospodárska politika opakovane stáva terčom ostrej kritiky, či dokonca do určitej miery spochybňuje. EHSV sa domnieva, že pokiaľ sa berie európsky poľnohospodársky model vážne, vylučuje to automaticky možnosť radikálnej trhovej orientácie poľnohospodárstva.

4.2 Zainteresovaní aktéri by mali a musia tejto spoločenskej diskusii nielen čeliť, ale mali by ju aktívne viesť. Táto diskusia ponúka možnosť, ako spoločnosti objasniť, prečo poľnohospodárstvo skutočne zohráva osobitnú úlohu. Udržateľná rastlinná a živočíšna výroba v zmysle európskeho modelu poľnohospodárstva predstavujú základ výživy našej spoločnosti, sú strategickým odvetvím pre primerané územné riadenie a plánovanie, uchovanie krajiny, starostlivosť o životné prostredie a boj proti klimatickým zmenám.

4.3 EHSV považuje za mimoriadne potrebné dosiahnuť najprv spoločenský konsenzus v otázke, ako by v budúcnosti malo vyzerať európske poľnohospodárstvo, a teda, aký by mal byť vzor poľnohospodárskej politiky. Stručne povedané: bude SPP brániť a rozvíjať „európsky model poľnohospodárstva“ alebo sa zameria na ozdravenie tých niekoľko málo, čoraz viac špecializovaných, regionálne sústredených a optimalizovaných podnikov v rámci čoraz ostrejších globálnych pretekov o najnižšie ceny?

4.4 EHSV v tom má jasno: sústredenie sa len na zvyšovanie konkurencieschopnosti v snahe prispôsobiť sa svetovému trhu je veľmi krátkozraké. SPP sa po roku 2013 nemôže zameriavať na výrobu za najnižšie ceny, ktorá by bola optimalizovaná z hľadiska podnikového hospodárstva, špecializovaná a regionálne zameraná, ale na európsky model poľnohospodárstva, ktorý musí byť založený na zásadách potravinovej sebestačnosti, udržateľnosti a reálnych potrebách poľnohospodárov a spotrebiteľov.

4.5 Európsky model poľnohospodárstva môže pretrvať len vtedy, keď sa zvýši konkurencieschopnosť multifunkčného poľnohospodárstva v porovnaní s poľnohospodárskou výrobou, ktorá bude optimalizovaná z hľadiska podnikového hospodárstva. Táto skutočnosť musí byť hlavnou úlohou SPP, na ňu sa musia zamerať nástroje poľnohospodárskej politiky, čo povedie k výrazným zmenám v štruktúre finančnej podpory. Ďalšie zníženie nástrojov riadenia by odporovalo tejto požiadavke.

4.6 EHSV vyzýva Komisiu, Radu a Európsky parlament, aby najprv jednoznačným spôsobom opísali cieľ SPP a nakoniec predstavili potrebný súbor nástrojov a objasnili výšku nevyhnutných finančných prostriedkov. Až potom by sa mala objasniť otázka financovania. EHSV nepovažuje za správne stanoviť najprv výšku finančných prostriedkov pre oblasť pôsobnosti a potom túto sumu rozdeliť na jednotlivé opatrenia a medzi jednotlivé členské štáty.

4.7 EHSV poukazuje na to, že pri úvahách o zameraní SPP po roku 2013 by sa mala zohľadniť skutočnosť, že šestina všetkých pracovných miest v Európe priamo, resp. nepriamo súvisí s poľnohospodárskou výrobou. SPP je preto tiež dôležitá pre zachovanie pracovných miest v EÚ, a to hlavne vo vidieckych oblastiach. Ak sa samotná poľnohospodárska výroba zruší, zrušia sa pracovné miesta vo vstupných aj koncových podnikoch až po potravinársky priemysel. Okrem toho poľnohospodárstvo spravuje asi 80 % územia Únie a zohráva základnú úlohu v udržateľnom využívaní zdrojov, uchovaní prírodných biotopov, biodiverzity atď. Tiež sa od neho požaduje, aby zohrávalo stále významnejšiu úlohu v boji proti klimatickým zmenám.

5. Rozmanitý balík opatrení v oblasti poľnohospodárskej politiky

5.1 Trh pozná ceny, ale takmer žiadne hodnoty. Ceny, ktoré dosahujú poľnohospodári, sa čoraz viac orientujú na globálne najvýhodnejšie podmienky výroby a výrobné náklady. „Európsky model poľnohospodárstva“ je však vo veľkej miere spätý s hodnotami, ktoré sa neodrážajú v cenách na svetovom trhu.

5.2 Podľa zmluvy o EÚ je jedným z cieľov SPP stabilizácia trhu. Stabilné trhy sú dôležité. Preto považuje EHSV za dôležité, aby sa aj v budúcnosti využívali trhové nástroje na stabilizáciu cien a predchádzanie veľkým cenovým výkyvom. Opatrenia zamerané na reguláciu trhu, resp. zabezpečenie výrobných cien, sa znížili na minimum a v porovnaní s tretími štátmi patria poľnohospodárske trhy EÚ k tým najotvorenejším. Z toho vyplýva väčšina problémov, ktoré z dlhodobého hľadiska nie je možné odstrániť len prostredníctvom prevodov platieb.

5.3 Poľnohospodárska politika je teda niečo viac než len prerozdeľovanie finančných prostriedkov. Poľnohospodári právom očakávajú, že z predaja svojich výrobkov na trhu a ako odmenu za svoje služby, ktoré vykonávajú v rámci európskeho modelu poľnohospodárstva, dosiahnu primerané príjmy.

5.4 Spoločnosť musí prostredníctvom poľnohospodárskej politiky zabezpečiť podporu, ak chce zachovať európsky model poľnohospodárstva. Poľnohospodárstvo pritom bude musieť akceptovať očakávanie spoločnosti, že na základe jej podpory budú splnené aj jej očakávania v oblasti multifunkčného poľnohospodárstva.

5.5 Obchod, trhy a organizácia trhu

Volatilné/stabilné trhy

5.5.1 Pokiaľ ide o trhy a ceny, treba rozlišovať a vyriešiť minimálne tri druhy rozdielnych problémov:

— stále nestabilnejšie trhy s výrobnými cenami, ktoré sú skôr nižšie,

— narastajúca trhová sila sektoru distribúcie a predaja voči výrobcom,

— nepopierateľné problémy v oblasti výroby a predaja kvalitných lokálnych a regionálnych produktov. Tu chýbajú špecifické právne predpisy pre poľnohospodárstvo zamerané na miestne a regionálne produkty.

5.5.2 Nevyužívanie účinných nástrojov zameraných na stabilizáciu trhov podporilo špekulácie a volatilitu trhov. To je však v rozpore so súčasnými i predchádzajúcimi zmluvami EÚ.

5.5.3 Veľké výkyvy cien majú tendenciu znižovať podiel výrobcov v reťazci tvorby hodnôt a zvyšovať predajnú maržu.

5.5.4 Ako je zrejmé z uplynulých rokov, neprofitujú z toho ani spotrebitelia: zníženie cien cukrovej repy o 40 % sa v prípade spotrebiteľov pri konečných cenách skoro vôbec neprejavilo, a to isté platí aj pre prudký pokles cien za mlieko a obilie.

5.5.5 Skúsenosti z minulosti ukazujú, že regulované zásahy – prostredníctvom správnych opatrení použitých v správnom čase – sú z hospodárskeho hľadiska nákladovo výhodnejšie ako neskoršia napráva škôd.

5.5.6 Kríza v sektore mlieka jasne ukazuje, že nie je možné na jednej strane znížiť regulačné zásahy na trhu, resp. znížiť objem výroby na minimum, a na druhej strane nezohľadniť vysoké nároky na výrobu, resp. multifunkčnosť tak, ako to obyvatelia očakávajú.

5.5.7 Ukončenie stanovovania kvót na mlieko je spojené s nebezpečenstvom, že mnohí výrobcovia mlieka, najmä v znevýhodnených regiónoch, zrušia svoju výrobu, čo je v mnohých ohľadoch v súlade s úlohou obhospodarovania pôdy. Je určite správne, že množstvo mlieka, ktoré sa spotrebuje napr. v Estónsku, môžu produkovať iné, produktívnejšie regióny Európy ako miestne. Takéto premiestnenie výroby z dôvodu nákladov je však v diametrálnom protiklade s cieľmi európskeho modelu poľnohospodárstva a EHSV sa zasadzuje za poľnohospodársku politiku, ktorá umožňuje celoplošné hospodárenie založené na zásadách potravinovej sebestačnosti. Ešte raz: túto úlohu nebude možné uskutočniť len prostredníctvom finančných prevodov a preto je nutné regulovať trh a výrobu.

5.5.8 Stabilizácia trhov – vrátane vytvorenia tzv. „záchrannej siete“ – tak musí byť hlavnou úlohou reformy SPP.

5.5.9 EHSV sa preto zasadzuje za to, aby

— sa zabezpečilo a využilo aj to málo existujúcich opatrení zameraných na stabilizáciu trhu v prípade, že si to situácia na trhu bude vyžadovať, a za to, aby sa vyvinuli a zaviedli nové myšlienky v oblasti stabilizácie trhu, ktoré budú v súlade s WTO,

— sa vzhľadom na narastajúcu neistotu na medzinárodných poľnohospodárskych trhoch začalo v prípade poľnohospodárskych výrobkov so strategickými prípravami na krízu v podobe ich skladovania,

— sa dodatočne preskúmalo, ako možno pomocou organizácií výrobcov, resp. odvetvových dohôd prispieť k stabilizácii trhu.

Problémy v rámci potravinárskeho reťazca

5.5.10 Pokiaľ ide o tvorbu cien, v rokovacích pozíciách existuje nerovnováha a poľnohospodári hovoria o nespravodlivých zmluvných praktikách, ktoré spočívajú v silnej rokovacej pozícii veľkoobchodníkov s potravinami.

5.5.11 V súčasnosti je v zmysle liberálneho trhu rozhodujúca otázka, kto získa aký podiel v reťazci tvorby hodnôt. Táto skutočnosť nie je uspokojivá, najmä nie pre tých poľnohospodárov, ktorí často pri – už aj tak vyšších – jednotkových nákladoch musia čoraz častejšie zohľadňovať naďalej klesajúce výrobné ceny; na to musia často reagovať opatreniami, ktoré sú v rozpore s cieľmi európskeho modelu poľnohospodárstva.

5.5.12 Keďže v krajinách EÚ 27 kontroluje 77 % trhu s potravinami len 15 obchodných reťazcov, zasadzuje sa EHSV za to, aby sa podobne ako v USA preskúmalo, či právo hospodárskej súťaže v dostatočnej miere predchádza dominantným štruktúram a podozrivým zmluvným praktikám. Je dôležité, aby sa do tohto preskúmania zapojili všetky príslušné skupiny. Táto analýza by mala vyústiť do takých zmien a doplnení právnych predpisov Spoločenstva pre agropotravinársky sektor, ktoré by zohľadňovali špecifiká tohto sektora a prispôsobili by ich právnym predpisom o hospodárskej súťaži konkurenčných krajín na svetových trhoch, a to v súlade so závermi poradnej skupiny na vysokej úrovni pre mlieko.

5.5.13 EHSV očakáva, že Komisia vynaloží úsilie na zvýšenie transparentnosti v oblasti tvorby cien a predloží riešenia na predchádzanie tzv. „asymetrickej tvorbe cien“ (2).

Predaj miestnych a regionálnych výrobkov, špecialít a kvalitných výrobkov

5.5.14 Veľké potravinárske reťazce a hlavní spracovatelia žiadajú rovnaké, kvázi normované, lacné suroviny. Na regionálnu diverzitu a diverzitu špecifických výrobkov tak nezostáva veľký priestor.

5.5.15 No práve výroba a predaj kvalitných výrobkov ako výraz regionality a rozmanitosti vidieckych oblastí v EÚ je dôležitou úlohou pre zachovanie európskeho modelu poľnohospodárstva. Táto úloha si preto zaslúži oveľa väčšiu podporu. Skrátenie distribučných ciest a vytvorenie priameho prístupu k spotrebiteľom pre poľnohospodárov alebo zoskupenia výrobcov môže prispieť k zvýšeniu konkurencieschopnosti práve menších a z pracovného hľadiska náročných podnikových štruktúr.

5.5.16 Zemepisné označenia a technicko-výrobné rozdiely je potrebné zohľadniť v oveľa väčšej miere ako doteraz. Je potrebné ich chápať a chrániť ako „právo duševného vlastníctva“. Príslušné úlohy môžu byť spojivom medzi poľnohospodárskymi výrobkami a regiónmi, keďže výrobky majú „istý“ pôvod, ale aj osobitné známky kvality, ktoré sa v priebehu času „vykryštalizovali“. Je dôležité jasne definovať, čo treba chápať pod pojmom regionálne výrobky.

5.5.17 Pokiaľ ide o označovanie výrobkov, v súčasnosti existuje mnoho zavádzajúcich a pochybných praktík. V budúcnosti by už napríklad nemalo byť povolené, aby

— boli na obaloch od mlieka zobrazované pasúce sa kravy, keď mlieko pochádza od zvierat, ktoré nemajú prístup na pašu. Namiesto toho je potrebné podporovať príslušné diferencovanie trhov (programy týkajúce sa sena alebo mlieka od kráv z pastvín až po regionálny predaj zo strany výrobných družstiev alebo malých družstiev),

— výrobok lákal údajmi o inom regióne, než v akom bol vyrobený.

5.5.18 V tejto súvislosti je potrebné zlepšiť a kontrolovať transparentnosť trhov a informácií pre spotrebiteľov (ako napríklad označenie pôvodu). V súvislosti s lepším informovaním o pravidlách platných pre európskych poľnohospodárov je potrebné spustiť príslušné kampane zamerané na informovanie spotrebiteľov o európskych systémoch výroby. Okrem toho by sa osobitná pozornosť mala venovať sústave označovania, pričom EHSV zastáva názor, že by sa mali brať do úvahy odporúčania uvedené v stanovisku k poskytovaniu informácií o potravinách spotrebiteľom (NAT/398) (3).

5.5.19 Prostriedky daňových poplatníkov by sa mali v budúcnosti vo väčšej miere využívať na podporu regionálnych výrobkov a trhov.

5.6 Finančné nástroje SPP

Súčasný stav

5.6.1 V súčasnosti existuje v EÚ v oblasti poľnohospodárstva nejednotný systém podpory: v krajinách EÚ 15 existuje režim jednotnej platby, ktorý je založený buď na historických platobných nárokoch, resp. ktorý smeruje k zavedeniu jednotných platieb na plochu. V krajinách EÚ 12 bol priamo zavedený systém jednotných platieb na plochu, pričom platby sa v tomto prípade nachádzajú pod úrovňou krajín EÚ 15.

5.6.2 Jednotliví poľnohospodári tak dnes zo súčasnej platobnej praxe profitujú rôznym spôsobom. Na jednej strane sa to často považuje za nespravodlivé, na strane druhej sa tento systém daňovým poplatníkom vysvetľuje len ťažko.

5.6.3 Hlavná úloha tejto reformy tak musí spočívať vo vývoji jednotného, spoločensky prijateľného systému založeného na objektívnych kritériách.

5.6.4 Priame platby v rámci 1. piliera majú svoje prvotné opodstatnenie v záruke zníženia cien z roku 1992. Poskytovali sa až do roku 2003 ako kompenzačné platby, až do zavedenia „oddeľovania“ prostredníctvom luxemburských rozhodnutí. Keďže väčšina členských štátov si však zvolila tzv. „historický model jednotnej platby“, jednotliví poľnohospodári profitujú zo súčasného systému tak ako predtým – veľmi rozličnými spôsobmi. Z dôvodu oddelenia už nemajú priamy vplyv na spôsob výroby.

5.6.5 Priame platby (= platby na plochu) v rámci 2. piliera sa poskytujú ako odmena pre poľnohospodárov za konkrétne dodatočné služby, ktoré presahujú rámec základných požiadaviek a ktoré nie sú zohľadnené v trhovej cene, resp. ako motivácia zachovať v znevýhodnených regiónoch spoločensky potrebnú výrobu.

5.6.6 Priame platby z 1. piliera financuje v súčasnosti EÚ do výšky 100 %, a v prípade platieb v rámci 2. piliera musia členské štáty prispieť finančnými prostriedkami. Tento odlišný mechanizmus financovania ovplyvňuje v mnohých členských štátoch „atraktívnosť“ programov. EHSV vyzýva Komisiu, aby pri budúcom programovom plánovaní dbala na to, aby odlišná miera financovania neviedla k uprednostňovaniu, resp. menšiemu záujmu o konkrétne časti programov zo strany členských štátov.

5.6.7 Okrem priamych platieb existuje prostriedok na stimulovanie rozvoja vidieka (3. os 2. piliera), na prevádzkovú investičnú pomoc (1. os 2. piliera), ako aj na program LEADER.

5.6.8 Priamy prevod finančných prostriedkov má v súčasnosti vzhľadom na nestabilnosť a volatilitu trhov a ostatné okolnosti veľmi veľký význam pre príjem podnikov. Bez prevodu týchto prostriedkov by bola zmena štruktúry v oblasti poľnohospodárstva podstatne dramatickejšia, aj keď je potrebné uviesť, že z najdôležitejšieho súčasného nástroja, ktorými sú priame platby z 1. piliera, profitujú jednotlivé podniky veľmi odlišným spôsobom.

Budúce platobné systémy

5.6.9 Pokiaľ ide o priame platby z 1. piliera, EHSV naďalej zastáva pôvodné stanovisko. Neustále zdôrazňoval, že priame platby so zdôvodneným účelom „… (majú) veľmi dôležitú, aj keď len doplňujúcu úlohu (4) …“. Príjmy poľnohospodárov by sa mali dosahovať z trhových výnosov a služieb, ktoré nie sú pokryté v trhových cenách.

5.6.10 Táto doteraz neposkytovaná, ale potrebná náhrada za služby predpokladá dosiahnutie dohody v otázke, ktoré služby – individuálne alebo kolektívne – poľnohospodári poskytujú. Vyriešenie tejto otázky je potrebné na stanovenie jasných zásad pre poskytovanie priamych platieb v budúcnosti. Tieto platby musia byť založené na objektívnych kritériách, musia byť na niečo „naviazané“, aby ich spoločnosť akceptovala.

5.6.11 V zásade by malo platiť, že

— priame platby v rámci prvého alebo druhého piliera budú určené len skutočne aktívne činným poľnohospodárom, zväzom starostlivosti o krajinu alebo iným inštitúciám, ktoré sa venujú starostlivosti o kultúrnu krajinu,

— v priamych platbách v rámci prvého alebo druhého piliera budú zohľadnené existujúce a vytvorené pracovné miesta v jednotlivých podnikoch,

— priame platby v rámci prvého alebo druhého piliera budú slúžiť ako náhrada za také služby poľnohospodárskeho podniku, ktoré sú potrebné na zachovanie európskeho modelu poľnohospodárstva. Príjmy poľnohospodárov by mali pochádzať hlavne z cien na regulovanom trhu, ktorý uznáva výrobné náklady,

— z dôvodu veľmi rozdielnych agroklimatických podmienok v EÚ by priame platby v rámci prvého alebo druhého piliera mali obsahovať aj prvky, ktoré by vo všetkých členských štátoch vyrovnávali náklady, ktoré poľnohospodárom vznikajú na základe agroklimatických faktorov (5).

5.6.12 Je potrebné rozhodnúť, za ktoré konkrétne služby sa majú poskytovať priame platby (a v akej výške). Podniky, resp. výrobné prevádzky, ktoré takéto služby neposkytujú alebo nechcú poskytovať, teda ktoré nespolupracujú na uskutočnení európskeho modelu poľnohospodárstva, by nemali žiadne priame platby dostávať.

5.6.13 Priame platby, ktorých funkciou je poskytovať náhradu za služby verejného záujmu, ktoré nie sú zohľadnené v trhovej cene (napríklad konkrétne, definované služby v oblasti životného prostredia), by mali byť nespochybniteľné. EHSV považuje za potrebné vytvoriť zodpovedajúce programy, ktoré budú navyše atraktívne a flexibilné. Preto je nevyhnutné opäť zaviesť „stimuly“. Dôležité je taktiež môcť flexibilnejšie reagovať na jednotlivé činnosti poľnohospodárov. Programy by sa mali zameriavať skôr na výsledok ako na opatrenia.

5.6.14 Do tejto kategórie bude v budúcnosti spadať mnoho nových opatrení, napr. tie poľnohospodárske metódy, ktoré prispievajú k zmierneniu zmeny klímy alebo k viazaniu oxidu uhličitého v pôde; určite sem patria aj trávnaté plochy.

5.6.15 Viac ako oprávnené sú aj priame platby ako kompenzácia za trvalé, nemeniteľne nepriaznivé prírodné podmienky, ako aj platby na kompenzáciu obmedzeného využívania z dôvodu požiadaviek, napríklad v oblasti ochrany prírody. V mnohých chránených oblastiach je dôležité konkrétne poľnohospodárske využitie pôdy s cieľom zachovať charakter danej oblasti. EHSV považuje na nereálne zamietnuť platby s odôvodnením, že nariadením o ochrane životného prostredia sa stanovil rámec, ktorý musia poľnohospodári dodržiavať.

5.6.16 Priame platby so zdôvodneným účelom, ktoré sú zároveň diferencované a za ktorými sa nachádza konkrétna služba verejného záujmu, musia predstavovať budúce jadro politiky zameranej na podporu poľnohospodárstva v oblasti priamych platieb. Kompenzačné platby sem jednoznačne patria.

5.7 Jednotná platba na plochu ako kompenzácia za znevýhodnenie v rámci hospodárskej súťaže?

5.7.1 Jeden postoj, o ktorom sa diskutuje, hovorí o zmene súčasných priamych platieb z 1. piliera na celoeurópsku jednotnú platbu na plochu a o ich poskytovaní s odôvodnením, že európske poľnohospodárstvo musí v porovnaní s mimoeurópskymi konkurentmi čeliť vyšším výrobným normám, a tým aj nevýhodám v rámci hospodárskej súťaže.

5.7.2 EHSV sa domnieva, že je potrebné pouvažovať o príslušnej kompenzácii nevýhod v oblasti hospodárskej súťaže. V obchodných dohodách sa sociálne a ekologické normy, ktoré sú pre európsky model poľnohospodárstva rozhodujúce, považujú za necolné prekážky obchodu, čo je celkom neprijateľné. Systém WTO sa preto musí v tejto oblasti nutne zreformovať, pretože systém globálneho obchodu bez sociálnych a ekologických noriem je neprijateľný.

5.7.3 Na kompenzáciu príslušných nevýhod v oblasti hospodárskej súťaže je potrebné stanoviť, v ktorých výrobných odvetviach sa európske požiadavky konkrétne líšia od požiadaviek najdôležitejších konkurentov a ktoré nákladové nevýhody preukázateľným spôsobom vznikajú v jednotlivých podnikoch/typoch podnikov/výrobných prevádzkach.

5.7.4 Výrobné podmienky, a tým aj výrobné náklady poľnohospodárov v Európe sú mimoriadne rozdielne: v rôznych regiónoch existujú veľké štrukturálne a (agro)klimatické rozdiely, ale aj veľmi odlišné vstupné a životné náklady. Nákladové nevýhody sa podstatne odlišujú aj úsporami z rozsahu v jednotlivých členských štátoch, regiónoch a medzi rôznymi typmi podnikov.

5.7.5 Dá sa ľahko pochopiť, že napríklad dokázateľné nevýhody v oblasti výroby v prípade chovateľských podnikov sa neodstránia tým, že sa poskytne jednotná platba na plochu, z ktorej budú profitovať aj podniky, ktoré sa nezaoberajú živočíšnou výrobou.

5.7.6 Z toho vyplýva, že problematika kompenzácie nevýhod spojených s hospodárskou súťažou sa nevyrieši zavedením celoeurópskej jednotnej platby na plochu, ale musela by sa riešiť zohľadnením agroklimatických podmienok, ako aj typov podnikov v jednotlivých regiónoch.

5.8 Jednotná platba na plochu ako prevod príjmov?

5.8.1 Niet pochýb: približne 50 miliárd EUR, ktoré ročne plynú z rozpočtu EÚ vyčleneného na poľnohospodárstvo do európskeho poľnohospodárstva, majú pre mnohé podniky v súčasnosti existenčný význam.

5.8.2 Ceny, ktoré sa v súčasnosti platia za poľnohospodárske výrobky, tak nie sú len príliš nízke na to, aby mohli prispieť k zachovaniu európskeho modelu poľnohospodárstva, ale spochybňujú aj poľnohospodárstvo v Európe ako celok.

5.8.3 Z tohto dôvodu bola do diskusie zahrnutá otázka poskytovania akejsi „základnej alebo existenčnej platby“ všetkým poľnohospodárom vo forme platby na plochu jednotnej v celej Európe.

5.8.4 Situácia v oblasti príjmov sa v rôznych podnikoch a v rôznych regiónoch veľmi líši. Aj v tomto prípade zohrávajú rozhodujúcu úlohu rozdiely uvedené v bode 5.7.4. Z toho vyplýva, že aj k problému, ktorý sa týka príjmov, je potrebné pristupovať veľmi diferencovaným spôsobom. Ani tento problém však nie je možné vyriešiť zavedením celoeurópskej jednotnej platby na plochu, z ktorej by mimoriadne profitovali napríklad podniky s najväčšou plochou, resp. podniky s nízkym počtom pracovníkov.

5.8.5 Namiesto jednotnej platby na plochu by sa malo prípadne pouvažovať nad platbou na osobu/pracovníka, ktorej výška by však musela byť obmedzená. Aj pri takomto riešení by sa v rámci vymeriavania platieb museli zohľadňovať rozdiely uvedené v bode 5.7.4. Okrem toho by sa muselo v takomto systéme platieb rovnako prihliadnuť na to, že situáciu podnikov v oblasti príjmov do veľkej miery určujú výrobné ceny a výrobné náklady a že tie podliehajú čoraz väčším výkyvom. Systém, ktorý svoje odôvodnenie vidí v situácii v oblasti príjmov, musí dostatočne flexibilným spôsobom reagovať na čoraz väčšie výkyvy cien.

Prechodné obdobia

5.9 Jednotný európsky platobný systém – ktorý si nemožno zamieňať s jednotnou európskou platbou na plochu – ktorý sa už v súčasnosti neodôvodňuje historickými platobnými nárokmi, ale konkrétne definovanými službami, povedie k veľkým zmenám v oblasti finančného toku medzi členskými štátmi, ale aj v podnikoch. Aj z finančného hľadiska budú existovať víťazi a porazení. EHSV sa zasadzuje za to, aby sa v tejto situácii zaujal citlivý prístup a v prípade potreby stanovili prechodné obdobia. Mali by však byť stanovené takým spôsobom, aby mohol tento systém plne fungovať v polovici, avšak najneskôr na konci nového finančného obdobia.

5.10 Budúcnosť 2. piliera

5.10.1 Mnohí občania získali dojem, že prostredníctvom niektorých častí 2. piliera SPP by sa mali kompenzovať škody, ktoré vznikli v dôsledku nesprávnych rámcových podmienok samotnej politiky.

5.10.2 Verejnosť je potrebné primeraným spôsobom informovať o tom, že tieto opatrenia, ktoré budú v budúcnosti predložené v rámci 2. piliera, dopĺňajú priame platby s odôvodneným účelom a v budúcnosti sa budú cielenejším spôsobom zasadzovať za zachovanie, zabezpečenie a uplatňovanie európskeho modelu poľnohospodárstva. Tým sa medzi tieto opatrenia zaraďuje aj optimalizácia.

5.10.3 Neplatí to však len pre súčasnú 2. os 2. piliera. Na „trvalú udržateľnosť“ sa musí vo väčšej miere zameriavať aj investičná pomoc poľnohospodárskym podnikom. EHSV nepochybuje o tom, že Európa potrebuje veľké množstvo investičnej pomoci na optimalizáciu poľnohospodárskych podnikov v zmysle trvalej udržateľnosti, ale aj na čiastočnú reformu kultúrnej krajiny, ktorá bola zmenená sčasti podľa našich produkčno-technických predchádzajúcich požiadaviek (pozri napr. vodné ekosystémy/rámcovú smernicu o vode).

5.10.4 EHSV sa zasadzuje za vypracovanie a optimalizáciu úloh, ktoré sú dnes ponúkané v rámci 3. osi 2. piliera. Možnosť prenesenia príslušných úloh na všeobecnú štrukturálnu, resp. regionálnu politiku sa musí zamietnuť. Výbor sa takisto domnieva, že opatrenia financované zo súčasného Európskeho poľnohospodárskeho fondu na rozvoj vidieka by mali mať zreteľnú poľnohospodársku súvislosť; nepatrí sem teda výstavba ciest ani širokopásmové pripojenie.

V Bruseli 18. marca 2010 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI

(1) Pojem „roľnícky“ nepredstavuje veľkosť podniku, ale spôsob, akým sa v poľnohospodárskych podnikoch hospodári a uvažuje. Sú organizované vo vzájomne prepojených a doplňujúcich sa cykloch čo najbližšie k výrobe, sú zamerané na uchovanie kvalifikovaných a rozmanitých pracovných miest, sú viazané na obec a región, majú zodpovedný prístup k prírode a zvieratám, myslia aj na budúce generácie.

(2) Pri zvýšení výrobných cien sa prudko zvyšujú aj spotrebiteľské ceny, pri poklese cien na strane výrobcov klesajú spotrebiteľské ceny len pomaly.

(3) Ú. v. EÚ C 77, 31.3.2009, s. 81.

(4) Ú. v. ES C 368, 20.12.1999, s. 76 – 86,.pozri bod 7.6.1.

(5) Ú. v. EÚ C 318, 23.12.2009, s. 35.