Táto iniciatíva je prepojená aj s inými oblasťami politiky, ako je doprava, životné prostredie, priemysel, hospodárstvo, výskum a hospodárska súťaž. Treba však poznamenať, že táto iniciatíva – pokiaľ ide o zefektívnenie a integráciu plánovania a podávania správ – sa zameriava na oblasť energetiky a klímy, pričom súčasne začleňuje niektoré osobitné procesy plánovania a podávania správ z iných oblastí. Je to nevyhnutné na zabezpečenie zvládnuteľného procesu so zameraním na hlavné ciele energetickej únie.

Európsky parlament vo svojom uznesení s názvom Na ceste k európskej energetickej únii z 15. decembra 2015 vyzval na to, aby riadenie energetickej únie bolo ambiciózne, spoľahlivé, transparentné, demokratické a plne inkluzívne voči Európskemu parlamentu a aby sa zabezpečilo dosiahnutie cieľov v oblasti klímy a energetiky do roku 2030.

Vo svojich záveroch z 24. októbra 2014 Európska rada odsúhlasila rámec politík v oblasti klímy a energetiky na obdobie do roku 2030 vychádzajúci z návrhu Komisie. záveroch sa vyžaduje vytvorenie spoľahlivého a transparentného riadenia bez zbytočného administratívneho zaťaženia, ktorým by sa pomohlo zabezpečiť dosahovanie cieľov EÚ v oblasti energetickej politiky pri zaručení potrebnej flexibility pre členské štáty a pri plnom rešpektovaní ich slobody pri určovaní energetického mixu. Zdôrazňuje sa v nich, že toto riadenie by malo vychádzať z existujúcich prvkov, akými sú napríklad národné klimatické programy, národné plány pre energiu z obnoviteľných zdrojov a pre energetickú efektívnosť, ako aj potreba zefektívnenia a zlúčenia samostatných procesov plánovania a podávania správ.

V súlade so silným záväzkom Komisie v oblasti lepšej právnej regulácie povedie návrh k výraznému zníženiu administratívnej záťaže pre členské štáty, Komisiu a ostatné inštitúcie EÚ. Aktuálne požiadavky na plánovanie a podávanie správ (vzťahujúce sa na Komisiu aj členské štáty) v oblasti energetiky a klímy sú prínosom z hľadiska podrobných informácií o konkrétnych oblastiach politiky a podporujú aj vykonávanie sektorových právnych predpisov. Sú však obsiahnuté vo veľkom množstve rôznych samostatných právnych predpisov, ktoré boli prijaté v rôznom čase, čo vedie k určitej nadbytočnosti, nesúladu, prekrývaniu a chýbajúcej integrácii medzi oblasťou energetiky a oblasťou klímy. Niektoré aktuálne požiadavky boli navyše vymedzené vzhľadom na dosahovanie príslušných cieľov do roku 2020, a preto nie sú vhodné na podporu realizácie rámca politík v oblasti klímy a energetiky na obdobie do roku 2030 a ani nie sú synchronizované s povinnosťami týkajúcimi sa plánovania a podávania správ podľa Parížskej dohody.

Mnohé ustanovenia nariadenia navyše nie sú určené členským štátom, a preto by sa nemohli vykonávať formou transponovania do vnútroštátnych právnych predpisov (napr. povinnosti Komisie, proces týkajúci sa odporúčaní Komisie, Európska environmentálna agentúra atď.).

Zabezpečením spoľahlivého riadenia energetickej únie sa pomôže zaistiť, aby EÚ a jej členské štáty spoločne dosiahli dohodnuté ciele energetickej únie vrátane cieľov v oblasti energetiky a klímy do roku 2030 a aby efektívnym a dostupným spôsobom našli koordinované a spoločné riešenia spoločných problémov. Je to nevyhnutné vzhľadom na značné investície, ktoré sú potrebné v odvetví energetiky v priebehu budúcich desaťročí.

Veľká väčšina respondentov uznala význam existujúcich povinností týkajúcich sa plánovania a podávania správ, zhodli sa však na potrebe zefektívnenia, zosúladenia a zlúčenia týchto povinností, aby sa zabránilo medzerám, duplikáciám a nejednotnostiam, a na tom, že snahy o zefektívnenie by sa mali sústrediť na povinnosti týkajúce sa plánovania, ktoré viac súvisia s cieľmi rámca na obdobie do roku 2030. Niekoľko zainteresovaných strán poukázalo na potrebu lepšej integrácie súčasných národných plánov v týchto oblastiach, pričom súčasne poukázali aj na potrebu zefektívnenia a obmedzenia celkových povinností týkajúcich sa plánovania.

Na základe toho sa v rámci kontroly vhodnosti zdôrazňuje, že systematická integrácia plánovania a podávania správ zo strany členských štátov a monitorovania zo strany Komisie bude potrebná na zaistenie súdržnosti a na to, aby členské štáty aj Komisia dokázali naplno využívať synergie a zaistiť súlad medzi rôznymi procesmi v oblasti plánovania a podávania správ, čím by systém plnil aj účely nového všeobecného rámca energetickej únie vrátane cieľov rámca politík v oblasti klímy a energetiky na obdobie do roku 2030. Navrhovaným nariadením sa vykonávajú odporúčania vyplývajúce z kontroly vhodnosti s výnimkou niekoľkých prípadov, v ktorých to nebolo možné najmä vzhľadom na skutočnosť, že frekvencia sa nezhoduje s frekvenciou predpokladanou v nariadení o riadení alebo že sa daná povinnosť ukázala ako príliš technická.

Spomenutá kombinácia uprednostňovaných možností politík by mala najlepší vplyv z hľadiska zníženej administratívnej záťaže a flexibility pre členské štáty a súčasne by sa ňou zaistilo riadenie, ktoré je dostatočne silné na zaistenie plnenia cieľov energetickej únie.

Z kontroly vhodnosti (REFIT), o ktorú sa opiera navrhované nariadenie, vyplýva, že vďaka novému prístupu by sa dalo očakávať významné zníženie administratívnej záťaže pre členské štáty, ako aj pre Komisiu, pričom vzhľadom na obmedzenú dostupnosť spoľahlivých údajov bolo tieto vplyvy možné kvantifikovať len čiastočne. Nový prístup by zároveň priniesol niekoľko výhod v podobe výrazne lepšej súdržnosti a účinnosti. Návrh neobsahuje žiadne výnimky, pokiaľ ide o mikropodniky, ani žiadny cielený prístup zameraný na MSP, keďže tieto subjekty nie sú iniciatívou ovplyvnené.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Nariadenie bude predmetom formálneho preskúmania v roku 2026. Pri preskúmaní by sa mali vziať do úvahy výsledky globálneho hodnotenia Parížskej dohody.

Náklady vyplývajúce z vykonávania navrhovaného nariadenia pre GR ENER a GR CLIMA – ktoré sa bližšie uvádzajú v pripojenom legislatívnom finančnom výkaze – sa v plnej miere zohľadnia v súčasnom plánovanom finančnom krytí príslušných rozpočtových položiek do roku 2020. Pokiaľ ide o finančné zdroje pre Európsku environmentálnu agentúru, predstavujú dodatočnú potrebu v porovnaní so súčasným finančným plánom.

Hlavnými cieľmi tohto návrhu sú zefektívnenie povinností týkajúcich sa plánovania, podávania správ a monitorovania a zavedenie mechanizmu riadenia. Členské štáty by Komisii v pravidelných intervaloch museli predkladať integrované plány a správy. Na základe informácií od členských štátov by Komisia mala vypracúvať potrebné monitorovacie správy. Na plnenie úloh Komisie sa vyčlenia úradníci, dočasní zamestnanci a externí zamestnanci pracujúci v oblastiach energetickej a klimatickej politiky v rámci existujúceho celkového plánovania ľudských zdrojov Komisie. Pokiaľ ide o Európsku environmentálnu agentúru (EEA), okrem existujúceho plánovania ľudských zdrojov pre EEA sa vyžaduje aj postupné nasadzovanie dodatočných zmluvných zamestnancov (do troch v roku 2020).

Respondenti napokon vo všeobecnosti súhlasili s tým, že nový systém riadenia by mal uľahčovať koordináciu národných politík v oblasti energetiky a rozvíjať regionálnu spoluprácu, pričom významnú úlohu v tomto procese by mala zohrávať Komisia.

Väčšina respondentov sa domnievala, že národné plány by mali zohľadňovať všetkých päť rozmerov energetickej únie, že by sa mali vypracúvať na základe podrobného vzoru (čo potvrdili aj členské štáty v rámci technickej pracovnej skupiny) a mali by sa jednoznačne sústrediť na oblasti s kvantifikovanými cieľmi EÚ. Niektorí respondenti – vrátane niekoľkých členských štátov – uprednostňovali skôr krátke strategické národné plány. Niekoľko zainteresovaných strán vrátane väčšiny členských štátov trvalo na potrebe zabrániť novej administratívnej záťaži alebo dodatočným nákladom.

V tejto kapitole sa vymedzuje aj iteratívny proces konzultácií medzi Komisiou a členskými štátmi pred dokončením plánu na základe návrhu národného plánu, ktorý treba Komisii predložiť do 1. januára 2018 a následne každých desať rokov na každé ďalšie nasledujúce desaťročné obdobie. V kontexte tohto rámca bude môcť Komisia vydávať odporúčania týkajúce sa miery ambicióznosti cieľov a príspevkov, ako aj konkrétnych politík a opatrení zahrnutých v pláne. Ostatné členské štáty budú mať možnosť pripomienkovať návrh plánu v rámci regionálnych konzultácií. Tieto plány sa musia aktualizovať k 1. januáru 2024 (stále s výhľadom do roku 2030).

(12)Preto by hlavným zámerom riadenia energetickej únie malo byť umožniť splnenie zámerov energetickej únie, a najmä cieľov rámca politík v oblasti klímy a energetiky na obdobie do roku 2030. Toto nariadenie je preto spojené s právnymi predpismi jednotlivých sektorov, ktorými sa vykonávajú ciele v oblasti energetiky a klímy na rok 2030. Členské štáty potrebujú flexibilitu, aby si mohli zvoliť politiky, ktoré najlepšie zodpovedajú ich vnútroštátnemu energetickému mixu a preferenciám, no táto flexibilita by mala byť zlučiteľná s ďalšou integráciou trhov, intenzívnejšou hospodárskou súťažou a dosiahnutím zámerov v oblasti klímy a energetiky a postupným prechodom na nízkouhlíkové hospodárstvo.

(10)V záveroch Rady z 26. novembra 2015 sa uznáva, že riadenie energetickej únie bude dôležitým nástrojom na efektívne a účinné budovanie energetickej únie a na dosiahnutie jej zámerov. Zdôrazňuje sa v nich, že systém riadenia by mal byť založený na zásadách integrácie strategického plánovania a podávania správ o vykonávaní politík v oblasti klímy a energetiky a na koordinácii medzi aktérmi zodpovednými za politiky v oblasti energetiky a klímy na úrovni Únie, regiónov a členských štátov. Zdôrazňuje sa v nich tiež, že riadením by sa malo zabezpečiť splnenie dohodnutých cieľov v oblasti energetiky a klímy na rok 2030 a že vďaka riadeniu by sa monitoroval celkový pokrok EÚ pri dosahovaní politických zámerov v rámci piatich rozmerov energetickej únie.

(7)Európska rada 24. októbra 2014 takisto dospela k záveru, že by sa mal vytvoriť spoľahlivý a transparentný systém riadenia bez zbytočného administratívneho zaťaženia, ktorý pomôže zabezpečiť, aby Únia dosiahla svoje ciele v oblasti energetickej politiky, pričom členské štáty budú mať potrebnú flexibilitu a bude sa plne rešpektovať ich sloboda pri určovaní energetického mixu. Zdôraznila, že takýto systém riadenia by mal vychádzať z existujúcich stavebných prvkov, akými sú napríklad národné klimatické programy, národné plány pre energiu z obnoviteľných zdrojov a pre energetickú efektívnosť, ako aj z potreby zefektívniť a spojiť samostatné procesy plánovania a podávania správ. Rada ďalej súhlasila s tým, že sa posilní úloha a práva spotrebiteľov a zvýši sa transparentnosť a predvídateľnosť pre investorov okrem iného prostredníctvom systematického sledovania kľúčových ukazovateľov cenovo dostupnej, bezpečnej, konkurencieschopnej, zabezpečenej a udržateľnej energetickej sústavy a uľahčí sa koordinácia vnútroštátnych energetických politík a podporí sa regionálna spolupráca medzi členskými štátmi.

(6)Záväzný cieľ dosiahnuť do roku 2030 aspoň 40 % domáce zníženie emisií skleníkových plynov v celom hospodárstve v porovnaní s rokom 1990 bol oficiálne schválený ako plánovaný vnútroštátne stanovený príspevok Únie a jej členských štátov k Parížskej dohode na zasadnutí Rady pre životné prostredie 6. marca 2015. Parížska dohoda bola ratifikovaná Úniou 5. októbra 2016 a nadobudla platnosť 4. novembra 2016. Nahrádza sa ňou prístup prijatý v Kjótskom protokole z roku 1997, v ktorom sa po roku 2020 nebude pokračovať. Preto by sa systém Únie na monitorovanie a nahlasovanie emisií a ich odstraňovanie pomocou záchytov mal aktualizovať tak, aby zohľadňoval túto skutočnosť.

(4)Návrh Komisie bol vypracovaný súbežne so súborom iniciatív v energetickej politike jednotlivých sektorov, najmä so zreteľom na obnoviteľné zdroje energie, energetickú efektívnosť a štruktúru trhu, a s týmto súborom sa aj spoločne prijíma. Tieto iniciatívy tvoria balík v rámci prvoradej nosnej témy – energetickej efektívnosti, globálnej vedúcej úlohy Únie vo využívaní obnoviteľných zdrojov energie a rovnakých podmienok pre spotrebiteľov energie.

(13)Prechod na nízkouhlíkové hospodárstvo si vyžaduje zmeny investičného správania a stimuly naprieč celým spektrom politík. Dosiahnuť zníženie emisií skleníkových plynov si vyžaduje zvýšenie efektívnosti a inovácie v európskom hospodárstve, čo by najmä malo viesť aj k zlepšeniu kvality ovzdušia.

(14)Skleníkové plyny a látky znečisťujúce ovzdušie vo veľkej miere pochádzajú zo spoločných zdrojov, a preto môže mať politika zameraná na zníženie emisií skleníkových plynov súbežne pozitívny vplyv na kvalitu ovzdušia, čo by mohlo vyvážiť niektoré alebo všetky krátkodobé náklady na znižovanie emisií skleníkových plynov. Keďže údaje nahlásené podľa smernice 2001/81/ES predstavujú dôležitý vstup pre zostavovanie inventúry skleníkových plynov a národných plánov, mal by sa uznať význam zostavovania a nahlasovania údajov konzistentných so smernicou 2001/81/ES a inventúrou skleníkových plynov.

(15)Zo skúseností získaných pri vykonávaní nariadenia (EÚ) č. 525/2013 vyplynula potreba synergií a jednotného postupu s nahlasovaním na základe iných právnych nástrojov, najmä so smernicou 2003/87/ES, nariadením (ES) č. 166/2006, nariadením (ES) č. 517/2014 a nariadením (ES) č. 1099/2008. Používanie konzistentných údajov pri nahlasovaní emisií skleníkových plynov je nevyhnutné na zabezpečenie kvality nahlasovania emisií.

(16)Vzhľadom na rozhodný záväzok Komisie dosiahnuť lepšiu právnu reguláciu by riadenie energetickej únie malo priniesť významné zníženie administratívneho zaťaženia pre členské štáty, Komisiu a ostatné inštitúcie Únie a malo by pomôcť zabezpečiť súlad a primeranosť politík a opatrení na úrovni Únie a členských štátov s ohľadom na transformáciu energetického systému smerom k nízkouhlíkovému hospodárstvu.

(17)Dosiahnutie zámerov energetickej únie by sa malo zabezpečiť prostredníctvom súboru iniciatív Únie a súdržných vnútroštátnych politík stanovených v integrovaných národných plánoch v oblasti energetiky a klímy. V právnych predpisoch Únie v oblasti energetiky a klímy pre jednotlivé sektory sa stanovujú požiadavky na plánovanie, ktoré boli užitočným nástrojom na podnietenie zmien na vnútroštátnej úrovni. Ich zavedenie v rôznom čase viedlo k prekrývaniu a nedostatočnému zohľadneniu synergií a interakcií medzi jednotlivými oblasťami politík. Aktuálne samostatné procesy plánovania, nahlasovania a monitorovania v oblasti klímy a energetiky by sa preto mali v čo najväčšej miere zracionalizovať a integrovať.

(18)Integrované národné plány v oblasti energetiky a klímy by sa mali vzťahovať na desaťročné obdobia a poskytovať prehľad aktuálneho energetického systému a politickej situácie. Mali by sa v nich stanovovať národné zámery pre každý z piatich kľúčových rozmerov energetickej únie a príslušných politík a opatrení na dosiahnutie týchto cieľov a mali by mať analytický základ. Národné plány na prvé obdobie od roku 2021 do roku 2030 by mali byť zamerané predovšetkým na ciele do roku 2030 týkajúce sa zníženia emisií skleníkových plynov, energie z obnoviteľných zdrojov, energetickej efektívnosti a elektrických prepojení. Členské štáty by sa mali snažiť zabezpečiť, aby národné plány boli v súlade s cieľmi udržateľného rozvoja a aby prispievali k ich dosahovaniu.

(19)Mal by sa zaviesť záväzný vzor národných plánov, aby sa zaručilo, že všetky národné plány budú dostatočne komplexné a uľahčilo sa porovnávanie a zoskupovanie národných plánov a súčasne zabezpečilo, aby členské štáty mali dostatočnú flexibilitu na stanovenie podrobností národných plánov odrážajúcich vnútroštátne preferencie a špecifiká.

(20)Vykonávanie politík a opatrení v oblasti energetiky a klímy má vplyv na životné prostredie. Členské štáty by preto mali zabezpečiť, aby sa verejnosti poskytli včasné a účinné príležitosti na účasť a konzultáciu o príprave integrovaných národných plánov v oblasti energetiky a klímy, v prípade potreby v súlade s ustanoveniami smernice 2001/42/ES a Dohovoru Hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov pre Európu (EHK OSN) o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia z 25. júna 1998 (Aarhuský dohovor). Členské štáty by mali zabezpečiť aj zapojenie sociálnych partnerov do prípravy integrovaných národných plánov v oblasti energetiky a klímy.

(21)Pri účinnom dosahovaní zámerov energetickej únie je kľúčová regionálna spolupráca. Členské štáty by mali mať príležitosť vyjadriť sa k plánom ostatných členských štátov pred ich finalizáciou, aby sa zabránilo nezrovnalostiam a potenciálne negatívnemu dosahu na iné členské štáty a aby sa spoločné zámery dali dosiahnuť kolektívne. Regionálna spolupráca pri príprave a finalizácii národných plánov, ako aj pri následnom vykonávaní národných plánov by mala byť nevyhnutná na zlepšenie efektívnosti a účinnosti opatrení a na podporu integrácie trhov a energetickej bezpečnosti.

(22)Národné plány by mali byť stabilné, aby sa zabezpečila transparentnosť a predvídateľnosť vnútroštátnych politík a opatrení s cieľom zabezpečiť istotu pre investorov. Počas desaťročného obdobia, na ktoré sa vzťahujú národné plány, by sa však malo počítať s jednou aktualizáciou národných plánov, aby členské štáty mali príležitosť prispôsobiť sa významnej zmene okolností. V prípade plánov na obdobie od roku 2021 do roku 2030 by členské štáty mali mať možnosť aktualizovať svoje plány v roku 2024. Ciele, zámery a príspevky by sa mali upravovať iba s cieľom odzrkadľovať celkovú vyššiu ambíciu, najmä pokiaľ ide o ciele v oblasti energetiky a klímy na rok 2030. V rámci aktualizácie by členské štáty mali vyvinúť úsilie s cieľom zmierniť akékoľvek nepriaznivé vplyvy na životné prostredie, ktoré sa prejavia ako súčasť integrovaného vykazovania.

(23)Stabilné dlhodobé stratégie znižovania emisií sú kľúčové z hľadiska príspevku k hospodárskej transformácii, zamestnanosti, rastu a dosahovaniu širších cieľov udržateľného rozvoja, ako aj z hľadiska prechodu k spravodlivému a nákladovo efektívnemu spôsobu dosiahnutia dlhodobého cieľa stanoveného v Parížskej dohode. Okrem toho sa strany Parížskej dohody vyzývajú, aby do roku 2020 oznámili svoju dlhodobú stratégiu rozvoja do polovice storočia v oblasti nízkych emisií skleníkových plynov.

(24)Tak ako v prípade plánovania, v právnych predpisoch Únie pre jednotlivé sektory v oblasti energetiky a klímy sa stanovujú požiadavky nahlasovania, z ktorých mnohé sú užitočným nástrojom na podnietenie zmien na vnútroštátnej úrovni, ale tieto požiadavky boli zavedené v rôznom čase, čo viedlo k prekrývaniu a nedostatočnému zohľadneniu synergií a interakcií medzi jednotlivými oblasťami politík, ako napríklad znižovanie emisií skleníkových plynov, energia z obnoviteľných zdrojov, energetická efektívnosť a integrácia trhov. Medzi potrebou zabezpečiť riadne sledovanie vykonávania národných plánov a potrebou znížiť administratívne zaťaženie treba nájsť správnu rovnováhu, a preto by členské štáty mali vypracúvať dvojročné správy o pokroku pri vykonávaní plánov a ďalšom vývoji v energetickom systéme. Avšak niektoré správy, najmä pokiaľ ide o požiadavky na nahlasovanie v oblasti klímy vyplývajúce z Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy (UNFCCC) a právne predpisy Únie, by naďalej boli potrebné každoročne.

(25)Integrované správy o pokroku členských štátov by mali odzrkadľovať prvky uvedené vo vzore pre národné plány. Podrobnosti o vzore na vypracovanie integrovanej správy o pokroku by sa mali uvádzať v následných vykonávacích aktoch, a to vzhľadom na ich technickú povahu, ako aj na skutočnosť, že prvé správy o pokroku sa majú predložiť v roku 2021. Správy o pokroku by sa mali vypracovať v záujme zabezpečenia transparentnosti voči Únii, ostatným členským štátom a trhovým aktérom vrátane spotrebiteľov. Mali by byť komplexné vo všetkých piatich rozmeroch energetickej únie a v prvom období by zároveň mali klásť dôraz na oblasti, na ktoré sa vzťahujú ciele rámca politík v oblasti klímy a energetiky na obdobie do roku 2030.

(26)Podľa dohovoru UNFCCC sa od Únie a jej členských štátov vyžaduje, aby vypracovali, pravidelne aktualizovali, uverejňovali a konferencii zmluvných strán predkladali národné inventúry antropogénnych emisií všetkých skleníkových plynov zo zdrojov a ich odstraňovania pomocou záchytov, pričom použijú porovnateľné metodiky, ktoré odsúhlasila konferencia zmluvných strán. Inventúry skleníkových plynov sú kľúčom na sledovanie pokroku pri realizácii rozmeru dekarbonizácie a na posúdenie súladu s právnymi predpismi v oblasti klímy, najmä s nariadením [OP: číslo aktu XXX o záväznom ročnom znižovaní emisií skleníkových plynov členskými štátmi v rokoch 2021 až 2030 v záujme odolnej energetickej únie a splnenia záväzkov podľa Parížskej dohody, ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 525/2013 o mechanizme monitorovania a nahlasovania emisií skleníkových plynov a nahlasovania ďalších informácií relevantných z hľadiska zmeny klímy] („nariadenie [ ] [ESR]“) a s nariadením [OP: číslo aktu XXX o začlenení emisií skleníkových plynov a odstraňovaní ich záchytov z využívania pôdy, zo zmien vo využívaní pôdy a z lesného hospodárstva do rámca politík v oblasti klímy a energetiky na obdobie do roku 2030, ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 525/2013 o mechanizme monitorovania a nahlasovania emisií skleníkových plynov a nahlasovania ďalších informácií relevantných z hľadiska zmeny klímy] („nariadenie [ ] [LULUCF]“).

(27)V rozhodnutí 1/CP.16 Konferencie zmluvných strán dohovoru UNFCCC sa vyžaduje zavedenie vnútroštátnych opatrení na odhad antropogénnych emisií všetkých skleníkových plynov zo zdrojov a ich odstraňovania pomocou záchytov. Týmto nariadením by sa malo umožniť zavedenie takýchto vnútroštátnych opatrení.

(28)Zo skúseností pri vykonávaní nariadenia (EÚ) č. 525/2013 vyplynul význam transparentnosti, presnosti, konzistentnosti, úplnosti a porovnateľnosti informácií. Na základe týchto skúseností by sa týmto nariadením malo zabezpečiť, aby členské štáty podávali správy o svojich politikách, opatreniach a prognózach ako o kľúčovom prvku správ o pokroku. Informácie obsiahnuté v týchto správach by mali byť podstatné na preukázanie včasného plnenia záväzkov podľa nariadenia [ ] [ESR]. Prevádzkové systémy, ktoré sa neustále zlepšujú, by na úrovni Únie a členských štátov spolu s lepšími usmerneniami o nahlasovaní mali významne prispieť k priebežnému posilňovaniu informácií potrebných na sledovanie pokroku, pokiaľ ide o rozmer týkajúci sa dekarbonizácie.

(29)Týmto nariadením by sa malo zabezpečiť, aby členské štáty nahlasovali informácie o adaptácii na zmenu klímy a o poskytovaní finančnej a technologickej podpory a podpory budovania kapacít rozvojovým krajinám, čím sa uľahčí plnenie záväzkov Únie v rámci dohovoru UNFCCC a Parížskej dohody. Okrem toho sú informácie o vnútroštátnych adaptačných opatreniach a podpore dôležité aj v kontexte integrovaných národných plánov v oblasti energetiky a klímy, a to najmä pokiaľ ide o adaptáciu na nepriaznivé účinky zmeny klímy súvisiace s bezpečnosťou dodávok energie v rámci Únie, ako napríklad dostupnosť chladiacej vody pre elektrárne a dostupnosť biomasy ako zdroja energie, ako aj informácie o podpore v súvislosti s vonkajším rozmerom energetickej únie.

(30)S cieľom obmedziť administratívne zaťaženie členských štátov a Komisie by Komisia mala vytvoriť online platformu na nahlasovanie, ktorou by sa uľahčila komunikácia a podporila spolupráca. Malo by sa tým zabezpečiť včasné predkladanie správ a zároveň by sa mala uľahčiť väčšia transparentnosť pri podávaní národných správ. Platforma elektronického nahlasovania by mala dopĺňať súčasné postupy, databázy a elektronické nástroje nahlasovania, stavať na nich a využívať ich výhody, pričom ide napríklad o Európsku environmentálnu agentúru (EEA), Eurostat (ESTAT) a Spoločné výskumné centrum (JRC), ako aj o skúsenosti získané zo schémy Európskej únie pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS).

(31)Pokiaľ ide o údaje, ktoré treba poskytnúť Komisii prostredníctvom národného plánovania a nahlasovania, informácie z členských štátov by nemali duplikovať údaje a štatistiky, ktoré už boli sprístupnené prostredníctvom Eurostatu v kontexte nariadenia (ES) č. 223/2009 o európskej štatistike v rovnakej podobe, aká sa stanovuje podľa plánovacích a nahlasovacích povinností tohto nariadenia a ktoré sú z Eurostatu stále k dispozícii s rovnakými hodnotami. Ak je to možné a vhodné z hľadiska načasovania, nahlasované údaje a prognózy uvedené v národných plánoch v oblasti energetiky a klímy by mali vychádzať z údajov Eurostatu a metodiky použitej na nahlasovanie európskej štatistiky v súlade s nariadením (ES) č. 223/2009 a mali by byť s nimi konzistentné.

(32)Bude nevyhnutné, aby Komisia posúdila návrh národných plánov, ako aj vykonávanie oznámených národných plánov prostredníctvom správ o pokroku vzhľadom na kolektívne dosiahnutie zámerov stratégie energetickej únie, v prvom období najmä so zreteľom na ciele na úrovni Únie v oblasti energetiky a klímy do roku 2030 a národné príspevky k týmto cieľom. Takéto posúdenie by sa malo uskutočniť každé dva roky, iba v prípade potreby každoročne, a malo by sa konsolidovať v správe Komisie o stave energetickej únie.