[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 31.5.2006

KOM(2006) 269 v konečnom znení

2006/0088 (COD)

Návrh

NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

ktorým sa menia a dopĺňajú Spoločné konzulárne pokyny o vízach pre diplomatické misie a konzulárne úrady, pokiaľ ide o zavedenie biometrických identifikačných znakov, vrátane ustanovení o organizácii prijímania a spracovania žiadostí o víza

(predložený Komisiou)

ODÔVODNENIE

KONTEXT NÁVRHU |

Dôvody a ciele návrhu Cieľom tohto návrhu je vytvoriť právny základ pre členské štáty na získavanie povinných biometrických identifikačných znakov, fotografie tváre a desiatich odtlačkov prstov žiadateľov o víza a stanoviť právny rámec organizácie konzulárnych úradov členských štátov na účel implementácie vízového informačného systému (VIS). Komisia sa v Haagskom programe vyzvala, aby predložila „návrh o vytvorení spoločných žiadateľských centier, ktoré sa budú okrem iného zameriavať na možné synergie spojené s rozvojom VIS“. Toto opatrenie bolo ustanovené v Akčnom pláne Rady a Komisie o implementácii Haagskeho programu o posilnení slobody, bezpečnosti a spravodlivosti v Európskej únii. Aby všetky členské štáty nemuseli vybaviť svoje konzulárne úrady zariadením potrebným na registráciu biometrických identifikačných znakov, navrhlo sa zriadiť „spoločné žiadateľské centrá“. Tieto spoločné centrá majú dvojakú výhodu: na jednej strane opätovné posilnenie miestnej konzulárnej spolupráce, a na strane druhej zefektívnenie a úspora nákladov pre členské štáty spojením a deľbou zdrojov. V tejto súvislosti členské štáty skúmali tiež iné možnosti organizácie postupu pri žiadostiach o víza s cieľom znížiť náklady spojené s používaním biometrických znakov, napríklad outsourcingom a to v prípade tých konzulárnych úradov, ktoré čelia osobitne veľkému počtu žiadostí. Prichádzajú do úvahy rôzne možnosti organizácie, ako napríklad zastúpenie a outsourcing. Členské štáty si môžu vybrať z týchto možností, aby si mohli plniť právne povinnosti, ktoré im vznikajú v rámci vydávania víz. Tento návrh, ktorým sa budú zohľadňovať uvedené formy organizácie, by mohol byť prvým krokom k väčšej harmonizácii uplatňovania Spoločných konzulárnych pokynov (CCI), vzhľadom na budúce spoločné konzulárne úrady bez toho, aby tým bola dotknutá činnosť budúceho Európskeho útvaru pre vonkajšiu činnosť. |

Všeobecný kontext Ako sa uvádza v návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o vízovom informačnom systéme (VIS) a výmene údajov o krátkodobých vízach medzi členskými štátmi (KOM(2004)835, konečné znenie), ktorý predložila Komisia 28. decembra 2004, členské štáty doplnia do žiadostí o víza ako aj do súvisiacich rozhodnutí, okrem alfanumerických údajov o žiadateľovi o víza aj biometrické údaje, ako odtlačky prstov a fotografie, aby bolo možné pristúpiť k dôveryhodnej identifikácii a overeniu žiadateľov o víza. Cieľom VIS je zlepšiť vykonávanie spoločnej vízovej politiky, a to uľahčením postupu vydávania víz, predchádzaním visa-shoppingu, uľahčením kontrol na vonkajších hraniciach a posilnením boja proti podvodom. Na území členských štátov VIS tiež pomáha pri identifikácii a návrate nelegálnych imigrantov, pri zjednodušení uplatňovania nariadenia (ES) č. 343/2003 a prispieva k predchádzaniu ohrozeniam vnútornej bezpečnosti ktoréhokoľvek z členských štátov. Keďže získavanie biometrických znakov bude od teraz súčasťou postupu vydávania víz, je potrebné zmeniť a doplniť Spoločné konzulárne pokyny s cieľom vytvoriť právny základ takéhoto opatrenia. Takéto získavanie biometrických znakov sa musí uskutočňovať v súlade s normami stanovenými v odporúčaniach ICAO (dok. 9303, časť 1, 6. vydanie, ešte neuverejnené). Podrobne sa v nich opisuje spôsob, ktorým sa musia robiť fotografie a stanovujú normy, ako sa musia skenovať odtlačky prstov. Na zabezpečenie harmonizácie používania biometrických znakov sa nepožaduje žiadna iná technická špecifikácia. Súčasný návrh sa predkladá oddelene od všeobecne prepracovaných Spoločných konzulárnych pokynov, keďže je predpokladom implementácie vízového informačného systému v tom zmysle, že sa v ňom stanovuje právny rámec uchovávania požadovaných biometrických znakov. Z tohto dôvodu musí byť prijatý skôr než prepracované Spoločné konzulárne pokyny ako celok. |

Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu Spoločné konzulárne pokyny; Rozhodnutie Rady 2004/512/ES z 8. júna 2004, ktorým sa vytvára vízový informačný systém (VIS). |

Súlad s inými politikami a cieľmi Únie V tomto návrhu sa zdôrazňuje, že členské štáty musia dodržiavať základné práva žiadateľov o víza, predovšetkým v oblasti ochrany údajov. Rovnako je v súlade s politikou, ktorej cieľom je zriadenie útvaru pre vonkajšiu činnosť. |

Konzultácie so zúčastnenými stranami a hodnotenie vplyvu |

Konzultácie so zúčastnenými stranami 1) Európska rada na svojom zasadnutí 19. až 20. júna 2003 v Solúne potvrdila, že „pokiaľ ide o biometrické identifikačné znaky alebo biometrické údaje, je žiadúce, aby EÚ prijala koherentný prístup, ktorý by vyústil do prijatia harmonizovaných riešení týkajúcich sa dokladov štátnych príslušníkov tretích krajín, pasov občanov EÚ a informačných systémov (VIS a SIS II)“. Komisia 24. septembra 2003 predložila dva návrhy, ktorými sa mení a dopĺňa jednotný formát víz a povolenia na pobyt pre štátnych príslušníkov tretích krajín. Na zasadnutí Rady (SVV) dňa 27. novembra 2003 bol vyslovený všeobecný súhlas pokiaľ ide o biometrické identifikačné znaky a navrhovaný prístup Komisie a zároveň sa dosiahla politická dohoda podľa požiadaviek Európskej rady, ktorá zasadala 16. až 17. októbra 2003 v Bruseli. S cieľom preukázať dosiahnutú politickú dohodu, Rada (SVV) vo svojich záveroch v rámci zasadnutia 27. novembra 2003 uviedla, že „sa po dohode s Komisiou domnieva, že na vykonávanie návrhu o jednotnom formáte víz je potrebné prijať dodatočný právny nástroj, ktorým by sa stanovila povinnosť registrácie odtlačkov prstov na pamäťové médium jednotného formátu víz a určili výnimky“ a „vyzýva Komisiu, aby predložila príslušný návrh na zmenu a doplnenie Spoločných konzulárnych pokynov“ (CCI). Keďže sa nepotvrdilo, či je technicky možné zaznamenávať biometrické identifikačné znaky do bezkontaktného čipu, ktorý je súčasťou každej vízovej nálepky, rozhodla Rada v júni 2005, že sa budú biometrické identifikačné znaky uchovávať iba vo vízovom informačnom systéme (VIS). Testy v skutočnosti preukázali, že začleňovanie bezkontaktných čipov do jednotlivej vízovej nálepky spôsobuje „problémy kolízie“, ak pas obsahuje viac ako štyri víza. Platné víza nie je možné ďalej čítať. 2) Strategický výbor Rady pre imigráciu, hranice a azyl preskúmal výnimky z povinnosti odoberania odtlačkov prstov. Od povinnosti poskytnúť odtlačky prstov sú oslobodené dve skupiny osôb: maloleté osoby a osoby, od ktorých je fyzicky nemožné odobrať odtlačky prstov. Uvedené výnimky sú prevzaté v tomto návrhu. 3) Počas osobitného zasadnutia pracovnej skupiny pre víza, ktoré sa uskutočnilo 27. januára 2006, sa členské štáty zaoberali na základe dokumentu Predsedníctva a Komisie (pracovný návrh č. 6/06 pracovnej skupiny pre víza z 27. januára 2006) všetkými možnosťami organizácie konzulárnych úradov vzhľadom na registráciu biometrických údajov a preverili, či sú tieto možnosti uskutočniteľné. Všetky možnosti uvedené v tomto pracovnom návrhu, okrem „mobilných jednotiek“, ktoré sa zdali byť nerealistické, boli prijaté a z tohto dôvodu začlenené do tohto návrhu. |

Zhromažďovanie a využívanie expertízy |

Hlavné organizácie/odborníci, ktorí poskytli konzultácie Pokiaľ ide o zavedenie biometrických identifikačných znakov zohľadňujú sa všeobecné odporúčania vydané Medzinárodnou organizáciou civilného letectva (ICAO). |

Hodnotenie vplyvu Keďže sa pre vízový informačný systém už uskutočnilo hodnotenie vplyvu (Štúdia pre rozšírené posúdenie vplyvu vízového informačného systému, záverečná správa EPEC, december 2004), ktoré sa týka najmä spracovávania biometrických údajov a organizácie konzulárnych úradov členských štátov, ďalšie hodnotenie vplyvu v prípade tohto návrhu sa už neuskutočnilo. V hodnotení vplyvu vízového informačného systému sa spojenie zdrojov považuje za priaznivý prvok (strany 26 a 27), aj keď konzulárne úrady môžu mať problémy s veľkým počtom žiadostí. Na stranách 30 a 31 sú uvedené výhody spoločných žiadateľských centier: zníženie tzv. visa-shoppingu, zníženie nákladov, jednotný hlavný prístup by mal pomôcť pri spĺňaní požiadaviek na ochranu údajov a zabezpečení ich bezpečnosti a ochrany, zlepšiť vykonávanie spoločnej vízovej politiky. Pokiaľ ide o „outsourcing“, viaceré členské štáty túto metódu už uplatňujú bez toho, aby existoval spoločný právny rámec. V rámci diskusie týkajúcej sa tejto otázky počas osobitného stretnutia uvedenej pracovnej skupiny pre víza sa ukázalo ako samozrejmé, že si členské štáty želajú zahrnúť túto možnosť do návrhu. Zúčastnené strany uviedli, že z dôvodu narastajúceho počtu žiadostí v prípade niektorých konzulárnych úradov a rozpočtových obmedzení, je potrebné zaviesť nové metódy riešenia týchto problémov. Uvádzajú sa viaceré možnosti: od dohodnutia si stretnutia prostredníctvom telefónnych centier až po prijatie žiadosti o víza. Je preto potrebné stanoviť spoločný právny rámec, ktorý zohľadní najmä požiadavky v oblasti ochrany údajov. Prvé skúsenosti sú pozitívne nielen pre členské štáty, ale rovnako aj pre žiadateľov o víza, ktorých žiadosti sú lepšie prijímané a vybavené. Metóda „outsourcingu“ nie je navrhovaná ako všeobecné riešenie problému, ale iba ako riešenie v prípade niektorých konzulárnych úradov a to v závislosti od konkrétnych podmienok. V takomto prípade výhoda právneho rámca spočíva v upresnení, že členské štáty sú „kontrolórmi“ a externí poskytovatelia služieb „spracovateľmi“ v zmysle článkov 16 a 17 smernice 95/46 o ochrane údajov. V tomto zmysle musia byť v ustanoveniach zmluvy uzavretej s externým poskytovateľom služieb upravené povinnosti týkajúce sa spracovania údajov v súlade s ustanoveniami smernice. V rámci programu Komisie ARGO sa tiež financoval pilotný projekt BIODEV, ktorý sa uskutočnil na viacerých francúzskych a belgických konzulárnych úradoch s cieľom zhodnotiť vplyv biometrických údajov na postup pri žiadostiach o víza. Vyskúšalo sa niekoľko z predpokladaných riešení, v prípade ktorých boli dosiahnuté veľmi dobré výsledky. Tieto správy sa postúpili Rade a Európskemu parlamentu. Na strane 51 a ďalších stranách štúdie o vízovom informačnom systéme sa podrobne hodnotí vízový informačný systém s biometrickými údajmi ako aj bez týchto údajov. Keďže bol uprednostnený vízový informačný systém s používaním biometrických údajov, je potrebné vytvoriť právny základ na registráciu biometrických identifikačných znakov. Tento návrh je doplňujúcim návrhom na implementáciu vízového informačného systému. Pokiaľ ide o ochranu údajov uplatňuje sa smernica 95/46. V návrhu sú opätovne uvedené ustanovenia uplatňované v tejto oblasti a najmä zásada, v zmysle ktorej musia byť členské štáty aj naďalej zodpovedné za spracovanie a uchovávanie údajov. |

Právne prvky návrhu |

Zhrnutie navrhovaných opatrení Musí sa vytvoriť právny rámec potrebný na úplné vykonávanie vízového informačného systému. Zatiaľ čo nariadenie o vízovom informačnom systéme (VIS) a výmene údajov o krátkodobých vízach medzi členskými štátmi predstavuje hlavný nástroj tohto právneho rámca, musí sa doplniť právnym nástrojom, ktorý sa týka registrácie biometrických identifikačných znakov žiadateľov o víza. V tomto návrhu sa zohľadňujú niektoré aspekty, ktoré neobsahuje právny nástroj týkajúci sa vízového informačného systému. Venuje sa v ňom pozornosť získavaniu biometrických údajov, zatiaľ čo v návrhu o vízovom informačnom systéme sú upravené prenos a výmena údajov. Možnosť „outsourgingu“, prijímanie žiadostí o víza a získavanie biometrických údajov spadajú do rámca tohto návrhu. Tieto dva návrhy sa teda dopĺňajú. Umožniť členským štátom, aby boli schopné vyrovnať sa s dodatočnou prácou spojenou so získavaním biometrických údajov žiadateľov a znížiť náklady, riešia sa v tomto návrhu organizačné aspekty a vytvárajú nové možnosti organizácie postupu pri žiadostiach o vízum. Vzhľadom na všeobecnú tendenciu, ktorá spočíva v snahe uľahčiť postup vydávania víz, Komisia pripomína všeobecnú zásadu, podľa ktorej sa má žiadateľ dostaviť na konzulárny úrad iba raz: systém „jedného kroku“ na podávanie žiadostí o víza: odovzdávanie formulára žiadosti o víza a získavanie biometrických identifikačných znakov by sa mali uskutočniť na rovnakom mieste a v rovnakom čase. V niektorých konkrétnych prípadoch je však nevyhnutné, aby sa žiadateľ dostavil na konzulárny úrad dva razy, predovšetkým v prípadoch, keď je potrebné uskutočniť pohovor na preverenie, či boli splnené podmienky na vydanie víz, konkrétne legitímny účel predpokladaného krátkodobého pobytu. |

Právny základ Článok 62 ods. 2 písm. b) bod ii) |

Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity sa uplatňuje v prípade, ak návrh nespadá do výlučnej pôsobnosti Spoločenstva. |

Členské štáty nemôžu dostatočne dosiahnuť ciele tohto návrhu z tohto dôvodu (dôvodov). |

Spoločný právny rámec je potrebný na prijatie harmonizovaných noriem v oblasti povinnej registrácie biometrických identifikačných znakov a tým na fungovanie vízového informačného systému. |

Pokiaľ ide o organizáciu ich konzulárnych úradov s cieľom zaviesť biometrické údaje, členské štáty by mali, v snahe o harmonizovaný prístup, organizovať svoj postup v rámci právnych predpisov Spoločenstva. Činnosť Spoločenstva bude úspešnejšia pri dosahovaní cieľov návrhu z tohto (týchto) dôvodu(dôvodov). |

Ak každý členský štát prijíma svoje vlastné normy na registráciu biometrických údajov, nie je možné zaručiť uplatňovanie rovnakých noriem a rovnaké zaobchádzanie so žiadateľmi o víza. Ak sú napríklad v jednotlivých členských štátoch oslobodené od povinnosti odoberať odtlačky prstov rozdielné kategórie osôb, otvárajú sa tým dvere „visa-shoppingu“ a ciele spoločnej vízovej politiky nemôžu byť splnené. |

Zriadenie spoločných žiadateľských centier alebo uplatňovanie ďalšej z organizačných možností je krokom vpred k užšej spolupráci medzi členskými štátmi. Prehĺbi sa tým harmonizované uplatňovanie vízovej politiky. |

Únia musí stanoviť spoločný právny rámec v oblasti zavedenia biometrických identifikačných znakov, ktorý je potrebný na to, aby všetky členské štáty nakladali s týmito znakmi interoperabilným spôsobom a zároveň zabezpečili rovnaké zaobchádzanie so všetkými žiadateľmi o víza. Členské štáty by si mali vybrať svoje technické vybavenie, avšak iba v rozsahu špecifikácií vízového informačného systému a ICAO, aby sa takto zabezpečila interoperabilita systému. |

Z tohto dôvodu je návrh v súlade so zásadou subsidiarity. |

Zásada proporcionality Návrh je v súlade so zásadou proporcionality z tohto dôvodu(dôvodov). |

V súlade s návrhom Komisie o vízovom informačnom systéme, sú všetky členské štáty povinné v zmysle súčasného návrhu získavať biometrické identifikačné znaky žiadateľov o víza. I keď sa výber technického systému ponecháva na úvahe jednotlivých členských štátov, interoperabilita musí byť zaručená. |

Vytvorením možnosti zriadiť spoločné žiadateľské centrá alebo uplatňovaním ďalšej z možností spolupráce, sú náklady spojené so softvérovým a hardvérovým vybavením a náklady na personálne zdroje vo veľkej miere nižšie. |

Výber nástrojov |

Navrhované nástroje: nariadenie. |

Ostatné prostriedky by neboli vhodné z tohto dôvodu (dôvodov). Povinnosť získavať biometrické identifikačné znaky platí pre všetky členské štáty. Z tohto dôvodu je nariadenie jediným možným právnym nástrojom, ktorým sa môže táto povinnosť ustanoviť. Žiaden iný nástroj by nemal rovnaký záväzný účinok. |

vplyv na rozpočet |

Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Spoločenstva. |

dodatočné informácie |

Podrobné vysvetlenie návrhu o Dôsledky rôznych protokolov pripojených k zmluvám Právny základ návrhov opatrení týkajúcich sa podmienok krátkodobých víz a tranzitných víz možno nájsť v hlave IV Zmluvy o ES, s tým, že platí systém variabilnej geometrie uvedený v protokoloch o postoji Spojeného kráľovstva, Írska a Dánska a v schengenskom protokole. Tento návrh vychádza zo schengenského acquis. Preto treba v súvislosti s rôznymi protokolmi zvážiť nasledujúce dôsledky: Island a Nórsko: Postupy ustanovené v asociačnej dohode uzatvorenej medzi Radou a Írskou republikou a Nórskym kráľovstvom, ktorá sa týka pridruženia týchto dvoch štátov k vykonávaniu, uplatňovaniu a budovaniu schengenského acquis, sú uplatniteľné, keďže súčasný návrh vychádza zo schengenského acquis, ako je to definované v prílohe A tejto dohody. Dánsko: Podľa protokolu o stanovisku Dánska uvedeného v prílohe k Zmluve o EÚ a Zmluve o ES, Dánsko sa nezúčastňuje na prijatí tohto nariadenia, a preto ním nie je viazané a nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že nariadenie je akt, ktorého cieľom je vychádzať zo schengenského acquis v súlade s ustanoveniami hlavy IV Zmluvy o ES, uplatňuje sa článok 5 uvedeného protokolu. Spojené kráľovstvo a Írsko: Podľa článkov 4 a 5 Protokolu o integrácii schengenského acquis do rámca Európskej únie a rozhodnutia Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska a rozhodnutia Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach Schengenského acquis, Spojené kráľovstvo a Írsko sa nezúčastňujú prijatia tohto nariadenia a nie sú ním viazané a nepodliehajú jeho uplatňovaniu. EÚ 10: Keďže táto iniciatíva predstavuje akt vychádzajúci zo schengenského acquis alebo sa inak naň vzťahuje v zmysle článku 3 ods. 2 Aktu o pristúpení, nariadenie sa v EÚ 10 bude uplatňovať iba podľa rozhodnutia Rady v súlade s týmto ustanovením. Švajčiarsko: Toto nariadenie rozvíja ustanovenia schengenského acquis v zmysle Dohody podpísanej medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o jej pristúpení k vykonávaniu, uplatňovaniu a zdokonaľovaniu schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 4 ods. 1 rozhodnutia Rady o podpise v mene Európskeho spoločenstva a dočasnom uplatňovaní niektorých ustanovení tejto dohody. o Vysvetlenie návrhu podľa článkov Článok 1 V časti II Spoločných konzulárnych pokynov sa v bode 1.2 písm. b) zriaďuje nová forma zastúpenia. V zmysle tohto „obmedzeného zastúpenia“ by členské štáty mali mať možnosť iba žiadosti prijímať a registrovať biometrické identifikačné znaky a potom tieto údaje postúpiť diplomatickým alebo konzulárnym úradom členského štátu, ktorý v ňom má zriadené zastúpenie, aby tieto úrady rozhodli o žiadosti o víza. Uplatňujú sa tiež príslušné ustanovenia ustanovené na zastúpenie v bode 1.2 písm. c) a e). V novej časti III bode 1.2. Spoločných konzulárnych pokynov sa stanovuje povinnosť členských štátov získavať biometrické identifikačné znaky v rámci postupu pri žiadostiach o víza. Odtlačky prstov sa odoberajú pri prvom podaní žiadosti o víza, v prípade žiadostí podaných opakovane v lehote štyroch rokov žiadateľ je od tejto povinnosti oslobodený, biometrické identifikačné znaky žiadateľa nemusia byť opätovne registrované: odtlačky prstov a fotografia môžu byť opätovne použité a skopírované z prvej žiadosti. Lehota štyroch rokov je vybraná vzhľadom na päťročnú lehotu uchovávania údajov stanovenú v návrhu nariadenia o vízovom informačnom systéme. Musí byť zaručené, že biometrické údaje z prvej žiadosti sú v systéme stále k dispozícii. Dodatočné preverenie osoby v čase podania opakovanej žiadosti nie je potrebné pretože, ak by niekto podvodne používal cudzí pas, ktorý už obsahuje víza, skutočnosť, že táto osoba nie je osobou, ktorá podala prvú žiadosť o víza bude okamžite odhalená na hraničnom priechode, keďže biometrické identifikačné znaky sa nebudú zhodovať so znakmi registrovanými vo vízovom informačnom systéme (VIS). Na základe výsledkov rokovania o tejto otázke v pracovnej skupine pre víza a v strategickom výbore (Scifa) sú v písmene b) novej časti III bodu 1.2 Spoločných konzulárnych pokynov ustanovené výnimky. Výnimky sa týkajú detí mladších ako 6 rokov, keďže vzhľadom na cieľ uchovávať spoľahlivé údaje, odtlačky prstov sa od takýchto detí neodoberajú, pretože nemajú dostatočnú kvalitu na vykonávanie vyhľadávania v databáze. Odtlačky prstov detí vo veku od 6 do 12 rokov sú užitočné iba na porovnanie dvoch údajov. (Tieto odtlačky prstov možno ťažšie použiť pri vyhľadávaní v širokej databáze.) Keďže nariadením (ES) 539/2001 je stanovená možnosť oslobodiť od vízovej povinnosti držiteľov diplomatických pasov, služobných alebo úradných pasov a špeciálnych pasov, členským štátom by mala byť tiež poskytnutá možnosť oslobodiť tieto kategórie osôb od povinnosti poskytnúť biometrické identifikačné znaky. V prípade oslobodenia musí byť vo vízovom informačnom systéme zaznamenané „neuplatňuje sa“ s cieľom upozorniť príslušníkov hraničnej kontroly, že v danom prípade odtlačky prstov neboli odobraté. Na získavanie biometrických identifikačných znakov sa aspoň pri podaní prvej žiadosti požaduje povinná osobná účasť žiadateľa. Predsa je však zachovaná možnosť postupovať prostredníctvom cestovných kancelárií atď., ako je to uvedené v VIII. časti bode 5.2. platných Spoločných konzulárnych pokynov, a to v prípade opakovaných žiadostí, keď sa osobná účasť žiadateľa nepožaduje. Svoju druhú žiadosť môžu žiadatelia podať napríklad prostredníctvom cestovnej kancelárie. Na možnosť „outsourcingu“ sa vo všeobecnosti prihliada v súvislosti s vytvorením právneho rámca. Samozrejme využitie outsourcingu pripadá do úvahy iba v určitom rozsahu, keďže právomoc udeliť víza musí aj naďalej zostať v rukách členských štátov. Dohodnutie si stretnutia na pohovor alebo dokonca prijímanie formulárov žiadostí o víza a získavanie biometrických identifikačných znakov môže uskutočňovať externý poskytovateľ služieb, ak je to nevyhnutné na náležité vykonávanie povinností členských štátov podľa právnych predpisov Európskeho spoločenstva o vydávaní víz a to predovšetkým vzhľadom na miestne podmienky, najmä pokiaľ ide o počet žiadostí o víza. Musí byť zabezpečené dodržiavanie príslušných ustanovení v oblasti ochrany údajov: pri výbere externého poskytovateľa služieb a ak je to potrebné, v prípade zmlúv. Preto ak členské štáty uzavierajú zmluvu, musia zabezpečiť, aby obsahovala klauzuly, ktoré sa týkajú ochrany údajov a aby na vykonávanie týchto klauzúl dohliadal konzulárny úradník. Aj v prípade outsourcingu musia členské štáty zabezpečiť dodržiavanie právnych predpisov o ochrane údajov. Okrem toho pri využívaní outsourcingu celková výška poplatku, ktorý je účtovaný žiadateľovi za spracovanie žiadosti o víza, nemôže presahovať poplatok stanovený v prílohe 12. Takto by nemali byť žiadateľovi účtované žiadne dodatočné náklady. Zmenou a doplnením časti VII sa stanovuje možnosť spolupráce medzi členskými štátmi a zriaďovanými spoločnými žiadateľskými centrami. Zavádza sa tiež predbežná kontrola s cieľom usmerniť žiadateľa, aby sa obrátil na členský štát, ktorý je zodpovedný za spracovanie jeho alebo jej žiadosti. V rámci organizovania svojich konzulárnych služieb, mali by mať členské štáty možnosť spolupracovať, vrátane zriaďovania spoločných žiadateľských centier, a zároveň prihliadať na súčasné možnosti zastúpenia a novovytvorenej formy „obmedzeného zastúpenia“ uvedenej v časti II bode 1.2 písm. b). Môžu sa vyskytnúť miesta, kde vzhľadom na veľký počet žiadostí nie je vhodné zriadiť spoločné žiadateľské centrá, a kde každý členský štát náležite vybaví svoj konzulárny úrad. Ak si to členské štáty neželajú, nemusia sa zúčastňovať na spoločných žiadateľských centrách a ani spolupracovať. Na základe rokovaní členských štátov sa určí, či a akým spôsobom chcú spolupracovať. Ak však členské štáty chcú spolupracovať, musia tak urobiť jednou z možností, ktorých právny rámec je vymedzený v Spoločných konzulárnych pokynoch. Je vhodné, aby členské štáty spolupracovali a zúčastňovali sa na organizovaní spoločných žiadateľských centier alebo využívali spoločné priestory s cieľom zlepšiť spoločné vykonávanie vízového informačného systému. Členské štáty, ktoré sa takejto spolupráce zúčastňujú, by sa mali dohodnúť na rámci spolupráce, vrátane takých aspektov ako napríklad deľba nákladov atď. Mali by stanoviť riešenie vybrané pre každý štát a región v treťom štáte. Mal by byť vypracovaný a uverejnený zoznam, ktorý by takéto riešenia uvádzal. Tento zoznam musí byť pravidelne aktualizovaný. Článok 2 S cieľom zhodnotiť efektívnosť zriadenia spoločných žiadateľských centier a iných foriem spolupráce, Komisia predloží správu o vykonávaní tohto nariadenia. Článok 3 Ide o bežnú klauzulu. |

2006/0088 (COD)

Návrh

NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

ktorým sa menia a dopĺňajú Spoločné konzulárne pokyny o vízach pre diplomatické misie a konzulárne úrady, pokiaľ ide o zavedenie biometrických identifikačných znakov, vrátane ustanovení o organizácii prijímania a spracovania žiadostí o víza

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE ,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 62 ods. 2 písm. b) bod ii),

so zreteľom na návrh Komisie[1],

konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy[2],

keďže:

1. Na zabezpečenie spoľahlivého overenia a identifikácie žiadateľov o vízum je potrebné, aby boli vo vízovom informačnom systéme (VIS), ktoré bolo vytvorené rozhodnutím Rady 2004/512/ES z 8. júna 2004[3] spracované biometrické údaje a aby bol stanovený právny rámec na získavanie týchto biometrických identifikačných znakov. Na implementáciu vízového informačného systému sú okrem toho potrebné nové formy organizácie prijímania žiadostí o víza.

2. Zahrnutie biometrických identifikačných znakov do vízového informačného systému je dôležitým krokom k používaniu nových prvkov, ktorými sa vytvorí hodnovernejšie prepojenie medzi držiteľom pasu a pasom s cieľom zabrániť používaniu nepravých totožností. Osobná účasť žiadateľa o víza, minimálne pri podaní prvej žiadosti o víza, by mala byť preto jednou zo základných požiadaviek na vydanie víz spolu s uchovávaním biometrických identifikačných znakov vo vízovom informačnom systéme.

3. Výber biometrických identifikačných znakov [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady o vízovom informačnom systéme (VIS) a výmene údajov o krátkodobých vízach medzi členskými štátmi]. V nariadení sa vymedzujú normy uplatňované na uchovávanie týchto biometrických identifikačných znakov, a to formou odkazu na príslušné ustanovenia stanovené Medzinárodnou organizáciou civilného letectva (ICAO). Na zabezpečenie interoperability sa nevyžaduje žiadna iná technická špecifikácia.

4. Na uľahčenie registrácie žiadateľov o víza a zníženie nákladov členských štátov je potrebné, aby boli okrem súčasného rámca „zastúpenia“ prijaté aj nové možnosti organizácie. V prvom rade by sa mal doplniť do Spoločných konzulárnych pokynov osobitný druh zastúpenia, ktoré je obmedzené na prijímanie žiadostí o víza a registráciu biometrických identifikačných znakov.

5. Mali by sa tiež zaviesť aj iné možnosti, ako napríklad spoločné užívanie priestorov, spoločné žiadateľské centrá a outsourcing. Pre tieto možnosti by sa mal vytvoriť príslušný právny rámec, ktorým by sa zohľadnili predovšetkým otázky ochrany údajov. V rámci takého právneho rámca by mali mať členské štáty možnosť stanoviť, ktorý druh organizačnej štruktúry použijú v jednotlivých tretích štátoch. Komisia by mala uverejniť podrobnosti týkajúce sa týchto štruktúr.

6. Členské štáty by v rámci organizácie svojej spolupráce mali zabezpečiť, aby sa žiadateľ obrátil na členský štát, ktorý je zodpovedný za spracovanie jeho žiadosti.

7. Je potrebné prijať ustanovenia týkajúce sa situácií, v ktorých ústredné orgány členských štátov rozhodnú, že outsourcujú časť postupu pri žiadostiach o víza na externého poskytovateľa služieb. Takéto ustanovenia by mali byť prijaté v úplnom súlade so všeobecnými zásadami vydávania víz a s požiadavkami v oblasti ochrany údajov, ktoré sú ustanovené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov.

8. Členské štáty uzavrú s externými poskytovateľmi služieb zmluvy, v ktorých upravia presnú zodpovednosť týchto poskytovateľov služieb, priamy a úplný prístup k ich budovám, informácie o žiadateľoch, dôvernosť a okolnosti, podmienky a postupy prerušenia a ukončenia zmluvy.

9. Na zabezpečenie dodržiavania ochrany údajov bola konzultovaná pracovná skupina, ktorá bola zriadená v článku 29 smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov ako aj Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov.

10. Členské štáty by mali umožniť niektorým kategóriám žiadateľov alebo všetkým žiadateľom, aby im bol zabezpečený priamy prístup k ich konzulárnym úradom alebo diplomatickým misiám z humanitárnych alebo iných dôvodov.

11. S cieľom uľahčiť postup pri každej ďalšej žiadosti o víza, je potrebné zabezpečiť, aby bolo v rámci lehoty 48 mesiacov možné skopírovať biometrické údaje z prvej žiadosti do novej žiadosti o víza, a to v súlade s lehotou uchovávania údajov ustanovenou v nariadení VIS. V prípade uplynutia tejto lehoty by mali byť biometrické identifikačné znaky opäť získané.

12. Z dôvodu povinnosti získavať biometrické identifikačné znaky, nie je už možné v prípade prvej žiadosti využívať služby obchodných sprostredkovateľov, ako napríklad cestovných kancelárií, zatiaľ čo pri nasledujúcich žiadostiach sa takáto možnosť ponecháva.

13. Spoločné konzulárne pokyny o vízach pre diplomatické misie a konzulárne úrady by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

14. Komisia by mala predložiť správu o vykonávaní tohto nariadenia dva roky po nadobudnutí jeho účinnosti, ktorá sa bude týkať implementácie registrácie biometrických identifikačných znakov, zásady „prvej žiadosti“ a organizácie prijímania a spracovania žiadostí o víza.

15. Zásada subsidiarity sa uplatňuje v prípade, ak návrh nespadá do výlučnej pôsobnosti Spoločenstva. Toto nariadenie nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľov vykonávaných v súlade s tretím odsekom článku 5 zmluvy.

16. V súlade so zásadou proporcionality je potrebné a vhodné, na splnenie základného cieľa, ktorým je zavedenie spoločných noriem a interoperabilných biometrických identifikačných znakov, stanoviť pre všetky členské štáty, ktoré uplatňujú Schengenskú dohodu spoločné normy. Toto nariadenie nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľov vykonávaných v súlade s tretím odsekom článku 5 zmluvy.

17. V súlade s článkami 1 a 2 protokolu o pozícii Dánska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva sa Dánsko nezúčastňuje prijatia tohto nariadenia, nie je ním viazané a ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Za predpokladu, že toto nariadenie vychádza zo schengenského acquis podľa ustanovení hlavy IV tretej časti Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, Dánsko, v súlade s článkom 5 uvedeného protokolu, do šiestich mesiacov od prijatia tohto nariadenia Radou rozhodne, či ho vykoná v rámci svojho vnútroštátneho práva.

18. Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pripojení týchto dvoch štátov k implementácii, uplatňovaniu a vývoju Schengenského acquis , ktoré spadá do oblasti uvedenej v článku 1 bod B rozhodnutia Rady 1999/437/ES zo 17. mája 1999 o určitých opatreniach na uplatňovanie tejto Dohody[4].

19. Toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení Schengenského acquis , na ktorom sa nezúčastňuje Spojené kráľovstvo, v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000 o požiadavke Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach Schengenského acquis . Spojené kráľovstvo sa z tohto dôvodu nezúčastňuje prijatia tohto nariadenia, nie je ním viazané a ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

20. Toto nariadenie rozvíja ustanovenia schengenského acquis , na ktorom sa nezúčastňuje Írsko, v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach Schengenského acquis . Írsko sa z tohto dôvodu nezúčastňuje prijatia tohto nariadenia, nie je ním viazané a ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

21. Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto nariadenie rozvíja ustanovenia schengenského acquis v zmysle Dohody podpísanej medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o jej pristúpení k vykonávaniu, uplatňovaniu a zdokonaľovaniu Schengenského acquis , ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 4 ods. 1 rozhodnutia Rady o podpise v mene Európskeho spoločenstva a dočasnom uplatňovaní niektorých ustanovení tejto dohody.

22. Toto nariadenie je aktom založeným na schengenskom acquis alebo sa naň inak vzťahuje v zmysle článku 3 ods. 2 Aktu o pristúpení z roku 2003.

PRIJALI TOTO NARIADENIE:

Článok 1

Spoločné konzulárne pokyny o vízach pre diplomatické misie a konzulárne úrady sa menia a dopĺňajú takto:

(1) Bod 1.2 sa v časti II mení a dopĺňa takto:

(a) V písmene b) sa dopĺňa tento odsek:

„Členský štát môže tiež zastupovať jeden alebo viacero členských štátov výhradne na prijímanie žiadostí a registráciu biometrických identifikačných znakov. Uplatňujú sa príslušné ustanovenia bodu 1.2 písm. c) a písm. e). Prijímanie a postúpenie spisov a údajov zastúpenému konzulárnemu úradu sa uskutočňuje v súlade s príslušnými normami v oblasti ochrany údajov a bezpečnosti.“

(b) písmeno d) sa nahrádza takto:

„Zastúpenie v prípade vydávania jednotných víz podľa písm. a) a b) je stanovené v tabuľke zastúpenia na vydávanie jednotných víz, ktorá je uvedená v prílohe 18.“

(2) V časti III sa bod 1 nahrádza takto:

1.1 Formuláre žiadosti o vízum - počet formulárov žiadostí

Cudzinci sú tiež povinní vyplniť jednotný vízový formulár. Žiadosti o jednotné vízum musia byť predložené pomocou harmonizovaného formulára, ktorého vzor sa nachádza v prílohe 16.

Najmenej jedna kópia formulára žiadosti musí byť vyplnená, aby ju bolo možné použiť v priebehu konzultácií s ústrednými orgánmi. Zmluvné strany môžu, pokiaľ to vyžadujú vnútroštátne správne postupy, požadovať niekoľko kópií žiadosti.

1.2. Biometrické identifikačné znaky

a) Členské štáty získavajú biometrické identifikačné znaky, ktoré pozostávajú z fotografie tváre a desiatich odtlačkov prstov žiadateľa v súlade so zárukami stanovenými v Európskom dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd a v Dohovore Spojených národov o právach dieťaťa.

Každý žiadateľ, ktorý podáva svoju prvú žiadosť o víza, je povinný sa dostaviť osobne. Pri tejto príležitosti sa získavajú tieto biometrické identifikačné znaky:

- fotografia, skenovaná alebo urobená v okamihu podania žiadosti a

- fotografia desiatich odtlačkov prstov.

V prípade každej ďalšej žiadosti sa biometrické identifikačné znaky skopírujú z prvej žiadosti pod podmienkou, že od podania prvej žiadosti neuplynulo viac ako 48 mesiacov. Každá ďalšia žiadosť podaná po uplynutí tejto lehoty sa považuje za „prvú žiadosť”.

Technické požiadavky pokiaľ ide o fotografie a odtlačky prstov sú v súlade s medzinárodnými normami tak, ako sú stanovené v 6. vydaní dokumentu 9303 časť 1 (pasy) ICAO[5].

Získavanie biometrických identifikačných znakov uskutočňujú kvalifikovaní a oprávnení zamestnanci diplomatických misií alebo konzulárnych úradov alebo pod ich dohľadom, zamestnanci externého poskytovateľa služieb uvedeného v bode 1.B.

Iba oprávnení zamestnanci konzulárneho úradu vkladajú tieto údaje do vízového informačného systému (VIS) v súlade s článkom 4 ods. 1, článkom 5 a článkom 6 ods. 5 a 6 nariadenia o vízovom informačnom systéme

b) Výnimky

Od povinnosti odoberania odtlačkov prstov sú oslobodení títo žiadatelia:

- deti mladšie ako 6 rokov,

- osoby, od ktorých je fyzicky nemožné odobrať odtlačky prstov. Ak je však možné odobrať odtlačky menej ako desiatich prstov, urobí sa tak.

Členské štáty sú oprávnené ustanoviť výnimky od povinnosti získavať biometrické identifikačné znaky od držiteľov diplomatických pasov, služobných alebo úradných pasov a špeciálnych pasov.

V každom z uvedených prípadov sa vo vízovom informačnom systéme zaznamená „neuplatňuje sa“.

(3) V časti VII: bod 1 sa nahrádza týmto znením:

1.A Organizácia prijímania a spracovania žiadostí o vízum

Každý členský štát je zodpovedný za organizáciu prijímania a spracovania žiadostí o vízum.

Členské štáty buď technicky vybavia svoje konzulárne úrady materiálom potrebným na získavanie alebo uchovávanie biometrických identifikačných znakov alebo bez toho, aby tým boli dotknuté uvedené možnosti zastúpenia, rozhodne sa spolupracovať s jedným alebo viacerými členskými štátmi. Táto spolupráca bude mať formu užívania spoločných priestorov alebo zriadenia spoločného žiadateľského centra alebo tiež spolupráce s vonkajšími partnermi.

a) V prípade „spoločného užívania priestorov” zamestnanci diplomatických misií a konzulárnych úradov jedného alebo viacerých členských štátov spracovávajú žiadosti, ktoré sú im určené a získavajú biometrické identifikačné znaky v priestoroch diplomatických misií a konzulárnych úradov iného členského štátu, s ktorým spoločne užívajú príslušné vybavenie. Príslušné členské štáty sa dohodnú na trvaní a podmienkach ukončenia tejto formy spolupráce ako aj na časti administratívnych nákladoch, ktoré sa musia uhradiť členskému štátu, ktorého diplomatické misie alebo konzulárne úrady sa používajú.

b) V prípade zriadenia „spoločných žiadateľských centier” zamestnanci diplomatických misií a konzulárnych úradov dvoch alebo viacerých členských štátov pracujú v jednej budove, kde sa im doručujú žiadosti o vízum (ako aj biometrické identifikačné znaky), ktoré sú im určené. Žiadateľ sa usmerní, aby sa obrátil na členský štát, ktorý je zodpovedný za spracovanie žiadostí o vízum. Členské štáty sa dohodnú na trvaní a podmienkach ukončenia tejto spolupráce ako aj na nákladoch, na ktorých sa podieľajú všetky zúčastnené členské štáty. Iba jeden členský štát zodpovedá za zmluvy, ktoré sa týkajú logistiky a diplomatických vzťahov s hostiteľskou krajinou.

c) Spolupráca s externými poskytovateľmi služieb sa uskutočňuje v súlade s bodom 1.B.

1.B Spolupráca s externými poskytovateľmi služieb

Ak z dôvodov, ktoré súvisia s miestnymi podmienkami konzulárneho úradu nie je vhodné vybaviť konzulárny úrad technikou potrebnou na získavanie alebo uchovávanie biometrických identifikačných znakov alebo spoločne užívať priestory alebo zriadiť spoločné žiadateľské centrá, členský štát alebo niekoľko členských štátov môže spolupracovať s externým poskytovateľom služieb v oblasti prijímania žiadostí o vízum (vrátane biometrických identifikačných znakov). V takýchto prípadoch príslušný (-é) členský (-é) štát (-y) zostáva (-jú) zodpovedný (-í) za dodržiavanie noriem v oblasti ochrany údajov počas spracovávania žiadostí o vízum.

1.B.1 - Druhy spolupráce s externými poskytovateľmi služieb

Spolupráca s externými poskytovateľmi služieb má niektorú z týchto foriem:

a) externý poskytovateľ služieb, v rámci svojej úlohy telefónneho centra, poskytuje všeobecné informácie o podmienkach na podanie žiadosti o vízum a zabezpečuje systém dohodnutia si stretnutia na pohovor,

b) externý poskytovateľ služieb poskytuje všeobecné informácie o podmienkach na podávanie žiadostí o vízum, zhromažďuje žiadosti, doklady a biometrické údaje od žiadateľov o vízum a vyberá poplatky za spracovanie žiadostí (ako je uvedené v časti VII, bode 4 a v prílohe 12) a postupuje kompletné spisy a údaje diplomatickým misiám a konzulárnym úradom príslušného členského štátu, ktoré tieto žiadosti spracovávajú.

1.B.2 - Povinnosti členských štátov

Príslušný členský štát alebo členské štáty vyberú externého poskytovateľa služieb, ktorý bude schopný zabezpečiť všetky technické a organizačné bezpečnostné opatrenia ako aj potrebné technické a organizačné opatrenia, ktoré požaduje členský štát alebo členské štáty na ochranu osobných údajov pred náhodným alebo nezákonným poškodením alebo náhodnou stratou, zmenou, neoprávneným poskytnutím alebo sprístupnením, najmä v prípade, keď spracovanie údajov predpokladá ich prenos prostredníctvom siete a prijímanie a postúpenie spisov a údajov konzulárnym úradom, ako tiež pred akoukoľvek inou formou nezákonného spracovania údajov.

Diplomatické misie alebo konzulárne úrady členských štátov preverujú pri výbere externého poskytovateľa služieb platobnú schopnosť a hodnovernosť spoločnosti (vrátane potrebných licencií, výpisu z obchodného registra, stanov spoločnosti, jej bankových zmlúv) a zabezpečujú, že v konkrétnom prípade neexistuje konflikt záujmov.

V žiadnom prípade nemajú externí poskytovatelia služieb prístup do vízového informačného systému (VIS). Tento prístup je výhradne zabezpečený oprávneným zamestnancom diplomatických misií a konzulárnych úradov.

Príslušný (-é) členský (-é) štát (-y) uzavrie (-ú) zmluvy s externým poskytovateľom služieb v súlade s článkom 17 smernice 95/46. Pred uzavretím tejto zmluvy diplomatická misia alebo konzulárny úrad príslušného členského štátu informuje v rámci miestnej konzulárnej spolupráce diplomatické misie a konzulárne úrady ostatných členských štátov a delegáciu Európskej komisie o dôvodoch, prečo je táto zmluva potrebná.

Okrem povinností ustanovených v článku 17 smernice 95/46, zmluva tiež obsahuje ustanovenia, ktoré:

a) vymedzujú presnú zodpovednosť poskytovateľa služieb,

b) ustanovujú povinnosť, aby prevádzkovateľ služieb vykonával svoju činnosť iba podľa pokynov zodpovedných členských štátov a nakladal s údajmi iba na účely spracovania osobných údajov uvedených v žiadostiach o vízum, a to v prospech zodpovedných členských štátov v súlade so smernicou 95/46,

c) ustanovujú povinnosť, aby poskytovateľ služieb poskytoval žiadateľom o vízum informácie žiadané podľa nariadenia ...... [návrh nariadenia VIS],

d) ustanovujú, aby bol zamestnancom konzulárnych úradov kedykoľvek zabezpečený prístup do budov poskytovateľa služieb,

e) ukladajú poskytovateľovi služieb povinnosť dodržiavať normy v oblasti dôvernosti informácií (vrátane ochrany údajov uchovávaných v súvislosti so žiadosťami o vízum),

f) obsahujú klauzulu, ktorá sa týka prerušenia a ukončenia zmluvy.

Príslušný členský štát, resp. členské štáty monitorujú plnenie zmluvy, a to najmä:

a) všeobecné informácie, ktoré poskytuje poskytovateľ služieb žiadateľom o vízum,

b) technické a organizačné bezpečnostné opatrenia a príslušné technické a organizačné opatrenia na ochranu osobných údajov pred náhodným alebo nezákonným poškodením alebo náhodnou stratou, zmenou, neoprávneným poskytnutím alebo sprístupnením, najmä v prípade, keď spracovanie údajov predpokladá ich prenos prostredníctvom siete a prijímanie a postúpenie spisov a údajov konzulárnym úradom, ako tiež pred akoukoľvek inou formou nezákonného spracovania údajov,

c) získavanie biometrických identifikačných znakov,

d) opatrenia prijaté na zabezpečenie dodržiavania ustanovení v oblasti ochrany údajov.

Celková výška poplatku, ktorý požaduje externý poskytovateľ služieb za spracovanie žiadosti o vízum, nemôže byť vyšší ako poplatok stanovený v prílohe 12.

Útvary konzulárneho úradu príslušného členského štátu zabezpečia školenie poskytovateľa služieb v oblastiach, ktoré sú potrebné na poskytovanie náležitých služieb a dostatočných informácií žiadateľom o vízum.

1.B.5 - Poskytovanie informácií

Diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov sprístupnia širokej verejnosti presné informácie pokiaľ ide o spôsob dohodnutia si stretnutia na pohovor a podania žiadosti o vízum.

1.C Zachovanie priameho prístupu žiadateľov k diplomatickým misiám a konzulárnym úradom členských štátov

Bez ohľadu na zvolenú formu spolupráce sú členské štáty oprávnené rozhodnúť, že umožnia žiadateľom, aby mali naďalej priamy prístup do priestorov diplomatických misií a konzulárnych úradov, kde môžu priamo podať svoje žiadosti o vízum. V prípade nepredvídaného ukončenia spolupráce s inými členskými štátmi alebo akýmkoľvek externým poskytovateľom služieb zabezpečia členské štáty kontinuitu prijímania a spracovania žiadostí o vízum.

1.D Rozhodnutie a uverejnenie

Členské štáty informujú Komisiu o spôsobe, ktorým chcú organizovať prijímanie a spracovávanie žiadostí o vízum na svojich konzulárnych úradoch. Komisia zabezpečí uverejnenie týchto informácií.

Členské štáty predložia Komisii zmluvy, ktoré uzavrú.

(4) V časti VIII sa bod 5.2 mení a dopĺňa takto:

a) názov sa nahrádza takto:

5.2. Spolupráca diplomatických misií a konzulárnych úradov členských štátov s obchodnými sprostredkovateľmi

b) medzi názov a bod 5.2 písm. a) sa vkladá táto veta:

V prípade opakovaných žiadostí v zmysle časti III bodu 1.2 môžu členské štáty oprávniť svoje diplomatické misie alebo konzulárne úrady spolupracovať s obchodnými sprostredkovateľmi (napríklad so súkromnými agentúrami, ktoré poskytujú správne služby, dopravnými alebo cestovnými kanceláriami (tour - operátori a maloobchodníci)).

Článok 2

Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonávaní tohto nariadenia po dvoch rokoch od nadobudnutia jeho účinnosti.

Článok 3

Toto nariadenie nadobudne účinnosť deň po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .

Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.

V Bruseli

Za Európsky parlament Za Radu

Predseda predseda

[1] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].

[2] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].

[3] Ú. v. EÚ L 213, 15.6.2004, s. 5.

[4] Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 31.

[5] Technické požiadavky sa zhodujú s požiadavkami, ktoré uplatňujú členské štáty v prípade vydávania pasov svojim štátnym príslušníkom v súlade s nariadením (ES) 2252/2004.