III.reguluje obchodovanie s tovarom – chemickými alebo farmaceutickými látkami (príloha IV) – ktorý by sa mohol použiť na vykonanie trestu smrti (napr. produkty, ktoré by mohli byť použité na vykonávanie popráv ľudí smrtiacou injekciou). Tento tovar bol doplnený do zoznamu tovaru podliehajúceho kontrolám vývozu v roku 2011. Zaviedlo sa samostatné licenčné povolenie („všeobecné povolenie Únie na vývoz“) s cieľom kontrolovať vývoz takýchto anestetických chemických látok a zabrániť ich preprave na použitie pri vykonávaní popráv smrtiacou injekciou bez toho, aby sa obmedzilo obchodovanie s takýmito chemickými látkami na lekárske, veterinárne alebo iné legitímne účely. Keď sa na vývoz liekov vyžaduje povolenie na vývoz podľa nariadenia a na vývoz sa vzťahujú aj požiadavky na vydanie povolenia podľa medzinárodných dohovorov o kontrole omamných a psychotropných látok, akým je Dohovor o psychotropných látkach z roku 1971, môžu členské štáty na splnenie povinností, ktoré im vyplývajú z tohto nariadenia a príslušného dohovoru, využiť jednotný postup.

II.stanovuje, že tovar (uvedený v prílohe III), ktorý by sa mohol použiť na takéto účely, ale ktorý môže mať aj iné legitímne použitie (presadzovanie práva), podlieha predchádzajúcemu povoleniu na vývoz udelenému podľa jednotlivých prípadov; takéto povolenie sa vyžaduje aj na poskytovanie technickej pomoci alebo sprostredkovateľských služieb v súvislosti s touto kategóriou tovaru. Príloha III neobsahuje: a) strelné zbrane kontrolované nariadením (EÚ) č. 258/2012; b) položky s dvojakým použitím kontrolované nariadením (ES) č. 428/2009; c) tovar kontrolovaný spoločnou pozíciou 2008/944/SZBP;

Nariadením EÚ proti mučeniu sa pomohlo vyplniť výraznú medzeru v kontrolách obchodu so zreteľom na ľudské práva. Zaviedli sa ním bezprecedentné, záväzné obchodné obmedzenia na celý okruh tovarov, ktoré často chýbajú v kontrolných zoznamoch vývozu vojenského materiálu, položiek s dvojakým použitím alebo iného strategického vývozu. Nariadenie je vo veľkej miere oceňované medzinárodným spoločenstvom v oblasti ľudských práv: napríklad bývalý osobitný spravodajca OSN pre mučenie Theo van Boven nazval toto nariadenie míľnikom v boji proti mučeniu a modelom, ktorý by mohli nasledovať krajiny v ostatných regiónoch.

Nariadením sa nekontroluje dovoz zariadení na presadzovanie práva a súvisiaceho tovaru, ktorý môže mať legitímny účel presadzovania práva, ale mohol by byť aj zneužitý na mučenie alebo iné zlé zaobchádzanie, do EÚ ani ich preprava medzi členskými štátmi EÚ. Nariadením sa takisto nezakazuje prepravovať v rámci EÚ tovar, ktorý je vo svojej podstate protiprávny alebo nevhodný.

V správe sa takisto posudzuje vykonávanie nariadenia, pokiaľ ide o základné zásady relevantnosti, účinnosti, efektívnosti, súdržnosti a pridanej hodnoty EÚ. Takéto posúdenie sa zameriava na to, či nariadenie spĺňa svoje hlavné ciele a či od roku 2016 vznikli nové pochybnosti a problémy. Slúži to na uľahčenie pri rozhodovaní, či sú potrebné ďalšie opatrenia na riešenie akýchkoľvek zistených nedostatkov.

Koordinačná skupina na zabránenie mučeniu (ďalej len „ATCG“) bola zriadená po zmene nariadenia v roku 2016 a jej cieľom je „preskúma[ť] akékoľvek otázky týkajúce sa uplatňovania tohto nariadenia“. Skupina ATCG, ktorej predsedá Komisia, slúži ako platforma pre zástupcov členských štátov a Komisie na výmenu informácií o administratívnych postupoch. Okrem toho Komisia pri príprave delegovaných aktov konzultuje so skupinou ATCG v súlade so zásadami stanovenými v Medziinštitucionálnej dohode z 13. apríla 2016 o lepšej tvorbe práva.

Aj keď to nie je výlučne súčasťou posúdenia spôsobu vykonávania nariadenia, v článku 32 nariadenia sa predpokladá, že preskúmaním sa zhodnotí aj to, či je potrebné do rozsahu pôsobnosti nariadenia zahrnúť činnosti občanov EÚ v zahraničí. V tomto oddiele sa uvádzajú oblasti, v ktorých by sa mohla posúdiť činnosť spoločností usadených v EÚ, občanov EÚ alebo rezidentov členského štátu EÚ, ktorí pôsobia v tretích krajinách. Týka sa to týchto činností:

-Efektívnosť: Miera, do akej sa nariadenie efektívne plní. Zahŕňa to efektívnosť vykonávania členskými štátmi a dohľad Európskej komisie, pričom sa posudzuje, či existujú nejaké nedostatky alebo duplicity v požiadavkách na informácie, čo by mohlo narušiť účinnosť a efektívnosť vykonávania nariadenia, a či sú požiadavky na podávanie správ vhodné a primerané.

Preskúmať by sa mohli aj iné vhodné opatrenia, napríklad opatrenia podporujúce väčšiu transparentnosť a zvyšovanie informovanosti alebo opatrenia podporujúce účinné dodržiavanie hlavných zásad OSN v oblasti podnikania a ľudských práv. V hlavných zásadách OSN v oblasti podnikania a ľudských práv sa uvádza, že podnikateľské subjekty by mali dodržiavať ľudské práva. Nemali by porušovať ľudské práva iných a mali by riešiť negatívne vplyvy na ľudské práva. Riešenie negatívnych vplyvov na ľudské práva si vyžaduje prijímanie vhodných opatrení na predchádzanie takýmto vplyvom, ich znižovanie a podľa potreby na zabezpečenie prostriedkov nápravy.

Jednostranné rozhodnutia o uplatňovaní súdnej právomoci mimo územia EÚ by sa mali dôsledne zvážiť na základe medzinárodného práva a praxe. Keďže možnosti štátu zákonne uplatniť extrateritoriálnu právomoc patria do pôsobnosti medzinárodného práva, je dôležité na príslušných medzinárodných fórach rázne a účinne presadzovať obchod bez mučenia, aby sa v celosvetovom meradle zvýšila pozornosť venovaná dosahovaniu cieľov, ktorých podpora je zakotvená v nariadení.

Dve mimovládne organizácie (ďalej len „MVO“) venujúce sa ľudským právam, ktoré sa zapojili do posúdenia preskúmania, upriamili pozornosť na prípad občanov EÚ pôsobiacich mimo EÚ, ktorí boli zapojení do poskytovania napríklad školiacich služieb v oblasti bezpečnosti a presadzovania práva o nevhodnom alebo protiprávnom používaní zariadení na presadzovanie práva. Pozornosť upriamili aj na prípad spoločností, ktoré organizovali veľtrhy alebo výstavy zbraní v tretích krajinách. Konkrétne sa domnievajú, že by sa súčasné geografické obmedzenie uvedené v článku 8 malo odstrániť a akejkoľvek fyzickej alebo právnickej osobe, subjektu alebo orgánu EÚ by sa malo zakázať propagovať tovar uvedený v prílohe II na výstavách alebo veľtrhoch bez ohľadu na krajinu, v ktorej sa konajú. Okrem toho si myslia, že by sa mali zaviesť kontroly (buď prostredníctvom nariadenia, alebo iných vhodných opatrení) s cieľom regulovať poskytovanie inštruktáží alebo školení všetkými príslušnými vzdelávacími inštitúciami, aby sa takýmto poskytovaním nepropagovalo, resp. aby takéto vzdelávanie nezahŕňalo nevhodné či protiprávne politiky, postupy alebo techniky, ktoré by mohli uľahčiť alebo by sa mohli použiť na mučenie alebo iné zlé zaobchádzanie v tretích krajinách.

-Súdržnosť a komplementárnosť: Miera, do akej nariadenie uľahčuje súdržnosť a komplementárnosť s ostatnými príslušnými iniciatívami EÚ a členských štátov.

-Pridaná hodnota EÚ: Miera, do akej nariadenie pridáva hodnotu jednotlivým opatreniam členských štátov EÚ.

Hlavným zdrojom informácií pri zhromažďovaní dôkazov pre posudzovanie boli písomné podania vrátane štúdie, prieskumov, rozhovorov a seminárov s kľúčovými zainteresovanými stranami.

Na seminári zainteresovaných strán sa zúčastnilo vyše 30 účastníkov. Pochádzali zo širokej škály organizácií vrátane príslušných orgánov členských štátov, Európskej komisie, medzinárodných organizácií ako OSN a Rada Európy a MVO.

Posúdenie zhromaždených údajov a informácií viedlo k týmto zisteniam.

4.2Relevantnosť

4.2.1. Politické hľadiská

Nariadením, pôvodne prijatým v roku 2005, sa reagovalo na potrebu stanoviť „pravidlá Únie o obchodovaní s tretími krajinami s tovarom, ktorý možno použiť na vykonanie trestu smrti a s tovarom, ktorý možno použiť na mučenie a iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie“. Tieto pravidlá boli určené na vyplnenie zistenej medzery v kontrolách obchodu so zreteľom na ľudské práva v EÚ a predstavovali prvý záväzný nástroj na svete, ktorý rieši konkrétne tento problém. S cieľom zachovať relevantnosť bolo nariadenie zmenené v rokoch 2011, 2014 a 2016.

Okrem toho, že predstavuje prvý operačný rámec na svete určený na regulovanie obchodovania s tovarom týkajúcim sa mučenia, jeho súčasnú relevantnosť potvrdzuje rola, ktorú zohralo ako zdroj inšpirácie pre prácu ostatných krajín a organizácií v tejto oblasti. Predovšetkým bolo podnetom pre rozhodnutie OSN vypracovať spoločné medzinárodné normy v oblasti obchodovania s nástrojmi mučenia. Prínos nariadenia spočíva aj v inšpirovaní k vypracovaniu celoregionálnych opatrení Rady Európy s cieľom riešiť obchodovanie so zariadeniami používanými na mučenie, zlé zaobchádzanie a vykonanie trestu smrti.

Ďalším posilnením vnímanej relevantnosti tohto nástroja je skutočnosť, že niektoré krajiny, ktoré nie sú členmi EÚ, sa rozhodli dodržiavať model nariadenia, napr. Švajčiarsko, Severné Macedónsko a Čierna Hora, pričom Spojené kráľovstvo oznámilo, že bude zachovávať ustanovenia nariadenia po odchode z EÚ.

4.2.2. Relevantnosť dotknutého tovaru a služieb

Nariadenie sa v súčasnosti vzťahuje na širokú škálu tovaru súvisiaceho s vykonaním trestu smrti alebo s mučením.

So zreteľom na pokrytie nariadenia, pokiaľ ide o tovar, činnosti a osoby, v článku 25 nariadenia sa uvádza, že každý členský štát môže Komisii adresovať riadne odôvodnenú žiadosť o doplnenie tovaru do príloh II, III alebo IV. Počas skúmaného obdobia neboli podané žiadne takéto žiadosti.

Dve MVO venujúce sa ľudským právam, ktoré sa zapojili do preskúmania, sa predovšetkým domnievajú, že nariadenie by malo umožňovať reagovať na zmeny na medzinárodnom bezpečnostnom trhu, kde často dochádza k technologickému vývoju a rozvoju trhu. Podľa ich názoru by sa v nariadení mali zohľadniť aj zmeny v charaktere používania a zneužívania zariadení na presadzovanie práva. Ako skutočnosť vzbudzujúca obavy bol vyzdvihnutý konkrétny prípad zmeny označenia výrobkov s cieľom obchádzať rozsah pôsobnosti nariadenia, čím sa potvrdila potreba pravidelnej aktualizácie zoznamu dotknutého tovaru. Podľa týchto MVO by sa mohol niektorý tovar, ktorý je v súčasnosti uvedený v prílohe III, presunúť do prílohy II, napr. kontaktné elektrošokové zbrane (vrátane elektrošokových obuškov, elektrošokových štítov a omračovacích pušiek) a bolo by užitočné doplniť ďalší tovar, napr. väzenské masky a pásky na oči, stoličky na obmedzenie pohybu, dosky a lôžka s popruhmi určené na účely presadzovania práva. Podľa týchto MVO by sa do zoznamu kontrolovaného tovaru v prílohe III mohli doplniť „štandardné putá“, ručné úderné zbrane a určité zbrane na streľbu s kinetickým účinkom.

Osobitný problém predstavujú látky na potláčanie nepokojov. V posledných rokoch prudko vzrástla ich dostupnosť a používanie. Dve MVO venujúce sa ľudským právam, ktoré sa zapojili do preskúmania, sa domnievajú, že nariadenie sa nedostatočne týka týchto látok, keďže v „spoločnom zozname vojenského materiálu“ EÚ je určitá miera nekonzistentnosti. Pri vypracúvaní (a revízii) nariadenia bol tovar, na ktorý sa už vzťahovali iné nástroje EÚ, výslovne vylúčený z rozsahu pôsobnosti nariadenia. V praxi toto vylúčenie viedlo k situácii, keď sa nariadenie vzťahuje na kontrolu niektorých látok na potláčanie nepokojov, ako je paprikový sprej a OC (Oleoresin Capsicum), ale nie na látky uvedené v spoločnom zozname vojenského materiálu. MVO venujúce sa ľudským právam, ktoré sa zapojili do preskúmania, uviedli, že sa tieto látky na potláčanie nepokojov, v súčasnosti nezahrnuté do nariadenia, často používajú na uľahčenie alebo vykonávanie mučenia a iného zlého zaobchádzania alebo na vnútornú represiu.

V prípade tovaru v prílohe IV sa v nariadení uvádzajú určité chemické látky/lieky určené na záchranu a zlepšenie života a zdravia pacientov, ale ktorý by mohol by vyhľadávaný na použitie v smrtiacich injekciách. Podľa jednej organizácie zapojenej do prevencie zneužívania liekov v smrtiacich injekciách sa nariadenie vzťahuje na 2 zo 14 liekov, ktoré sú v súčasnosti uvedené v štátnych a federálnych protokoloch USA týkajúcich sa smrtiacich injekcií. Na rozdiel od tovaru uvedeného v prílohách II a III tieto druhy chemických látok a liekov spĺňajú základnú funkciu záchrany života, a preto je potrebné dôkladne posúdiť opatrenia, ktorými by sa mohlo obmedziť obchodovanie s nimi, aby sa zabránilo negatívnemu ovplyvneniu takéhoto obchodovania s legitímnym život zachraňujúcim zdravotníckym materiálom. Za zmienku v tejto súvislosti stojí samoregulačný režim prijatý viacerými spoločnosťami EÚ dobrovoľne uplatňujúcimi rôzne protokoly distribúcie, ktoré rôzne zainteresované skupiny považujú za preventívne v súvislosti s nevhodným používaním liekov vyvážaných z EÚ.

Pri posudzovaní relevantnosti dotknutého tovaru a služieb by sa mohla zvážiť aj možnosť zahrnúť do nariadenia cielenú doložku o konečnom použití alebo všeobecnú doložku. MVO venujúce sa ľudským právam zapojené do revízie a jeden orgán členského štátu odporučili zavedenie takejto doložky. Konkrétne by takáto doložka umožnila jednotlivým členským štátom EÚ zastaviť konkrétnu prepravu určitej položky, ktorá nie je výslovne uvedená v prílohách II alebo III k nariadeniu. Takáto položka by sa jasne pokladala za položku, ktorá nemá žiadne iné praktické použitie ako na vykonanie trestu smrti, mučenie alebo iné zlé zaobchádzanie. Doložka by sa mohla vzťahovať aj na prípady, keď je evidentné, že prípadná preprava položky neuvedenej v zozname by viedla k jej použitiu na takéto účely.

Pokiaľ ide o služby zahrnuté do rozsahu pôsobnosti nariadenia, t. j. sprostredkovateľské služby, technická pomoc, školenie a reklamy súvisiace s tovarom, na ktorý sa vzťahuje nariadenie, posúdením sa nezistil žiadny náznak toho, že by bola v tejto súvislosti potrebná zmena. Je však potrebné poznamenať, že poskytovanie technickej pomoci vrátane školenia sa zakazuje alebo kontroluje, len ak je určená priamo pre zariadenia, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (príloha II alebo príloha III).

4.2.3. Relevantnosť doplnenia obchodu v rámci EÚ