EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli2. 3. 2016 COM(2016) 108 final 2016/0061(NLE) Návrh ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa povoľuje posilnená spolupráca v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na veci majetkových režimov manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1.ÚVOD 1.Komisia 16. marca 2011 prijala návrh nariadenia Rady o súdnej príslušnosti, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí vo veciach majetkových režimov manželov a návrh nariadenia Rady o súdnej príslušnosti, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí vo veciach majetkových dôsledkov registrovaných partnerstiev. 2.Právnym základom navrhovaných nariadení Rady je článok 81 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Tieto návrhy sa týkajú justičnej spolupráce v občianskych veciach, ktoré zahŕňajú „aspekty rodinného práva“. Tento právny základ stanovuje, že opatrenia prijíma jednomyseľne Rada po porade s Európskym parlamentom. 3.Začiatkom decembra 2012 sa o návrhoch Komisie rokovalo v rámci pracovnej skupiny Rady pre občianskoprávne veci (majetkové režimy manželov a majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev). V decembri 2012 sa o návrhoch rokovalo na zasadnutí Rady a ministri sa dohodli na určitých usmerneniach zameraných na uľahčenie rokovaní o týchto dvoch návrhoch. 4.Európsky parlament zaujal priaznivé stanovisko a predložil pripomienky k týmto dvom návrhom 10. septembra 2013. Zohľadnili sa pripomienky Európskeho parlamentu, najmä pokiaľ ide vedenie konania o vyhlásení vykonateľnosti v oboch návrhoch a zahrnutie ustanovení o vykonateľnosti rovnocenné s tými, ktoré sú stanovené v nariadení o dedičských veciach, ako aj o zahrnutí ustanovení o právomoci založenej na účasti odporcu. Na žiadosť Európskeho parlamentu boli ustanovenia o voľbe práva a výberu súdu zahrnuté do návrhu o majetkových dôsledkoch registrovaných partnerstiev. 5.V období do decembra 2014 bola väčšina technických problémov vyriešená a spis bol pripravený na politickú dohodu. Prevažná väčšina členských štátov bola pripravená prijať návrhy v danom čase. Niektoré členské štáty však mali ťažkosti vzhľadom na politicky citlivú povahu týchto návrhov. Talianske predsedníctvo predložilo túto záležitosť na zasadnutí Rady SVV, ktorá sa rozhodla poskytnúť členským štátom, ktoré majú naďalej ťažkosti, čas na premyslenie až do decembra 2015. Tieto ťažkosti sa týkali najmä skutočnosti, že inštitúcie manželstiev osôb rovnakého pohlavia a/alebo registrovaných partnerstiev neboli vo viacerých členských štátoch známe. Niektoré členské štáty sa domnievali, že kompromisné znenie predložené Rade ponúka dostatočné záruky, aby sa zaistilo, že ich súdy sa nebudú musieť zaoberať zahraničnými inštitúciami, ktoré sú v ich právnom systéme neznáme. Iné členské štáty však vyjadrili obavy, že aj keby budúce nástroje od nich nevyžadovali zavedenie neznámych inštitúcií do svojich vnútroštátnych právnych predpisov, uznávanie majetkových dôsledkov takýchto zahraničných inštitúcií v ich krajine by malo nepriamy vplyv na ich vnútroštátne rodinné právo a politiku. Pre väčšinu členských štátov bolo kľúčové prijať oba návrhy ako jeden balík, aby sa zabezpečilo rovnaké zaobchádzanie s pármi v celej Únii. 6.V priebehu roka 2015 sa uskutočnili intenzívne konzultácie, najmä počas luxemburského predsedníctva. V návrhoch sa vykonali úpravy, aby boli prijateľné pre všetky členské štáty. Aj napriek tomu po zohľadnení revidovaného kompromisného znenia Rada na svojom zasadnutí 3. decembra 2015 dospela k záveru, že by nebolo možné dosiahnuť v rámci celej EÚ dohodu o prijatí týchto dvoch nariadení v primeranej lehote. Mnohé delegácie však vyjadrili svoju ochotu zvážiť nadviazanie užšej spolupráce v záležitostiach, na ktoré sa vzťahujú tieto nariadenia. 7.V období od decembra 2015 do februára 2016 sedemnásť členských štátov (Švédsko, Belgicko, Grécko, Chorvátsko, Slovinsko, Španielsko, Francúzsko, Portugalsko, Taliansko, Malta, Luxembursko, Nemecko, Česká republika, Holandsko, Rakúsko, Bulharsko a Fínsko) adresovalo Komisii žiadosť, v ktorej vyjadrili svoje želanie nadviazať medzi sebou posilnenú spoluprácu v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov manželov, ako aj právomoci, rozhodného práva, uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových dôsledkov registrovaných partnerstiev, a že Komisia by mala na tento účel predložiť Rade návrh. 8.Tento návrh je reakciou Komisie na uvedené žiadosti. 2.PRÁVNY ZÁKLAD POSILNENEJ SPOLUPRÁCE 9.Posilnená spolupráca sa riadi článkom 20 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ) a článkami 326 až 334 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). 10.Základom tohto návrhu Komisie na rozhodnutie Rady, ktorým sa povoľuje posilnená spolupráca v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev, je článok 329 ods. 1 ZFEÚ. 3.VYKONÁVACIE OPATRENIA POSILNENEJ SPOLUPRÁCE 11.Predmetom návrhu Komisie na rozhodnutie Rady je povolenie posilnenej spolupráce v jednotnej oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúcej sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev. Návrhy konkrétnych vykonávacích opatrení posilnenej spolupráce sa predkladajú spolu s týmto návrhom. Kľúčové prvky týchto opatrení sú uvedené nižšie. 12.So zreteľom na závery Rady z 3. decembra 2015 a žiadosti členských štátov, ktoré si želajú nadviazať medzi sebou posilnenú spoluprácu v tejto oblasti, by opatrenia, ktorými sa vykonáva posilnená spolupráca, mali zahŕňať tieto prvky: a)návrh nariadenia Rady o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí vo veciach majetkových režimov manželov. Tento návrh by mal vychádzať z kompromisného znenia predloženého na zasadnutí Rady SVV 3. decembra 2015; b)návrh nariadenia Rady o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí vo veciach majetkových dôsledkov registrovaných partnerstiev. Tento návrh by mal vychádzať z kompromisného znenia predloženého na zasadnutí Rady SVV 3. decembra 2015; 13.Ciele, ktoré sledujú ustanovenia o majetkových režimoch manželov a majetkových dôsledkoch registrovaných partnerstiev sú rovnocenné. Znenie týchto ustanovení však nemôže byť rovnaké vzhľadom na špecifiká každej z týchto inštitúcií, a najmä na skutočnosť, že registrované partnerstvá neexistujú vo všetkých členských štátoch. V tejto súvislosti sa v posúdení vplyvu priloženému k návrhom Komisie z roku 2011 zistilo, že cezhraničné páry žijúce v registrovaných partnerstvách čelia osobitným ťažkostiam, keďže táto inštitúcia nie je známa vo všetkých členských štátoch. V súvislosti s manželstvami a registrovanými partnerstvami sa preto musia stanoviť osobitné pravidlá, v dôsledku čoho je ťažké riešiť obe inštitúcie v jednom nástroji. S cieľom uľahčiť čítanie a uplatňovanie nariadení zo strany orgánov členských štátov sa týmito dvoma inštitúciami zaoberajú dva návrhy, ktorými sa vykonáva posilnená spolupráca v oblasti právomoci, rozhodného práva, uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev. Tento prístup zodpovedá aj žiadosti členských štátov, aby posilnená spolupráca v podstate zodpovedala dvom kompromisným zneniam predloženým Rade 3. decembra 2015 s cieľom zaistiť účasť čo najväčšieho počtu členských štátov.

14.V oznámení, ktoré tvorí prílohu k návrhom Komisie z roku 2011, už bolo zdôraznené, že rozsah oblasti justičnej spolupráce v občianskych veciach sa týka majetkových režimov medzinárodných párov. Rada a Európsky parlament sa tiež zaoberali dvomi pôvodnými návrhmi Komisie ako celkom. A nakoniec, podľa článku 329 ods. 1 ZFEÚ, podľa ktorého členské štáty, ktoré si želajú nadviazať medzi sebou posilnenú spoluprácu, musia spresniť rozsah takejto posilnenej spolupráce, žiadajúce členské štáty uviedli, že si želajú nadviazať posilnenú spoluprácu v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach manželských majetkových režimov, ako aj majetkových dôsledkov registrovaných partnerstiev. 15.Vzhľadom na uvedené skutočnosti tieto navrhované nariadenia zavádzajú posilnenú spoluprácu v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúcu sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev. S cieľom zabezpečiť nediskrimináciu občanov by navrhnuté nariadenia preto mali byť prijaté súčasne a mali by sa vnímať ako balík opatrení na účely zavedenia posilnenej spolupráce a budúcej účasti na tejto spolupráci. 4.POSÚDENIE PRÁVNYCH PODMIENOK POSILNENEJ SPOLUPRÁCE 4.1.Povoľujúce rozhodnutie ako posledná možnosť a účasť aspoň deviatich členských štátov 16.V článku 20 ods. 2 ZEÚ sa stanovuje, že rozhodnutie, ktorým sa povoľuje posilnená spolupráca, môže Rada prijať len ako poslednú možnosť, keď sa zistí, že ciele takejto spolupráce nemôže Únia ako celok dosiahnuť v primeranom čase, a že sa na nej musí zúčastniť najmenej deväť členských štátov. 17.Ako už bolo uvedené, Rada na svojom zasadnutí 3. decembra 2015 dospela k záveru, že by nebolo možné dosiahnuť dohodu v rámci celej EÚ vo vzťahu k obom nariadeniam v primeranej lehote. Rada preto konštatovala, že pre Úniu ako celok neexistuje žiadne iné riešenie, a že by sa mohla uplatniť posilnená spolupráca ako posledná možnosť. 18.K dnešnému dňu Komisia dostala žiadosti od sedemnástich členských štátov (Švédsko, Belgicko, Grécko, Chorvátsko, Slovinsko, Španielsko, Francúzsko, Portugalsko, Taliansko, Malta, Luxembursko, Nemecko, Česká republika, Holandsko, Rakúsko, Bulharsko a Fínsko), v ktoré uviedli, že si želajú nadviazať medzi sebou posilnenú spoluprácu v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov manželov a majetkových dôsledkov registrovaných partnerstiev. 4.2.Oblasť, na ktorú sa vzťahujú zmluvy 19.V článku 20 ods. 1 ZEÚ sa ustanovuje, že posilnenú spoluprácu možno nadviazať len „v rámci iných ako výlučných právomocí Únie“ a v článku 329 ods. 1 ZFEÚ sa stanovuje, že posilnenú spoluprácu možno nadviazať „v jednej z oblastí, na ktoré sa vzťahujú zmluvy, s výnimkou oblastí výlučnej právomoci“. 20.Sedemnásť žiadajúcich členských štátov požiadalo o povolenie nadviazať medzi sebou posilnenú spoluprácu v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov manželov a majetkových dôsledkov registrovaných partnerstiev, čím sa v tejto oblasti stanovujú kolízne normy. Kolízne normy nie sú zahrnuté do zoznamu výlučných právomocí ustanovených v článku 3 ods. 1 ZFEÚ. Uvádzajú sa ako osobitný bod v zozname opatrení podľa článku 81 ods. 2 ZFEÚ, pričom v článku 81 ods. 3 ZFEÚ sa rozlišuje medzi kolíznymi normami v občianskych a obchodných veciach vo všeobecnosti a kolíznymi normami týkajúcimi sa rodinného práva. 21.Kolízne normy v rodinnom práve preto predstavujú dobre vymedzenú oblasť, ktorá nepatrí do výlučnej právomoci Únie v zmysle zmlúv, v ktorej sa môže nadviazať posilnená spolupráca. 4.3.Podporovanie cieľov Únie, ochrana jej záujmov a posilňovanie jej integračného procesu 4.3.1.Všeobecný kontext 22.So zreteľom na posúdenie vplyvu a dôvodovú správu, ktorá tvorí prílohu k návrhom Komisie z roku 2011, je účelom posilnenej spolupráce poskytnúť jednoznačný a komplexný právny rámec, ktorý sa vzťahuje na právomoc, rozhodné právo a uznávanie a výkon rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev. Cieľom návrhov je najmä umožniť stranám určitý stupeň autonómie pri voľbe rozhodného práva v súlade so súčasnými trendmi v oblasti rodinného práva. 23.Komisia dala v roku 2003 vypracovať štúdiu o majetkových režimoch manželov a o majetku nezosobášených párov v medzinárodnom práve súkromnom a vo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktorá poukázala na existenciu problémov v tejto oblasti. Tieto problémy vznikajú najmä vtedy, keď občania využívajú svoje právo na voľný pohyb v Európskej únii, pričom svoje majetkové režimy vystavujú potenciálne protichodným predpisom. Komisia v roku 2006 prijala Zelenú knihu o kolízii právnych predpisov v oblasti manželských majetkových režimov zaoberajúcu sa najmä otázkou súdnej právomoci a vzájomného uznávania, ktorá bližšie poukázala na nedostatky súčasnej situácie. 24.Komisia takisto zriadila skupinu odborníkov pozostávajúcu z odborníkov konajúcich nezávisle od členských štátov, aby jej pomáhala v práci na budúcich legislatívnych návrhoch. Verejné vypočutie bolo zorganizované 28. septembra 2009 a za účasti 99 zástupcov z členských štátov. Na tomto fóre sa zúčastnila skupina odborníkov, ako aj zástupcovia akademickej obce, právnici, notári a členovia občianskej spoločnosti s cieľom diskutovať o potrebe nástroja Únie o majetkových režimoch medzinárodných párov. 25.V Štokholmskom programe sa vyzýva, aby sa zásada vzájomného uznávania „rozšírila na oblasti, ktoré ešte nie sú pokryté, no sú pritom pre každodenný život kľúčové, ako napríklad majetkové práva manželov a majetkové dôsledky rozvodu alebo rozluky partnerov“. 26.Návrhy Komisie z roku 2011 sa vo všeobecnosti považovali za potrebné s cieľom ucelene posudzovať majetkové režimy párov v rámci jediného rozhodného práva a jedným orgánom; umožniť medzinárodným manželským párom vybrať si rozhodné právo na svoj majetok; zvýšiť právnu istotu pre registrované partnerstvá s medzinárodným rozmerom prostredníctvom všeobecného uplatňovania práva štátu registrácie majetku registrovaných partnerstiev; umožniť občanom predkladať jednému súdu rôzne podnety, a tým zabrániť súbežným konaniam a rozporným súdnym rozhodnutiam; a zlepšiť predvídateľnosť pre medzinárodné páry zjednodušením postupov pre uznávanie a výkon rozhodnutí a obeh verejných listín v celej Európskej únii. 27.Tieto návrhy sú tiež kľúčovým doplnkom k nariadeniu č. 650/2012 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a prijatí a výkone verejných listín v dedičských veciach a o zavedení európskeho osvedčenia o dedičstve. Je to tak pretože likvidácia majetkových režimov je veľmi často otázkou predchádzajúceho vysporiadania dedičstva po zosnulom. Účinnosť európskeho osvedčenia o dedičstve by sa výrazne zlepšila, ak by sa na majetkové režimy párov v celej Európskej únii uplatňovali jednotné kolízne normy. 28.Návrhy Komisie z roku 2011 boli dôležité, pretože sa týkali približne 16 miliónov medzinárodných manželských párov v EÚ, ktoré napríklad žijú v inom ako vlastnom členskom štáte alebo vlastnia majetok v inom členskom štáte.

29.V roku 2007 bolo v EÚ uzatvorených približne 300 000 medzinárodných manželstiev a približne 500 000 medzinárodných manželstiev sa rozpadlo (v dôsledku rozvodu alebo úmrtia jedného z manželov). Pri rozpade medzinárodných manželstiev je v stávke každý rok viac ako 460 miliónov EUR. V roku 2007 malo viac ako 41 000 nových registrovaných partnerstiev v EÚ vzhľadom na svoj majetok „medzinárodný rozmer“. Každý rok sa končí rozlukou alebo úmrtím približne 10 000 registrovaných partnerstiev. Okrem toho počet registrovaných partnerstiev neustále narastá, najmä pretože počet členských štátov, ktoré zaviedli inštitút registrovaných partnerstiev, sa zvýšil zo 17 členských štátov v roku 2011 na súčasných 20. Počet vysporiadaní majetkových režimov v partnerstve v dôsledku rozpadu partnerstva alebo úmrtia jedného z jeho členov sa tak zvyšuje. 4.3.2.Súčasná situácia v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí v oblasti majetkových režimov medzinárodných párov vrátane majetkových režimov manželov, ako aj majetkových dôsledkov registrovaných partnerstiev 30.V súčasnosti občania čelia rôznym praktickým problémom deľby majetku, ak uzatvorili medzinárodné manželstvo alebo partnerstvo. Občania Únie čoraz častejšie prekračujú vnútroštátne hranice, čo vedie k zvýšenému počtu medzinárodných párov alebo párov s medzinárodným rozmerom: manželia rôznych národností, manželia žijúci v členskom štáte, ktorého nie sú štátnymi príslušníkmi, ktorí vlastnia majetok v rôznych členských štátoch alebo ktorí sa rozvádzajúcich či umierajú v inej krajine, než je ich vlastná. Problém spočíva v tom, že pre ľudí je veľmi ťažké zistiť, ktoré súdy sú príslušné a ktoré právne predpisy sa uplatňujú na ich osobnú situáciu a situáciu ich majetku. V dôsledku toho čelia neúmyselným a nevýhodným dôsledkom nielen pri bežnej správe svojho majetku, ale aj pri rozluke páru alebo úmrtí jedného z dvojice. 31.Hoci existujú pravidlá Únie o právomoci a rozhodnom práve v občianskych a obchodných veciach a v niektorých oblastiach rodinného práva, v oblasti majetkových režimov alebo medzinárodných párov v súčasnosti neexistujú žiadne takéto pravidlá. Tento predmet sa preto riadi vnútroštátnymi právnymi predpismi a vo veľmi obmedzenej miere medzinárodnými dohodami medzi členskými štátmi. 32.Príčiny súčasných problémov párov žijúcich v registrovaných partnerstvách sú rovnaké ako u manželských párov. Existuje však niekoľko ďalších dôležitých výziev pre páry v registrovanom partnerstve, keďže pojem registrované partnerstvo existuje len v 20 členských štátoch, a nie všetky členské štáty disponujú hmotným právom pre svoj majetkový režim a ešte menej z nich prijalo normy o určení právomoci a kolízne normy. 33.Navrhované nariadenia sa vzťahujú na páry, ktoré formálne tvoria rodinnú inštitúciu, najmä manželstvo a registrované partnerstvá. Zväzky „de facto“ tu nie sú zahrnuté. 34.Účelom tejto posilnenej spolupráce je vytvoriť jasný právny rámec v zúčastnených členských štátoch na určenie právomoci a rozhodného práva pre majetkové režimy medzinárodných párov, vzťahujúcej sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev, a uľahčenie pohybu rozhodnutí a verejných listín v týchto veciach medzi členskými štátmi. 4.3.3.Výhody posilnenej spolupráce v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev 35.Sedemnásť členských štátov požiadalo o posilnenú spoluprácu v oblasti majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúcu sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev: Švédsko, Belgicko, Grécko, Chorvátsko, Slovinsko, Španielsko, Francúzsko, Portugalsko, Taliansko, Malta, Luxembursko, Nemecko, Česká republika, Holandsko, Rakúsko, Bulharsko a Fínsko. Celkový počet obyvateľov týchto sedemnástich žiadajúcich členských štátov je 340 miliónov. To predstavuje 67 % obyvateľov Únie. To znamená, že túto posilnenú spoluprácu bude využívať značný počet z odhadovaných 16 miliónov medzinárodných manželstiev v EÚ. Čím väčší je počet členských štátov, ktoré sa zúčastňujú na posilnenej spolupráci, tým väčší je počet občanov, ktorí z nej budú mať prospech. 36.Posilnená spolupráca v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev, by občanom priniesla tieto výhody: a)ucelenú úpravu majetkových režimov párov prostredníctvom jednotného rozhodného práva a jediného orgánu; b)umožnenie medzinárodným párom zvoliť si rozhodné právo pre svoj majetok; c)zvýšenie právnej istoty pre medzinárodné páry uplatnením – vo všeobecnosti – práva štátu, ku ktorému majú manželia najužšiu väzbu; d)umožnenie občanom predkladať rôzne podnety tomu istému súdu, a tým zabrániť paralelným konaniam a rozporným súdnym rozhodnutiam; a e)zlepšenie predvídateľnosti pre medzinárodné páry zjednodušením postupu uznávania a výkonu rozhodnutí a obehu verejných listín v celej EÚ. 4.3.4.Plnenie požiadaviek článku 20 ods. 1 ZEÚ 37.V článku 20 ods. 1 ZEÚ sa vyžaduje, aby sa posilnená spolupráca zameriavala na podporu dosiahnutia cieľov Únie, ochranu jej záujmov a posilňovanie jej integračného procesu. 38.Jednou z úloh Únie je ponúknuť svojim občanom priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti bez vnútorných hraníc, v ktorom je zaručený voľný pohyb osôb (článok 3 ods. 2 ZEÚ). Priestor spravodlivosti zahŕňa rozvoj justičnej spolupráce v občianskych veciach, ktoré majú cezhraničné dôsledky, na základe zásady vzájomného uznávania súdnych rozhodnutí (článok 81 ods. 1 ZFEÚ). Na tento účel môže Únia prijať opatrenia zamerané na zabezpečenie, po prvé, vzájomného uznávania a výkonu súdnych rozhodnutí medzi členskými štátmi, a po druhé, zlučiteľnosti kolíznych noriem a noriem určujúcich právomoc uplatniteľných v členských štátoch (článok 81 ods. 2 písm. a) a c) ZFEÚ). 39.Harmonizácia pravidiel týkajúcich sa kolíznych noriem a právomoci, uľahčuje vzájomné uznávanie súdnych rozhodnutí. Skutočnosť, že súdy jednotlivých členských štátov uplatňujú rovnaké normy určujúce právomoc a kolízne normy na určenie súdu príslušného pre riešenie prípadu a rozhodného práva pre tento prípad, posilňuje vzájomnú dôveru v súdne rozhodnutia vydané v inom členskom štáte. 40.Posilnená spolupráca v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev medzi žiadajúcimi členskými štátmi by podporila cieľ Únie, ktorým je zabezpečenie zlučiteľnosti pravidiel uplatniteľných v členských štátoch týkajúcich sa kolíznych noriem a súdnej právomoci. Posilnená spolupráca v tejto oblasti by zvýšila úroveň zlučiteľnosti pravidiel členských štátov určujúcich príslušný súd na riešenie otázky majetkového režimu medzinárodných párov a právo, ktoré tento súd uplatňuje, ako aj uznávanie a výkon v inom členskom štáte v prípade rozhodnutí vydaných v tejto veci v inom členskom štáte, v porovnaní so súčasnou situáciou, v ktorej neexistujú žiadne harmonizované kolízne normy a normy určujúce právomoc ani pravidlá o uznávaní a výkone rozhodnutí v oblasti majetkových režimov medzinárodných párov.

4.4.Súlad so zmluvami a právom Únie 41.Podľa článku 326 ZFEÚ musí byť posilnená spolupráca v súlade so zmluvami a právom Únie. 42.Posilnená spolupráca by neovplyvnila existujúce acquis. Nadviazala by sa v oblasti, na ktorú sa vzťahujú spoločné právomoci Únie, v ktorej však v súčasnosti neexistujú žiadne spoločné pravidlá Únie. V prvom nástroji Únie prijatom v oblasti rodinného práva, v nariadení Rady (ES) č. 1347/2000, sa ustanovujú pravidlá týkajúce sa právomoci, uznávania a výkonu rozsudkov v manželských veciach, ako aj rozsudkov vo veciach rodičovských práv a povinností k spoločným deťom manželov, vydaných v súvislosti s konaniami v manželských veciach. Neobsahovalo však pravidlá týkajúce sa rozhodného práva pre rozvod ani majetkové dôsledky párov. Prijatie nariadenia (ES) č. 2201/2003, ktorým sa ruší a nahrádza nariadenie (ES) č. 1347/2000 k 1. marcu 2005, neprinieslo v tomto smere žiadnu zmenu. Kolízne normy týkajúce sa rozvodu a právnej rozluky boli prijaté v rámci posilnenej spolupráce v nariadení (EÚ) č. 1259/2010 v 16 členských štátoch. Kolízne normy týkajúce sa dedenia zo závetu a dedenia zo zákona boli ustanovené v nariadení (EÚ) č. 650/2012. Otázka kolíznych noriem v oblasti majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev, by mala doplniť právny rámec uplatniteľný na medzinárodné páry v Únii. 43.Posilnená spolupráca v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev, by nespôsobila diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti, ktorá je zakázaná podľa článku 18 ZFEÚ, pretože navrhnuté kolízne normy by mali univerzálny charakter a uplatňovali by sa na všetky konania na súdoch v zúčastnených členských štátoch bez ohľadu na štátnu príslušnosť alebo pobyt strán. Na druhej strane súdy nezúčastnených členských štátov budú naďalej uplatňovať svoje vnútroštátne kolízne normy na základe svojho medzinárodného práva súkromného. 4.5.Žiadne narušenie vnútorného trhu a hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti; žiadna prekážka alebo diskriminácia v obchode; žiadne narušenie hospodárskej súťaže 44.V článku 326 ZFEÚ sa ustanovuje, že posilnená spolupráca nesmie narušiť vnútorný trh ani hospodársku, sociálnu a územnú súdržnosť a nesmie predstavovať prekážku alebo diskrimináciu v obchode medzi členskými štátmi, ani medzi nimi nesmie narušiť hospodársku súťaž. 45.Posilnená spolupráca v oblasti majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev, nepredstavuje problém, pokiaľ ide o tieto právne podmienky. Návrhy, ktorými sa zavádza posilnená spolupráca v tejto oblasti, budú slúžiť na uľahčenie riadneho fungovania vnútorného trhu odstránením prekážok voľného pohybu osôb, ktoré v súčasnosti narážajú na problémy spôsobené rozdielmi medzi vnútroštátnymi právnymi predpismi týkajúcimi sa majetkových dôsledkov párov. Právna istota vyvolaná harmonizovanými kolíznymi normami v tejto oblasti by teda mala pozitívny vplyv na páry, ktoré uplatňujú svoje právo na voľný pohyb medzi zúčastnenými členskými štátmi. 46.Vzhľadom na povahu navrhovaných nariadení, ktoré sa týkajú iba vzťahov medzi dvomi jednotlivcami, posilnená spolupráca nebude mať vplyv na podniky ani právne vzťahy na trhu ani na obchod či hospodársku súťaž v Únii. Napokon, posilnená spolupráca neovplyvní územnú súdržnosť medzi regiónmi Únie. 47.Pri zabezpečovaní harmonizácie kolíznych noriem tieto návrhy výrazne zjednodušia život občanov (a právnikov), keďže v rámci zúčastnených členských štátov budú schopné určiť súdnu príslušnosť a rozhodné právo pre svoje majetkové režimy a využívať zjednodušený pohyb rozhodnutí a verejných listín v tejto oblasti. 48.Hoci nie všetky medzinárodné páry v Únii budú mať prospech z právnej istoty a zjednodušenia vyvolaného posilnenou spoluprácou, situácia medzinárodných párov pred súdmi nezúčastnených členských štátov sa v porovnaní so súčasnou situáciou nezhorší. V skutočnosti si nezúčastnené členské štáty ponechajú svoj status quo, pretože budú tak ako v súčasnosti naďalej uplatňovať svoje vnútroštátne právne predpisy (vrátane svojich pravidiel o medzinárodnom práve súkromnom) v cezhraničných prípadoch týkajúcich sa majetkových režimov manželov a majetkových dôsledkov registrovaných partnerstiev s cieľom určiť, aký súd by sa mal zaoberať prípadom v týchto záležitostiach a ktorý zákon by mal tento súd uplatňovať. Nezúčastnené členské štáty budú naďalej uplatňovať svoje vnútroštátne právne predpisy, ako to robia v súčasnosti (vrátane svojich pravidiel medzinárodného práva súkromného) na uznávanie a výkon rozhodnutí vydaných v jednom zo zúčastnených členských štátov. Na druhej strane, zúčastnené členské štáty budú naďalej uplatňovať svoje vnútroštátne právne predpisy, ako to robia v súčasnosti (vrátane svojich pravidiel medzinárodného práva súkromného), na uznávanie a výkon rozhodnutí vydaných v nezúčastnenom členskom štáte. Situácia týkajúca sa majetkových režimov manželov a majetkových dôsledkov registrovaných partnerstiev tak bude rovnocenná situácii týkajúcej sa iných občianskoprávnych nástrojov, na ktorých sa nezúčastňujú všetky členské štáty, ako je nariadenie č. 1259/2010, ktorým sa vykonáva posilnená spolupráca v oblasti rozhodného práva pre rozvod a rozluku, a nariadenie č. 650/2012 o dedičských konaniach a závetoch. 49.Okrem toho uplatňovanie nariadení o majetkových režimoch manželov a majetkových dôsledkoch registrovaných partnerstiev, ktorými sa vykonáva posilnená spolupráca, nebude závisieť od štátnej príslušnosti oboch partnerov, t. j. od toho, či obaja partneri sú alebo nie sú štátnymi príslušníkmi zúčastneného členského štátu. Orgány zúčastnených členských štátov (napríklad notár alebo súd), ktoré sú povinné uplatňovať tieto predpisy, budú takéto predpisy uplatňovať voči všetkým občanom, ktorí im predložia záležitosti týkajúce sa majetkových režimov alebo záležitosti týkajúce sa majetkových dôsledkov ich registrovaného partnerstva bez ohľadu na štátnu príslušnosť občanov. Podobne, ak pár zložený z jedného alebo dvoch občanov zúčastneného členského štátu predloží svoju záležitosť orgánu nezúčastneného členského štátu, orgány takéhoto nezúčastneného členského štátu nebudú uplatňovať predpisy, ale svoje vnútroštátne právne predpisy (vrátane svojho medzinárodného práva súkromného) s cieľom zaoberať sa medzinárodnými procesnými aspektmi majetkového režimu manželov alebo majetkovými dôsledkami registrovaného partnerstva. 50.Posilnená spolupráca preto nespôsobí žiadne neodôvodnené rozdielne zaobchádzanie medzi občanmi. 4.6.Rešpektovanie práv, právomocí a povinností nezúčastnených členských štátov 51.V článku 327 ZFEÚ sa vyžaduje, aby každá posilnená spolupráca rešpektovala právomoci, práva a povinnosti tých členských štátov, ktoré sa jej nezúčastňujú. 52.Prijatie spoločných kolíznych noriem sedemnástimi žiadajúcimi členskými štátmi nebude mať vplyv na pravidlá nezúčastnených členských štátov. Nezúčastnené členské štáty budú aj naďalej uplatňovať svoje vlastné pravidlá medzinárodného práva súkromného o právomoci, rozhodnom práve a uznávaní a výkone rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov. 53.Na úrovni medzinárodného práva verejného neexistujú žiadne medzinárodné dohody o právomoci, rozhodnom práve a uznávaní a výkone rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov (ktoré zahŕňajú majetkové režimy manželov a majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev) medzi zúčastnenými a nezúčastnenými členskými štátmi, ktoré budú ovplyvnené posilnenou spoluprácou. 4.7.Záver o splnení právnych podmienok 54.Na základe uvedených skutočností Komisia dospela k záveru, že všetky právne podmienky stanovené v zmluvách pre povolenie nadviazania posilnenej spolupráce sú splnené. 4.8.Rešpektovanie základných práv 55.Posilnená spolupráca v oblasti majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev, rešpektuje základné práva stanovené v Charte základných práv Európskej únie, najmä článok 9 o práve uzavrieť manželstvo a práve založiť rodinu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a článok 21 o práve na nediskrimináciu. Kolízne normy navrhnuté v nariadeniach, ktorými sa vykonáva posilnená spolupráca, sa budú uplatňovať na všetky medzinárodné páry viazané inštitucionálnym prepojením, ako sú manželstvo a registrované partnerstvo, v zúčastnených členských štátoch bez diskriminácie na akomkoľvek základe.

4.9.Záver o posilnenej spolupráci 56.Komisia sa domnieva, že výhody nadviazania posilnenej spolupráce v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí týkajúcich sa majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúcej sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev, sú početné v porovnaní s možnosťou zachovania súčasného stavu a že výhody nadviazania posilnenej spolupráce v tejto oblasti prevažujú nad prípadnými nevýhodami. 57.Spoločné kolízne normy v oblasti majetkových režimov medzinárodných párov významne zjednodušia život mnohých párov v zúčastnených členských štátoch. To je v súlade so Štokholmským programom, v ktorom sa Európska rada domnieva, že proces harmonizácie kolíznych noriem na úrovni Únie by mal pokračovať v oblastiach, v ktorých je to potrebné, napríklad „…majetkové práva vyplývajúce z manželského zväzku a majetkové dôsledky rozvodu alebo rozluky“. 58.Komisia preto navrhuje povoliť nadviazanie posilnenej spolupráce medzi žiadajúcimi členskými štátmi. Komisia zdôrazňuje, že posilnená spolupráca v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev, je kedykoľvek otvorená pre všetky členské štáty, v súlade s článkom 328 ZFEÚ, a vyzýva členské štáty, ktoré o to ešte nepožiadali, aby sa zúčastnili na posilnenej spolupráci, a tým zvýšili jeho prínosy a výhody. 2016/0061 (NLE) Návrh ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa povoľuje posilnená spolupráca v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúca sa na veci majetkových režimov manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 329 ods. 1, so zreteľom na žiadosti, ktoré podali Belgicko, Bulharsko, Česká republika, Nemecko, Grécko, Španielsko, Francúzsko, Chorvátsko, Taliansko, Luxembursko, Malta, Holandsko, Rakúsko, Portugalsko, Slovinsko, Fínsko a Švédsko, so zreteľom na návrh Európskej komisie, so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu, keďže: (1)Únia si stanovila za cieľ udržiavať a rozvíjať priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, v ktorom je zaručený voľný pohyb osôb. Na postupné vytvorenie takéhoto priestoru má Únia prijať opatrenia v oblasti justičnej spolupráce v občianskych veciach, ktoré majú cezhraničné dôsledky. (2)Podľa článku 81 Zmluvy o fungovaní Európskej únie majú tieto opatrenia zahŕňať opatrenia podporujúce zlučiteľnosť kolíznych noriem uplatniteľných v členských štátoch vrátane opatrení týkajúcich sa rodinného práva, ktoré majú cezhraničné dôsledky. (3)Komisia 16. marca 2011 prijala návrh nariadenia Rady o súdnej príslušnosti, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí vo veciach majetkových režimov manželov a návrh nariadenia Rady o súdnej príslušnosti, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí vo veciach majetkových dôsledkov registrovaných partnerstiev. (4)Rada na svojom zasadnutí 3. decembra 2015 dospela k záveru, že pre Úniu ako celok by nebolo možné dosiahnuť dohodu v primeranej lehote, pokiaľ ide o prijatie nariadení. (5)Za týchto okolností Malta, Chorvátsko a Belgicko následne adresovali Komisii žiadosti listami zo 14. decembra 2015, 15. decembra 2015 a 17. decembra 2015 a Švédsko, Grécko, Slovinsko, Španielsko, Francúzsko, Portugalsko, Taliansko, Luxembursko a Nemecko listami z 18. decembra 2015, v ktorých uviedli, že si želajú nadviazať medzi sebou posilnenú spoluprácu v oblasti právomoci, rozhodného práva a uznávania a výkonu rozhodnutí vo veciach majetkových režimov manželov a majetkových dôsledkov registrovaných partnerstiev, a že Komisia by na tento účel mala predložiť Rade návrh. Česká republika, Holandsko, Bulharsko, Rakúsko a Fínsko adresovali identické žiadosti Komisii listami z 28. januára 2016, 2. februára 2016, 9. februára 2016, 16. februára 2016 a 26. februára. O posilnenú spoluprácu požiadalo spolu sedemnásť členských štátov. (6)Posilnená spolupráca by mala stanoviť jasný a komplexný právny rámec v oblasti majetkových režimov medzinárodných párov, vzťahujúci sa na majetkové režimy manželov, ako aj na majetkové dôsledky registrovaných partnerstiev v zúčastnených členských štátoch, zabezpečiť vhodné riešenia pre občanov z hľadiska právnej istoty, predvídateľnosti a flexibility a uľahčiť pohyb rozhodnutí a verejných listín medzi členskými štátmi.