Na Slovensku prebieha modernizácia verejnej správy a systému súdnictva sa venuje politická pozornosť, no problémom je naďalej korupcia. Neoptimálne riadenie ľudských zdrojov v štátnej službe sa môže podľa očakávaní zlepšiť po prijatí nového zákona o štátnej službe. K dnešnému dňu možno konštatovať, že postupy verejného obstarávania v mnohých oblastiach nezodpovedajú najlepším štandardom. Rozvíjajú sa vzdelávacie programy, ktorých cieľom je zlepšiť schopnosti úradníkov pre efektívnejšie fungovanie systému obstarávania. Zlepšenie účinnosti a nezávislosti systému súdnictva ostáva naďalej pre Slovensko výzvou, no vyvíja sa úsilie s cieľom riešiť nedostatky. Pretrvávajú však obavy o nezávislosť súdnictva. Vnímaná miera korupcie je naďalej vysoká a pôsobí ako významná prekážka podnikania. Mechanizmy kontroly a presadzovania protikorupčných pravidiel sa stále javia ako nedostatočné a politické iniciatívy, ktoré sa týkajú oznamovania protispoločenskej činnosti a schránkových spoločností, nemusia na riešenie tohto problému stačiť.

Rýchlym vytváraním pracovných miest a podpornými opatreniami pre pracovníkov s nízkymi príjmami sa pomohlo znížiť mieru nezamestnanosti, hoci problémy na trhu práce pretrvávajú. Slovensko nedávno prijalo niekoľko aktívnych a pasívnych opatrení na riešenie nezamestnanosti konkrétnych zraniteľných skupín vrátane akčného plánu zameraného na poskytovanie individualizovaných služieb a odbornej prípravy pre dlhodobo nezamestnaných. Tieto opatrenia, ak sa včas uplatnia, pravdepodobne pomôžu znížiť dlhodobú nezamestnanosť, ktorá je stále veľmi vysoká. Rómova a skupina ľudí s nízkou kvalifikáciou sú na trhu práce naďalej jednou z najviac znevýhodňovaných skupín. Miera účasti dospelých na celoživotnom vzdelávaní je nízka. Zvyšovaniu zamestnanosti žien stále bránia povinnosti súvisiace so starostlivosťou o deti. Eviduje sa nepretržité úsilie s cieľom zlepšiť prístup k starostlivosti o deti, no stále neexistuje dostatok kvalitných, cenovo dostupných zariadení, najmä pre deti do troch rokov. Riziko chudoby alebo sociálneho vylúčenia zostáva relatívne mierne, ale intenzita chudoby je výrazná, a to aj kvôli slabým záchranným sociálnym sieťam.

Verejné financie Slovenska v dlhodobom horizonte stále čelia rizikám. Deficit verejného dôchodkového systému sa podľa prognózy v dlhodobom horizonte zdvojnásobí, pričom vek odchodu do dôchodku na Slovensku patrí medzi najnižšie v EÚ. Nedávne úpravy dôchodkového systému boli vo veľkej miere ad hoc a krátkodobého charakteru. Zvyšovanie nákladovej účinnosti zdravotnej starostlivosti na Slovensku je naďalej problematické. Bolo prijatých niekoľko opatrení na racionalizáciu nemocničnej starostlivosti a zníženie nákladov. Konkrétne výsledky zatiaľ nie sú viditeľné, no je pravdepodobné, že k nim dôjde v dôsledku preskúmania výdavkov v tomto sektore a v dôsledku lepšieho referenčného porovnávania nákladov pri obstarávaní. Zavádzanie systému platieb na základe skupín diagnóz (DRG) a spúšťanie systémov elektronického zdravotníctva zaznamenáva len pomalý pokrok.

Pokiaľ ide o pokrok pri dosahovaní národných cieľov stratégie Európa 2020, Slovensko v súčasnosti spĺňa – alebo je na dobrej ceste k splneniu – výhľadových cieľov v oblasti miery zamestnanosti, intenzity výskumu a vývoja, využívania energie z obnoviteľných zdrojov a energetickej účinnosti. Zatiaľ čo dostatočné zníženie predčasného ukončenia školskej dochádzky a počtu ľudí ohrozených rizikom chudoby a sociálneho vylúčenia sa zdajú byť dosiahnuteľné do roku 2020, oba ukazovatele sa v poslednej dobe zhoršili a na dosiahnutie uvedených cieľov treba vyvinúť väčšie úsilie. Vzdialenosť od cieľa vytýčeného pre oblasti emisií skleníkových plynov a terciárneho vzdelávania je naďalej značná, no v prípade terciárneho vzdelávania sa postupne zmenšuje.

Slovensko vo všeobecnosti dosiahlo obmedzený pokrok pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny z roku 2016. Určitý pokrok sa dosiahol v niekoľkých oblastiach politiky, a to aj zlepšením aktivačných opatrení pre dlhodobo nezamestnaných, zvýšením počtu miest v zariadeniach starostlivosti o deti, zvýšením atraktívnosti učiteľského povolania prostredníctvom zvyšovania platov a zlepšením riadenia ľudských zdrojov vo verejnej správe; obmedzený pokrok sa dosiahol v oblasti zvyšovania daňovej disciplíny, zlepšovania nákladovej účinnosti zdravotnej starostlivosti, začleňovania rómskych detí do hlavného prúdu vzdelávania, posilňovania postupov verejného obstarávania a v oblasti zefektívňovania systému súdnictva. Žiadny pokrok sa nedosiahol pri riešení regulačného a administratívneho zaťaženia podnikov.

Aj keď je slovenské hospodárstvo vysoko integrované do globálnych hodnotových reťazcov, produkcia je koncentrovaná len v niekoľkých odvetviach a regiónoch. Špecializácia krajiny na výrobu automobilov a elektroniky tvorí významnú časť domácej produkcie, pričom tieto odvetvia sú sústredené najmä v západoslovenskom regióne. Nedostatok primeranej infraštruktúry obmedzuje investície v ostatných regiónoch, čo bráni ich integrácii do globálnych hodnotových reťazcov a prispieva k pretrvávaniu regionálnych rozdielov. Napriek tomu, že Slovensku sa neustále darí lákať nové investície zahraničných spoločností, pretrvávajú obavy týkajúce sa kvality podnikateľského prostredia. Nedostatok kvalifikovanej pracovnej sily, najmä v bratislavskom regióne, uvádzajú podniky v čoraz väčšej miere ako kľúčový faktor obmedzujúci produkciu v priemyselnom odvetví i v odvetví služieb.

Hospodársky rast Slovenska je naďalej jedným z najrýchlejších v EÚ. Podľa prognózy Komisie zo zimy 2017 sa predpokladá, že reálny HDP sa v roku 2016 zvýšil o 3,3 %, a to najmä v dôsledku priaznivého vývoja čistého vývozu, ako aj v dôsledku značného rastu výdavkov domácností v podmienkach silného oživenia trhu práce. Celková investičná aktivita v roku 2016 v porovnaní s rokom 2015 výrazne poklesla, keďže verejné investície sa po skončení predchádzajúceho programového obdobia čerpania fondov EÚ vrátili na bežnú úroveň. Očakáva sa, že rast reálneho HDP v rokoch 2017 a 2018 presiahne 3 %. Najsilnejším motorom rastu v oboch rokoch má ostať rastúca súkromná spotreba, podporená stabilným nárastom zamestnanosti a značným rastom miezd. Očakáva sa, že verejné investičné výdavky v strednodobom horizonte narastú výrazne nad úroveň z roku 2016 – a to aj v sektore zdravotnej starostlivosti a dopravy –, zatiaľ čo celkový rast investícií budú podporovať aj súkromné investície do expandujúcich výrobných zariadení dominantného slovenského automobilového priemyslu. Hlavné riziko, že vývoj bude oproti strednodobému výhľadu menej priaznivý, predstavuje tlmený zahraničný dopyt vrátane dopytu po produkcii automobilového priemyslu.

Inflácia sa má postupne zvyšovať a jej motorom má byť rýchly nárast cien potravín a služieb, pričom na rok 2017 sa počíta s ďalším poklesom cien energií. Spotrebiteľské ceny v roku 2016 už tretí rok po sebe klesli, tentoraz o –0,5 % (graf 1.8). Klesajúce ceny energií a potravín prevládali nad miernym nárastom cien služieb. Ceny energií majú podľa očakávaní v roku 2017 ďalej medziročne klesať v dôsledku poklesu regulovaných cien elektrickej energie a plynu. Protiváhou by tomu však mal byť nárast cien za služby a obnovený rast cien potravín a pohonných hmôt. Celková ročná inflácia sa má v roku 2017 dostať do kladných čísiel, keď stúpne na takmer 1 %. Spotrebiteľské ceny sa následne majú postupne zvyšovať, odzrkadľujúc pokračujúce výrazné výdavky spotrebiteľov.

Slovensko patrí medzi krajiny s najnižšou úrovňou nerovnosti v oblasti príjmov v EÚ. Príjmy najbohatších 20 % obyvateľstva sú menej než štyrikrát vyššie než príjmy najchudobnejších 20 %. ( ) Tento pomer klesol z 3,9 v roku 2012 na 3,5 v roku 2015. Nízku príjmovú nerovnosť na Slovensku možno vysvetliť pomerne rovnomernou distribúciou trhových príjmov, najmä so zreteľom na absenciu pracujúcich s veľmi vysokými príjmami na vrchole príjmového rebríčka. ( ) Na spodnom konci distribúcie však došlo k úbytku podielu domácností s nízkym príjmom. ( ) Malý rozdiel medzi trhovou nerovnosťou a nerovnosťou v disponibilných príjmoch naznačuje, že daňový systém a systém sociálnych dávok na Slovensku nezohráva významnú úlohu pri prerozdeľovaní príjmov. Možno to vysvetliť nízkym stupňom progresívnosti zdaňovania práce a pomerne nízkymi výdavkami na sociálnu ochranu. Napriek týmto nízkym úrovniam príjmových nerovností je rómske obyvateľstvo naďalej marginalizované a vyznačuje sa slabými výsledkami v oblasti vzdelania a zamestnanosti, čo je dôkazom výrazných sociálno-ekonomických nerovností v krajine. Slovensko zároveň vykazuje veľmi nízku úroveň nerovnosti čistého majetku a distribúcia čistého majetku v roku 2014 bola jednou z najvyváženejších v eurozóne. ( )

Podmienky na trhu práce sa majú ďalej zlepšovať, pričom by malo dôjsť k ďalšiemu znižovaniu nezamestnanosti a postupnému zvyšovaniu miery aktivity. Ročná miera nezamestnanosti poklesla v roku 2016 pod úroveň 10 % – po prvýkrát od roku 2008 a po druhýkrát od roku 1995. Miera ekonomickej aktivity sa v treťom štvrťroku 2016 zvýšila na 77,2 %, čím prekonala dokonca aj roky vysokého hospodárskeho rozmachu spred finančnej krízy (graf 1.6). Nedávny prudký pokles nezamestnanosti naznačuje, že dochádza k prehriatiu na trhu práce, čo pravdepodobne povedie k zvýšeniu nominálnych miezd. So zreteľom na vynárajúci sa nedostatok pracovných síl, a to najmä v regióne západného Slovenska, sa predpokladá, že rast nominálnej mzdy narastie v roku 2018 stabilne na 4,2 %. Napriek tlmenej inflácii sa očakáva, že rast reálnych miezd zotrvá pod úrovňou dynamiky reálneho HDP.

Nerovnomerné geografické rozdelenie súkromných investičných výdavkov prispieva k zvýrazneniu regionálnych rozdielov v krajine. Regióny v okolí Bratislavy v posledných rokoch výrazne profitovali z oživenia hospodárstva, zaznamenali výrazné zlepšenie podmienok na trhu práce spojené s rozmachom investícií do automobilového priemyslu. Naopak východná časť krajiny bola do určitej miery zo spomínaného hospodárskeho rastu vynechaná. Slabá dopravná infraštruktúra je jedným z hlavných dôvodov, prečo sa stredoslovenskému a východoslovenskému regiónu nepodarilo počas nedávneho oživenia prilákať zahraničných investorov. Celkový objem kapitálu na Slovensku zároveň zostáva výrazne pod priemerom EÚ. Investičné výdavky predstavovali viac než 26 % reálneho HDP pred krízou, no v období rokov 2012 až 2016 predstavovali v priemere menej než 22 % (pozri investičný rámček v oddiele 3.3). Rozdiely v príjmoch v rámci krajiny sú naďalej výrazné, pričom HDP na obyvateľa v bratislavskom regióne bol v roku 2014 viac než trikrát vyšší než vo východoslovenskom regióne (graf 1.4).

Súkromné i verejné investície sa majú od roku 2017 zintenzívňovať, pričom priame zahraničné investície budú v tomto kontexte zohrávať významnú úlohu. Po prudkom poklese verejných investičných aktivít v roku 2016, pri ktorých nebolo pravdepodobné, že budú v plnej miere kompenzované pokračujúcim rastom súkromných investícií, sa celkové investície majú v roku 2017 vrátiť k rastu a v roku 2018 majú ešte viac zrýchliť. Vyhliadky posilňujú značné investície v automobilovom priemysle a zvýšenie verejných investičných výdavkov, a to aj do veľkých projektov infraštruktúry, akým je projekt bratislavského obchvatu. Z dôvodu toho, že slovenské investície vo vysokej miere závisia od dovozu (najmä v oblasti strojových zariadení), sú vyhliadky na dovoz výrazne formované investičným profilom (graf 1.3). Vysoká závislosť od zahraničných investícií a vysoká špecializácia na odvetvie automobilového priemyslu navyše spôsobujú, že slovenské hospodárstvo je vystavené globálnym hospodárskym výkyvom.

Boli prijaté určité opatrenia na lepšie začlenenie rómskych detí do hlavného prúdu vzdelávania, no stále je potrebné účinné vykonávanie už uzákonených právnych predpisov. Nedostatok vhodných zariadení starostlivosti o deti do troch rokov bráni návratu matiek na trh práce, hoci existujú dôkazy, že v oblasti poskytovania starostlivosti o staršie deti došlo k určitému pokroku.

Krajina dosiahla pokrok pri zlepšovaní daňovej disciplíny, v boji proti daňovým podvodom a v reforme svojho dôchodkového systému. Problémy na trhu práce pretrvávajú už mnoho rokov, a to čiastočne z dôvodu vysokej pôvodnej miery nezamestnanosti, ktorá v rokoch 2014 a 2015 začala postupne klesať. Zameranie sa na podporu pre dlhodobo nezamestnaných a zraniteľné skupiny je na programe vlády už niekoľko rokov, no pokrok do konca roku 2016 sa zdá do istej miery obmedzený. V riešení nízkej účasti Rómov na trhu práce sa dosiahol len nepatrný pokrok.

Po tom, ako v roku 2014 ceny nehnuteľností na bývanie dosiahli minimálnu úroveň, v roku 2016 prekročili úrovne spred krízy. Ročný rast cien nehnuteľností sa v štvrtom štvrťroku 2016 zvýšil na 5,8 % (graf 1.10), najmä v dôsledku zvýšenia dopytu v Bratislavskom kraji. Výrazné regionálne rozdiely v cenách nehnuteľností a prenájmov pretrvávajú, pričom v oboch prípadoch bol zaznamenaný výrazný rast v Bratislave, no len nepatrný rast vo zvyšku krajiny. Zvyšujúce sa ceny nehnuteľností prinášajú so sebou väčšiu motiváciu investovať do obytných nehnuteľností i infraštruktúry v danej oblasti, môžu však zároveň zhoršiť už aj tak výrazné regionálne rozdiely. Zvyšovanie nájomného v regiónoch s vyššou hospodárskou aktivitou zároveň znižuje internú mobilitu pracovnej sily najmä zo strednej a východnej časti krajiny, kde je najzávažnejším hospodárskym problémom dlhodobá nezamestnanosť.

Rast úverov v súkromnom sektore sa naďalej zvyšoval, čím prispel k rastúcemu trendu pomeru zadlženosti súkromného sektora. Pomer hrubého dlhu domácností k príjmom sa v posledných rokoch neustále zvyšuje a v roku 2016 dosiahol takmer 60 %, čím sa Slovensko v tomto ukazovateli približuje k svojim hospodárskym partnerom. Tempo rastu úverov na bývanie dosahovalo od roku 2010 dvojciferné hodnoty a tieto úvery zostali aj v roku 2016 značné, čoho príčinou boli nízke úrokové sadzby (graf 1.9). Zadlženosť domácností zostáva hlboko pod priemernými hodnotami eurozóny, no vo všeobecnosti na úrovni partnerov z V4. Ročná miera rastu úverov nefinančným korporáciám zostala v roku 2016 na úrovni v priemere blízko 2 % napriek stabilnému hospodárskemu rastu a vysokej miere využívania kapacít, čo naznačuje zvýšený priestor pre investície. Celkové záväzky finančného sektora sa v období od novembra 2015 do roku 2016 zvýšili o 6,4 %, pričom bankový sektor, ktorý je z veľkej časti v zahraničnom vlastníctve, zostáva dobre kapitalizovaný. ( )

Strednodobý rozpočtový rámec stále vykazuje nedostatky. Hoci úroveň podrobnosti vo viacročnom rozpočtovom pláne je pomerne vysoká, informácie a ciele na obdobia po prvom rozpočtovom roku sú len orientačné. Záväzné výdavkové stropy, s ktorými sa počítalo v ústavnom zákone z roku 2011, ešte neboli prijaté. To bráni rýchlejšiemu dosiahnutiu vyváženého rozpočtu – čo je požiadavka, ktorá bola zavedená do vnútroštátnych právnych predpisov v roku 2013. Vláda, ktorá bola sformovaná v marci 2016, odložila pôvodný termín na splnenie strednodobého cieľa z roka 2017 na rok 2019, čiastočne v dôsledku nových výdavkových priorít a investičných potrieb.

Rámec zdaňovania je predmetom pomerne častých zmien. Na rok 2017 vláda predĺžila platnosť a zvýšila špeciálny odvod spoločností pôsobiacich v regulovaných odvetviach, pri ktorom sa predpokladalo, že v roku 2016 skončí. Toto opatrenie by sa dalo vnímať aj ako súčasť snahy o zníženie neprimeraných príjmov vyplývajúcich z neefektívne regulovaných sieťových odvetví. Bankový odvod, ktorého platnosť mala takisto uplynúť, bol predĺžený do roku 2020. Sadzba DPPO bola znížená z 22 % na 21 %, čím došlo k zvráteniu nárastu, ktorý nadobudol platnosť len dva roky predtým. Paušálne výdavky pre samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré boli znížené v roku 2012 s cieľom zaistiť spravodlivejšie zdaňovanie samostatne zárobkovo činných osôb a zamestnancov, boli opäť zvýšené v prospech samostatne zárobkovo činných osôb. Došlo k výraznému zvýšeniu stropných sadzieb na platenie zdravotných odvodov a sociálnych odvodov pre osoby s vysokými príjmami. Ďalšie opatrenia zahŕňajú nový 8-percentný odvod z neživotného poistenia a zvýšenie spotrebných daní z tabaku a poplatkov týkajúcich sa hazardných hier. Od roku 2018 odvody na zdravotné poistenie z dividend nahradí daň vo výške 7 %.

Orgány uvažujú o tom, že zmiernia národnú dlhovú brzdu. Dlhová brzda zavedená ústavným zákonom v roku 2012 si vyžaduje prijať nápravné opatrenia vtedy, keď úroveň dlhu oznámená Eurostatom presiahne stanovené prahové hodnoty, ktoré sú nižšie než pomer dlhu podľa Maastrichtskej zmluvy. Ak by sa prehodnotili prahové hodnoty dlhovej brzdy, znamenalo by to riziko zníženia jej obmedzovacej sily.

Ministerstvo financií uverejnilo prvú sériu preskúmania výdavkov. Projekt nazvaný „Hodnota za peniaze“ sa zameriava na zlepšenie efektívnosti verejných výdavkov. V roku 2016 boli uverejnené tri správy v oblasti zdravotnej starostlivosti (pozri nižšie), informačných technológií a dopravy (pozri oddiel 3.4) a tieto správy boli pripojené k viacročným rozpočtovým plánom. ( ) Úroveň ambícií sa v jednotlivých správach javí ako rôznorodá, čo je odzrkadlením rôznych stupňov osobnej angažovanosti jednotlivých ministerstiev. ( ) Projekt je však napriek tomu hodnotným príspevkom, pretože v skúmaných oblastiach poskytuje analytické základné údaje na identifikáciu neefektívnych výdavkov. Na rok 2017 sa plánujú nové preskúmania výdavkov v oblasti environmentálnych politík, politiky trhu práce, sociálnej politiky a vzdelávania. Prvotné správy sú naplánované na 30. apríl 2017, po ktorých budú nasledovať záverečné správy do 30. júna s cieľom poskytnúť vstupné informácie pre diskusie o návrhu rozpočtu v lete 2017.

Dlhodobá udržateľnosť verejných financií

Verejné financie Slovenska v dlhodobom horizonte stále čelia rizikám. Ukazovateľ medzery dlhodobej udržateľnosti (S2) ( ) ukazuje, že pokiaľ ide o dlhodobú udržateľnosť verejných financií, Slovensko je vystavené strednému riziku. Hlavnou hnacou silou predpokladaného nárastu nákladov súvisiacich so starnutím obyvateľstva sú výdavky na zdravotnú starostlivosť a dôchodky. Každý z týchto ukazovateľov sa má podľa prognózy do roku 2060 v porovnaní s rokom 2013 zvýšiť o 2 percentuálne body. Úroveň výdavkov na zdravotnú starostlivosť, ktorá je v súčasnosti pod priemerom EÚ, má podľa predpokladov do roku 2060 zaznamenať jeden z najvyšších nárastov v EÚ. ( )

Dôchodkový systém

Slovensko čelí v oblasti demografického vývoja výrazne nepriaznivému trendu. Nízka miera pôrodnosti podľa očakávaní spôsobí, že počet obyvateľov v produktívnom veku sa zníži, čo povedie k poklesu počtu zamestnaných osôb, a to aj napriek predpokladanému nárastu miery účasti a automatickému zvyšovaniu zákonom stanoveného veku odchodu do dôchodku v nadväznosti na zmeny strednej dĺžky života. Podľa správy o starnutí obyvateľstva za rok 2015 Slovensko vykazuje najrýchlejší nárast podielu ekonomicky závislého staršieho obyvateľstva v EÚ. Predpokladá sa, že do roku 2060 budú na každého dôchodcu pripadať menej než dvaja pracovníci, pričom v súčasnosti je to päť. V dôsledku toho sa podiel osôb vo veku 65 a viac rokov k počtu obyvateľstva v produktívnom veku podľa očakávaní v rozmedzí rokov 2013 až 2060 prakticky strojnásobí. Takže napriek účinnosti nedávnej reformy v oblasti obmedzovania nárastu dôchodkových výdavkov približne na 2 % HDP do roku 2060 (čím by sa táto hodnota dostala na úroveň 10,2 % HDP oproti priemeru EÚ na úrovni 12,4 %) starnutie obyvateľstva stále predstavuje hrozbu pre dlhodobú udržateľnosť systému, pričom úplné vykonanie reformy bude treba dôsledne monitorovať.

Hoci je skutočný vek odchodu do dôchodku jedným z najnižších v EÚ, doba strávená na dôchodku zostáva relatívne krátka. V roku 2014 slovenskí muži opustili trh práce v priemere vo veku 61,6 roka, čo je jedna z najnižších hodnôt v EÚ. Skutočný vek odchodu z trhu práce v prípade žien bol 59,7 roka, a to najmä vďaka nízkemu zákonom stanovenému dôchodkovému veku, ktorý sa však postupne zvyšuje. Slováci strávia na dôchodku v porovnaní s ostatnými krajinami EÚ relatívne krátku dobu, a to hlavne muži (16,8 v prípade mužov a 22,7 roka v prípade žien, v porovnaní s priemerom EÚ v trvaní 18,1, resp. 22,6 roka). Pomer medzi rokmi strávenými na dôchodku a priemernou dĺžkou pracovného života je nižší než priemer u mužov (42 % v porovnaní so 43,5 % v EÚ ako celku), ale vyšší u žien (67 % v porovnaní s 58 % v EÚ ako celku), a to z dôvodu veľmi nízkeho veku ich odchodu do dôchodku. Keďže vek odchodu do dôchodku je prepojený so strednou dĺžkou života, predpokladá sa, že tento pomer bude do roku 2060 nižší než priemer EÚ v prípade mužov i žien (45,2 % oproti 50,4 % pre EÚ u mužov a 58,7 % oproti 61,8 % u žien).

Nedávne úpravy dôchodkového systému mali ad hoc povahu. Od roku 2013 boli dôchodky indexované pevne stanovenou sumou určenou na základe uplatnenia váženého priemerného rastu miezd a zvyšovania spotrebiteľských cien (pričom väčšia váha bola prisúdená spotrebiteľským cenám) na priemernú výšku dôchodku. Vláda však rozhodla, že v roku 2017 dôjde k ad hoc zvýšeniu dôchodkov o 2 %.

Plánované zmeny pravidiel indexácie môžu kompenzovať účinky nedávnej dôchodkovej reformy. Od roku 2018 majú byť dôchodky viazané na index nárastu cien v „dôchodkovom“ koši. Touto metódou indexácie by sa zabezpečilo zachovanie životnej úrovne dôchodcov, no ich situácia by sa zhoršila vo vzťahu k ekonomicky aktívnej časti obyvateľstva. ( ) Orgány vyjadrili svoj zámer zaviesť možné zmeny do vzorca indexácie s cieľom zabezpečiť, aby bol rast dôchodkov vyšší než očakávaná miera inflácie. Ak sa to potvrdí, takéto opatrenia by vyvinuli väčší tlak na verejné financie a mohli by ešte viac ohroziť dlhodobú udržateľnosť dôchodkového systému.

Nákladová účinnosť v sektore zdravotnej starostlivosti

Nákladová účinnosť zdravotnej starostlivosti na Slovensku je naďalej nízka. Z preskúmania výdavkov uverejneného na jeseň 2016 v rámci projektu „Hodnota za peniaze“ vyplýva, že existuje značný priestor na zvýšenie nákladovej účinnosti rôznych oblastí systému zdravotnej starostlivosti, čím by sa v roku 2017 dosiahli cielené úspory až do výšky 174 mil. EUR (Černěnko et al., 2016). Odporúčania, ktoré vyplynuli z preskúmania (hlavne zníženia cien), sa už implementujú, najmä prostredníctvom cenového referenčného porovnávania materiálov, zariadení a vybavenia v zdravotníctve a cez znižovanie platieb za diagnostické a zobrazovacie vyšetrenia a inú špecializovanú liečbu; hmatateľné výsledky sa očakávajú od roku 2017.

Zdravotný stav obyvateľstva sa pomaly zlepšuje a výdavky na súkromnú zdravotnú starostlivosť sú relatívne vysoké. V rozmedzí rokov 2008 až 2014 došlo k zvýšeniu strednej dĺžky života v zdraví o dva roky, ale príslušné čísla ostávajú hlboko pod priemerom EÚ pre obe pohlavia (54,6 verzus 61,8 roka u mužov a 55,5 verzus 61,4 roka u žien). Preventabilná úmrtnosť v roku 2014 bola tiež vyššia než v EÚ (339,5 úmrtia na 100 000 obyvateľov v porovnaní s priemerom EÚ na úrovni 204,1). ( ) Hotovostné platby ako pomer na celkových výdavkoch na zdravotnú starostlivosť sú vysoké (23,3 % v porovnaní s priemerom EÚ na úrovni 16 %). ( ) Neformálne, neoficiálne platby sú stále bežné, čo potenciálne bráni spravodlivému prístupu k starostlivosti. ( )

Vysoká úroveň zadlženosti nemocníc sa neznížila. Povinné externé finančné audity v roku 2015 prebehli v 14 štátnych nemocniciach. Záväzky nemocníc po splatnosti v júni 2016 predstavovali 592 mil. EUR. Akumuláciu dlhu uľahčujú nezáväzné rozpočtové obmedzenia a nepriaznivé stimuly, ale mohla by byť dôsledkom aj slabého rozpočtového plánovania a neefektívnych postupov obstarávania. Platobné systémy sú namiesto kvality a výkonnosti služieb viazané na ich kvantitu, čo by potenciálne mohlo vytvárať motiváciu na ich nadmerné poskytovanie (Kovalčík a Tunega, 2015). Verejné nemocnice vykazujú v priemere dlhé lehoty na vyplatenie súkromných dodávateľov. V rámci ministerstva zdravotníctva bola v polovici roka 2016 zriadená nová agentúra zodpovedná, okrem iného, za riadenie nemocníc, ktorá zaviedla referenčné hodnoty pre širokú škálu poskytovaných služieb. Cieľom orgánov je dosiahnuť do roku 2018 vyrovnanie hospodárenia nemocníc.

Bolo prijatých niekoľko opatrení na racionalizáciu nemocničnej starostlivosti. Počet lôžok akútnej starostlivosti je vysoký (424 na 100 000 obyvateľov v porovnaní s priemerom EÚ na úrovni 356 v roku 2013), pričom miera využívania lôžok je nízka (67 % v porovnaní s priemerom EÚ na úrovni 74 %). Reštrukturalizačný proces založený na potrebách pacientov v oblasti starostlivosti a minimalizácii miery využívania pohotovostnej starostlivosti stále prebieha. V januári 2017 bola zriadená nová sieť nemocníc, ktoré sú oprávnené získať štrukturálne fondy EÚ a kapitálové investície. V snahe znížiť zbytočné využívanie pohotovostnej starostlivosti bol zavedený hotovostný poplatok (2 EUR za ambulantnú pohotovostnú službu, 10 EUR za ústavnú pohotovostnú službu) s výnimkou prípadov, keď je pacient hospitalizovaný. Nová fakultná nemocnica v Bratislave sa má podľa plánov prevádzkovať ako verejná nemocnica (vláda SR, 2016). Ďalšiu novú nemocnicu v hlavnom meste od roku 2018 zároveň plánuje zriadiť súkromná investičná skupina.

Zavedenie systémov elektronického zdravotníctva sa opakovane odložilo. Od roku 2008 sa do elektronického zdravotníctva investovalo 80 mil. EUR ( ), ale podľa zistení Najvyššieho kontrolného úradu SR zatiaľ neboli zaznamenané žiadne hmatateľné výsledky. Realizácia rozšíreného systému elektronického zdravotníctva (napr. elektronické zdravotné záznamy, elektronické predpisovanie liekov a výmenných lístkov) bola odložená na rok 2017 kvôli náznakom neochoty zo strany používateľov. Informačný systém, ktorý umožní zhromažďovanie údajov o výkonnosti od poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, je v overovacej fáze a v súčasnosti sa používa v ôsmych nemocniciach.

Po tom, ako sa v minulých rokoch realizovali prípravné činnosti, sa postupne zavádza systém platieb na základe skupín diagnóz (systém DRG) na účely odmeňovania nemocničných činností, ktorého cieľom je umožniť vyššiu transparentnosť ponuky starostlivosti a jej cenotvorby. Od 1. januára 2017 je systém DRG zavedený ako bežný systém platieb, najprv na dobrovoľnom a neskôr na povinnom základe. Platby v roku 2017 budú „rozpočtovo neutrálne“, pričom zavedených bolo niekoľko bezpečnostných sietí (globálne rozpočty, bezpečnostné platobné koridory a referenčné porovnávanie oproti predchádzajúcemu platobnému mechanizmu). Existujú však problémy pri vykonávaní (útvary Komisie/Výbor pre hospodársku politiku, 2016), omeškania a systémové nedostatky, keďže poskytovatelia nie sú dobre pripravení, systémy podávania správ nie sú hotové a počiatočné vstupné údaje sú nízkej kvality.

Uplatňovanie modelu integrovanej starostlivosti stagnuje. V rámci programového obdobia 2014 – 2020 boli na zriadenie 134 centier integrovanej zdravotnej starostlivosti vyčlenené európske finančné prostriedky v celkovej výške 130 mil. EUR. Plánovaná pilotná fáza ohlásená na roky 2015 – 2016 neprebehla. Hoci v roku 2015 prebehli konzultácie so zainteresovanými stranami, súvisiaci „riadiaci plán“ distribúcie služieb stále treba aktualizovať a rovnako nebola dokončená ohlásená analýza nákladov a prínosov a vymedzenie centier integrovanej zdravotnej starostlivosti.

Počet všeobecných lekárov je nízky a rastie len pozvoľna. Počet všeobecných lekárov na 100 000 obyvateľov (42 v roku 2007, najnovšie dostupné údaje) je výrazne pod priemerom EÚ (78,3 v roku 2013), čo vedie k neefektívnemu poskytovaniu primárnej starostlivosti (graf 3.2.1). Nedostatok všeobecných lekárov prispieva k vysokej miere návštev lekárov, ktorým by sa dalo predchádzať (dvojnásobok ročného priemeru EÚ – 11 oproti 6,2 v roku 2013), a to najmä návštev u špecialistov a návštev lekárskej pohotovosti. Hoci vláda plánuje znížiť pomer návštev u špecialistov k návštevám u všeobecného lekára zo súčasného pomeru 80:20 % na 60:40 %, rezidentský program určený na zvýšenie počtu všeobecných lekárov zatiaľ nepriniesol významné výsledky, pričom v roku 2017 by malo začať vykonávať prax len 95 nových všeobecných lekárov. Podľa vyjadrenia profesionálnych združení systém potrebuje omnoho viac dodatočných všeobecných lekárov a zdravotných sestier. V snahe znížiť vyťaženosť lekárov-špecialistov bola úloha všeobecných lekárov na základe zákona rozšírená tak, aby zahŕňala predoperačné vyšetrenia a starostlivosť o chronicky chorých. Nové klinické usmernenia, ktoré sa majú vypracovať s podporou z Európskeho sociálneho fondu (ESF) v rokoch 2017 – 2020, nemajú podľa očakávaní byť k dispozícii skôr než koncom roka 2017.

Graf 3.1.2:Podiel pacientov, ktorí navštívili pohotovosť, pretože lekár primárnej starostlivosti nebol k dispozícii Zdroj: OECD (2016), Health at a Glance: Európa

3.2. Trh práce, vzdelávanie a sociálne politiky