SK Úradný vestník Európskej únie C 68/28

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Jednotný trh pre práva duševného vlastníctva – Podpora kreativity a inovácií na zabezpečenie hospodárskeho rastu, pracovných miest vysokej kvality a prvotriednych výrobkov a služieb v Európe“

COM(2011) 287 final

2012/C 68/05

Spravodajca: Denis MEYNENT

Komisia sa 24. mája 2011 rozhodla podľa článku 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Jednotný trh pre práva duševného vlastníctva – Podpora kreativity a inovácií na zabezpečenie hospodárskeho rastu, pracovných miest vysokej kvality a prvotriednych výrobkov a služieb v Európe“

KOM(2011) 287 v konečnom znení.

Odborná sekcia pre jednotný trh, výrobu a spotrebu, poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci, prijala svoje stanovisko 19. decembra 2011.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 477. plenárnom zasadnutí 18. a 19. januára 2012 (schôdza z 18. januára 2012) prijal 160 hlasmi za, pričom 3 členovia hlasovali proti a 7 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 Práva duševného vlastníctva (PDV) si musia uchovať svoju tradičnú úlohu stimulovať inovácie a rast. Režim ochrany, ktorý sa Komisia usiluje zmodernizovať si musí zachovať tento klasický aspekt, pričom sa nesmie zamerať len na majetkové a finančné hľadisko, hoci trhová kapitalizácia najväčších nadnárodných spoločností v súčasnosti vychádza vo veľkej miere z „portfólia“ nehmotných práv a licencií, ktorých hodnota sa započítava do účtovnej súvahy za použitia účtovných noriem IFRS (Medzinárodné štandardy finančného výkazníctva).

1.2 Stratégia, ktorú Komisia predložila pre práva duševného vlastníctva na jednotnom trhu, predstavuje základný a zároveň doplňujúci prvok stratégie Európa 2020, Aktu o jednotnom trhu a Digitálnej agendy pre Európu. Stratégia v tejto oblasti je nevyhnutná vzhľadom narastajúci podiel nehmotného a rastúci vplyv finančnej sféry v hospodárstve, ale treba mať na pamäti, že súčasný vývoj spočíva v odbornej príprave a čoraz dôležitejšej kvalifikácii osôb a ich znalostiach v rámci rastu nového hospodárstva. Ľudský rozmer a verejný záujem musia byť neoddeliteľnou súčasťou stratégie, a podľa názoru výboru to z predložených návrhov a analýz jasne nevyplýva.

1.3 Okrem toho, ako to výbor zdôraznil aj vo svojich predchádzajúcich stanoviskách, musí byť prioritou umožniť MSP chrániť svoje vynálezy a tvorbu a zároveň sprístupniť potenciál znalostí prostredníctvom prihlasovania patentov, ako aj prostredníctvom obchodných a reklamných stratégií, ktoré sa v znalostnej a informačnej spoločnosti diverzifikujú.

1.4 Výbor už dlho očakáva jednotný európsky patent a možnosť zjednotiť judikatúru národných súdnych orgánov v rámci jednotného trhu. Dúfa, že už čoskoro dôjde v tejto súvislosti ku konkrétnym krokom v záujme európskych podnikov a európskej ekonomiky, ktoré sú voči vonkajšej konkurencii v nevýhodnej pozícii. Výbor očakáva od iniciatív Komisie, že pomôžu výrazne znížiť náklady na transakcie, najmä pri patentoch na vynálezy.

1.5 Komisia predstaví v roku 2012 legislatívny návrh o vymáhaní autorských práv v súvislosti so šírením hudby online. Výbor vyzýva, aby sa pred tým uskutočnili neformálne konzultácie s organizáciami zastupujúcimi práva a záujmy v tejto oblasti, vrátane práv užívateľov a pracovníkov. Zdôrazňuje tiež potrebu transparentnosti a kontroly organizácií, ktoré spravujú autorské a súvisiace práva, ktoré musia prevažovať v budúcom navrhovanom systéme vymáhania. Pokiaľ ide o poplatok za súkromné kopírovanie, výbor sa domnieva, že je nespravodlivý, keďže takéto kopírovanie je neoddeliteľnou súčasťou fair use. V žiadnom prípade by sa nemal vzťahovať na pevné disky, ktoré podniky používajú v rámci svojich priemyselných a obchodných aktivít.

1.6 Okrem toho nestačí pozerať sa na práva duševného vlastníctva len ako na cenné papiere, s ktorými by sa prípadne dalo obchodovať na špecializovanej európskej burze, pretože európske mikropodniky a MSP nebudú mať rovnaké možnosti prístupu ako veľké nadnárodné skupiny, čo by mohlo viesť k úniku európskych inovácií na iné kontinenty. Výbor so záujmom očakáva konkrétne návrhy Komisie v tomto smere.

1.7 Budúca harmonizovaná politika v oblasti práv duševného vlastníctva musí tiež zohľadňovať všeobecný záujem a práva spotrebiteľov, ako aj skutočnú účasť všetkých zložiek spoločnosti na reflexii a procese prípravy globálnej a vyváženej stratégie v tejto oblasti. Cieľom je vniesť inováciu a tvorivosť do spoločnej pokladnice znalostí spoločnosti, aby mohli prispieť k podpore kultúry, informácií, vzdelávania a odbornej prípravy a k posilneniu základných kolektívnych práv v členských štátoch vo všeobecnosti.

1.8 Zbližovanie národných legislatív týkajúcich sa ochrany nehmotných práv a boj proti falšovaniu sú na jednotnom trhu nevyhnutné s cieľom uľahčiť administratívnu a colnú spoluprácu, a prípadne aj policajnú a súdnu spoluprácu na úrovni vyšetrovania a boja proti najvážnejšiemu porušovaniu chránených práv, ak ide o porušovanie obchodného charakteru, a najmä ak sú ohrozené zdravie a bezpečnosť spotrebiteľov.

1.9 Falzifikáty vo veľkom rozsahu a nelegálne kópie na obchodné účely majú často priamy súvis s organizovaným zločinom, keďže šance, že falšovateľa zadržia a že budú vyrubené tresty za tento typ organizovaného zločinu nie sú dostatočne odrádzajúce.

1.10 Výbor preto súhlasí so stratégiou Komisie podporovať koordinovanú politiku a činnosť, ako aj skutočnú administratívnu spoluprácu, ktoré sú základným pilierom tejto stratégie v záujme podnikov, ako aj vo všeobecnom záujme.

1.11 Súčasná prax plateného šírenia online, ktorú uplatňujú napr. Apple, Amazon, Google alebo Deezer, poukazuje na to, že zhodnotenie autorských práv sa nedá uskutočňovať prostredníctvom trestného stíhania mladých ľudí. Okrem toho ak sú ceny primerané a dostupné, nelegálne kópie strácajú na príťažlivosti.

1.12 Občianske súdy sú kompetentné rozhodnúť vo väčšine prípadov porušenia nehmotných práv, ale okrem tradičných prieťahov sa MSP často musia vyrovnať s prílišným dôkazným bremenom, najmä v prípadoch, že ide o porušenie mimo ich krajiny. Je potrebné vypracovať konkrétne postupy v rámci jednotného trhu v oblasti vyšetrovania, zhabania, vzájomného uznávania administratívnych a súdnych aktov a presunutia dôkazného bremena.

1.13 V medzinárodnom kontexte môže byť tiež zložité odškodniť žalujúcu stranu a tento aspekt musí byť predmetom spolupráce medzi príslušnými krajinami, aby sa zabezpečilo odškodné pre vlastníkov práv, ktoré by malo podľa možnosti zodpovedať spôsobenej škode, bez ohľadu na pokuty a iné tresty, ktoré môže súd nariadiť.

1.14 Je potrebný jasný legislatívny rámec v súvislosti so súkromnými „riešeniami“ (kódexy atď.), a najmä je nevyhnutné namiesto týchto iniciatív nastoliť súdnu kontrolu, procesné záruky a rešpektovanie práv jednotlivca: práva na informácie, na rešpektovanie súkromia, slobodu prejavu, komunikáciu a zabezpečenie neutrality internetu.

1.15 Zároveň by sa mala skutočne uplatňovať všeobecná zásada primeranosti, pokiaľ ide o priestupky a sankcie. Mali by sa zrevidovať niektoré národné legislatívy, ktoré sú veľmi prísne a represívne v súvislosti s nelegálnymi kópiami audiovizuálnych produktov, ktoré v malom množstve vyrobili jednotlivci prostredníctvom internetu bez toho, aby mali za cieľ obchodovať s nimi. Nemal by sa vytvárať dojem, že legislatíva podlieha skôr tlaku lobistických skupín ako základnému princípu trestného práva.

1.16 Výbor tiež so záujmom očakáva návrhy Komisie týkajúce sa novelizácie právnych predpisov o značkách, a ich harmonizáciu a novelizáciu v rámci jednotného trhu. Domnieva sa, že táto novelizácia a zlepšenie ochrany sú nevyhnutné vzhľadom na ich postavenie pri určovaní hodnoty spoločností.

2. Návrhy Komisie

2.1 Ak hovoríme o nehmotnom bohatstve, často nám ako prvé prídu na um výskum, patenty a technologické inovácie vo všeobecnosti. Hoci sú tieto prvky určujúcimi prvkami konkurencieschopnosti, existuje aj iná kategória nehmotných aktív: rozsiahla oblasť nehmotných prvkov spojených s fantáziou. Pokrýva celú paletu činností, koncepcií a odvetví, ktoré zahŕňajú kultúrnu a umeleckú tvorbu v najširšom zmysle slova, dizajn, reklamu, značky atď. Všetky tieto prvky majú jednu spoločnú charakteristickú črtu: sú založené na pojmoch „tvorba“ a „tvorivosť“.

2.2 Nové skutočnosti, ako je ratifikácia zmlúv WIPO týkajúcich sa internetu (WCT, WPPT) Európskou úniou a členskými štátmi nemohli byť zohľadnené v návrhoch Komisie v roku 2009. Dnes už oznámenie zohľadňuje tieto nové okolnosti, ako aj Medzinárodnú dohodu o boji proti falšovaniu (Acta).

2.3 Rozlišujeme dve formy nehmotného (alebo „duševného“) vlastníctva, a to priemyselné vlastníctvo a literárne a umelecké vlastníctvo.

2.4 Dva hlavné spôsoby ochrany vynálezcov a tvorcov spočívajú v dvoch historických formách patentov, ktoré predstavujú vynálezy s možným priemyselným uplatnením a autorské práva (alebo ich obmedzenejšia verzia copyright v commonlaw) pre publikácie a iné literárne, audiovizuálne alebo umelecké diela vo veľmi širokom zmysle slova.

2.5 Cieľom tohto oznámenia je predstaviť celkovú strategickú víziu Komisie, pokiaľ ide o vytvorenie jednotného trhu v oblasti duševného vlastníctva, ktorý v súčasnosti v Európe neexistuje – európsky režim práv duševného vlastníctva (PDV), ktorý bude prispôsobený hospodárstvu zajtrajška, bude odmeňovať kreativitu a vynaliezavosť a zároveň podnecovať inovácie pochádzajúce z EÚ a podporovať kultúrnu rozmanitosť ponukou nových možností predaja obsahu na otvorenom a konkurenčnom trhu.

2.6 Ide o súbor návrhov, pričom niektoré vychádzajú z dlho uplatňovaných politík, ale musia sa zharmonizovať a prispôsobiť, a o nové návrhy zasadzujúce sa o zaradenie a integráciu PDV do jednotného európskeho trhu.

2.7 Niektoré návrhy nie sú konkrétne sformulované a treba si počkať pár mesiacov na konkrétne návrhy týkajúce sa formy organizácie európskeho trhu s PDV a revízie z hľadiska ochrany značiek. Komisia v roku 2012 predstaví návrhy o správe práv týkajúcich sa hudby online.

2.8 Ostatné návrhy sú rozpracované už dlhšie, ako napríklad jednotný patent, ktorý sa po troch desaťročiach práce zrejme dostáva do konečnej fázy, alebo harmonizácia legislatívy a konkrétnych opatrení pre boj proti falšovaniu a pirátstvu produktov alebo parazitovaniu na značkách. Tieto návrhy sú však teraz už sformulované v harmonizovanej a ucelenej podobe, aby spoločne s ostatnými napomáhali efektivite navrhovanej stratégie.

3. Všeobecné pripomienky výboru

3.1 Podľa názoru výboru by moderný a integrovaný európsky systém PDV prispel veľkou mierou k rastu, tvorbe udržateľných pracovných miest a konkurencieschopnosti európskej ekonomiky, ktoré predstavujú hlavné ciele stratégie Európa 2020. Výbor sa pravidelne v minulosti venoval otázke priemyselného vlastníctva a literárneho a umeleckého vlastníctva na jednotnom trhu a predkladal návrhy v tejto súvislosti (1).

3.2 Práva duševného vlastníctva zahŕňajú práva na priemyselné a obchodné využitie, ako sú patenty a úžitkové vzory, ochranné známky, práva na ochranu rastlinných odrôd, práva na ochranu databáz alebo elektronických systémov, dizajny a modely, zemepisné označenia, autorské a súvisiace práva, výrobné tajomstvá atď.

3.3 Len odvetvia založené na vedomostiach predstavujú 1,4 milióna MSP v Európe a 8,5 milióna pracovných miest, pričom tento priemysel v porovnaní s inými odvetviami ekonomiky rýchlo a neustále rastie, a tak sa podieľa na oživení hospodárstva.

3.4 Komisia tvrdí, že „PDV sú majetkovými právami“. Patria do majetkového práva, ale v podstate sú nehmotnými právami a chránia vlastníkov pred kopírovaním a konkurenciou. Predstavujú výnimky z voľnej hospodárskej súťaže vo forme dočasných monopolov, ktoré sú chránené listinou alebo certifikátom, ktoré vydáva príslušný štátny orgány (patenty atď.), alebo ich uznáva vládna legislatíva (autorské a súvisiace práva).

3.5 Vlastníci týchto práv ich môžu previesť, alebo môžu predať len právo na rozmnožovanie vo forme licencií, čo ich približuje k nehmotnému majetkovému právu, ale ich ochrana je v praxi neistejšia ako pri hmotnom majetku, pretože sú odlišnej podstaty. Dočasné monopoly sú uznávané a chránené len vo všeobecnom záujme, aby sa zvýšil potenciál vedomostí a technológií s cieľom podnietiť priemyselný alebo kultúrny rozvoj.

3.6 Hľadisko všeobecného záujmu sa už neuplatňuje v prípade softvéru, pri ktorom nie je povinnosť uvádzať zdroje tam, kde sú vydané patenty na ich ochranu. Európske právo vylučuje ochranu softvérov patentmi (Mníchovský dohovor) a prostredníctvom práva vyplývajúceho z autorských práv chráni nie zdroje, ale len účinky takzvaného proprietárneho softvéru. Spôsobuje to však problémy, keďže rovnaké účinky môžu byť dosiahnuté rozličnými programami. Okrem toho sa na ochranu autorských práv pri softvéri vzťahujú osobitné povinnosti vzhľadom na interoperabilitu rozličných programov, čo umožňuje ich dekompiláciu. Ochrana, zvyčajne na obdobie päťdesiat rokov, sa však zdá byť príliš dlhá v oblasti, kde novinky a inovácie vznikajú extrémne rýchlo a kde „víťaz berie všetko“ (winner takes all) na trhu, na ktorom prebieha neustály vývoj alebo transformácia technológií a programov.

3.7 Naopak proti tradičným formám ochrany sa stavajú hnutia, ktoré sa zasadzujú za vytvorenie slobodných verejných licencií, ako napr. „General Public Licence“ pre softvéry a „creative commons“ v literárnej alebo umeleckej oblasti. Protestujú tak proti klasickej ochrane, ktorá je podľa nich brzdou pre spoločnosť založenú na znalostiach a informáciách. Tieto slobodné licencie, ktoré predstavujú významnú časť celkového trhu by mali byť uznané a chránené rovnako ako iné licencie zabezpečujúce vlastnícke práva.

3.8 Výnimky môžu ovplyvniť dočasnú ochranu z dôvodu všeobecného záujmu (povinné licencie, ak vlastníci práv odmietnu udeliť licencie v niektorých krajinách alebo v oblasti liekov v čase epidémie alebo nákazy). V minulosti, predtým ako dohody TRIPS a nedávne zmluvy WIPO dali nehmotným právam spojeným s medzinárodným obchodom širší, ba až univerzálny rozmer, mnohé krajiny neposkytovali skutočnú alebo dostatočnú ochranu, prípadne tolerovali porušovanie práv priemyselného alebo literárneho vlastníctva s cieľom vytvoriť svoju priemyselnú základňu a rozvíjať svoje znalosti (Japonsko, niektoré európske krajiny atď.). Tieto postupy sú na ústupe, ale krajiny môžu byť viac či menej represívne alebo tolerantné voči prípadom falšovania v praxi (Čína, India atď.).

3.9 Vývoj nehmotných aktív (značiek) umožňuje podniku odlíšiť sa od konkurencie, zavádzať na trh nové produkty, nové koncepcie a vo všeobecnosti nevyčísliteľne zvýšiť svoju konkurencieschopnosť, čo v konečnom dôsledku prináša nových klientov a ďalšie zisky a vedie k vytváraniu nových pracovných miest. Falšovanie a parazitovanie sa rozvíjajú a ohrozujú pracovné miesta, ako aj investície. Ohrozujú tiež zdravie a bezpečnosť spotrebiteľov, ako aj ich dôveru v značky, ktoré sa falšujú alebo kopírujú, pričom sa zmenšujú príležitosti na odpredaj licencií, ako aj očakávané príjmy a dane.

3.10 V kontexte narastajúceho vplyvu finančnej sféry v tejto ekonomike je hodnota, ktorú tieto aktíva vytvárajú, stále viac zohľadňovaná pri stanovení burzovej hodnoty veľkých podnikov. Hlavné trhové kapitalizácie podnikov ako sú Microsoft, Apple, IBM (portfólio 40 000 patentov), Google alebo Facebook sú z 90 % tvorené ich nehmotnými aktívami. Toto percento je v každom odvetví hospodárstva iné, ale vždy predstavuje značnú časť, 90 % až 40 %, trhovej kapitalizácie podnikov na trhu. Nové účtovné štandardy si vyžadujú započítanie nehmotných hodnôt, ale spôsobujú vážne problémy pri hodnotení.

3.11 Táto zmena priamo vplýva na pojem „duševné vlastníctvo“, ktorého povaha sa od čias klasického využitia patentov a autorských práv zmenila, ako sa to odrazilo aj v nedávnych dohovoroch WIPO. Komisia požiadala WIPO, aby sa ochrane databáz venovala na jednej z nasledujúcich konferencií v snahe vytvoriť medzinárodnú zmluvu.

3.12 Vysvetľuje to tiež ACTA a spôsob jej prijatia (hoci to nie je ospravedlnenie). Táto zmluva si kladie za cieľ cezhraničné uplatňovanie opatrení na ochranu vlastníctva patentov a autorských práv uvedených v dohodách TRIPS WTO. Niektoré krajiny, napríklad Čína alebo India, blokujú prijatie opatrení na vykonávanie TRIPS, a znemožňujú tak skutočnú ochranu nehmotných práv v medzinárodnom obchode.

3.13 V zásade by ACTA nemala meniť acquis Spoločenstva. Avšak tým, že sa zameriava výlučne na posilnenie práv vlastníkov prostredníctvom colných a policajných opatrení a opatrení administratívnej spolupráce, naďalej uprednostňuje špecifickú víziu práv vlastníctva. Ostatné ľudské práva, ktoré sú nepochybne podstatnejšie, ako je právo na informácie, na zdravotnú starostlivosť, dostatočné množstvo potravín, na výber osiva poľnohospodármi a na kultúru, nie sú dostatočne zohľadnené, čo bude mať vplyv na budúce európske právne predpisy, ktoré budú vytvorené v snahe zosúladiť právne predpisy jednotlivých členských štátov. Individuálny a exkluzívny vlastnícky prístup k dočasným výnimkám z voľnej hospodárskej súťaže budú mať preto nepochybne dôsledky na budúcnosť spoločnosti založenej na znalostiach a informáciách a na ľudské práva tretej generácie obsiahnuté v Charte základných práv Európskej únie.

3.14 Je potrebné poznamenať, že vynálezy, ktoré môžu prípadne získať patent, sa v jednotlivých krajinách výrazne líšia, najmä pokiaľ ide o nové technológie. Softvéry majú svoje špecifiká, niekde sú chránené patentmi (USA) a niekde osobitným autorským právom (Európa). Tieto rozdielne režimy však oba predstavujú veľké prekážky pre inováciu a spôsobujú, napríklad v Spojených štátoch, nadmerné náklady na súdne trovy. Udeľovanie triviálnych patentov vytvára veľkú právnu neistotu. V USA nedávno zreformovali USPTO a svoj systém ochrany nových technológií, najmä softvéru s cieľom udeľovať kvalitné patenty, aby tak podporili inovácie a právnu istotu.

3.15 Pokiaľ ide o budúci jednotný patent, postup preskúmania požiadaviek má rozhodujúci význam a musí byť veľmi kvalitný a uznaný, aby sa potvrdila jeho hodnota a v čo najväčšej miere zabránilo sporom a súdnym procesom. V EPÚ pracuje kvalifikovaný personál, ktorý však potrebuje dostatočný čas, aby mohol preštudovať každý spis, aby mohol zaručiť kvalitu, ktorá by mala byť charakteristickým znakom európskych inovácií. Podobne je to aj s kvalitou prekladov z národných jazykov do dorozumievacích jazykov stanovených Londýnskym dohovorom, pričom je nutné, aby sa prekladu venovali prekladatelia s odbornými znalosťami. Výbor sa totiž domnieva, že súčasná úroveň softvérov na automatický preklad je príliš slabá na to, aby mohla poskytnúť požadovanú kvalitu špecializovaného odborného a právnického jazyka používaného v patentoch (2).

4. Konkrétne pripomienky výboru

4.1 Ochrana vynálezov patentmi

4.1.1 Podľa Mníchovského dohovoru vynálezy, ktoré majú novátorskú povahu a možné priemyselné využitie, môžu byť predmetom žiadosti o ochranu prostredníctvom patentu. Softvéry, obchodné metódy, algoritmy a rovnice, ako aj vedecké objavy nemôžu byť patentované. Spochybňovanie týchto princípov v súvislosti so softvérmi (ktoré sú algoritmami) a vedeckými objavmi v genetike (ľudský genóm, úloha génov) vzbudilo búrlivé diskusie. USA udeľujú patenty v oblastiach európskych výnimiek (v súlade s judikatúrou Najvyššieho súdu), ktoré v súčasnosti spôsobujú vážne problémy a prinášajú neprimerané náklady na ochranu v prípade sporov.

4.2 Ochrana softvérov

4.2.1 Smernica 91/250/EHS Rady priznáva ochranu autorských práv počítačovým programom ako literárnym dielam v zmysle Bernského dohovoru o ochrane literárnych a umeleckých diel (Paríž, 1971). Otázka kvality autora je vo veľkej miere ponechané na hodnotenie členských štátov EÚ. Zamestnávatelia si môžu nárokovať ekonomické práva súvisiace s programami, ktoré vytvorili ich pracovníci. Morálne práva sú vyňaté z rámca smernice (3). Táto smernica nerieši problém práv zamestnaných tvorcov z hľadiska autorských práv, ani patentov.

4.2.2 Výbor navrhuje Komisii, aby zhodnotila možnosť osobitnej ochrany, na veľmi krátku dobu, pre softvéry. Smernica 91/250/EHS (4) by mohla byť preskúmaná, aby sa výrazne znížila dĺžka ochrany, napr. na päť rokov, a zároveň nastolila povinnosť zverejňovať zdroje vzhľadom na rýchlosť inovácie a obnovu programov veľkých vydavateľov.

4.3 Ochrana databáz

4.3.1 Ide o ochranu „sui generis“ inšpirovanú literárnym a umeleckým vlastníctvom, ale na obdobie pätnásť rokov, zatiaľ čo diela uvádzané alebo citované niektorými databázami budú i naďalej podliehať autorským právam. Európska legislatíva je jednou z mála, ktorá priznáva ochranu tvorcom databáz, ktorých vo veľkej väčšine ostatných krajín ignorujú.

4.4 Ochrana počítačových systémov

4.4.1 Elektronické karty a procesory sú univerzálne ad hoc chránené proti kopírovaniu, ako to stanovujú Dohody z Marakeša (1994) zakladajúce WTO.

4.5 Ochrana literárneho a umeleckého vlastníctva

4.5.1 Autorské práva (copyright plus morálne práva autora), ako aj právo ďalšieho predaja, takisto podliehajú v Európe univerzálnej ochrane.

4.5.2 Ochranu diel, najmä knižných, filmových a hudobných ovplyvňujú moderné prostriedky digitálnej reprodukcie a šírenia prostredníctvom internetu. Tieto prostriedky dokážu uľahčiť vznik kópií v rovnakej kvalite ako originál a následné obchodovanie s nimi. Tieto postupy sú v Európe nezákonné, ale jednotlivé národné legislatívy sa líšia. Výbor preto podporuje skutočnú harmonizáciu legislatívy, pričom treba zabezpečiť primeranosť a vyváženosť kontrol a sankcií.

4.5.3 V tejto oblasti sa rozvinulo európske právo mimoriadne silno chrániace autorské a súvisiace práva. Rovnako je to aj v USA, čo do veľkej miery vysvetľuje ACTA, jej „tajnú“ prípravu vymedzenú len na niektoré krajiny, a najmä jej ciele „vykonávania“ v súvislosti s tým, že je nemožné presadiť praktické postupy a záväzky vo WTO vzhľadom na požadované jednomyseľné schválenie a blokovanie zo strany určitých krajín, ako Čína a India.

4.5.4 Podľa výboru sa však ACTA zameriava na ďalšie posilnenie postavenia vlastníkov práv voči verejnosti, pričom niektoré jej základné práva (právo na súkromie, sloboda informácií, listové tajomstvo, prezumpcia neviny) sú čoraz viac oslabované legislatívou v prospech distribútorov obsahu.

4.5.5 „Profesionálni“ podvodníci vedia dokonalo unikať akejkoľvek kontrole toku údajov na internete a „exemplárne“ sankcie proti niekoľkým adolescentom nedokážu zakryť, že audiovizuálni producenti už desať rokov meškajú s vytvorením „obchodného modelu“, ktorý by bol prispôsobený novým informačným a komunikačným technológiám. V záujme znížiť náklady na proces a skrátiť čas vyriešenia boli vytvorené tu a tam kódexy pravidiel, niekedy na podnet vlády, ktoré nútia poskytovateľov prístupu na internet, aby poskytli poskytovateľom audiovizuálneho a hudobného obsahu – čo je odvetvie s vysokým stupňom koncentrácie – mená a adresy predpokladaných „kopírovačov“ obsahov nelegálne získaných na internete. Nedá sa zabrániť riziku omylov. Táto forma udávania môže viesť k tomu, že sa predpokladaným falšovateľom zamedzí prístup na internet. Hoci to môže odbremeniť preťažené súdy a legislatívne orgány, ktoré nemusia konať a v kontexte rozpočtových obmedzení navrhovať oficiálne inštitúcie na boj proti falšovaniu, tieto súkromné praktiky môžu mať ďalšie škodlivé účinky, podobne ako právne predpisy, ktoré boli vytvorené pod tlakom lobistov spomedzi filmových a hudobných distributérov a ktoré šarapatia v jednotlivých krajinách, väčšinou s nepresvedčivými výsledkami a navyše za cenu porušovania práv spotrebiteľov, ktorí sú vo všeobecnosti úplne ignorovaní a jednotne považovaní za možných falšovateľov.

4.5.6 Hoci je potrebné presadzovať právne predpisy zamerané na boj proti falšovaniu, ktoré vo väčšine prípadov chránia spotrebiteľov pred ohrozením zdravia a života a zároveň chránia kvalifikované pracovné miesta, ktoré rešpektujú práva pracujúcich, bolo by vhodné spresniť všeobecnú koncepciu literárneho a umeleckého vlastníctva s cieľom vyvážiť právne predpisy, ktoré majú byť harmonizované a zohľadňovať tiež práva spotrebiteľov a užívateľov, ako aj pracovníkov, pričom je nevyhnutné zapojiť ich zastupiteľské organizácie do vypracovania noriem v týchto oblastiach.

4.5.7 Jedna smernica (5) upravuje šírenie diel prostredníctvom satelitného vysielania a káblovej retransmisie. Existujú ďalšie európske normy:

— smernica o osirotených dielach (v súčasnosti ju legislatívny orgán preskúmava) (6),

— smernica o nájomnom práve a výpožičnom práve (7),

— a výnimky z autorských práv (8).

Tieto právne predpisy sú predmetom pravidelných správ. „Výnimky“ alebo „tolerancia“ by mali byť prehodnotené z hľadiska jasného potvrdenia práv užívateľov prostredníctvom legislatívy, ktorá chráni ich základné práva, a zavedie výnimky napríklad v prípade zdravotného postihnutia (9).

4.6 Návrh Komisie v súvislosti s jednotným trhom pre práva duševného vlastníctva a pripomienky výboru

4.6.1 Badať jasnú a neustále silnejúcu tendenciu prirovnávať dočasné práva na ochranu prostredníctvom patentu, autorské práva a iné systémy „sui generis“ (elektronické systémy, dizajny a modely, rastlinné odrody atď.) k vlastníckym právam podobným vlastníckemu právu na hnuteľný a nehnuteľný majetok. Túto tendenciu, o ktorej nevieme, či sa udrží, Komisia prevzala a tento prístup výrazne poznačil navrhovanú stratégiu.

4.6.2 Zámena dočasných výnimiek s pojmom majetku vyplývajúcim z rímskeho práva neprináša len výhody, a aj tie sa týkajú len vlastníkov. Odopretie práva na hospodársku súťaž a jeho podriadenie režimu povolení zo strany vlastníkov vo forme licencií nevytvárajú skutočné vlastnícke právo so všetkými jeho atribútmi. Existujú obmedzenia z dôvodu verejného záujmu (povinné licencie), ochranu obmedzuje územná ohraničenosť patentov, ako aj rozdiely medzi národnými legislatívami, a to aj v rámci Európy, atď.

4.6.3 V súčasnosti sa však objavuje tendencia považovať patenty a licencie za investičné hodnoty a záruky investícií a pozorujeme dokonca ich sekuritizáciu s cieľom finančných špekulácií. Vyplýva to z narastajúceho vplyvu finančnej sféry v hospodárstve súbežne s rozvojom nehmotného hospodárstva súvisiaceho s novými informačnými a komunikačnými technológiami, ako aj s novými účtovnými štandardmi IFRS. Komisia by mala čoskoro dokončiť stratégiu v oblasti trhu s patentmi vo forme „nástroja valorizácie PDV“ (európska burza?). Hlavný problém „nových inovačných subjektov“ v Európe spočíva v nedostatočnom prepojení základného výskumu, aplikovaného výskumu s univerzitami-podnikmi, ako aj v akútnom nedostatku rizikového kapitálu v inovačných podnikoch. Výbor opäť upriamuje pozornosť na postupy nadnárodných spoločností v odvetví špičkových technológií, ktoré získavajú MSP a inžinierov skôr s portfóliom patentov inovačných podnikov ako s licenciami, ktoré by tiež mohli byť udelené konkurencii. Cieľom je využiť patenty a iné listiny priemyselného vlastníctva na monopolizačné stratégie, ktoré sú v rozpore s hospodárskou súťažou.

4.6.4 Ďalší pilier stratégie potvrdzuje dôležité postavenie jednotného európskeho patentu a nadradenosti európskej jurisdikcie, ktorá má zjednotiť judikatúru s cieľom vyriešiť závažné ťažkosti podnikov, najmä tie, ktoré výrazne znemožňujú prístup MSP k ochrane ich priemyselného vlastníctva, a podporiť lepšiu informovanosť o aktuálnom technologickom vývoji na jednotnom trhu.

4.6.5 Výbor vždy intenzívne podporoval kroky Komisie v súvislosti so zavedením jednotného patentu, pričom zároveň vyjadril výhrady k niektorým postupom EPÚ, ktorý v plnom rozsahu nedodržiava ustanovenia Mníchovského dohovoru, pokiaľ ide o výnimku pre softvéry, keďže všetky patenty týkajúce sa softvérov alebo obchodných metód boli príslušnými národnými súdmi v prípade podania zrušené. Tieto postupy narušujú právnu istotu, ktorá sa musí spájať so získaním patentu, ktoré je pre žiadateľov nákladné (náklady na preskúmanie, preklad, ročný poplatok, zamestnávanie pracovníkov v súvislosti s patentmi). V budúcom patente sa treba takýmto nezrovnalostiam vyhnúť.

4.6.6 Pokiaľ ide o návrhy Komisie vytvoriť európsky kódex autorského práva a preskúmať realizovateľnosť voliteľného „jednotného“ titulu autorského práva, výbor sa domnieva, že ide o veľmi ambiciózne návrhy v záujme harmonizácie a uplatňovania jednotného trhu, ale myslí si, že je príliš skoro na to, aby sa vyjadroval k takýmto hypotézam, a vyzýva Komisiu, aby naďalej vykonávala štúdie a predstavila konkrétne návrhy, ktoré zohľadnia pokrok v tejto oblasti v rozličných členských štátoch.

4.6.7 Výbor sa domnieva, že poplatok stanovený za akékoľvek elektronické a magnetické médiá s cieľom financovať súkromné kópie vychádza z prezumpcie viny. Podľa názoru výboru je však súkromné kopírovanie naopak legitímnym postupom, ktorý umožňuje zmenu média alebo materiálu, a malo by byť uznané ako právo zákonného vlastníka užívateľskej licencie v rámci fair use (10).

V Bruseli 18. januára 2012 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) Ú. v. EÚ C 18, 19.1.2011, s. 105.

Ú. v. ES C 116, 28.4.1999, s. 35.

Ú. v. EÚ C 32, 5.2.2004, s. 15.

Ú. v. EÚ C 77, 31.3.2009, s. 63.

(2) Európsky patentový úrad (EPÚ) ponúka prekladateľské nástroje, ktoré sa však obmedzujú na tri úradné jazyky.

(3) Pozri KOM(2000) 199 v konečnom znení.

(4) Ú. v. ES L 122, 17.5.1991, s. 42.

(5) Smernica 93/83/EHS (Ú. v. ES L 248, 6.10.1993, s. 15).

(6) Stanovisko EHSV: Ú. v. EÚ C 376, 22.12.2011, s. 66.

(7) Smernica 2006/115/ES (Ú. v. EÚ L 376, 27.12.2006, s. 28).

(8) Smernica 2001/29/ES (Ú. v. EÚ L 167, 22.6.2001, s. 10).

(9) Stanovisko EHSV: Ú. v. EÚ C 228, 22.9.2009, s. 52.

(10) Túto analýzu uvádza aj Súdny dvor v rozsudku Padawan.