EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli23. 11. 2016 COM(2016) 850 final 2016/0360(COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 575/2013, pokiaľ ide o ukazovateľ finančnej páky, ukazovateľ čistého stabilného financovania, požiadavky na vlastné zdroje a oprávnené záväzky, kreditné riziko protistrany, trhové riziko, expozície voči centrálnym protistranám, expozície voči podnikom kolektívneho investovania, veľkú majetkovú angažovanosť, požiadavky na predkladanie správ a zverejňovanie informácií, a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 648/2012 (Text s významom pre EHP) {SWD(2016) 377 final}

{SWD(2016) 378 final}



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1.KONTEXT NÁVRHU •Dôvody a ciele návrhu Navrhovaná zmena nariadenia (EÚ) č. 575/2013 (nariadenie o kapitálových požiadavkách, CRR) je súčasťou balíka právnych predpisov, ktorý zahŕňa aj zmeny smernice 2013/36/EÚ (smernica o kapitálových požiadavkách, CRD), smernice 2014/59/EÚ (smernica o ozdravení a riešení krízových situácií bánk, BRRD) a nariadenia (EÚ) č. 806/2014 (nariadenie o jednotnom mechanizme riešenia krízových situácií). Počas posledných rokov EÚ realizovala zásadnú reformu regulačného rámca pre finančné služby s cieľom posilniť odolnosť inštitúcií (t. j. úverových inštitúcií alebo investičných spoločností) pôsobiacich vo finančnom sektore EÚ, vychádzajúc pritom do veľkej miery z globálnych noriem dohodnutých s medzinárodnými partnermi EÚ. Konkrétne reformný balík zahŕňal nariadenie (EÚ) č. 575/2013 (nariadenie o kapitálových požiadavkách, CRR) a smernicu 2013/36/EÚ (smernica o kapitálových požiadavkách, CRD), pokiaľ ide o prudenciálne požiadavky na inštitúcie a dohľad nad nimi, smernicu 2014/59/EÚ (smernica o ozdravení a riešení krízových situácií bánk, BRRD), pokiaľ ide o ozdravenie a riešenie krízových situácií inštitúcií, a nariadenie (EÚ) č. 806/2014 o jednotnom mechanizme riešenia krízových situácií (SRM). Tieto opatrenia sa prijali v reakcii na finančnú krízu, ktorá nastala v rokoch 2007 – 2008, pričom sa v nich zohľadňujú medzinárodne dohodnuté normy. Aj keď sa reformami dosiahlo, že finančný systém sa stal stabilnejším a odolnejším voči mnohým typom možných budúcich otrasov a kríz, neriešili sa nimi ešte komplexne všetky zistené problémy. Tieto návrhy majú preto za cieľ skompletizovať reformný program zameraním sa na zostávajúce slabé miesta a realizovaním niektorých doteraz zostávajúcich prvkov reformy, ktoré sú nevyhnutné na zabezpečenie odolnosti inštitúcií, pričom však ich prípravu len nedávno dokončili inštitúcie stanovujúce normy na globálnej úrovni [t. j. Bazilejský výbor pre bankový dohľad (BCBS) a Rada pre finančný dohľad (FSB)]:  záväzný ukazovateľ finančnej páky, ktorý zabráni inštitúciám nadmerne zvyšovať finančnú páku, napr. na účely kompenzácie za nízku ziskovosť,  záväzný ukazovateľ čistého stabilného financovania (NSFR), ktorý bude vychádzať zo zlepšených profilov inštitúcií týkajúcich sa financovania a ktorým sa zavedie harmonizovaná norma pre rozsah, v akom inštitúcia potrebuje stabilné a dlhodobé zdroje financovania na prekonanie období stresu na trhu a stresu spojeného s financovaním,  požiadavky na vlastné zdroje (t. j. kapitál) citlivejšie na riziko vzťahujúce sa na inštitúcie, ktoré vo významnom rozsahu obchodujú s cennými papiermi a derivátmi, čím sa zabráni príliš veľkému rozdielu medzi týmito požiadavkami, ktorý by nevychádzal z rizikových profilov daných inštitúcií,  v neposlednom rade nové štandardy týkajúce sa celkovej kapacity na absorpciu strát (TLAC) globálnych systémovo dôležitých inštitúcií (G–II), na základe ktorých sa od týchto inštitúcií bude požadovať, aby mali väčšiu kapacitu na absorpciu strát a rekapitalizáciu, v ktorých sa budú upravovať vzájomné prepojenia v rámci globálnych finančných trhov a ktorými sa ešte viac posilní schopnosť EÚ riešiť zlyhávajúce globálne systémovo dôležité inštitúcie, a to pri minimalizácii rizík pre daňovníkov. Komisia vo svojom oznámení z 24. novembra 2015 uznala potrebu ďalšieho znižovania rizík a zaviazala sa, že predloží legislatívny návrh, ktorý by vychádzal z vyššie uvedených medzinárodných noriem. Takéto opatrenia na zníženie rizík nielen ďalej posilnia odolnosť európskeho bankového systému a dôveru trhov v tento systém, ale zároveň poskytnú základ pre ďalší pokrok pri dobudovávaní bankovej únie. Potreba ďalších konkrétnych legislatívnych krokov, ktoré sa majú uskutočniť v rámci znižovania rizík vo finančnom sektore, sa uznala takisto v záveroch Rady ECOFIN zo 17. júna 2016. V uznesení Európskeho parlamentu z 10. marca 2016 o bankovej únii – výročnej správe za rok 2015 sú tiež uvedené niektoré oblasti v súčasnom regulačnom rámci, ktoré by sa mohli ďalej riešiť. Súčasne Komisia musela zohľadniť existujúci regulačný rámec a nový vývoj v oblasti regulácie na medzinárodnej úrovni a reagovať na výzvy ovplyvňujúce hospodárstvo EÚ, najmä na potrebu podporiť rast a zamestnanosť v časoch neistého hospodárskeho výhľadu. S cieľom posilniť hospodárstvo Únie boli spustené viaceré dôležité politické iniciatívy, ako je napríklad Investičný plán pre Európu (EFSI) a únia kapitálových trhov. Schopnosť inštitúcií financovať hospodárstvo je potrebné posilniť bez toho, aby sa narušila stabilita regulačného rámca. V snahe zabezpečiť hladké vzájomné pôsobenie nedávnych reforiem vo finančnom sektore a medzi týmito reformami a novými politickými iniciatívami, ale aj nedávnymi rozsiahlejšími reformami vo finančnom sektore, Komisia na základe výzvy na predloženie dôkazov vykonala komplexné holistické posúdenie existujúceho rámca pre finančné služby (vrátane nariadenia o kapitálových požiadavkách, smernice o kapitálových požiadavkách, smernice o ozdravení a riešení krízových situácií bánk a nariadenia o jednotnom mechanizme riešenia krízových situácií). Pripravované preskúmanie globálnych noriem sa tiež posúdilo z hľadiska širšieho hospodárskeho vplyvu. Zmeny vychádzajúce z medzinárodného vývoja predstavujú dôveryhodnú implementáciu medzinárodných noriem do práva Únie, a to za predpokladu vykonania cielených úprav, ktorými sa zohľadnia špecifiká EÚ a širšie politické úvahy. Napríklad prevládajúce spoliehanie sa malých a stredných podnikov (MSP) v EÚ na financovanie bankami alebo spoliehanie sa na to, že sa takto budú financovať infraštruktúrne projekty, vyvoláva potrebu osobitných regulačných úprav, ktorými sa zabezpečí, že inštitúcie budú naďalej schopné ich financovať, keďže predstavujú chrbtovú kosť jednotného trhu. Potrebné je hladké vzájomné pôsobenie s existujúcimi požiadavkami, ako je napríklad požiadavka na centrálne zúčtovanie a kolateralizáciu derivátových expozícií, alebo postupný prechod k niektorým novým požiadavkám. Takéto úpravy, ktoré sú obmedzené z hľadiska rozsahu alebo času, preto nenarúšajú celkovú kompaktnosť návrhov, ktoré sú zosúladené so základnou úrovňou ambícií spojených s medzinárodnými normami. Okrem toho sa v zmysle výzvy na predloženie dôkazov návrhy zameriavajú na zlepšenie existujúcich pravidiel. Z analýzy Komisie vyplynulo, že súčasný rámec možno uplatňovať primeranejším spôsobom, a to najmä vzhľadom na situáciu malých a menej zložitých inštitúcií, v prípade ktorých sa niektoré súčasné požiadavky týkajúce sa zverejňovania informácií a predkladania správ a zložité požiadavky týkajúce sa obchodnej knihy nezdajú z hľadiska prudenciálnych úvah odôvodnené. Okrem toho Komisia zvážila riziko spojené s úvermi pre MSP a na financovanie infraštruktúrnych projektov a dospela k záveru, že na niektoré z týchto úverov bude opodstatnené uplatniť menej prísne požiadavky na vlastné zdroje, ako sa uplatňujú v súčasnosti. V súlade s tým sa na základe týchto návrhov upravia uvedené požiadavky a zvýši sa úroveň proporcionality prudenciálneho rámca pre inštitúcie. Tým sa schopnosť inštitúcií financovať hospodárstvo posilní bez toho, aby sa narušila stabilita regulačného rámca. Komisia napokon v úzkej spolupráci s expertnou skupinou pre bankovníctvo, platby a poisťovníctvo posúdila uplatňovanie existujúcich možností a právomocí uvedených v CRD a CRR. Vychádzajúc z analýzy je cieľom tohto návrhu obmedziť niektoré možnosti a právomoci, pokiaľ ide o ustanovenia týkajúce sa ukazovateľa finančnej páky, veľkej majetkovej angažovanosti a vlastných zdrojov. Navrhuje sa zrušiť možnosť vytvárať nové odložené daňové pohľadávky, za ktoré ručí štát, nezávislé od budúcej ziskovosti, ktoré by sa vyňali z odpočítania od regulatórneho kapitálu. •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky Niekoľko prvkov návrhov týkajúcich sa smernice o kapitálových požiadavkách a nariadenia o kapitálových požiadavkách vychádza zo základných preskúmaní, zatiaľ čo potreba iných úprav finančného regulačného rámca vyplýva z následného vývoja, ako je napríklad prijatie smernice o ozdravení a riešení krízových situácií bánk, zriadenie jednotného mechanizmu dohľadu a práca vykonaná Európskym orgánom pre bankovníctvo (EBA) a na medzinárodnej úrovni. Návrhom sa zavádzajú zmeny existujúcich právnych predpisov, ktoré sa tak plne zosúlaďujú s existujúcimi ustanoveniami týkajúcimi sa politiky v oblasti prudenciálnych požiadaviek pre inštitúcie, dohľadu nad nimi a rámca pre ozdravenie a riešenie krízových situácií. •Súlad s ostatnými politikami Únie Štyri roky po tom, čo sa európske hlavy štátov a predsedovia vlád dohodli na vytvorení bankovej únie, existujú dva jej piliere, a to jednotný dohľad a riešenie krízových situácií, ktoré spočívajú na pevnom základe tvorenom jednotným súborom pravidiel pre všetky inštitúcie v EÚ. Hoci sa dosiahol výrazný pokrok, na dokončenie bankovej únie je potrebné uskutočniť ďalšie kroky vrátane vytvorenia jednotného systému ochrany vkladov.

Preskúmanie nariadenia o kapitálových požiadavkách a smernice o kapitálových požiadavkách je súčasťou opatrení na znižovanie rizika, ktoré sú potrebné na ďalšie posilnenie odolnosti bankového sektora a ktorých vykonávanie má prebiehať paralelne s postupným zavádzaním európskeho systému ochrany vkladov (EDIS). Cieľom preskúmania je súčasne zabezpečiť, aby sa jednotný súbor pravidiel uplatňoval na všetky inštitúcie v EÚ v rámci bankovej únie i mimo nej. Celkové ciele tejto iniciatívy uvedené vyššie sú plne zosúladené a koherentné so základnými cieľmi EÚ, ktoré spočívajú v podpore finančnej stability, znižovaní pravdepodobnosti a rozsahu podpory daňovníkov v prípade vyriešenia krízy inštitúcie, ako aj v prispievaní k harmonickému a udržateľnému financovaniu hospodárskej činnosti, čo pomáha dosiahnutiu vysokej úrovne konkurencieschopnosti a ochrany spotrebiteľa. Tieto celkové ciele sú tiež v súlade s cieľmi, ktoré sa stanovili v rámci ďalších dôležitých iniciatív EÚ uvedených vyššie. 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právny základ Navrhované zmeny vychádzajú z rovnakého právneho základu, ako právne predpisy, ktoré sa menia, t. j. z článku 114 ZFEÚ v prípade návrhu nariadenia, ktorým sa mení nariadenie o kapitálových požiadavkách, a z článku 53 ods. 1 ZFEÚ v prípade návrhu smernice, ktorou sa mení smernica o kapitálových požiadavkách IV. •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci) Ciele sledované navrhnutými opatreniami sa zameriavajú na doplnenie už existujúcich právnych predpisov EÚ, a preto ich možno najlepšie dosiahnuť skôr na úrovni EÚ ako rôznymi vnútroštátnymi iniciatívami. Vnútroštátne opatrenia, ktoré sú zamerané napríklad na obmedzenie využívania finančnej páky inštitúciami a na posilnenie ich stabilného financovania a kapitálových požiadaviek týkajúcich sa obchodnej knihy, nebudú pri zabezpečovaní finančnej stability tak účinné, ako sú pravidlá EÚ, a to vzhľadom na slobodu inštitúcií usadiť sa a poskytovať služby v iných členských štátoch a následnú úroveň poskytovania cezhraničných služieb, kapitálových tokov a integrácie trhu. Naopak, vnútroštátnymi opatreniami by sa mohla narušiť hospodárska súťaž a ovplyvniť kapitálové toky. Navyše, prijatie vnútroštátnych opatrení by z právneho hľadiska predstavovalo výzvu vzhľadom na to, že v nariadení o kapitálových požiadavkách sa už teraz upravujú bankové záležitosti vrátane požiadaviek na využívanie finančnej páky (predkladanie správ), likvidity [osobitne ukazovateľa krytia likvidity (LCR)] a požiadaviek týkajúcich sa obchodnej knihy. Zmena nariadenia o kapitálových požiadavkách a smernice o kapitálových požiadavkách sa tak považuje za najlepšiu možnosť. Prináša náležitú rovnováhu medzi harmonizovaním pravidiel a zachovaním vnútroštátnej flexibility v nevyhnutných prípadoch bez toho, aby sa tým narúšal jednotný súbor pravidiel. Zmenami by sa tak podporilo jednotné uplatňovanie prudenciálnych požiadaviek, zbližovanie postupov v oblasti dohľadu a zabezpečili rovnaké podmienky v rámci jednotného trhu s bankovými službami. Tieto ciele nedokážu uspokojivo dosiahnuť samotné členské štáty. Osobitne dôležité je to pre bankový sektor, v rámci ktorého mnohé úverové inštitúcie pôsobia naprieč jednotným trhom EÚ. Plná spolupráca a dôvera v rámci jednotného mechanizmu dohľadu (SSM) a v rámci kolégií orgánov dohľadu a príslušných orgánov mimo jednotného mechanizmu dohľadu sú nevyhnutné na to, aby sa nad úverovými inštitúciami mohol vykonávať účinný dohľad na konsolidovanom základe. Tieto ciele by sa vnútroštátnymi pravidlami nedosiahli. •Proporcionalita Neoddeliteľnou súčasťou posúdenia vplyvu, ktorý je pripojený k tomuto návrhu, bola otázka proporcionality. Nielen že sa podľa cieľa proporcionality individuálne posúdili všetky navrhnuté možnosti v rôznych oblastiach regulácie, ale ako samostatný problém bol takisto prezentovaný nedostatok proporcionality v rámci existujúcich pravidiel, pričom sa analyzovali osobitné možnosti zamerané na zníženie administratívnych nákladov a nákladov na dodržiavanie predpisov pre menšie inštitúcie (pozri časti 2.9 a 4.9 posúdenia vplyvu). •Výber nástroja Navrhuje sa vykonanie opatrení zmenou nariadenia o kapitálových požiadavkách na základe nariadenia a zmenou smernice o kapitálových požiadavkách na základe smernice. V navrhnutých opatreniach sa skutočne odkazuje na už existujúce ustanovenia, ktoré sú súčasťou uvedených právnych nástrojov (likvidita, finančná páka, odmeňovanie, proporcionalita), alebo sa navrhnutými opatreniami tieto ustanovenia ďalej rozvíjajú. Pokiaľ ide o nový štandard týkajúci sa celkovej schopnosti absorbovať straty dohodnutý v rámci Rady pre finančnú stabilitu, navrhuje sa začleniť podstatnú časť tohto štandardu do nariadenia o kapitálových požiadavkách, keďže iba nariadením sa môže dosiahnuť potrebné jednotné uplatňovanie, a to v zásade rovnakým spôsobom, ako v prípade existujúcich požiadaviek na vlastné zdroje založených na riziku. Úpravou prudenciálnych požiadaviek vo forme zmeny nariadenia o kapitálových požiadavkách sa zabezpečí, že tieto požiadavky budú v skutočnosti priamo uplatniteľné na globálne systémovo dôležité inštitúcie. To členským štátom zabráni zavádzať odlišné vnútroštátne požiadavky v oblasti, v ktorej je úplná harmonizácia želateľná, aby sa predišlo nerovnakým podmienkam. Nevyhnutné však bude doladenie súčasných ustanovení smernice o ozdravení a riešení krízových situácií bánk s cieľom zabezpečiť, aby požiadavka týkajúca sa celkovej schopnosti absorbovať straty a minimálna požiadavka na vlastné zdroje a oprávnené záväzky (MPVZOZ) boli plne koherentné a navzájom zosúladené. Niektorými z navrhovaných zmien smernice o kapitálových požiadavkách s vplyvom na proporcionalitu by sa vo fáze ich transpozície do vnútroštátneho práva ponechala členským štátom určitá miera flexibility na stanovenie odlišných pravidiel. Tým by sa dala členským štátom možnosť, aby pre určité záležitosti prijali prísnejšie pravidlá. 3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU •Konzultácie so zainteresovanými stranami Komisia uskutočnila rôzne iniciatívy s cieľom posúdiť, či existujúci prudenciálny rámec a pripravované preskúmania globálnych noriem boli pre inštitúcie v EÚ najvhodnejšími nástrojmi na zabezpečenie dosiahnutia prudenciálnych cieľov, ako aj to, či budú tieto inštitúcie naďalej poskytovať potrebné financovanie pre hospodárstvo EÚ. Komisia začala v júli 2015 verejnú konzultáciu o možných účinkoch nariadenia o kapitálových požiadavkách a smernice o kapitálových požiadavkách na financovanie hospodárstva EÚ bankami s osobitným zameraním na financovanie MSP a infraštruktúry a v septembri 2015 zverejnila výzvu na predloženie dôkazov, ktorá sa vzťahuje na finančné právne predpisy EÚ ako celok. Účelom týchto dvoch iniciatív bolo získať empirické dôkazy a konkrétnu spätnú väzbu vo vzťahu k i) pravidlám ovplyvňujúcim schopnosť hospodárstva financovať samo seba a rast, ii) nadbytočnej regulačnej záťaži, iii) vzájomnému pôsobeniu a rozporom medzi pravidlami, ako aj medzerám v príslušnej úprave, a vo vzťahu k iv) pravidlám vedúcim k nezamýšľaným dôsledkom. Komisia okrem toho zhromaždila názory zainteresovaných strán v rámci osobitných analýz vykonaných v súvislosti s ustanoveniami upravujúcimi odmeňovanie a v súvislosti s proporcionalitou pravidiel obsiahnutých v nariadení o kapitálových požiadavkách a v smernici o kapitálových požiadavkách. Napokon sa začala verejná konzultácia v kontexte štúdie, ktorej vykonanie zadala Komisia na účely posúdenia vplyvu nariadenia o kapitálových požiadavkách na financovanie hospodárstva bankami. Všetky iniciatívy uvedené vyššie poskytli jasný dôkaz o potrebe aktualizovať a skompletizovať súčasné pravidlá s cieľom i) ďalej obmedziť riziká v bankovom sektore, a tým obmedziť mieru spoliehania sa na štátnu pomoc a peniaze daňovníkov v prípade krízy, a ii) posilniť schopnosť inštitúcií zabezpečiť prísun primeraného financovania pre hospodárstvo. Prílohy 1 a 2 k posúdeniu vplyvu obsahujú súhrn konzultácií, preskúmaní a správ.

•Posúdenie vplyvu O posúdení vplyvu sa rokovalo s výborom pre kontrolu regulácie, pričom sa zamietlo 7. septembra 2016. Po zamietnutí sa posúdenie vplyvu vylepšilo pridaním i) lepšieho vysvetlenia politického kontextu návrhu (t. j. v súvislosti s vývojom politík na medzinárodnej úrovni i na úrovni EÚ), ii) viac podrobností o stanoviskách zainteresovaných strán a iii) ďalších dôkazov o účinkoch (z hľadiska prínosov i nákladov) rôznych politických možností, ktoré sa v rámci posúdenia vplyvu preskúmavajú. K opätovne predloženému posúdeniu vplyvu vydal výbor pre kontrolu regulácie 27. septembra 2016 pozitívne stanovisko. Posúdenie vplyvu je pripojené k tomuto návrhu. Návrh je naďalej v súlade s posúdením vplyvu. Ako vyplýva zo simulačnej analýzy a makroekonomického modelovania vyvinutého v rámci posúdenia vplyvu, v dôsledku zavedenia nových požiadaviek, najmä nových bazilejských noriem, ako sú napríklad ukazovateľ finančnej páky a obchodná kniha, možno očakávať obmedzenie nákladov. Odhadovaný dlhodobý vplyv na hrubý domáci produkt (HDP) sa pohybuje na úrovni medzi – 0,03 % a – 0,06 %, zatiaľ čo zvýšenie nákladov bankového sektora na financovanie sa v krajnom scenári odhaduje na úrovni pod 3 bázickými bodmi. Na strane prínosov zo simulácie vyplynulo, že verejné zdroje potrebné na podporu bankového systému v prípade finančnej krízy podobnej veľkosti, aká bola v rokoch 2007 a 2008, by sa znížili o 32 %, čo predstavuje zníženie z 51 miliárd EUR na 34 miliárd EUR. •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie Očakáva sa, že ponechaním zjednodušených postupov na stanovovanie požiadaviek na vlastné zdroje sa zachová proporcionalita pravidiel vo vzťahu k menším inštitúciám. Okrem toho by sa v dôsledku navrhovaných opatrení na zvýšenie proporcionality niektorých požiadaviek (týkajúcich sa predkladania správ, zverejnenia informácií a odmeňovania) mala pre tieto inštitúcie znížiť administratívna záťaž a záťaž spojená s dodržiavaním predpisov. Pokiaľ ide o MSP, očakáva sa, že navrhovaná úprava požiadaviek na vlastné zdroje pre expozície bánk voči MSP bude mať na financovanie MSP bankami pozitívny účinok. To by malo vplyv hlavne na MSP, ktorých expozície v súčasnosti presahujú 1,5 milióna EUR, keďže tieto expozície nemajú podľa existujúcich pravidiel prospech z koeficientu na podporu MSP. Od iných prvkov návrhu, najmä tých, ktoré sú zamerané na zvýšenie odolnosti inštitúcií voči budúcim krízam, sa očakáva, že sa nimi posilní udržateľnosť poskytovania úverov a pôžičiek v prospech MSP. Napokon sa očakáva, že opatreniami zameranými na zníženie nákladov inštitúcií, najmä menších a menej zložitých inštitúcií, na dodržiavanie predpisov sa znížia náklady MSP na prijaté úvery a pôžičky. Pokiaľ ide o rozmer týkajúci sa tretích krajín, návrhom sa posilní stabilita finančných trhov EÚ, a tým sa zníži pravdepodobnosť rozšírenia možných negatívnych účinkov na globálne finančné trhy a vzniku nákladov na ne. Navyše, navrhovanými zmenami sa ďalej harmonizuje regulačný rámec v celej Únii, čím sa podstatne znížia administratívne náklady inštitúcií z tretích krajín, ktoré pôsobia v EÚ. Vzhľadom na prebiehajúce preskúmanie investičných spoločností podliehajúcich CRR a v nadväznosti na prvotnú správu, ktorú predložil EBA, sa považuje za primerané, aby sa novo zavedené požiadavky uplatňovali len na systémovo významné investičné spoločnosti, zatiaľ čo pri iných investičných spoločnostiach sa až do dokončenia preskúmania zachová predchádzajúci stav. Návrh je v súlade s prioritou Komisie pre jednotný digitálny trh. •Základné práva EÚ je ako signatár širokej škály dohovorov o ľudských právach odhodlaná dodržiavať vysoké štandardy ochrany základných práv. V tomto kontexte je nepravdepodobné, že tieto práva, ktoré sú zakotvené v hlavných dohovoroch OSN o ľudských právach, v Charte základných práv Európskej únie, ktorá je neoddeliteľnou súčasťou zmlúv o EÚ, a v Európskom dohovore o ľudských právach (EDĽP), budú návrhom priamo dotknuté. 4. VPLYV NA ROZPOČET Návrh nemá vplyv na rozpočet Únie. 5. ĎALŠIE PRVKY •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ Očakáva sa, že navrhované zmeny nadobudnú účinnosť najskôr v roku 2019. Zmeny sú úzko prepojené s ďalšími už účinnými ustanoveniami nariadenia o kapitálových požiadavkách a smernice o kapitálových požiadavkách, ktoré sa monitorujú od roku 2014. BCBS a EBA budú naďalej zhromažďovať potrebné údaje na účely monitorovania ukazovateľa finančnej páky a nových opatrení týkajúcich sa likvidity, a to s cieľom umožniť budúce hodnotenie vplyvu nových nástrojov politiky. Postup preskúmania a hodnotenia orgánmi dohľadu (REP) a stresové testovanie tiež pomôžu pri monitorovaní vplyvu nových navrhnutých opatrení na dotknuté inštitúcie a pri posudzovaní vhodnosti úrovne flexibility a proporcionality, ktorá sa poskytla v snahe zohľadniť špecifiká menších inštitúcií. Okrem toho sa budú útvary Komisie naďalej zapájať do pracovných skupín BCBS a spoločnej pracovnej skupiny zriadenej Európskou centrálnou bankou (ECB) a EBA, ktoré monitorujú dynamiku pozícií vlastných zdrojov a likvidity pozícií inštitúcií na globálnej úrovni, resp. v EÚ. Súbor ukazovateľov na monitorovanie pokroku vo vzťahu k výsledkom, ktoré vyplývajú z realizácie uprednostňovaných možností, zahŕňa tieto prvky:

V súvislosti s ukazovateľom čistého stabilného financovania (NSFR): Ukazovateľ NSFR pre inštitúcie v EÚ Cieľ k dátumu začatia uplatňovania 99 % inštitúcií monitorovaných EBA na základe nariadenia Bazilej III spĺňa NSFR na úrovni 100 % (ku koncu decembra 2015 spĺňalo NSFR 65 % úverových inštitúcií skupiny 1 a 89 % skupiny 2). Zdroj údajov polročné monitorovacie správy EBA na základe nariadenia Bazilej III V súvislosti s ukazovateľom finančnej páky: Ukazovateľ Ukazovateľ finančnej páky pre inštitúcie v EÚ Cieľ k dátumu začatia uplatňovania ukazovateľ finančnej páky je v prípade 99 % úverových inštitúcií skupiny 1 a skupiny 2 najmenej na úrovni 3 % (v júni 2015 spĺňalo cieľ 93,4 % inštitúcií skupiny 1). Zdroj údajov polročné monitorovacie správy EBA na základe nariadenia Bazilej III V súvislosti s MSP: Ukazovateľ rozdiel vo financovaní MSP v EÚ, t. j. rozdiel medzi potrebou externých zdrojov a dostupnosťou zdrojov Cieľ dva roky po dátume začatia uplatňovania na úrovni pod 13 % (posledný známy údaj ku koncu roka 2014 je – 13 %) Zdroj údajov prieskum Európskej komisie/Európskej centrálnej banky o prístupe podnikov k financovaniu (údaje vzťahujúce sa len na eurozónu) V súvislosti s celkovou schopnosťou absorbovať straty (TLAC): Ukazovateľ TLAC v prípade globálnych systémovo dôležitých inštitúcií Cieľ všetky globálne systémovo dôležité banky v EÚ spĺňajú daný cieľ [v roku 2019 na úrovni nad 16 % rizikovo vážených aktív (RWA)/6 % veľkosti expozície ukazovateľa finančnej páky (LREM), v roku 2022 na úrovni nad 18 % rizikovo vážených aktív/6,75 % veľkosti expozície ukazovateľa finančnej páky] Zdroj údajov polročné monitorovacie správy EBA na základe nariadenia Bazilej III V súvislosti s obchodnou knihou: Ukazovateľ rizikovo vážené aktíva vzťahujúce sa na trhové riziká pre inštitúcie v EÚ Pozorovaná variabilita rizikovo vážených aktív v rámci agregovaných portfólií, v prípade ktorých sa uplatňuje prístup interných modelov. Cieľ – V roku 2023 všetky inštitúcie v EÚ spĺňajú požiadavky na vlastné zdroje vo vzťahu k trhovým rizikám, a to v súlade s konečnou úpravou, ktorá sa prijala v EÚ. – V roku 2021 je neopodstatnená variabilita (t. j. variabilita nespôsobená rozdielmi medzi podkladovými rizikami) výsledkov interných modelov medzi inštitúciami v EÚ nižšia ako súčasná variabilita* interných modelov medzi inštitúciami v EÚ. _______________ * Referenčné hodnoty pre „súčasnú variabilitu“ požiadaviek na hodnotu v riziku (VaR) a na dodatočné riziko (IRC) by mali byť tie, ktoré sa určili odhadom na základe najnovšej správy EBA o variabilite rizikovo vážených aktív vo vzťahu k portfóliám s trhovým rizikom a vypočítali sa pre agregované portfóliá, pričom sa zverejnili pred nadobudnutím účinnosti nového rámca pre trhové riziko. Zdroj údajov polročné monitorovacie správy EBA na základe nariadenia Bazilej III Správa EBA o variabilite rizikovo vážených aktív v prípade portfólií s trhovým rizikom. Nové hodnoty by sa mali vypočítať podľa rovnakej metodiky. V súvislosti s odmeňovaním: Ukazovateľ využívanie odkladu splatnosti a vyplácania vo forme nástrojov zo strany inštitúcií Cieľ 99 % inštitúcií, ktoré nie sú malými a zložitými inštitúciami, v súlade s požiadavkami stanovenými v smernici o kapitálových požiadavkách odkladajú splatnosť minimálne 40 % pohyblivej zložky odmeňovania o tri až päť rokov a vyplácajú najmenej 50 % pohyblivej zložky odmeňovania vo forme nástrojov v prípade svojich zamestnancov, ktorých pohyblivá zložka odmeňovania dosahuje významnú úroveň. Zdroj údajov správy EBA týkajúce sa referenčného porovnávania odmeňovania V súvislosti s proporcionalitou: Ukazovateľ znížená záťaž v dôsledku predkladania správ a zverejňovania informácií Cieľ 80 % menších a menej zložitých inštitúcií ohlásia, že sa záťaž znížila Zdroj údajov prieskum, ktorý má pripraviť a vykonať EBA do rokov 2022 a 2023 K hodnoteniu vplyvov tohto návrhu sa pristúpi päť rokov po dátume začatia uplatňovania navrhnutých opatrení na základe metodiky, ktorá sa dohodne s EBA krátko po ich prijatí. EBA sa poverí úlohou definovať a zhromaždiť údaje potrebné na monitorovanie uvedených ukazovateľov, ako aj iných ukazovateľov potrebných na hodnotenie zmeneného nariadenia o kapitálových požiadavkách a zmenenej smernice o kapitálových požiadavkách. Metodika by sa mohla vytvoriť pre jednotlivé možnosti alebo súbor vzájomne prepojených možností podľa daných okolností, a to pred začatím hodnotenia a v závislosti od výstupu ukazovateľov pre monitorovanie. Dodržiavanie a presadzovanie sa v prípade potreby zabezpečí priebežne tým, že Komisia začne konanie o porušení povinnosti z dôvodu neuskutočnenia transpozície alebo z dôvodu nesprávnej transpozície či uplatňovania legislatívnych opatrení. Porušenia práva Únie možno hlásiť prostredníctvom európskeho systému finančného dohľadu (ESFS) vrátane vnútroštátnych príslušných orgánov a EBA, ako aj prostredníctvom ECB. EBA bude tiež naďalej vydávať svoje pravidelné správy o bankovom systéme EÚ v rámci monitorovania na základe nariadenia Bazilej III. V rámci tohto postupu sa monitoruje vplyv požiadaviek podľa nariadenia Bazilej III (vykonaných prostredníctvom nariadenia o kapitálových požiadavkách a smernice o kapitálových požiadavkách) na inštitúcie v EÚ, najmä pokiaľ ide o ukazovatele kapitálu inštitúcií (založené na riziku alebo nezaložené na riziku) a ukazovatele likvidity (LCR, NSFR). Prebieha súbežne s monitorovaním uskutočňovaním zo strany BCBS. •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu Výnimky z kapitálových požiadaviek a požiadaviek na likviditu (CRR) Vyžadovanie od dcérskych spoločností, aby spĺňali požiadavky na vlastné zdroje a likviditu na individuálnom základe, môže brániť inštitúciám v účinnom riadení takýchto zdrojov na úrovni skupiny. To je osobitne významné v súčasnom kontexte, keď technologický rozvoj čoraz viac umožňuje centralizáciu kapitálu a riadenia likvidity v skupine.

Podľa existujúcich právnych predpisov získali príslušné orgány možnosť upustiť od uplatňovania požiadaviek voči dcérskym alebo materským spoločnostiam na individuálnej úrovni v rámci jedného členského štátu alebo časti likviditnej podskupiny siahajúcej do niekoľkých členských štátov, s výhradou záruk, ktorými sa zabezpečí, že kapitál a likvidita budú primerane rozdelené medzi materské a dcérske spoločnosti. Skupinová kontrola bola s ustanovením jednotného mechanizmu dohľadu podstatne posilnená najmä tam, kde sú skupinové subjekty umiestnené v členských štátoch zúčastňujúcich sa na jednotnom mechanizme dohľadu, s tým, že tento mechanizmus má lepšiu znalosť a priamu moc nad skupinovými subjektmi umiestnenými v rôznych členských štátoch. Pri čakaní na dobudovanie bankovej únie však v členských štátoch, kde sídlia dcérske spoločnosti, stále pretrvávajú obavy, že nedostatočná likvidita alebo kapitál na úrovni dcérskych spoločností, ktoré majú problémy, môže mať fiškálne dôsledky pre takéto („hostiteľské“) členské štáty. Tieto obavy sa v súčasnom návrhu riešia prostredníctvom týchto záruk: podmienky už existujúce v CRR sa dopĺňajú jasne ohraničenou povinnosťou materskej spoločnosti podporovať dcérske spoločnosti. Pri takomto záväzku materskej spoločnosti sa vyžaduje, aby sa ním ručilo za celú sumu upustenej požiadavky a záruka musí byť zabezpečená kolaterálom najmenej pre polovicu zaručenej sumy. Komisia bude starostlivo monitorovať vykonávanie príslušných ustanovení. Predpokladá sa, že v tejto fáze bankovej únie by mal mať príslušný orgán možnosť vykonávať dohľad nad materskými a dcérskymi spoločnosťami usadenými v rôznych členských štátoch v rámci bankovej únie na účely upustenia od uplatňovania požiadaviek na vlastné zdroje a likviditu voči dcérskym spoločnostiam sídliacim v iných členských štátoch než tam, kde sídli materská spoločnosť, ale len za predpokladu, že záväzkom materskej spoločnosti podporiť takéto dcérske spoločnosti je zaručená celá suma upustenej požiadavky a záruka je zabezpečená kolaterálom najmenej pre polovicu zaručenej sumy. Podľa toho sa menia články 7 a 8 nariadenia CRR. Rovnaké výnimky sú dostupné ako možnosť pre príslušné orgány členských štátov mimo bankovej únie a podliehajú ich výslovnému súhlasu. Vykonávanie štandardu celkovej schopnosti absorbovať straty FSB (CRR, BRRD, SRM) FSB uverejnila 9. novembra 2015 hlavné prvky celkovej schopnosti absorbovať straty (štandard celkovej schopnosti absorbovať straty), ktorý bol prijatý o týždeň neskôr na samite G20 v Turecku. Podľa štandardu celkovej schopnosti absorbovať straty sa od globálne systémovo významných bánk (G-SIB), ktoré sa v právnych predpisoch Únie označujú ako G-SII, vyžaduje, aby mali dostatočnú sumu záväzkov (schopných záchrany pomocou vnútorných zdrojov) vysoko absorbujúcich stratu na účely zaistenia plynulej a rýchlej absorpcie strát a rekapitalizácie pri riešení krízových situácií bánk. Vzájomné pôsobenie štandardu celkovej schopnosti absorbovať straty a existujúcich právnych predpisov Únie zamerané na rovnaké regulačné ciele je podrobnejšie opísané v dôvodovej správe sprevádzajúcej návrhy na zmeny BRRD a SRMR. Súlad s BRRD Štandard celkovej schopnosti absorbovať straty sa v Únii vykonáva prostredníctvom zmien CRR, pričom sa stavia na existujúcom rámci BRRD. S cieľom integrovať oba rámce, ktoré sledujú rovnaké politické ciele, sa musia zaviesť nové vymedzenia, napríklad subjekty, ktorých krízová situácia sa rieši, skupiny, ktorých krízová situácia sa rieši atď. (článok 4 CRR), a musí sa zaručiť spolupráca medzi príslušnými orgánmi a orgánmi pre riešenie krízových situácií (článok 2 CRR). Na základe preskúmania vyžadovaného podľa článku 518 nariadenia CRR a v súlade s požiadavkami uvedenými v článku 59 smernice BRRD sa kritériá pre nástroje dodatočného kapitálu Tier 1 (článok 52 CRR) a nástroje kapitálu Tier 2 (článok 63 CRR) menia tak, aby sa vyžadovalo, že uvedené nástroje sa v prípade neživotaschopnosti odpíšu alebo konvertujú na nástroje vlastného kapitálu Tier 1. Nezmení sa tým stav kapitálových nástrojov emitovaných inštitúciami EÚ a súčasne sa zabezpečí, že len nástroje emitované dcérskymi spoločnosťami inštitúcií v EÚ v tretích krajinách spĺňajúce túto dodatočnú požiadavku môžu ich materské subjekty v EÚ považovať pri výpočte požiadaviek na konsolidované vlastné zdroje za nástroje dodatočného kapitálu Tier 1 alebo za nástroje Tier 2. Požiadavka na vlastné zdroje a oprávnené záväzky Štandard celkovej schopnosti absorbovať straty sa v EÚ vykonáva zavádzaním požiadavky na vlastné zdroje a oprávnené záväzky pozostávajúcej z ukazovateľa založeného na riziku a z ukazovateľa nezaloženého na riziku (nový článok 92a CRR). Takáto požiadavka sa uplatňuje len v prípade G-SII, čo môže byť skupina inštitúcií alebo samostatné inštitúcie (článok 131 ods. 1 CRD). Článok 6 CRR sa mení tak, aby sa od G-SII, ktoré sú subjektmi, ktorých krízová situácia sa rieši, vyžadovalo plnenie požiadaviek na vlastné zdroje a oprávnené záväzky na individuálnom základe, zatiaľ čo článok 11 sa mení tak, aby sa od subjektov, ktorých krízová situácia sa rieši a ktoré sú členmi skupín označených ako G-SII, vyžadovalo plnenie požiadaviek na vlastné zdroje a oprávnené záväzky na konsolidovanom základe. Štandard celkovej schopnosti absorbovať straty obsahuje aj požiadavku na internú celkovú schopnosť absorbovať straty (napr. požiadavku absorbovania prednastavenej straty a schopnosť rekapitalizácie na úrovni dcérskych spoločností v rámci skupiny, ktorej krízová situácia sa rieši), čo sa v EÚ transponuje zavedením požiadavky na vlastné zdroje a oprávnené záväzky (nový článok 92b CRR), ktorá sa uplatňuje na G-SII mimo EÚ (BRRD už obsahuje podobné pravidlo pre G-SII). Takáto požiadavka predstavuje 90 % požiadavky uplatniteľnej na G-SII v súlade s novým článkom 92a. Požiadavka na vlastné zdroje a oprávnené záväzky týkajúca sa G-SII mimo EÚ sa uplatňuje na významné dcérske spoločnosti G-SII mimo EÚ na individuálnom základe, ak nie sú subjektmi, ktorých krízová situácia sa rieši, ani materskými inštitúciami v EÚ, a na konsolidovanom základe, ak sú materskými podnikmi v EÚ, ale nie subjektmi, ktorých krízová situácia sa rieši. Oprávnené záväzky Nová kapitola 5a (nové články 72a až 72l) o oprávnených záväzkoch je zaradená v CRR po kapitolách o spravovaní vlastných zdrojov. V novom článku 72a sa vymenúvajú vylúčené zodpovednosti, ktoré sa nemôžu započítať do plnenia požiadavky na vlastné zdroje a oprávnené záväzky. Článok 72b obsahuje kritériá oprávnenosti pre nástroje oprávnených záväzkov, odsek 2 odráža kritériá oprávnenosti pre podriadené záväzky, zatiaľ čo odseky 3 a 4 odrážajú kritériá oprávnenosti pre záväzky, ktoré sa kvalifikujú pari passu s vylúčenými záväzkami. V článku 72c sa stanovuje, že nástroje sa môžu započítať do oprávnených záväzkov len vtedy, keď majú zostatkovú splatnosť minimálne jeden rok. Kritériá oprávnenosti vylučujú záväzky emitované prostredníctvom účelových subjektov v súlade s hlavnými prvkami celkovej schopnosti absorbovať straty. V oddiele 2 novej kapitoly 5a (články 72e až 72j) sa uvádzajú pravidlá odpočtu uplatniteľné na určovanie čistej sumy záväzkov, ktoré sa môžu započítať do požiadavky na vlastné zdroje a oprávnené záväzky. Inštitúcie sú povinné odpočítať držané vlastné nástroje oprávnených záväzkov (článok 72f) a držané oprávnené záväzky iných G-SII (články 72h a 72i). V článku 72e ods. 3 sa uvádza primerané odpočítanie za držané záväzky, ktoré sa kvalifikujú ako rovnocenné s vylúčenými záväzkami a môžu sa započítať ako oprávnené záväzky len do obmedzenej sumy. Odpočítanie sa vykoná z oprávnených záväzkov a z vlastných zdrojov na základe príslušného prístupu odpočítania [článok 66 písm. e) CRR]. Článok 72j obsahuje výnimku z odpočítania pre položky obchodnej knihy. V oddiele 3 novej kapitoly 5a sa vymedzujú pojmy oprávnených záväzkov (článok 72k) a vlastných zdrojov a oprávnených záväzkov (článok 72l). Komisia požiada EBA o poradenstvo týkajúce sa alternatívnych možností zaobchádzania s držanými nástrojmi celkovej schopnosti absorbovať straty emitovanými G-SII a vplyvu týchto možností. Jedna z možností, v súvislosti s ktorou bude Komisia žiadať o poradenstvo, sa bude týkať vykonávania prístupu k zaobchádzaniu s držanými nástrojmi celkovej schopnosti absorbovať straty, ktorý nedávno uverejnil BCBS. Na základe tohto poradenstva Komisia zváži, či budú nutné zmeny riešenia predloženého v tomto návrhu. Úpravy všeobecných požiadaviek na vlastné zdroje a oprávnené záväzky Druhá časť hlava I kapitola 6 nariadenia CRR (články 73 až 80) je prispôsobená tak, aby odzrkadľovala zavedenie kategórie oprávnených záväzkov. Články 77 a 78 sú rozšírené s cieľom zahrnúť povolenie orgánov dohľadu udeľované vopred na predčasné splatenie kapitálových nástrojov a oprávnených záväzkov. Článkom 78 sa zavádza možnosť udeliť inštitúciám vopred všeobecné povolenie s cieľom vykonať predčasné splatenie pod podmienkou splnenia kritérií, ktoré zaisťujú súlad s podmienkami na udelenie takéhoto dohľadového povolenia. Podľa článku 80 je EBA poverený monitorovaním emisie vlastných zdrojov a oprávnených záväzkov. S cieľom zosúladiť kritériá oprávnenosti vlastných zdrojov s kritériami pre oprávnené záväzky budú nástroje dodatočného kapitálu Tier 1 a kapitálu Tier 2 emitované účelovou jednotkou môcť byť započítané na účely vlastných zdrojov len do 31. decembra 2021. Kapitálové investície do fondov (CRR) V decembri 2013 BCBS uverejnil nový štandard o zaobchádzaní s kapitálovými investíciami do fondov. Nový štandard bol zameraný na objasnenie existujúceho zaobchádzania na dosiahnutie medzinárodne konzistentnejšieho zaobchádzania s takýmito expozíciami citlivejšieho na riziká (napr. pri zohľadnení rizika podkladových investícií fondu a jeho finančnej páky). Aby sa mohol tento nový štandard zaviesť do práva Únie, v CRR došlo k niekoľkým zmenám. Zmenil sa článok 128, aby sa zaistilo, že vymedzenie položiek spojených s osobitne vysokým rizikom sa nevzťahuje na expozície vo forme podielov na majetku v PKI. Článok 132 sa zmenil tak, aby odrážal nové všeobecné zásady a požiadavky, ktoré sú podkladom pre výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre expozície vo forme podielov na majetku v PKI pre inštitúcie používajúce pre úverové riziká štandardizovaný prístup.

Nový článok 132a sa zavádza s cieľom konkretizovať výpočty podľa dvoch z prístupov predpokladaných v článku 132, konkrétne prístupu založeného na prezretí podkladových expozícií a prístupu založeného na mandáte. Článok 152 sa zmenil tak, aby odrážal revidované požiadavky a prístupy na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre expozície vo forme podielov na majetku v PKI pre inštitúcie používajúce pre úverové riziká prístup na základe interných ratingov. Štandardizovaný prístup pre kreditné riziko protistrany (SA-CCR) (CRR) BCBS v marci 2014 uverejnil štandard o novej štandardizovanej metóde výpočtu hodnoty expozícií derivátov, tzv. štandardizovaný prístup pre kreditné riziko protistrany (SA-CCR) na účely riešenia nedostatkov existujúcich štandardizovaných metód. Aby sa nová metóda mohla zaviesť do práva Únie pri súčasnom zaistení toho, že nové pravidlá zostanú primerané, uskutočnilo sa niekoľko zmien v CRR. V článku 273 sa zmenili niektoré vymedzenia a niektoré nové vymedzenia boli pridané, aby odrážali novo zavedené metódy. Metóda oceňovania podľa trhovej hodnoty bola nahradená SA-CCR (články 274 až 280f). Pravidlá týkajúce sa štandardizovanej metódy boli odstránené. Zaviedli sa nové pravidlá o zjednodušenom SA-CCR (článok 281). Boli zmenené súčasné pravidlá o metóde pôvodnej expozície (článok 282). Kritériá oprávnenosti na používanie metódy pôvodnej expozície boli zmenené a boli zavedené kritériá oprávnenosti na používanie zjednodušeného SA-CCR (články 273a a 273b). Články 298 a 299 boli zmenené tak, aby odrážali zavedenie SA-CCR. Expozície voči CCP (CRR a EMIR) BCBS v apríli 2014 uverejnil finálnu verziu štandardu o zaobchádzaní s expozíciami voči centrálnym protistranám (CCP). Vo finálnej verzii štandardu sa riešili nedostatky prechodného štandardu uverejneného dva roky pred tým. S cieľom zaviesť finálny štandard do právnych predpisov Únie došlo k niekoľkým zmenám v CRR a v nariadení (EÚ) č. 648/2012 (nariadenie o infraštruktúre európskych trhov alebo EMIR). Zmeny článkov 300 až 310 a článku 497 CRR Článok 300 bol doplnený o niekoľko nových vymedzení, ktoré sa týkajú pojmov používaných v zmenených pravidlách o požiadavkách na vlastné zdroje pre expozície voči CCP. Článok 301 bol zmenený s cieľom zaviesť špeciálne zaobchádzanie s expozíciami inštitúcií voči CCP v dôsledku hotovostných transakcií, bližšie určiť zaobchádzanie s počiatočnou maržou a zohľadniť skutočnosť, že na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre expozície voči kvalifikovaným CCP (QCCP) by bola použiteľná jediná metóda. Článok 304 bol zmenený s cieľom zohľadniť zmenu v metódach výpočtu hodnôt expozícií derivátov a objasniť zaobchádzanie s transakciami financovania prostredníctvom cenných papierov a s kolaterálom poskytnutým klientmi v prospech ich zúčtovacích členov. Článok 305 bol zmenený s cieľom objasniť zaobchádzanie s transakciami financovania prostredníctvom cenných papierov a prispôsobiť kritériá oprávnenosti na uprednostňované zaobchádzanie s expozíciami klientov. Objasnenie zaobchádzania so zárukami zúčtovacích členov voči ich klientom, ako aj zaobchádzanie s transakciami financovania prostredníctvom cenných papierov bolí vložené do článku 306. Nová metóda na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre predfinancované príspevky fondu pre prípad zlyhania pre QCCP bola vložená do článku 308. Vzorec na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre expozície voči nekvalifikovanej CCP v článku 309 bol zmenený. Alternatívna metóda výpočtu požiadaviek na vlastné zdroje pre expozície voči CCP bola v článku 310 odstránená a nahradená novým spôsobom zaobchádzania s nefinancovanými príspevkami do fondu pre prípad zlyhania. Napokon boli zmenené prechodné ustanovenia v článku 497. Zmeny článkov 50a až 50d a článku 89 EMIR Články 50a až 50d boli zmenené s cieľom zaviesť novú metódu výpočtu hypotetického kapitálu CCP, ktorú inštitúcie potrebujú pre výpočet svojich požiadaviek na vlastné zdroje pre príspevky do fondu pre prípad zlyhania danej CCP. Článok 89 ods. 5a bol zmenený s cieľom aktualizovať prechodné ustanovenia spojené s týmto výpočtom. Obchodná kniha/trhové riziko (CRR) BCBS ukončil v januári 2016 svoju prácu na hĺbkovom preskúmaní obchodnej knihy a uverejnil nový štandard o zaobchádzaní s trhovým rizikom. Štandard sa týkal nedokonalého návrhu existujúceho rámca trhových rizík vrátane nedostatočného pokrytia plného rozsahu rizík, ktorým boli inštitúcie vystavené, a neistoty v súvislosti s hranicou medzi obchodnou a neobchodnou (t. j. bankovou) knihou, čo vytvorilo príležitosti na regulačnú arbitráž. Nový štandard obsahuje revidované pravidlá na použitie interných modelov na výpočet vlastných zdrojov pre trhové riziko, ako aj nový štandardizovaný prístup, ktorým sa nahrádza ten súčasný. Aby sa mohol zaviesť nový štandard do práva Únie pri súčasnom zabezpečení toho, že nové pravidlá zostanú primerané, v CRR došlo k niekoľkým zmenám. V hlave I – Všeobecné požiadavky, oceňovanie a predkladanie správ V článku 94 sa stanovujú revidované podmienky pre inštitúcie, aby mohli profitovať z výnimky pre činnosti v obchodnej knihe s menším rozsahom, na základe ktorej sa požiadavkami na vlastné zdroje pre kreditné riziko pozícií v bankovej knihe môžu nahradiť požiadavky na vlastné zdroje pre trhové riziko. V článkoch 102 a 103 sa objasňujú všeobecné požiadavky pre pozície obchodnej knihy. Články 104 a 104a objasňujú kritériá na zaraďovanie pozícií do obchodnej knihy a podmienky na reklasifikáciu pozície obchodnej knihy na pozíciu bankovej knihy a naopak. V článku 104b sa vymedzuje nový pojem trading desk. V článku 105 sa stanovujú pravidlá, ktoré sa musia dodržiavať pri obozretnom oceňovaní pozícií v obchodných knihách. V článku 106 sa opisuje uznávanie pozícií obchodných kníh, ktoré sa považujú za interný hedžing pozícií v bankových knihách, a zaobchádzanie s nimi. V hlave IV kapitole 1 – Všeobecné ustanovenia V článku 325 sa opisujú rôzne prístupy, ktoré môžu inštitúcie použiť na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre trhové riziká, ako aj podmienky ich používania a spôsob, akým sa môžu kombinovať. V článku 325a sa podrobnejšie stanovujú kritériá oprávnenosti na používanie zjednodušeného štandardného prístupu pre inštitúcie s činnosťou v obchodnej knihe so stredne veľkým rozsahom. V článku 325b sa stanovujú podmienky, za ktorých môžu byť expozície voči trhovému riziku vzájomne započítané medzi rôznymi právnymi subjektmi v rámci skupiny na účely vypočítania konsolidovaných požiadaviek na vlastné zdroje pre trhové riziko. V článku 325c sa konkretizujú podmienky, za ktorých pozície, do ktorých vstúpi inštitúcia s cieľom zabezpečiť sa voči nepriaznivému účinku zmien vo výmenných kurzoch na ukazovatele vlastných zdrojov inštitúcie, môžu byť oslobodené od požiadaviek trhového rizika. Kapitola 1a – Štandardizovaný prístup V oddiele 1 (článok 325d) sa opisujú rôzne zložky štandardizovaného prístupu. V oddiele 2 (články 325e až 325l) sa opisuje fungovanie prvej zložky, metódy založenej na citlivosti. Stanovujú sa v ňom všeobecné zásady pre výpočet a agregáciu rizík delta, vega a rizika zakrivenia. V oddiele 3 pododdiele 1 (články 325m až 325r) sa stanovujú rizikové faktory, ktoré sa musia zvažovať pri výpočte citlivosti pozícií obchodnej knihy voči rôznym triedam rizika. V oddiele 3 pododdiele 2 (články 325s až 325u) sa vysvetľuje spôsob, akým musí byť táto citlivosť vypočítaná. V oddiele 4 (článok 325v) sa opisuje fungovanie druhej zložky štandardizovaného prístupu, dodatočnej hodnoty zostatkového rizika. V oddiele 5 sa opisuje fungovanie tretej zložky štandardizovaného prístupu, kapitálovej požiadavky na riziko zlyhania. V článku 325w sa uvádzajú hlavné vymedzenia pojmov. V pododdiele 1 (články 325x až 325z) sa opisuje spôsob, akým sa musí počítať kapitálová požiadavka na riziko zlyhania pre nesekuritizačné pozície, zatiaľ čo v pododdiele 2 (články 325aa a 325ab) a pododdiele 3 (články 325ac až 325ae) sa opisuje rovnaký výpočet pre sekuritizácie. V oddiele 6 (články 325af až 325az) sa uvádzajú rizikové váhy a korelácie, ktoré sa musia použiť pre každú triedu rizika v kombinácii s citlivosťou s cieľom určiť požiadavky na vlastné zdroje pre trhové riziká podľa štandardizovaného prístupu. Expozície voči štátom EÚ sú zahrnuté v prvej rizikovej skupine, ktorej je pridelená najnižšia riziková váha (články 325ai a 325al). Toto zaobchádzanie je v súlade so zaobchádzaním nezávislým na ratingovom hodnotení, ktoré sa v súčasnosti poskytuje tým druhom expozícií, ktoré sú zahrnuté v neobchodnej knihe. Rizikové váhy použiteľné na kryté dlhopisy vydané inštitúciami EÚ boli znížené (články 325ai a 325al). Toto zaobchádzanie by predchádzalo potenciálne značnému nárastu kapitálových požiadaviek na expozície do krytých dlhopisov vydaných inštitúciami EÚ, zachovávajúc tak nižšie náklady na financovanie hypotekárnych úverov pri bytových a nerezidenčných nehnuteľnostiach. Kapitola 1b – Prístup interného modelu

V oddiele 1 (články 325ba a 325bb) sa uvádzajú podmienky, za ktorých môžu inštitúcie používať interné modely, ako aj spôsob, akým musia byť požiadavky na vlastné zdroje pre trhové riziko vypočítavané pre trading desky, ktoré využívajú toto povolenie. V oddiele 2 (články 325bc až 325bl) sa opisuje, ako sa musí používať očakávaný nedostatok a horizont likvidity pri výpočte požiadaviek na vlastné zdroje pre trhové riziko, požiadavky, ktoré musia spĺňať interné modely v oblasti spätného testovania, prideľovanie ziskov a strát, interné schvaľovanie, ako aj ďalšie všeobecné kvalitatívne požiadavky a požiadavky na meranie rizika a miera rizika stresového scenára, ktorá musí byť vypočítaná pre nemodelovateľné rizikové faktory. Podobne, ako pri štandardizovanom prístupe, bolo aj pri prístupe interných modelov zavedené výhodné zaobchádzanie prostredníctvom kratších horizontov likvidity pre expozície voči štátom EÚ a kryté dlhopisy vydané inštitúciami EÚ (článok 325be). V oddiele 3 (články 325bm až 325bq) sa opisuje spôsob, akým musí byť vypočítaná kapitálová požiadavka na riziko zlyhania pre trading desky, na ktoré sa vzťahuje riziko zlyhania, s použitím prístupu interného modelu. Kapitoly 2, 3 a 4 – Zjednodušený štandardizovaný prístup Kapitoly 2, 3 a 4 – požiadavky na vlastné zdroje pre pozičné riziko, devízové riziko a komoditné riziko, v uvedenom poradí – odrážajú zjednodušený štandardizovaný prístup v revidovanom rámci pre trhové riziko. Tieto pravidlá už existovali v súčasnom rámci trhového rizika a zostávajú nezmenené. Inštitúcie budú môcť používať tento prístup do [dátum začatia uplatňovania tohto nariadenia]. Po tomto dátume budú môcť tento zjednodušený štandardizovaný prístup používať iba inštitúcie, ktoré budú spĺňať kritériá oprávnenosti stanovené v článku 325a. Kapitola 5 – Zjednodušený interný prístup V kapitole 5 sa stanovuje zjednodušený prístup interných modelov v revidovanom rámci trhového rizika. Tieto pravidlá už existovali v súčasnom rámci trhového rizika a zostávajú nezmenené. Inštitúcie budú môcť používať tento prístup do [dátum začatia uplatňovania tohto nariadenia]. Po tomto dátume už inštitúcie nebudú môcť používať tento zjednodušený prístup interných modelov na účely výpočtu požiadaviek na vlastné zdroje pre trhové riziká. Kapitola 5 však zostane v platnosti pre výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre riziká úpravy ocenenia pohľadávky podľa pokročilej metódy tak, ako sa stanovuje v článku 383. Desiata časť – Prechodné ustanovenia, správy, preskúmania a zmeny V článku 501b sa opisuje spôsob, akým budú postupne zavedené požiadavky na vlastné zdroje pre trhové riziko, ako je vypočítané v kapitolách 1a a 1b. V článku 519a sa uvádza počet technických prvkov revidovaného rámca trhového rizika, ktorý sa po svojom zavedení môže zdať ako problematický. EBA má poverenie preskúmať uvedené technické prvky najneskôr do 3 rokov po tom, ako toto nariadenie nadobudne účinnosť, a Komisia môže vzhľadom na závery EBA predložiť návrhy na zmenu príslušných pravidiel. Veľká majetková angažovanosť (CRR) Súčasný kapitálový základ (oprávnený kapitál) pokrýva len malú časť celkovej veľkej majetkovej angažovanosti, ktorú inštitúcie majú, a teda nie je dostatočne obozretný, aby sa vyhol ohrozeniu prežitia inštitúcie ako nepretržitej činnosti pre maximálnu možnú stratu danej inštitúcie v prípade náhleho zlyhania jedinej protistrany alebo skupiny protistrán. Súčasná hranica navyše neberie do úvahy vyššie riziká, ktoré sú spojené s expozíciami, ktoré majú G-SII voči jednej protistrane alebo skupinám prepojených klientov, a predovšetkým s expozíciami voči iným G-SII. Finančná kríza v skutočnosti preukázala, že zásadné straty v jednej G-SII môžu vyvolať obavy o solventnosť ostatných G-SII s potenciálne vážnymi následkami pre finančnú stabilitu. Napokon súčasný rámec veľkých majetkových angažovaností sa spolieha na metódy, ktoré sú menej presné, než je nová metodológia (štandardizovaný prístup pre kreditné riziko protistrany, SA-CCR), ktorú vyvinul BCBS na výpočet expozícií bánk voči derivátom (OTC). Rámec veľkých majetkových angažovaností sa mení tak, aby sa riešili zistené medzery. Najmä kapitál, ktorý môže byť braný do úvahy pre výpočet limitu veľkých majetkových angažovaností, je obmedzený na kapitál Tier 1 (už nie kapitál Tier 2); článok 395 ods. 1 je zmenený s cieľom zaviesť spodný limit 15 % pre expozície G-SIB voči iným G-SIB a zmeneným článkom 390 sa ukladá používanie metód SA-CCR na určenie expozícií voči transakciám s OTC derivátmi, dokonca aj pre banky, ktorým bolo povolené používať interné modely. Zmeny zavedené v súčasnom rámci celkovo zvýšia citlivosť na riziko režimu veľkých majetkových angažovaností a lepšie zosúladia európsky systém so štandardom BCBS o veľkých majetkových angažovanostiach vydaným v roku 2014. V článku 507 CRR sa od Komisie žiadalo, aby preskúmala uplatňovanie článku 400 ods. 1 písm. j) a článku 400 ods. 2 a predložila o ňom správu. Keďže nebolo možné zhromaždiť dostatočné kvantitatívne údaje na posúdenie potenciálneho vplyvu odstránenia alebo povinného oslobodenia vymenovaných v uvedenom ustanovení, v článku 507 sa uvádza nový mandát EBA informovať Komisiu o používaní oslobodení vytýčených v článku 400 ods. 1 a 2 a v článku 390 ods. 6. Ukazovateľ finančnej páky (CRR) Zavádzajú sa nové ustanovenia a vykonávajú sa úpravy viacerých článkov v CRR s cieľom zaviesť záväznú požiadavku ukazovateľa finančnej páky pre všetky inštitúcie, na ktoré sa vzťahuje CRD. Požiadavka ukazovateľa finančnej páky dopĺňa súčasné požiadavky vzhľadom na monitorovanie zo strany orgánov dohľadu týkajúce sa rizika nadmerného využívania pákového efektu v CRD a požiadaviek CRR počítať ukazovateľ finančnej páky, informovať o ňom orgány dohľadu a od januára 2015 ich sprístupňovať verejnosti. Požiadavka ukazovateľa finančnej páky Medzi požiadavky na vlastné zdroje uvedené v článku 92 CRR je doplnená požiadavka ukazovateľa finančnej páky 3 % kapitálu Tier 1 – ako bolo odsúhlasené na medzinárodnej úrovni –, ktorú musia inštitúcie spĺňať nad rámec svojich požiadaviek založených na riziku. Tým je zavedená harmonizovaná záväzná požiadavka v celej Únii, čím sa zároveň stanovuje pre inštitúcie zabezpečovací mechanizmus. Príslušné orgány sú navyše naďalej zodpovedné za monitorovanie politík finančnej páky a postupov jednotlivých inštitúcií a môžu ukladať dodatočné opatrenia s cieľom riešiť v prípade potreby riziká nadmerného využívania pákového efektu. Úpravy veľkosti expozície ukazovateľa finančnej páky Nastavenia veľkosti expozície ukazovateľa finančnej páky, ktoré už boli zahrnuté v súčasnom CRR, boli prenesené. Keďže 3 % ukazovateľ finančnej páky by určité obchodné modely a skupiny činností obmedzil viac než ostatné, opodstatnené sú ďalšie úpravy. Inštitúcie môžu znížiť veľkosť expozície ukazovateľa finančnej páky pre verejné pôžičky zo strany verejných rozvojových bánk [článok 429a ods. 1 písm. d)], postupované úvery [článok 429 ods. 1 písm. e)] a oficiálne zaručené vývozné úvery [článok 429a ods. 1 písm. f)]. S cieľom neodrádzať klientov od toho, aby zúčtovávali cez inštitúcie, majú inštitúcie povolené znížiť veľkosť expozície o počiatočnú maržu získanú od klientov za deriváty zúčtovávané cez QCCP (článok 429c ods. 4). Rezerva ukazovateľa finančnej páky pre G-SIB V súčasnosti prebiehajú medzinárodné diskusie o možnej rezerve ukazovateľa finančnej páky pre G-SIB. Po tom, ako sa dosiahne medzinárodná dohoda o rezerve ukazovateľa finančnej páky, by sa malo uvažovať o jej zahrnutí do CRR. Predkladanie správ regulačným orgánom (CRR) Doplnili alebo zmenili sa viaceré ustanovenia v CRR a CRD s cieľom zlepšiť proporcionalitu a znížiť výdavky inštitúcií v celkovom rámci predkladania správ regulačným orgánom.

Článok 99 ods. 5 sa mení tak, aby zahŕňal mandát, v rámci ktorého EBA predloží Komisii správu o nákladoch na regulačné oznamovanie do 31. decembra 2019. V mandáte sa stanovuje veľmi presná metodika, na základe ktorej bude EBA vyčísľovať náklady inštitúcií na vykazovanie, a stanovuje sa povinnosť predkladať odporúčania o tom, ako zjednodušiť pre malé inštitúcie vykazovanie prostredníctvom zmien existujúcich vzorov na vykazovanie EBA. Od malých inštitúcií, ako sú vymedzené v článku 430a, sa bude požadovať len každoročné predkladanie regulačných správ, na rozdiel od polročného alebo častejšieho predkladania správ povinného pre všetky ostatné inštitúcie (článok 99 ods. 4 a články 100, 101, 394 a 430). Predkladanie správ o veľkej majetkovej angažovanosti bude zjednodušené odstránením jednej položky a objasnením inej položky, od ktorej sa v súčasnosti vyžaduje, aby bola vykazovaná na základe článku 394. Zverejňovanie (CRR) Zlepšená proporcionalita požiadaviek na zverejňovanie Do ôsmej časti sa doplnili nové ustanovenia s cieľom zaviesť primeranejší režim zverejňovania, v ktorom by sa zohľadňovala relatívna veľkosť a zložitosť inštitúcií. Tie sú klasifikované v troch kategóriách buď ako významné (článok 433a), malé (článok 433b) a ostatné (článok 433c), pričom sa ďalej rozlišuje medzi inštitúciami kótovanými a nekótovanými. Požiadavky na zverejňovanie sa budú vzťahovať na každú kategóriu inštitúcií na báze pohyblivej stupnice s rozlíšením podľa podstaty a frekvencie zverejňovania. Na hornom konci pohyblivej stupnice sa bude vyžadovať od veľkých inštitúcií s kótovanými cennými papiermi, aby každoročne zverejňovali všetky informácie vyžadované v ôsmej časti, plus zverejnenia vybraných informácií každého pol a štvrť roka, vrátane tabuľky kľúčových prudenciálnych ukazovateľov v prípade štvrťročného sprístupňovania (článok 447). Na spodnom konci sa bude vyžadovať od malých nekótovaných inštitúcií iba to, aby každoročne zverejňovali vybrané informácie o riadení, odmeňovaní a riadení rizík, ako aj tabuľku kľúčových ukazovateľov. Cielené zmeny na účely konzistentnosti s medzinárodnými štandardmi a nové alebo zmenené požiadavky piliera 1 V ôsmej časti hlavách II a III (články 435 až 455) došlo k niekoľkým zmenám s cieľom lepšie zosúladiť požiadavky na zverejňovanie s medzinárodnými normami zverejňovania informácií. Doplnila sa najmä nová požiadavka s cieľom zverejniť informácie o významných investíciách v poisťovniach, pri ktorých príslušný orgán povolil, aby neboli odpočítané od dodatočných požiadaviek na vlastné zdroje finančných konglomerátov [článok 438 písm. e) a f)]. Zámerom ostatných zmien týchto hláv je, aby odzrkadľovali nové alebo zmenené požiadavky piliera 1, ktoré majú byť zavedené v rámci tohto legislatívneho návrhu. To bude zahŕňať zverejňovanie informácií o celkovej schopnosti absorbovať straty (článok 437a), kreditnom riziku protistrany (článok 439), trhovom riziku (článok 445) a požiadavkách na krytie likvidity (článok 451a). Nakoniec došlo k niekoľkým objasneniam o zverejňovaní informácií o odmeňovaní a pokiaľ ide o používanie výnimiek z pravidiel odmeňovania uvedených v smernici 2013/36/EÚ, zavádza sa požiadavka na zverejňovanie informácií (článok 450). Splnomocnenia pre EBA a pre Komisiu Návrh zahŕňa splnomocnenie EBA na vypracovanie jednotných formátov zverejňovania, ktoré by mali byť čo najviac zosúladené s medzinárodnými formátmi zverejňovania s cieľom umožniť porovnateľnosť (článok 434a). Na rovnaký účel zahŕňa návrh splnomocnenie Komisie, aby zmenila požiadavky na zverejňovanie uvedené v ôsmej časti s cieľom zohľadniť rozvoj alebo zmeny medzinárodných noriem v oblasti zverejňovania [článok 456 písm. k)]. Ukazovateľ čistého stabilného financovania – NSFR (CRR) Do šiestej časti sa dopĺňa nová hlava a došlo k úpravám existujúcich ustanovení s cieľom zaviesť záväzný ukazovateľ čistého stabilného financovania (NSFR) pre úverové inštitúcie a systémové investičné spoločnosti. Všeobecné ustanovenia Došlo k úpravám všeobecných ustanovení v prvej časti. Uskutočnili sa zmeny článku 8 s cieľom upraviť podmienky, za ktorých môžu inštitúcie využívať výnimky z požiadaviek na krytie likvidity na individuálnej úrovni, a článkov 11 a 18 týkajúcich sa konsolidačných pravidiel. Existujúce ustanovenia o likvidite Zavádzajú sa zmeny v hlave I a II šiestej časti s cieľom upraviť vymedzenia pojmov a požiadavky na predkladanie správ. Vymedzenia pojmov v článku 411 sú upravené, zatiaľ čo požiadavky na predkladanie správ sú bližšie špecifikované v článkoch 412, 413, 415, 416 a 422 až 425. Došlo k zmene článku 414 s cieľom integrovať novú požiadavku na NSFR a špecifikovať príslušné následky v prípade jej porušenia. Nová hlava IV šiestej časti: ukazovateľ čistého stabilného financovania

Kapitola 1 – Ukazovateľ čistého stabilného financovania (články 428a a 428b) V článku 428a sa konkretizujú pravidlá výpočtu NSFR na konsolidovanom základe pre dcérske spoločnosti v tretích krajinách. V článku 428b sa vymedzuje všeobecný charakter NSFR, ktorý je vypočítaný ako pomer výšky stabilného financovania, ktoré má inštitúcia k dispozícii (ASF), k výške vyžadovaného stabilného financovania (RSF). Kapitola 2 – Všeobecné pravidlá výpočtu ukazovateľa čistého stabilného financovania (články 428c až 428h) Článok 428c objasňuje všeobecné pravidlá, ktoré sa používajú na výpočet NSFR. Článok 428d konkretizuje spôsob, akým majú byť zmluvy o derivátoch zohľadňované pri výpočte NSFR, zatiaľ čo článok 428e konkretizuje vzájomné započítavanie zabezpečených transakcií požičiavania a transakcií kapitálového trhu. Článok 428f definuje podmienky, za ktorých môžu byť určité aktíva a záväzky považované za vzájomne závislé, a načrtáva zoznam produktov, ktorých aktíva a záväzky sa za takéto považujú: centralizované regulované úspory, podporné úvery, emisia krytých dlhopisov bez rizika financovania v jednoročnom horizonte a derivátové činnosti zúčtovávané klientmi. Komisii sa udeľuje právomoc prijať delegovaný akt s cieľom preskúmať tento zoznam (nový odsek 3 článku 460). Článok 428g konkretizuje zaobchádzanie s vkladmi v rámci sietí družstevných spoločností a schém inštitucionálneho zabezpečenia a článok 428h zavádza voľnú ruku pre príslušné orgány, na základe ktorej môžu za určitých podmienok vnútroskupinovým transakciám udeliť preferenčné zaobchádzanie. Kapitola 3 – Dostupné stabilné financovanie (články 428i až 428o) Oddiel 1 (články 428i a 428j) tejto kapitoly vymedzuje všeobecné pravidlá, ktoré sa uplatňujú na výpočet hodnoty ASF, ktoré tvorí čitateľ NSFR. Oddiel 2 (články 428k až 428o) vymedzuje koeficienty ASF, ktoré sa uplatňujú na regulatórny kapitál a na rôzne záväzky v závislosti od ich vlastností, najmä ich splatnosti a povahy protistrany. Kapitola 4 – Vyžadované stabilné financovanie (články 428p až 428ag) Oddiel 1 (články 428p a 428q) tejto kapitoly vymedzuje všeobecné pravidlá, ktoré sa uplatňujú na výpočet RSF, ktoré tvorí menovateľ NSFR. Oddiel 2 (články 428r až 428o) vymedzuje koeficienty RSF, ktoré sa uplatňujú na rôzne aktíva podsúvahové expozície v závislosti od ich vlastností, najmä ich splatnosti, likvidity a povahy protistrany. Definície a koeficienty RSF použité na výpočet NSFR odrážajú definície a zrážky použité na výpočet ukazovateľa krytia likvidity LCR EÚ. Najmä aktíva oprávnené ako vysokokvalitné likvidné aktíva (HQLA) úrovne 1, s výnimkou extrémne vysokokvalitných krytých dlhopisov, podliehajú koeficientu RSF vo výške 0 % s cieľom vyhnúť sa negatívnym vplyvom na likviditu trhov so štátnymi dlhopismi. Aktíva vyplývajúce z transakcií s finančnými klientmi so zostatkovou splatnosťou menej než šesť mesiacov a zabezpečené HQLA úrovne 1, s výnimkou extrémne vysokokvalitných krytých dlhopisov, podliehajú koeficientu RSF vo výške 5 % (článok 428s). Ak nie sú zabezpečené alebo sú zabezpečené inými aktívami, tieto transakcie podliehajú koeficientu RSF vo výške 10 % (článok 428u). Tieto úpravy bazilejských faktorov RSF (vo výške 10 %, resp. 15 %) majú za cieľ zmierniť okamžitý vplyv na likviditu medzibankových finančných trhov, na likviditu cenných papierov a na činnosti tvorby trhu. Komisii sa udeľuje právomoc prijať delegovaný akt s cieľom preskúmať toto zaobchádzanie a všeobecnejšie zaobchádzanie so zabezpečenými transakciami, berúc do úvahy závery správy, ktorú vypracoval EBA. Ak sa do troch rokov po dátume začatia uplatňovania NSFR neprijme žiadne rozhodnutie, tieto koeficienty RSF budú zvýšené na 10 %, resp. 15 % (nový odsek 7 článku 510 v desiatej časti). Ak sú pri zmluvách o derivátoch derivátové aktíva (kompenzované variačnými maržami prijatými vo forme hotovosti a HQLA úrovne 1, okrem extrémne vysokokvalitných krytých dlhopisov) vyššie než derivátové záväzky (kompenzované všetkými poskytnutými variačnými maržami), rozdiel podlieha koeficientu RSF vo výške 100 % (článok 428ag). Napokon aktíva poskytnuté ako počiatočná marža alebo ako príspevok do fondu pre prípad zlyhania CCP podliehajú koeficientu RSF vo výške 85 % (článok 428af). Navyše sa zavádza prístup citlivý na riziko upravený oproti bazilejskému NSFR s cieľom zachytiť budúce finančné riziká derivátov. Pre zmluvy o derivátoch, na ktoré sa nevzťahuje dohoda o dozabezpečení, sa na ich hrubé derivátové záväzky uplatňuje koeficient RSF vo výške 10 % (článok 428u) a pre zmluvy o derivátoch, na ktoré sa vzťahuje dohoda o dozabezpečení, sa zavádza možnosť buď použiť koeficient RSF vo výške 20 % na hrubé derivátové záväzky, alebo použiť potenciálnu budúcu expozíciu (PBE) tak, ako je vypočítaná pomocou štandardizovaného prístupu pre kreditné riziko protistrany – SA-CCR (článok 428x). Komisii sa udeľuje právomoc prijať delegovaný akt s cieľom preskúmať toto zaobchádzanie, berúc do úvahy závery správy, ktorú vypracoval EBA. Ak sa do troch rokov po začiatku uplatňovania NSFR neprijme žiadne rozhodnutie, koeficient RSF vo výške 20 % na hrubé derivátové záväzky sa bude uplatňovať na všetky zmluvy o derivátoch a pre všetky inštitúcie (nový odsek 5 článku 510). IFRS 9 (CRR) Dopĺňa sa článok 473a s cieľom postupne zaviesť nové požiadavky na inkrementálnu tvorbu rezerv pre kreditné riziko podľa IFRS v období začínajúcom sa 1. januára 2019 a končiacom sa 31. decembra 2023 s cieľom zmierniť finančný vplyv na inštitúcie. Faktor na podporu MSP (CRR)

Návrh obsahuje zmeny kapitálových požiadaviek pre expozície voči MSP (článok 501). Zachováva sa súčasné zníženie kapitálu o 23,81 % pre expozíciu voči MSP, ak nepresahuje 1,5 milióna EUR. V súvislosti s expozíciou voči MSP presahujúcou 1,5 milióna EUR sa navrhuje zníženie kapitálu o 23,81 % pre prvý podiel na expozícii vo výške 1,5 milióna EUR a 15 % zníženie pre zvyšnú časť expozície nad rámec 1,5 milióna EUR. Inštitúcie budú môcť pokračovať vo vykonávaní znižovania úpravou hodnoty rizikovo váženej expozície pre daný MSP. Zaobchádzanie s infraštruktúrnymi expozíciami (CRR) Podpora životaschopných infraštruktúrnych projektov v oblastiach ako doprava, energetika, inovácie, vzdelávanie a výskum je zásadne dôležitá pre hospodársky rast Únie. V spojení s ďalšími iniciatívami Komisie, ako únia kapitálových trhov a Investičný plán pre Európu, je návrh zameraný na mobilizáciu súkromných financií pre vysokokvalitné infraštruktúrne projekty. Na základe nedávneho vývoja v regulačnom rámci pre poisťovne a na základe prebiehajúcej činnosti vykonávanej v kontexte nadchádzajúcej reformy štandardizovaného prístupu zo strany BCBS sa navrhuje udeliť expozíciám vo forme špecializovaného financovania preferenčné zaobchádzanie so zameraním na financovanie bezpečných a zdravých infraštruktúrnych projektov, a to tak v rámci štandardizovaného prístupu, ako aj v rámci prístupu interných ratingov ku kreditnému riziku. Tieto sú definované prostredníctvom súboru kritérií, ktoré dokážu znížiť rizikový profil expozície a zlepšiť kapacitu inštitúcií riadiť uvedené riziko. Kritériá sú v súlade s tými, ktorými sa identifikujú kvalifikované infraštruktúrne projekty, ktorým sa v rámci Solventnosti II poskytuje preferenčné zaobchádzanie. Navrhované zaobchádzanie podlieha doložke o preskúmaní s cieľom potenciálne doladiť dané ustanovenie vzhľadom na jeho vplyv na investície do infraštruktúry v EÚ a zohľadniť akýkoľvek relevantný vývoj na globálnej úrovni. Zároveň to v prípade potreby umožní zmeniť dané ustanovenie s cieľom dosiahnuť väčšiu flexibilitu, pokiaľ ide o štruktúru financovania infraštruktúrnych projektov, t. j. rozšíriť zaobchádzanie na infraštruktúrne podniky. Po konzultácii s EBA predloží Komisia Európskemu Parlamentu a Rade správu o trendoch na trhu, čo sa týka investícií do infraštruktúry a efektívneho rizikového profilu uvedených investícií, spolu s prípadnými vhodnými návrhmi. Preskúmanie investičných spoločností (CRR) Preskúmanie podľa článku 508 ods. 3 o investičných spoločnostiach sa momentálne nachádza vo svojej druhej fáze. V prvej správe, ktorá bola uverejnená v decembri 2015, EBA zistil, že pravidlá podobné bankovým podľa CRR neboli vhodné na príslušný účel u väčšiny investičných spoločností, s výnimkou tých systémovejších, ktoré predstavujú podobné riziká ako tie, ktorým čelili úverové inštitúcie. EBA vykonáva na žiadosť Komisie dodatočnú analytickú prácu a zhromažďuje údaje s cieľom formulovať vhodnejší a primeranejší spôsob zaobchádzania s kapitálom pre investičné spoločnosti, ktorý pokryje všetky parametre možného nového režimu. Očakáva sa, že EBA doručí svoju záverečnú správu Komisii v júni 2017. Zámerom Komisie je do konca roka 2017 predstaviť legislatívne návrhy na zriadenie špeciálneho prudenciálneho rámca pre nesystémové investičné spoločnosti. Až do prijatia týchto návrhov sa považuje za vhodné povoliť, aby investičné spoločnosti, ktoré nie sú systémové, uplatňovali CRR vo verzii platnej pred tým, ako zmeny nadobudnú účinnosť. Systémové investičné spoločnosti budú, čo sa ich samotných týka, podliehať upravenej verzii CRR. Tým sa zabezpečí, aby sa so systémovými spoločnosťami zaobchádzalo vhodným spôsobom a zároveň sa zmiernilo regulačné zaťaženie iných ako systémových spoločností, ktoré by inak museli dočasne uplatňovať novú sadu pravidiel určených pre úverové inštitúcie a systémové investičné spoločnosti v období pred konečným prijatím prudenciálneho rámca pre určené investičné spoločnosti, ktorý bude navrhnutý v roku 2017. Zavedenie zmeneného rámca pre úrokové riziko (CRR a CRD) S cieľom zaviesť revidovaný rámec na zachytenie úrokových rizík pre pozície bankovej knihy boli na základe vývoja na úrovni BCBS v oblasti merania úrokových rizík zmenené články 84 a 98 CRD a článok 448 CRR. Tieto úpravy zahŕňajú zavedenie spoločného štandardizovaného prístupu, ktorý inštitúcie môžu používať na zachytávanie takýchto rizík alebo ktoré môžu príslušné orgány vyžadovať, aby inštitúcie používali v prípadoch, keď systémy, ktoré inštitúcie vyvinuli na zachytávanie takýchto rizík, nie sú uspokojivé, a ďalej zavedenie zlepšeného testu na odľahlé hodnoty a požiadaviek na zverejňovanie. Okrem toho je EBA na základe článku 84 CRD splnomocnený, aby vypracoval podrobnosti štandardizovanej metodiky, kritériá a podmienky, ktoré by mali inštitúcie spĺňať s cieľom identifikovať, vyhodnotiť, riadiť a zmierňovať úrokové riziká, a na základe článku 98 CRD je splnomocnený definovať šesť dohľadových scenárov otrasov uplatňovaných na úrokové sadzby, ako aj spoločný predpoklad, ktorý majú inštitúcie uplatňovať pri teste na odľahlé hodnoty. 2016/0360 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 575/2013, pokiaľ ide o ukazovateľ finančnej páky, ukazovateľ čistého stabilného financovania, požiadavky na vlastné zdroje a oprávnené záväzky, kreditné riziko protistrany, trhové riziko, expozície voči centrálnym protistranám, expozície voči podnikom kolektívneho investovania, veľkú majetkovú angažovanosť, požiadavky na predkladanie správ a zverejňovanie informácií, a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 648/2012 (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru,

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) V dôsledku finančnej krízy, ktorá sa rozvinula v rokoch 2007 – 2008, vykonala Únia zásadnú reformu regulačného rámca finančných služieb s cieľom posilniť odolnosť svojich finančných inštitúcií. Reforma sa z veľkej miery zakladala na medzinárodne dohodnutých normách. Balíček reforiem obsahoval spolu s mnohými ďalšími opatreniami aj prijatie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ , ktoré posilnili prudenciálne požiadavky na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti. (2) Aj keď sa reformou dosiahlo, že finančný systém sa stal stabilnejším a odolnejším voči mnohým typom možných budúcich otrasov a kríz, neriešila všetky zistené problémy. Dôležitým dôvodom toho bolo, že medzinárodní tvorcovia noriem, ako sú Bazilejský výbor pre bankový dohľad (Bazilejský výbor) a Rada pre finančnú stabilitu (FSB), ešte neskončili svoju prácu na medzinárodne dohodnutých riešeniach o tom, ako v danej dobe bojovať proti týmto problémom. Teraz, keď bola dokončená práca na ďalších dôležitých reformách, by sa mali začať riešiť nevyriešené problémy. (3) Komisia vo svojom oznámení z 24. novembra 2015 uznala potrebu ďalšieho znižovania rizík a zaviazala sa, že predloží legislatívny návrh, ktorý by vychádzal z medzinárodne dohodnutých noriem. Rada vo svojich záveroch zo 17. júna 2016 a Európsky Parlament vo svojom uznesení z 10. marca 2016 uznali aj potrebu prijať ďalšie konkrétne legislatívne opatrenia, pokiaľ ide o znižovanie rizík vo finančnom sektore. (4) Opatrenia na zníženie rizika by mali nielen ďalej posilniť odolnosť európskeho bankového systému a dôveru trhov v tento systém, ale mali by zároveň poskytnúť základ pre ďalší pokrok pri dobudovávaní bankovej únie. Uvedené opatrenia by mali byť posudzované na pozadí širších výziev, ktoré ovplyvňujú ekonomiku Únie, najmä potrebu podporovať rast a zamestnanosť v čase neistého ekonomického výhľadu. V tomto kontexte boli zavedené rôzne zásadné politické iniciatívy, ako napríklad Investičný plán pre Európu a únia kapitálových trhov, s cieľom posilniť hospodárstvo Únie. Je preto dôležité, aby všetky opatrenia na zníženie rizík bezproblémovo spolupôsobili s uvedenými politickými iniciatívami, ako aj s rozsiahlejšími nedávnymi reformami vo finančnom sektore. (5) Ustanovenia tohto pozmeňujúceho nariadenia by mali byť rovnocenné s medzinárodne dohodnutými normami a mali by zabezpečiť neustálu rovnocennosť smernice 2013/36/EÚ a tohto nariadenia s rámcom Bazilej III. Cielené úpravy, ktoré by mali odzrkadliť špecifiká Únie a širšie politické úvahy, by mali byť obmedzené z hľadiska rozsahu alebo času, aby nebola ovplyvnená celková správnosť prudenciálneho rámca. (6) Rovnako je potrebné zlepšiť existujúce opatrenia na zníženie rizika, aby sa zabezpečilo ich uplatňovanie primeranejším spôsobom a aby nevytvárali nadmernú záťaž pri dodržiavaní právnych predpisov, a to najmä v menších a menej komplexných inštitúciách. (7) Ukazovateľ finančnej páky prispieva k zachovaniu finančnej stability tak, že pôsobí ako zabezpečovací mechanizmus kapitálových požiadaviek založených na riziku a obmedzuje hromadenie nadmerného pákového efektu počas hospodárskeho vzostupu. Preto by mala byť zavedená požiadavka na ukazovateľ finančnej páky, ktorá by dopĺňala súčasný systém podávania správ a zverejňovania ukazovateľa finančnej páky. (8) Aby nedochádzalo k zbytočnému obmedzovaniu poskytovania úverov zo strany inštitúcií podnikom a súkromným domácnostiam a aby sa zabránilo neopodstatneným nepriaznivým vplyvom na likviditu trhu, požiadavka na ukazovateľ finančnej páky by mala byť stanovená na takej úrovni, kde pôsobí ako dôveryhodný zabezpečovací mechanizmus proti riziku nadmerného pákového efektu bez toho, aby sa narušil hospodársky rast. (9) Európsky orgán pre bankovníctvo (EBA) dospel vo svojej správe pre Komisiu k záveru, že ukazovateľ finančnej páky kapitálu Tier 1 kalibrovaný na úrovni 3 % pre akýkoľvek typ úverovej inštitúcie by predstavoval dôveryhodný zabezpečovací mechanizmus. Požiadavku na ukazovateľ finančnej páky vo výške 3 % na medzinárodnej úrovni odsúhlasil aj Bazilejský výbor. Požiadavka na ukazovateľ finančnej páky by mala byť preto kalibrovaná na úrovni 3 %. (10) Ukazovateľom finančnej páky na úrovni 3 % by sa však obmedzili určité obchodné modely skupiny činností viac než ostatné. Neprimerane by bolo ovplyvnené najmä verejné požičiavanie verejných rozvojových bánk a oficiálne garantované vývozné úvery. Preto by mal byť ukazovateľ finančnej páky pre tieto druhy expozícií upravený. (11) Ukazovateľ finančnej páky by zároveň nemal narúšať poskytovanie centrálnych zúčtovacích služieb inštitúcií klientom. Preto by mali byť počiatočné marže na centrálne zúčtované derivátové transakcie, ktoré inštitúcie prijali od svojich klientov v hotovosti a ktoré postupujú na centrálne protistrany, vylúčené z veľkosti expozície ukazovateľa finančnej páky. (12) Bazilejský výbor revidoval medzinárodnú normu o ukazovateli finančnej páky s cieľom bližšie stanoviť určité aspekty návrhu tohto ukazovateľa. Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 by sa malo zosúladiť s revidovanou normou tak, aby sa posilnili podmienky na medzinárodnej úrovni pre inštitúcie v EÚ, ktoré pôsobia mimo Únie, a aby sa zabezpečilo, že ukazovateľ finančnej páky zostane efektívnym doplnkom požiadaviek na vlastné zdroje založených na riziku. (13) Bazilejský výbor v súčasnosti zvažuje zavedenie prirážky k ukazovateľu finančnej páky pre globálne systémovo významné banky (G-SIB). Konečný výsledok kalibračných snáh Bazilejského výboru by mal viesť k diskusii o vhodnej kalibrácii ukazovateľa finančnej páky pre systémovo významné inštitúcie v EÚ. (14) FSB 9. novembra 2015 uverejnila hlavné prvky celkovej schopnosti absorbovať straty („štandard celkovej schopnosti absorbovať straty“), ktoré schválila G-20 na samite v novembri 2015 v Turecku. Štandard celkovej schopnosti absorbovať straty požaduje, aby globálne systémovo významné banky (G-SIB) mali v držbe dostatočnú sumu záväzkov (schopných záchrany pomocou vnútorných zdrojov) vysoko absorbujúcich stratu na účely zaistenia plynulej a rýchlej absorpcie strát a rekapitalizácie pri riešení krízových situácií. Komisia sa vo svojom oznámení z 24. novembra 2015 zaviazala predložiť do konca roka 2016 legislatívny návrh, ktorý by umožnil vykonávanie štandardu celkovej schopnosti absorbovať straty do roku 2019, čo je termín, ktorý bol dohodnutý na medzinárodnej úrovni. (15) Vykonávanie štandardu celkovej schopnosti absorbovať straty v Únii musí vziať do úvahy existujúcu minimálnu požiadavku na vlastné zdroje a oprávnené záväzky (MREL) stanovenú v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ. Keďže štandard celkovej schopnosti absorbovať straty a MREL sledujú rovnaký cieľ, ktorým je zabezpečiť, aby inštitúcie mali dostatočnú schopnosť absorbovať straty, sú obe tieto požiadavky doplňujúcimi prvkami spoločného rámca. Z prevádzkového hľadiska by mala byť do nariadenia (EÚ) č. 575/2013 zavedená harmonizovaná minimálna úroveň štandardu celkovej schopnosti absorbovať straty, a to prostredníctvom novej požiadavky na vlastné zdroje a oprávnené záväzky, pričom by pre globálne systémovo významné inštitúcie (G-SII) mala byť zavedená dodatočná hodnota špecifická pre danú spoločnosť a pre iné než G-SII by mala byť zavedená požiadavka špecifická pre danú spoločnosť prostredníctvom cielených zmien smernice 2014/59/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014. Príslušné ustanovenia zavádzajúce štandard celkovej schopnosti absorbovať straty do tohto nariadenia (EÚ) by sa mali vykladať spolu s ustanoveniami vo vyššie uvedených právnych predpisoch a so smernicou 2013/36/EÚ. (16) V súlade so štandardom celkovej schopnosti absorbovať straty, ktorý pokrýva iba G-SIB, by sa mala minimálna požiadavka na dostatočné množstvo vlastných zdrojov a záväzkov vysoko absorbujúcich straty zavedená do tohto nariadenia vzťahovať iba v prípade G-SII. Pravidlá týkajúce sa oprávnených záväzkov zavedených týmto nariadením by sa však mali uplatňovať sa všetky inštitúcie v súlade s doplňujúcimi úpravami a požiadavkami uvedenými v smernici 2014/59/EÚ. (17) Požiadavka na vlastné zdroje a oprávnené záväzky by sa mala súlade so štandardom celkovej schopnosti absorbovať straty vzťahovať na subjekty, ktorých krízová situácia sa rieši a ktoré sú buď samé G-SII alebo sú súčasťou skupiny identifikovanej ako G-SII. Požiadavka na vlastné zdroje a oprávnené záväzky by sa mala uplatňovať buď na individuálnom alebo konsolidovanom základe v závislosti od toho, či sú takéto subjekty, ktorých krízová situácia sa rieši, samostatnými inštitúciami bez dcérskych spoločností alebo materskými spoločnosťami. (18) Smernica 2014/59/EÚ umožňuje použiť nástroje riešenia krízovej situácie nielen na inštitúcie, ale aj na finančné holdingové spoločnosti a zmiešané finančné holdingové spoločnosti. Materské finančné holdingové spoločnosti a materské zmiešané finančné holdingové spoločnosti by preto mali mať dostatočnú kapacitu na absorpciu strát rovnako ako materské inštitúcie.

(19) S cieľom zabezpečiť účinnosť požiadavky na vlastné zdroje a oprávnené záväzky je nevyhnutné, aby nástroje držané na splnenie uvedenej požiadavky mali vysokú kapacitu absorpcie strát. Záväzky, ktoré sú vylúčené z nástroja záchrany pomocou vnútorných zdrojov uvedeného v smernici 2014/59/EÚ, uvedenú schopnosť nemajú a nemajú ju ani iné záväzky, ktoré – hoci ide v zásade o nástroje, ktoré je možné použiť na záchranu pomocou vnútorných zdrojov – môžu spôsobiť problémy z dôvodu, že sa v praxi použijú na záchranu. Uvedené záväzky by sa preto nemali považovať za prípustné pre požiadavku na vlastné zdroje a oprávnené záväzky. Na druhej strane majú kapitálové nástroje, ako aj podriadené záväzky, vysokú kapacitu absorpcie strát. Potenciál záväzkov na absorpciu straty, ktoré sú klasifikované ako rovnocenné s určitými vylúčenými záväzkami, by takisto mali byť uznané v určitom rozsahu, v súlade so štandardom celkovej schopnosti absorbovať straty. (20) Aby sa predišlo dvojitému započítaniu záväzkov na účely požiadavky na vlastné zdroje a oprávnené záväzky, mali by sa zaviesť pravidlá pre odpočet držaných položiek oprávnených záväzkov, ktoré odrážajú zodpovedajúci prístup odpočtu, ktorý už bol vypracovaný v nariadení (EÚ) č. 575/2013 pre kapitálové nástroje. Na základe uvedeného prístupu by mali byť držané nástroje oprávnených záväzkov najprv odpočítané od oprávnených záväzkov a pokiaľ už neexistujú žiadne dostatočné záväzky, mali by byť odpočítané od nástrojov kapitálu Tier 2. (21) Štandard celkovej schopnosti absorbovať straty obsahuje určité kritériá oprávnenosti pre záväzky, ktoré sú prísnejšie ako súčasné kritériá oprávnenosti pre kapitálové nástroje. Na zabezpečenie konzistentnosti by sa kritériá oprávnenosti pre kapitálové nástroje mali zosúladiť, pokiaľ ide o neoprávnenosť nástrojov emitovaných prostredníctvom účelovo vytvorených subjektov k 1. januáru 2022. (22) Od prijatia nariadenia (EÚ) č. 575/2013 bola zmenená medzinárodná norma prudenciálneho zaobchádzania s expozíciami inštitúcií voči CCP s cieľom zlepšiť zaobchádzanie s expozíciami inštitúcií voči kvalifikovaným CCP (QCCP). Medzi významné revízie tohto štandardu patrilo používanie jedinej metódy na určovanie požiadavky na vlastné zdroje pre expozície z dôvodu príspevkov do fondu pre prípad zlyhania, explicitné horné ohraničenie celkových požiadaviek na vlastné zdroje uplatňované na expozície voči QCCP a prístup k zachyteniu hodnoty derivátov pri výpočte hypotetických zdrojov QCCP, ktorý by bol citlivejší na riziko. Zároveň však zaobchádzanie s expozíciami voči nekvalifikovaným CCP zostalo bezo zmeny. Vzhľadom na to, že revidovanými medzinárodnými normami sa zaviedol režim zaobchádzania, ktorý je vhodnejší pre prostredie centrálneho zúčtovania, malo by sa zmeniť aj právo Únie tak, aby začleňovalo tieto normy. (23) Aby sa zabezpečilo, že inštitúcie budú primerane riadiť svoje expozície vo forme jednotiek alebo akcií v podnikoch kolektívneho investovania (PKI), pravidlá, ktorými sa riadi režim zaobchádzania s uvedenými expozíciami, by mali zohľadňovať riziká a mali by podporovať transparentnosť vo vzťahu k podkladovým expozíciám PKI. Bazilejský výbor preto prijal revidovaný štandard, ktorý definuje jasnú hierarchiu prístupov k výpočtu hodnôt rizikovo vážených expozícií pre tieto expozície. Táto hierarchia odzrkadľuje mieru transparentnosti pri podkladových expozíciách. Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 by sa malo zosúladiť s uvedenými medzinárodne dohodnutými pravidlami. (24) Pre výpočet hodnoty expozície derivátových transakcií podľa rámca kreditného rizika protistrany poskytuje v súčasnosti nariadenie (EÚ) č. 575/2013 inštitúciám možnosť vybrať si medzi tromi rôznymi štandardizovanými prístupmi: štandardizovaná metóda, metóda oceňovania podľa trhovej hodnoty a metóda pôvodnej expozície. (25) Tieto štandardizované prístupy však vhodne neuznávajú povahu kolaterálu v expozíciách znižujúcu riziko. Ich kalibrácia je zastaraná a neodrážajú vysokú mieru volatility zaznamenanej počas finančnej krízy. Zároveň ani náležite neuznávajú prínosy vzájomného započítavania. V snahe riešiť uvedené nedostatky sa Bazilejský výbor rozhodol štandardizovanú metódu a metódu oceňovania podľa trhovej hodnoty novým štandardizovaným prístupom pre výpočet hodnoty expozície derivátových expozícií, takzvaným štandardizovaným prístupom ku kreditnému riziku protistrany (SA-CCR). Vzhľadom na to, že revidovanými medzinárodnými normami sa zaviedol nový štandardizovaný prístup, ktorý je vhodnejší pre prostredie centrálneho zúčtovania, aj právo Únie by sa malo zmeniť tak, aby začleňovalo tieto normy. (26) V prístupe SA-CCR sa riziko zohľadňuje viac než v štandardizovanej metóde a metóde oceňovania podľa trhovej hodnoty, a preto by tento prístup mal viesť k požiadavkám na vlastné zdroje, ktoré budú lepšie odrážať riziká súvisiace s derivátovými transakciami inštitúcií. SA-CCR je pre inštitúcie zároveň zložitejší na vykonávanie. Pre niektoré inštitúcie, ktoré v súčasnej dobe používajú metódu oceňovania podľa trhovej hodnoty, sa môže SA-CCR javiť ako príliš zložitý a zaťažujúci na vykonávanie. Pre uvedené inštitúcie by mala byť zavedená zjednodušená verzia SA-CCR. Keďže však takáto zjednodušená verzia bude menej citlivá na riziká než SA-CCR, mala by byť náležite kalibrovaná tak, aby sa zabezpečilo, že nebude podhodnocovať hodnotu expozície derivátových transakcií. (27) Pre inštitúcie, ktoré majú veľmi obmedzené derivátové expozície a ktoré v súčasnej dobe používajú metódu pôvodnej expozície, by tak SA-CCR, ako aj zjednodušený SA-CCR mohli byť príliš zložité na vykonávanie. Preto by mala byť pre uvedené inštitúcie vyhradená metóda pôvodnej expozície, ale je potrebné ju revidovať tak, aby sa vyriešili jej hlavné nedostatky. (28) S cieľom pomôcť inštitúcii s voľbou povolených prístupov by sa mali zaviesť jasné kritériá. Uvedené kritériá by mali vychádzať z veľkosti derivátových činností inštitúcie, ktorá uvádza stupeň sofistikovanosti, ktorý by mala daná inštitúcia dodržiavať pri výpočte hodnoty expozície. (29) Počas finančnej krízy zaznamenali niektoré inštitúcie usadené v EÚ významné straty obchodnej knihy. U niektorých z nich bola úroveň požadovaného kapitálu v porovnaní so stratami nedostatočná, čo viedlo k tomu, aby požiadali o mimoriadnu verejnú finančnú podporu. Uvedené poznatky viedli k tomu, že Bazilejský výbor odstránil niekoľko nedostatkov prudenciálneho zaobchádzania pre pozície obchodnej knihy, ktoré sú požiadavkami na vlastné zdroje pre trhové riziká. (30) V roku 2009 bol dokončený prvý súbor reforiem na medzinárodnej úrovni a transponovaný do práva Únie vo forme smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/76/EÚ. (31) Reforma z roku 2009 však neriešila štrukturálne nedostatky požiadaviek na vlastné zdroje pre normy trhového rizika. Chýbajúca jasnosť, pokiaľ ide o hranicu medzi obchodnými a bankovými knihami, poskytovala príležitosti na regulačnú arbitráž, zatiaľ čo nedostatok citlivosti na riziká požiadaviek na vlastné prostriedky pre trhové riziká neumožnil zachytiť celý rad rizík, ktorým boli inštitúcie vystavené. (32) Bazilejský výbor preto inicioval zásadné preskúmanie obchodnej knihy (FRTB) s cieľom riešiť uvedené nedostatky. Práce boli dokončené v januári 2016. Štandardy FRTB zvyšujú citlivosť rámca trhového rizika na riziko tak, že sa v nich stanovuje hodnota požiadaviek na vlastné zdroje, ktorá je viac úmerná rizikám pozícií obchodnej knihy, a normy zároveň objasňujú definíciu hranice medzi bankovými a obchodnými knihami. (33) Vykonávanie štandardov FRTB v Únii musí ochrániť dobré fungovanie finančných trhov v Únii. Nedávne štúdie vplyvu týkajúce sa štandardov FRTB ukazujú, že sa očakáva, že vykonávanie štandardov FRTB povedie k prudkému nárastu celkových požiadaviek na vlastné zdroje pre trhové riziká. Aby sa predišlo náhlej recesii obchodných spoločností v Únii, malo by sa preto zaviesť prechodné obdobie tak, aby inštitúcie mohli rozpoznať celkovú úroveň požiadaviek na vlastné zdroje pre trhové riziká, ktoré vytvára transpozícia štandardov FRTB v Únii. Osobitná pozornosť by mala byť venovaná aj európskym obchodným špecifikám a úpravám požiadaviek na vlastné zdroje, pokiaľ ide o štátne a kryté dlhopisy a jednoduché, transparentné a štandardizované sekuritizácie. (34) Na inštitúcie s obmedzenými činnosťami v rámci obchodnej knihy by sa malo vzťahovať aj primerané zaobchádzanie pre trhové riziká, ktoré umožní viacerým inštitúciám s malými obchodnými aktivitami uplatňovať rámec kreditného rizika pre pozície bankových kníh tak, ako je stanovené v revidovanom znení výnimky pre podniky s malou obchodnou knihou. Inštitúciám so stredne veľkou obchodnou knihou by okrem toho malo byť umožnené využívať zjednodušený štandardizovaný prístup na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre trhové riziká v súlade s prístupom, ktorý sa používa v súčasnosti podľa nariadenia (EÚ) č. 575/2013. (35) Rámec veľkých majetkových angažovaností by mal byť posilnený s cieľom zlepšiť schopnosť inštitúcií absorbovať straty a lepšie dodržiavať medzinárodné normy. Na tento účel by sa mala použiť vyššia kvalita kapitálu ako kapitálový základ na výpočet limitu veľkých majetkových angažovaností a expozície voči kreditným derivátom by sa mali počítať pomocou SA-CCR. Limit na expozície, ktoré môžu mať G-SIB voči iným G-SIB, by okrem toho mal byť znížený s cieľom znížiť systémové riziká súvisiace s prepojeniami medzi veľkými inštitúciami a s pravdepodobnosťou, že zlyhanie protistrany G-SIB môže mať vplyv na finančnú stabilitu. (36) Aj keď ukazovateľ krytia likvidity (LCR) zaisťuje, že úverové inštitúcie a systémové investičné spoločnosti dokážu odolávať vážnemu krátkodobému zaťaženiu, nezaručuje, že tieto úverové inštitúcie a investičné spoločnosti budú mať stabilnú štruktúru financovania z dlhodobejšieho hľadiska. Je teda zrejmé, že podrobná záväzná požiadavka stabilného financovania by mala byť vytvorená na úrovni EÚ a mala by byť splnená za všetkých okolností s cieľom zabrániť nadmernému nesúladu splatnosti aktív a záväzkov a prílišnému spoliehaniu sa na krátkodobé veľkoobchodné financovanie. (37) V súlade s normami stabilného financovania stanovených Bazilejským výborom by sa preto mali prijať pravidlá na vymedzenie požiadavky na stabilné financovanie ako ukazovateľa množstva dostupného stabilného financovania danej inštitúcie k výške jej požadovaného stabilného financovania v horizonte jedného roka. Toto je záväzný ukazovateľ čistého stabilného financovania („NSFR“). Výška dostupného stabilného financovania by mala byť vypočítaná tak, že sa záväzky a regulačný kapitál inštitúcie vynásobia príslušnými koeficientmi, ktoré odzrkadľujú ich mieru spoľahlivosti v jednoročnom horizonte NSFR. Výška požadovaného stabilného financovania by sa mala vypočítať tak, že sa aktív a podsúvahové expozície inštitúcie vynásobia príslušnými koeficientmi, ktoré odzrkadľujú vlastnosti ich likvidity a zostatkovú splatnosť v jednoročnom horizonte NSFR. (38) NSFR by mal byť vyjadrený ako percentuálny podiel a mal by byť nastavený na minimálnu úroveň 100 %, čo znamená, že inštitúcia má dostatočné stabilné financovane na splnenie svojich finančných potrieb v priebehu obdobia jedného roka za normálnych aj sťažených podmienok. Ak jej NSFR klesne pod úroveň 100 %, inštitúcia by mala dodržať osobitné požiadavky, ktoré stanovuje článok 414 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, aby včas obnovila svoj NSFR na minimálnu úroveň. Opatrenia v oblasti dohľadu v prípade nedodržania by nemali byť automatické, príslušné orgány by mali namiesto toho posúdiť dôvody nedodržania požiadavky NSFR pred tým, ako určia možné opatrenia v oblasti dohľadu.

(39) V súlade s odporúčaniami EBA uvedenými v správe z 15. decembra 2015, ktorá bola vypracovaná v súlade s článkom 510 ods. 1 a 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, by mali pravidlá pre výpočet NSFR byť úzko zladené s normami Bazilejského výboru, vrátane vývoja v oblasti týchto štandardov, pokiaľ ide o zaobchádzanie s derivátovými transakciami. Nutnosť vziať do úvahy určité európske špecifiká, aby sa zabezpečilo, že NSFR nebude brániť financovaniu reálnej európskej ekonomiky, však odôvodňuje prijať určité úpravy bazilejského NSFR pri vymedzovaní európskeho NSFR. Uvedené úpravy v dôsledku európskeho kontextu boli odporučené v správe o NSFR, ktorú vypracoval EBA, a súvisia predovšetkým s konkrétnymi režimami zaobchádzania s i) modelmi postupovania úverov vo všeobecnosti a emisiou krytých dlhopisov konkrétne; ii) činnosťami obchodného financovania; iii) centralizovanými regulovanými úsporami; iv) rezidenčnými zaručenými pôžičkami; a v) úverovými združenia. Tieto navrhované špecifické režimy zaobchádzania zoširoka odzrkadľujú preferenčný režim zaobchádzania, ktorý bol týmto aktivitám udelený v rámci európskeho LCR oproti bazilejskému LCR. Keďže NSFR dopĺňa LCR, tieto dva ukazovatele by mali byť vo svojom vymedzení a kalibrácii skutočne konzistentné. Platí to najmä pri koeficientoch požadovaného stabilného financovania, ktoré sa vzťahujú na vysoko kvalitné likvidné aktíva LCR pre výpočet NSFR, ktorý odzrkadlí vymedzenia a zrážky európskeho LCR bez ohľadu na dodržiavanie všeobecných a prevádzkových požiadaviek stanovených pre výpočet LCR, ktoré nie sú vhodné v jednoročnom rámci výpočtu NSFR. (40) Nad mieru európskych špecifík by prísne zaobchádzanie s derivátovými transakciami v bazilejskom NSFR mohlo mať významný vplyv na derivátové činnosti inštitúcií, a v dôsledku toho na európske finančné trhy a na prístup koncových používateľov k niektorým operáciám. Zavedením bazilejského NSFR by sa mohli neoprávnene a neprimerane ovplyvniť derivátové transakcie a určité vzájomne prepojené transakcie vrátane zúčtovacích činností bez toho, aby boli predmetom rozsiahlych štúdií kvantitatívneho vplyvu a verejnej konzultácie. Dodatočná požiadavka mať 20 % stabilného financovania oproti brutto derivátovým záväzkom sa vo všeobecnosti považuje za tvrdé opatrenie, ktoré preceňuje dodatočné riziká financovania spojené s možným nárastom derivátových záväzkov v horizonte jedného roka. Preto sa zdá rozumné prijať alternatívne opatrenie citlivejšie na riziko, aby sa nebránilo dobrému fungovaniu európskych finančných trhov a aby mali inštitúcie a koncoví používatelia vrátane podnikov k dispozícii nástroje na hedžovanie rizika s cieľom zaistiť ich financovanie ako jeden z cieľov únie kapitálových trhov. Pre derivátové transakcie, na ktoré sa nevzťahuje dohoda o dozabezpečení a ktorých budúce riziká financovania závisia od určitých nepredvídateľných udalostí, ako napríklad ratingové spúšťacie udalosti vyžadujúce zloženie kolaterálu, a ktorých hodnota sa dá najlepšie aproximovať ich trhovou hodnotou, čo by bola hodnota požadovaných finančných zdrojov v prípade výskytu takejto udalosti, by sa mal na ich brutto derivátové záväzky uplatňovať koeficient požadovaného stabilného financovania (RSF) vo výške 10 %. Koeficient RSF vo výške 20 % sa zdá skutočne veľmi konzervatívny. Pri derivátových transakciách, na ktoré sa vzťahuje dohoda o dozabezpečení, sa pre inštitúcie používajúce SA-CCR zavádza možnosť použiť buď koeficient RSF vo výške 20 %, ako je uvedené v bazilejskom štandarde, alebo ich potenciálnu budúcu expozíciu („PFE“) tak, ako je vypočítaná podľa SA-CCR. Inštitúcie, ktoré nepoužívajú SA-CCR, majú veľmi malé portfóliá derivátov a mali by byť od tejto požiadavky oslobodené. Uvedený prístup viac zohľadňuje riziko a keďže je určený pre kreditné riziko protistrany a pre výpočet ukazovateľa finančnej páky, jeho výpočet by nemal pre inštitúcie predstavovať dodatočnú záťaž. (41) Bazilejské asymetrické zaobchádzanie s krátkodobým financovaním, ako napríklad repo obchody (stabilné financovanie sa neuznáva) a krátkodobými pôžičkami, ako napríklad reverzné repo obchody (vyžaduje sa určité stabilné financovanie – 10 % v prípade, že je zabezpečené kolaterálom vo forme vysokokvalitných likvidných aktív úrovne 1 – HQLA – ako je vymedzené v LCR, a 15 % pre ostatné transakcie) s finančnými zákazníkmi, si kladie za cieľ odradiť rozsiahle krátkodobé finančné prepojenia medzi finančnými zákazníkmi, ktorí sú zdrojom prepojenia, a v prípade zlyhania sťažiť riešenie krízovej situácie konkrétnej inštitúcie bez rizika nákazy pre zvyšok finančného systému. Kalibrácia asymetrie je však príliš konzervatívna a môže mať vplyv na likviditu cenných papierov, ktoré sa zvyčajne používajú ako krytie v krátkodobých transakciách, najmä pri štátnych dlhopisoch, pretože inštitúcie pravdepodobne znížia objem svojich operácií na repo trhoch. Zároveň by to mohlo narušiť aj činnosti tvorby trhu, pretože repo trhy uľahčujú riadenie potrebných zásob, čo je v rozpore s cieľmi únie kapitálových trhov. Okrem toho by to výrazne sťažilo aj rýchly prevod týchto cenných papierov na hotovosť za dobrú cenu, čo by mohlo ohroziť účinnosť LCR, ktorého logikou je byť vankúšom pre likvidné aktíva, ktoré sa v prípade nedostatku likvidity dajú ľahko previesť na hotovosť. Kalibrácia tejto asymetrie môže v konečnom dôsledku ovplyvniť likviditu trhov s medzibankovým financovaním, najmä na účely riadenia likvidity, pretože pre banky bude drahšie si navzájom krátkodobo požičiavať. Asymetrické zaobchádzanie by sa malo uchovať, ale je potrebné zredukovať každý z koeficientov RSF na 5 % a 10 % (namiesto 10 % a 15 %). (42) Okrem prekalibrovania bazilejského koeficientu RSF, ktorý sa vzťahuje na krátkodobé reverzné repo transakcie s finančnými zákazníkmi, ktorí sú zabezpečení štátnymi dlhopismi (koeficient RSF vo výške 5 % namiesto 10 %), bola preukázaná nutnosť vykonať určité ďalšie úpravy, aby sa zabezpečilo, že zavedenie NSFR nebude brániť likvidite trhov so štátnymi dlhopismi. Bazilejský koeficient RSF vo výške 5 %, ktorý sa vzťahuje na HQLA úrovne 1 vrátane štátnych dlhopisov, znamená, že inštitúcie budú musieť mať k dispozícii dlhodobé nezabezpečené financovanie v tejto percentuálnej výške bez ohľadu na dobu, počas ktorej očakávajú, že budú mať takéto štátne dlhopisy v držbe. Táto skutočnosť by potenciálne mohla ďalej motivovať inštitúcie, aby ukladali hotovosť v centrálnych bankách, namiesto toho, aby sa správali ako primárni obchodníci a poskytovali likviditu na trhoch so štátnymi dlhopismi. Okrem toho nie je konzistentná s LCR, ktorý uznáva plnú likviditu uvedených aktív, dokonca aj v čase vážneho nedostatku likvidity (0 % zrážka). Koeficient RSF pre HQLA úrovne 1 tak, ako sú vymedzené v LCR EÚ, s výnimkou mimoriadne kvalitných krytých dlhopisov, by sa mal preto znížiť z 5 % na 0 %. (43) Okrem toho všetky HQLA úrovne 1 tak, ako sú vymedzené v LCR EÚ, s výnimkou mimoriadne kvalitných krytých dlhopisov, prijatých ako variačné marže v derivátových zmluvách, by mali kompenzovať derivátové aktíva, zatiaľ čo bazilejský štandard akceptuje len hotovosť v medziach rešpektovania podmienok rámca finančnej páky na kompenzáciu derivátových aktív. Toto širšie uznanie aktív získaných ako variačné marže prispeje k