EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli15. 7. 2016 COM(2016) 471 final SPRÁVA KOMISIE VÝROČNÁ SPRÁVA ZA ROK 2015

O VZŤAHOCH MEDZI EURÓPSKOU KOMISIOU

A NÁRODNÝMI PARLAMENTMI



SPRÁVA KOMISIE VÝROČNÁ SPRÁVA ZA ROK 2015 O VZŤAHOCH MEDZI EURÓPSKOU KOMISIOU

A NÁRODNÝMI PARLAMENTMI 1. Úvod Rok 2015 bol prvým úplným rokom činnosti novej Komisie pod vedením Jeana-Clauda Junckera. Pri určovaní svojich politických priorít pri výkone funkcií predseda Juncker zdôraznil význam vzťahu Komisie s národnými parlamentmi, najmä pri presadzovaní zásady subsidiarity. Vyjadril aj svoj zámer hľadať spôsoby, ako zlepšiť interakciu Komisie s národnými parlamentmi „v záujme priblíženia Európskej únie občanom“. Záväzok Komisie vytvoriť nové partnerstvo s národnými parlamentmi bol vyjadrený v poverovacích listoch, ktoré predseda Juncker adresoval svojim spolupracovníkom – komisárom. V týchto poverovacích listoch ich vyzval, aby dôležité návrhy a iniciatívy predstavovali a vysvetľovali národným parlamentom osobne. V dôsledku obnoveného dôrazu na význam priamych osobných kontaktov uskutočnili členovia Komisie v priebehu roka 2015 viac ako 200 návštev národných parlamentov (podrobnejšie informácie pozri v oddiele 4). Komisia prijala aj opatrenia na opätovné oživenie dvoch tradičných kanálov písomnej komunikácie s národnými parlamentmi, konkrétne politického dialógu a mechanizmu kontroly uplatňovania zásady subsidiarity. Komisia sa odklonila od svojej predchádzajúcej praxe, v rámci ktorej odpovede na stanoviská národných parlamentov podpisoval iba podpredseda zodpovedný za medziinštitucionálne vzťahy. Teraz odpovede podpisujú spoločne prvý podpredseda a buď podpredseda, alebo komisár zodpovedný za príslušnú oblasť politiky. Zdôrazňuje sa tým politický význam, ktorý Komisia pripisuje tomuto dialógu. Komisia v roku 2015 prijala aj opatrenia na zlepšenie spôsobu, ktorým odpovedá na stanoviská národných parlamentov, s cieľom posilniť politický charakter odpovedí a súčasne pokračovať v poskytovaní vecných odpovedí na všetky predložené technické otázky. Táto jedenásta výročná správa o vzťahoch medzi Komisiou a národnými parlamentmi sa zameriava na politický dialóg, ktorý Komisia začala v roku 2006 s cieľom poskytnúť rámec na výmenu informácií a názorov vo všetkých oblastiach politiky, a to v súvislosti s legislatívnymi návrhmi aj nelegislatívnymi iniciatívami. Mechanizmus na kontrolu uplatňovania zásady subsidiarity, ktorý poskytuje národným parlamentom právo posúdiť, či sú legislatívne návrhy v oblastiach, ktoré nepatria do výlučnej právomoci Európskej únie, v súlade so zásadou subsidiarity, je opísaný vo výročnej správe za rok 2015 o subsidiarite a proporcionalite. Uvedená správa sa zverejňuje súčasne s touto a mala by sa považovať za doplnkovú k tejto správe.

2. Písomné stanoviská národných parlamentov a) Všeobecné pripomienky Vzhľadom na nový politický záväzok Komisie uplatňovať cielenejší prístup zameraný na priority a výsledky jej pracovný program na rok 2015 obsahoval 23 nových iniciatív, ktoré mali byť prijaté v priebehu roka. Toto číslo znamenalo prudký pokles z priemerného počtu viac ako 130 nových iniciatív navrhovaných v každom ročnom pracovnom programe za predchádzajúcich päť rokov. Zameranie Komisie na obmedzený počet kľúčových problémov dôležitých pre občanov Európskej únie a zníženie počtu nových iniciatív viedlo k poklesu celkového počtu stanovísk (vrátane odôvodnených stanovísk) prijatých od národných parlamentov. V roku 2015 sa tento počet znížil o viac ako 30 %, z 506 stanovísk prijatých v roku 2014 na 350 v roku 2015 (pozri prílohu 1). b) Účasť a rozsah pôsobnosti Rovnako ako v predchádzajúcich rokoch bola aktivita v politických dialógoch, meraná v počte stanovísk zaslaných Komisii, medzi národnými parlamentmi rozdelená nerovnomerne. Desať najaktívnejších parlamentných komôr predložilo približne 70 % všetkých stanovísk, hoci sa toto číslo znížilo z 80 % v roku 2014. Najvyšší počet stanovísk predložila portugalská parlamentná komora Assembleia da República. Jej 55 stanovísk tvorilo približne 15 % celkového počtu prijatých stanovísk. Napriek tomu v jej prípade pokračuje klesajúci trend z posledných rokov, a to tak v absolútnom počte vydaných stanovísk, ako aj v ich podiele z celkového počtu [227 stanovísk v roku 2012 (31 %), 192 v roku 2013 (31 %) a 118 v roku 2014 (23 %)]. Ďalšími národnými parlamentmi alebo komorami, ktoré poslali v roku 2015 desať alebo viac stanovísk, boli: Camera Deputaţilor (RO) (47 stanovísk), Senát (CZ) (25 stanovísk), Senato della Repubblica (IT) (25 stanovísk), Assemblée nationale (FR) (23 stanovísk), House of Lords (UK) (22 stanovísk), Bundesrat (DE) (20 stanovísk), Senat (RO) (14 stanovísk), Congreso de los Diputados (ES) a Senado (ES) (11 stanovísk), Poslanecká snĕmovna (CZ) (10 stanovísk) a Riksdag (SE) (10). Na rozdiel od posledných rokov, keď boli stanoviská jasne zamerané na legislatívne návrhy, sa však čoraz viac parlamentných komôr rozhodlo vydať stanoviská k nelegislatívnym návrhom, ako sú oznámenia a zelené knihy. Do týchto kategórií patrí jedenásť z devätnástich dokumentov Komisie, ku ktorým dostala Komisia najviac stanovísk od národných parlamentov. Komisia nabáda národné parlamenty, aby sa viac zapájali do predlegislatívnej fázy, a víta tieto prejavy záujmu.



c) Hlavné témy politického dialógu a politický výsledok Nasledujúce dokumenty Komisie patria medzi tie, ktoré v roku 2015 vzbudili osobitnú pozornosť národných parlamentov – desať alebo viac stanovísk (ďalšie podrobnosti možno nájsť v Prílohe 3):

1.oznámenie o pracovnom programe Komisie na rok 2015: Nový začiatok; 2.návrh nariadenia, ktorým sa stanovuje krízový mechanizmus premiestnenia a menia existujúce právne predpisy týkajúce sa vybavovania žiadostí o medzinárodnú ochranu podaných štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti členskými štátmi; 3.návrh nariadenia, ktorým sa menia existujúce právne predpisy, pokiaľ ide o možnosť členských štátov obmedziť alebo zakázať používanie geneticky modifikovaných potravín a krmív na svojom území; 4.návrh nariadenia o Európskom fonde pre strategické investície; 5.návrh smernice Rady, ktorou sa menia existujúce právne predpisy, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní. Keďže tri z týchto dokumentov podnietili aj vypracovanie odôvodnených stanovísk jednej alebo viacerých parlamentných komôr, v správe je odkaz aj na výročnú správu o subsidiarite a proporcionalite, ktorá obsahuje podrobnejší opis aspektov týkajúcich sa subsidiarity. Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov o pracovnom programe Komisie na rok 2015: Nový začiatok Prvý pracovný program Komisie pod vedením predsedu Junckera znamenal jasnú zmenu oproti minulosti. Obsahoval záväzok zamerať úsilie a zdroje Komisie na tie návrhy, ktoré budú mať pravdepodobne najväčší vplyv na zamestnanosť a rast. Predstavil sa v ňom pomerne obmedzený počet nových návrhov zameraných na desať priorít politických usmernení predsedu Junckera a obsahoval aj zoznam 80 prerokúvaných právnych predpisov predložených predchádzajúcimi Komisiami, ktoré sa mali stiahnuť. Boli to neaktívne návrhy, návrhy, ktoré boli vzhľadom na vývoj medzitým prekonané, alebo boli počas rokovaní oslabené tak, že sa nimi už nemohol dosiahnuť pôvodný cieľ. V pracovnom programe na rok 2015 sa stanovil aj záväzok zrevidovať 79 existujúcich právnych predpisov s cieľom zistiť, či ešte plnia svoj účel. Pracovný program na rok 2015 bol prijatý 16. decembra 2014. Prvý podpredseda Frans Timmermans ho následne poslal predsedom výborov pre európske záležitosti vo všetkých národných parlamentoch. Ako odpoveď prišlo 26 stanovísk, vďaka čomu sa stal najkomentovanejším dokumentom Komisie v roku, ktorého sa správa týka. Toto číslo zahŕňa jednotlivé stanoviská k pracovnému programu predložené 12 parlamentnými komorami, ako aj spoločné stanovisko od 14 parlamentných komôr, v ktorom každá komora určila svoje vlastné priority spomedzi iniciatív navrhnutých Komisiou. Toto spoločné stanovisko bolo predložené po neformálnom stretnutí, ktoré zorganizovala v Bruseli 19. januára 2015 holandská parlamentná komora Tweede Kamer a ktoré sa týkalo úlohy národných parlamentov. Na stretnutí sa diskutovalo aj o spôsoboch zlepšenia postupu predkladania odôvodneného stanoviska alebo „žltej karty“ (pozri oddiel 3 ďalej). Všetky parlamentné komory, ktoré podpísali spoločné stanovisko, určili za prioritu jednotný digitálny trh. Medzi ďalšie iniciatívy, ktoré považujú za prioritu takmer všetky parlamentné komory, patrí strategický rámec pre energetickú úniu, balík mobility pracovnej sily, stratégia obchodu a investícií pre zamestnanosť a rast a európska migračná agenda. Komisia vo svojich odpovediach na prijaté stanoviská uvítala vyjadrenie záujmu o jej pracovný program zo strany národných parlamentov a širokú podporu pre zameranie Komisie na menší počet iniciatív, ktoré poskytujú pridanú hodnotu na európskej úrovni. Privítala aj príležitosť na včasnú výmenu názorov na priority s národnými parlamentmi, ktorú poskytol pracovný program. Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa stanovuje krízový mechanizmus premiestnenia a mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov V reakcii na utečeneckú krízu a v súlade s jej európskou migračnou agendou je cieľom návrhu Komisie na krízový mechanizmus premiestnenia zaviesť štruktúrovaný mechanizmus solidarity. Komisia ho môže kedykoľvek aktivovať, aby pomohla ktorémukoľvek členskému štátu, ktorý sa ocitol v krízovej situácii a pod extrémnym tlakom na jeho azylový systém v dôsledku veľkého a neúmerného prílevu štátnych príslušníkov tretích krajín. Takéto budúce núdzové situácie a prerozdelenie štátnych príslušníkov tretích krajín by Komisia stanovovala na základe objektívnych a overiteľných kritérií. Je to súčasť balíka návrhov, ktorý zahŕňa núdzové premiestnenie 120 000 utečencov z Grécka, Maďarska a Talianska, spoločný európsky zoznam bezpečných krajín pôvodu a zefektívnenie politiky návratu. Návrh podnietil predloženie dvanástich stanovísk v roku 2015 vrátane piatich odôvodnených stanovísk. Národné parlamenty v týchto stanoviskách argumentovali takto: EÚ nemá právomoc zaviesť mechanizmus trvalého premiestnenia, ktorý by aktivovala Komisia, navrhované nariadenie by nemalo skutočnú pridanú hodnotu v porovnaní s existujúcimi možnosťami opatrení členských štátov, a návrh nariadenia prekračuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľa, a tým porušuje zásadu subsidiarity a proporcionality. Komisia vo svojich odpovediach uviedla, že návrh tvorí súčasť širšieho balíka ambicióznych opatrení – už navrhnutých alebo pripravovaných –, ktorými sa reaguje na súčasnú utečeneckú krízu. Pokiaľ ide o právny základ, Komisia zdôraznila, že návrh by mal byť prijatý na rovnakom právnom základe ako nariadenie (EÚ) č. 604/2013, ktoré sa má návrhom zmeniť. Komisia pripomenula, že utečenecká kríza spôsobila extrémny tlak na azylové systémy členských štátov, čo by mohlo ohroziť uplatňovanie dublinských pravidiel. Súčasný systém v tejto súvislosti neumožňuje žiadnu výnimku z kritérií zodpovednosti, čím vytvára stavy nerovnováhy a v niektorých prípadoch zhoršuje krízu. Komisia ďalej argumentovala, že krízový mechanizmus pre premiestnenie žiadateľov by EÚ umožnil reagovať na naliehavú situáciu a pomôcť členským štátom, ktoré čelia núdzovej situácii, bez toho, aby sa zakaždým musel absolvovať zdĺhavý procesom prijímania. Komisia zdôraznila, že opatrenia jednotlivých členských štátov by na riešenie týchto situácií nestačili. Uplatňovaním nekoordinovaných riešení by sa nepodarilo dosiahnuť komplexnú reakciu na neúmerný prílev osôb ani spravodlivé rozdelenie zodpovednosti medzi členské štáty. Preto je podľa názoru Komisie zrejmé, že opatrenia jednotlivých členských štátov nemôžu uspokojivo reagovať na spoločné výzvy, ktorým v tejto oblasti čelia všetky členské štáty. Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 1829/2003, pokiaľ ide o možnosť členských štátov obmedziť alebo zakázať používanie geneticky modifikovaných potravín a krmív na svojom území

Keď sa Jean-Claude Juncker uchádzal o podporu Európskeho parlamentu pre svoje zvolenie do funkcie predsedu Európskej komisie, vyjadril svoj zámer preskúmať právne predpisy týkajúce sa povolenia geneticky modifikovaných organizmov. V súčasnom systéme sa členským štátom nikdy nepodarilo dosiahnuť kvalifikovanú väčšinu v prospech takéhoto povolenia alebo proti nemu, čím vždy ponechali konečné rozhodnutie o povolení na Komisiu. Navrhovaná revízia by členským štátom umožnila prijať konečné rozhodnutia na vnútroštátnej úrovni – obmedzenie alebo zákaz používania geneticky modifikovaných potravín alebo krmív – po ich povolení na európskej úrovni. Takéto rozhodnutia by mohli byť prijaté iba pod podmienkou, že vnútroštátne rozhodnutia o odmietnutí alebo zákaze by boli v súlade s právom Únie a nesúviseli by so zdravotnými a ekologickými dôvodmi. Tieto posudzuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín za Európsku úniu ako celok. Komisia dostala 12 stanovísk vrátane dvoch odôvodnených stanovísk, ktoré sú podrobnejšie opísané vo výročnej správe za rok 2015 o subsidiarite a proporcionalite. Ďalšie kritizované body zahŕňali nepredvídané náklady pre výrobcov a dovozcov a možné narušenie jednotného trhu. Boli uvedené aj argumenty, že geneticky modifikované plodiny by sa mohli zakázať skôr z politických ako z vedeckých dôvodov. Niekoľko národných parlamentov sa domnievalo, že návrh má negatívny vplyv na bezpečnosť geneticky modifikovaných potravín a krmív v EÚ, ale mali rôzne názory na vhodný mechanizmus posudzovania rizika. Napríklad írsky parlament Oireachtas sa domnieval, že Európsky úrad pre bezpečnosť potravín by si mal zachovať výhradnú zodpovednosť za posudzovanie bezpečnosti geneticky modifikovaných organizmov na európskej úrovni. Nemecký Bundesrat zase žiadal úplnú revíziu postupu posudzovania rizika. Európsky parlament v prvom čítaní 28. októbra 2015 zamietol návrh pre pochybnosti o jeho zlučiteľnosti s jednotným trhom a jeho uskutočniteľnosti. Rada zatiaľ nezaujala k návrhu stanovisko. Komisia však určila návrh za jednu z iniciatív, v ktorých si želá urobiť rýchly pokrok spolu so spoluzákonodarcami (Európskym parlamentom a Radou). Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o Európskom fonde pre strategické investície a o zmene nariadení (EÚ) č. 1291/2013 a (EÚ) č. 1316/2013 Prvá priorita, ktorú predseda Juncker uviedol vo svojich politických usmerneniach pre novú Komisiu, sa týkala posilnenia konkurencieschopnosti Európy a podpory investícií s cieľom vytvárať pracovné miesta. V januári 2015 Komisia v úzkom partnerstve s Európskou investičnou bankou predložila návrh na zriadenie Európskeho fondu pre strategické investície. Cieľom bolo zaplniť súčasnú medzeru v investíciách v Európskej únii mobilizovaním súkromného financovania na strategické investície, ktoré nemôže financovať samotný trh. Fond sa pri svojej činnosti zameriava na strategické investície do infraštruktúry a inovácií, ako aj na rizikové financovanie pre malé a stredné podniky a spoločnosti so strednou trhovou kapitalizáciou v celej Európe. Táto významná politická iniciatíva podnietila predloženie jedenástich stanovísk v rámci politického dialógu. Národné parlamenty vo všeobecnosti uvítali návrh na vytvorenie mechanizmu na podporu strategických investícií na európskej úrovni. Vyzývali na urýchlenú realizáciu návrhu a trvali na transparentnom procese výberu projektov, ktoré by získali financovanie. Niekoľko národných parlamentov zároveň vyjadrilo obavy, že kvôli financovaniu Európskeho fondu pre strategické investície by sa obmedzilo financovanie určené na vedu, výskum a inovácie v rámci programu Horizont 2020. Niekoľko parlamentných komôr žiadalo, aby sa finančné prostriedky fondu zameriavali na investície, ktoré sú prospešné pre výskum a inovácie v Európe. Rakúsky Bundesrat a nemecký Bundesrat vyjadrili nesúhlas s použitím navrhovaného fondu ako prostriedku na financovanie projektov súvisiacich s jadrovou energiou. Nakoniec niekoľko parlamentných komôr, napríklad Senato della Repubblica (IT), Camera Deputaţilor (RO), Senat (RO) a Národná rada (SK), vyzvali na vyvážené prideľovanie finančných prostriedkov v rámci Európy s cieľom zmenšiť regionálne rozdiely. Nariadenie, ktorým sa zriaďuje Európsky fond pre strategické investície, po schválení v Európskom parlamente a Rade nadobudlo účinnosť 25. júna 2015. Týmto termínom sa splnil ambiciózny cieľ stanovený v „Investičnom pláne pre Európu“, aby fond začal fungovať do júna 2015. Nariadením v podobe, na akej sa dohodli spoluzákonodarcovia, sa obmedzuje navrhované zníženie finančných prostriedkov pridelených na program Horizont 2020 o 500 miliónov EUR. Navrhované zníženie o 3,3 miliardy EUR v prípade Nástroja na prepájanie Európy sa obmedzilo na 2,8 miliardy EUR. Pokiaľ ide o transparentnosť pripravovaných európskych projektov, v článku 15 ods. 1 nariadenia sa stanovuje, že Komisia s podporou Európskej investičnej banky vytvorí portál, ktorý bude slúžiť ako verejne dostupná a ľahko použiteľná databáza projektov, prostredníctvom ktorej sa budú poskytovať relevantné informácie o každom projekte. Pokiaľ ide o výber projektov, spoluzákonodarcovia doplnili článok o kritériách oprávnenosti na využitie záruky Európskej únie. V ňom sa bližšie určuje, že Európsky fond pre strategické investície má podporovať projekty, ktoré: I)sú ekonomicky životaschopné; II)sú v súlade s politikami Únie vrátanie cieľa územnej súdržnosti; III)poskytujú doplnkovosť, ako je vymedzená v článku 5 nariadenia; IV)maximalizujú mobilizáciu kapitálu zo súkromného sektora; V)sú technicky uskutočniteľné. Ustanovenie o súlade s politikami Únie a cieli územnej súdržnosti je jasnou reakciou na výzvy na zaistenie regionálnej rovnováhy. Od nadobudnutia účinnosti už skupina Európskej investičnej banky schválila podporu z fondu pre veľké množstvo projektov. Európska investičná banka odhaduje, že do mája 2016 fond v Európe poskytol stimuly pre investície vo výške približne 100 miliárd EUR. Návrh smernice Rady, ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní Pracovný program na rok 2015 obsahoval jasný záväzok zintenzívniť úsilie v boji proti daňovým únikom a daňovým podvodom. V priebehu roka Komisia prijala niekoľko návrhov vytvorených v reakcii na verejné výzvy na spravodlivosť a transparentnosť zdaňovania. Tieto návrhy zároveň zabezpečujú rovnaké podmienky pre podniky v rámci jednotného trhu. Navrhovaná smernica tvorí súčasť širšieho balíka zameraného na transparentnosť zdaňovania, ktorý bol prijatý 18. marca 2015. Odráža sa v ňom aj práca Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj a krajín G20 v oblasti narúšania základu dane a presunu ziskov. Návrh obsahuje systematickejší a záväznejší prístup k výmene informácií medzi členskými štátmi a Komisiou. Bude sa týkať všetkých budúcich cezhraničných záväzných stanovísk, ako aj všetkých stanovísk vydaných počas predchádzajúcich desiatich rokov, ktoré ešte budú platné v deň, keď navrhovaná smernica nadobudne účinnosť. Komisia dostala k tomuto návrhu desať stanovísk vrátane jedného odôvodneného stanoviska od švédskej parlamentnej komory Riksdag s výhradami týkajúcimi sa nesúladu návrhu so zásadou subsidiarity. Argumenty, ktoré predložila švédska parlamentná komora Riksdag, a odpoveď Komisie sú podrobnejšie opísané vo výročnej správe za rok 2015 o subsidiarite a proporcionalite. Z ostatných parlamentných komôr, ktoré predložili stanoviská, mnohé vyjadrili podporu pre podniknutie krokov na riešenie agresívneho daňového plánovania na európskej úrovni, niekoľko z nich však vyjadrilo obavy týkajúce sa určitých prvkov návrhu. Niektoré parlamentné komory spochybnili najmä požiadavku návrhu zaviazať členské štáty k výmene informácií o všetkých záväzných stanoviskách – ak sú stále platné – vydaných počas desiatich rokov predchádzajúcich dňu, keď mala navrhovaná smernica nadobudnúť účinnosť (1. január 2016). Dve parlamentné komory namietali proti akejkoľvek spätnej účinnosti. Niekoľko komôr vyjadrilo obavy v súvislosti s administratívnou záťažou, ktorá by sa navrhovanou smernica vytvorila, a uskutočniteľnosťou jej uplatňovania od 1. januára 2016. Slovenská Národná rada zdôraznila potrebu jasne vymedziť typ informácií, ktoré sa majú vymieňať, a povinnosti členských štátov s cieľom zabrániť výmene nerelevantných informácií. Nemecký Bundesrat vyjadril názor, že na výmene informácií by sa mali zúčastňovať iba tie členské štáty, ktorých sa konkrétne záväzné stanovisko týka.

Po diskusiách v Európskom parlamente a Rade bola navrhovaná smernica prijatá 8. decembra 2015, iba deväť mesiacov po tom, ako Komisia predložila svoj pôvodný návrh. V prijatej smernici sa zachovávajú hlavné zásady navrhnuté Komisiou, ale v niekoľkých bodoch sa od pôvodného návrhu líši. Po prvé, členské štáty budú mať na transpozíciu nových pravidiel do vnútroštátneho práva čas do konca roka 2016, takže smernica teraz nadobudne účinnosť 1. januára 2017, o rok neskôr, ako sa pôvodne plánovalo. Po druhé, v rámci požiadavky na výmenu informácií o záväzných stanoviskách vydaných v období desiatich rokov pred nadobudnutím účinnosti smernice bola lehota skrátená na päť rokov s dodatočným ustanovením týkajúcim sa záväzných stanovísk vydaných, zmenených alebo obnovených v rokoch 2012 a 2013. Nakoniec sa v smernici takisto podrobnejšie vymedzuje, aké informácie by si mali členské štáty vymieňať, ako aj obmedzenejší súbor základných informácií, ktoré by sa mali oznamovať Komisii. Tieto informácie by mali umožniť Komisii kedykoľvek sledovať a hodnotiť účinné uplatňovanie povinnej automatickej výmeny informácií o cezhraničných záväzných stanoviskách a záväzných stanoviskách k stanoveniu metódy ocenenia.



3. Širší kontext Národné parlamenty v roku 2015 pokračovali v diskusiách o svojej úlohe v európskom rozhodovacom procese. Mohli pri tom čerpať zo správ, ktoré vydali tri parlamentné komory v roku 2014. V januári 2015 sa v Bruseli stretla neformálna pracovná skupina pozostávajúca z niekoľkých parlamentných komôr s cieľom prerokovať pracovný program Komisie na rok 2015. Skupina diskutovala aj o tom, ako zlepšiť postup predkladania odôvodneného stanoviska alebo „žltej karty“ stanovený v Protokole (č. 2) k zmluvám o uplatňovaní zásad subsidiarity a proporcionality. Diskusie o tomto bode, ako aj o možnom zavedení posilnenej formy politického dialógu – známej aj ako „zelená karta“ – potom prebiehali v rámci druhej neformálnej pracovnej skupiny v máji vo Varšave. Výsledky boli oznámené na LIII. zasadnutí COSAC (Konferencia parlamentných výborov pre záležitosti Únie z parlamentov Európskej únie). Pracovná skupina pre posilnenie politického dialógu a zlepšenie postupu predkladania odôvodnených stanovísk sa znovu stretla v októbri počas luxemburského predsedníctva konferencie COSAC. Na júlovom zasadnutí predsedov konferencie COSAC prvý podpredseda Timmermans potvrdil, že národné parlamenty hľadajú spôsoby, akými by mohli hrať pozitívnejšiu a aktívnejšiu úlohu v európskych záležitostiach, napríklad využívaním „zelenej karty“. Hoci zdôraznil výlučné právo iniciatívy Komisie, naznačil, že Komisia by konštruktívne preskúmala akékoľvek iniciatívy, ktoré by mali širokú podporu národných parlamentov. Zároveň však zdôraznil povinnosť Komisie pracovať podľa aktuálnych zmlúv, ktoré zahŕňajú osemtýždňovú lehotu uvedenú v protokole, počas ktorej môžu parlamenty vydať odôvodnené stanovisko k návrhu legislatívneho aktu. Krátko po stretnutí predsedov konferencie COSAC sa stretlo 16 parlamentných komôr na základe iniciatívy parlamentnej komory House of Lords Spojeného kráľovstva s cieľom spoločne podpísať skúšobnú „zelenú kartu“. V rámci nej sa Komisia vyzvala, aby pri predkladaní svojho revidovaného balíka o obehovom hospodárstve prijala strategický prístup k obmedzovaniu plytvania potravinami v rámci Európskej únie. Túto iniciatívu o plytvaní potravinami podporili aj ďalšie dva národné parlamenty a jedna parlamentná komora. Komisia vo svojej odpovedi poďakovala parlamentným komorám za ich návrhy, ktoré považuje za jasný prejav ich pripravenosti aktívnym a konštruktívnym spôsobom prispieť k politickej diskusii na európskej úrovni. Niektoré návrhy týkajúce sa darovania potravín, zberu údajov a sledovania boli následne zohľadnené v balíku o obehovom hospodárstve, ktorý bol prijatý v decembri. Nakoniec majú podľa článku 12 Zmluvy o Európskej únii národné parlamenty špecifickú úlohu v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti prostredníctvom účasti v mechanizmoch hodnotenia vykonávania politík Únie v tejto oblasti a prostredníctvom ich zapojenia do politického monitorovania Europolu a hodnotenia činností Eurojustu. Komisia v tejto súvislosti predložila v roku 2013 návrh nariadenia o Europole zosúladením tejto agentúry s požiadavkami Lisabonskej zmluvy. Okrem iného navrhovala zavedenie mechanizmu, pomocou ktorého by Európsky parlament spolu s národnými parlamentmi mohli kontrolovať činnosť Europolu. Po takmer troch rokoch medziinštitucionálnych rokovaní spoluzákonodarcovia dosiahli dohodu. Výsledný kompromis zabezpečuje zriadenie Spoločnej parlamentnej kontrolnej skupiny (JPSG), ktorú zriadi príslušný výbor Európskeho parlamentu a národné parlamenty. 4. Dvojstranné kontakty a návštevy Členovia Komisie odpovedali na výzvu predsedu Junckera, aby „sa zaviazali k novému partnerstvu s národnými parlamentmi“ viac ako 200 návštevami národných parlamentov počas roka 2015. Predseda Juncker, podpredsedovia a komisári navštívili takmer všetkých 28 národných parlamentov, pričom mnohé parlamentné komory navštívili viackrát. Okrem toho niektoré národné parlamenty vyslali delegácie do Bruselu alebo tam zvolali schôdze výborov a využili príležitosť stretnúť sa s členmi Komisie. Osobitne treba spomenúť návštevy členských štátov, ktoré vykonali členovia Komisie s cieľom predstaviť hlavné iniciatívy zainteresovaným stranám a občanom. Napríklad Investičný plán pre Európu, jednu z hlavných priorít Komisie v prvom roku jej funkčného obdobia, propagoval podpredseda Jyrki Katainen počas putovnej kampane, ktorá zahŕňala takmer všetky členské štáty vrátane návštev národných parlamentov. Podobne využil aj podpredseda Maroš Šefčovič svoje rozsiahle turné o energetickej únii na diskusie o výhodách novej politiky Komisie s poslancami národných parlamentov takmer vo všetkých členských štátoch. Nakoniec vzhľadom na vysokú úroveň verejného záujmu o otázky súvisiace s obchodom navštívila komisárka Cecilia Malmström mnoho národných parlamentov s cieľom prediskutovať záležitosti vrátane Transatlantického obchodného a investičného partnerstva, o ktorom Európska únia rokuje so Spojenými štátmi. Z pohľadu Komisie sú tieto priame kontakty s poslancami národných parlamentov neoceniteľné z hľadiska lepšieho pochopenia a podpory politík Únie. Tento bod zdôraznil prvý podpredseda Timmermans vo svojich poznámkach k zasadnutiu predsedov konferencie COSAC v júli 2015, ktoré sa konalo v Luxemburgu (pozri oddiel ďalej). Podobne ako v predchádzajúcich rokoch sa úradníci Komisie zúčastnili na rôznych zasadnutiach výborov národných parlamentov. Navyše boli úradníci Komisie pravidelne pozývaní, aby predstavili hlavné iniciatívy na stretnutiach stálych predstaviteľov národných parlamentov v Bruseli. Okrem toho úradníci pre európsky semester zo zastúpení Komisie v jednotlivých členských štátoch zostali v pravidelnom kontakte s národnými parlamentmi v súvislosti s európskym semestrom a ostatnými hospodárskymi otázkami. 5. Hlavné schôdze a konferencie Kontakty Komisie s národnými parlamentmi pokračovali počas roka 2015 jej účasťou na mnohých významných medziparlamentných schôdzach a konferenciách. COSAC Konferencia parlamentných výborov pre záležitosti Únie z parlamentov Európskej únie (COSAC) dodržala svoj pravidelný cyklus zasadnutí dvakrát za každý polrok. Na jednom zasadnutí sa schádzajú predsedovia parlamentných výborov a druhé prebieha v plenárnom formáte. Európsky parlament sa ako člen konferencie COSAC zúčastnil na všetkých zasadnutiach. Komisia, ktorá má v konferencii COSAC postavenie pozorovateľa, sa takisto zúčastnila na všetkých zasadnutiach. Komisia v súlade so svojou bežnou praxou poskytla písomnú odpoveď na príspevky prijaté konferenciou COSAC na jej dvoch plenárnych zasadnutiach, ktoré sa uskutočnili počas roka. Na februárovom zasadnutí predsedov konferencie COSAC, na ktorom sa zúčastnil prvý podpredseda Timmermans, delegáti diskutovali o prioritách lotyšského predsedníctva a Východnom partnerstve pred samitom Východného partnerstva v Rige, ktorý sa uskutočnil v máji. Na LII. plenárnom zasadnutí konferencie COSAC, ktoré sa konalo od 31. mája do 2. júna, účastníci diskutovali o mnohých otázkach vrátane energetickej a obchodnej politiky Únie, pričom na prvej z uvedených diskusií sa zúčastnil podpredseda Šefčovič a na druhej komisárka Malmström. Ďalším významným bodom programu bolo parlamentné preskúmanie záležitostí Európskej únie. Na zasadnutí predsedov konferencie COSAC, ktoré sa konalo počas luxemburského predsedníctva Rady, delegáti za prítomnosti prvého podpredsedu Timmermansa diskutovali o možných spôsoboch posilnenia politického dialógu (pozri oddiel 3 vyššie). LIV. zasadnutie konferencie COSAC, ktoré sa konalo v Luxemburgu od 30. novembra do 2. decembra, poskytlo fórum na diskusiu o európskej migračnej agende, stratégii jednotného digitálneho trhu – hlavným rečníkom bol podpredseda Andrus Ansip – a politike rozširovania. Európsky parlamentný týždeň a konferencie podľa článku 13