Oznámenie Komisie Rade v súlade s článkom 19 ods. 1 smernice Rady č. 2003/96/ES (miestna preprava cestujúcich, ozbrojené sily, verejná správa, sanitky) /* KOM/2006/0741 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 30.11.2006 KOM(2006) 741 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE RADE v súlade s článkom 19 ods. 1 smernice Rady č. 2003/96/ES (miestna preprava cestujúcich, ozbrojené sily, verejná správa, sanitky) 1. ÚVOD V súlade s článkom 19 ods. 1 smernice Rady č. 2003/96 ES[1] o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (ďalej len „smernica o dani z energie“ alebo „smernica“) okrem ustanovení uvedených v smernici, najmä v jej článkoch 5, 15 a 17, Rada po jednomyseľnom schválení návrhu Komisie môže povoliť ktorémukoľvek členskému štátu (ktorý o to požiadal), aby na základe osobitných politických dôvodov zaviedol ďalšie oslobodenia od dane alebo daňové úľavy. Komisia preskúma žiadosť. Následne buď predloží Rade návrh, alebo informuje Radu o dôvodoch, prečo nenavrhla povoliť takéto opatrenie. V širšom rámci preskúmavania odchýlok, ktoré v smernici o dani z energie vypršia do konca roku 2006, Belgicko, Francúzsko, Grécko a Taliansko predložili žiadosti o schválenie odchýlok od ustanovení smernice o dani z energie od roku 2007. Tieto členské štáty plánujú uplatňovať čiastočné alebo úplne oslobodenie od dane na palivo v súvislosti s niektorými použitiami, ktoré sú uvedené v tretej zarážke článku 5 smernice o dani z energie. Plánované opatrenia nespĺňajú jednu podmienku uvedenú v článku 5, podľa ktorej sa „minimálne úrovne zdaňovania“, ktoré určuje smernica o dani z energie, musia dodržiavať. Uvedené žiadosti zaevidovalo Generálne riaditeľstvo pre dane a colnú úniu[2]. Účelom tohto oznámenia je informovať Radu o dôvodoch, pre ktoré Komisia nenavrhuje udeliť požadované povolenia. 2. ZHRNUTIE žIADOSTÍ 2.1. Žiadosť Belgicka Belgicko by chcelo uplatňovať čiastočné oslobodenie od dane na plynový plej (s obsahom síry nepresahujúcim 50 mg/kg), ktorý sa používa ako palivo vo vozidlách na prepravu cestujúcich. Účelom opatrenia je podporiť rozvoj prepravy cestujúcich a, horizontálnejšie, presadzovať cieľ ochrany životného prostredia. Rozsah zníženia dane predstavuje presne 49,5787 EUR na 1 000 litrov plynového oleja (čím sa daňová sadzba zníži pod minimálnu úroveň zdaňovania, ktorá sa určuje v smernici). V žiadosti sa neuvádza žiadny dátum ukončenia uplatňovania odchýlky. 2.2. Žiadosť Francúzska Francúzsko by chcelo oslobodiť od zdanenia benzín a plynový olej používané v taxíkoch až do ročnej kvóty 5 000 litrov na vozidlo. Ďalej by chcelo oslobodiť od zdanenia LPG a LNG používané v taxíkoch až do ročnej kvóty 9 000 litrov na vozidlo. Účelom tohto opatrenia je podľa Francúzska podporiť činnosť s charakteristikami podobnými prevádzke miestnej prepravy cestujúcich. Francúzsko zdôrazňuje najmä skutočnosť, že prevádzkovanie taxislužby prispieva k cieľom environmentálnej politiky a územného rozvoja. Vo vidieckych oblastiach bez hromadnej prepravy cestujúcich pôsobí taxislužba ako náhrada za služby hromadnej prepravy cestujúcich, najmä pre osoby, ktoré nevlastnia automobil. Okrem toho, v niektorých obciach bez akejkoľvek formy hromadnej prepravy cestujúcich taxislužba zabezpečuje, napríklad, dopravu detí do škôl. V mestských oblastiach taxislužba prispieva k znižovaniu celkového počtu osobných automobilov v premávke. Francúzsko ďalej vysvetľuje, že prevádzkovanie taxislužby prispieva aj k politike v oblasti zdravotníctva, pretože v niektorých oblastiach pôsobí ako náhrada za sanitné vozidlá (táto činnosť môže v niektorých vidieckych oblastiach predstavovať až 80 % obratu taxislužby). V žiadosti sa uvádza dátum ukončenia uplatňovania odchýlky k 31. decembru 2012. 2.3. Žiadosť Grécka Grécko by chcelo oslobodiť od spotrebnej dane národné ozbrojené sily, palivá používané v úradných vozidlách prezidentského úradu a národného policajného zboru. Tieto opatrenia sú spojené s cieľmi národnej obrany a bezpečnosti. V žiadosti sa neuvádza dátumom ukončenia uplatňovania odchýlky. 2.4. Žiadosť Talianska Po prvé, Taliansko by chcelo oslobodiť od spotrebnej dane národné ozbrojené sily. Cieľom tohto opatrenia je prispieť k dosiahnutiu národných cieľov a cieľov Spoločenstva v oblasti verejnej bezpečnosti a verejného poriadku, vrátane pohraničnej kontroly a boja proti terorizmu a nezákonnému obchodovaniu. Po druhé, Taliansko by chcelo uplatňovať sadzbu dane zníženú o 40 % vnútroštátnej sadzby na benzín, motorovú naftu, LPG a zemný plyn používané ako palivo v taxíkoch, ktoré majú povolenie vykonávať službu pod dohľadom miestnych orgánov. Daňový stimul sa poskytuje na dni a vozidlo a jeho výška klesá s počtom obyvateľov v obci. Taliansko opodstatňuje toto opatrenie dôvodmi poskytovania služieb verejnosti. Taxislužba nahrádza miestnu prepravu cestujúcich v oblastiach, ktoré sú ťažko prístupné pre prostriedky hromadnej dopravy (historické centrá, vzdialené oblasti) a prispieva aj k odľahčeniu premávky v mestách, pretože znižuje potrebu používať osobitné vozidlá. Taliansko tvrdí, že prispôsobenie schémy k podmienkam uvedeným v článku 5 by malo za následok zvýšenie cien a vyžiadalo by si úpravu cien taxislužby uplatňovaných na základe dohody s obciami. Po tretie, Taliansko by chcelo uplatňovať sadzbu dane zníženú o 40 % vnútroštátnej sadzby na benzín, motorovú naftu, LPG a zemný plyn používané v sanitných vozidlách prevádzkovaných osobami, ktoré pôsobia na neziskovom základe. Toto opatrenie je podložené dôvodmi sociálnej a zdravotnej politiky. Taliansko tvrdí, že prispôsobenie schémy k podmienkam uvedeným v článku 5 by malo za následok zvýšenie nákladov neziskových organizácií. Vo všetkých troch žiadostiach sa uvádza dátum ukončenia k 31. decembru 2012. 3. SÚVISLOSTI ČLENSKÉ šTÁTY MÔžU PODľA TRETEJ ZARÁžKY čLÁNKU 5 SMERNICE O DANI Z ENERGIE UPLATňOVAť DIFERENCOVANÉ SADZBY ZDAňOVANIA NA TIETO POUžITIA: MIESTNA PREPRAVA CESTUJÚCICH (VRÁTANE TAXÍKOV), ZBER ODPADU, OZBROJENÉ SILY A VEREJNÁ SPRÁVA, INVALIDNÉ OSOBY, SANITKY. HLAVNÁ PODMIENKA SÚVISIACA S TOUTO MOžNOSťOU SPOčÍVA V TOM, žE SA MUSIA DODRžIAVAť MINIMÁLNE ÚROVNE ZDAňOVANIA určené smernicou. Toto nepovinné ustanovenie bolo zahrnuté do smernice o dani z energie na základe skúseností získaných v priebehu deväťdesiatych rokov s viacerými odchýlkami, ktoré Rada udelila na základe článku 8 ods. 4 smernice Rady č. 92/81/EHS[3]; cieľom bolo poskytnúť členským štátom pružnosť v niektorých oblastiach a súčasne zabezpečiť plné zohľadnenie problémov, na základe ktorých sa určujú minimálne úrovne zdaňovania podľa smernice. Tento zámer je najevidentnejší v prípade prepravy cestujúcich . Komisia vo svojej správe uverejnenej v roku 1996, ktorá sa týkala odchýlok udelených na základe článku 8 ods. 4 smernice Rady č. 92/81/EHS[4], dospela k záveru, že „odchýlky sa majú zachovať dovtedy, kým nebude zavedené všeobecné pravidlo ako súčasť spoločného rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a najneskôr 31. decembra1998.“[5] Tento prístup sa odzrkadlil v návrhu z roku 1997[6], ktorý viedol k prijatiu smernice o dani z energie v roku 2003. Návrh mal za cieľ poskytnúť členským štátom určitú mieru pružnosti pri presadzovaní svojich cieľov národnej politiky a súčasne zabezpečiť dodržiavanie záujmu Spoločenstva. Požiadavka dodržiavať minimálne úrovne zdaňovania odzrkadľuje, okrem potrieb vnútorného trhu, nevyhnutnosť zachovať stimuly zamerané na energetickú efektívnosť a ochranu životného prostredia, teda potrebu, ktorá sa vzťahuje aj na prepravu cestujúcich. Počas rokovania Rady o smernici o dani z energie sa ďalej rozpracovala sféra pôsobnosti príslušného ustanovenia, a teda sa zachovala požiadavka dodržiavať minimálne úrovne zdaňovania. Vo svojom oznámení z júna 2006 Preskúmanie odchýlok v prílohách II a III smernice Rady č. 2003/96/ES, ktorých platnosť vyprší koncom roku 2006 (ďalej len „oznámenie z roku 2006“)[7], Komisia poskytla prehľad rozsiahlej pružnosti obsiahnutej v smernici o dani z energie a potvrdila, že odchýlky pre palivo používané v horeuvedených prípadoch už nie sú potrebné, pretože v tretej zarážke článku 5 smernice sa explicitne predpokladá príslušné ustanovenie. 4. HODNOTENIE KOMISIE KOMISIA POSÚDI žIADOSTI V ROZSAHU, V AKOM SA NA OPATRENIA PLÁNOVANÉ čLENSKÝMI šTÁTMI NEVZťAHUJE čLÁNOK 15 ODS. 1 PÍSM. I) SMERNICE O DANI Z ENERGIE (POROVNAJ TIEž ÚVAHY UVEDENÉ NA KONCI TOHTO OZNÁMENIA). Komisia usudzuje, že záujmy, ktoré členské štáty uviedli s cieľom odôvodniť potrebu požadovaného schválenia, sú väčšinou také isté, ako záujmy, ktoré viedli v prvom rade k začleneniu tretej zarážky článku 5 do smernice o dani z energie. Treba poukázať na to, že v texte tretej zarážky článku 5 sa uvádzajú niektoré formy používania, na ktoré Rada v minulosti udelila odchýlky. Uvedené ustanovenie teda plne odzrkadľuje odôvodňujúce záujmy. Článok 5 súčasne vyjadruje potrebu uviesť tieto záujmy do súladu so záujmami, na ktorých sa zakladajú minimálne úrovne zdaňovania, najmä vytvárať rovnosť šancí v rámci vnútorného trhu a zachovávať stimuly na zvyšovanie energetickej efektívnosti a skvalitňovanie ochrany životného prostredia. Tieto aspekty sú súčasťou záujmov a politík Spoločenstva explicitne uvedených v tretej zarážke článku 19 ods. 3. Okrem toho treba poukázať na to, že podľa článku 15 ods. 1 písm. i) možno pre niektoré alternatívne palivá (LPG a zemný plyn) v prípade ich používania ako pohonné látky udeliť úplné oslobodenie od zdanenia. V týchto prípadoch zákonodarný orgán Spoločenstva našiel v tejto etape opodstatnenie na nezachovávanie stimulu v prospech energetickej efektívnosti. Súhrnne Rada, konajúc jednomyseľne podľa postupu uvedeného v článku 93 Zmluvy, už mala príležitosť stanoviť rovnováhu medzi politickými dôvodmi, ktoré by sa mohli použiť v prospech priaznivejšieho zdaňovania paliva používaného v oblastiach, ktorých sa to týka. Podmienky stanovené v smernici pre tieto účely odzrkadľujú záujmy uvedené v tretej zarážke článku 19 ods. 1 smernice a zahŕňajú správne fungovanie vnútorného trhu, potrebu zabezpečiť korektnú hospodársku súťaž a politiky Spoločenstva v zdravotníctve, ochrane životného prostredia, energetike a doprave. Uvedené žiadosti sa musia posudzovať na základe týchto úvah. 4.1. Miestna preprava cestujúcich (vrátane taxislužby) V oznámení z roku 2006 Komisia zdôraznila, že smernica o dani z energie obsahuje komplexný rámec pre podporenie prepravy cestujúcich. Pokiaľ ide o prevádzkovanie miestnej prepravy cestujúcich, vrátane najmä taxislužby, v tretej zarážke článku 5 smernice o dani z energie sa uznáva, že tieto prostriedky majú prednosť pred používaním súkromných automobilov. V tejto súvislosti nemožno taxislužbe prideliť žiadne osobitné postavenie vzhľadom na to, že v článku 5 sa akceptuje jej posudzovanie podobným spôsobom ako posudzovanie miestnej prepravy cestujúcich a stavia ju na rovnakú úroveň ako iné prostriedky tej istej kategórie. V dôsledku toho ciele politiky, ktoré predložili zainteresované členské štáty, nie sú v tejto súvislosti špecifické v porovnaní s tým, čo sa už zohľadňuje v článku 5. Z uvedenej argumentácie ďalej vyplýva, že aspekty zmienené v tretej zarážke článku 19 ods. 1, a presnejšie politiky Spoločenstva v oblasti životného prostredia, energetiky a dopravy, budú brániť udeleniu schválení požadovaných členskými štátmi. Pokiaľ ide o otázku korektnej hospodárskej súťaže, treba zdôrazniť, že oslobodenie od zdanenia pre palivá používané taxislužbou, by mohlo aspoň v niektorých prípadoch deformovať vzťah medzi týmito a inými prostriedkami na prepravu cestujúcich. Ani niektoré atypické funkcie taxislužby, ktoré členské štáty uviedli, nie sú dostatočným opodstatnením pre udelenie požadovaného povolenia. Predovšetkým tu dochádza k nesúladu medzi špecifickosťou cielených situácií a predloženými súvisiacimi politickými dôvodmi, na jednej strane, a všeobecným charakterom predpokladanej daňovej výhody, na strane druhej. Okrem toho, a všeobecnejšie, príslušné situácie by sa dali vhodnejšie riešiť nástrojmi zlučiteľnými s právom Spoločenstva a odzrkadľujúcimi osobitné služby poskytované príslušnými prevádzkovateľmi, na rozdiel od oslobodenia od daní narastajúcich len v dôsledku spotreby. Za týchto okolností uvedené záujmy neopodstatňujú odklon od nutnosti dodržiavať minimálne úrovne zdaňovania tak, aby sa zabezpečila zhoda s cieľmi politiky Spoločenstva v oblasti životného prostredia a energetiky. 4.2. Ozbrojené sily a verejná správa Z článku 5 smernice o energii vyplýva, že aj keď je možné zohľadňovať dôvody národnej politiky súvisiace s ozbrojenými silami a verejnou správou, predpokladá sa, že záujmy energetickej efektívnosti a ochrany životného prostredia riadia verejné činnosti na rovnakej minimálnej úrovni ako súkromné činnosti. Preto otázky nastolené v súvislosti s miestnou verejnou osobnou dopravou (vo všeobecnosti) sú v tomto kontexte rovnako uplatniteľné. 4.3. Sanitky Komisia v minulosti udelila dvom členským štátom odchýlky, ktoré im umožnili oslobodiť od spotrebnej dane palivo používané v sanitkách. Táto odchýlka, ako aj odchýlka vzťahujúca sa na invalidné osoby sa zakladala na dôvodoch sociálnej a zdravotnej politiky. V súčasnej etape je prevádzkovanie sanitiek z tých istých dôvodov explicitne zahrnuté do tretej zarážky článku 5 smernice spolu s ich používaním invalidnými osobami. Z uvedených dôvodov toto ustanovenie vyžaduje dodržiavanie minimálnych úrovní zdaňovania. Každá potreba, ktorá nie je kompenzovaná znížením dane na minimálnu úroveň zdaňovania, sa môže vyriešiť príslušnými nástrojmi priamej podpory zlučiteľnými s právom Spoločenstva. Uvedené úvahy v súvislosti s treťou zarážkou článku 19 ods. 1 a s politikami Spoločenstva v oblasti životného prostredia, energetiky a dopravy platia aj v tomto prípade. 5. Záver Na základe uvedeného Komisia usudzuje, že ani jedna zo žiadostí neobsahuje osobitné politické dôvody odlišné od tých, ktoré viedli k zahrnutiu tretej zarážky článku 5 do smernice o dani z energie. Okrem toho, samotné toto ustanovenie ukazuje, že politiky Spoločenstva v oblasti životného prostredia, energetiky a dopravy uvedené v tretej zarážke článku 19 ods. 1 bránia udeľovaniu takých povolení, o aké sa usilovali štyri členské štáty, ktorých sa týka toto oznámenie. Uvedené členské štáty mali dosť času na to, aby sa prispôsobili rovnováhe, ktorú určil zákonodarný orgán Spoločenstva. Ukazuje sa, že pre veľmi špecifické sociálne a/alebo miestne potreby by boli oveľa vhodnejším prostriedkom iné nástroje, ako sú spotrebné dane, (nástroje, ktoré nezasahujú do minimálnych požiadaviek smernice o dani z energie)[8]. Komisia preto dospela k záveru, že podmienky uvedené v článku 19 nie sú splnené. V dôsledku toho Komisia nenavrhuje udeliť povolenia , o ktoré sa usilovali štyri žiadajúce členské štáty. Pokiaľ sa súčasné žiadosti odvolávajú na využívanie alternatívnych palív privilegovaných podľa článku 15 ods. 1 písm. i), treba poznamenať, že podľa tohto ustanovenia môže členský štát udeliť oslobodenia od dane alebo daňové úľavy bez intervencie Komisie a Rady. Preto a v súlade so znením a duchom článku 19 takéto oslobodenia od dane alebo daňové úľavy nepatria do rozsahu pôsobnosti uvedeného ustanovenia. Rovnako platí, že sa na ne nevzťahuje záver bezprostredne uvedený vyššie. [1] Smernica Rady č. 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, 31.10.2003, s. 51); smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou č. 2004/74/ES a smernicou č. 2004/75/ES (Ú. v. EÚ L 157 z 30.4.2004, s. 87 a s. 100). [2] 13. októbra 2006 (Belgicko), 16. októbra 2006 (Francúzsko), 13. októbra 2006 (Grécko) a 17. októbra 2006 (Taliansko). [3] Smernica Rady č. 92/81/EHS z 19. októbra 1992 o harmonizácii štruktúr spotrebných daní z minerálnych olejov (Ú. v. ES L 316 z 31.10.1992); smernica zrušená od 31. decembra 2003 spolu so smernicou Rady č. 92/82/EHS z 19. októbra 1992 o aproximácii sadzieb spotrebných daní z minerálnych olejov smernicou Rady č. 2003/96/ES. [4] KOM(96) 549 zo 14. novembra 1996. [5] Oddiel 5.5 správy. [6] KOM (97)30 z 12. marca 1997. Porovnaj najmä návrh článku 5. [7] KOM(2006) 342 z 30. júna 2006 Preskúmanie odchýlok v prílohách II a III smernice Rady č. 2003/96/ES, ktorých platnosť vyprší koncom roku 2006 . [8] Bez toho, aby boli dotknuté iné predpisy Spoločenstva, najmä pravidlá o štátnej pomoci Zmluvy o ES.