V každom prípade by jedine akcia na úrovni Únie zabezpečila jednotné riešenie problému, ktorý sa týka Únie ako celku. Členské štáty sú naďalej zodpovedné za svoje práva podľa medzinárodného práva a môžu konať na ich obranu. Zahŕňa to ich právo zakročiť proti medzinárodnému hospodárskemu nátlaku, pokiaľ to robia bez prijatia opatrení, ktoré sú vo výlučnej právomoci Únie. Nie je však možné, aby členský štát zaviedol vnútroštátne právne predpisy vzťahujúce sa na hospodársky nátlak, ktorý je namierený proti Únii, a nie proti tomuto členskému štátu. Vnútroštátne právne predpisy by navyše nedokázali poskytnúť účinné riešenie v situácii, ktorá sa týka Únie ako celku alebo časti členských štátov. Akcia Únie zostáva jedinou možnosťou, na základe ktorej môže Únia realizovať svoju povinnosť vymedziť a vykonávať spoločnú obchodnú politiku, a členské štáty nemôžu v tejto oblasti konať.

V článku 5 ods. 3 ZEÚ sa stanovuje, že zásada subsidiarity sa uplatňuje v oblastiach, ktoré nepatria do výlučnej právomoci Únie. V článku 3 ods. 1 písm. e) ZFEÚ sa stanovuje, že Únia má výlučnú právomoc v oblasti spoločnej obchodnej politiky. Článok 207 ods. 2 ZFEÚ patrí do kategórie výlučných právomocí. Otázka subsidiarity preto nenastáva, pokiaľ opatrenia hospodárskeho nátlaku tretích krajín a/alebo reakcia Únie patria do oblasti spoločnej obchodnej politiky.

Cieľom tohto návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady je chrániť záujmy Únie a jej členských štátov tým, že Únii umožní reagovať na hospodársky nátlak. Hospodársky nátlak sa vzťahuje na situáciu, keď sa tretia krajina snaží prinútiť Úniu alebo členský štát, aby urobili konkrétne rozhodnutie v danej oblasti politiky, a to uplatňovaním alebo hrozbou uplatňovania opatrení zasahujúcich obchod alebo investície v neprospech Únie alebo členského štátu. Cieľom reakcie Únie alebo jej samotnej dostupnosti je v prvom rade odradiť tretie krajiny od zapojenia sa do hospodárskeho nátlaku alebo ich odradiť od pokračovania v hospodárskom nátlaku, ak k hospodárskemu nátlaku došlo. V krajnom prípade môže Únia proti hospodárskemu nátlaku zakročiť. Po určení toho, že ide o nátlakový akt, môže mať reakcia Únie podobu širokej škály opatrení vrátane úsilia začať s dotknutou treťou krajinou konzultácie s cieľom uľahčiť dohodnuté riešenie alebo riešenie na základe rozhodnutia, ak je to možné, ako aj rôznych protiopatrení a medzinárodnej spolupráce.

Z verejných konzultácií vyplynulo všeobecné potvrdenie toho, že hospodársky nátlak je stále väčším problémom Únie a členských štátov, ktorým sa treba zaoberať. Prejavila sa v nich pevná podpora vytvoreniu legislatívneho nástroja na riešenie otázky hospodárskeho nátlaku. Konkrétnejšie, zainteresované strany pripisujú osobitnú hodnotu cieľu odrádzania takéhoto nástroja, ktorý spájajú s dôveryhodnosťou a účinnosťou nástroja. Uprednostňujú úsilie vyzvať tretie krajiny prostredníctvom neintervenčných opatrení (ako je diplomacia), aby zastavili hospodársky nátlak, a prevažne považujú používanie protiopatrení za poslednú možnosť, ktorej sprievodné škody sa musia pred konaním zvážiť. Ďalšou oblasťou podpory je, že spúšťacie mechanizmy na používanie nástroja by mali byť dostatočne široké na to, aby pokryli neformálny hospodársky nátlak, a že na zabezpečenie účinnej reakcie by Únia mala mať v jednotlivých prípadoch možnosť vybrať si z viacerých možností. Na druhej strane sa zainteresované strany odvolávali na hodnotu medzinárodnej spolupráce zameranej proti hospodárskemu nátlaku. Tento návrh obsahuje všetky tieto prvky.

Takýto špecializovaný legislatívny nástroj, ktorým sa stanovujú pravidlá a postupy pre akcie Únie, teda zodpovedá tomu, že Únia dodržiava prístup založený na pravidlách, a to aj na medzinárodnej úrovni. Je to signál pre medzinárodných partnerov, že Únia nie je ochotná tolerovať hospodársky nátlak. Zdôrazňuje asertívnosť a odolnosť Únie a podporuje úsilie o zabezpečenie otvorenej strategickej autonómie.

Po prvé, navrhovaným jednotným a komplexným legislatívnym nástrojom sa najlepšie dosahuje konkrétny cieľ odrádzať od hospodárskeho nátlaku. Po druhé, ak by došlo k hospodárskemu nátlaku, zabezpečuje účinnú, efektívnu a rýchlu reakciu Únie na jednotlivé prípady hospodárskeho nátlaku, čo je rovnako dôležité pre odrádzajúci účinok. Po tretie, je to najvhodnejšia voľba, ako zabezpečiť jednotnosť pravidiel a postupov týkajúcich sa reakcie Únie.

Tento návrh dodržiava zásadu proporcionality. Plánovaný nástroj by bol komplexným rámcom pre akcie proti hospodárskemu nátlaku. Jeho štruktúry zahŕňajú zdržanlivosť v konaní s cieľom najprv sa pokúsiť problémy vyšetriť a vyriešiť bez toho, aby sa siahlo po protiopatreniach (odradzujúci účinok, úsilie dosiahnuť dohodnuté riešenia alebo riešenia na základe rozhodnutia). Tento nástroj jasne uprednostňuje neintervenčný prístup (dohodnuté riešenia verzus protiopatrenia). V prípade potreby by však Únia mohla reagovať protiopatreniami. Výberové kritériá výslovne zahŕňajú požiadavku, že akákoľvek reakcia Únie, a najmä protiopatrenia, musia byť primerané ujme, na ktorú v jednotlivých prípadoch reagujú, a to aj v súlade s požiadavkami medzinárodného práva. Vo výberových kritériách sa ďalej stanovuje, že sprievodné škody a administratívna záťaž majú byť čo najmenšie. Na základe toho by bol primeraný nielen samotný nástroj, ale aj opatrenia prijaté v rámci neho.

Návrh je koherentný s politikou Únie v oblasti ľudských práv a konzistentný s Chartou základných práv. Existencia samotného nástroja by pozitívne ovplyvnila základné práva v súlade s pozitívnou povinnosťou Únie chrániť práva svojich občanov pred porušovaním z iných zdrojov, v tomto prípade zo strany zahraničných vlád, keď existencia alebo používanie nástroja môžu prispieť k ich odradeniu od činov hospodárskeho nátlaku, ktoré by mohli negatívne ovplyvniť tieto práva. Ak používanie nástroja vedie k obmedzeniam, ktoré ovplyvňujú základné práva, pretože obmedzujú slobodu zapojiť sa do medzinárodného obchodu alebo investovania ako súčasť slobody výkonu povolania, vlastnícke právo vrátane duševného vlastníctva alebo iné základné práva vrátane rovnakého zaobchádzania, toto by podľa Charty základných práv bolo legitímnym konaním Únie. Je to preto, že k tomuto konaniu by sa pristúpilo v súlade s požiadavkami, aby príslušné orgány pristúpili ku konaniu na základe riadneho právneho základu, v súlade s legitímnym cieľom a v súlade so zásadou proporcionality.

Výhody uprednostňovanej možnosti sú značné. Vyplývajú v prvom rade z odradzujúceho účinku na úrovni rozsahu uplatňovania, ktorý široko zachytáva opatrenia hospodárskeho nátlaku, ako aj na úrovni škály opatrení, ktorá umožňuje presnú a účinnú reakciu. V prípade najpriaznivejšieho scenára nebude mať úspešný odradzujúci účinok za následok žiadne alebo len obmedzené použitie nástroja. Výhody vyplývajú aj z dvojkrokového procesu, ktorý uprednostňuje neintervenčný prístup (dohodnuté riešenia verzus protiopatrenia) a otvorenosť nadviazať kontakty s treťou krajinou, ale aj zo schopnosti rýchlo reagovať protiopatreniami, ak je to potrebné na ochranu záujmov Únie a jej členských štátov. Z existencie nástroja ako takého nevznikajú žiadne významné náklady. Z používania nástroja v jednotlivých prípadoch môžu vzniknúť rôzne náklady, najmä ak Únia zavedie protiopatrenia. Akékoľvek náklady by sa zohľadnili v podobe konkrétneho opatrenia. Vplyv uprednostňovanej možnosti na rôzne kategórie zainteresovaných strán je uvedený v prílohe 3 k správe o posúdení vplyvu.

·rozhodovací proces v rámci nástroja patrí do štandardného rámca delegovaných a vykonávacích aktov, ktorý zahŕňa spôsoby rýchleho konania. Zainteresované strany by mali mať možnosť podeliť sa o svoje názory a údaje týkajúce sa používania nástroja.

·odpoveď Únie v dvoch krokoch. Prvým krokom je zavedenie neintervenčných opatrení, ako sú formálne zistenie, že konanie patrí do rozsahu pôsobnosti nástroja, a úsilie o nadviazanie kontaktu s treťou krajinou, pričom prvotným cieľom je obmedziť hospodársky nátlak a vyzvať tretiu krajinu, aby ukončila svoje opatrenia. Ak je tento krok neúspešný, v druhom kroku sa ako posledná možnosť sprístupňuje široká škála možných protiopatrení. Niekoľko kritérií by usmerňovalo zúženie možností, pokiaľ ide o proporcionalitu, záujem Únie, vyhýbanie sa sprievodným nákladom a administratívnej záťaži alebo ich čo najväčšie obmedzenie,

Vzhľadom na ciele iniciatívy, a to ochranu záujmov Únie a členských štátov pred hospodárskym nátlakom, sa v správe o posúdení vplyvu posúdili tri možnosti. Ponechala sa možnosť vytvorenia nového právneho nástroja, ktorý by zaplnil zistenú medzeru v súčasnom legislatívnom rámci. V správe sa analyzovalo niekoľko parametrov návrhu nástroja a ich možností, konkrétne: spúšťacie mechanizmy a hranica pre akciu, možná akcia, podmienky výberu protiopatrení, rozhodovanie, aktivácia nástroja a zapojenie zainteresovaných strán. V správe sa v rámci tejto možnosti určilo uprednostňované riešenie z hľadiska účinnosti, efektívnosti a súdržnosti. Z dôvodov uvedených v správe o posúdení vplyvu sa ako nevhodné vyradili možnosti, ktoré sa týkali nezmenenej politiky a „úradu pre odolnosť“.

V článku 16 sa stanovuje povinnosť Komisie vyhodnocovať všetky prijaté opatrenia reakcie Únie, a to krátko po ich ukončení. Stanovuje sa v ňom aj povinnosť Komisie preskúmať a podávať správy, pokiaľ ide o fungovanie navrhovaného nástroja, a určuje sa na to primeraný časový rámec.

·V článku 11 sa zavádza postup zhromažďovania informácií v súvislosti s prijatím, zmenou, pozastavením a zrušením opatrení reakcie Únie. Tento postup je pred pozastavením a zrušením nepovinný, pretože takéto kroky by zahŕňali zrušenie opatrení reakcie Únie. V naliehavých prípadoch a pokiaľ je to možné a potrebné, Komisia by sa cieleným spôsobom usilovala získať informácie a názory od zasiahnutých zainteresovaných strán.

·V článku 10 sa zavádzajú postupy, kritériá a podmienky na zmenu, pozastavenie a ukončenie opatrení reakcie Únie. Komisia by konala prostredníctvom vykonávacích aktov a v naliehavých prípadoch prostredníctvom okamžite uplatniteľných vykonávacích aktov. V článku 10 ods. 1 sa zdôrazňuje, že Komisia by po uložení opatrení reakcie Únie záležitosť priebežne posudzovala.

·V článku 9 sa stanovujú kritériá výberu a návrhu opatrení reakcie Únie a predpokladá sa, že takéto opatrenia by sa vybrali a navrhli na základe dostupných informácií, pričom by sa zohľadnilo určenie opatrení hospodárskeho nátlaku a záujem Únie. V článku 9 ods. 3 sa stanovuje, že určité takéto opatrenia možno uplatňovať na vnútroúnijnom základe. Bude to možné najmä pokiaľ ide o opatrenia reakcie Únie dostupné podľa písmen d) až l) prílohy I.

·Komisia by zároveň bola pripravená na to, že nadviaže v mene Únie kontakty s dotknutou treťou krajinou s cieľom dosiahnuť ukončenie hospodárskeho nátlaku (článok 5). Komisia by takisto nastolila túto záležitosť na každom relevantnom medzinárodnom fóre, aby zvýšila vyhliadky na zastavenie hospodárskeho nátlaku.

·Po druhé, Komisia by prostredníctvom rozhodnutia Komisie (článok 4) určila, či sú splnené podmienky hospodárskeho nátlaku. Komisia môže informovať príslušnú tretiu krajinu pred rozhodnutím, aby jej poskytla príležitosť odpovedať. V každom prípade by Komisia oznámila každé potvrdzujúce rozhodnutie príslušnej tretej krajine a požiadala by ju o ukončenie hospodárskeho nátlaku a prípadne o nápravu akejkoľvek ujmy.

·Po prvé, Komisia by preskúmala príslušné opatrenie tretej krajiny z hľadiska podmienok podľa článku 2 ods. 1 (článok 3) a riadila by sa kritériami uvedenými v článku 2 ods. 2, pričom by to urobila z vlastnej iniciatívy, alebo keď dostane relevantné informácie.

V článku 1 sa vymedzuje predmet navrhovaného nariadenia, ktorým je účinná ochrana záujmov Únie a jej členských štátov pred určitými opatreniami tretích krajín, čo je všeobecným cieľom nástroja. Ďalej sa v ňom stanovuje, že na tento účel by sa povolila akcia Únie a že ochrana sa má dosiahnuť odradením alebo tým, že tretia krajina ukončí svoje opatrenia, alebo protiopatrením. V článku 1 sa takisto pripomína, a to konzistentne so zmluvami EÚ, že akékoľvek kroky podľa tohto nariadenia musia byť v súlade s medzinárodným právom.

Návrh

NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

o ochrane Únie a jej členských štátov pred hospodárskym nátlakom tretích krajín

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 2,

so zreteľom na návrh Európskej komisie,

po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1)Podľa článku 3 ods. 5 Zmluvy o Európskej únii má Únia vo svojich vzťahoch so zvyškom sveta potvrdzovať a podporovať svoje hodnoty a záujmy a prispievať k ochrane svojich občanov a okrem iného k solidarite a vzájomnému rešpektovaniu sa národov a prísnemu dodržiavaniu a rozvoju medzinárodného práva vrátane dodržiavania zásad Charty Organizácie Spojených národov.

(2)Podľa článku 21 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii sa činnosť Únie na medzinárodnej scéne má spravovať zásadami, ako sú právny štát, rovnosť a solidarita a dodržiavanie zásad Charty Organizácie Spojených národov a medzinárodného práva. Takisto sa v ňom uvádza, že Únia má presadzovať mnohostranné riešenia spoločných problémov.

(3)Podľa článku 1 Charty Organizácie Spojených národov medzi ciele Organizácie Spojených národov patrí cieľ rozvíjať medzi národmi priateľské vzťahy založené na úcte k zásade rovnoprávnosti.

(4)V článku 21 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii sa od Únie vyžaduje, aby vymedzovala a uskutočňovala spoločné politiky a činnosti a pracovala na dosahovaní vysokého stupňa spolupráce vo všetkých oblastiach medzinárodných vzťahov, okrem iného s cieľom uchovávať svoje hodnoty, základné záujmy, nezávislosť a celistvosť, upevňovať a podporovať právny štát a zásady medzinárodného práva.

(5)Moderné prepojené svetové hospodárstvo vytvára zvýšené riziko hospodárskeho nátlaku a príležitosť na jeho uplatňovanie, keďže na tento účel poskytuje krajinám vylepšené prostriedky vrátane hybridných prostriedkov. Je žiaduce, aby Únia prispievala k vytváraniu, rozvoju a objasňovaniu medzinárodných rámcov na predchádzanie situáciám hospodárskeho nátlaku a ich odstraňovanie.

(6)Hoci Únia vždy koná v rámci medzinárodného práva, je nevyhnutné, aby mala vhodný nástroj na odrádzanie od hospodárskeho nátlaku tretích krajín a zakročenie proti nemu s cieľom chrániť svoje práva a záujmy a práva a záujmy svojich členských štátov. Ide najmä o prípad, keď tretie krajiny prijímajú opatrenia zasahujúce obchod alebo investície, ktoré narúšajú legitímne zvrchované rozhodnutia Únie alebo členského štátu tým, že sa snažia zabrániť tomu, aby Únia alebo členský štát zrušili, zmenili alebo prijali určitý akt, alebo sa snažia dosiahnuť, aby Únia alebo členský štát určitý akt zrušili, zmenili alebo prijali. Takéto opatrenia zasahujúce obchod alebo investície môžu zahŕňať nielen kroky, ku ktorým sa pristúpilo na území tretej krajiny a majúce účinky na jej území, ale aj kroky, ku ktorým pristúpila tretia krajina, a to aj prostredníctvom subjektov kontrolovaných alebo riadených treťou krajinou a nachádzajúcich sa v Únii, ktoré poškodzujú hospodárske činnosti v Únii.

(7)Cieľom tohto nariadenia je zabezpečiť účinnú, efektívnu a rýchlu reakciu Únie na hospodársky nátlak vrátane odrádzania od hospodárskeho nátlaku na Úniu alebo členský štát a v krajnom prípade protiopatrenia.

(8)Ciele tohto nariadenia, najmä boj proti hospodárskemu nátlaku tretích krajín na Úniu alebo členský štát, nemožno v dostatočnej miere dosiahnuť na úrovni členských štátov konajúcich samostatne. Je to preto, že členské štáty, vnímané podľa medzinárodného práva ako odlišní aktéri, nemusia byť podľa medzinárodného práva oprávnené reagovať na hospodársky nátlak namierený proti Únii. Okrem toho, vzhľadom na výlučnú právomoc prenesenú na Úniu článkom 207 Zmluvy o fungovaní Európskej únie nemôžu členské štáty prijímať opatrenia spoločnej obchodnej politiky ako reakciu na hospodársky nátlak. Tieto ciele je preto možné účinnejšie dosiahnuť na úrovni Únie.

(9)V súlade so zásadou proporcionality je na vytvorenie účinného a komplexného rámca pre akcie Únie proti hospodárskemu nátlaku potrebné a vhodné stanoviť pravidlá na preskúmanie a určovanie opatrení hospodárskeho nátlaku tretích krajín a zakročenie proti nim. Opatreniam reakcie Únie by malo predovšetkým predchádzať preskúmanie faktov, určenie existencie hospodárskeho nátlaku a vždy, keď je to možné, úsilie o nájdenie riešenia v spolupráci s dotknutou treťou krajinou. Akékoľvek opatrenia uložené Úniou by mali byť úmerné ujme spôsobenej opatreniami hospodárskeho nátlaku tretích krajín. Kritériá na vymedzenie opatrení reakcie Únie by mali zohľadňovať najmä potrebu vyhnúť sa sprievodným účinkom, administratívnej záťaži a nákladom spôsobeným hospodárskym subjektom Únie alebo ich minimalizovať, ako aj záujem Únie. V súlade s článkom 5 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii toto nariadenie preto neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie sledovaných cieľov.

(10)Všetky kroky, ku ktorým Únia pristúpi na základe tohto nariadenia, by mali byť v súlade so záväzkami Únie podľa medzinárodného práva. Medzinárodné právo umožňuje za určitých podmienok, ako sú proporcionalita a predchádzajúce oznámenie, uloženie protiopatrení, t. j. opatrení, ktoré by inak boli v rozpore s medzinárodnými záväzkami poškodenej strany voči krajine zodpovednej za porušenie medzinárodného práva a ktorých cieľom je dosiahnuť ukončenie porušovania alebo jeho nápravu. Opatrenia reakcie prijaté podľa tohto nariadenia by preto mali mať podobu opatrení v súlade s medzinárodnými záväzkami Únie alebo opatrení predstavujúcich povolené protiopatrenia. Podľa medzinárodného práva a v súlade so zásadou proporcionality by nemali presiahnuť úroveň, ktorá je úmerná ujme, ktorú utrpela Únia alebo členský štát v dôsledku opatrení hospodárskeho nátlaku tretej krajiny, pričom sa zohľadňuje závažnosť opatrení tretej krajiny a príslušné práva a záujmy Únie. V tejto súvislosti sa ujma spôsobená Únii alebo členskému štátu podľa medzinárodného práva chápe tak, že zahŕňa aj ujmu spôsobenú hospodárskym subjektom Únie.

(11)Nátlak je podľa medzinárodného práva zakázaný, keď krajina zavedie opatrenia, ako sú obmedzenia obchodu alebo investícií, aby v prípade inej krajiny dosiahla činnosť alebo nečinnosť, ktorú táto krajina nie je podľa medzinárodného práva povinná vykonať a ktorá patrí do jej zvrchovanosti, keď nátlak dosiahne určitú kvalitatívnu alebo kvantitatívnu hranicu v závislosti od sledovaných cieľov, ako aj použitých prostriedkov. Komisia by mala preskúmať konanie tretej krajiny na základe kvalitatívnych a kvantitatívnych kritérií, ktoré pomôžu určiť, či tretia krajina zasahuje do legitímnych zvrchovaných rozhodnutí Únie alebo členského štátu a či jej konanie predstavuje hospodársky nátlak, ktorý si vyžaduje reakciu Únie.