Stanovisko Európskeho výboru regiónov – Kontrola vhodnosti rámcovej smernice o vode, smernice o podzemných vodách, smernice o environmentálnych normách kvality a smernice o povodniach

(2020/C 324/05)

Spravodajca: Piotr CAŁBECKI (PL/EĽS), maršálek Kujavsko-pomoranského vojvodstva Referenčné dokumenty: SEC(2019) 438 SWD(2019) 439 SWD(2019) 440

POLITICKÉ ODPORÚČANIA

EURÓPSKY VÝBOR REGIÓNOV

A. Úvodné pripomienky

1. víta včasné uskutočnenie kontroly vhodnosti rámcovej smernice o vode a smernice o povodniach v súlade s článkom 19 ods. 2 rámcovej smernice o vode, v ktorom sa stanovuje, že „Komisia prehodnotí túto smernicu najneskôr do 19 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti a navrhne všetky potrebné zmeny“.

2. Konštatuje, že voda je najdôležitejším spoločným statkom a obmedzeným zdrojom, ktorý je potrebné chrániť a využívať udržateľným spôsobom, tak z hľadiska kvality, ako aj kvantity. Jeho ochrana a hospodárenie s ním presahuje regionálne a štátne hranice, keďže 60 % povodí v EÚ presahuje územie jedného členského štátu.

3. Poukazuje na to, že odvetvia v EÚ závislé od vody vyprodukujú ročne 3,4 bilióna EUR, čo predstavuje 26 % ročnej hrubej pridanej hodnoty vyprodukovanej v EÚ a zamestnávajú približne 44 miliónov ľudí. Zároveň so znepokojením konštatuje, že len 40 % povrchových vôd v Európe je podľa odhadov v dobrom ekologickom stave a len 38 % v dobrom chemickom stave ( 1 )

4. Vzhľadom na pandémiu COVID-19 vyzýva na lepšiu sterilizáciu odpadovej vody, intenzívnejší výskum v oblasti lepšieho uchovávania odpadovej vody (splašky a odpadová voda z domácností) a väčšieho nasadenia riešení blízkych prírode s cieľom odstrániť akékoľvek epidemiologické ohrozenia kvality vody.

5. Zdôrazňuje, že voda je základným prvkom životného prostredia a ľudskej existencie. Miestne a regionálne samosprávy v členských štátoch zohrávajú kľúčovú úlohu pri monitorovaní a preventívnych a nápravných opatreniach na dosiahnutie a zaručenie vysokej kvality vody. Mestá a regióny sú priekopníkmi v zabezpečovaní všeobecného prístupu k vode a hygienickým zariadeniam ako základného práva. Treba odstrániť nedostatok odborných znalostí, nadmernú byrokratizáciu a nedostatok viacúrovňového prístupu, ktoré majú negatívny vplyv na účinnosť a dokážu znemožniť využite osvedčených prístupov na miestnej a regionálnej úrovni.

6. Right2Water Poukazuje na význam vody pre európskych občanov, ktorí sa rozhodli, že jednou z prvých európskych iniciatív občanov (ECI) upozornia na svoje obavy týkajúce sa vodohospodárskej politiky EÚ. Táto kontrola vhodnosti nadväzuje aj na záväzky Komisie v reakcii na európsku iniciatívu občanov ( 2 ) na podporu prístupu k vode a hygienickým zariadeniam.

B. Závery z kontroly vhodnosti

7. Berie na vedomie záver z kontroly vhodnosti, že smernice sú vo veľkej miere vhodné na daný účel s určitým priestorom na zlepšenie. Smernice zabezpečili vyššiu úroveň ochrany vodných útvarov a riadenia povodňových rizík. Skutočnosť, že ciele rámcovej smernice o vode ešte neboli dosiahnuté v plnom rozsahu, je vo veľkej miere spôsobená nedostatočným financovaním, pomalým vykonávaním a nedostatočnou integráciou environmentálnych cieľov do odvetvových politík, a nie nejakým nedostatkom v právnom predpise.

8. Kontrolou vhodnosti boli chemické látky identifikované ako oblasť, v ktorej je priestor na zlepšenie a dosiahnutie lepších výsledkov. Hoci sú niektoré dôkazy, že vďaka rámcovej smernici o vode, smernici o environmentálnych normách kvality a smernici o podzemných vodách došlo k obmedzeniu chemického znečistenia vôd EÚ, v analýze sa poukazuje na tri oblasti, v ktorých súčasný legislatívny rámec nie je optimálny: národné rozdiely (variabilita v prehľadoch miestnych znečisťujúcich látok) a limitné hodnoty, ktoré sa nesmú prekročiť, prehľad prioritných látok (zdĺhavý proces); a skutočnosť, že podľa smernice o environmentálnych normách kvality a smernice o podzemných vodách sa riziko pre ľudí a životné prostredie posudzuje najmä na základe jednoduchých látok bez zohľadnenia kombinovaných účinkov zmesí, takže sa nevyhnutne berie do úvahy len malá časť látok prítomných v životnom prostredí.

9. Poukazuje na to, že kvalita zdrojov pitnej vody je naďalej ohrozená, a preto vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že kontrola vhodnosti nie je zameraná na fungovanie a vykonávanie článku 7 rámcovej smernice o vode, pokiaľ ide o nezhoršovanie kvality vodných útvarov využívaných na odber pitnej vody a znižovanie miery úpravy potrebnej na výrobu pitnej vody. Prevádzkovatelia pitnej vody by mali mať možnosť spoľahnúť sa na vysoko kvalitné vodné zdroje, aby sa znížili náklady na úpravy; vyzýva Komisiu a spoluzákonodarcov, aby zabezpečili vysokú úroveň kvality a bezpečnosti a súdržnosť politík, pokiaľ ide o prepracované znenie smernice o pitnej vode vrátane jej ustanovení o prístupe k vode ( 3 )

10. Vyjadruje sklamanie nad tým, že v kontrole vhodnosti chýba podrobnejšia analýza vplyvu rozsudku Súdneho dvora EÚ vo veci týkajúcej sa rieky Vezera ( 4 ) . Uplatňovanie ustanovení o zhoršení a zlepšení podľa článku 4 ods. 1 a ustanovení o výnimkách podľa článku 4 ods. 4 až 7 rámcovej smernice o vode spôsobuje, že prevádzkovatelia a príslušné orgány nemajú právnu istotu. Predovšetkým sa musí podrobnejšie preskúmať, ako to bude vplývať na opatrenia na ochranu životného prostredia (napr. čistiarne odpadových vôd) alebo opatrenia proti zmene klímy a opatrenia prispievajúce k hospodáreniu s energiou a zdrojmi.

11. Poukazuje na to, že vzhľadom na skutočnosť, že v súčasnosti viac ako polovica všetkých európskych vodných útvarov podlieha výnimkám, sú výzvy týkajúce sa dosiahnutia úspešných výsledkov do roku 2027 mierne povedané podstatné a nie je pravdepodobné, že sa do roku 2027dosiahnu. Zdôrazňuje preto, že sa bude musieť výrazne zvýšiť úsilie a zdroje a zlepšiť vykonávanie a presadzovanie rámcovej smernice o vode a zdôrazňuje, že aj po roku 2027 musí pokračovať ochrana vôd podľa rámcovej smernice o vode.

12. Vyzýva Komisiu, aby hodnotenie doplnila o skúsenosti členských štátov, ktoré rámcovú smernicu o vode uplatňujú v súlade so zásadami vyplývajúcimi z rozsudku vo veci týkajúcej sa rieky Vezera. Je poľutovaniahodné, že viaceré krajiny smernicu náležite netransponovali, ale nie je to dôvod ignorovať právne problémy, ktoré vznikajú tam, kde to tak je.

C. Súlad politík: rámcová smernica o vode a iné právne predpisy EÚ

13. Naliehavo žiada o menej uzavreté zmýšľanie o vode, ako aj o väčší súlad a väčšiu koordináciu všetkých vzájomne súvisiacich právnych predpisov EÚ, najmä pokiaľ ide o obavy týkajúce sa zmeny klímy, obehového hospodárstva a nových znečisťujúcich látok. Vodné hospodárstvo odolné voči zmene klímy by sa malo začleniť do všetkých politík EÚ a jasný a ambiciózny cieľ stanovený v rámcovej smernici o vode do opatrení na zmierňovanie zmeny klímy a adaptáciu na ňu.

14. Poukazuje na prepojenie medzi rámcovou smernicou o vode a smernicou o povodniach s ostatnými politikami, pri ktorých miestne a regionálne samosprávy zohrávajú kľúčovú úlohu, napríklad: územné plánovanie, poľnohospodárstvo, výroba energie, najmä vodnej energie (a dodávky energie), využívanie tepelnej výmeny vody na vykurovanie a chladenie, vodná doprava, zdravie obyvateľstva, cestovný ruch, vykonávanie smernice o čistení komunálnych odpadových vôd a smernice o dusičnanoch atď.

15. V tejto súvislosti víta paralelné hodnotenie smernice o čistení komunálnych odpadových vôd, ktoré je ústredným pilierom služieb čistenia odpadových vôd v Európe, s podobnými výsledkami, aké priniesla kontrola vhodnosti, t. j. že je potrebné účinné a efektívne vykonávanie platných právnych nástrojov, ktoré by viedlo k významným spoločenským a environmentálnym prínosom. Vyjadruje však poľutovanie nad tým, že v hodnotení sa neanalyzovala účinnosť tejto smernice, pokiaľ ide o vypúšťanie priemyselných odpadových vôd do kanalizácie a čistiarní komunálnych odpadových vôd. Rovnako vyjadruje poľutovanie nad tým, že chýba právna analýza otázky, ako na najúčinnejšie čistiarne odpadových vôd vplýva nedostatočný súlad medzi článkom 4 rámcovej smernice o vode a článkami 10, 7 a 2 ods. 9 smernice o čistení komunálnych odpadových vôd.

16. Okrem toho zdôrazňuje rozdiely v prístupoch členských štátov týkajúcich sa fosforu a eutrofizácie a navrhuje zabezpečiť väčší súlad medzi smernicou o čistení komunálnych odpadových vôd a rámcovou smernicou o vode.

17. Domnieva sa, že je nevyhnutné, aby Európska komisia pokračovala v presadzovaní právnych záväzkov týkajúcich sa hlavných tlakov na vodné prostredie, napríklad tých, ktoré vyplývajú zo smernice o dusičnanoch a smernice o čistení komunálnych odpadových vôd. Mimoriadna pozornosť by sa mala venovať novým škodlivým stopovým prvkom vrátane mikroplastov a liečiv, keďže súčasné technológie používané v čistiarňach odpadových vôd nie sú schopné úplne odstrániť znečisťujúce mikrolátky.

18. Zdôrazňuje, že intenzívne poľnohospodárstvo spôsobuje jeden z najvýraznejších tlakov na povrchové a podzemné vody vrátane odberu a znečistenia pesticídmi, hnojivami a farmaceutickými rezíduami z antibiotík hospodárskych zvierat. Budúca spoločná poľnohospodárska politika musí v plnej miere zohľadňovať vplyv poľnohospodárskej činnosti na vodu a podporovať prechod na postupy, ktoré sú šetrnejšie k vode. K riešeniam môžu patriť návrhy na rozšírenie environmentálnej podmienenosti pre prístup k platbám na všetky ustanovenia rámcovej smernice o vode, podpora ekologickejšieho poľnohospodárstva prostredníctvom ekologických režimov, ako aj podpora dialógu a výmeny osvedčených postupov, na ktorých sa aktívne podieľajú vodohospodárski prevádzkovatelia, príslušné mimovládne organizácie a poľnohospodári.

19. Pripomína, že voda je hlavným faktorom dobrého fungovania biosféry, bioproduktivity a absorpčnej kapacity a že ovplyvňuje činnosti mnohých rôznych odvetví ekonomiky, najmä poľnohospodárstva, energetiky a priemyslu, a zároveň tieto činnosti ovplyvňujú vodu. Prebiehajúce alebo nadchádzajúce rokovania v rámci súčasného legislatívneho cyklu sú veľkou príležitosťou ako zabezpečiť, aby sa vodné zdroje a hlavné ciele rámcovej smernice o vode začlenili do politík, ktoré sa týkajú ostatných odvetví. Zdôrazňuje, že európska zelená dohoda stanovuje ambiciózne ciele na zníženie využívania zdrojov, znečistenia a toxicity. Stratégie, ako napríklad „nový akčný plán pre obehové hospodárstvo“, „akčný plán nulového znečistenia“, „nová stratégia v oblasti biodiverzity“ alebo stratégia „z farmy na stôl“ by preto mali jasne zahŕňať ciele rámcovej smernice o vode v záujme plnej súdržnosti politík.

20. Zdôrazňuje potenciál využívania regenerovanej vody na poľnohospodárske zavlažovanie s cieľom znížiť nedostatok vody, podporiť adaptáciu na zmenu klímy a podporiť obehové hospodárstvo. V tejto súvislosti víta prijatie nariadenia o minimálnych požiadavkách na opätovné využívanie vody Radou a Európskym parlamentom a opakuje svoj postoj k opätovnému využívaniu vody, ako sa uvádza v príslušnom stanovisku ( 5 )

21. Vyzýva Komisiu, aby zaviedla plne funkčný monitorovací systém na pravidelný zber aktualizovaných údajov o meraní zvyškov pesticídov v životnom prostredí (najmä v pôde a vode), ktorý by mohol byť založený na úspešných skúsenostiach s prieskumom využívania pôdy a krajinnej pokrývky ( LUCAS – Land Use/Cover Area frame Survey ).

22. Víta rozhodnutie Komisie z 13. januára 2020 zakázať thiacloprid, neonikotinoidný pesticíd, ktorý vyvoláva obavy o životné prostredie, najmä pokiaľ ide o jeho vplyv na podzemnú vodu, a ktorý Európsky úrad pre bezpečnosť potravín považuje za nebezpečný pre ľudské zdravie. Rovnako požaduje zákaz glyfozátu a takú SPP, ktorá by viedla k ukončeniu používania pesticídov.

D. Ďalšie kroky na dosiahnutie dobrého stavu vodných útvarov v EÚ

23. Dôrazne poukazuje na to, že rámcová smernica o vode sa stala míľnikom v úsilí o zlepšovanie vodných zdrojov v Európe a referenčným predpisom pre ostatné kontinenty. Vzhľadom na nové výzvy (napr. zmena klímy, mikroplasty, liečivá, chemické látky, antibiotiká atď.) a nové riešenia (nové technológie a metodiky) za posledných 20 rokov a so zreteľom na ciele udržateľného rozvoja a európsku zelenú dohodu je však naliehavo potrebné rámcovú smernicu o vode zmodernizovať.

24. V tejto súvislosti vyzýva na zmenu paradigmy tak, aby sa na biosféru nazeralo evolučným spôsobom (zvyšovanie informovanosti ľudí o tom, že biosféra sa neustále mení) a ekosystematickejšie (vrátane udržateľnosti záchytných plôch a dekarbonizácie), ako aj na podporu lepšieho pochopenia ekologických procesov vrátane kolobehov vody, uhlíka, dusíka a fosforu.

25. Poukazuje na to, že v súvislosti s novou paradigmou by sa každé záchytné územie malo považovať za jedinečný „platónsky superorganizmus“, pri ktorom kombinácia geomorfológie, klímy, ekosystémov (zmenených ľudskou činnosťou a zvyšných prirodzených) a rôznych foriem ľudskej činnosti ovplyvňuje kolobeh vody a ekologický stav. Malo by sa to zvážiť nielen z hľadiska bezpečnosti a perspektívy zdrojov, ale predovšetkým ako spôsob zabezpečenia udržateľnej budúcnosti, zdravia a dobrej kvality života pre všetkých.

26. Želá si, aby závery kontroly vhodnosti urýchlili vývoj transdisciplinárnej, integrujúcej paradigmy a súvisiacich inovačných riešení na dosiahnutie nulového znečistenia ovzdušia, vody a pôdy v rámci európskej zelenej dohody. Považuje za nevyhnutné zachovať a obnoviť biodiverzitu v riekach a ich ústiach, v jazerách a mokradiach, ako aj predchádzať akýmkoľvek škodám spôsobeným povodňami a minimalizovať ich.

27. Žiada, aby sa rozpracoval nový holistický rozmer rámcovej smernice o vode, ktorým sa predchádzanie povodniam spojí s riadením predchádzania suchám a opatreniami na zlepšenie potenciálu udržateľnosti záchytného územia (z ekologicko-hydrologického hľadiska pôjde o päť prvkov: voda, biodiverzita, odolnosť voči zmene klímy, ekosystémové služby pre spoločnosť a iné vplyvy, konkrétne kultúra a vzdelávanie).

28. Zdôrazňuje, že je potrebné vypracovať a zaviesť najlepšie postupy riadenia a inovačné technológie na zníženie znečistenia stopovými prvkami, vrátane chemických ochranných látok, antibiotík, mikroplastov, a inými nebezpečnými látkami. Zdôrazňuje, že znečistenie je potrebné riešiť pri zdroji komplexným prístupom založenom na informovaných a participatívnych procesoch so zapojením občanov, v ktorých zohrávajú úlohu všetci aktéri a uprednostňujú sa najspravodlivejšie a nákladovo najefektívnejšie riešenia. Riešenia sa musia prispôsobiť miestnym podmienkam, musia riešiť dôsledky neuplatňovania a musí sa nimi reagovať na presne zistené potreby a dlhodobé aspekty namiesto spoliehania na „jednoduché technologické riešenia“, ako sa zdôrazňuje v kontrole vhodnosti vykonanej Európskou komisiou.

29. Vyzýva na ďalší výskum a inováciu v oblasti diverzifikácie zdrojov vody s cieľom zabezpečiť bezpečnosť dodávok vody, najmä pre európske mestá, ktoré priťahujú čoraz väčší počet obyvateľov a regióny, ktoré sú čoraz viac postihnuté dlhými obdobiami sucha.

30. UN World Water Development Report, Nature-based Solutions for Water ). Poukazuje na to, že tieto riešenia zvyšujú účinnosť hydrotechnickej infraštruktúry, najmä v poľnohospodárskej a mestskej krajine, pokiaľ ide o zmierňovanie zmeny klímy a adaptáciu na ňu, a zvyšujú viacrozmerný potenciál udržateľnosti záchytných území (voda, biodiverzita, ekosystémové služby pre spoločnosť, odolnosť voči klimatickým zmenám, kultúra a vzdelávanie) Navrhuje urýchlené zavedenie inovačných nástrojov na dosiahnutie dobrého ekologického stavu európskych záchytných území, ako sú ekologicko-hydrologické riešenia blízke prírode; pozri správu UNESCO o vývoji svetových vodných zdrojov (). Poukazuje na to, že tieto riešenia zvyšujú účinnosť hydrotechnickej infraštruktúry, najmä v poľnohospodárskej a mestskej krajine, pokiaľ ide o zmierňovanie zmeny klímy a adaptáciu na ňu, a zvyšujú viacrozmerný potenciál udržateľnosti záchytných území (voda, biodiverzita, ekosystémové služby pre spoločnosť, odolnosť voči klimatickým zmenám, kultúra a vzdelávanie) ( 6 ) . Zároveň podporujú holistický prístup presadzovaním medzidisciplinárnej vedy a vzdelávania v oblasti udržateľnosti.

31. Upozorňuje na malé a stredné čistiarne odpadových vôd, ktoré majú trvalý problém s pravidelným poklesom účinnosti, a odporúča, aby sa na dosiahnutie dobrého ekologického stavu sladkovodných ekosystémov používali ekologicko-hydrologické riešenia blízke prírode – sekvenčné sedimentačno-biofiltračné systémy, a tak sa obmedzili zmeny objemu znečisťujúcich látok v odtoku.

32. Zdôrazňuje, že podľa najnovšej správy UNESCO o vývoji svetových vodných zdrojov sa ekologicko-hydrologické riešenia blízke prírode používajú len pri 5 % investícií súvisiacich s vodohospodárstvom, hoci by to malo byť viac. Plošné znečistenie a zrážková voda odvádzaná z urbánnych oblastí predstavuje takmer 50 % celkového znečistenia (plošné znečistenie z poľnohospodárskej, krajinnej a urbánnej zrážkovej vody, ako aj zrážkovej vody z dopravnej infraštruktúry a zaťaženie fosforom a dusíkom z plošného znečistenia, napr. v Baltskom mori). Takéto znečistenie sa najúčinnejšie zmierňuje ekologicko-hydrologickými riešeniami blízkymi prírode. To znamená, že tieto riešenia sa musia uplatňovať 10-krát častejšie ako teraz, aby sa zmiernil vplyv znečistenia, a to najmä riešenia blízke prírode, ktoré sa uplatňujú v rámci ekologicko-hydrologických zásad.

33. Zdôrazňuje, že so zvyšujúcim sa vplyvom zmeny klímy by sa smernica o povodniach mala spojiť s rámcovou smernicou o vode, aby sa zlepšilo dopĺňanie podzemných vôd, zlepšila zadržiavacia schopnosť riečnych údolí zadržiavaním vody na záplavových územiach a v polderoch a obnova hladiny vody v okolitých jazerách a mokradiach. Zdôrazňuje, že zlepšenie zadržiavacej schopnosti záchytného územia je kľúčové, keďže voda stimuláciou biologickej produktivity zvyšuje akumuláciu uhlíka a obeh živín, a tak zabraňuje úniku živín do vody a atmosféry a zabraňuje eutrofizácii a šíreniu toxických rias.

34. Zdôrazňuje, že spoločná poľnohospodárska politika, smernica o dusičnanoch a nariadenie o prípravkoch na ochranu rastlín by sa mali zosúladiť s rámcovou smernicou o vode, aby sa znížilo plošné znečistenie (dusíkom a fosforom), z ktorého v poslednom čase pochádza 20 až 50 % živín splavených do jazier, vodných nádrží a príbrežných zón. V regiónoch, kde sa sústredil priemyselný chov hospodárskych zvierat, sa tento cieľ zdá byť ťažko dosiahnuteľný, ak sa SPP a národné politiky nebudú snažiť– v súlade s cieľmi zelenej dohody, stratégie v oblasti biodiverzity a stratégie „z farmy na stôl“ – výrazne znížiť tento spôsob chovu. Prispelo by k tomu aj vybudovanie veľmi účinných ekotónov medzi pevninou a vodnou plochou pozostávajúcich z denitrifikačných a geochemických prekážok. Zdôrazňuje, že zväčšením komplexnosti poľnohospodárskej krajiny (ekotóny medzi pevninou a vodnou plochou, stromoradia a ochranné pásy) sa zmenšuje strata vody z pôdy v dôsledku silných vetrov, ale zároveň sa zabraňuje strate organickej hmoty a uhlíka z pôdy. Takéto metódy (ekotóny, stromoradia a ochranné pásy), ako aj iné opatrenia na zlepšenie zadržiavania vody v krajine, by sa preto mali začleniť do stratégie pre biohospodárstvo. Mohlo by sa tým výrazne zvýšiť zachytávanie a ukladanie uhlíka, čo je jednou z priorít zelenej dohody.

35. Zdôrazňuje, že vzhľadom na to, že zrážková voda môže v mestských oblastiach spôsobiť 10 až 20 % znečistenia živinami v záchytnom území, účinné zmiernenie tohto vplyvu sa najmä v nových obytných zónach môže dosiahnuť nízkonákladovými zdokonalenými ekologicko-hydrologickými riešeniami blízkymi prírode, ako sú sekvenčné sedimentačno-biofiltračné systémy a hybridné systémy, ktoré spájajú tradičnú hydrotechnickú infraštruktúru s takýmito riešeniami. Tieto riešenia by sa mali uplatňovať súčasne s opatreniami na prispôsobenie zástavby zmenám klímy. Ak je to možné, mali by sa tieto riešenia použiť aj v jestvujúcej zástavbe.

36. Pripomína, že VR vo svojom stanovisku k reforme SPP navrhuje zahrnúť do budúcej SPP päť kvantifikovateľných environmentálnych cieľov (do roku 2027) vrátane záruky, že 100 % povrchových a podzemných vôd bez akýchkoľvek výnimiek bude v súlade s ustanoveniami smernice o dusičnanoch.

37. Poukazuje na to, že časový rámec vykonávania opatrení zahrnutých v príslušných plánoch správy povodí je príliš krátky, pretože environmentálna reakcia môže trvať oveľa dlhšie, ako je ich šesťročný cyklus. Navrhuje preto, aby sa do roku 2039 plánovacie obdobie predĺžilo najmenej o dve ďalšie obdobia a aby miestne a regionálne samosprávy pripravili inovatívne dlhodobé projekty ( 7 )

38. Domnieva sa, že plánom v oblasti povodí a národným plánom v niektorých členských štátoch často chýbajú riešenia pre sídla s nízkym rizikom povodní, pričom akákoľvek výstavba vrátane rekonštrukcií v prospech protipovodňovej ochrany nie je možná. Komisia a jej agentúry by v tejto súvislosti mali viac podporovať členské štáty pri hľadaní uskutočniteľných riešení.

39. Zdôrazňuje potrebu väčšieho súladu medzi rámcovou smernicou o vode, smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/128/ES ( 8 ) , ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva na dosiahnutie trvalo udržateľného používania pesticídov v súlade s environmentálnymi cieľmi EÚ a nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ( 9 ) o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH), aby sa zintenzívnilo monitorovacie úsilie a následne určili tie najlepšie opatrenia. Nebezpečné chemické látky sa musia zadržať pri zdroji a výrobcovia chemických látok uvádzaných na trh musia prevziať väčšiu zodpovednosť.

40. Vyzýva, aby sa preskúmalo využívanie vodných útvarov pri vykonávaní zelenej dohody, najmä potenciál fariem na riasy ako prírodných prostriedkov na zachytávanie uhlíka a ako uhlíkovo neutrálneho zdroja energie a krmiva pre hospodárske zvieratá.

41. Domnieva sa, že vykonávanie Agendy 2030 a jej 17 cieľov udržateľného rozvoja by malo byť integrálnou súčasťou revidovanej rámcovej smernice o vode.

42. Vyzýva Európsku komisiu, aby rámcovú smernicu o vode lepšie prepojila s miestnymi a regionálnymi územnými charakteristikami. Vzhľadom na relatívnu nestabilitu miestneho a regionálneho kopcovitého a horského územia v dôsledku klimatických podmienok a vzhľadom na častejšiu dočasnú povahu riek, najmä riek na Apeninskom polostrove, odkaz na podmienky určené pre tento druh vodného útvaru nezodpovedá primerane cieľom (nezodpovedajú im pravdepodobne ani stanovené metodiky monitorovania). Výsledkom je klasifikácia, v ktorej sa podceňuje ich kvalita aj v prípade, že nie sú pod antropickým tlakom, čo je kritický stav, ktorý zhoršuje zmena klímy.

43. Vyzýva Komisiu, aby pomohla zvýšiť realizačný potenciál v mestách a regiónoch v celej EÚ rozšírením existujúcich platforiem na výmenu osvedčených postupov a know-how, a taktiež poskytla finančné nástroje na podporu transferu inovatívnych postupov a systémových riešení medzi regiónmi.

44. Domnieva sa, že vzhľadom na kultúrny, historický a sociálny význam vodných útvarov by sa rámcová smernica o vode s jej komplexným rozsahom pôsobnosti mala použiť na podporu interdisciplinárnej spolupráce a transparentnosti a na posilnenie postavenia občanov ako „zainteresovaných strán“ tak, aby mohli vyjadrovať svoje názory a zúčastňovať sa na rozhodovacích procesoch vrátane hospodárskych aspektov zahŕňajúcich všetky environmentálne služby, nielen služby súvisiace s dodávkou vody a čistením odpadových vôd.

45. V tejto súvislosti žiada, aby sa v súlade s dobrou správou vecí verejných vypracovala metodika pravidelného dialógu medzi všetkými príslušnými zainteresovanými stranami, subjektmi s rozhodovacou právomocou, spoločenskými organizáciami a vedcami („občianska veda“) s cieľom zväčšiť ich angažovanosť pri rozvoji a uplatňovaní inovačných riešení.

46. Nabáda štátne, regionálne a miestne orgány, ktoré prevádzkujú vodohospodárske zariadenia vo verejnom vlastníctve, aby sa zapojili do iniciatívy Water Erasmus , a umožnili tak technickému personálu navštíviť partnerov v iných členských štátoch a poučiť sa z ich vodohospodárskych postupov. Takéto výmeny a ďalšie iniciatívy, ako sú technické pracovné stretnutia, by sa mali rozšíriť, pretože poskytujú príležitosť na zvyšovanie informovanosti, podporu dialógu, oboznamovanie s riešeniami a budovanie kapacít.

47. Vyzýva Komisiu, aby použila všetky nástroje na zabránenie akémukoľvek plytvaniu vodnými zdrojmi a na riadne udržiavanie zariadení usmerňujúcich prúdenie vôd.

48. Vyzýva Komisiu, aby lepšie vykonávala politiky stanovovania cien vody v súlade so zásadou úhrady nákladov zakotvenou v článku 9 rámcovej smernice o vode, aby domácnosti, poľnohospodárstvo a priemysel označovala za „užívateľov vody“ a aby odporučila používanie cenových opatrení na podporu zachovania zdrojov, ako sú napríklad letné sadzby alebo sadzby za bloky spotrebovaného objemu vody. Okrem toho by sa zásada „znečisťovateľ platí“ mala v plnej miere uplatňovať prostredníctvom udržateľných finančných nástrojov, ako je rozšírená zodpovednosť výrobcu. Okrem toho by sa zásada „znečisťovateľ platí“ mala v plnej miere uplatňovať prostredníctvom udržateľných finančných nástrojov, ako je rozšírená zodpovednosť výrobcu.

49. Zdôrazňuje, že zmenšujúce sa globálne vodné zdroje vytvárajú rozdiely v celosvetovom meradle, čo môže spôsobiť regionálny a globálny konflikt. Aby sa tomu zabránilo, je veľmi dôležité podeliť sa o nové paradigmy, nové metodiky a nové systémové riešenia na celom svete, najmä v oblastiach, v ktorých sú vodné zdroje obmedzené, ako je Afrika a Blízky východ. Navrhuje, aby Komisia preskúmala potenciál spolupráce s predstaviteľmi medzivládneho hydrologického programu UNESCO s cieľom posilniť vedúcu úlohu Európy pri dosahovaní globálnej udržateľnosti vodného hospodárstva.

50. Vyzýva na presadzovanie ochrany vodných zdrojov aj v kandidátskych a pristupujúcich krajinách EÚ.

V Bruseli 2. júla 2020 Predseda Európskeho výboru regiónov Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) Správa EEA č. 7/2018, s. 6.

(2) https://europa.eu/citizens-initiative/water-and-sanitation-are-human-right-water-public-good-not-commodity_en.

(3) Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o kvalite vody určenej na ľudskú spotrebu (prepracované znenie) [COM/2017/0753 final – 2017/0332(COD)].

(4) Tlačová správa ESD https://curia.europa.eu/jcms/upload/docs/application/pdf/2015-07/cp150074sk.pdf.

Úplné znenie rozsudku ESD http://curia.europa.eu/juris/document/document.jsf?text=&docid=165446&pageIndex=0&doclang=sk&mode=lst&dir=&occ=first&part.

(5) Stanovisko Európskeho výboru regiónov na tému „Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o minimálnych požiadavkách na opätovné využívanie vody“ (Ú. v. EÚ C 86, 7.3.2019, s. 353).

(6) Ecohydrology as an integrative science from molecular to basin scale: historical evolution, advancements and implementation activities.

Zalewski, M.: Ecohydrology and Hydrologic Engineering: Regulation of Hydrology-Biota Interactions for Sustainability.

(7) Jedným z príkladov je znovuzavedenie lososa do Rýna, ktorý sa v 50. rokoch 20. storočia z tejto rieky postupne vytratil. Komisia pre plavbu na Rýne začala vykonávať praktické opatrenia už v roku 1991, ale úspešné výsledky boli viditeľné až o 20 rokov neskôr.

(8) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/128/ES z 21. októbra 2009, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva na dosiahnutie trvalo udržateľného používania pesticídov (Ú. v. EÚ L 309, 24.11.2009, s. 71).

(9) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 30.12.2006, s. 1).