SK Úradný vestník Európskej únie C 107/37

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Znižovanie emisií CO2 v energetike – Plán postupu do roku 2050“ (prieskumné stanovisko)

2011/C 107/08

Spravodajca: pán Antonello PEZZINI

Európska komisia sa 12. mája 2010 rozhodla podľa článku 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Znižovanie emisií CO2 v energetike – Plán postupu do roku 2050“

(prieskumné stanovisko).

Odborná sekcia pre dopravu, energetiku, infraštruktúru a informačnú spoločnosť poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 2. februára 2011.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 469. plenárnom zasadnutí 16. a 17. februára 2011 (schôdza zo 17. februára 2011) prijal 193 hlasmi za, pričom 3 členovia hlasovali proti a 5 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 Výbor pokladá za veľmi dôležité, aby sa vypracovala ozajstná európska integrovaná energetická politika a aby sa do nej začlenila stratégia Spoločenstva, v strednodobom a dlhodobom časovom horizonte, ktorou by sa načrtol plán postupu do roku 2050 s cieľom konkurencieschopne a trvalo udržateľne znížiť podiel CO2 pri výrobe energie, aby sa tak globálne reagovalo na výzvu, ktorú predstavujú klimatické zmeny, a aby sa uspokojili spoločenské a priemyselné potreby EÚ.

1.2 Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) sa nazdáva, že na uskutočnenie spoločnej energetickej politiky v globálnom kontexte je potrebné vytvoriť „integrované energetické spoločenstvo“ v súlade s článkom 194 zmluvy.

1.3 EHSV je presvedčený, že plán postupu na znižovanie emisií CO2 v energetike („dekarbonizácie“ energetiky) do roku 2050 by mal byť schopný:

— zhromaždiť rozličné potenciálne smery rozvoja výroby a využitia energie v Európe,

— hľadať konsenzuálne scenáre hospodárskej transformácie,

— definovať postupy stáleho dialógu o pláne na rôznych úrovniach,

— stanoviť potrebné opatrenia na lepšie pochopenie strategických rozhodnutí,

— načrtnúť hospodársku kompatibilitu systémov, ktoré rešpektujú hospodársku súťaž a ktoré spoločnosť schvaľuje,

— vyzdvihnúť nevyhnutné prvky flexibility, aby bolo možné rýchlo sa prispôsobiť klimatickým zmenám, novým technológiám a celosvetovému hospodárskemu vývoju.

1.4 EHSV je presvedčený, že je potrebné prijať súbor politických opatrení, ktorých súčasťou by mali byť:

— opatrenia na zvyšovanie energetickej efektívnosti,

— bezpečné systémy zachytávania a ukladania CO2 (CCS),

— spoľahlivé mechanizmy na obchodovanie s emisiami,

— konkurencieschopný rozvoj obnoviteľných zdrojov energie,

— konverzia elektrární na výrobu energie s nízkymi emisiami CO2,

— trvalo udržateľná konverzia dopravných prostriedkov,

— adekvátna medzinárodná technická štandardizácia,

— opatrenia na ďalšie rozširovanie vysoko účinnej kombinovanej výroby tepla a elektrickej energie (Combined heat and power production – CHP).

1.5 Výbor je presvedčený, že by sa pri vypracúvaní plánu postupu do roku 2050 mali zohľadniť štyri kľúčové premenné:

— výrazná akcelerácia technického pokroku – vedeckého a technologického,

— záväzok všetkých krajín a zainteresovaných odvetví prevziať priamu zodpovednosť,

— trvalá udržateľnosť finančného rámca, ktorý je časovo stabilný,

— merateľnosť priebežných cieľov a ich adaptabilita na technický a vedecký pokrok.

1.6 Pokiaľ ide o „súbor nástrojov“ európskeho integrovaného energetického trhu, EHSV sa domnieva, že je potrebné bezodkladne konsenzuálne stanoviť program pre investície v nasledujúcich oblastiach:

— inteligentné siete a zlepšovanie energetických prenosových sietí,

— výskum a rozvoj spoločných programov, v oblastiach trvalej udržateľnosti energetiky, nanovedy a nanotechnológie, aplikácie IT pre sieťové makrosystémy a domáce informatické mikrosystémy,

— schopnosť riadiť zložité systémy a poskytnúť stabilný referenčný rámec pre priemysel a verejné a súkromné subjekty,

— posilnenie štruktúrovaného, interaktívneho dialógu so sociálnymi partnermi, spotrebiteľmi a verejnosťou,

— pevný rámec pre medzinárodnú spoluprácu a dialóg, ktorý spája staré a nové priemyselné krajiny vo vzťahu k dohodnutým, merateľným cieľom.

1.7 Pokiaľ ide o krátkodobé ciele, EHSV sa domnieva, že pozornosť by sa mala zamerať na okamžité zavedenie:

— opatrení v oblasti energetickej účinnosti, najmä v stavebníctve a doprave, pričom väčšia pozornosť by sa mala venovať európskym smerniciam,

— rýchleho a rozsiahleho posilňovania mechanizmov obchodovania s emisiami,

— praktických systémov na postupné zavádzanie výroby elektriny s nízkymi emisiami CO2 a zrýchlenie a šírenie pilotných projektov v prevádzke,

— výraznej podpory pre projekty s cieľom vypracovať portfóliá cenovo dostupných technológií s nízkymi emisiami CO2,

— fiškálnej a finančnej podpory, ktorá umožňuje široké využitie alternatívnych zdrojov energie,

— viacerých vzdelávacích mechanizmov a systémov odbornej prípravy vo vedeckých odboroch na základe integrovaných multidisciplinárnych modelov,

— rozvoja energetickej infraštruktúry a transeurópskych sietí a šírenie štandardizovaných inteligentných sietí pomocou európskych normalizačných systémov,

— účinného rámca pre medzinárodnú spoluprácu.

1.8 V strednodobom horizonte sa EHSV domnieva, že by sa mali zabezpečiť nasledujúce oblasti:

— globálny trh pre cenovo dostupné technológie s nízkymi emisiami CO2, so spoločnými medzinárodnými technickými štandardmi,

— pravidelné hodnotenie plnenia priebežných cieľov, aby bolo možné prevziať zodpovednosť v rámci EÚ a na svetovom trhu,

— aktualizácia cieľov v závislosti od zmeny, vedeckých objavov a zmien v rámci svetového hospodárstva a obchodu,

— v prípade potreby prepracovanie stratégií, ktoré sú potrebné na zníženie emisií skleníkových plynov o 60 – 80 %,

— praktické šírenie spoločných nástrojov na správu sietí a skladovania energie a prenosových centier,

— lepšie mechanizmy na správu vecí verejných, dosahovanie konsenzu a interaktívneho dialógu medzi všetkými zúčastnenými stranami,

— vývoj z tretej generácie jadrového štiepenia na štvrtú v krajinách, ktoré chcú túto technológiu aj naďalej využívať, a rozvoj technických postupov na recykláciu väčšiny materiálov,

— podpora výskumu jadrovej fúzie na základe Európskej dohody o rozvoji fúzie (EFDA) a osobitne podľa skúseností z projektu JET (Joint European Torus) podporovaného Európskou komisiou, ktorá pripraví pôdu pre spustenie projektu ITER v období po roku 2020,

— zintenzívnenie boja proti energetickej chudobe, ktorá hrozí vylúčením stále väčšieho počtu skupín ľudí a celých krajín.

1.9 EHSV sa domnieva, že počiatočná fáza musí obsahovať nasledujúce oblasti:

— politický záväzok vytvoriť integrovaný energetický systém EÚ so spoločnými pravidlami,

— zosúladené a stabilné regulačné rámce,

— realizácia technických štandardov Spoločenstva,

— európske elektrárne s kompatibilnými normami interoperability,

— schémy Spoločenstva na jednotné vzdelávanie zamestnancov,

— účinné mechanizmy na výmenu osvedčených postupov a dostupných technológií,

— interoperabilné kontrolné a bezpečnostné informačné systémy,

— rozsiahla kultúrna politika propagujúca trvalú udržateľnosť energetiky.

1.10 Výbor považuje za nevyhnutné rozvíjať a posilňovať ucelenú komunikačnú politiku na európskej úrovni, ktorá by sprostredkovala účinné a dôveryhodné informácie, ktoré by boli prístupné rôznym zainteresovaným záujmovým skupinám a najmä širokej verejnosti.

2. Úvod

2.1 Výskyt globálnych klimatických zmien je všeobecne známy, menej známa je povaha a rozmer ich následkov.

2.2 EÚ musí rozhodnúť o tom, čo chce Európa dosiahnuť do roku 2020 i neskôr. Komisia navrhuje trvalo udržateľný rast pomocou stratégie pre energetiku na obdobie rokov 2011 – 2020, spolu s plánom postupu na znižovanie emisií CO2 v energetike do roku 2050.

2.3 Komisia požiadala EHSV o dve samostatné prieskumné stanoviská k strednodobým a dlhodobým rozvojovým perspektívam – jedna je do roku 2020 a druhá do roku 2050. Toto prieskumné stanovisko sa zameria na druhý zamýšľaný návrh.

2.4 Plán postupu na znižovanie emisií CO2 v energetike („dekarbonizácie“ energetiky) do roku 2050 by mal byť schopný:

— zhromaždiť rozličné potenciálne smery konkurencieschopného rozvoja výroby a využitia energie v Európe, v súlade s dlhodobými globálnymi klimatickými cieľmi a spoločenskými a priemyselnými potrebami EÚ,

— hľadať konsenzuálne scenáre hospodárskej transformácie s ohľadom na súčasné i budúce rozhodnutia o energetickej politike, ktoré prijali sociálni partneri a občianska spoločnosť prostredníctvom stáleho interaktívneho dialógu,

— definovať postupy stáleho dialógu o pláne na rôznych úrovniach, medzi politickými činiteľmi s rozhodovacou právomocou, verejnými orgánmi, prevádzkovateľmi a distributérmi energie, priemyslom, odbormi, združeniami na ochranu životného prostredia, obchodom a službami, užívateľmi v oblasti elektrickej energie, sektormi bývania, služieb a dopravy, vedeckou obcou, komunitami odborníkov v oblasti technológie a vzdelávacími inštitúciami, finančným a úverovým systémom, poľnohospodárstvom, spotrebiteľmi a verejnosťou,

— definovať opatrenia potrebné na lepšie pochopenie strategických rozhodnutí, ktoré sú potrebné na dosiahnutie cieľa znížiť emisie skleníkových plynov o 60 – 80 %, najmä prostredníctvom rozsiahleho zavádzania nových energetických technológií na dosiahnutie dlhodobej stabilizácie atmosférickej koncentrácie CO2 pod 450 ppmv (milióntin objemu),

— načrtnúť systémy hospodárskej kompatibility, ktoré rešpektujú hospodársku súťaž a ktoré spoločnosť schvaľuje, na verejné a súkromné financovanie, zdaňovanie a rozpočtové plánovanie,

— zvýrazniť nevyhnutné prvky flexibility, potrebné z dôvodu – často prudkých – zmien vo vedeckých, výskumných a ekonomických trendoch a vývoja sociálnej kultúry.

2.5 Vo všetkých scenároch, ktoré sú doteraz k dispozícii a ktoré obsahujú ciele zníženia emisií o 80 % do roku 2050, musia podľa názoru EHSV kľúčovú úlohu zohrávať kombinácie politických opatrení, ktorých súčasťou by mali byť:

— opatrenia na zvyšovanie energetickej efektívnosti,

— rozsiahle systémy zachytávania a ukladania CO2 (CCS) a posilnené mechanizmy regulácie obchodovania s emisiami,

— značné zvýšenie podielu obnoviteľných zdrojov energie,

— vývoj z tretej generácie jadrového štiepenia na štvrtú a podpora výskumu jadrovej fúzie,

— podstatné zvýšenie podielu elektriny vyrobenej použitím energetických systémov s nízkym obsahom uhlíka,

— veľké prínosy k zvýšeniu konverzie cestnej, leteckej a námornej dopravy a zníženiu spotreby energie v obytných budovách a odvetví služieb,

— investície do výskumu, technologického rozvoja a demonštračných činností ako aj do technologických transferov na úrovni inovácie trhu,

— urýchlenie prác na technickej štandardizácii na úrovni EÚ a tiež na medzinárodnej úrovni,

— opatrenia na ďalšie rozširovanie vysoko účinnej kombinovanej výroby tepla a elektrickej energie (Combined heat and power production – CHP).

2.6 Pokiaľ ide o „súbor nástrojov“ európskeho integrovaného energetického trhu, ktorý bude potrebný bez ohľadu na prijatú kombináciu politík a vykonané objavy, EHSV sa domnieva, že investície musia smerovať najmä do:

— rozvoja inteligentných sietí a sieťových konfigurácií, ktoré by rozvíjali technológie v oblasti skladovania elektrickej energie a tepla,

— funkčného začlenenia rôznych inovačných programov výskumu, technologického rozvoja a vývoja a demonštračných činností ako aj technologických inovačných programov, do európskej oblasti energetického výskumu a inovácií,

— vytvorenia pevného a stabilného politického rámca, v ktorom všetky zainteresované strany môžu vykonávať svoju činnosť s primeranou úrovňou istoty,

— spustenia silných opatrení na budovanie kapacít s cieľom vytvoriť systém efektívnych a rozhodných úrovní správy vecí verejných,

— identifikovania stabilných, spoľahlivých kanálov medzinárodnej spolupráce.

2.7 Na globálnej úrovni správa IEA (Medzinárodná agentúra pre energiu) a rôzne ďalšie medzinárodné organizácie predkladajú niekoľko scenárov, ktoré poukazujú na to, že pokračovanie v súčasnej energetickej prevádzke je v strednodobom horizonte neudržateľné, a to z mnohých hľadísk – environmentálnych, ekonomických a sociálnych.

2.8 Všetky krajiny by sa mali na celosvetovej úrovni zaviazať k tomu, že do roku 2011 prijmú stratégie rozvoja s nízkym objemom uhlíka v odvetviach s vysokým objemom emisií. Inak hrozí, že európske energeticky náročné odvetvia prestanú byť konkurencieschopnými na svetovom trhu a presunú svoju výrobu mimo Európy bez akéhokoľvek zredukovania emisií CO2 (presun emisií CO2). Medzi tieto stratégie by napríklad malo patriť aj rýchle obmedzenie odlesňovania tropických oblastí.

2.9 G20 identifikovala dve skupiny kľúčových oblastí na celosvetovej úrovni – jednu s krátkodobými a druhú so strednodobými cieľmi.

2.9.1 Prvá skupina obsahuje opatrenia zamerané na presadzovanie dopytu a podporovanie príjmu, ako napríklad:

— zvyšovanie energetickej efektívnosti,

— zlepšenie infraštruktúr, tak aby sa stali infraštruktúrami s nízkym emisiami CO2,

— podporovanie trhov prostredníctvom čistých technológií.

2.9.2 Zo strednodobého až dlhodobého hľadiska sa však opatrenia zameriavajú na získanie lojálnosti súkromných podnikateľov a investorov v odvetviach, ktoré sa stanú piliermi ekologicky prijateľného rozvoja. Sem patria:

— spustenie pilotných projektov, zvlášť v oblasti CCS,

— stimuly na výskum na medzinárodnej úrovni,

— stimuly na investície plynúce do technológií s nízkym objemom emisií CO2.

2.10 Podľa niektorých scenárov by sa na svete do roku 2050 dali znížiť emisie o 50 % – prispeli by k tomu štyri hlavné faktory:

— energetická efektívnosť – viac ako 50 %,

— obnoviteľné zdroje približne pätinou,

— ďalšou pätinou technológia zachytávania a ukladania CO2,

— zostávajúca časť pripadá na jadrové zdroje.

V skutočnosti niektoré technológie, ktoré sú uvedené v tomto scenári, už nie sú dostupné alebo potrebujú značné zlepšenie alebo zníženie nákladov.

2.11 Medzi technológie, ktoré sa majú použiť, by mohli patriť CCS a vývoj elektrických vozidiel.

2.11.1 V oblasti elektrických vozidiel sa očakáva značný technologický pokrok v nasledujúcich bodoch:

— nabíjacia kapacita batérie,

— nabíjanie z obnoviteľných zdrojov energie napojených na inteligentné siete,

— vyrovnávacie technológie na preklenutie výpadkov v dodávke energie z niektorých obnoviteľných zdrojov a uskladňovanie a uchovávanie energie,

— štandardizácia procesov, ktorá zabezpečí rýchlu výmenu automobilových batérií vo vybavených dodávateľských strediskách.

2.12 Značný pokrok sa tiež očakáva pravdepodobne niekedy po roku 2020, a to v oblasti vývoja vozidiel s palivovými článkami na vodíkový pohon.

2.13 Elektrickým vozidlám v súčasnosti chýba primeraný právny rámec EÚ a Komisia zamýšľa v dohľadnom čase zaplniť túto medzeru (KOM(2010)186 v konečnom znení).

2.14 Podľa názoru EHSV by mohla dekarbonizovaná výroba elektrickej energie, teda výroba s nízkymi emisiami CO2, ponúkať významné možnosti, ako znížiť emisie v koncových sektoroch (napríklad prechod z vykurovania, pri ktorom sa používa fosílne palivo, na účinné plynové tepelné čerpadlá).

2.15 Na to, aby sa dosiahol „príkladný“ scenár výrazného zníženia emisií bude potrebná kombinácia radu opatrení (vrátane kombinácie výroby z obnoviteľných zdrojov a jadrovej energie, energetickej účinnosti, investície do nových technológií a zachytávania a ukladania CO2). Okrem toho sa odhaduje (správa ETP 2010, IEA – Scenáre a stratégie 2050), že na to, aby sa objem emisií znížil na polovicu, štátne investície do výskumu a rozvoja v oblasti technológií s nízkym objemom emisií CO2 budú musieť byť dva- až päťkrát vyššie, než je súčasná úroveň investícií, a bude potrebné prijať osvedčené postupy v oblasti plánovania a šírenia.

2.15.1 Správa IEA z roku 2010 o perspektívach energetických technológií analyzuje a porovnáva rôzne scenáre, uvádzajúc hlavné alternatívy bezpečnejšej a trvalo udržateľnejšej energetickej budúcnosti.

2.16 EHSV považuje za dôležitú skutočnosť, že mnoho energetických problémov má obrovský vplyv na miestne obyvateľstvo, ktoré by rado našlo riešenia šité na mieru svojich konkrétnych pomerov a obáva sa že miestna životná úroveň sa môže znížiť a rozvoj obmedziť.

2.17 Pokrok, ktorý sa má dosiahnuť a/alebo ktorý sa má naplánovať v rámci plánu na rok 2050 smerom ku skutočnej energetickej revolúcii založenej na technológiách s nízkym objemom emisií CO2, bude zahŕňať veľa možností, ktoré sa opierajú o päť kľúčových premenných:

— akcelerácia vedecko-technického a technologického pokroku,

— záväzok všetkých krajín a zainteresovaných odvetví prevziať priamu zodpovednosť,

— trvalá udržateľnosť finančného rámca, ktorý je časovo stabilný,

— merateľnosť priebežných cieľov a ich adaptabilita na vedecko-technický pokrok,

— správanie jednotlivých aktérov, pokiaľ ide o „oznámenú politiku“ a riziko dezinformácie, a to buď príliš optimistickej, alebo príliš katastrofickej povahy.

3. Scenáre a alternatívy

3.1 Verejné a súkromné organizácie a neziskové organizácie predložili rad scenárov a možností zameraných na „ponuku“ základov pre stratégie, politiky a operačné nástroje.

3.2 Základný scenár týchto cvičení takmer vždy predpokladá, že vlády nezavedú žiadne nové politiky v energetickej a klimatickej oblasti.

3.3 Jednotlivé cieľovo orientované scenáre sa odlišujú hlavne v načasovaní vplyvov, a nie v ich konečnom rozsahu; stanovujú v oblasti spotreby energie cieľ zníženia emisií CO2 o 30 % do roku 2030 a ich zníženie o polovicu do roku 2050 (oproti roku 2005) a posudzujú najmenej nákladné a najrýchlejšie prostriedky na dosiahnutie týchto cieľov, využívajúc cenovo dostupné technológie s nízkym objemom emisií CO2:

— investícia je o 36 biliónov EUR (1 euro = 1,28 USD) (17 %) vyššia, ako investícia uvedená v základnom scenári, ale kumulatívne úspory palív sú o 87 biliónov EUR vyššie ako vo východiskovom scenári,

— technológia CCS sa používa na zachytenie 9,4 Gt CO2 z elektrární (55 %), priemyselných zariadení (21 %) a zariadení na transformáciu palív (24 %),

— emisie CO2 z domácností a služieb sú zredukované o dve tretiny vďaka elektrine s nízkym objemom emisií CO2, energetickej účinnosti a prechodu z technológií s nízkym objemom emisií CO2 na technológie s nulovými emisiami CO2,

— takmer 80 % predaja ľahkých vozidiel predstavujú hybridné vozidlá s možnosťou pripojenia na elektrický prúd, elektrické vozidlá alebo vozidlá s vodíkovými palivovými článkami,

— emisie CO2 z výroby elektrickej energie sa znížili o 76 %; ich uhlíková náročnosť poklesla na 67 g CO2/kWh,

— emisie CO2 v priemysle poklesli skoro o štvrtinu, hlavne vďaka zvýšenej energetickej efektívnosti, zmene paliva, recyklácii použitých materiálov, zhodnocovaniu energie a CCS.

3.3.1 Na to, aby sa tieto ciele dosiahli, bude potrebné portfólio cenovo dostupných technológií s nízkym objemom emisií CO2. Žiadna individuálna technológia alebo malá skupina technológií nedokáže zabezpečiť zmenu v takomto požadovanom rozsahu.

3.4 Dôležitým faktorom je zníženie podielu emisií CO2 v odvetví výroby elektrickej energie, musí obsahovať značné zvýšenie podielu obnoviteľných zdrojov a, v krajinách, ktoré sa rozhodli využívať jadrovú energiu, aj jadrovej energie, spolu s využitím systémov CCS a rozvojom kombinovanej výroby tepla a elektrickej energie v tepelných elektrárňach, ktoré používajú fosílne palivá.

3.5 Snaha zameraná na technologický výskum, demonštračné činnosti a trhové technologické aplikácie sú nevyhnutné, ak sa dokážu zrealizovať v časovom horizonte v súlade s navrhovanými cieľmi znižovania objemu emisií CO2.

3.6 Scenár v súvislosti s rozvojom jadrovej fúzie

Fúzia je zdrojom energie, ktorý je známy zo slnka a hviezd. Na Zemi má vyhliadky stať sa dlhodobou, bezpečnou a ekologicky neškodnou možnosťou, ako uspokojovať energetické potreby rastúcej svetovej populácie. V rámci Európskej dohody o rozvoji fúzie (EFDA) vedci, ktorí sa venujú jadrovej fúzii, v súčasnosti používajú plazmu, ktorá má teplotu niekoľko stoviek miliónov stupňov, v zariadeniach jadrovej fúzie, z ktorých najväčšie je JET (Joint European Torus). Na základe toho, čo sa dosiahlo tu a inde vo svete sa v súčasnosti vo Francúzsku buduje experimentálny reaktor ITER, ktorý je najdôležitejším energetickým výskumným projektom na svete a ktorého výkon pri fúzii bude zodpovedať výkonu stredne veľkého reaktora (500/700 MW). ITER je mostom k prvej ukážkovej elektrárni a neskôr ku komerčnému reaktoru s priemernou výrobou okolo 1,5 GWe (Elektráreň na princípe jadrovej fúzie spotrebuje málo paliva. Elektráreň s výkonom 1 GW potrebuje na zabezpečenie ročnej prevádzky približne 100 kg deutéria a 3 tony lítia, pričom vyrába okolo 7 miliárd KWh. Na výrobu rovnakého množstva energie v tepelnej elektrárni by bolo potrebných okolo 1,5 miliónov ton fosílneho paliva (zdroj: http://fusionforenergy.europa.eu)).

3.6.1 Z primárnej reakcie, ktorá je základom jadrovej fúzie, nevzniká jadrový odpad (treba zdôrazniť, že napriek tomu, že počas životnosti reaktora sa steny reakčnej komory stávajú rádioaktívnymi, využitím vhodných materiálov rádioaktivita opadne v priebehu len niekoľkých desaťročí. Po 100 rokoch môžu byť všetky materiály recyklované v novom reaktore. (zdroj: http://www.jet.efda.org/), ani znečisťujúce emisie. K reakcii dochádza vďaka fúzii atómov, ktoré sú v prírode veľmi rozšírené, najmä v morskej vode. Navyše je proces svojou podstatou bezpečný.

3.6.2 Atómy, ktoré sú súčasťou primárnej reakcie, sú deutérium, trícium, lítium a hélium. V procese fúzie týchto atómov sa uvoľňuje veľké množstvo energie vo forme tepla, ktoré sa zachytáva vo výmenníku, s teplotou 550 až 650 °C (stredne veľký jadrový reaktor na princípe štiepenia uvoľňuje teplo v priemernej hodnote 700 °C). Vývoj zdokonalených materiálov by umožnil dosiahnuť teploty okolo 1 000 °C. Vzniknutá para poháňa turbínu (rotor), ktorá produkuje indukčný prúd (stator).

3.6.3 Jedno jadro deutéria (1 protón a 1 neutrón) sa zlučuje s atómom trícia (1 protón + 2 neutróny). Z tejto fúzie vzniká jadro hélia (2 protóny + 2 neutróny) a uvoľňuje sa jeden neutrón. Tento neutrón sa zlučuje s atómom lítia (3 protóny + 3 neutróny), pričom vzniká atóm hélia (2 protóny + 2 neutróny) a atóm trícia (1 protón + 2 neutróny). V reakčnej komore (Torus) sa hmota nachádza v zvláštnom stave: ako plazma, s priemernými teplotami okolo 200 miliónov °C.

3.6.3.1 Energia potrebná na zohriatie plazmy v reaktore ITER je okolo 50 MW. Takže energia získaná v procese fúzie presahuje 10-krát energiu potrebnú na spustenie procesu: Q> 10.

4. Všeobecné pripomienky

4.1 EHSV vyzdvihne nasledujúce otázky týkajúce sa plánu na rok 2050:

— náklady a návratnosť investícií: prechod z ročného priemeru v približnej výške 130 miliárd EUR za posledné tri roky na priemer vo výške 600 miliárd EUR ročne,

— hľadanie finančných prostriedkov pre investície: zabezpečenie stabilného rámca pre investorov, schém primeranej návratnosti investícií, zvýhodňujúce formy finančnej podpory a daňových stimulov,

— zníženie podielu emisií CO2 – „dekarbornizácia“ – v odvetví výroby elektrickej energie: aby sa odbúrala súčasná závislosť od fosílnych palív, je potrebná radikálna zmena v energetickej politike a značný objem investící,

— projektovanie, prevádzka a využitie elektrických sietí, zabezpečovanie flexibility inteligentných sietí a závodov na transformáciu energie s cieľom lepšie riadiť maximálne zaťaženie a racionálne vstupy a prerozdelenie rôznych foriem energie (využívanie zdrojov obnoviteľnej energie prostredníctvom inteligentných meracích zariadení môže zmeniť prenosovú sústavu elektrickej energie),

— programy energetickej efektívnosti, hlavne na zníženie úrovní emisií CO2 z priemyslu (22 % celkových emisií),

— znižovanie priamych a nepriamych globálnych emisií zo sektora budov (40 % celkových emisií), so zameraním sa na všetky štrukturálne hľadiská,

— pokiaľ ide o dopravu (38 % celkových emisií) – EHSV pripravuje osobitné stanovisko o tomto aspekte – na dosiahnutie značného zníženia emisií CO2 do roku 2050 bude potrebné menej využívať tradičné palivá, zvýšiť podiel etanolu a bionafty, lepších plynných palív (LPG, CNG, bioplyn) a využiť technologické objavy a inovácie,

— medzinárodná koordinácia: Európa, USA, Japonsko, Čína, India a Brazília by mali stanoviť spoločné ciele na obdobie rokov 2030 – 2050 a mali by venovať pozornosť konkrétnemu charakteru každej oblasti, úrovniam hospodárskeho rozvoja a fondom prírodných zdrojov.

4.2 Ciele znižovania emisií CO2 o 20 % do roku 2020 už boli stanovené: EHSV v súčasnosti vypracúva stanovisko na túto tému.

4.3 Pokiaľ ide o vyhliadky plánu na rok 2050, EHSV chce vyzdvihnúť nasledujúce dôležité aspekty:

— akcelerácia vedecko-technického a technologického pokroku: viac investícií a programov, nielen v oblasti klimatických zmien a zdrojov energie, ale predovšetkým na využívanie a ochranu strategických prírodných zdrojov,

— záväzok všetkých krajín, odvetví a zainteresovaných aktérov jasne vymedziť a prevziať zodpovednosť v rámci EÚ,

— trvalá udržateľnosť finančného rámca, ktorý je časovo stabilný, s ohľadom na rozpočet EÚ, pakt stability a rastu a na rozpočtové politiky členských štátov,

— merateľnosť priebežných cieľov a ich adaptabilita na technický a vedecký pokrok,

— správanie jednotlivých sociálnych aktérov, pokiaľ ide o „naplánovanú a oznámenú politiku“ a riziko dezinformácie,

— podporovanie vedeckej a technickej kultúry a kultúrne a finančné stimuly s cieľom zvýšiť počet študentov na technologických vzdelávacích inštitúciách vyššieho stupňa,

— pozornejšie dodržiavanie a uplatňovanie smerníc EÚ o energetickej efektívnosti a úsporách energie zo strany členských štátov (napr. oneskorenie, ku ktorému došlo pri implementácii smernice 2002/91/ES o energetickej hospodárnosti budov),

— viac mechanizmov vzdelávania a odbornej prípravy vo vedeckých disciplínach: inžinierstvo, fyzika, všeobecná chémia, architektúra, urbanizmus a technické vybavenie, so zameraním na vytváranie integrovaných systémových modelov, najmä v oblasti nanovedy a nanotechnológií energetických systémov vhodných na výrobu energie s nízkym obsahom CO2,

— politický záväzok vytvoriť integrovaný energetický systém Spoločenstva so spoločnými pravidlami; harmonizovaný, stabilný regulačný rámec; technické štandardy Spoločenstva; štandardizované európske elektrárne; schémy Spoločenstva na jednotné vzdelávanie zamestnancov, na výmenu osvedčených postupov a informácií o BAT (najlepšie dostupné technológie); interoperabilné kontrolné a bezpečnostné informačné systémy.

4.4 Okrem iniciatív FCH JTI (spoločná technologická iniciatíva pre palivové články a vodík) a ITER pre jadrovú syntézu je potrebné k štyrom priemyselným iniciatívam, ktoré boli spustené v júni 2010 (veterná, slnečná energia, CCS a inteligentné siete), pridať bioenergiu a jadrové štiepenie.

4.5 EHSV je presvedčený o tom, že je dôležité presadzovať efektívnejšie využívanie nielen energie, ale aj všetkých ostatných prírodných zdrojov, najmä vodných zdrojov.

4.6 EHSV zdôrazňuje, že prioritou by mal byť rozvoj alternatívnych palív a technológií na prepravu a výrobu tepla a svetla. Najlepšia stratégia v boji proti klimatickým zmenám je vývoj rôznych energetických možností ako alternatív fosílnych palív (pozri CESE 766/2010).

4.7 EHSV vyzýva na posilnenie opatrení na boj proti energetickej chudobe, ktorá hrozí vylúčením stále väčších skupín ľudí (ekologické alternatívy môžu byť drahé s ohľadom na vyššie ceny a/alebo dane, hlavne pre najzraniteľnejšie skupiny populácie). Treba zhromaždiť európske skúsenosti s cieľom vytvoriť nové „ekologické“ pracovné miesta – efektívne, trvalo udržateľné a konkurencieschopné – a znížiť nerovnosti (1), poskytujúc spotrebiteľom prístup k „službám v oblasti energetiky a zamestnanosť v hospodárskych odvetviach s nízkymi emisiami uhlíka“ (2).

4.8 EHSV je presvedčený, že výroba elektriny má byť prioritnou oblasťou opatrení vedúcich k rozvoju rastúceho podielu obnoviteľných zdrojov energie a výroby s použitím jadrového štiepenia typu III až IV (s minimálnym odpadom), pričom treba investovať do technológií na spracovanie rádioaktívneho odpadu, skúmať jeho možné opätovné využitie v oblasti nanovied.

4.9 EESC je presvedčený, že systémy CCS majú zohrávať veľmi významnú úlohu pri znižovaní emisií, a „treba sa preto snažiť o urýchlený vývoj takýchto postupov a o ich čo najskoršie využívanie“ (3) – s únosnými a konkurenčnými nákladmi –, a nielen v rámci piatich pilotných projektov.

4.10 EHSV je presvedčený, že je „nevyhnutné posilniť všetky aspekty fungovania vnútorného trhu s energiou, ako je infraštruktúra, verejné obstarávanie, hladké fungovanie trhu a ochrana spotrebiteľa. […] na vytvorenie vnútorného trhu s energiou je nutné vybudovať energetickú infraštruktúru a transeurópske dopravné siete“ (4).

4.11 EHSV je presvedčený, že integrované energetické spoločenstvo je základom plnenia článku 1 Zmluvy (ZFEÚ) (5) v integrovanom európskom referenčnom rámci v záujme konkurencieschopnosti, blahobytu a nových pracovných miest pre európskych občanov.

V Bruseli 17. februára 2011 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) Ú. v. EÚ C 48, 15.2.2011, s. 65.

(2) Ú. v. EÚ C 48, 15.2.2011, s. 81.

(3) Ú.v. EÚ C 27, 3.2.2009, s. 75.

(4) Ú. v. EÚ C 48, 15.2.2011, s. 81.

(5) Ú. v. EÚ C 83, 30.3.2010, s. 47.