[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 12.7.2006

KOM(2006) 392 v konečnom znení

OZNÁMENIE KOMISIE RADE, EURÓPSKEMU PARLAMENTU, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU, VÝBORU REGIÓNOV A EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKE

- Výročné vyhlásenie o eurozóne - {SEK(2006) 936 }

I. Úvod

1. Členstvom v eurozóne sa posilňuje stupeň vzájomnej hospodárskej závislosti medzi členskými štátmi, a to existenciou jednotnej menovej politiky, upevňovaním užších obchodných a finančných väzieb a podporovaním užšej koordinácie hospodárskych politík. Členské štáty eurozóny musia vzhľadom na túto vzájomnú závislosť riešiť popri úlohách, ktorým čelia všetky členské štáty Európskej únie (EÚ), aj hospodárske úlohy, ktoré sú v niektorých prípadoch naliehavejšie.

2. Vo výročnom vyhlásení o eurozóne a jeho sprievodnom dokumente, výročnej správe o eurozóne, sa predkladajú názory Komisie na povahu týchto úloh a rozoberá sa v nich vhodná reakcia zo strany hospodárskych politík na úrovni eurozóny a členských štátov. Cieľom tohto dokumentu je zvýšiť povedomie a podnietiť širokú diskusiu o hospodárskych politikách a vývoji v eurozóne; sú to otázky, ktoré sa týkajú 310 miliónov ľudí žijúcich v eurozóne. Vystupuje to do popredia aj v súvislosti s rozšírením eurozóny, keď sa Slovinsko stane najnovším členským štátom eurozóny, ktorý sa k nej pripojí 1. januára 2007[1]. Informovaním tvorcov politiky a širokej verejnosti dopĺňa analýzu hospodárstva eurozóny, vypracovanú Komisiou, v publikáciách ako sú napríklad Štvrťročná správa o eurozóne, Verejné financie v Hospodárskej a menovej únii a Hodnotenie výsledkov hospodárstva EÚ.

II. ZLEPŠUJÚCI SA VÝHĽAD PRE HOSPODÁRSTVO

3. Potom, čo sa eurozóna zbavila stagnácie ostatných piatich rokov, zažíva teraz oživenie hospodárskej činnosti. Podniky sa pozerajú do budúcnosti s väčším optimizmom, a to vďaka svojim silným ziskom a nízkym úrokovým sadzbám. Aj spotrebitelia sa postupne stávajú sebaistejšími, pokiaľ ide o ďalší vývoj, a očakáva sa, že výdavky sa budú po niekoľkých rokoch zdržanlivosti postupne zvyšovať. Lepšiu výkonnosť eurozóny na domácej pôde podporuje stále silnejúci rast zahraničného dopytu. To je odrazom živého svetového obchodu, ale aj zlepšujúcej sa konkurencieschopnosti na celosvetovej úrovni.

4. Rast sa vracia k svojmu potenciálu, ale nie sú tu dôvody na sebauspokojenie. Podľa najnovšej prognózy Európskej komisie má HDP eurozóny v roku 2006 vzrásť o 2,1 % – na rozdiel od miery rastu vo výške 1,3 % v roku 2005. Očakáva sa, že inflácia spotrebiteľských cien, ktorá v uplynulom roku dosiahla 2,2 %, čo bolo čiastočne výsledkom vysokých nákladov na energiu, sa ustáli na tejto úrovni. V tomto roku sa v eurozóne vytvorí vyše milióna nových pracovných miest. Aj napriek tomu, že nezamestnanosť v poslednom čase klesla, v máji 2006 bola na úrovni 7,9 % pracovných síl, zatiaľ čo pri 0,9 % ročnom raste zamestnanosti je tempo vytvárania pracovných miest v eurozóne stále príliš pomalé. Podobne aj nízka miera potenciálneho rastu v eurozóne, ktorá je okolo 2 % ročne, znamená okrem iného zdôraznenie potreby reforiem na zvyšovanie produktivity. Obnovenie tejto rovnováhy je počas nasledujúcich rokov najvyššou prioritou politík eurozóny.

5. Riziká hospodárskych vyhliadok sú v krátkodobom horizonte pozitívne, ale v strednodobom skôr negatívne. Z krátkodobého hľadiska by vytváranie pracovných miest a priaznivé účinky minulých alebo prebiehajúcich hospodárskych reforiem v eurozóne mohli pomôcť urýchliť hospodársky rast viac, ako sa očakáva. Zo strednodobého hľadiska by sa možnosťou ďalšieho rastu cien ropy mohli utlmiť podmienky rastu v eurozóne. Riziko nesprávnej úpravy celosvetovej nerovnováhy by mohlo mať nepriaznivý vplyv na hospodársky rast vo svete a na oživenie hospodárstva v eurozóne. Na druhej strane, neočakávané zisky krajín vyvážajúcich ropu sa môžu premeniť na dodatočný dopyt po tovare a službách eurozóny.

III. ZABEZPEČENIE ZDRAVÝCH MAKROEKONOMICKÝCH POLITÍ

6. Makroekonomické politiky zohrávajú pri oživení hospodárstva eurozóny dôležitú úlohu, pričom nadväzujú na dôveryhodnosť politického rámca vytvoreného Hospodárskou a menovou úniou. Menová politika pomohla povzbudiť hospodársku činnosť a dôveru zachovaním ústretového postoja, čo viedlo k historicky nízkym nominálnym a reálnym úrokovým sadzbám v roku 2005 pri zachovaní cenovej stability. Priaznivý vplyv na hospodársky rast v eurozóne mala aj fiškálna politika. Samozrejme, že vďaka predchádzajúcim snahám o presadzovanie konsolidácie mohla väčšina členských štátov lepšie umožniť automatickým stabilizátorom, aby v ostatných rokoch hrali všestranne podpornú úlohu.

7. So zlepšovaním hospodárskej situácie sa musí vyvíjať aj prostredie makroekonomickej politiky. Pokiaľ ide o menovú politiku, menový podnet z ostatných rokov sa postupne vytráca. Rozpočtové orgány sú zodpovedné za dobitie rozpočtových batérií Európy po hospodárskom spomalení, a to zlepšením rozpočtových sáld a splatením verejného dlhu. Zabezpečenie udržateľnosti verejných financií je dôležité aj vzhľadom na dodatočné rozpočtové tlaky, ktoré budú prameniť zo starnutia obyvateľstva eurozóny. Podľa najnovšej prognózy Komisie sa očakáva, že celkové výpožičky vlády v eurozóne zostanú v roku 2006 aj napriek lepšej hospodárskej situácii bezo zmien, hoci z menej dočasných opatrení vyplývajú o niečo lepšie štrukturálne saldá. Na úplné vykonanie preventívnej časti Paktu stability a rastu budú niektoré členské štáty eurozóny musieť v rokoch 2006 a 2007 vykonať ambicióznejšiu úpravu rozpočtu, než sa pôvodne predpokladalo v ich programoch stability za rok 2005.

8. Obavy, že úpravou makroekonomickej politiky sa preruší hospodárske oživenie, sú neodôvodnené. Skutočnú obavu vyvoláva to, že nevykonanie týchto úprav ohrozí podmienky pokračujúceho hospodárskeho rastu v eurozóne tým, že sa odložia politické rozhodnutia, ktoré sú potrebné na udržanie oživenia zo strednodobého hľadiska. Čo sa týka makroekonomickej politiky, Európania sa tvrdo poučili, že stratégia vyčkávania nefunguje. V 70. a 80. rokoch minulého storočia prispelo nevenovanie pozornosti makroekonomickej stabilite počas priaznivého obdobia k ochromujúcemu dedičstvu trvalej inflácie, vysokých schodkov a narastaniu dlhu, čím sa vytvoril základ pre nízky hospodársky rast a vysokú nezamestnanosť. Pokiaľ ide o novší vývoj, na konci 90. rokov sa plne nevyužil priaznivý rast na dokončenie fiškálnej konsolidácie uskutočňovanej pred bránami Hospodárskej a menovej únie. Pri hospodárskom raste v eurozóne zažívajúcom po prvýkrát od roku 1999 trvalé zlepšovanie sa Európska komisia domnieva, že najlepšou politickou odpoveďou by bola kombinácia prezieravých makroekonomických politík, ktorá napomáha cenovej stabilite a poklesu fiškálnej nerovnováhy, spoločne so štrukturálnymi reformami na zlepšenie fungovania trhov výrobkov, práce a kapitálu.

IV. UPEVNENIE HOSPODÁRSKEJ REFORMY V EUROZÓNE

9. Vyhrať bitku o makroekonomickú stabilitu v eurozóne a vojnu o rast a zamestnanosť je hospodárskou a politickou prioritou. Dvanásť miliónov mužov a žien v eurozóne je stále nezamestnaných. Rast a produktivita sú príliš nízke, najmä ak sa zoberú do úvahy naliehavé úlohy, ktoré súvisia s naším starnúcim obyvateľstvom. Nie všetci Európania už plne využívajú výhody technického pokroku a globalizácie. Ak keď niektorí kladú vinu za znepokojivý hospodársky rast a stav zamestnanosti v eurozóne v ostatných piatich rokoch jednotnej mene, skutočný dôvod spočíva v nedostatočnom pokroku reformy trhu výrobkov, práce a kapitálu. Zrýchlenie tempa hospodárskych reforiem, podporovanie väčšej hospodárskej súťaže a zabezpečenie makroekonomickej stability majú v prípade lisabonského partnerstva pre rast a zamestnanosť zásadný význam.

10. Zabezpečenie širokej verejnej podpory má pre úspech hospodárskych reforiem zásadný význam. Vzhľadom na to, že v Európe rastie uvedomenie si potreby makroekonomickej stability, je potrebné zaoberať sa niekoľkými pretrvávajúcimi mýtmi o hospodárskej reforme. Jedným z nich je i ten, že hospodárska reforma znamená vzdať sa životnej úrovne, ktorú si Európania už nemôžu dovoliť. Aj keď hospodárska reforma môže byť spojená s krátkodobými nákladmi na prispôsobenie, v konečnom dôsledku znamená zvýšenie európskej životnej úrovne. Podľa štúdie Európskej komisie by rozsiahle hospodárske reformy na trhu výrobkov, práce a kapitálu mohli viesť k zvýšeniu potenciálneho rastu v rámci Európskej únie z 2 % na 3 %. To znamená viac pracovných miest, vyššie disponibilné príjmy a modernizáciu jedinečného európskeho sociálneho štátu. Ďalší mýtus je, že dovozom odlišného hospodárskeho a sociálneho modelu sa Európa stáva menej európskou. Naopak, hospodárska reforma je o nadviazaní na európske hodnoty podnikavosti a záujmu o sociálne veci, ktoré sú zakotvené v Rímskej zmluve.

11. Hlavní predstavitelia EÚ uznali, že hospodárska reforma je neoddeliteľnou súčasťou členstva v eurozóne. Na jarnom zasadnutí Európskej rady začiatkom tohto roka sa znovu zdôraznilo, že, pokiaľ ide o menovú úniu, dobre fungujúce trhy výrobkov, práce a kapitálu majú hrať dôležitú úlohu pri zvyšovaní rastového potenciálu ako aj pri zmierňovaní účinku hospodárskych šokov. Ceny a mzdy, ktoré rýchlo reagujú na meniacu sa hospodársku situáciu, majú takisto zásadný význam pre znižovanie neodôvodnených rozdielov medzi členskými štátmi eurozóny, pokiaľ ide o infláciu a hospodársky rast. Hoci všetky členské štáty EÚ ťažia výhody z lisabonskej reformnej agendy, členské štáty eurozóny majú ďalší motív na posilnenie úsilia o štrukturálne reformy, pretože výhody väčšej hospodárskej súťaže budú narastať rýchlejšie, ak členské štáty menovej únie otvoria svoje trhy spoločne.

12. Prvoradé je, aby členské štáty eurozóny podnikli rozhodné kroky na ceste hospodárskej reformy stanovenej v Integrovaných usmerneniach pre hospodársky rast a zamestnanosť na roky 2005-2008. Ako sa uvádza vo výročnej správe Komisie o pokroku v Lisabonskej stratégii, ktorá bola schválená v januári 2006, členské štáty eurozóny preukázali vo svojich národných programoch reforiem odhodlanie dosiahnuť udržateľné verejné financie, zvýšiť produktivitu práce a mieru zamestnanosti a zapojenia na trhu práce a zároveň dodržiavať záväzné pravidlá udržateľného rozvoja. Napriek tomu bude potrebné, aby niektoré členské štáty zvýšili svoje úsilie na zabezpečenie dobrého fungovania trhu výrobkov, služieb, práce a kapitálu v záujme dynamického a bezproblémového fungovania Hospodárskej a menovej únie. Medzi kľúčové priority v tejto súvislosti patrí urýchlenie tempa výskumu a vývoja v eurozóne, podpora väčšej hospodárskej súťaže v oblasti služieb a sieťových odvetví, predovšetkým v energetike, a dosiahnutie väčšej prispôsobivosti trhu práce.

13. Rozhodujúce je zabezpečiť udržateľný sociálny model, dosiahnuť vyšší rast a vyššiu zamestnanosť. V tejto súvislosti reformy, ktoré sa často nazývajú ako „flexicurity“ (ďalej len „flexiistota“), ktorých priekopníkmi boli severské krajiny, môžu byť pre členské štáty eurozóny zdrojom inšpirácie. Tieto reformy viedli k dynamickým hospodárstvam prostredníctvom presadzovania vysokého stupňa prispôsobivosti v organizácii práce a pracovných vzťahoch, pričom poskytovali pracovným silám istotu, okrem iného prostredníctvom značných investícií do celoživotného vzdelávania a rekvalifikácie a aktivačných politík pre nezamestnané osoby. Hoci neexistuje jediný a univerzálny model „flexiistoty“, zásadu zvýšenia flexibility, kde je to potrebné na trhu práce, pri súčasnom zabezpečení určitých istôt pre pracovníkov, možno uplatniť rôznymi spôsobmi[2]. Skúsenosti severských krajín nemožno ľahko preniesť na ostatné členské štáty. Popri skutočnosti, že preferencie môžu byť na vnútroštátnej úrovni odlišné, tvorcovia politiky musia venovať primeranú pozornosť napríklad rozpočtovým vplyvom takýchto reforiem, osobitne v krajinách s významným schodkom alebo ktoré môžu byť pod tlakom rozpočtových následkov starnúceho obyvateľstva.

V. JEDNA MENA, JEDEN TRH

14. Členské štáty v 80. rokoch uznali, že vytvorenie „jedného trhu" v Európe bolo silným dôvodom na vytvorenie „jednej meny". Teraz, keď je jedna mena skutočnosťou, členské štáty eurozóny musia byť presvedčené o podpore politík, ktorými sa udržiava vnútorný trh. Niektoré členské štáty tento cieľ počas ostatných dvanástich mesiacov spochybňovali zdôrazňovaním nutnosti chrániť svoje kľúčové priemyselné odvetvia pred cezhraničnou hospodárskou súťažou. Tým sa však zakazuje spoločnostiam preskúmať všetky možnosti, ktoré ponúka vnútorný trh, a poškodzuje to spotrebiteľov, ktorí prichádzajú o výhody vyplývajúce z nižších cien a väčšieho výberu. Pred päťdesiatimi rokmi signatári Rímskej zmluvy urobili prelom v týchto politikách slávnostným vyhlásením záväzku týkajúceho sa voľného pohybu osôb, tovaru, služieb a kapitálu, čím položili základ hospodárskej prosperity a politickej stability Európy v druhej polovici 20. storočia. Oddanosť týmto zásadám sa musí obnoviť voľbou takých hospodárskych politík, ktorými sa udržiava vnútorný trh a podporujú hmatateľné hospodárske výhody pre eurozónu a EÚ ako celok.

15. Hospodárska reforma v členských štátoch je nevyhnutná na prehĺbenie vnútorného trhu a udržanie Hospodárskej a menovej únie. Vnútorný trh zohráva kľúčovú úlohu pri dosahovaní cieľa zabezpečiť vyšší rast a vytvoriť viac pracovných miest. Vnútorný trh, ktorý sa opiera o jednotnú menu, podporuje účinnejšie prideľovanie zdrojov a ponúka významnejšie obchodné príležitosti na podnikanie a širší výber spotrebiteľom. Vnútorný trh však môže naplno rozvinúť svoj potenciál len vtedy, ak budú členské štáty efektívne implementovať a uplatňovať právne predpisy schválené na európskej úrovni. V tejto súvislosti zdrojom obáv zostáva nedostatočné transponovanie a uplatňovanie právnych predpisov o vnútornom trhu mnohými členskými štátmi eurozóny. Sedem členských štátov eurozóny nedosiahlo cieľ 1,5 % deficitu transponovania právnych predpisov, pričom štyri najväčšie krajiny eurozóny dosahujú najhoršie výsledky spomedzi EÚ-25, pokiaľ ide o prípady porušenia právnych predpisov. Na zvýšenie rastového potenciálu a schopnosti eurozóny reagovať na hospodárske šoky bude podstatné napredovať v ďalšej hospodárskej integrácii prostredníctvom dôkladnejšej transpozície a lepšej implementácie smerníc.

16. Reforma odvetvia služieb má pre eurozónu rozhodujúci význam. Význam podpory väčšej integrácie v oblasti služieb by sa nemal podceňovať, pretože služby predstavujú približne 70 % všetkých pracovných miest a pridanej hodnoty v hospodárstve eurozóny. V tejto súvislosti je úplná implementácia smernice EÚ o službách po jej prijatí v druhej polovici tohto roka rozhodujúca pre posilnenie hospodárskej súťaže a hospodárskej dynamiky v Európe a plné využitie potenciálnych výhod, ktoré ponúka jednotná mena.

17. Najmä integrácia finančného trhu ponúka skutočné výhody tým, že prispieva k vyššej produktivite a konkurencieschopnosti a v konečnom dôsledku zvyšuje potenciál hospodárskeho rastu. Odstránenie prekážok pri vytváraní jednotnej platobnej oblasti eurozóny (SEPA) by viac motivovalo obchod, spotrebu a investovanie v rámci eurozóny tým, že občania a podnikatelia by mohli uskutočňovať cezhraničné platby tak ľahko, bezpečne a efektívne ako vo svojich krajinách a pri rovnakých poplatkoch. Integrácia finančného trhu môže prispieť aj k bezproblémovému fungovaniu Hospodárskej a menovej únie, a to presadzovaním makroekonomických úprav a zvyšovaním odolnosti eurozóny vo vzťahu k vonkajším hospodárskym šokom. V hospodárskych štúdiách sa predpokladá, že integráciou finančného trhu EÚ by sa HDP mohol postupom času zvýšiť o 0,5 až 1,1 %.

18. EÚ a eurozóna musia nadviazať na úspechy eura a akčného plánu EÚ pre finančné služby. To si vyžaduje konsolidáciu existujúcich právnych predpisov o finančných službách a zabezpečenie včasnej implementácie a účinného presadzovania pravidiel vnútorného trhu. Ďalšie opatrenie bude potrebné na otvorenie rozkúskovaných európskych maloobchodných finančných služieb, napríklad uľahčiť spotrebiteľom, aby sa mohli porozhliadnuť po najlepších plánoch sporenia, hypotékach, poistení a dôchodkoch. Ďalšia dôležitá úloha v nastávajúcich piatich rokoch bude vypracovať celoeurópsku koncepciu regulácie finančného trhu a dohľadu nad ním s cieľom udržať krok s narastajúcou cezhraničnou integráciou finančného odvetvia. Aj keď v podstate ide o pozitívny – a dokonca potrebný – vývoj, ktorého cieľ je posilniť potenciál hospodárskeho rastu EÚ, zároveň to znamená, že je potrebné, aby vnútroštátne orgány boli ochotné prispôsobiť sa novému finančnému prostrediu. V tejto súvislosti sa pretrvávajúca tendencia členských štátov pridávať pri transponovaní smerníc do vnútroštátnych všeobecne záväzných predpisov nepotrebné ustanovenia musí obmedziť, ak sa majú prejaviť všetky výhody integrovaného trhu pri finančných službách.

19. Na dosiahnutie udržateľného zlepšenia rastu produktivity je potrebné, aby eurozóna vytvorila, a najmä vstrebala a využila znalosti. V tejto súvislosti sú pre inovačnú činnosť podnikov dôležité priaznivé rámcové podmienky vrátane integrovaného a efektívneho rámca pre ochranu práv duševného vlastníctva. Podniky musia mať priaznivý právny rámec, dostatočnú ponuku vysoko kvalifikovaných pracovníkov a prístup k cenovo dostupným zdrojom financovania. Ďalšia nevyhnutná podmienka je investovať väčšie množstvo zdrojov do výskumu a vývoja a do inovácií, a najmä je potrebné v rámci celej Európy využiť úspory z rozsahu tým, že sa podporia projekty a činnosti s významným cezhraničným rozsahom. Výdavky na výskum a vývoj dosahujú približne 2 % HDP, čo je výrazne pod celoeurópskym cieľom, ktorý je na úrovni 3 %. Všetky členské štáty eurozóny si pri predkladaní svojich národných programov reforiem stanovili ciele týkajúce sa zvýšenia výdavkov na výskum a vývoj.

20. Reformami, ktoré sú zamerané na zvýšené využitie pracovných síl a ľudského kapitálu, sa zlepší aj prispôsobivosť pracovnej sily eurozóny a uľahčí jej mobilita. Navyše od opatrení, ktoré sú zamerané na zladenie dopytu po pracovných silách a ich ponuky, napr. prostredníctvom modernizácie verejných služieb zamestnanosti, možno očakávať zlepšenie prispôsobovania sa hospodárskym šokom. Aj keď niektoré členské štáty eurozóny uskutočnili reformy v tejto oblasti, opatrenia sa všeobecne zameriavali na flexibilitu pracovných zmlúv pre nových účastníkov a znevýhodnené osoby čeliace špecifickým ťažkostiam na trhu práce prostredníctvom zmlúv na dobu určitú, úrady práce, programy verejnej zamestnanosti, pritom sa ponechali bezo zmeny niektoré aspekty právnych predpisov o pracovnom pomere na dobu neurčitú, čo môže pôsobiť ako prekážka pre prispôsobenie pracovného trhu.

21. Na zlepšenie ponuky vysoko kvalifikovaných pracovných síl v celej eurozóne je potrebné v mnohých členských štátoch modernizovať systémy vzdelávania a odbornej prípravy. Úsilie by sa malo sústrediť na modernizáciu kvality ľudského kapitálu a kvalifikačnej základne pracovných síl. Úroveň dosiahnutého vzdelania mládeže je v eurozóne výrazne nižšia ako v zostávajúcej časti EÚ. Rovnako sa vyžaduje, aby politiky obsahovali vypracované súvislé a obsiahle stratégie celoživotného vzdelávania, čo pomôže presadzovať pružné spôsoby vzdelávania od raného štádia, významne znížiť podiel žiakov, ktorí predčasne skončia školskú dochádzku, zvýšiť podiel mladých ľudí, ktorí dokončia školskú dochádzku na vyššom stredoškolskom stupni, a zlepšiť kvalitu, význam a príťažlivosť odborného vzdelávania a prípravy. Je potrebné zlepšiť kvalitu terciárneho vzdelávania s cieľom zvýšiť podiel univerzít na sociálnej a hospodárskej inovácii. Je potrebné usilovať sa o vynikajúcu kvalitu, a to pomocou prepojenia inštitúcií vyššieho vzdelávania s výskumnými a technologickými strediskami a podnikmi. Efektívnym využívaním dostupných finančných prostriedkov EÚ členskými štátmi, najmä z Európskeho sociálneho fondu a programov vzdelávania a odbornej prípravy, by sa prispelo k splneniu týchto cieľov.

VI. DYNAMICKÉ A BEZPROBLÉMOVÉ FUNGOVANIE HOSPODÁRSKEJ A MENOVEJ ÚNIE

22. Pretrvávanie rozdielov v raste a inflácii medzi jednotlivými krajinami eurozóny si zaslúži pozornosť. Napríklad v roku 2005 predstavoval rozdiel medzi krajinami s najpomalším a najrýchlejším hospodárskym rastom v rámci eurozóny 4,5 percentuálnych bodov a rozdiel medzi najvyššou a najnižšou mierou inflácie 3 percentuálne body. Ako sa uvádza vo výročnej správe o eurozóne, rozdiely v raste a inflácii sú bežnou črtou menových únií a môžu byť reakciou na rozmanitosť priaznivých činiteľov vrátane rozdielov v prírastku obyvateľstva a účinku dobiehania menej bohatými členskými štátmi. Cyklické rozdiely sa v ostatných rokoch veľmi znížili, a to vďaka užšiemu zladeniu cyklov a obmedzení politických chýb následkom lepšej koordinácie makroekonomickej politiky. To je pre menovú úniu priaznivý vývoj. Klesajúci význam cyklických činiteľov však znamená, že na štrukturálne činitele v súčasnosti pripadá vysoký podiel pretrvávajúcich rozdielov v raste. Predovšetkým sa zdá, že niektoré členské štáty by sa mohli prispôsobovať hospodárskym šokom a dlhodobému hospodárskemu vývoju iba veľmi pomaly. Ak sa politiky nezmenia, znamená to, že priepasť medzi rýchlo a pomaly rastúcimi štátmi eurozóny sa môže časom prehĺbiť a rozdiely v inflácii sa môžu časom premietnuť do vážnej straty konkurencieschopnosti, čo by si vyžiadalo úpravy, ktorých závažnosť by bola úmerná tomu, o koľko by sa tento krok odložil.

23. Snaha o vysporiadanie sa s rozdielmi v raste a inflácii vyžaduje kombináciu zdravých rozpočtových politík a hospodárskych reforiem. Kroky, ktoré je potrebné urobiť, sú stanovené v Integrovaných hlavných usmerneniach pre rast a zamestnanosť na roky 2005-2008. Zachovanie prezieravých rozpočtových politík, najmä počas priaznivého obdobia, umožní, aby sa automatickými rozpočtovými stabilizátormi zmiernili hospodárske šoky, ktoré sú hnacou silou rozdielov v raste a v inflácii. Hospodárskymi reformami sa pomôže aj tomu, aby ceny a mzdy rýchlejšie reagovali na meniacu sa hospodársku situáciu a podporí sa nimi účinnejšie prideľovanie zdrojov. Väčšina členských štátov však musí zrýchliť tempo reforiem s cieľom posilniť hospodársku súťaž a zvýšiť produktivitu na trhu s tovarom a službami. Pomôcť by mohli aj politiky, ktoré prehĺbia vnútorný trh v oblasti služieb, napríklad finančné trhy, tým, že sa nimi bude presadzovať užšie zladenie obchodných cyklov v jednotlivých členských štátoch. Niektoré členské štáty budú musieť okrem toho prijať opatrenia na to, aby sa pri určovaní platov zohľadnila cenová stabilita, trendy v produktivite zo strednodobého hľadiska a rozdiely v súvislosti so zručnosťami a podmienkami na miestnom trhu práce.

VII. CELOSVETOVÁ ÚLOHA EUROZÓNY A ÚLOHY

24. Euro je kľúčovou celosvetovou menou, ktorá poskytuje výhody eurozóne a zvýrazňuje potrebu zohľadňovať medzinárodný finančný rozvoj. Zavedenie eura viedlo k seizmickému posunu na medzinárodných finančných trhoch. Eurozóna predstavuje v súčasnosti približne jednu šestinu svetového HDP a jednu pätinu svetového obchodu a na euro pripadá značná a stále sa zväčšujúca časť hodnoty medzinárodného dlhového trhu (31,5 % v porovnaní so 44 % pre USD v polovici roku 2005). Na euro rovnako pripadá významná časť medzinárodných bankových záväzkov a devízových transakcií. Napríklad od roku 1999 je euro druhou najpoužívanejšou menou nominálnej hodnoty pri pôžičkách bánk eurozóny nebankovým vypožičiavateľom mimo eurozónu, a to s podielom vyše 39 % v prvom štvrťroku 2005 (oproti 44 % pre USD). Euro sa v značnej miere využíva aj pri stanovovaní cien, fakturovaní a uhrádzaní medzinárodných obchodných transakcií medzi eurozónou a tretími krajinami a v niektorých prípadoch aj medzi tretími krajinami navzájom. Euro zohráva významnú úlohu aj ako medzinárodná mena pre devízové rezervy, na ktorú pripadá približne 25 % svetových rezerv v porovnaní so 66 % pre USD.

25. Neobyčajný rozsah a trvanie celosvetových nerovnováh sú kľúčovou výzvou pre svetové hospodárstvo a eurozónu. V roku 2005 zaznamenali Spojené štáty najväčší schodok bežného účtu vo svojej histórii - vo výške 6,4 % HDP Spojených štátov a 1,5 % svetového HDP. Schodok sa z veľkej časti financuje prílivmi kapitálu z Japonska, Číny a ostatných krajín východnej Ázie a v poslednom čase aj z krajín Stredného východu (ktorý ťaží z neočakávaných výnosov z ropy). Hoci postoj finančných trhov k tejto situácii bol pomerne optimistický, neobyčajná veľkosť a trvanie celosvetových nerovnováh znamená, že nemôžu pokračovať donekonečna.

26. Nesprávne zvrátenie celosvetových nerovnováh by mohlo mať krutý nepriaznivý účinok na rast svetového hospodárstva a medzinárodnú finančnú stabilitu. Aj keď eurozóna má zhruba vyrovnaný bežný účet, proti účinkom takejto krízy by nebola odolná. Nesprávnou nápravou celosvetových nerovnováh by sa mohol ovplyvniť obchod eurozóny z dôvodu zmien výmenných kurzov a celosvetového dopytu. Nepriaznivo by to ovplyvnilo hodnotu zahraničných aktív rezidentov eurozóny. Vážne zasiahnutá by mohla byť aj podnikateľská dôvera, najmä v prípade vážneho zúženia výroby v regiónoch so schodkom.

27. Riešenie celosvetových nerovnováh správnym spôsobom si vyžaduje pozvoľný presun celosvetového dopytu z regiónov so schodkami na bežnom účte do regiónov s prebytkami na bežnom účte. Spojené štáty môžu zohrať svoju úlohu tým, že zvýšia súkromné i verejné úspory. V tejto súvislosti by mohli významne prispieť makroekonomické politiky orientované na stabilitu, a predovšetkým udržateľný stav verejných financií. Vo východnej Ázii je úlohou znížiť nadmerné úspory. Znížiť globálne vonkajšie nerovnováhy by pomohol prechod k hospodárskemu rastu tvorenému viac domácimi činiteľmi, a to prostredníctvom lepších systémov sociálneho zabezpečenia a rozvoja finančného trhu. Podporil by sa tým aj dlhodobejší rozvoj východnej Ázie. Keď sa domáci dopyt v týchto krajinách zrýchli, ich prebytky úspor (a bežného účtu) sa znížia.

28. Hospodárske reformy v Európe pomôžu eurozóne, aby sa prispôsobila prípadnému nepriaznivému vývoju a aby zohrávala úlohu pri správnej náprave celosvetových nerovnováh. Lepšie fungujúci trh výrobkov, práce a kapitálu by viedol k tomu, že Európa by sa stala príťažlivejšou pre investorov, hoci by to pravdepodobne nemalo za následok veľké zmeny na bežnom účte, pretože by sa zvyšovali dopyt aj ponuka. Popritom aj zlomok zmeny na bežnom účte eurozóny by sa prejavil ako zlepšenie na bežnom účte USA. Napriek tomu však hospodárske reformy sú aj naďalej žiaduce z hľadiska zlepšovania výkonnosti eurozóny, pretože sa nimi zvyšuje rastový potenciál a posilňuje odolnosť so zreteľom na možné nepriaznivé hospodárske šoky. Touto otázkou sa podrobnejšie zaoberá výročná správa o eurozóne.

VIII. ZVÝŠENIE ÚČINNOSTI KOORDINÁCIE

29. Udržanie hospodárskeho oživenia a presadzovanie makroekonomickej stability a štrukturálnych reforiem pre dynamické a bezproblémové fungovanie Hospodárskej a menovej únie si vyžaduje odhodlanie členských štátov a silnú vedúcu úlohu na úrovni eurozóny. Európska rada si na svojom jarnom zasadaní v roku 2006 uvedomila osobitný význam posilnených štrukturálnych reforiem pre členské štáty, ktoré majú spoločnú menu euro a zdôraznila nevyhnutnosť účinnej politickej koordinácie eurozóny. Popri kľúčovej úlohe ECOFINu pomáha Euroskupina, ktorá na neformálnom základe združuje ministrov financií eurozóny, Komisiu a ECB, presadzovať konsenzus v rámci celej eurozóny, pokiaľ ide o spoločné úlohy hospodárskej politiky. Členské štáty eurozóny by mohli mať väčší úžitok zo zasadnutí Euroskupiny tým, že sa zapoja do dôkladnejšej diskusie o makroekonomických politikách a tesnejšie nadviažu na štrukturálne reformy v členských štátoch eurozóny, najmä keď majú význam pre fungovanie Hospodárskej a menovej únie. Mohli by sa prijať aj opatrenia na zvýšenie účinnosti koordinácie hospodárskej politiky v eurozóne, napríklad možným prechodom na EÚ semester pre rozpočtový dohľad, koordináciou vnútroštátnych rozpočtových kalendárov medzi členskými štátmi eurozóny a zabezpečením väčšej súdržnosti medzi makroekonomickými politikami a štrukturálnymi reformami.

30. Rastúcim významom eura ako celosvetovej meny a úlohami, ktoré okrem iného vyplývajú aj z celosvetových nerovnováh, sa vyzdvihuje potreba vedúcej úlohy, ktorú by eurozóna mala preukázať na svetovej scéne. Komisia si uvedomuje, že v ostatných rokoch došlo v tejto súvislosti k určitému pokroku. Napríklad menovanie predsedu Euroskupiny na obdobie dvoch rokov v roku 2004 prinieslo vonkajšiemu zastúpeniu eurozóny väčšiu stabilitu. Pre nedostatok spoločných postojov medzi orgánmi eurozóny a nedostatku pevného odhodlania ich členských štátov, pokiaľ ide o otázky spoločného strategického významu, však bolo pre Európu ťažké preukázať vedúcu celosvetovú hospodársku úlohu. Európska komisia podporuje lepšiu koordináciu vonkajšieho zastúpenia EÚ v medzinárodných finančných inštitúciách a fórach a je pripravená k nej prispieť.

IX. ZÁVERY

31. Mať jednotnú menu znamená vysporiadať sa so spoločnými úlohami a povinnosťami. V tomto výročnom vyhlásení o eurozóne sa zdôrazňujú najdôležitejšie úlohy eurozóny. Optimistickejší výhľad pre hospodárstvo eurozóny si vyžaduje rozhodnú úpravu makroekonomických politík, predovšetkým zrýchlením rozpočtovej konsolidácie. V mikroekonomickej oblasti sú na zvýšenie produktivity a podporu rastu a zamestnanosti zásadné posilnené štrukturálne reformy. Tie sú rovnako dôležité pre bezproblémové fungovanie Hospodárskej a menovej únie, pretože ceny a platy sa v niektorých členských štátoch prispôsobujú hospodárskym šokom príliš pomaly. Členské štáty eurozóny majú zároveň silný motív na prehĺbenie vnútorného trhu, pretože zvýšená hospodárska integrácia pomôže plne využiť výhody jednotnej meny a rýchlo reagovať na hospodársky vývoj. Vo vonkajšej oblasti sa rastúcim významom eura ako celosvetovej meny a úlohami, ktorým svetové hospodárstva čelia, zvýrazňuje potreba významnejšej roly v medzinárodných otázkach. Vysporiadať sa s tými úlohami a plniť povinnosti si vyžaduje odhodlanie členských štátov a opatrenia na zlepšenie účinnosti koordinácie hospodárskych politík.

[1] Súčasnými členmi eurozóny sú Belgicko, Nemecko, Grécko, Španielsko, Francúzsko, Írsko, Taliansko, Luxembursko, Holandsko, Rakúsko, Portugalsko a Fínsko.

[2] Komisia začala proces úvah a analýz rôznych koncepcií „flexiistoty“ a má v úmysle predložiť na túto tému oznámenie v prvej polovici roku 2007.