SK Úradný vestník Európskej únie C 161/28

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa zakladá Európsky technologický inštitút“

KOM(2006) 604 v konečnom znení/2 – 2006/0197 (COD)

(2007/C 161/06)

Rada sa 20. decembra 2006 rozhodla podľa článku 157 ods. 3 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom stanovisko v danej veci.

Výbor sa rozhodol poveriť vypracovaním stanoviska na túto tému odbornú sekciu pre jednotný trh, výrobu a spotrebu.

Vzhľadom na naliehavosť danej témy bol pán PEZZINI rozhodnutím Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na 434. plenárnom zasadnutí (schôdza zo 14. marca 2007) vymenovaný za hlavného spravodajcu. Výbor prijal 93 hlasmi za, 2 hlasmi proti, pričom 1 sa hlasovania zdržal, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 Špičkové výkony v oblasti vedy a techniky a ich premena na konkurencieschopnú ekonomickú silu sú základnými predpokladmi pre zabezpečenie našej budúcnosti (pokiaľ ide napríklad o nanotechnológiu, informačnú spoločnosť, energetické a klimatické otázky), pre zachovanie a zlepšenie nášho aktuálneho postavenia na medzinárodnej scéne a pre rozvíjanie, a nie ohrozovanie, európskeho sociálneho modelu.

1.2 Výbor hodnotil vždy pozitívne každú iniciatívu zameranú na: — posilnenie inovačnej kapacity Spoločenstva a členských štátov, — podporu integrovaného prístupu k vedomostnému trojuholníku (1), — posilňovanie vzťahov medzi akademickým a podnikateľským prostredím, — podporu úsilia o posilnenie výskumu a inovácie, — rozšírenie súkromno-verejných partnerstiev v rámci výskumu a technologického rozvoja, — posilnenie prístupu malých a stredných podnikov k novým poznatkom.

1.3 EHSV dôrazne a s presvedčením podporuje myšlienku vytvorenia nástroja ako je Európsky technologický inštitút (ETI) s cieľom prispieť k rozvoju kvalitného vzdelávania, inovácie a výskumu a podporiť spoluprácu a integráciu medzi európskymi špičkovými strediskami v oblasti priemyslu, vzdelávania a výskumu.

1.4 Výbor zdôrazňuje, že je dôležité rozvíjať tento návrh tak, aby bol v súlade s jeho právnym základom a bol zameraný predovšetkým na „urýchlenie adaptácie priemyslu na štrukturálne zmeny, podporu prostredia, ktoré je priaznivé pre vytváranie a rozvoj podnikov v celom Spoločenstve, najmä malých a stredných podnikov, podporu prostredia priaznivého pre spoluprácu medzi podnikmi, pomoc pri lepšom využívaní priemyselného potenciálu, inovačného, výskumného a technického rozvoja (2).“

1.5 Výbor však zastáva názor, že ak má byť tento nový integrovaný vedomostný, výskumný a inovačný nástroj úspešný, je potrebné, aby sa dokázal špecifikovať a odlíšiť vzhľadom na iné, už existujúce integrované nástroje Spoločenstva ako napríklad európske technologické platformy, spoločné európske iniciatívy, vysoko špecializované európske siete, integrované projekty alebo vyspelé európske modely magisterského štúdia (3).

1.6 Výbor si však uvedomuje, že by nebolo vhodné vytvárať jednoduché paralely medzi budúcim inštitútom ETI a inštitútom MIT (Massachusetts Institute of Technology) v USA, pretože tento americký inštitút nikdy nebol vysoko špecializovaným federálnym projektom, ale vysoko špecializovanou univerzitou, ktorá sa vyznačuje existenciou univerzitnej rady MIT s pričlenenou investičnou spoločnosťou (Investmnent managment company). Avšak úspech inštitúcií ako MIT ukazuje, že výnimočnosť je výsledkom vývojového procesu založeného na vhodných princípoch a dostatočnej podpore.

1.7 Výbor však zastáva názor, že ak sa budúci ETI chce stať výkonným hráčom na svetovej úrovni, teda referenčným modelom a symbolom výkonnosti európskej výnimočnosti, musí byť viac než len poskytovateľom dodatočných zdrojov.

1.8 Preto jeho koncepcia ale aj štruktúra a členenie musia nielen plne zodpovedať cieľom vytýčeným v zmluve, ktorá je jeho právnym základom, ale tiež vytvárať kultúru odbornosti a výnimočnosti orientovanú na vedu a technológiu, ktorá priláka najlepších študentov a vychová tých najlepších vedcov a inžinierov. Toto je základným predpokladom pre vytváranie nových poznatkov a trvalej inovácie.

1.9 Podľa názoru výboru je tiež dôležité neuspokojiť sa s myšlienkou „medzinárodne prestížnej znalostnej základne“ (4), ale využiť energiu všetkých zainteresovaných subjektov na vytvorenie značky vynikajúcich výsledkov, ktoré sú charakteristické pre jednotlivé „znalostné a inovačné komunity“, aby sa dosiali konkrétne výsledky, ktoré by mali dosah na trh: — v oblasti prenosu vedomostí a výsledkov výskumu do konkrétnych inovácií na trhu, — vďaka vytváraniu nových podnikov s vynikajúcou konkurencieschopnosťou, — prilákaním a odbornou prípravou expertov medzinárodného významu, — podporou nových stabilných pracovných miest, ktoré si vyžadujú vysokú kvalifikáciu.

1.10 Štruktúru a členenie inštitútu by bolo potrebné naplánovať a zrealizovať tak, aby: — boli zamerané na obchodnú sféru a európsky trh práce a zvyšovali úsilie o dosiahnutie spoločnosti založenej na vedomostiach, — boli zosúladené s hospodárskym a sociálnym rozmerom modelu Spoločenstva, — boli výrazné medzinárodne zamerané, a tým prilákali výskumných pracovníkov a podniky z celého sveta.

1.10.1 Bolo by potrebné náležite zohľadniť možnosť vytvorenia spoločného podniku.

1.11 Aj keď minimálne prvé úspechy ETI budú vo vysokej miere závisieť od dostatočného financovania zo strany Spoločenstva a členských štátov, tieto finančné prostriedky by nemali byť presúvané z iných schválených programov na výskum a inováciu.

1.11.1 Podľa názoru výboru budú mať v budúcom ETI stále väčší význam na jednej strane mechanizmy na podporu patentov a systémy zaobchádzania s duševným vlastníctvom, a na druhej strane schopnosť získavať finančné prostriedky zo súkromných zdrojov, ktoré by mali výrazne prevažovať nad prostriedkami Spoločenstva, aby neodoberali zdroje určené iným programom, predovšetkým prostriedky určené na výskum a inováciu.

1.11.2 Pokiaľ ide o finančné zdroje podľa názoru výboru by bolo potrebné poskytnúť počiatočné finančné prostriedky zo zdrojov Spoločenstva získaných v rámci doplnkových zdrojov počas priebežného hodnotenia v polovici obdobia siedmeho rámcového programu Spoločenstva pre výskum, technologický rozvoj a demonštračné činnosti. Vo významnej miere by mali prispieť pomernou časťou aj členské štáty. Pritom by sa nemalo zabúdať na možnosť využiť opatrenia EIB na podporu inovačných sietí a univerzitného výskumu.

1.12 Rovnako dôležité sú podľa názoru EHSV schopnosti, ktoré dokáže inštitút vytvoriť na trhu vedomostí a v oblasti inovácie a výskumu s cieľom zabezpečiť stále sa zvyšujúcu interakciu medzi samotným inštitútom a jeho odvetviami, teda vedomostnými a inovačnými komunitami.

1.12.1 To bude možné uskutočniť aj prostredníctvom veľkých verejných podujatí organizovaných v rámci systému ETI, ktoré budú zamerané na uplatňovanie jednotného označenia výnimočnosti koncipovaného formou decentralizovanej siete zameranej na príťažlivosť a šírenie zdrojov vedomostí a inovácie.

1.12.2 Inovácia a úspech sú výsledkom krehkej rovnováhy medzi postupmi zameranými na dosiahnutie cieľa a slobodou jednotlivca rozvíjať nové nápady a koncepty, ktoré budú musieť podstúpiť skúšku v prostredí hospodárskej súťaže. Dodržiavanie kritérií zabezpečenia kvality, štandardizovaných na európskej úrovni, musí byť základom činnosti v oblasti výskumu, poznatkov a inovácie celej sieťovej štruktúry ETI. Bez trhovej interakcie medzi výskumom, inováciou a priemyslom by mal výskum financovaný z verejných prostriedkov len obmedzený vplyv na hospodárstvo.

1.13 Systém výberu sietí podnikov, výskumných stredísk, laboratórií a univerzít, ktoré by sa mali stať vedomostnými a inovačnými komunitami (VIK), by mal podľa názoru výboru vychádzať z princípu „zdola nahor“ a mal by byť založený na jasných a transparentných kritériách, akými sú výnimočnosť a profesionálny úspech, schopnosti a skúsenosti v oblasti prenosu technológií hlavne do malých a stredných podnikov.

1.13.1 Nový štatút VIK by sa však v žiadnom nemal chápať ako niečo nemenné, ale pravidelne by sa mal prehodnocovať z hľadiska kvality a konkrétnych dosiahnutých výsledkov, a to bez ohľadu na potrebu určitého vývojového obdobia.

1.14 Výbor tiež zastáva názor, že „systém“ ETI by sa prípadne mal zamerať na začleňovanie vybraných špičkových stredísk, ktoré v EÚ už existujú, ale nemal by sa stať byrokratickou nadstavbou na podporu takýchto už existujúcich stredísk. Preto by sa mal zamerať na väčšie uplatňovanie priemyselných aspektov a interdisciplinárneho výskumu tak v rámci svojich štatutárnych orgánov ako aj orgánov poverených výberom.

1.14.1 Na tento účel by bolo vhodné vytvoriť investičnú spoločnosť ETI (ETI investment management company), ktorá by umožnila inovatívny prístup vzhľadom na tradičné nedostatky, ktoré sú často charakteristické pre vzťahy medzi priemyslom, akademickým svetom a výskumom.

1.15 Podľa názoru výboru je nakoniec potrebná väčšia transparentnosť v oblasti definovania a vydávania diplomov ETI sieťou VIK a samotným ETI. Aspoň počas dostatočne dlhého počiatočného obdobia by udeľovanie diplomov malo zostať výsadou ale tiež zodpovednosťou tých univerzít a/alebo technických vysokých škôl členských štátov, ktoré boli vybrané za partnerov v rámci jednotlivých VIK. Po splnení minimálnych podmienok bude môcť byť na ich diplomoch značka ETI.

1.16 Značky ETI by mali byť podľa názoru výboru diplomom zo siete VIK pridelené pod podmienkou, že štúdium a výskumy sa uskutočnia minimálne v troch rôznych inštitútoch troch členských štátov, aby bol zaručený interdisciplinárny európsky rozmer samotného diplomu, že preukážu dostatočný potenciálny inovačný účinok a že ich nakoniec zabezpečí ústredie ETI.

1.17 Pokiaľ ide o štatút ETI, výbor považuje za vhodné, aby správnu radu/riadiaci výbor (5) uvedený v návrhu Komisie doplnil monitorovací výbor zložený zo zástupcov členských krajín pod predsedníctvom zástupcu Komisie, výkonný výbor, v ktorom sú po dvaja zástupcovia podnikateľskej sféry, výskumných stredísk a akademickej sféry, ktorému budú predsedať predseda správnej rady, správny riaditeľ a rektor.

2. Úvod

2.1 Priebežná správa Spoločne pracujeme na hospodárskom raste a zamestnanosti: Nový začiatok lisabonskej stratégie, ktorá bola predložená Európskej rade na jar 2005 (6), stanovila niekoľko základných princípov pre tento nový začiatok: cielenosť iniciatív, ktoré je potrebné uskutočniť, široká účasť, spoločné ciele a nakoniec existencia jasne stanovených úrovní zodpovednosti.

2.2 Ako neoddeliteľná súčasť Lisabonskej stratégie bolo stanovené aj šírenie znalostí prostredníctvom systému vzdelávania vysokej kvality. Európska únia musí hlavne vyvinúť úsilie, aby európske univerzity mohli súťažiť s najlepšími univerzitami sveta. Na to je potrebné vytvoriť európsky priestor vysokoškolského vzdelávania, ktorý bude uľahčovať vytváranie a šírenie znalosti po celom území EÚ.

2.3 Komisia oznámila, že v záujme uskutočnenia tohto cieľa má v úmysle navrhnúť vytvorenie „Európskeho technologického inštitútu“ a zasadiť sa za to, aby sa európske univerzity stali konkurencieschopnými na medzinárodnej úrovni, pretože „súčasné prístupy v oblasti financovania, riadenia a kvality, z mnohých aspektov už nezodpovedajú aktuálnemu všeobecnému trhu akademikov, študentov a samotných vedomostí“.

2.4 Výbor sa už niekoľkokrát vyjadril k tejto problematike (7), napríklad vo svojom prieskumnom stanovisku „Cesta k európskej spoločnosti založenej na vedomostiach – príspevok organizovanej občianskej spoločnosti k Lisabonskej stratégii“ (8), kde medzi iným potvrdil potrebu vytvorenia spoločného európskeho vedomostného priestoru založeného na spolupráci v oblasti vzdelávania, inovácie a výskumu. V tomto stanovisku EHSV vyzval podnikateľskú sféru, finančné inštitúcie a súkromné nadácie, aby akceptovali svoju mieru zodpovednosti a zvýšili investície do vedomostnej ekonomiky a podporili medzi iným dohody o partnerstve verejného a súkromného sektora na európskej úrovni.

2.5 Massachusetts Institute of Technology – MIT – v Spojených štátoch amerických, vytvorený v roku 1861 v Bostone, má v súčasnej dobe 10 000 študentov a profesorský zbor zložený z približne 10 000 osôb zapojených do multidisciplinárneho systému vysokej kvality, ktorý pokrýva oblasti od ekonomiky po právo, od architektúry po inžinierstvo, od techník riadenia po matematiku, fyziku a biológiu. Náklady na prevádzku MIT predstavujú viac ako 1 000 miliónov dolárov ročne, ale na tzv. „šanghajskom zozname“, ktorý uvádza najlepšie univerzity sveta (9), sa nachádza na piatom mieste.

2.6 Pokiaľ ide o Európu, tak do roku 2010 by sa mali dosiahnuť ciele stanovené „Bolonským procesom“, teda iniciatívou, ktorú začala Európska únia v roku 1999 a ktorá je zameraná na harmonizovanie rôznych európskych systémov vyššieho vzdelávania s cieľom vytvoriť „európsky priestor vyššieho vzdelávania“ a podporiť európsky systém vyššieho vzdelávania na celosvetovej úrovni. Sú to tieto ciele: — prijatie systému zrozumiteľných a porovnateľných titulov, — priblíženie systémov vzdelávania tak, aby boli založené na 3 hlavných cykloch (bakalár, magister a doktor), — konsolidácia kreditového systému založeného na systéme ECTS (10), kde by sa kredity mohli získať aj v rámci rôznych disciplín, — podpora mobility (pre študentov, vysokoškolských učiteľov, výskumníkov ako aj technických a administratívnych pracovníkov) a súčasné odstránenie prekážok úplne voľného pohybu, — podpora spolupráce na európskej úrovni v oblasti hodnotenia kvality, — vo vyššom vzdelávaní podpora nevyhnutného európskeho rozmeru, ktorý má dosah na študijné plány, na spoluprácu medzi vysokoškolskými zariadeniami, na mobilitu, na integrované plány, na odborné vzdelávanie a na výskum.

2.7 Európsky parlament prijal 26. septembra 2006 uznesenie o vytvorení európskeho kvalifikačného rámca (11), ktorý zohľadňuje bolonský a kodanský proces z roku 2002, a je založený na podpore väčšej európskej spolupráce v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy a je zameraný na dosiahnutie celého radu konkrétnych výsledkov (12).

2.8 Komisia zverejnila v roku 2005 druhú správu o pokroku v dosahovaní cieľov Lisabonskej stratégie v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy (13), v ktorej sa okrem iného zdôrazňuje, že je ťažké zvýšiť počet absolventov vysokých škôl v Európe, že je potrebné aktualizovať a dopĺňať vedomosti, schopnosti a kvalifikáciu počas celého života prostredníctvom moderných systémov celoživotného vzdelávania a nakoniec, že je potrebné zvýšiť verejné investície do vyššieho vzdelávania a odbornej prípravy ich kombinovaním so súkromnými investíciami a že je potrebné odborne pripravovať vysoko kvalifikovaných a schopných profesorov a ostatných vyučujúcich podľa potrieb vyplývajúcich z výmeny generácií (približne 1 000 000 osôb v období 2005 – 2015).

2.9 V rámci OECD bola v roku 2006 vypracovaná štúdia zameraná na dopyt (14) pod názvom Programme for International Student Assessment (PISA) (15), ktorá prináša celkový prehľad o vlastnostiach, vrodených a nadobudnutých schopnostiach študentov uplatňovať získané vedomosti.

2.10 Slabé stránky európskeho systému vyššieho vzdelávania majú pravdepodobne najmä tieto príčiny (16): — prílišná uniformita: chýba dostatočná flexibilita a rozmanitosť potrebná na to, aby sa vyhovelo novým požiadavkám, — „izolovanosť“: univerzity pôsobia vo „veži zo slonoviny“ bez zodpovedajúceho spojenia so svetom podnikania a so spoločnosťou, — nadmerná regulácia: univerzity sa veľmi často nemôžu modernizovať, pretože existujú prísne právne predpisy na národnej úrovni, — nedostatočné financovanie: výdavky EÚ na výskum a vzdelávanie a odbornú prípravu sú nižšie než výdavky priamych konkurentov. Na vyrovnanie takéhoto rozdielu by bolo potrebné vynaložiť 150 miliárd EUR ročne, čo predstavuje sumu vyššiu než je celý rozpočet Spoločenstva (17).

2.11 Hlavné problémy všeobecného charakteru, ktoré by sa mali vyriešiť vytvorením Európskeho technologického inštitútu, sú tieto: — nízka úroveň investícií do vysokoškolskej výučby a do výskumu a vývoja a ich nedostatočné sústredenie do špičkových centier, ktoré by dokázali čeliť medzinárodnej konkurencii, — nedostatok nástrojov a úrovní prenosu vedomostí ako aj výsledkov výskumu a vývoja do ekonomických aktivít a na pracoviská, v porovnaní s veľkými konkurentmi EÚ, — málo inovačný charakter modelov riadenia a organizácie európskych výskumných ústavov a zariadení vysokého školstva, ktoré sú často málo pružné a veľmi zaťažené predpismi, — absencia integrovaného prístupu k trojuholníku „vzdelanie/výskum/inovácia“, — neschopnosť prilákať a udržať najlepších vyučujúcich a absolventov.

2.12 Európsky parlament vo svojom uznesení o rozpočte na rok 2007 na jednej strane podporil myšlienku zvyšovania potenciálu vedomostného trojuholníka (vzdelanie, výskum a inovácia) a posilnenia väzieb medzi nimi, avšak na druhej strane vyjadril skepsu v súvislosti s vytvorením nového Európskeho technologického inštitútu, ktorý by podľa jeho názoru mohol ohroziť existujúce štruktúry alebo sa s nimi prekrývať, a teda by nemusel predstavovať najefektívnejšie využitie finančných prostriedkov v tejto oblasti (18).

2.13 Európska rada na svojom summite 15. a 16. júna 2006 naopak zdôraznila, že „vytvorenie Európskeho technologického inštitútu (ETI), spolupracujúceho s existujúcimi národnými inštitúciami, bude významným krokom pri odstraňovaní existujúcej priepasti medzi vyšším vzdelávaním, výskumom a inováciami spolu s inými činnosťami, ktoré podporujú vytváranie sietí a synergiu medzi špičkovými spoločenstvami v oblasti výskumu a inovácií v Európe“, a vyzvala Komisiu, aby predložila „oficiálny návrh na jeho založenie“. Komisia na túto výzvu reagovala v novembri 2006 predložením návrhu, ktorý je predmetom tohto stanoviska (19), a ktorý nadväzuje na jej predchádzajúce dve oznámenia na túto tému (20).

2.13.1 Európska rada potom v decembri 2006 potvrdila toto pozitívne usmernenie.

3. Návrh Komisie

3.1 Návrh nariadenia Komisie na vytvorenie ETI vychádza z myšlienky, že tento inštitút by mohol prispieť k zvýšeniu priemyselnej konkurencieschopnosti posilnením inovačnej kapacity členských štátov a Spoločenstva. Návrh má tieto ciele: — zlepšiť potenciál hospodárskej súťaže členských štátov zapojením partnerských organizácii do integrovaných činností v oblasti inovácie, výskumu a vzdelávania podľa medzinárodných noriem, — podporiť inováciu prostredníctvom transdisciplinárnych a interdisciplinárnach strategických aktivít výskumu, vývoja a vzdelávania v oblastiach, ktoré majú kľúčový význam pre hospodárstvo a spoločnosť, — vytvoriť „rozhodujúci objem“ ľudských a materiálnych zdrojov v týchto vedomostných oblastiach, a to prilákaním a udržaním investícií súkromného sektora do inovácií, vzdelávania, výskumu a vývoja, ako aj študentov na magisterskej úrovni, doktorandov a výskumných pracovníkov, — stať sa symbolom integrovaného európskeho priestoru pre inovácie, výskum a vzdelávanie, — stať sa referenčným bodom pre riadenie inovácií a modelom pre modernizáciu vyššieho vzdelávania a výskumných inštitúcií v EÚ, — vybudovať si celosvetovú reputáciu a zabezpečiť príťažlivé prostredie pre najlepšie talenty z celého sveta a pritom zostať otvorený partnerským organizáciám, študentom a výskumným pracovníkom z krajín mimo Únie.

3.2 Komisia navrhuje vytvoriť v ETI integrovanú dvojúrovňovú štruktúru, ktorá spojí prístup „zhora nadol“ s prístupom „zdola nahor“ podľa tejto schémy: — vlastný ETI riadený riadiacim výborom. Právnickú osobu ETI bude tvoriť riadiaci výbor, ktorému bude pomáhať veľmi obmedzený počet (asi 60 osôb) vedeckých a administratívnych pracovníkov. Riadiaci výbor bude pozostávať zo skupiny 15 osobností zastupujúcich podnikateľskú sféru a vedeckú obec, ku ktorým pristúpia ďalší 4 členovia zastupujúci zamestnancov a študentov ETI a vedomostných a inovačných komunít (pozri nižšie). Podľa stanov ETI, ktoré sú priložené k návrhu nariadenia, sa v štruktúre inštitútu ďalej počíta s monitorovacím výkonným výborom, riaditeľom pre bežné riadenie a právne zastúpenie a výborom pre audit, — vedomostné a inovačné komunity založené na systéme sieťového prepojenia. Vedomostné a inovačné komunity sú konzorciá partnerských organizácii zastupujúce univerzity, výskumné ústavy a podniky, ktoré sa združujú do integrovaného partnerstva, a tým reagujú na výzvy ETI na predkladanie návrhov. Aby vedomostné a inovačné komunity dosiahli ciele stanovené na základe zmluvy s ETI, majú vysoký stupeň vnútornej organizačnej autonómie.

3.3 Všeobecný rozpočet ETI na obdobie 2007 – 2013 sa odhaduje na približne 2 367,1 milióna EUR, ktoré pochádzajú z: a) vonkajších a vnútorných zdrojov, medzi ktoré patria členské štáty a regionálne alebo miestne orgány, príspevky zo súkromného sektora (podniky, rizikový kapitál, banky vrátane EIB), prostriedky vytvorené špecifickými aktivitami ETI (napríklad plynúce z práv duševného vlastníctva), prostriedky z darov a dotácií, ktoré môže ETI získať; b) zdrojov Spoločenstva: rozpočet ES, počnúc nepridelenými rezervami (308,7 miliónov EUR), štrukturálne fondy, 7. rámcový program pre výskum, technický rozvoj a demonštračné činnosti, programy Spoločenstva pre celoživotné vzdelávanie a rámcového programu pre konkurencieschopnosť a inovácie (CIP).

4. Všeobecné pripomienky

4.1 Výbor vždy pozitívne hodnotil každú iniciatívu zameranú na posilnenie inovačnej kapacity Spoločenstva a členských krajín a podporuje integrovaný prístup k vedomostnému trojuholníku a to hlavne medzi akademickou obcou a podnikateľskou sférou. Rozhodne sa zasadzuje za zabezpečenie lepšej koordinácie výskumu, za posilnenie inovácie a vzdelávania v EÚ, za dosiahnutie efektívnejšieho verejno-súkromného partnerstva v oblasti výskumu a vývoja a za zabezpečenie lepšieho prístupu malých a stredných podnikov k novým poznatkom (21).

4.2 Výbor sa však nemôže vzdialiť od týchto troch hlavných zásad, ktoré tvoria základ oživenia Lisabonskej stratégie: — požiadavka silnej podpory cielenejších európskych iniciatív, — výrazné stotožnenie sa s cieľmi, — jasné stanovenie úrovní zodpovednosti.

4.3 Podľa názoru výboru by bolo teda potrebné pozorne posúdiť, ako uvedená iniciatíva zapadá medzi ostatné prebiehajúce iniciatívy, ktoré vychádzajú z rôznych iných oblastí politiky, ako je oblasť výskumu, podnikania, regionálneho rozvoja, informačnej spoločnosti, vzdelávania a kultúry.

4.3.1 Ak sa budúci inštitút má stať referenčným modelom a symbolom európskej výnimočnosti, podľa názoru výboru sa nesmie uspokojiť s úlohou poskytovateľa dodatočných zdrojov, ale musí si vytvoriť takú koncepciu, štruktúru a členenie, ktoré mu umožnia zrealizovať ustanovenia zmluvy, ktorá je jeho hlavným právnym základom.

4.3.2 Výbor zdôrazňuje, že kľúčovým prvkom úspešnosti budúceho ETI bude musieť byť schopnosť uplatniť marketing jednotného označenia výnimočnosti prostredníctvom decentralizovanej sieťovej štruktúry umožňujúcej prilákať a šíriť zdroje poznatkov a inovácie.

4.4 Výbor súhlasí s tým, že je nutné dať ETI čo najjednoduchšiu, najflexibilnejšiu a najdynamickejšiu štruktúru, ktorá mu umožní prijímať a spĺňať nové požiadavky, a zastáva názor, že by sa mala preskúmať možnosť vytvorenia spoločného podniku (22), ale zdôrazňuje, že je nutné, aby táto štruktúra bola zameraná na podnikateľskú sféru a zamestnanosť a tiež zdôrazňuje, že je veľmi dôležité, aby sa ETI zameral na svoj prvotný deklarovaný cieľ, ktorým je premena výsledkov výskumu a vývoja na trhové príležitosti.

4.4.1 Preto by sa kritéria pre výber riadiacich orgánov nemali týkať výhradne a predovšetkým vedeckej výnimočnosti, ale aj schopnosti prilákať inovačný kapitál, zakladať nové podniky, vytvárať a využívať patenty a prilákať verejné/súkromné investície a pritom nezabudnúť na malé a stredné podniky.

4.5 Podľa výboru sa takéto zameranie musí odraziť v kritériách pre výber vedomostných a inovačných komunít, ktorých konzorciá musia zostať otvorené v rámci priorít viacročného plánovania výskumu a inovácie, aby sa umožnila účasť menších podnikov a subjektov a zabezpečila sa maximálna flexibilita a minimálne administratívne zaťaženie.

4.5.1 Bolo by potrebné lepšie by definovať kvalifikačné kritéria vedomostných a inovačných komunít: — zabezpečiť ich európsky rozmer tým, že súčasťou nových subjektov budú zariadenia z minimálne troch členských štátov, — úroveň odbornosti musí odpovedať úrovni výnimočnosti, stanovenej pre ETI, — musí byť zabezpečená určitá úroveň interdisciplinarity, zloženie musí odrážať tú správnu rovnováhu medzi tromi určujúcimi prvkami trojuholníka vedy, vedomostí a inovácie, — musí byť dodržaná rovnováha medzi verejnou a súkromnou zložkou, musí byť preukázaný potenciál jednotlivých zložiek v oblasti výskumu, vedomostí, patentov a prenosu technológií za predchádzajúce päťročné obdobie, — musí byť predložený jednotný plán spoločných činností v rámci programu navrhovaného na časové obdobie minimálne päť rokov.

4.6 Ak má byť v rámci Lisabonskej stratégie podporený európsky priestor vedomostí, bude potrebné vytvoriť stimuly na podporu mobility medzi rôznymi vedeckými profesiami a medzi verejným a súkromným sektorom, na podporu presunov medzi rôznymi manažérskymi profesiami a vedúcimi pracovníkmi, výskumnými pracovníkmi a inžiniermi a nakoniec na uľahčenie prechodu z verejného sektoru do súkromného a naopak (23): mobilita na európskej úrovni musí byť určujúcim prvkom programov odbornej prípravy, výskumu a technologických aplikácií.

4.7 Pokiaľ ide o finančné zdroje na podporu činnosti ETI, EHSV konštatuje, že navrhovaná počiatočná dotácia sa javí veľmi obmedzená, ale perspektívne sú zdroje financovania podľa všetkého zamerané na tradičné programy (24), a podľa všetkého čerpajú z už aj tak obmedzených zdrojov rozpočtu na výskum, inováciu a vzdelávanie 2007 – 2013, a tým sú v konkurencii s inými preukázateľne účinnými nástrojmi integrovaného prístupu ako sú napríklad integrované projekty (IP), siete výnimočnosti (SV) a iné nedávno vytvorené nástroje ako spoločné technologické iniciatívy alebo európske technologické platformy (ETP).

4.7.1 Finančná dotácia stanovená pre siedmy rámcový program pre výskum a rozvoj na obdobie 2007-2013, ktorá zodpovedá približne 5,8 % celkového rozpočtu Spoločenstva, je už teraz nepostačujúca na podporu politiky stimulov do výskumu, a preto z nej nemožno odčerpávať zdroje, pokiaľ nejde o prípady normálnych mechanizmov účasti na výberových konaniach, na ktorých by mali môcť zúčastňovať aj ETI a vedomostné a inovačné komunity rovnako ako ostaní uchádzači.

4.7.2 Minimálne počiatočný úspech ETI bude vo vysokej miere závisieť od dostatočného financovania Spoločenstvom, ktoré by však nemalo byť poskytované z iných schválených programov pre výskum a inováciu. Sumy, ktoré Komisia odhaduje na obdobie rokov 2007 – 2013 pre celý systém ETI, sa javia ako podhodnotené, zatiaľ čo finančné prostriedky Spoločenstva získané zo zvyškov rozpočtu sú veľmi skromné. Podľa výboru by sa mohlo zvážiť, či sa použijú formy podobné spoločnému podniku podľa bývalého článku 171 zmluvy s priamou účasťou zainteresovaných členských krajín (pozri napríklad formu použitú pre spoločný podnik Galileo) (25).

4.7.3 Podľa názoru výboru by sa potrebné počiatočné finančné zdroje dali získať v rámci doplnkových zdrojov, v rámci hodnotenia po uplynutí polovice obdobia siedmeho rámcového programu Spoločenstva pre výskum, technologický rozvoj a demonštračné činnosti, pričom tieto zdroje by sa mali pridať k priamym pomerným príspevkom členských štátov.

4.7.4 Ďalší zdroj financovania by sa mohol vyčleniť v rámci aktivity EIB v rámci programu „Inovation 2010 Initiative“ (i2i) a opatrení EIB na podporu univerzitného výskumu (26) a univerzitných sieti.

4.8 Politika Spoločenstva v oblasti výskumu a vývoja si na druhej strane vyžaduje systematickejšiu kontrolu všetkých aspektov, ktoré obmedzujú mobilitu výskumných pracovníkov. Túto v súčasnosti sťažuje nejednotnosť predpisov o uznávaní akademických titulov ako aj predpisov v oblasti daní, poistenia a sociálneho zabezpečenia (27).

4.9 Ak sa Európsky technologický inštitút (ETI) chce stať aktérom svetovej úrovne, ktorý by dokázal podnecovať iné subjekty a iné európske siete vedomostného trojuholníka k lepším výsledkom, podľa názoru výboru bude musieť dokázať prilákať značné objemy súkromných finančných prostriedkov, ktoré by sa postupne mali stať jeho hlavným zdrojom financovania.

4.10 Dôležitým faktorom v tomto smere by mohlo byť riešenie problémov ochrany duševného vlastníctva, ktoré by snáď mali byť v návrhu lepšie objasnené, ako aj problémov definovania diplomov ETI a ich vydávania.

4.11 Podľa výboru je potrebné lepšie objasniť definíciu a udeľovanie diplomov ETI sieťami vedomostných a inovačných komunít a samotného ETI.

4.11.1 Počas dostatočne dlhého počiatočného obdobia by malo udeľovanie diplomov zostať výsadou a zodpovednosťou univerzít a/alebo technických vysokých škôl členských štátov, ktoré boli vybrané za partnerov jednotlivých vedomostných a inovačných komunít. Avšak aj v tomto počiatočnom období by diplomy mali byť udelené len pri splnení určitých konkrétnych minimálnych podmienok.

4.11.2 Tieto podmienky by mohli obsahovať tieto body: — štúdium a výskum by sa uskutočnili na minimálne troch rôznych inštitútoch v troch členských štátoch, aby sa zabezpečil európsky rozmer diplomu, — musia preukázať dostatočný potenciálny inovačný dosah a overiť ich musí centrálny ETI.

4.12 Pokiaľ ide o stanovy ETI, výbor považuje za vhodné, aby správna rada, ktorá by podľa návrhu Komisie mala rovnaké zloženie ako riadiaci výbor, v ktorom pod predsedníctvom zástupcu Komisie je 5 zástupcov podnikateľskej sféry, 5 zástupcov verejných a súkromných výskumných stredísk a 5 zástupcov verejných a súkromných univerzít, ku ktorým pribudnú ďalší 4 členovia ako zástupcovia zamestnancov a študentov ETI a vedomostných a inovačných komunít (28), bola doplnená o tieto orgány: — monitorovací výbor, ktorého členmi by boli zástupcovia členských štátov a ktorému by predsedal zástupca Komisie, — výkonný výbor, ktorého členmi by boli po 2 zástupcovia podnikateľskej sféry, výskumných stredísk a univerzít a ktorému by predsedal predseda správnej rady, — správny riaditeľ a rektor, ktorých by menovala a odvolávala správna rada so súhlasom monitorovacieho výboru.

4.12.1 Ak by sa zvolila forma spoločného podniku ETI, potom by administratívni a vedeckí pracovníci spoločného podniku mali dostať zmluvu na dobu určitú, ktorá by vychádzala z podmienok uplatňovaných pri ostatných zamestnancoch Európskeho spoločenstva (29).

V Bruseli 14. marca 2007 Predseda Euróspkeho hospodárskeho a sociálneho výboru Dimitris DIMITRIADIS

(1) Vytvárať vedomosti prostredníctvom výskumu, šíriť ich prostredníctvom vzdelávania, uplatňovať ich prostredníctvom inovácie.

(2) Pozri článok 157 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, ktorý je právnym základom návrhu Komisie.

(3) Pozri napríklad EMM-Nano v rámci programu Erasmus Mundus, na www.emm-nano.org

(4) KOM(2006) 77 v konečnom znení z 22. februára 2006.

(5) Pozri poznámku pod čiarou 28 .

(6) KOM(2005) 24 v konečnom znení z 2. februára 2005.

(7) (Ú. v. EÚ C 120, 20.5.2005) spravodajcovia: EHNMARK, VEVER, SIMPSON; (Ú. v. EÚ C 120, 20.5.2005) spravodajca: KORYFIDIS; CESE 135/2005 (Ú. v. EÚ C 221, 8.9.2005) spravodajca: GREIF; (Ú. v. EÚ C 221, 8.9.2005) spravodajca: KORYFIDIS;

(8) Ú. v. EÚ C 65, 17.3.2006, spravodajcovia: OLSSON, BELABED a van IERSEL.

(9) Pozri „šanghajský zoznam 2005“ 50 najlepších univerzít. Medzi prvými 30 sa nachádzajú len 4 univerzity z EÚ: 1 Harvard University USA, 2 Cambridge University UK, 3 Stanford University USA, 4 University of California – Berkeley USA, 5 Massachusetts Inst tech (MIT) USA, 6 California Inst Tech USA, 7 Columbia University USA, 8 Princeton University USA, 9 University Chicago USA, 10 Oxford University UK, 11 Yale University USA, 12 Cornell University USA, 13 University of California – San Diego USA, 14 University of California – Los Angeles USA, 15 University of Pennsylvania USA, 16 University of Wisconsin – Madison USA, 17 University of Washington – Seattle USA, 18 University of California – San Francisco USA, 19 Johns Hopkins University USA, 20 Tokyo University Asia/Pac, 21 University of Michigan – Ann Arbor USA, 22 Kyoto University Asia/Pac, 23 Imperial College London UK, 24 University of Toronto Canada, 25 University of Illinois – Urbana Champaign USA, 26 University College London UK, 27 Swiss Fed Inst Tech – Zurich Switzerland, 28 Washington University – St. Louis USA, 29 New York University USA, 30 Rockefeller University USA.

(10) ECTS, European Credit Transfer and Accumulation System (Európsky systém prenosu a započítavania kreditov).

(11) Uznesenie Európskeho parlamentu o vytvorení európskeho kvalifikačného rámca, 26.9.2006 (2006/2002/INI)

(12) Ciele kodanského procesu:

— jednotný rámec pre transparentnosť odborných znalostí a kvalifikácie (európsky životopis, certifikáty, diplomy, značka Europass-odborná príprava, atď.),

— systém prenosu kreditov za vzdelávanie a odbornú prípravu podobný systému pre vyššie vzdelávanie,

— spoločné zásady kvality v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy na základe spoločných kritérií pre zabezpečenie kvality, ktoré by mohli byť základom pre iniciatívy zamerané na smernice a kontrolné zoznamy pre vzdelávanie a odbornú prípravu na európskej úrovni,

— spoločné zásady pre overovanie formálneho a neformálneho vzdelávania a hlavne pre zabezpečenie väčšieho súladu medzi rôznymi národnými prístupmi na rôznych úrovniach,

— európsky rozmer informačných a poradenských služieb, ktoré by mali umožniť občanom lepší prístup k celoživotnému vzdelávaniu.

(13) SEK(2005) 419 z 22.3.2005 – Pracovný dokument Komisie: Pokrok na ceste k cieľom Lisabonskej stratégie v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy, správa za rok 2005.

(14) OECD uverejnila 2. októbra 2006 programový rámec na roky 2009-2015, ktorý počíta so začlenením troch nových výskumných oblastí:

1. hodnotenie pokroku v učení v čase a porovnanie tohto pokroku s pokrokom v iných krajinách,

2. vzťah medzi aspektmi vyučovania a študijnými výsledkami,

3. hodnotenie schopností v oblasti IKT a využívanie technológie ako prostriedku na zachytenie väčšieho rozsahu hodnotiacich úloh.

(15) PISA, Assessing Scientific, Reading and Mathematical Literacy: a framework for PISA 2006, OECD 11.9.2006.

(16) Pozri „Can Europe close the education gap?“ – Friends of Europe 27.9.2005.

(17) Rozpočet EÚ na rok 2006 predstavuje 121,2 miliárd EUR, z toho 7,9 miliárd EUR je určených na konkurencieschopnosť a z toho 0,7 miliardy EUR je vyčlenených na všeobecné a odborné vzdelávanie.

(18) Uznesenie EP z 28.4.2006 o rozpočte na rok 2007: Ročné strategické priority Komisie (PE 371.730V03-00) (A6-0154/2006).

(19) KOM(2006) 604 v konečnom znení, 13.11.2006.

(20) KOM(2006) 77 v konečnom znení, 22.2.2006 a KOM(2006) 276, 8.6.2006.

(21) Ú. v. EÚ C 120, 20.5.2005, spravodajcovia: VEVER, EHNMARK a SIMPSON.

(22) Bývalý článok 171 zmluvy.

(23) (Ú. v. EÚ C 110, 30.4.2004), spravodajca: WOLF .

(24) Pokiaľ ide o zdroje Spoločenstva, Komisia poznamenáva, že v nových legislatívnych návrhoch zaradených do rokovaní o medziinštitucionálnej dohode zo 17. mája 2006 o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení neboli zahrnuté žiadne osobitné ustanovenia týkajúce sa ETI.

(25) Orgány spoločného podniku sú:

— správna rada, ktorú tvoria zakladajúci členovia, rozhodnutia sa prijímajú jednoduchou väčšinou, okrem niektorých rozhodnutí základného významu, pre ktoré je stanovené väčšina 75 %. Správna rada prijíma všetky strategické rozhodnutia týkajúce sa programov, financií a rozpočtu. Okrem toho menuje riaditeľa spoločného podniku,

— výkonný výbor, ktorý pomáha správnej rade a riaditeľovi,

— správny riaditeľ predstavuje výkonnú zložku, je poverený bežnou administratívou spoločného podniku a je jeho zákonným zástupcom: riadi personál, aktualizuje plán rozvoja programu, pripravuje a predkladá správnej rade ročnú účtovnú uzávierku a súvahu, a vypracúva ročnú správu o pokroku programu a finančnej situácii.

(26) Pozri program Starebei, Eibrus a Bei University Networks.

(27) Pozri poznámku pod čiarou 22.

(28) Takéto zloženie musí byť zároveň zárukou adekvátneho zastúpenia sociálnych partnerov.

(29) Pozri článok 11 stanov spoločného podniku Galileo – nariadenie Rady (ES) č. 876/2002 z 21. mája 2002 o zriadení spoločného podniku Galileo. Ú. v. ES L 138, 28.05.2002.