[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | V Bruseli 3.8.2010 KOM(2010) 418 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU súhrnná správa o fungovaní garančného fondu SEK (2010) 968 OBSAH 1. Úvod – Fond chrániaci rozpočet Únie pred požiadavkami na čerpanie prostriedkov v dôsledku neplnenia záväzkov od roku 1994 3 2. Fungovanie fondu v období 2007 – 2009 3 2.1. Operácie kryté z fondu 3 2.1.1. Monitorovanie rizík 3 2.1.2. Poskytovanie zahraničných pôžičiek EIB – objemy a hlavné rizikové charakteristiky garancií poskytnutých Európskej investičnej banke 4 2.1.3. Makrofinančná pomoc krytá z fondu 5 2.1.4. Operácie Euratomu kryté z fondu 5 2.2. Vytváranie rezerv fondu – uspokojivé skúsenosti s novým mechanizmom tvorby rezerv 5 2.3. Ďalšie parametre nového mechanizmu tvorby rezerv 6 3. Spravovanie aktív fondu v čase napätých trhových podmienok - rozvoj a výkonnosť fondu počas rokov 2007 – 2009 6 3.1. Kríza 6 3.2. Rozvoj portfólia fondu 6 4. Hodnotenie cieľovej úrovne 7 4.1. Analýza profilu úverového rizika 7 4.2. Cieľová úroveň 8 5. Hodnotenie fondu externým konzultantom 8 5.1. Hlavné zistenia: 8 5.2. Odporúčania: 9 5.3. Osobitné kvantitatívne hodnotenie cieľovej úrovne 9 5.4. Dosah finančnej krízy – zvýšený objem pôžičiek makrofinančnej pomoci 9 5.5. Potenciálny dosah zrýchlenia tempa vyplácania pôžičiek EIB 10 5.6. Odporúčania pre nasledujúci finančný rámec po roku 2013 10 5.7. Prieskum inštitucionálnych mechanizmov na spravovanie aktív fondu navrhnutý v súhrnnej správe z roku 2006 10 6. Závery 11 1. ÚVOD – FOND CHRÁNIACI ROZPOčET ÚNIE PRED POžIADAVKAMI NA čERPANIE PROSTRIEDKOV V DÔSLEDKU NEPLNENIA ZÁVÄZKOV OD ROKU 1994 Garančný fond pre vonkajšie opatrenia (ďalej len „fond“) bol zriadený v roku 1994 nariadením Rady (ES, Euratom) č. 2728/94 z 31. októbra 1994[1] s cieľom chrániť rozpočet Únie v prípade, že príjemcovia pôžičiek nesplácajú pôžičky, ktoré im poskytla alebo ktoré garantuje Európska únia. Nariadenie o fonde bolo zmenené a doplnené trikrát[2] a v súčasnosti sa fungovanie fondu riadi nariadením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 z 25. mája 2009[3] (kodifikované znenie). Fungovanie fondu bolo preskúmané trikrát, a to v rokoch 1998, 2003 a 2006. Po poslednom prieskume z roku 2006 sa zaviedol nový mechanizmus tvorby rezerv, ktorý vstúpil do platnosti v roku 2007. V medziinštitucionálnej dohode[4] medzi Radou a Komisiou sa ustanovilo, že pri príležitosti prípravy nadchádzajúcej súhrnnej správy o fungovaní garančného fondu sa vykoná ucelená analýza nového mechanizmu tvorby rezerv. V tejto súvislosti Komisia poverila v septembri 2009 externú konzultačnú spoločnosť vypracovaním hodnotenia garančného fondu s cieľom posúdiť fungovanie nového mechanizmu tvorby rezerv a rôznych parametrov garančného fondu, najmä 9 % cieľovú úroveň tvorby rezerv. Pracovný dokument útvarov Komisie doplňuje túto správu grafmi a tabuľkami. Táto správa dokazuje, že fungovanie garančného fondu v jeho súčasnej podobe je vyhovujúce a že nový mechanizmus tvorby rezerv splnil očakávania. Táto analýza sa opiera o zistenia, ku ktorým dospela externá konzultačná spoločnosť vo svojom hodnotení garančného fondu a ktoré predovšetkým potvrdzujú, že 9 % cieľová úroveň je primeraná vzhľadom na riziko kryté fondom. V správe sa preto dospelo k záveru, že v súčasnosti nie je potrebné meniť právny základ fondu, ani žiadny z parametrov fondu. 2. FUNGOVANIE FONDU V OBDOBÍ 2007 – 2009 2.1. Operácie kryté z fondu Operácie poskytovania pôžičiek kryté z fondu sa týkajú troch rôznych nástrojov, ktoré využívajú garanciu z rozpočtu Európskej únie: zahraničné pôžičky a garancie na pôžičky Európskej investičnej banky (EIB), zahraničné pôžičky Euratomu a pôžičky makrofinančnej pomoci (MFP) EÚ tretím krajinám. Organizačná schéma fondu v pracovnom dokumente útvarov Komisie opisuje fungovanie fondu a všetky finančné toky, ktoré súvisia s fungovaním fondu. 2.1.1. Monitorovanie rizík Fond kryje riziko spojené s pôžičkami a garanciami na pôžičky poskytovanými tretím krajinám. Koncom roka 2009 fond kryl sumu 16 361 miliárd EUR garantovaných pôžičiek, ktorá pozostávala zo sumy 16 239 miliárd EUR za neuhradené platby a zo sumy 122 miliónov EUR za kumulované úroky. Keďže vykonávanie súčasného zahraničného mandátu EIB[5] sa začalo v roku 2007, neuhradená krytá suma rástla približne o 15 % ročne a dosiahla 16 361 miliónov EUR. To, že neuhradená suma krytá z fondu rastie, neznamená, že fond nesie vyššie riziko na kryté euro. Z monitorovania rizík, ktoré nesie fond, vyplýva, že riziká súvisiace s úverovým rizikom nových operácií zostávajú stabilné, pokiaľ sa nové pôžičky podpisujú na projekty, ktoré majú rovnaký rizikový profil ako bežné pôžičkové portfóliá (pozri graf v oddiele 5 pracovného dokumentu útvarov Komisie). Od roku 2000 sa na tejto situácii nič nezmenilo. Z tohto dôvodu sa v poslednej súhrnnej správe z roku 2006 ustanovilo, že cieľová úroveň zostane na svojej 9 % úrovni. 2.1.2. Poskytovanie zahraničných pôžičiek EIB – objemy a hlavné rizikové charakteristiky garancií poskytnutých Európskej investičnej banke Približne 97 % celkovej nesplatenej sumy krytej z fondu sa vzťahuje na garancie na pôžičky vydané v súvislosti s pôžičkami, ktoré EIB poskytla na projekty v tretích krajinách. Ak vychádzame z predpovedí týkajúcich sa vykonávania súčasného mandátu, táto prevaha garancií EIB v rámci rizika krytého z fondu sa v budúcnosti nezmenení. Ak príjemca garantovanej pôžičky neuhradí splátku do dátumu jej splatnosti, EIB požiada Komisiu, aby zaplatila dlžné sumy neplatiaceho dlžníka v súlade s príslušnou garančnou dohodou uzavretou medzi Komisiou a EIB. Ak EIB okrem EÚ poskytol garanciu aj ďalší verejný alebo súkromný ručiteľ, táto druhá garancia sa aktivuje skôr, ako sa pristúpi k čerpaniu z garancie EÚ. Tabuľka 1: Podiel operácií EIB krytých z fondu v roku 2009 (nesplatený kapitál a úroky) [pic] Garancia EÚ kryje všetky úverové riziká spojené s garantovanými operáciami poskytovania pôžičiek v tretích krajinách. Všetky finančné operácie EIB, ktoré sa uzavrú so štátom, so subjektom z verejného sektora alebo so subjektom zo súkromného sektora a ktoré sú garantované štátom, sú ipso facto kryté z celkovej garancie. Pokiaľ ide o iné druhy operácií, najmä operácie súkromného sektora, garancia je obmedzená na presne vymedzené prípady politického rizika. 2.1.3. Makrofinančná pomoc krytá z fondu Pri tomto druhu operácií krytých z fondu Európska únia získava pôžičky na finančných trhoch a ďalej požičiava výnosy (na paralelnom základe) nečlenským štátom (pôžičky MFP). Každá pôžička MFP musí byť samostatne schválená Radou. Splátky pôžičiek sú naplánované tak, aby zodpovedali splátkam výpožičiek, ktoré má splatiť EÚ. 2.1.4. Operácie Euratomu kryté z fondu Pôžičkový nástroj Euratomu možno použiť na financovanie projektov v rámci členských štátov (rozhodnutie Rady 77/270/Euratom) alebo v niektorých tretích krajinách (Ukrajina, Rusko alebo Arménsko) (rozhodnutie Rady 94/179/Euratom). V roku 1990 Rada určila limit na prijímanie pôžičiek vo výške 4 miliardy EUR, z ktorých sa odsúhlasilo približne o 3,4 miliardy EUR, ktoré boli vyplatené. V roku 2002 Komisia navrhla zvýšenie limitu na prijímanie pôžičiek zo 4 miliárd EUR na 6 miliárd EUR, avšak v tejto veci sa v Rade zatiaľ nedosiahla dohoda. Pokiaľ ide o pôžičky MFP, Euratom získava pôžičky na finančných trhoch a ďalej požičiava výnosy (na paralelnom základe) podnikom pôsobiacim v oblasti jadrovej energie v niektorých tretích krajinách. Splátky pôžičiek sú naplánované tak, aby zodpovedali splátkam výpožičiek, ktoré má splatiť Euratom. Podiel operácií Euratomu v porovnaní s celkovou neuhradenou sumou kapitálu a úrokov krytou fondom (pozri vyššie uvedenú tabuľku 1) je v roku 2009 zanedbateľný (menej ako 1 %) . 2.2. Vytváranie rezerv fondu – uspokojivé skúsenosti s novým mechanizmom tvorby rezerv Nový mechanizmus tvorby rezerv zavedený v roku 2007 zmenil pravidlá tvorby rezerv vo fonde tak, že zrušil pôvodný postup tvorby rezerv, ktorý sa zakladal na plánovanom objeme uzavretých pôžičiek nezávisle od skutočných platieb. Nový mechanizmus tvorby rezerv sa zakladá na čistých platbách. Táto zmena splnila svoj hlavný cieľ, ktorý sledoval zlepšenie fungovania fondu tak, že sa počet ročných prevodov medzi rozpočtom Únie a fondom znížil na jeden prevod a že sa zlepšila presnosť rozpočtových tokov medzi fondom a rozpočtom. Keďže tvorba rezerv sa uskutočňuje na základe zaznamenaných čistých platieb garantovaných pôžičiek, rozpočtové prostriedky potrebné na tvorbu rezerv sa môžu včas začleniť do riadneho rozpočtového procesu. Touto zmenou sa ukončila štrukturálna tvorba nadmerných rezerv, ktorú sme pozorovali pri starom mechanizme tvorby rezerv a ktorá bola vyhovujúca v čase zriadenia fondu. Z tabuľky 2 pracovného dokumentu útvarov Komisie vyplýva, že dostupné rozpočtové prostriedky na tvorbu rezerv fondu vo výške 200 miliónov EUR na rok, o ktorých rozhodol rozpočtový orgán, boli počas prvej polovice súčasného finančného rámca na obdobie 2007 – 2011 viac ako postačujúce na účely tvorby rezerv fondu. Z odhadov však vyplýva, že fond bude na tvorbu rezerv na roky 2012 a 2013 potrebovať približne 598 miliónov EUR v závislosti od miery využívania mandátu EIB na poskytovanie zahraničných pôžičiek. V indikatívnom finančnom pláne na roky 2012 – 2013 sa uvádza suma 400 miliónov EUR. Táto suma bude doplnená úrokmi získanými z aktív fondu (pozri oddiel 3.2). Očakáva sa, že celkové použité a odhadované zdroje za celé obdobie 2007 – 2013 budú oveľa nižšie ako celková suma 1,4 miliardy EUR, ktorá bola pôvodne naplánovaná vo finančnom rámci na obdobie 2007 – 2013. Pomer medzi celkovými prevodmi z rozpočtu do fondu a celkovými pridelenými rozpočtovými prostriedkami bude ku koncu obdobia 2007 – 2013 okolo 60 %. 2.3. Ďalšie parametre nového mechanizmu tvorby rezerv S cieľom ochrániť rozpočet EÚ pred otrasmi sa v mechanizme tvorby rezerv predpokladá vyrovnávací mechanizmus, ktorého cieľom je obmedziť ročnú sumu prevedenú do fondu v prípade závažného neplnenia záväzkov. Navyše sa zaviedli tzv. aktivačné hodnoty. Ich funkciou je zabezpečiť, aby boli rozpočtové orgány informované o závažných stratách vo fonde (aktivačná hodnota 80 %, t. j. keď hodnota fondu klesne pod 80 % cieľovej sumy), alebo iniciovať, aby Komisia pripravila správu o výnimočných opatreniach, ktoré môžu byť nutné na účely opätovného doplnenia fondu (aktivačná hodnota 70 %). Fungovanie vyrovnávacieho mechanizmu možno vysvetliť takto: Pokiaľ jedno alebo viaceré nesplnenia záväzkov vedú k tomu, že fond musí pokryť sumu presahujúcu 100 miliónov EUR v danom roku (čo bude mať vplyv na rozpočet začiatkom roku n+2 po nesplnení záväzku), suma presahujúca 100 miliónov EUR sa uhradí naspäť do fondu prostredníctvom ročných tranží v maximálnej výške 100 miliónov EUR v nasledujúcich rokoch. Objem ročnej tranže bude nižší ako 100 miliónov EUR alebo ako zostávajúca splatná suma (článok 6 nariadenia č. 480/2009). Od zavedenia nového mechanizmu tvorby rezerv vyrovnávací mechanizmus zatiaľ nebol aktivovaný, keďže z fondu neboli počas tohto obdobia žiadané žiadne prostriedky. 3. SPRAVOVANIE AKTÍV FONDU V čASE NAPÄTÝCH TRHOVÝCH PODMIENOK - ROZVOJ A VÝKONNOSť FONDU POčAS ROKOV 2007 – 2009 3.1. Kríza Absolútny výnos fondu v rokoch 2007 až 2009 bol stále pozitívny a portfólio neutrpelo žiadne kapitálové straty vyplývajúce z krízovej situácie. Ani externí audítori, ani interní audítori Európskeho dvora audítorov nevyjadrili žiadne obavy v súvislosti so spravovaním aktív fondu Európskou investičnou bankou pod dohľadom útvarov Komisie. V období zložitej finančnej situácie EIB veľmi úspešne spravovala aktíva fondu pod dohľadom Komisie. Za celé obdobie rokov 2007 až 2009 absolútny výnos fondu predstavoval priemerne +4,6928 % za rok. Avšak vzhľadom na to, že išlo o doteraz najvážnejšiu krízu na svetových finančných trhoch, výkonnosť fondu v porovnaní s referenčným ukazovateľom sa zhoršila približne o -15,27 bázických bodov za rok. Objem celkových finančných prostriedkov spravovaných v portfóliu garančného fondu dosiahol k 31. decembru 2009 trhovú hodnotu 1 240,5 milióna EUR (vrátane hotovostných prostriedkov) s modifikovaným obdobím trvania 3,01 roka. 3.2. Rozvoj portfólia fondu Z grafu 2 pracovného dokumentu útvarov Komisie vyplýva, že objem prostriedkov fondu klesol v roku 2007 po zavedení nového mechanizmu tvorby rezerv, v roku 2008 sa zvýšil a v roku 2009 dosiahol 1 240,5 milióna EUR. Pokles v roku 2007 možno vysvetliť pomalým tempom vyplácania pôžičiek na začiatku súčasného zahraničného mandátu EIB, čo vyústilo do prebytku vo výške 125,75 milióna EUR, ktorý sa previedol z fondu do rozpočtu. Od roku 2007 aktíva fondu priemerne rástli o +2,5 % za rok. Hodnota aktív fondu by mala aj naďalej rásť a dosiahnuť približne 2,2 miliárd EUR v roku 2013. Toto očakávané zrýchlenie v hodnote aktív fondu (pozri oddiely 6 a 7 v pracovnom dokumente útvarov Komisie) možno vysvetliť potenciálnym zrýchlením tempa vo vyplácaní pôžičiek v rámci zahraničného mandátu v roku 2010 a potenciálnym rastom operácií MFP. Ďalším hlavným zdrojom príjmov fondu popri prostriedkoch čerpaných z jeho rozpočtovej položky sú úroky získané z jeho aktív. Úroky získané z aktív fondu klesli od roku 2007 vzhľadom na všeobecný pokles trhových úrokových sadzieb na historicky najnižšiu úroveň. Úroky získané v rokoch 2007 až 2009 dosiahli výšku 146 miliónov EUR (pozri tabuľku 1 pracovného dokumentu útvarov Komisie, vstupné a výstupné toky od vytvorenia fondu). Koncom roka 2009 celkové aktíva fondu zostali na úrovni 1 240,5 milióna EUR (vyjadrené v trhovej hodnote). 84,3 % tejto sumy bolo investovaných do dlhopisov, 15,6 % do depozitov a 0,1 % sa ponechalo na bežných účtoch. 4. HODNOTENIE CIEľOVEJ ÚROVNE V roku 2006 sa právny základ fondu zmenil s cieľom zaviesť nový mechanizmus tvorby rezerv v roku 2007[6]. Komisia súhlasila s poskytnutím analýzy fungovania nového mechanizmu v tejto súhrnnej správe. Navyše sa dohodlo, že sa preskúma primeranosť hlavných parametrov fondu, konkrétne 9 % cieľová úroveň (vzťah medzi objemom fondu a celkovou sumou na krytie rizík). 4.1. Analýza profilu úverového rizika Profil úverového rizika fondu sa od poslednej súhrnnej správy z roku 2006 nezmenil (pozri odsek 2.1.1 a grafy v oddiele 5 pracovného dokumentu útvarov Komisie; rizikový profil pôžičiek krytých fondom v rokoch 2006 a 2009). Za to isté obdobie sa z fondu nežiadali žiadne prostriedky na krytie nesplnených záväzkov. Z analýzy profilu úverového rizika pôžičiek krytých z fondu vyplýva, že cieľová úroveň by mala zostať nezmenená. Riziko zlyhania príjemcu pôžičky existuje a je zohľadnené v ponechanej cieľovej úrovni 9 %. Možno konštatovať, že okolo 14 % portfólia garantovaných pôžičiek v roku 2009 malo úverový rating pod úrovňou B (rating Moody's alebo ekvivalentný rating), čo znamená, že podľa historických kumulatívnych sadzieb nesplnených záväzkov v prípade rôznych úverových ratingov v súvislosti so štátnymi rizikami za rôzne dlhé časové obdobia, ktoré uverejnili hlavné ratingové agentúry, pravdepodobnosť nesplnenia záväzkov v prvom roku nie je zanedbateľná. Relatívna stabilita profilu štátneho rizika súvisí s geografickou distribúciou operácií poskytovania pôžičiek krytých fondom, ktorá bola v rokoch 2000 až 2009 relatívne stabilná. Túto stabilitu vysvetľuje distribúcia mandátu EIB, keďže rozdelenie operácií poskytovania pôžičiek medzi predchádzajúcim a súčasným mandátom je rovnaké. Okolo 81 % operácií poskytovania pôžičiek sa sústreďuje na stredomorské krajiny, ako aj na potenciálne kandidátske krajiny a kandidátske krajiny (pozri graf 3 pracovného dokumentu útvarov Komisie: geografická distribúcia operácií poskytovania pôžičiek krytých fondom v roku 2009). Fond kryje úverové riziko nesplnenia záväzkov v 42 krajinách. 10 krajín s najvyšším rizikom predstavuje okolo 81 % celkovej expozície. Maximálna expozícia v jednej krajine v roku 2009 predstavuje 27 % celkového rizika. Od roku 1994 sa z fondu žiadala kumulatívna suma okolo 478 miliónov EUR a sadzba návratnosti bola 100 % (pozri tabuľku 1 pracovného dokumentu útvarov Komisie). Posledné žiadosti boli z rokov 2003 a 2004 v súvislosti s Argentínskou republikou, a to v celkovej výške 10 miliónov USD. Tieto sumy boli získané späť v plnej výške v rokoch 2004 a 2008 spolu so sankčnými úrokmi. 4.2. Cieľová úroveň Ak vychádzame z predchádzajúcich skúseností a z analýzy profilu úverového rizika súčasných operácií poskytovania pôžičiek krytých fondom, hlavný parameter fondu (9 % „cieľová“ úroveň) je stanovený na úrovni, ktorá je dostatočná na účely zohľadnenia rizika znášaného fondom a potenciálneho vývoja tohto úverového rizika vzhľadom na dosah finančnej krízy. 5. HODNOTENIE FONDU EXTERNÝM KONZULTANTOM Hodnotenie fondu spoločnosťami GHK Consulting a Volterra Consulting prebiehalo od septembra 2009 do februára 2010. Účelom hodnotenia bolo posúdiť význam a účinnosť fondu s osobitným dôrazom na vhodnosť súčasných úrovní hlavných parametrov fondu, konkrétne cieľovej úrovne. Na spracovanie otázok súvisiacich s hodnotením sa v štúdii využila kombinácia niekoľkých kvalitatívnych a kvantitatívnych techník vrátane teoretického výskumu a analýzy, rozhovorov, ako aj modelovania kvantitatívneho rizika (simulácie Monte Carlo). 5.1. Hlavné zistenia: - fond je účinný mechanizmus na tvorbu rezerv na účely krytia rizík spojených s poskytovaním zahraničných pôžičiek EÚ; - náklady na fundovanie fondu sú nízke v porovnaní s ochranou a stabilitou rozpočtu, ktorú fond ponúka; - súčasné metódy spravovania fondu fungujú účinne a spĺňajú svoj účel; - cieľová úroveň tvorby rezerv vo výške 9 % je primerane vysoká a poskytuje dostatočnú rezervu voči stratám; aj v prípade zrýchleného scenára[7] (typ nesplnenia záväzkov, ktorý sa v súvislosti s poskytovaním pôžičiek EÚ zatiaľ nevyskytol) kvantitatívne hodnotenie ukazuje, že jedna strata za dvadsať rokov by mohla byť potenciálne krytá; - mechanizmus tvorby rezerv dostatočným spôsobom zohľadňuje rizikový profil fondu; vzhľadom na nepravdepodobnosť porušenia 80 % alebo 70 % aktivačnej hodnoty fondu, súčasný mechanizmus umožňuje uspokojujúce krytie rizík spojených s neuhrádzaním pôžičiek. Pokiaľ ide o primeranosť rozpočtových zdrojov plánovaných vo fonde, z hodnotenia vyplývajú tieto závery: - platby do fondu, ktoré súvisia so stratami, sú ohraničené vyrovnávacím mechanizmom vo výške 100 miliónov EUR; z výsledkov modelovania vyplýva, že vyrovnávací mechanizmus a hraničná hodnota 100 miliónov EUR sú primerané; - očakáva sa, že platby do fondu, ktoré súvisia s dodatočnými úhradami, budú rásť nad úroveň bežného ročného rozpočtového príspevku vo výške 200 miliónov EUR. 5.2. Odporúčania: - Fond by mal aj naďalej kryť operácie poskytovania zahraničných pôžičiek EÚ; - cieľová úroveň fondu by mala zostať na úrovni 9 %, z času na čas by sa však mala preskúmať; - v nasledujúcom finančnom rámci by sa v plánovaných rozpočtových prostriedkoch fondu mal lepšie zohľadniť očakávaný profil potrieb, pokiaľ ide o tvorbu rezerv; z uvedeného dôvodu by bolo rozumné zvýšiť ročný rozpočtový príspevok na 250 až 300 miliónov EUR; - mala by sa vykonať ďalšia analýza s cieľom posúdiť, či by sa mohla dosiahnuť rovnaká kvalita služieb spravovania portfólia za nižších nákladov (v súvislosti so správnymi poplatkami platenými EIB), ak by ich poskytovala Komisia (v porovnaní s EIB). 5.3. Osobitné kvantitatívne hodnotenie cieľovej úrovne Externé hodnotenie fondu, ktoré sa okrem iného zameriavalo na kvantitatívnu analýzu rizikového profilu fondu a na súvisiace úrovne aktív fondu, potvrdilo závery útvarov Komisie, že cieľová úroveň 9 % umožňuje fondu, aby spĺňal svoje hlavné ciele, t. j. poskytovať dostatočné likvidné prostriedky v prípade nesplnenia záväzkov zo strany príjemcov pôžičiek EÚ a zabezpečovať priebežnú rozpočtovú stabilitu. Štúdia potvrdzuje, že súčasná úroveň 9 % je primeraná vzhľadom na súčasné úverové riziko pôžičiek a garantovaných pôžičkových operácií krytých fondom. Analýza citlivosti vykonaná externými konzultantmi ukázala, že prístup, podľa ktorého sa má cieľová úroveň udržiavať na tejto výške (9 %), predstavuje opatrný prístup vzhľadom na rizikový profil portfólia, ktorý už zohľadňuje nevyhnutný stupeň neistoty spojený s pravdepodobnosťou nesplnenia záväzkov. Pokles cieľovej sadzby z bežnej úrovne 9 %, ktorý by umožnil obmedziť využívanie rozpočtových zdrojov pridelených na financovanie rezerv fondu, by nebol opatrným prístupom. To platí obzvlášť v prípade, ak sa posudzuje rizikový profil existujúceho portfólia pôžičiek krytých fondom a vzhľadom na zhoršovanie hospodárskej situácie v mnohých krajinách po finančnej kríze. 5.4. Dosah finančnej krízy – zvýšený objem pôžičiek makrofinančnej pomoci Intenzita medzinárodnej finančnej krízy viedla viaceré predvstupové a susediace krajiny k tomu, že formálne alebo neformálne požiadali Komisiu o makrofinančnú pomoc. Prípadné pôžičkové operácie MFP týmto krajinám by mali dosiahnuť približne 1,5 miliardy EUR za obdobie 2010 až 2011 (na obdobie po roku 2011 neexistujú žiadne predpovede) a na tvorbu zásob fondu by mali mať dosah najskôr v roku 2012, maximálne vo výške dodatočných 135 miliónov EUR v závislosti od tempa vyplácania pôžičiek. 5.5. Potenciálny dosah zrýchlenia tempa vyplácania pôžičiek EIB Tempo vyplácania pôžičiek EIB podpísaných v rámci súčasného mandátu, ktoré sme pozorovali v období rokov 2007 až 2009, bolo pomalé. Ročné prevody z rozpočtu do fondu preto boli podstatne nižšie ako dostupné rozpočtové prostriedky. Prípadné zrýchlenie tempa vo vyplácaní pôžičiek EIB spolu s nárastom objemu operácií MFP o približne 1,5 miliardy EUR by mohlo viesť k tomu, že dostupný rozpočet fondu s najväčšou pravdepodobnosťou nebude dostatočný, ak sa nezvýši rozpočtová položka na tvorbu rezerv fondu počas rokov 2012 až 2013. To by malo viesť k zvýšeniu tlaku na rozpočtovú položku 01 04 01 14 na tvorbu rezerv fondu až do konca finančného rámca v roku 2013. 5.6. Odporúčania pre nasledujúci finančný rámec po roku 2013 Odhadnúť rozpočtové prostriedky fondu po roku 2014 je zložité. Budú závisieť hlavne od budúcej reformy týkajúcej sa finančnej štruktúry EÚ (na základe Camdessusovej správy[8]) a presnejšie od nového zahraničného mandátu EIB v rámci nového finančného rámca. V rámci hodnotenia fondu sa uskutočnili simulácie na základe opakovaného mandátu v rámci nasledujúceho finančného rámca. Výsledky simulácií potvrdzujú, že profil úhrad pôžičiek EIB by mal opäť výrazný vplyv na potreby tvorby rezerv fondu (pozri oddiel 9 pracovného dokumentu útvarov Komisie). Vzhľadom na súčasnú situáciu sa paušálny ročný rozpočet na tvorbu rezerv fondu neodporúča. Tento aspekt sa bude musieť prehodnotiť, keď sa vyčerpajú prostriedky budúceho finančného rámca po roku 2013. 5.7. Prieskum inštitucionálnych mechanizmov na spravovanie aktív fondu navrhnutý v súhrnnej správe z roku 2006 V roku 2003 sa rozpočtový výbor EP zaoberal otázkou, či by portfólio fondu malo byť spravované Komisiou alebo EIB. Jediný dôvod návrhu tejto zmeny by bola prípadná výhoda nižších nákladov, pokiaľ by aktíva spravovala priamo Komisia. V súčasnosti nie sú k dispozícii žiadne informácie, z ktorých by vyplývalo, že existuje dôvod na kritiku spravovania aktív EIB a že takáto zmena je opodstatnená. Iba komparatívna analýza nákladov na spravovanie aktív EIB a Komisiou by mohla poskytnúť spoľahlivé fakty opodstatňujúce návrh takejto zmeny. V súčasnosti neexistujú spoľahlivé podrobné údaje o (prípadných) nákladoch v prípade, že by aktíva fondu namiesto EIB spravovala priamo Komisia. Komisia v budúcnosti rozhodne, či sa takáto analýza v budúcnosti uskutoční. Dovtedy sa však nenavrhne žiadna zmena, pokiaľ ide o správu aktív vykonávanú EIB. 6. ZÁVERY Nový mechanizmus tvorby rezerv priniesol sľúbené zlepšenie rozpočtového procesu, v rámci ktorého sa tvorba rezerv zakladá na zaznamenaných čistých úhradách. To viedlo k zlepšeniu rozpočtového konania pri tvorbe rezerv fondu. Hĺbková kvantitatívna analýza rizika krytého fondom a cieľová úroveň fondu 9 % preukázali primeranosť tejto cieľovej úrovne, ako aj ďalších hlavných parametrov fondu. Komisia preto nevidí dôvod na zmenu cieľovej úrovne alebo iných parametrov fondu. Tieto parametre by sa však mali z času na čas preskúmať s cieľom posúdiť, či aj naďalej dostatočným spôsobom zohľadňujú rizikový profil fondu. Takéto preskúmanie bude predložené v nasledujúcej súhrnnej správe o fungovaní fondu v roku 2013. V rámci súčasného finančného rámca sú však celkové plánované rozpočtové zdroje fondu primerané, aj keď existujú možnosti zlepšenia, pokiaľ ide o profil tvorby rezerv fondu. Tieto zlepšenia by sa mali zaviesť pri plánovaní finančného rámca po roku 2013. [1] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2728/94 (Ú. v. ES L 293, 12.11.1994, s. 1). [2] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1149/1999 (Ú. v. ES L 139, 2.6.1999, s. 1). Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2273/2004 (Ú. v. EÚ L 396, 31.12.2004, s. 28). Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 89/2007 (Ú. v. EÚ L 22, 31.1.2007, s. 1). [3] Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 10. [4] 2005/0025 (CNS) zo 16. januára 2007. [5] „Mandát“ sa vzťahuje na finančné prostriedky garancie, ktoré sa z rozpočtu EÚ poskytli EIB. Mandáty sa obyčajne udeľujú na obdobie trvania finančného rámca (súčasné obdobie 2007 – 2013) a ďalej sa delia podľa regiónov a odvetví činnosti. [6] (pozri poznámku pod čiarou 2) [7] Z fondu sa zvyčajne žiadajú prostriedky len na kompenzáciu splátok (úroky a/alebo kapitál), ktoré neboli uhradené včas. To znamená, že celková suma budúcich splatných platieb má na fond vplyv až vtedy, keď nastane čas ich splatnosti. Po nesplatení splátky poskytovateľ pôžičky môže teoreticky žiadať o všetky budúce platby, pokiaľ sa očakáva, že tieto splátky nebudú uhradené. S cieľom simulácie maximálneho napätia vyvíjaného na fond kvantitatívna simulácia simulovala aj scenár, v ktorom nesplatené splátky aktivujú urýchlenie všetkých budúcich splatných súm. [8] Camdessusova správa bola pripravená skupinou odborníkov v rámci strednodobého prieskumu zahraničného mandátu EIB vo februári 2010.