SPOLOČNÉ OZNÁMENIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE PRVKY STRATÉGIE EÚ V AFGANISTANE NA OBDOBIE ROKOV 2014 - 2016 /* JOIN/2014/017 final */





PRVKY STRATÉGIE EÚ V AFGANISTANE NA OBDOBIE ROKOV 2014 – 2016 1. Účel Rada 20. januára 2014 dospela k záveru, že ústredným strategickým cieľom budúcej úlohy EÚ v Afganistane by malo byť rozvíjanie jeho inštitúcií s cieľom zabezpečiť odolnosť potrebnú na zachovanie doterajšieho pokroku a poskytnúť celoštátnu platformu pre účinnejší a v podstate udržateľný afganský štát.[1] EÚ má v Afganistane dlhodobý záväzok a nachádza sa v procese smerom k potvrdeniu svojho finančného záväzku do roku 2020. Viaceré členské štáty už naznačili, že budú pokračovať v dlhodobej podpore. Afganistan je krajinou, ktorá je najväčším príjemcom pomoci z EÚ.[2] Tento dokument poskytuje strategický rámec na lepšiu koordináciu plnenia civilných úloh EÚ a členských štátov v Afganistane na obdobie od polovice roka 2014 do roku 2016, stanovuje ciele EÚ na obdobie rokov 2014 – 2016 a v hlavných rysoch opisuje plánované opatrenia na dosiahnutie týchto cieľov. Stratégia by mala byť dostatočne pružná, aby mohla ovplyvňovať celú škálu potenciálnych scenárov v Afganistane ako aj na ne primerane reagovať. Tento strategický zámer a ciele boli vypracované v záujme vyššej zrozumiteľnosti, pokiaľ ide o veľkosť a rozsah akejkoľvek medzinárodnej vojenskej prítomnosti po roku 2014. Bude nevyhnutné zmierniť očakávania, pokiaľ ide o stupeň pokroku a poskytovanie medzinárodnej pomoci na podporu priorít vlády Afganistanu pre prípad veľmi obmedzenej medzinárodnej prítomnosti. 2. Politický kontext V ostatnom desaťročí Afganistan dosiahol značný pokrok v politickej, bezpečnostnej, hospodárskej a rozvojovej oblasti. Avšak dosiahnuté zisky sú zväčša nestabilné a zvrátiteľné. Krajina bude v nasledujúcich troch rokoch čeliť vážnym výzvam, aby ochránila dosiahnutý pokrok a zaviedla potrebné reformy a štruktúry, ktoré by Afganistanu umožnili splniť jeho konečný cieľ plne udržateľného štátu. Ťažko presne predvídať, čo sa stane s Afganistanom v roku 2016. Je zrejmé, že v priebehu nasledujúcich troch rokov budú Afganci v čoraz väčšej miere preberať svoje záležitosti do vlastných rúk. Medzinárodný vplyv sa zníži. Dokonca aj v prípade toho najoptimistickejšieho scenára bude Afganistan aj naďalej nestabilným štátom, z celosvetového hľadiska s jedným spomedzi najnižších ukazovateľov ľudského rozvoja, závislým od medzinárodnej finančnej pomoci a náchylný k prepuknutiu násilných konfliktov. Ak si chce ústredná vláda zachovať dôveryhodnosť a podporu obyvateľstva, bude musieť zredukovať hrozby, ktoré predstavujú povstalci, korupciu a kriminalizáciu štátu — najmä v dôsledku finančných zdrojov pochádzajúcich z drogovej oblasti — a udržať bezpečnosť a poskytovanie služieb v riedko osídlených vidieckych oblastiach. Afganistan sa nachádza v zložitom a nestabilnom regióne. Napriek mnohým nedostatkom sú demokracia a sloboda prejavu na vyššom stupni v Afganistane ako vo väčšine krajín regiónu. Mnohí z jeho susedov zažili vo svojej modernej histórii vnútorné násilné konflikty, ktoré sa v dôsledku slabosti štátu preliali do Afganistanu, prepojili sa s prebiehajúcim konfliktom v Afganistane a zhoršili ho. Mierový proces v Afganistane by mal byť pod kontrolou a vedením Afgancov, avšak je jasné, že všetci regionálni hráči musia zohrať dôležitú úlohu v nastolení úspešného mierového procesu a dodržiavaní akejkoľvek výslednej mierovej dohody, čo by bolo výhodné nielen pre Afganistan, ale aj pre širší región. Intenzívnejšia regionálna spolupráca a vzájomná závislosť môžu zohrávať významnú úlohu pri posilnení politického procesu tým, že sa pre krajiny v regióne vytvoria stimuly, aby bol pre nich výhodnejší stabilnejší Afganistan, a to najmä podporou intenzívnejšej obchodnej a hospodárskej výmeny. Prebiehajúce povstanie a prenos zodpovednosti za bezpečnosť z krátkodobého hľadiska zhoršujú zložitú politickú a hospodársku situáciu. Meškanie týkajúce sa finalizácie dvojstrannej bezpečnostnej dohody medzi vládou Afganistanu a USA, ktorá je predpokladom ďalšej prítomnosti medzinárodných síl, prehlbuje neistotu, pokiaľ ide o situáciu po roku 2014. Pri absencii mierovej dohody so všetkými stranami konfliktu je pravdepodobné, že si značné rozdiely v operačnom prostredí v rôznych oblastiach krajiny môžu vyžadovať pružné a rozličné prístupy, a to v rozsahu od stabilnejších oblastí, ktoré pokračujú v budovaní normalizovanejších vzťahov v rámci budovania štátu, až po oblasti zasiahnuté konfliktom, ktoré sa vracajú k prístupu vedenom humanitárnymi cieľmi. V dôsledku ozbrojeného konfliktu je v rámci krajiny vysídlených viac ako 600 000 osôb. Susediace krajiny, najmä Irán a Pakistan, aj naďalej hostia veľké počty utečencov z Afganistanu. V dohľadnej budúcnosti budú pretrvávať humanitárne potreby u najviac zraniteľných skupín afganského obyvateľstva. Pokračovanie v dosahovaní pokroku bude z veľkej časti závisieť od schopnosti novej vlády: dosiahnuť pokrok v rokovaniach o politickom urovnaní so zapojením všetkých hlavných skupín povstalcov a ozbrojených milícií, udržať bezpečnosť, riešiť otázku korupcie a schváliť kľúčové hospodárske a politické reformy. Vierohodnosť a úspech procesu transformácie v rovnakej miere závisí od posilnenia demokratickej a zodpovednej správy vecí verejných v Afganistane na všetkých úrovniach, ako aj o spôsobilosti bezpečnostných zložiek. Toto je dlhoročná, viacgeneračná úloha, ale pokrok v nasledujúcich troch rokoch môže predísť návratu k horšiemu, ako aj poskytnúť dôležitý základ pre ďalšie napredovanie v nasledujúcich rokoch. Ak vláda nebude schopná vytvoriť potrebnú dôveru na prilákanie investícií a zastaviť únik kapitálu, keď sa bude znižovať medzinárodná prítomnosť a objem zmluvnej pomoci, existuje veľké riziko, že Afganistan bude čeliť vážnemu hospodárskemu poklesu. Predovšetkým existuje potreba vytvárať pracovné miesta pre približne 400 000 Afgancov, ktorý na trh práce vstupujú každý rok. Ak sa tento dopyt neuspokojí, existuje riziko vytvorenia novej generácie nedostatočne zamestnanej a odcudzenej mládeže, čoho dôsledkom môže byť zväčšenie základne pre nábor povstaleckých bojovníkov a nekontrolované a nelegálne prisťahovalectvo do susediacich krajín a Európy. 3. Strategický cieľ a úlohy Stratégia EÚ sa zameriava na oblasti, ktoré sú kľúčové na dosiahnutie pokroku v Afganistane do roku 2016, pričom zohľadňuje rámce vytvorené na medzinárodných konferenciách uskutočnených v rokoch 2011 a 2012, najmä Tokijský rámec vzájomnej zodpovednosti, ktorý bude aj naďalej slúžiť ako základňa vzťahu medzi širším medzinárodným spoločenstvom a vládou Afganistanu pre väčšiu časť tohto obdobia. Kľúčový význam systémovej reformy, ktorá umožní dosiahnutie pokroku v Afganistane, je jedným z dôvodov, prečo EÚ pokračuje v presadzovaní zásad Tokijského rámca vzájomnej zodpovednosti, zosúladením pomoci s vládnymi prioritami a využitím kolektívneho pákového efektu financovania EÚ s cieľom podnietiť reformy. Stratégia bude takisto platformou na vykonávanie Dohody o spolupráci, partnerstve a rozvoji, ktorá poslúži ako právny rámec dlhodobého angažovania sa EÚ, za predpokladu dokončenia rokovaní a podpísania návrhu dohody nastupujúcou vládou. Ústredným strategickým cieľom EÚ na obdobie rokov 2014 – 2016 bude rozvíjanie afganských inštitúcií s cieľom zabezpečiť odolnosť potrebnú na zachovanie doterajšieho pokroku a poskytnúť platformu pre účinnejší a v podstate udržateľný afganský štát. Tento zámer bude pozostávať zo štyroch cieľov, ktoré sa zameriavajú na zapojenie EÚ v oblastiach, v ktorých je jej pridaná hodnota najväčšia, a v ktorých môže posilniť hodnoty spoločné pre Európanov a Afgancov, medzi ktoré patrí demokracia, právny štát a ľudské práva. Ciele boli zostavené tak, aby sa vzájomne posilňovali. Účinná civilná polícia je napríklad očividne jednou z kľúčových zložiek právneho štátu a dodržiavania ľudských práv, ako aj jednou z kľúčových zložiek, od ktorej ich existencia závisí. Vo všetkých oblastiach stratégie EÚ v Afganistane bude ústrednou témou nášho angažovania sa boj proti korupcii a posilňovanie práv žien. Ciele návrhu sú tieto: podpora mieru, stability a bezpečnosti v regióne presadzovaním mierového dohovoru so všetkými stranami konfliktu, zmierňovanie hrozieb plynúcich z oblasti drog a organizovanej trestnej činnosti a podpora budovania profesionálnej a zodpovednej civilnej policajnej služby; posilnenie demokracie: fungujúcu demokraciu je potrebné zakotviť prostredníctvom demokratickej kontroly štátnej, provinčnej a okresnej úrovni, inkluzívnych a transparentných volieb a budovania kapacít v kľúčových inštitúciách zodpovedných za správu vecí verejných; stimulovanie hospodárskeho a ľudského rozvoja vrátane vytvorenia transparentného hospodárskeho rámca s cieľom povzbudiť investície, zvýšiť príjmy, prideliť finančné prostriedky, posilniť odolnosť a zlepšiť prístup k zdravotnej starostlivosti a vzdelaniu, a to aj u najviac zraniteľných skupín obyvateľstva; posilnenie právneho štátu a dodržiavanie ľudských práv, najmä práv žien a detí, presadzovaním dodržiavania ľudských práv (predovšetkým aj plným vykonávaním režimov právnej ochrany v prípade práv žien a dievčat), podporovaním väčšej rovnosti všetkých občanov pred zákonom a napomáhaním pri rozvíjaní komplexného rámca na posilnenie justície a jej reformu. 3a) Podpora mieru, stability a bezpečnosti Dosiahnutie trvalej bezpečnosti si bude vyžadovať mierovú dohodu so všetkými povstaleckými skupinami, čo povedie k výraznému zníženiu výskytu konfliktov a násilia v krajine. EÚ sa bude snažiť o podporu dohody so všetkými stranami pod kontrolou a vedením Afgancov, ako aj reagovať na príležitosti, ktoré podporia vyriešenie konfliktu. Regionálna spolupráca môže zohrávať dôležitú úlohu pri zaistení stability a susediace krajiny by mali v plnej miere podporovať mier a stabilitu. Vojenská spôsobilosť afganských národných bezpečnostných síl bude medzitým rozhodujúca pri neutralizácii povstalcov a položení základov bezpečnosti. Na vrcholnej schôdzke v Chicagu v roku 2012 si medzinárodné spoločenstvo stanovilo viacero záväzkov s cieľom podporovať vojenskú spôsobilosť afganských národných bezpečnostných síl. Táto stratégia EÚ sa však výlučne zameriava na rozvíjanie civilnej polície. EÚ podľa potreby využije svoje angažovanie a nástroje s cieľom: Čiastkové ciele Ø podporiť mier so všetkými stranami a proces zmierenia pod kontrolou a vedením Afgancov, vedúci k politickému urovnaniu, ktoré sa vyhne násiliu, dištancuje od akýchkoľvek väzieb s terorizmom, rešpektuje ľudské práva, a to najmä práva žien; Ø posilniť politickú a hospodársku spoluprácu medzi Afganistanom a jeho susedmi; Ø podporiť stratégiu regionálneho riešenia opätovného začlenenia afganských utečencov, ktorá bude založená na zásadách dobrovoľnej repatriácie a udržateľnosti; Ø zvýšiť úsilie pod vedením Afgancov s cieľom zvýšiť kvalitu a udržateľnosť civilnej polície; Ø posilniť úsilie zo strany Afganistanu a krajín regiónu o zníženie organizovanej trestnej činnosti a výroby drog, nelegálneho obchodu s nimi a dopytu po nich. 3b) Posilnenie demokracie Zakotvenie funkčnej politiky bude kľúčové na dosiahnutie legitímnosti štátu. Vyžaduje si to funkčnú demokratickú kontrolu a oddelenie výkonnej, zákonodarnej a súdnej moci. Inštitucionálnu zmenu by mali dopĺňať rozmanité a nezávislé médiá, pluralitná a aktívna občianska spoločnosť a vyššia účasť a zastúpenie žien na všetkých úrovniach verejnej služby. Uvedené kroky pomôžu zaistiť pevnosť demokratických inštitúcií, zvýšiť zodpovednosť štátu voči občanom a zlepšiť účinné poskytovanie služieb občanom. EÚ podľa potreby využije svoje angažovanie a nástroje s cieľom podporiť: Čiastkové ciele Ø pevnú volebnú štruktúru a postupy; Ø dôveryhodné parlamentné voľby v roku 2015, ktorých výsledky budú Afgancami všeobecne akceptované; Ø väčšiu zodpovednosť výkonnej moci prostredníctvom parlamentnej a nezávislej kontroly; Ø zníženie korupcie a zvýšenie zodpovednosti budovaním kapacít v oblasti správy vecí verejných na úrovni samospráv, zameranie sa na zlepšenie poskytovania služieb a nakladania s prostriedkami z rozpočtu. 3c) Stimulovanie hospodárskeho a ľudského rozvoja Je potrebné, aby Afganistan bojoval proti korupcii s cieľom zvýšiť dôveru obyvateľstva k štátu ako aj dôveru investorov. Udržateľné investície a rozvoj súkromného sektora aj vidieckeho hospodárstva bude kľúčovým v záujme dosiahnutia úrovní rastu potrebných na vytváranie pracovných miest a zvýšenie domácich príjmov. Uvedené ciele sú nevyhnutné na zníženie chudoby, zlepšenie živobytia, poskytovanie základných služieb, najmä zdravotnej starostlivosti a vzdelania, a urýchlenie sociálneho a ľudského rozvoja, ktorý sa nachádza výrazne pod úrovňou noriem v regióne. EÚ podľa potreby využije svoje angažovanie a nástroje na podporu vlády s cieľom dosiahnuť: Čiastkové ciele Ø zvýšenie v oblasti ľudského rozvoja vrátane najviac zraniteľných skupín obyvateľstva, a to najmä v oblasti vzdelania a zdravotnej starostlivosti; Ø zlepšenie hospodárenia s verejnými finančnými zdrojmi; Ø posilnenie finančnej sebestačnosti afganského štátu prostredníctvom zvýšenia vytvárania príjmov; Ø oživenie vidieckeho hospodárstva. 3d) Posilnenie právneho štátu a ľudských práv Potrebné je ešte veľa vykonať na zabezpečenie pokroku v oblasti ľudských práv a zaistenie plného vykonávania režimov právnej ochrany. Rozvíjanie fungujúcej a efektívnej justície bude rozhodujúce na zabezpečenie presadzovania práv Afgancov, najmä afganských žien a dievčat, a zlepšenie fungovania právneho štátu. Účinný právny štát posilní zodpovednosť a zvýši podnikateľskú dôveru, bude si to však vyžadovať rozsiahle prebudovanie inštitucionálnej štruktúry. EÚ podľa potreby využije svoje angažovanie a nástroje s cieľom: Čiastkové ciele Ø dosiahnuť pokrok v oblasti ľudských práv, najmä práv žien a detí; Ø podporiť všetky zložky oficiálnej justície cestou efektívnejšej spolupráce, a to nezávislejším, účinnejším, menej skorumpovaným a dostupnejším spôsobom, dôraznejším presadzovaním zásad právneho štátu; Ø zasadzovať sa o odstránenie kultúry beztrestnosti za rôzne vojnové zločiny a porušenia ľudských práv; Ø zachovať právo na slobodu zhromažďovania a posilniť právo na slobodu prejavu. 4. Záver Za úspech transformačného procesu, ktorý slúži Afganistanu ako základňa smerom k dosiahnutiu konečného cieľa sebestačnosti, budú vo veľkej miere zodpovední samotní Afganci. Avšak pri viacerých príležitostiach medzinárodné spoločenstvo zdôraznilo svoju ochotu poskytovať technickú a finančnú pomoc na výnimočnej úrovni s cieľom pomôcť Afganistanu pokračovať v doteraz dosiahnutom pokroku. Prostredníctvom tejto stratégie sa zabezpečí lepšia koordinácia zásahov EÚ a členských štátov v oblasti podpory afganskému obyvateľstvu, uvedených zásad vrátane väčšieho zosúladenia s cieľmi vlády Afganistanu, ako aj stimulovania kľúčových reforiem. Táto stratégia poskytne ústredný rámec pre indikatívny plán vykonávania, ktorý stanoví plánované rozdelenie úloh medzi nástroje EÚ a zásahy členských štátov. Hoci by mali byť strategický zámer a ciele dostatočne pevné, aby zohľadnili väčšinu zo scenárov v Afganistane, plán vykonávania a najmä tempo vykonávania bude vo veľkej miere závisieť od súvislostí v bezpečnostnej oblasti. [1] Rada tiež skonštatovala, že „EÚ sústredí svoje úsilie na oblasti, v ktorých má najväčšiu pridanú hodnotu. Kľúčovými cieľmi by mala byť podpora mieru, stability a bezpečnosti v Afganistane a širšom regióne, posilnenie demokracie; posilnenie hospodárskeho a ľudského rozvoja, aj prostredníctvom zlepšenia prístupu k zdravotnej starostlivosti a vzdelávaniu, a posilnenie právneho štátu a dodržiavanie ľudských práv, najmä práv žien a dievčat; V stratégii by sa mal zohľadniť regionálny rozmer a udržať flexibilita s cieľom vhodne reagovať na možné zmeny v Afganistane.“ [2] Toto sa vzťahuje na celkovú pomoc ako aj na viacerých individuálnych darcov vrátane samotnej EÚ, Nemecka, Talianska, Švédska, Dánska, Fínska a Holandska.