Brusel, 07.03.2005

KOM(2005) 76 v konečnom znení

OZNÁMENIE KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU

Európska iniciatíva pre rastKoncepcia podoby nástroja EÚ na poskytovanie záruk za úvery na dopravné projekty v rámci TEN{SEC(2005) 323}

OZNÁMENIE KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU

Európska iniciatíva pre rast Koncepcia podoby nástroja EÚ na poskytovanie záruk za úvery na dopravné projekty v rámci TEN

Obsah

1. Zhrnutie 3

2. Revidovaný návrh nástroja na poskytovanie záruk 4

2.1. Nástroj EÚ na poskytovanie záruk 4

2.2. Kľúčové ciele 5

2.3. Hlavné výhody 5

2.4. Oprávnené projekty 6

2.5. Rozdelenie rizika 6

2.6. Právny základ 7

2.7. Náklady Spoločenstva na záruku 7

2.8. Tvorba rezerv a cien 8

2.9. Vplyv na rozpočet Spoločenstva a fond likvidity 8

2.10. Správa 9

3. Záverečné poznámky 10

1. ZHRNUTIE

Na základe požiadavky Európskej rady z decembra 2003 útvary Komisie v spolupráci s Európskou investičnou bankou (EIB) vykonali prieskum trhu s cieľom posúdiť použiteľnosť nástroja na poskytovanie záruk pre dopravné projekty. Tento prieskum trhu je opísaný v oznámení Komisie KOM(2005)75.

Konzultácie s mnohými odborníkmi z celej Európskej únie viedli k určitým technickým zmenám pôvodných návrhov Komisie uvedených v oznámení z 11. novembra 2003[1] o iniciatíve pre rast.

Cieľom nástroja na poskytovanie záruk je zvýšiť kapacitu pákového efektu obmedzených verejných zdrojov na stimuláciu investícií súkromného sektora do prioritných dopravných projektov v rámci TEN (TEN-T) poskytovaním úverovej pomoci.

Nástroj poskytne užitočnú podporu konkrétnym druhom partnerstiev verejného a súkromného sektora (PPP), a to na konkrétne obdobie projektového cyklu. Rozšíri tak škálu nástrojov na financovanie TEN. Nástroj na poskytovanie záruk dosiahne úplný účinok len v prípade, ak bude schválený celkový navrhovaný rozpočet TEN vo výške 20 miliárd eur. To dá investorom signál, že dokončenie sietí je reálne. Nástroj na poskytovanie záruk teda doplní európske grantové financovanie, ale nenahradí ho.

Podľa novej podoby nástroja by EÚ poskytovala záruky na úvery, aby tak znížila ohrozenie výnosov v prvých rokoch projektu. Konkrétne by záruka úplne pokryla likvidnú rezervu nazývanú „pohotovostný úver“, z ktorej by sa čerpalo len v prípadoch, keď peňažné toky projektu nepostačujú na zabezpečenie obsluhy prednostného dlhu ( senior debt ). Tieto pohotovostné úvery by pokrývali asi 10 % celkového prednostného dlhu (v niektorých rizikovejších prípadoch až 20 %) a zvyčajne by ich splatnosť nepresiahla 5 rokov. Na to, aby boli projekty oprávnené na získanie záruky EÚ za úvery, musia získať porovnateľnú mieru finančnej podpory od členských štátov alebo iných vnútroštátnych verejných orgánov vo forme, ktorá zohľadňuje rozmanitosť dostupných nástrojov a ktorá je primeraná vzhľadom na realitu v jednotlivých členských štátoch.

V súlade s pôvodným návrhom by bola stanovená cena záruky, a to tak, aby pokryla riziko a náklady na správu spojené s nástrojom.

V prípade, keď by bolo požadované plnenie zo záruky, Komisia by získala finančnú pohľadávku, ktorá by bola podradená prednostnému dlhu, ale nadradená vo vzťahu k vlastnému imaniu. Tento preklenovací dlh by musel dlžník splatiť vtedy, keď a ak to príjmy z projektu umožnia.

Financovanie nástroja bude prebiehať podľa nového finančného výhľadu v rámci výdavkovej kapitoly rozpočtu pre transeurópske dopravné siete na obdobie rokov 2007-2013. Toto opatrenie je už obsiahnuté vo finančnom rámci navrhovaného nariadenia o TEN-T[2]. Posúdenie rizika, ktoré Komisia vykonala na základe modelu využívajúceho údaje ratingových agentúr, ukazuje, že rozpočtový prídel vo výške 1 miliardy eur by mohol podporiť prednostný dlh vo výške asi 20 miliárd eur, pri portfóliu transakcií s úverovou spoľahlivosťou blízko investičného stupňa. V každom prípade by mechanizmus tvorby rezerv a fond likvidity znížili riziko žiadosti o splatenie z rozpočtu Spoločenstva na zanedbateľnú úroveň.

Komisia má v úmysle vybrať niektorú medzinárodnú finančnú inštitúciu, ktorá bude poverená správou nástroja a domnieva sa, že vhodným kandidátom je skupina EIB.

Závery tohto dokumentu poskytujú základ pre zavedenie nástroja EÚ na poskytovanie záruk za úvery na projekty TEN-T v rámci návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady stanovujúceho všeobecné pravidlá na poskytovanie finančnej pomoci Spoločenstva v oblasti transeurópskych sietí v doprave a v energetike, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 2236/95[3] („nové finančné nariadenie o TEN-T”). Aj keď tento režim by nadobudol účinnosť až v roku 2007, Komisia by mala v úmysle vypracovať spolu s EIB návrh vykonávacích pravidiel počas roku 2005 a potom začať s výberom a posudzovaním projektov, ktoré budú zahrnuté do portfólia od roku 2007.

Cieľom tohto oznámenia je vytvoriť základ pre ďalšie diskusie, a to najmä s orgánmi členských štátov, o jeho implementácii, správe a možnostiach členských štátov poskytovať porovnateľnú podporu.

Táto správa je rozdelená do troch častí. Po zhrnutí nasleduje časť 2, v ktorej je predstavená navrhovaná podoba nástroja EÚ na poskytovanie záruk, jeho financovanie a tvorba rezerv, ako aj požiadavky kladené na jeho správu. Časť správu uzatvára. K tomuto oznámeniu je priložený pracovný dokument útvarov Komisie SEC(2005)323.

2. REVIDOVANÝ NÁVRH NÁSTROJA NA POSKYTOVANIE ZÁRUK

Táto časť poskytuje opis revidovanej podoby nástroja na poskytovanie záruk za úvery. Pracovný dokument útvarov Komisie SEC(2005)323 obsahuje všeobecný prehľad pohotovostných úverových liniek a podrobnejšie informácie o hlavných znakoch nástroja, ktoré majú uľahčiť pochopenie tejto problematiky.

2.1. Nástroj EÚ na poskytovanie záruk

V rámci novej podoby nástroja by Komisia pri projektoch typu PPP ručila za pohotovostný úver do vopred stanovenej hornej sadzby, prípadne do výšky nominálneho stropu. Záruka by pokrývala neočakávané výpadky v splácaní dlhu spôsobené určitými konkrétnymi rizikami, ktoré by zahŕňali najmä dopravné riziká. Záruka by tiež mohla byť rozšírená na riziká dostupnosti/výkonnosti v prípade, že je možné tieto riziká primerane posúdiť. Pokiaľ ide o projekty, ktorých realizácia závisí od dostupnosti platieb, záruka EÚ by mohla pokryť len celkom ojedinelé riziká, ktoré nesúvisia s riadením projektu a ktoré by pre koncesionára/prevádzkovateľa neznamenali morálne riziko. V závislosti od úverovej spoľahlivosti projektu by sa pohotovostný úver pohyboval vo výške okolo 10 % prednostného dlhu nesplateného v čase dokončenia a v niektorých prípadoch by sa percentuálny podiel mohol zvýšiť až na 20 %.

Spoločenstvo by nevyhnutne nemuselo byť angažované počas dlhého obdobia. Záruka by pokrývala len prvé roky fungovania projektu počas tzv. počiatočnej fázy, ktorej dĺžka by neprekročila 5 rokov.

Táto záruka by bola dostupná pre projekty vykazujúce úverovú spoľahlivosť blízko investičného stupňa. Požadovaná úverová spoľahlivosť spojená s finančnou realizovateľnosťou projektov by obmedzila pravdepodobnosť žiadostí o plnenie z nástroja na poskytovanie záruk. V prípade, že by bolo o plnenie zo záruky požiadané, Spoločenstvo by získalo pohľadávku zodpovedajúcu poskytnutým finančným prostriedkom. Pohľadávka voči dlžníkovi by bola vo všeobecnosti podradená vo vzťahu k prednostnému dlhu s cieľom maximalizovať podporu poskytnutú úveru Európskou úniou, ale v každom prípade by bola nadradená voči všetkým vrstvám vlastného imania.

Spoločenstvo by sa rovnako ako trhoví investori zaujímalo o včasné splátky a finančnú likviditu, ale bolo by „trpezlivejším investorom“ než súkromný sektor. Pohľadávka by mala byť Spoločenstvu splatená z výnosov, ktoré zostali po úhrade prevádzkových nákladov projektov a dlhovej služby prednostným veriteľom. V opodstatnených prípadoch by splátkový kalendár mohol byť vytvorený tak, aby sa dostupné výnosy delili medzi Spoločenstvo a akcionárov (čiastočný cash-sweep). Prístup trpezlivého veriteľa umožní súkromným investorom dosiahnuť ich investičné ciele, sponzorom projektov možno umožní zostaviť v prijateľnom čase výhodný balík financovania a v prípade problémov umožní uskutočniť prijateľnú reštrukturalizáciu.

Zásadné je, že nástroj na poskytovanie záruk by mal byť reálnou odpoveďou na potreby prevádzkovateľov na trhu, mal by teda byť štandardizovaným produktom, ktorý je možné brať do úvahy v rannej fáze rokovaní o projekte/koncesii/financovaní. V prípadoch, keď je projekt založený na výnosoch, ktoré nemajú dlhú počiatočnú fázu a/alebo je napojený na stabilné zdroje výnosov, nemusí byť záruka EÚ potrebná.

Zároveň by záruka mala byť čo najflexibilnejšia, aby ju tak bolo možné prispôsobiť potrebám jednotlivých projektov, napríklad v prípade zmeny koncesionára alebo reštrukturalizácie dlhu. Podoba nástroja na poskytovanie záruk by tiež mala umožňovať zohľadniť rozdiely medzi jednotlivými krajinami a medzi projektmi, pokiaľ ide o dĺžku obdobia výstavby, dĺžku počiatočnej fázy a odvetvia (cestná doprava, železničná doprava, námorná doprava, letecká doprava, vnútrozemská vodná doprava, intermodálne platformy).

2.2. Kľúčové ciele

Cieľom nástroja EÚ na poskytovanie záruk je vytvoriť pákový efekt obmedzených verejných zdrojov a stimulovať investície súkromného kapitálu do projektov dopravnej infraštruktúry prostredníctvom poskytovania úverovej pomoci na projekty európskeho významu. Kľúčové ciele nástroja sú:

- uľahčiť a urýchliť realizáciu projektov európskeho významu;

- podporiť súkromnú účasť v týchto projektoch a nové prístupy k ich financovaniu;

- zaplniť medzery na trhu záruk;

- vyhnúť sa nadmernému riziku pre rozpočet Spoločenstva spoľahnutím sa na trhové mechanizmy a zároveň dosiahnuť vysoký pákový efekt rozpočtových zdrojov.

2.3. Hlavné výhody

Poskytovatelia pohotovostných úverov sa často snažia chrániť pred nenáležitým použitím úveru, napríklad na účely oddialenia zjavne nevyhnutnej platobnej neschopnosti. Preto zahŕňajú do zmlúv doložky, ktoré majú zabrániť čerpaniu úveru napríklad v prípade vážnej nepriaznivej zmeny alebo porušenia záväzkov plnenia. Ratingové agentúry majú k týmto ustanoveniam negatívny postoj, pretože môžu zabrániť použitiu úveru práve v najpotrebnejšej chvíli. Atraktivita nástroja EÚ na poskytovanie záruk spočíva v jeho potenciáli de facto ochrániť poskytovateľa pohotovostného úveru od hlavných rizík projektu.

Keďže poskytovatelia pohotovostných úverov nebudú znášať riziko projektu a budú na regulačné účely využívať výhodu váženie rizikovou váhou 0 % vďaka záruke EÚ za celú výšku istiny, úrokov a ďalších poplatkov na dlhovú službu, mohli by tieto poplatky obmedziť na minimum. Vo všeobecnosti by tiež bola k dispozícii kapacita na zvýšenie prednostného dlhu, ktorý by ťažil zo zlepšenej likvidnej situácie projektu. Za predpokladu, že poplatok za záruku EÚ je závislý od rizika, ale nie od trhu, a v závislosti od rozsahu a frekvencie čerpania by bolo možné dosiahnuť významné zníženie nákladov na financovanie.

Nemal by sa prehliadať ani všeobecne rozšírený dojem, že záruka EÚ by mala silný symbolický efekt, ktorý by mohol uľahčiť uzatváranie finančných balíkov. Nakoniec, podľa názoru Komisie, je dôležité zdôrazniť, že významná časť projektov, pre ktoré by bolo požadované plnenie zo záruky, by pravdepodobne bola schopná uspokojiť pohľadávku EÚ v primeranom časovom rámci. To znamená, že globálny pákový efekt tohto nástroja by mohol byť zásadný a mohol by potenciálne viesť k efektívnejšiemu využívaniu finančných prostriedkov EÚ.

2.4. Oprávnené projekty

Všetky projekty, ktoré sú oprávnené podľa finančného nariadenia o TEN-T a najmä prioritné projekty, by tiež boli oprávnené na podporu prostredníctvom nástroja na poskytovanie záruk. Prednosť by však mali cezhraničné projekty.

V zásade sa očakáva sa, že prednostný dlh projektov bude mať už pred podporou prostredníctvom nástroja EÚ na poskytovanie záruk za úvery úverovú spoľahlivosť blízko investičného stupňa. V čase podania žiadosti musia sponzori na základe celkovej hospodárskej a finančnej realizovateľnosti projektu preukázať, že úverová spoľahlivosť prednostného dlhu je blízko investičného stupňa. Z hľadiska Komisie sa táto požiadavka zavádza s cieľom zabezpečiť, aby celkový rizikový profil projektu bol zvládnuteľný, aby potreby vytvárania rezerv na záruku EÚ neboli nadmerné a aby celkové financovanie záručného režimu bolo možné uskutočniť v rámci rozpočtu Komisie. Z hľadiska komerčných poskytovateľov úverov by takáto požiadavka mala umožniť optimálny pákový efekt a zároveň zaručiť splácanie dlhu načas.

2.5. Rozdelenie rizika

V súlade s pôvodnou predstavou nástroja musia projekty oprávnené na získanie záruky EÚ za úvery získať porovnateľnú mieru finančnej podpory od členských štátov alebo iných vnútroštátnych verejných orgánov vo forme, ktorá zohľadňuje rozmanitosť dostupných nástrojov a ktorá je primeraná vzhľadom na realitu v jednotlivých členských štátoch. Aj keď trh považuje za dôležité, aby členské štáty/vnútroštátne orgány poskytovali porovnateľnú finančnú podporu na projekt vo forme grantov, záruk a podobne, nie je potrebné stanoviť prísnu požiadavku na to, aby členské štáty boli spoluručiteľmi v rámci nástroja. Navyše by to pravdepodobne nebolo ani možné, keďže niektoré členské štáty nechcú vytvárať osobitný mechanizmus, prostredníctvom ktorého by oni sami alebo iné verejné subjekty poskytovali záruky na obmedzené množstvo projektov. Od členských štátov a regionálnych orgánov by sa požadovalo poskytnutie dostatočnej finančnej podpory v akejkoľvek forme, aby tak k dosiahnutiu požadovanej úverovej spoľahlivosti prispeli minimálne rovnakou časťou ako Spoločenstvo.

Zdieľanie rizika so súkromným sektorom je silným nástrojom na vytvorenie pákového efektu financovania Spoločenstva. Na projekte by sa mal na primeranej úrovni zúčastňovať súkromný sektor vo forme dlhového a akciového financovania, samozrejme v závislosti od typu projektu. Nástroj EÚ na poskytovanie záruk by pokrýval pohotovostné úvery, ktoré sú k dispozícii počas obmedzeného časového obdobia, t. j. počas počiatočnej fázy, a tak by zlepšoval úverovú kvalitu prednostného dlhu počas tohto obdobia. Prednostný veritelia by naopak museli pokryť riziko počas celej doby splatnosti prednostného dlhu. Akcionári by stále mali záujem investovať a riadnym spôsobom projekt riadiť, pretože ich očakávanie výnosu by bolo poistené štruktúrovaným splátkovým kalendárom v prípade žiadosti o plnenie zo záruky.

2.6. Právny základ

Článok 155 ods. 1 tretia zarážka Zmluvy o ES ustanovuje možnosť Spoločenstva poskytovať záruky za úvery na dopravné projekty TEN. Nariadenie Rady (ES) č. 2236/95 z 18. septembra 1995 v znení zmien a doplnení[4] stanovuje všeobecné pravidlá poskytovania finančnej pomoci Spoločenstva v oblasti transeurópskych sietí.

V súčasnosti článok 4 písm. c) nariadenia obsahuje len ustanovenia pre „príspevky k splátkam úverov so zárukou, poskytnutých Európskym investičným fondom alebo inými finančnými inštitúciami“. Je preto potrebné zmeniť a doplniť nariadenie č. 2236/95 tak, aby poskytovalo právny základ pre typ inovačného nástroja na poskytovanie záruk, ktorému sa venuje tento dokument.

Komisia preto prijala návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady stanovujúceho všeobecné pravidlá poskytovania finančnej pomoci Spoločenstva v oblasti transeurópskych sietí v doprave a energetike, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 2236/95 na obdobie rokov 2007-2013[5], tak aby umožnilo Komisii vydávať záruky za úvery na pokrytie výpadkov vo financovaní počas prvých rokov fungovania projektov TEN-T.

Toto všeobecné právne ustanovenie by malo byť doplnené vykonávacími pravidlami s ohľadom na odporúčanie Výboru pre finančnú pomoc TEN-T. Použitie tohto nástroja bude závisieť od splnenia všeobecných podmienok oprávnenosti a kritérií výberu projektov stanovených v zmenenom a doplnenom nariadení a vo vykonávacích pravidlách, ktoré Komisia prijme.

2.7. Náklady Spoločenstva na záruku

Komisia musí vyčleniť kapitálové rezervy na pokrytie dlhodobých rizík súvisiacich s nástrojom na poskytovanie záruk. Podobne ako v prípade úverovej rezervy súkromných bánk, hlavné náklady predstavuje odhad očakávaných a neočakávaných strát súvisiacich s realizáciou vydaných záruk. Okrem toho bude Komisia musieť platiť správcovské poplatky manažérovi poverenému správou (viď nižšie bod 2.9) a všetky náklady na audítorské alebo právne služby v súvislosti s prípadnou pohľadávkou Spoločenstva. Primeraný systém tvorby rezerv a vytvorenie fondu likvidity by malo znížiť riziko priamych alebo nepriamych žiadostí o splatenie podmieneného záväzku na zanedbateľnú úroveň. Keď by vypršal nevyčerpaný pohotovostný úver, vypršala by aj záruka.

2.8. Tvorba rezerv a cien

Cieľom tvorby rezerv nie je minimalizácia celkovej expozície voči rizikám, ale jej optimalizácia, t. j. riskovať obozretne s cieľom zvýšiť kapacitu pákového efektu finančných prostriedkov Spoločenstva v maximálnej možnej miere. Predpovedanie dlhodobých nákladov na nástroj na poskytovanie záruk vyžaduje odhady pravdepodobnosti strát projektov (očakávané a neočakávané straty) a možné korelácie medzi projektmi. Rámec tvorby rezerv by mal zabezpečiť, že na pokrytie základného rizika budú vyčlenené dostatočné rozpočtové zdroje.

Komisia využije model tvorby rezerv, ktorý bol interne vypracovaný na základe diskusií s ratingovými agentúrami a ktorý používa dostupné štatistické údaje[6] a informácie[7]. Model tvorby rezerv je uvedený v pracovnom dokumente útvarov Komisie SEC(2005)323. Tento model je založený na predpoklade, že nástroj na poskytovanie záruk by bol k dispozícii na krytie výpadkov zapríčinených dopravnými rizikami, aj keď by bolo potrebné ho prispôsobiť, ak by mal mal byť nástroj rozšírený ja na riziká dostupnosti/výkonnosti. Zahŕňa tiež rezervu pre prípadné zníženie úverovej spoľahlivosti portfólia. Na účely riadenia rizík by mali byť stanovené obmedzenia expozície pre jednotlivé projekty.

V ideálnom prípade by každý príjemca vopred zaplatil poistné, ktoré by sa účtovalo pri podpise záruky alebo v čase, keď záruka nadobudne účinnosť, t. j. po kompletizácii podstatnej časti projektu a bolo by splatné buď jednorázovo, alebo vo forme ročných splátok, ktoré by sa uhrádzali počas zvyšku životnosti záruky.

V prípade, keď by bolo požadované plnenie zo záruky EÚ, od príjemcu bude Spoločenstvo požadovať uhradenie nesplateného kapitálu a úrokov. Keďže pohľadávka Spoločenstva je porovnateľná s preklenovacím financovaním, mala by byť cena sumy dlžnej po žiadosti o plnenie zo záruky stanovená na základe podstúpeného rizika a mala by odrážať náklady na správu.

Vhodný systém stanovovania cien si vyžiada ďalšie vyladenie. V každom prípade bude tvorba cien nastavená tak, aby nástroj na poskytovanie záruk pokryl svoje očakávané náklady.

2.9. Vplyv na rozpočet Spoločenstva a fond likvidity

S financovaním nástroja by sa malo počítať v novom finančnom výhľade, t. j. vo výhľade na obdobie rokov 2007-2013, v rámci výdavkovej kapitoly pre transeurópske dopravné siete. Rozpočet Spoločenstva by musel niesť náklady na prevádzku a správu.

Spoločenstvo by muselo uzavrieť neodvolateľné záručné záväzky veľmi skoro, ako súčasť zostavovania balíkov určených na financovanie projektov pred samotným začatím výstavby. Rozpočtové zdroje by preto museli byť viazané a vynaložené počas nasledujúcich rokov v súlade s finančným nariadením. Viazaná suma by tvorila prvú „rezervu“ na žiadosti o plnenia zo samotných záruk. Táto rezerva by nebola určená na pokrytie 100 % nominálnej hodnoty neuhradených záruk za úvery (hlavne istina plus úrok), zostatkový podmienený záväzok by preto zostal na ťarchu rozpočtu Spoločenstva. Obozretné pravidlá, ktorými by sa riadila tvorba rezerv (viď vyššie bod 2.7), udržia riziko vzniku takéhoto zostatkového záväzku na zanedbateľnú úroveň. Existencia zostatkového podmieneného záväzku bude riadne zohľadnená v rozpočte Spoločenstva prostredníctvom rozpočtovej položky „ pour mémoire “ rovnako, ako je to v súčasnosti v prípade záruky Spoločenstva za mandát EIB na zahraničné úvery.

S cieľom mať efektívny a praktický platobný mechanizmus by Komisia mala pre nástroj na poskytovanie záruk vytvoriť fond likvidity. Fond likvidity by pokrýval náklady na správu nástroja a na žiadosti o plnenie zo záruky. Zdroje fondu likvidity by mali byť vytvárané na základe rozpracovaných projektov a vyššie uvedeného systému tvorby rezerv. Odhaduje sa, že celkové investičné náklady na prioritné projekty[8] v rozšírenej EÚ dosiahnu počas obdobia rokov 2007-2013 až 140 miliárd eur. Očakáva sa[9], že súkromný sektor by poskytol asi 20 % týchto nákladov formou akciového a dlhového financovania, takže financovanie zo súkromného sektora by mohlo dosiahnuť výšku 28 miliárd eur. Ak počítame s portfóliom transakcií s úverovou spoľahlivosťou blízko investičného stupňa, rozpočtový prídel vo výške 1 miliardy eur by mohol zabezpečiť záruky vo výške za dlh vo výške asi 20 miliárd eur. Orientačná ročná analýza rozpočtových potrieb je uvedená v prílohe 3 pracovného dokumentu útvarov Komisie SEC(2005)323.

Všetky splátky a získané úroky by sa pridali k zdrojom nástroja. Fond likvidity by mohol mať samoudržateľný a/alebo revolvingový charakter, čím by sa obmedzila dlhodobá potreba záväzkov a platieb z rozpočtu Spoločenstva, ktoré by boli inak potrebné na pokrytie nových operácií. V určitom štádiu by malo dôjsť k preskúmaniu potrieb financovania a zdroje, ktoré by neboli potrebné na krytie žiadostí o plnenie zo záruky a nákladov na správu by sa mohli vrátiť do rozpočtu Spoločenstva.

2.10. Správa

Aby Spoločenstvo dodržalo zásadu dobrej správy, najvhodnejšie by bolo, aby Spoločenstvo na základe príslušných úprav jedinému hlavnému správcovi. Hlavný správca by mal mať hlboké znalosti v oblasti projektového financovania spolu s príslušnými systémami riadenia úverových rizík, aby dokázal posudzovať riziká a spravovať systém tvorby rezerv a fond likvidity v dlhodobom horizonte. Zároveň by mal mať interné odborné kapacity v oblasti práva a príslušný vedúci personál, ktorý bude spolupracovať s finančnými inštitúciami, špecializovanými poisťovateľmi, fondmi rizikového kapitálu, vnútroštátnymi orgánmi a alebo akcionármi. Hlavný správca bude musieť preukázať schopnosť vstúpiť do dlhodobého zmluvného vzťahu s Komisiou na účely správy nástroja (minimálne 15 rokov). Vzhľadom na životnosť nástroja na poskytovanie záruk je ťažké počítať s odoberaním správcovských služieb od externého čisto komerčného subjektu.

Na druhej strane sa však správa tohto typu finančného nástroja výrazne líši od súčasnej praxe správy grantov, čo, ako sa zdá, prakticky vylučuje možnosť využitia služieb niektorej agentúry, ak by táto nebola obsadená personálom s odbornými finančnými znalosťami v oblasti projektov. Najpraktickejšou možnosťou by bolo vybrať za hlavného správcu medzinárodnú finančnú inštitúciu, zrejmým kandidátom je skupina EIB.

Hlavný správca by mal poverenie vykonávať všetky záručné činnosti v súlade s najlepšou bankovou praxou v mene a na vlastné riziko Komisie. Komisia by však bola zodpovedná za kontrolu nástroja a podávanie správ rozpočtovému orgánu. Ďalšie informácie o úlohách hlavného správcu obsahuje pracovný dokument.

Komisia by prijímala konečné rozhodnutie o záruke schválením oprávnenosti projektu prostredníctvom príslušného mechanizmu, na ktorého podobe sa dohodne s členskými štátmi. Komisia tiež bude na základe účtovníctva a správ poskytovaných hlavným správcom pravidelne podávať správy rozpočtovým orgánom.

3. ZÁVEREčNÉ POZNÁMKY

Nástroj na poskytovanie záruk zvýši súkromnú finančnú účasť na konkrétnych druhoch partnerstiev verejného a súkromného sektora (PPP). Doplní európske grantové financovanie, ale nenahradí ho.

Explicitným cieľom nástroja je podnietiť súkromné investície do dopravnej infraštruktúry, a to najmä prostredníctvom uľahčenia uzatvárania finančných balíkov. Sponzori projektu a banky sa budú snažiť využiť nástroj EÚ na poskytovanie záruk za úvery, aby maximalizovali úverovú spoľahlivosť prednostných dlhových záväzkov a znížili celkovú nákladnosť finančného balíka. Ručením za pohotovostné úvery by EÚ prebrala väčšie úverové riziko, pretože jej potenciálna budúca pohľadávka na výnosy z projektu sú podriadené vo vzťahu k pohľadávke prednostných veriteľov. Záruka EÚ by nevylúčila riziko prednostných veriteľov, ale ponúkla by väčšie krytie dlhovej služby prednostnej tranže a zvýšila by tak jej úverovú spoľahlivosť. Cena záruky EÚ by bola stanovená tak, aby zohľadňovala riziko prevzaté Úniou a náklady na správu nástroja.

Nástroj EÚ na poskytovanie záruk za úvery by posilnil finančnú realizovateľnosť celého projektu bez toho, aby vystavil Spoločenstvo nadmernému úverovému riziku. Pozitívnym znakom nástroja na poskytovanie záruk je skutočnosť, že by zahŕňal množstvo projektov rôznej veľkosti a z rôznych geografických lokalít do jedného portfólia a mohol by tak na európskej úrovni dosiahnuť takú mieru diverzifikácie, ktorej dosiahnutie by na úrovni jednotlivých štátov nebolo možné. Komisia sa domnieva, že súčasný model tvorby rezerv je dostatočne silný na to, aby bolo v zásade možné rozhodnúť o vytvorení nástroja na poskytovanie záruk. Predpokladom vytvorenia modelu a fungovania systému tvorby rezerv nástroja na poskytovanie záruk je dostupnosť relevantných štatistických údajov. Je potrebné zaviesť vlastný monitorovací/hodnotiaci systém projektových rizík, ktorý počas nasledujúcich rokov umožní zber štatistických údajov. To by umožnilo vyladenie tvorby rezerv, a tak dosiahnutie najlepšieho možného pákového efektu finančných prostriedkov Spoločenstva.

Súčasné finančné nariadenia TEN neposkytuje právny základ pre takýto typ inovačného nástroja na poskytovanie záruk. Preto bol vypracovaný návrh nového finančného nariadenia TEN na obdobie rokov 2007-2013, ktorý by umožnil implementáciu nástroja na poskytovanie záruk v roku 2007. Finančné prostriedky pre nástroj sú vyčlenené v rámci návrhu rozpočtu TEN na obdobie rokov 2007-2013 vo výške 20 miliárd eur. Komisia by v rannej fáze pripravila vykonávacie pravidlá. To by zaistilo, že projekty by mohli byť do záručného portfólia zaradené ihneď po prijatí nového finančného nariadenia TEN, čím by bol zabezpečený istý stupeň diverzifikácie portfólia od samého začiatku.

FINANCIAL STATEMENT

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

NAME OF THE PROPOSAL :

EU loan guarantee instrument for TEN-transport projects

ABM / ABB FRAMEWORK

Policy Area(s) concerned and associated Activity/Activities (Activities ABB)

Trans-European networks, 1. Objective : Develop the network and priority projects 2. Objective : Improve the efficiency of the financial aid to the network, 3. Objective : Connect the trans-European networks with neighbouring countries

Inland, air and maritime transport: 3. Objective : to promote a more environmentally friendly transport system

BUDGET LINES

Budget lines (operational lines and related technical and administrative assistance lines (ex- B.A lines)) including headings :

06.0301 (Financial support for projects of common interest in the trans-European transport network)

Duration of the action and of the financial impact:

The operational period of the instrument concerning new commitments covers at least the period 2007-2013.

Budgetary characteristics :

Budget line | Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective |

060301 | Non-comp | Diff[10] | NO | NO | NO | No [1 a] |

SUMMARY OF RESOURCES

Financial Resources (indicative amounts)

Important remark: all financial resources in terms of operational expenditure indicated in this financial statement are already included in the financial framework of €20,350 billions of the Commission proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council determining the general rules for the granting of Community financial aid in the field of the trans-European transport networks and energy and amending Council Regulation (EC) n° 2236/95[11].

Summary of indicative commitment appropriations (CA) and indicative payment appropriations (PA)

A precise quantification of the annual budget allocations for the EU Loan Guarantee Instrument is difficult at this stage due to limited availability of projections of eligible projects that are expected to involve private sector participation. A working assumption, consistent with the overall Van Miert objectives, is to consider a flow of private sector debt financing of the order of EUR 3 billion per year in the period 2007-2013, with all the TEN priority projects receiving private support.

Based on the provisioning model, developed by the Commission and EIB services, the table below presents a scenario requiring a total budget allocation of around EUR 1 billion, with a specified annual breakdown. It should be noted that, while the exact amount needed and the timing will vary, front-loading of approximately one third of the total budget in the first year would be needed for the following reasons. Firstly, as the portfolio effect builds up only gradually, the level of provisioning needed for the first project is almost twice as large as the amount needed for the last one. Secondly, as interest accumulates on the early budget allocations, the overall need for budget allocation in the later years is further diminished.

The detailed calculation of the provisioning rates (used in the table below) is presented in Annex 3 ‘technical paper’ of the Commission Staff working paper.

Amounts in EUR million

Private sector lending | Number of projects | Provisioning Calculation | Interest | Budgetary needs |

Operational expenditure[12] |

Commitment Appropriations (CA) | 8.1 | a | 310 | 150 | 120 | 120 | 120 | 200 | 1.020 |

Payment Appropriations (PA) | b | 100 | 150 | 200 | 130 | 120 | 320 | 1.020 |

Administrative expenditure within reference amount[13] |

Technical & administrative assistance (NDA) | 8.2.4 | c | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. |

TOTAL REFERENCE AMOUNT |

Commitment Appropriations | a+c | 310 | 150 | 120 | 120 | 120 | 200 | 1.020 |

Payment Appropriations | b+c | 100 | 150 | 200 | 130 | 120 | 320 | 1.020 |

Administrative expenditure not included in reference amount[14] |

Human resources and associated expenditure (NDA) | 8.2.5 | d | 0,324 | 0,324 | 0,324 | 0,324 | 0,324 | 0,648 | 2,268 |

Administrative costs, other than human resources and associated costs, not included in reference amount (NDA) | 8.2.6 | e | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. |

Total indicative financial cost of intervention

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 and later | Total |

TOTAL CA including cost of Human Resources | a+c+d+e | 310,324 | 150,324 | 120,324 | 120,324 | 120,324 | 200,648 | 1.022,268 |

TOTAL PA including cost of Human Resources | b+c+d+e | 100,324 | 150,324 | 200,324 | 130,324 | 120,324 | 200,648 | 1.022,268 |

Human Resources FTE (including officials, temporary and external staff) – see detail under point 8.2.1.

Annual requirements | Year n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 and later |

Total number of human resources | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 |

At this stage one could estimate that an average of 3 persons of existing Commission staff would be necessary under the condition that the operational management of the instrument is mandated to an operating agent.

Co-financing details

In accordance with the requirements formulated in the final report of the Growth Initiative of November 2003, the market deems it to be very important that Member States/national authorities provide comparable financial support to the project. However, the market and the consulted governments felt that it is not appropriate to enforce a strict requirement for Member States to be co-guarantors in the instrument. Instead the financial commitment may take the form of equity, grants or other types of guarantees. Moreover, a strict co-guarantee requirement might make the implementation of the instrument impossible as some Member States are not willing to set up a specific mechanism to provide guarantees either themselves or through other public entities for a limited number of projects. The requirement on Member States and regional authorities would be the provision of significant financial support in whatever form in order to contribute at least equally with the Community to the achievement of the required creditworthiness. Co-financing modalities cannot be given in this stage. They can only be given on the basis of concrete guarantee applications. However, the eligibility conditions, to be concretised subsequently, will define the rules of co-financing in more detail.

Contingent liability

The Commission has to set aside capital reserves to cover the long-term risk related to the loan guarantee instrument. Analogous to a private banks’ loan reserve, the main cost represents an estimate of expected and unexpected losses associated with the provision of the guarantees issued.

The objective of provisioning is not to minimise the overall risk exposure but to optimise exposure, i.e. to take prudent risks in order to increase the leverage capacity of Community funds as much as possible. Forecasting the long-term cost of the guarantee instrument requires estimates of the loss probabilities of the projects (expected and unexpected losses) and possible correlations between the projects.

The Commission and EIB services have developed a methodology to set provisioning rates, taking into account the diversification obtained through the portfolio effect and consistent with an AAA rating of the guarantee instrument. This model has been developed following discussions with rating agencies and using available statistical data[15] and information[16]. The details of the provisioning model are presented in the Commission staff working document SEC(2005)323. This model also incorporates a buffer for potential downgrading of the creditworthiness of the portfolio.

This provisioning system and the creation of a liquidity fund should reduce the risk of direct and unexpected calls on the Community contingent liability to a negligible level (AAA rating of the guarantee instrument). The residual contingent liability of the Community will be properly taken into account in the Community budget through a ‘pour mémoire’ budget line as is currently the case of the Community Guarantee for the EIB external lending mandate.

Compatibility with Financial Programming

Proposal is compatible with financial programming 2007-2013 as proposed by the Commission (COM (2004) 101 final). Moreover, the guarantee instrument is already foreseen by the Commission Proposal for the new TEN-transport regulation COM(2004)475, which provide for the financial framework.

Financial Impact on revenue

This instrument has no direct impact on the Community budget.

In fact, the instrument will have revenues, such as fees and interests earned on the funds on the trust account, but these amounts will be used for the purposes of the instrument.

The appropriate pricing system will require further fine-tuning. In any case, the pricing will be set in such a way that the guarantee instrument would cover its expected costs. In line with the original Commission proposal from November 2003, the loan guarantee would be priced in order to cover the risk and management costs relating to the instrument. Ideally each beneficiary should pay an up-front premium, which could be charged when the guarantee is signed or when the guarantee becomes effective, i.e. after the substantial completion of the project, and would be payable either as a one-shot payment or as annual premiums to be paid during the remaining life of the guarantee.

Furthermore, if the guarantee were called, the Commission would obtain a financial claim which would rank subordinated to the senior debt but senior to equity. This mezzanine debt would have to be paid back by the borrower to the Commission as and when project revenues permit. As the Community claim is comparable to mezzanine financing, the amount due following the call should be priced according to the risk taken and reflecting management costs.

CHARACTERISTICS AND OBJECTIVES

Need to be met in the short or long term

Council and Parliament have adopted on 29th April 2004 the revised TEN T guidelines which include a list of 30 priority projects. The implementation of these priority projects is estimated at a total cost of € 225 bn, € 140 bn of which in the upcoming period of financial perspectives. Such a substantial investment task cannot be financed by the public sector alone.

Value-added of Community involvement and coherence of the proposal with other financial instruments and possible synergy

In a number of publications, the Commission has underlined the role the private sector should play to achieve those objectives[17]. The guarantee instrument is the major new instrument to attract private capital and will have a strong leverage effect. Once applicable, this will contribute to the achievement of the goal to attract 20% private co-financing to the TENs implementation. Due to the strong public attention related to the new instrument, this impact may already be visible from 2007 on but will be more substantial towards the end of the decade.

The goal of the guarantee instrument is to increase the leverage capacity of limited public resources to stimulate private sector investment in priority TEN-transport (TEN-T) projects by providing credit assistance.

The instrument will provide useful support for specific types of PPPs and for a specific period of the project cycle. It will in so far widen the range of TENs financing instruments. It has also to be underlined that its elaboration and application will not serve as a substitute for Community grant co-financing. On the contrary. It will only achieve full value if the proposed total 20 bn € TENs budget will be adopted. The guarantee instrument will in so far complement European grant financing but not replace it.

Under the new design of the instrument the EU would issue loan guarantees to mitigate revenue risk in the projects’ early years. Specifically, the guarantee would fully cover a liquidity cushion, called “a stand-by credit line”, which would only be drawn upon in cases where project cash-flows are insufficient to service senior debt. These stand-by credit lines would cover around 10% of the total senior debt (in certain more risky cases up to 20%) and would usually not exceed 5 year maturities.

The granting of a community guarantee may lead to synergies with other financing forms for TENs projects, including the investment policy of public investment banks and it may contribute to increase the confidence of financial markets in the feasibility of the TENs (priority) network as a whole.

An important positive feature of the guarantee instrument is that it would comprise a number of projects of different geographic location and size into one portfolio and thus be able to obtain a level of diversification at the European level which would not be possible at a national level.

Objectives, expected results and related indicators of the proposal in the context of the ABM framework

Trans-European networks :

1. Objective : Develop the network and priority projects; output : budget allocation in favour of the 30 priority projects and with special attention to the promotion of privately co-financed projects.

2. Objective : Improve the efficiency of the financial aid to the network; output : implementation of the TENs budget and application of current rules to increase the leverage-effect of the budget. Careful scrutiny of procedures and rules in order to improve the PPP financing possibilities. Preparation of the multiannual programme for the period of the new financial perspectives. Preparation of implementation rules, eligibility criteria and organisational settings for innovative financing instruments including the guarantee instrument.

Inland, air and maritime transport:

Objective : to promote a more environmentally friendly transport system: output : CLWP 2005 Communication on the mid-term state of the implementation of the White paper « European transport policy for 2010 : time to decide CLWP 2005 : Communication on a common transport infrastructure tarification framework, including ports and airports

Method of Implementation (indicative)

ٱX Centralised Management

Xٱ Directly by the Commission, with a view to delegate certain tasks to an international financial institution, preferably the EIB Group

ٱIndirectly by delegation to:

ٱExecutive Agencies

ٱBodies set up by the Communities as referred to in art. 185 of the Financial Regulation

ٱNational public-sector bodies/bodies with public-service mission

ٱ Shared or decentralised management

ٱ With Member states

ٱ With Third countries

ٱ Joint management with international organisations (please specify)

Relevant comments:

The lifetime of the guarantee instrument makes it difficult to envisage a complete outsourcing of management in general and especially an outsourcing to a purely commercial body.

In order to comply with the principle of good governance, the most appropriate course would be for the Community to supervise the application of the instrument and to entrust all its guarantee management activity under this instrument to a single agent. The agent should have an in-depth knowledge of project financing, together with appropriate credit risk management systems in place in order to assess the project risks and to manage the provisioning system and the liquidity fund in the long-term. It should also have in-house legal expertise and the appropriate front office staff to interface with financial institutions, monoline insurers, venture capital funds, national authorities and/or equity providers. The agent will have to demonstrate its ability to enter into a long-term contractual relationship with the Commission for the management of the instrument (minimum 15 years). The most practicable option would be to select an international financial institution as the managing agent, an obvious candidate being the EIB Group.

MONITORING AND EVALUATION

Monitoring system

By Commission Services

Evaluation

Ex-ante evaluation

Following the request of the European Council, the Commission and EIB services carried out a market testing exercise between March and July 2004. For this exercise, the services developed a questionnaire, which was discussed with the market testing participants. Results of this exercise are outlined in the Commission Communication on feasibility report on EU loan guarantee instrument for TEN Transport projects. Furthermore, if the Member States provide a positive opinion on the setting up of this instrument, the Commission could consider carrying out a stakeholders’ consultation in order to obtain the opinion of a larger circle of stakeholders.

Measures taken following an intermediate/ex-post evaluation (lessons learned from similar experiences in the past)

An ex-post evaluation can only be made at a later stage in case this guarantee instrument is implemented.

Terms and frequency of future evaluation

This is a very long term instrument and therefore the first evaluation on its implementation will be carried over in 2010 and thereafter a second evaluation end 2012.

7. Administrative Expenditure

The needs for human and administrative resources shall be covered within the allocation granted to the managing service in the framework of the annual allocation procedure.

7.1 Number and type of human resources

Types of post | Staff to be assigned to management of the action using existing resources (number of posts/FTEs) |

The indicative amount of administrative expenditure relating to the human resources at the Commission services is calculated is follows: € 108.000 per person on average, an average of 3 persons of Commission existing staff under the condition that the operational management of the instrument is mandated to an operating agent:

[1] KOM(2003) 690 z 11. novembra 2003.

[2] KOM (2004) 475 konečná verzia – finančný výkaz, strana 41.

[3] KOM (2004) 475 konečná verzia zo 14. júla 2004.

[4] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 807/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 2236/95 stanovujúce všeobecné pravidlá poskytovania finančnej pomoci Spoločenstva v oblasti transeurópskych sietí; Ú. v. EÚ L 143, 30.4.2004, strana 46.

[5] KOM (2004) 475 konečná verzia zo 14. júla 2004.

[6] Standard & Poor’s, Infrastructure Finance, Traffic Forecasting Risk: Study update 2003, 6. 11. 2003 (Financovanie infraštruktúry, Predpovedanie dopravných rizík: aktualizácia štúdie 2003).

[7] Fitch, A risk assessment model for federal credit, 15. 3 1999 (Model posudzovania rizík štátneho úveru).

[8] Prioritné projekty v zmysle prílohy III novely č. 884/200/ES k rozhodnutiu Rady č. 1692/96/ES o základných usmerneniach Spoločenstva pre rozvoj transeurópskej dopravnej siete.

[9] Van Miertova správa uvádzala, že súkromný sektor by mohol za určitých podmienok prispieť na celkové náklady na dopravné projekty až do výšky 20 %.

[10] Differentiated appropriations

[11] COM/2004/0475 final (COD 2004/0154) – Financial statement for TEN-T projects, page 41

[12] Expenditure that does not fall under Chapter xx 01 of the Title xx concerned.

[13] Expenditure within article xx 01 04 of Title xx.

[14] Expenditure within chapter xx 01 other than articles xx 01 04 or xx 01 05.

[15] Standard & Poor’s, Infrastructure Finance, Traffic Forecasting Risk: Study update 2003, November 06, 2003.

[16] Fitch, A risk assessment model for federal credit, 15 March 1999.

[17] They include: COM 2003 132 on innovative financing of the trans-European transport networks, the final report of the High level group on the transport trans-European network of June 2003, published on the ‘Europa’ website, the justification and explanation of the amendment of the TEN T guidelines (Decision Nr. 884/2004) and the “exposé des motifs” and the financing rules itself of the proposed TEN financial regulation of July 2004 for the upcoming period of financial perspectives 2007-2013.

[18] Cost of which is NOT covered by the reference amount

[19] Cost of which is NOT covered by the reference amount

[20] Cost of which is included within the reference amount