Odporúčanie ODPORÚČANIE RADY týkajúce sa vykonávania hlavných smerov hospodárskych politík členských štátov, ktorých menou je euro /* COM/2014/0401 final */





Odporúčanie ODPORÚČANIE RADY týkajúce sa vykonávania hlavných smerov hospodárskych politík členských štátov, ktorých menou je euro RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 136 v spojení s článkom 121 ods. 2, so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[1], a najmä na jeho článok 5 ods. 2, so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh[2], a najmä na jeho článok 6 ods. 1, so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie[3], so zreteľom na závery Európskej rady, so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru, so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku, keďže: (1) Súčasné hospodárske prostredie eurozóny je charakterizované postupným, ale stále nestabilným hospodárskym oživením. V roku 2013 a na začiatku roku 2014 inflácia v eurozóne markantne poklesla a očakáva sa, že počas prognózovaného obdobia bude len veľmi postupne narastať, čo odzrkadľuje súčasnú stagnáciu spolu s prebiehajúcimi úpravami relatívnych cien v zraniteľných hospodárstvach a pokračujúcim zhodnocovaním výmenného kurzu eura. Okrem toho, hoci oživenie nadobúda čoraz širší základ, rozdiely medzi krajinami eurozóny sú aj naďalej vysoké. (2) Eurozóna je viac než len súhrn jej členov. Hospodárska a finančná kríza naplno odhalila úzke prepojenia v eurozóne a zdôraznila potrebu silnejšej koordinácie fiškálnej, finančnej a štrukturálnej politiky medzi členskými štátmi eurozóny s cieľom zabezpečiť koherentnú politickú pozíciu v rámci eurozóny ako celku. Členské štáty eurozóny sa podpisom Zmluvy o stabilite, koordinácii a správe v hospodárskej a menovej únii 2. marca 2012 zaviazali, že vykonajú súbor rozsiahlych reforiem politík a že budú svoje politiky koordinovať. Nadobudnutie účinnosti balíka dvoch legislatívnych aktov v roku 2013 prehĺbilo koordináciu rozpočtovej a hospodárskej politiky v eurozóne. Členovia eurozóny majú osobitnú zodpovednosť za účinné vykonávanie nového rámca správy. To si vyžaduje silnejší vzájomný tlak na podporu vykonávania vnútroštátnych reforiem a fiškálnej obozretnosti, rozsiahlejšie posudzovanie vnútroštátnych reforiem z perspektívy eurozóny, internalizáciu potenciálnych účinkov presahovania a stimuláciu politík, ktoré majú osobitný význam pre riadne fungovanie HMÚ. (3) Vzhľadom na veľkú vzájomnú prepojenosť medzi členskými štátmi eurozóny môže dôjsť k veľkým účinkom presahovania v súvislosti s vykonávaním štrukturálnych reforiem, ktoré je potrebné zohľadňovať s cieľom zabezpečiť optimálnu prípravu a vykonávanie politík v prípade jednotlivých členov eurozóny a v prípade eurozóny ako celku. Napríklad koordinovanejší postup pri vykonávaní reforiem by uľahčil potrebné zblíženie medzi členskými štátmi. Včasná diskusia o reformných plánoch členských štátov eurozóny, ktorá vychádza zo súčasných postupov, ako aj účinné vykonanie postupu pri makroekonomickej nerovnováhe majú v tejto súvislosti kľúčový význam. (4) Jednou z kľúčových politických výziev, ktorým čelí eurozóna, je zníženie dlhu verejnej správy prostredníctvom realizácie diferencovaných fiškálnych politík, ktoré podporujú rast, pri súčasnom zvyšovaní potenciálu rastu v eurozóne. Vďaka konsolidačným snahám v uplynulých rokoch sa fiškálna situácia v eurozóne zlepšila, ale niekoľko členov eurozóny potrebuje aj naďalej pokračovať vo fiškálnych úpravách v záujme zníženia veľmi vysokej úrovne zadlženosti. Všetci členovia eurozóny by mali zlepšiť kvalitu verejných financií s cieľom podporiť produktivitu a zamestnanosť. (5) Investície do eurozóny výrazne klesli v úvodnej fáze krízy a doposiaľ sa nedostali späť na úroveň svojho dlhodobého priemeru. Pomaly reagujúce investičné trendy sú determinované kombinovaným vplyvom znižovania zadlženia súkromného sektora, finančnej fragmentácie a nevyhnutného úsilia o fiškálnu konsolidáciu, ktoré viedli k zníženiu verejných investícií. Zvýšenie investícií do infraštruktúry a kvalifikácií je zásadné z hľadiska zachovania oživenia a zvýšenia potenciálneho rastu. Mnohé z investícií musia prísť zo súkromného sektora, ale verejné orgány môžu zohrávať dôležitú úlohu pri tvorbe priaznivých podmienok. (6) V eurozóne sú úverové toky do reálnej ekonomiky aj naďalej tlmené a fragmentácia finančného trhu je stále vysoká napriek tomu, že tlaky na štátny dlh sa znížili. Prístup k financovaniu, a to najmä v prípade MSP, je v mnohých členských štátoch aj naďalej problematický, v dôsledku čoho hrozí oslabenie hospodárskeho oživenia. To si vyžaduje iniciatívy zamerané na obnovenie úverových tokov, prehĺbenie kapitálových trhov a podporu dlhodobého financovania hospodárstva. Opatrenia ako dokončenie ozdravenia súvah bánk a pokračujúce posilňovanie kapitálových rezerv tam, kde je to potrebné, posudzovanie kvality aktív a záťažové testy pomôžu určiť všetky zostávajúce slabé miesta a posilniť dôveru k sektoru ako celku. Pokiaľ ide o bankovú úniu, dosiahol sa významný pokrok, najmä vďaka zriadeniu jednotného mechanizmu dohľadu a dohode o jednotnom mechanizme riešenia krízových situácií. (7) Finančná kríza odhalila nedostatky v štruktúre hospodárskej a menovej únie. Komisia 28. novembra 2012 predstavila koncepciu pre rozsiahlu a skutočnú hospodársku a menovú úniu s cieľom otvoriť európsku diskusiu. Predseda Európskej rady prezentoval 5. decembra 2012 v úzkej spolupráci s predsedom Európskej komisie, predsedom Euroskupiny a prezidentom Európskej centrálnej banky správu, ktorá vychádzala z niekoľkých myšlienok koncepcie Komisie a ktorá stanovuje časový rámec a jednotlivé etapy postupu zameraného na dokončenie hospodárskej a menovej únie. Európsky parlament vyjadril svoje stanovisko vo svojom uznesení z 20. novembra 2012. Odvtedy sa podniklo mnoho významných krokov. Ďalší rozvoj HMÚ si bude vyžadovať postupný prístup, ktorý kombinuje disciplínu a solidaritu. Prvé preskúmanie vykonávania balíka šiestich a dvoch legislatívnych aktov sa plánuje na koniec roka 2014, TÝMTO ODPORÚČA, aby členské štáty eurozóny prijali v období rokov 2014 – 2015 individuálne a spoločné opatrenia bez toho, aby boli dotknuté právomoci Rady pri koordinácii hospodárskych politík členských štátov, avšak najmä v kontexte koordinácie hospodárskych politík v rámci Euroskupiny, s cieľom: 1. Podporovať a monitorovať v úzkej spolupráci s Komisiou vykonávanie štrukturálnych reforiem v tých oblastiach, ktoré majú najväčší význam pre bezproblémové fungovanie eurozóny, s cieľom podporiť konvergenciu a úpravy vnútorných a vonkajších nerovnováh. Posúdiť a podporiť pokrok vo vykonávaní reforiem v členských štátoch eurozóny, v ktorých existuje nadmerná nerovnováha, a v členských štátoch eurozóny, ktorých nerovnováhy si vyžadujú rozhodné opatrenia, s cieľom obmedziť negatívne účinky presahovania na zvyšok eurozóny a podporovať vhodné politiky v krajinách s veľkým prebytkom v záujme optimalizácie pozitívnych účinkov presahovania. Pravidelne organizovať tematické diskusie o štrukturálnych politikách s potenciálne rozsiahlymi účinkami presahovania, zameriavajúc sa na zníženie vysokého daňovo-odvodového zaťaženia práce a na reformu trhov so službami. 2. Koordinovať fiškálne politiky členských štátov eurozóny v úzkej spolupráci s Komisiou, najmä pri posudzovaní návrhov rozpočtových plánov v záujme zabezpečenia koherentnej fiškálnej pozície, ktorá podporuje rast, v celej eurozóne. Zlepšiť kvalitu a udržateľnosť verejných financií prostredníctvom zvýšenia hmotných a nehmotných investícií na úrovni jednotlivých štátov a EÚ. Zabezpečiť, aby došlo k posilneniu vnútroštátnych fiškálnych rámcov vrátane vnútroštátnych fiškálnych rád. 3. Zabezpečiť odolnosť bankového systému, najmä prostredníctvom prijatia potrebných opatrení v nadväznosti na posúdenie kvality aktív a záťažové testy a vykonania predpisov o bankovej únii vrátane ďalšej činnosti naplánovanej na prechodné obdobie v súvislosti so zavedením jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií („SRM“). Stimulovať investície zo súkromného sektora a zvýšiť úverové toky do hospodárstva prostredníctvom opatrení na zlepšenie prístupu MSP k úverom, prehĺbiť kapitálové trhy, opätovne naštartovať trh so sekuritizáciou v súlade s návrhmi a s harmonogramom uvedeným v oznámení Komisie o dlhodobom financovaní európskeho hospodárstva. 4. Pokročiť v práci na prehlbovaní hospodárskej a menovej únie a prispieť k zlepšeniu rámca pre hospodársky dohľad v kontexte jeho preskúmania, ktoré je naplánované na koniec roka 2014. V Bruseli Za Radu predseda [1] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. [2] Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25. [3] COM(2014) 401 final.