Aj ďalšie kritérium dobrej správy EÚ – spravodlivú daňovú súťaž – je potrebné prehodnotiť vzhľadom na pozitívny vývoj v tejto oblasti. Keď bolo predložené odporúčanie Komisie z roku 2012, otázka spravodlivej daňovej súťaže nebola ústrednou témou medzinárodnej agendy. Komisia odporučila, aby členské štáty posúdili daňové systémy tretích krajín na základe kódexu správania (zdaňovanie podnikov), ktorý predstavuje vlastný nástroj EÚ na boj proti škodlivým daňovým režimom. Medzitým bol po dvoch rokoch rokovaní dokončený projekt OECD týkajúci sa narúšania základu dane a presunu ziskov (BEPS) a schválila ho skupina G20. To viedlo k vytvoreniu nových medzinárodných noriem pre spravodlivé zdaňovanie právnických osôb, ktoré sa všetci členovia G20/OECD a pridružené krajiny zaviazali vykonávať. EÚ bola aktívnym podporovateľom procesu OECD v oblasti BEPS. Ako hlavný politický a hospodársky aktér na medzinárodnej scéne EÚ v súčasnosti zohráva aj dôležitú úlohu pri pokračujúcej podpore projektu BEPS, a to presadzovaním jeho hladkého a včasného vykonávania – na jednotnom trhu aj v medzinárodnom meradle.

Okrem toho EÚ začala aj ambiciózny nový program týkajúci sa daňovej transparentnosti v rámci jednotného trhu, ktorý presahuje medzinárodné požiadavky. Dňa 8. decembra Rada prijala návrh Komisie týkajúci sa automatickej výmeny informácií o cezhraničných záväzných daňových stanoviskách a záväzných stanoviskách k stanoveniu metódy ocenenia, ktorý sa bude uplatňovať od roku 2017. Požiadavky na verejné oznamovanie podľa jednotlivých krajín boli pre bankový a finančný sektor stanovené v rámci balíka CRD IV a pre drevospracujúci a ťažobný priemysel v rámci smernice o účtovníctve. Prebieha aj práca na určení toho, či by sa verejné požiadavky týkajúce sa transparentnosti mali uplatňovať na spoločnosti v iných odvetviach v EÚ. Vo svojej práci na podporu dobrej správy v daňových záležitostiach na celosvetovej úrovni by EÚ mala podporovať svojich medzinárodných partnerov, aby takisto prijali tieto vyššie štandardy, ktoré sa uplatňujú v rámci jednotného trhu.

Daňová transparentnosť sa dostala v medzinárodnom meradle na novú úroveň, pričom sa automatická výmena informácií teraz určila za nový globálny štandard v rámci OECD. Takmer 100 jurisdikcií sa zaviazalo k implementácii tohto nového štandardu výmeny informácií najneskôr do roku 2018. V rámci EÚ budú členské štáty uplatňovať štandard pre automatickú výmenu informácií o finančných účtoch v daňových záležitostiach od roku 2017. EÚ tiež uzatvorila dohody o automatickej výmene informácií so Švajčiarskom, Lichtenštajnskom a San Marínom a dokončuje podobné dohody s Andorrou a Monakom. Tieto krajiny vynaložili osobitné úsilie, aby sa dokončili rokovania a aby boli ambiciózne dohody o transparentnosti podpísané v krátkom časom rámci. Z tohto dôvodu by mali kritériá EÚ pre všetky tretie krajiny v oblasti transparentnosti a výmeny informácií odrážať – ako minimum – nový globálny štandard pre automatickú výmenu informácií.

Okrem toho v rámci akčného programu z Addis Abeby a programu trvalo udržateľného rozvoja do roku 2030 sa EÚ a členské štáty tiež zaviazali posilniť mobilizáciu domácich zdrojov v rozvojových krajinách, a to aj prostredníctvom medzinárodnej podpory na zlepšenie kapacity výberu daní. Boj proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a podpora integrácie rozvojových krajín do medzinárodného programu dobrej správy v daňových záležitostiach sú v záujme plnenia tohto záväzku rozhodujúce.

Na medzinárodnej úrovni podporili v novembri 2015 vedúci predstavitelia skupiny G20 záverečný balík OECD týkajúci sa narúšania základu dane a presunu ziskov (BEPS). Balíkom týkajúcim sa BEPS sa vytvárajú nové globálne normy pre zdaňovanie právnických osôb a navrhuje sa rad opatrení, ktoré by krajiny mali zaviesť na boj proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam právnických osôb a zaistenie spravodlivej daňovej súťaže na celom svete. Všetci členovia G20 a OECD a niekoľko ďalších krajín sa zaviazalo zaviesť tieto nové štandardy. V rámci EÚ sa na dosiahnutí tohto záväzku už začalo pracovať. Členské štáty majú veľký záujem vykonať opatrenia G20/OECD týkajúce sa BEPS koordinovaným spôsobom, ktorý ochraňuje jednotný trh, chráni slobody uvedené v zmluve a posilňuje konkurencieschopnosť EÚ. Komisia teraz predkladá návrhy, ktoré to umožnia. S cieľom zabrániť negatívnym účinkom presahovania a zabezpečiť rovnaké podmienky je dôležité, aby medzinárodní partneri plnili svoje medzinárodné záväzky s rovnakým odhodlaním. Členské štáty budú musieť spolupracovať s cieľom podporovať ďalšie krajiny, aby plnili svoje záväzky vyplývajúce z balíka OECD týkajúceho sa BEPS, a monitorovať tento pokrok.

Ak tretie krajiny poskytujú podporu niektorým miestnym spoločnostiam prostredníctvom preferenčných daňových režimov, administratívnych postupov alebo individuálnych záväzných daňových stanovísk, táto situácia môže obmedziť prístup vývozcov z EÚ na trh tým, že ich vystaví nevýhode v porovnaní so subvencovanými miestnymi spoločnosťami. Takéto potenciálne narúšajúce postupy riešia pravidlá WTO len čiastočne. Dohody EÚ s tretími krajinami by mohli ďalej prispieť k zabezpečeniu rovnakých podmienok.

Ďalšou otázkou, ktorá by sa mala riešiť, je čas, ktorý je po dohodnutí sa na doložke o dobrej správe potrebný na jej vykonanie. V súčasnosti nadobúda doložka o dobrej správe účinnosť až vtedy, keď nadobudne platnosť širšia dohoda, čo môže trvať roky. V prechodnom období neexistuje nijaká povinnosť pre príslušnú tretiu krajinu, aby dodržiavala dohodnuté ustanovenia týkajúce sa dobrej správy v daňových záležitostiach. Komisia vyzve členské štáty, aby sa dohodli tak, že doložka o dobrej správe v daňových záležitostiach bude súčasťou ustanovení, ktoré by sa predbežne uplatňovali, alebo aby s príslušnou treťou krajinou nadviazali štruktúrovaný dialóg o daňových otázkach, kým dohoda nenadobudne platnosť. Okrem toho by Komisia a skupina pre kódex správania mohli monitorovať dodržiavanie dobrej správy v daňových záležitostiach treťou krajinou, s cieľom začať konzultačný mechanizmus dohody a riešiť akékoľvek problémy v oblasti daní čo možno najskôr.

S cieľom uľahčiť tento postup Komisia stanovila základné prvky obnovenej doložky o dobrej správe, ktoré by sa mali zahrnúť do všetkých negociačných návrhov príslušných dohôd. Tieto základné prvky odrážajú aktualizované normy dobrej správy a prioritné opatrenia EÚ proti agresívnemu daňovému plánovaniu, ako aj niektoré medzinárodné záväzky v rámci projektu OECD týkajúcom sa BEPS.

Členské štáty uznali tieto problémy so súčasnou doložkou o dobrej správe a začali uvažovať o tejto otázke v skupine na vysokej úrovni pre daňové otázky. Je potrebné v tejto práci rýchlo napredovať s cieľom aktualizovať základ pre doložku o dobrej správe, preskúmať stratégiu na jej zahrnutie do dohôd a vytvoriť systém na monitorovanie jej vykonávania.

V nasledujúcich rokoch však úsilie EÚ o vloženie zmysluplnej doložky o dobrej správe do dvojstranných alebo regionálnych dohôd dosiahlo zmiešaný úspech. Zatiaľ čo niektoré tretie krajiny akceptovali začlenenie odkazu na zásady dobrej správy v daňových záležitostiach, iné sa proti nemu dôrazne postavili alebo odmietli akýkoľvek výslovný záväzok v tejto otázke. Niektoré rokovania sa oneskorili, keďže tretie krajiny považovali znenie doložky za nejasné, pokiaľ ide o rozsah požiadaviek v oblasti dobrej správy. Okrem toho vzhľadom na medzinárodný vývoj v oblasti dobrej správy v daňových záležitostiach je teraz potrebné aktualizovať doložku dohodnutú v roku 2008. Doložka by mala odrážať napríklad prijatie automatickej výmeny informácií ako celosvetového štandardu a nových opatrení spravodlivej daňovej súťaže stanovených v projekte OECD týkajúcom sa BEPS, na ktorých sa dohodla skupina G20.

V máji 2008 sa Rada ECOFIN vo svojich záveroch dohodla, že doložka o dobrej správe v daňových záležitostiach by sa mala zaviesť do všetkých príslušných dohôd medzi EÚ a tretími krajinami alebo regiónmi. V záveroch Rady sa stanovilo znenie tejto doložky a Komisia bola poverená, aby na tejto báze rokovala o ustanoveniach týkajúcich sa dobrej správy v daňových záležitostiach v príslušných dohodách s tretími krajinami.

EÚ by mala využiť všetky nástroje, ktoré má k dispozícii, s cieľom podporiť dobrú správu v daňových záležitostiach na medzinárodnej úrovni. Dvojstranné a regionálne dohody s tretími krajinami môžu byť v tomto smere obzvlášť užitočnými právnymi nástrojmi. Ponúkajú možnosť v konsenzuálnej zhode vymedziť záväzok každej strany dodržiavať medzinárodné normy transparentnosti, výmenu informácií a spravodlivú daňovú súťaž. Európskej únii tiež umožňujú zaistiť, aby priority jej daňovej politiky voči tretím krajinám boli primerane začlenené do jej širších vonkajších vzťahov.

Vzhľadom na tieto zásadné zmeny v globálnom daňovom prostredí a potrebu väčšej súdržnosti v posudzovaní tretích krajín členskými štátmi by sa kritériá dobrej správy EÚ mali aktualizovať. Komisia stanovila nové kritériá v prílohe 1 k tomuto oznámeniu a vyzýva Radu, aby ich schválila. Tieto aktualizované kritériá dobrej správy EÚ by mali tvoriť základ všetkých vonkajších politík EÚ v daňových záležitostiach a poskytnúť jasný základ pre diskusiu o dobrej správe v daňových záležitostiach a jej presadzovanie vo vzťahu k medzinárodným partnerom.

V rámci EÚ členské štáty už prijali prvé dôležité kroky v tomto smere, napríklad tým, že sa dohodli uplatňovať upravený prístup na základe spojitosti (nexus approach) pre patentové kolónky. Akčný plán z júna 2015 a smernica proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam tvoria pevný rámec pre rýchlu a koordinovanú realizáciu iných opatrení BEPS spôsobom, ktorý je zlučiteľný s jednotným trhom a právom EÚ. Okrem toho prebieha práca na aktualizácii a posilnení kódexu správania (zdaňovanie podnikov) tak, aby odrážal nový program EÚ pre zdaňovanie právnických osôb. Záväzky členských štátov, pokiaľ ide o tieto prísnejšie opatrenia pre spravodlivú daňovú súťaž, by sa mali odzrkadliť aj v prístupe EÚ voči tretím krajinám v daňových záležitostiach. To by povzbudilo ostatné krajiny, aby dodržiavali medzinárodne dohodnuté štandardy dobrej správy, zabezpečili rovnaké podmienky pre európske podniky a znížili príležitosti na presun ziskov do zahraničia.

Pokiaľ ide o transparentnosť, uverejnenie „celoeurópskeho zoznamu“ malo okamžitý účinok. Niektoré tretie krajiny si neboli vedomé toho, že boli zaradené do zoznamov na vnútroštátnej úrovni, kým nebolo uverejnené konsolidované znenie zoznamov členských štátov. „Celoeurópsky zoznam“ podnietil novú diskusiu medzi týmito jurisdikciami a príslušnými členskými štátmi o dobrej správe v daňových záležitostiach a umožnil tak tretím krajinám objasniť otázky týkajúce sa ich daňových režimov a členským štátom podrobne vysvetliť ich obavy. Táto zvýšená transparentnosť tiež podporila tie členské štáty, ktoré majú postupy na zaraďovanie do zoznamov, aby svoje zoznamy podrobne kontrolovali a zaistili, aby boli riadne opodstatnené, presné a aktuálne. Celoeurópsky zoznam zvýraznil značné rozdiely vo vnútroštátnych postupoch na zaraďovanie do zoznamov spolu s problémami, ktoré to môže spôsobiť jednotnému trhu, tretím krajinám a podnikom. V dôsledku toho členské štáty preukázali nový záujem na vypracovaní jednotnejšieho prístupu k zaraďovaniu tretích krajín do zoznamov a uplatňovaniu spoločných obranných opatrení.

V súlade so záväzkom prijatým v rámci akčného plánu z júna, ktorý spočíva v periodickom preskúmavaní informácií v zoznamoch členských štátov, Komisia ako súčasť tohto balíka opatrení proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam oficiálne aktualizovala konsolidovaný prehľad tretích krajín zaradených členskými štátmi do zoznamov na daňové účely. Aktualizované informácie, ktoré sú uverejnené na interaktívnej on-line mape, sa opäť preskúmajú do 12 mesiacov.

Prvý krok k vytvoreniu spoločného systému EÚ na zaraďovanie do zoznamov sa dosiahol v júni 2015 v podobe akčného plánu Komisie pre spravodlivé a efektívne zdaňovanie. Komisia po prvý raz uverejnila prehľad všetkých jurisdikcií tretích krajín zaradených členskými štátmi do zoznamov na daňové účely. Úplné konsolidované znenie, ktoré sa týkalo 121 jurisdikcií, bolo uverejnené on-line, pričom zoznam najčastejšie uvádzaných jurisdikcií bol pripojený k akčnému plánu. Hlavným účelom tejto iniciatívy bolo zvýšiť transparentnosť vo vnútroštátnych postupoch zaraďovania do zoznamov a predložiť informácie týkajúce sa jurisdikcií zaradených do zoznamov členskými štátmi v ľahko prístupnom formáte pre tretie krajiny a podniky. V októbri 2015 Komisia uskutočnila technickú aktualizáciu informácií on-line tak, aby odrážali zmeny a doplnenia vykonané vo vnútroštátnych zoznamoch členských štátov na daňové účely.

V záujme zabezpečenia rovnakých podmienok potrebuje EÚ aj silnejšie nástroje, aby reagovala na tretie krajiny, ktoré odmietajú dodržiavať štandardy dobrej správy v daňových záležitostiach. Európsky parlament, mnohé členské štáty a zainteresované strany vyjadrili silnú podporu jednotnému rámcu EÚ pre riešenie otázok dobrej správy v daňových záležitostiach s tretími krajinami. Spoločný prístup EÚ v tejto oblasti by mal silný odrádzajúci účinok a zabránil by spoločnostiam zneužívať nesúrodosť medzi rozličnými vnútroštátnymi systémami. Zároveň by poskytol medzinárodným partnerom väčšiu zrozumiteľnosť, pokiaľ ide o očakávania EÚ v tejto oblasti, a znížil by zbytočnú administratívnu záťaž pre podniky. Takisto sa ním zabezpečí, aby sa osobitná situácia tretích krajín, najmä rozvojových krajín, dôsledne zohľadňovala.

EÚ sa usiluje ísť príkladom v oblasti dobrej správy v daňových záležitostiach, a to prostredníctvom uplatňovania vysokých vnútorných štandardov aj prostredníctvom podpory podobných opatrení v zahraničí. Je si vedomá, že treba dbať na to, aby vnútroštátne daňové opatrenia nemali negatívne účinky presahovania na tretie krajiny a aby sa zraniteľnosť rozvojových krajín v daňových záležitostiach náležite zohľadnila. Napríklad členské štáty by mali uplatňovať vyvážený prístup pri rokovaniach o dvojstranných daňových dohodách s krajinami s nízkymi príjmami, s prihliadnutím na ich konkrétnu situáciu. To zahŕňa aj skutočnosť, že rozvojové krajiny sú do veľkej miery závislé od zdanenia pri zdroji, a preto sú zrážkové dane z odchádzajúcich platieb základným prvkom ich daňových príjmov. Daňové zmluvy však majú prednosť pred vnútroštátnymi predpismi, čo v mnohých rozvojových krajinách vedie k nižšiemu výberu zrážkových daní vybraných v mnohých rozvojových krajinách. Akčný program z Addis Abeby a vykonávanie opatrení projektu OECD BEPS týkajúcich sa zmlúv by mohli byť pre členské štáty príležitosťou na prehodnotenie aspektov ich dvojstranných daňových zmlúv s rozvojovými krajinami, ako sú ustanovenia týkajúce sa zrážkových daní. Komisia začne diskusiu s členskými štátmi v rámci platformy pre dobrú správu v daňových záležitostiach o tom, ako zabezpečiť spravodlivé zaobchádzanie s rozvojovými krajinami v rámci dvojstranných daňových zmlúv.

Ostatné oblasti záujmu EÚ budú zahŕňať posilnenie kapacít v oblasti daňovej politiky a správy daní, buď prostredníctvom priamej technickej pomoci alebo prostredníctvom programov partnerstva; podporu medzinárodných iniciatív na posilnenie legislatívy a regulácie, najmä v oblasti transferového oceňovania; a pomoc pri vývoji a vykonávaní nástrojov fiškálneho hodnotenia, ako sú napríklad diagnostický nástroj hodnotenia daňovej správy (Tax administration Diagnostic assessment Tool – TADAT) alebo verejné výdavky a finančná zodpovednosť (Public Expenditure and Financial Accountability – PEFA).

Na dosiahnutie týchto cieľov a s cieľom pomôcť rozvojovým krajinám pri dosahovaní vyšších úrovní dobrej správy v daňových záležitostiach Komisia vyvinula ambiciózny rámec podpory EÚ. Ten zahŕňa pokračovanie v podnecovaní rozvojových krajín, aby prispievali k zavádzaniu medzinárodných daňových štandardov a presadzovali inkluzívnejšiu medzinárodnú koordináciu, okrem iného prostredníctvom iniciatív G20 a OECD týkajúcich sa projektu BEPS a automatickej výmeny informácií (AEOI), Výboru expertov OSN pre medzinárodnú spoluprácu v daňových záležitostiach a regionálnych subjektov, ako sú Fórum africkej správy daňových záležitostí (African Tax Administration Forum – ATAF), Stredisko stretnutí a štúdií vedúcich pracovníkov daňových správ (Centre de Rencontres et d’études des dirigeants des administrations fiscales – CREDAF) alebo Medziamerické centrum daňových správ (Inter-American Center of Tax Administrations –CIAT). S cieľom zhromaždiť spoľahlivé a medzinárodne porovnateľné údaje týkajúce sa výberu daní Komisia podporí iniciatívy, ktoré sa týkajú štatistiky príjmov. Existujúce dvojstranné rámce, ako napríklad politický dialóg podľa článku 8 Dohody z Cotonou, by sa mali aj naďalej používať pri dosahovaní cieľov dobrej správy v daňových záležitostiach.

V oznámení Komisie z roku 2010 Dane a rozvoj – Spolupráca s rozvojovými krajinami na podpore dobrej správy v daňových záležitostiach sa stanovuje základ politiky pre pomoc EÚ rozvojovým krajinám pri budovaní účinných, spravodlivých a udržateľných daňových systémov za posledných 5 rokov. V roku 2015 na základe akčného programu z Addis Abeby a programu trvalo udržateľného rozvoja do roku 2030 Komisia prezentovala nový prístup EÚ na podporu domácich verejných financií v rozvojových krajinách. V stratégii „Vybrať viac, míňať lepšie“ sa podrobne opisuje, akým spôsobom EÚ zamýšľa pomáhať v nasledujúcich rokoch rozvojovým krajinám pri budovaní spravodlivých a účinných daňových systémov, a to aj prostredníctvom boja proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam právnických osôb.

5.2. Spoločný prístup EÚ k zaraďovaniu tretích krajín do zoznamov

„Celoeurópsky zoznam“ je určený len ako dočasné riešenie, kým napredujú práce s cieľom vytvoriť spoločný systém EÚ na posudzovanie, preverovanie a zaraďovanie tretích krajín do zoznamu. Súčasná rozmanitá škála vnútroštátnych systémov by sa mala napokon nahradiť jasným a súdržným prístupom EÚ k identifikácii tretích krajín, ktoré nedodržiavajú štandardy dobrej správy, spolu s jednotnou reakciou EÚ voči týmto jurisdikciám. Keď bude tento spoločný zoznam EÚ plne pripravený, členské štáty by mali v Rade formálne schváliť jeho používanie namiesto vnútroštátnych zoznamov na účely boja proti vonkajším hrozbám narúšania základu dane.

Akýkoľvek prístup EÚ k zaraďovaniu tretích krajín do zoznamu musí byť spravodlivý, objektívny a medzinárodne odôvodniteľný. Musí byť tiež zlučiteľný so záväzkami EÚ v rámci viacstranných alebo dvojstranných medzinárodných dohôd. Na dosiahnutie tohto cieľa Komisia navrhuje zaviesť postup s troma etapami.

Ako prvý krok, Komisia interne určí tretie krajiny, ktoré by EÚ mala preveriť prioritne. S cieľom zabezpečiť, aby bol tento výber neutrálny a riadne odôvodnený, Komisia vypracuje hodnotiacu tabuľku ukazovateľov na určenie potenciálneho vplyvu jurisdikcií na daňové základy členských štátov. Prístup založený na hodnotiacej tabuľke, ktorý je ďalej podrobne opísaný v pracovnom dokumente útvarov Komisie, bude zahŕňať komplexné ukazovatele v otázkach, ako sú hospodárske väzby s EÚ, úroveň finančnej činnosti a inštitucionálne a právne faktory. Umiestnenie tretích krajín v tejto hodnotiacej tabuľke nebude v tomto štádiu predstavovať žiadne posúdenie ich štandardov dobrej správy v daňových záležitostiach, ale jednoducho poskytne transparentný základ pre rozhodnutie, ktoré jurisdikcie by mali podliehať podrobnejšiemu posúdeniu. Prvé zistenia hodnotiacej tabuľky budú členským štátom prezentované v skupine pre kódex správania do jesene 2016.

Ako ďalší krok by na základe hodnotiacej tabuľky mali členské štáty rozhodnúť, ktoré jurisdikcie by sa mali posúdiť vzhľadom na aktualizované kritériá dobrej správy EÚ. Môže byť dôležité zohľadniť aj ďalšie faktory, ako je napríklad prebiehajúca spolupráca v daňových záležitostiach. Komisia by mala vykonať posúdenie vybraných daňových systémov tretích krajín so skupinou pre kódex správania (zdaňovanie podnikov), vzhľadom na jej predchádzajúce skúsenosti v tejto oblasti. Táto fáza posúdenia bude zahŕňať dialóg s dotknutými tretími krajinami, pričom sa im poskytne dostatočný čas na to, aby reagovali na všetky obavy, ktoré vzniknú v súvislosti s ich daňovými režimami. Dialóg by sa mal používať ako rámec na riešenie príslušných otázok a na vytvorenie pevnejšieho partnerstva pri zabezpečení vysokých štandardov dobrej správy v daňových záležitostiach. Na tento účel by sa mali naplno využiť konzultačné postupy v dohodách EÚ s tretími krajinami alebo regiónmi, ak je to relevantné. Závery tohto procesu posúdenia by sa mali predložiť členským štátom v príslušných skupinách Rady.

V poslednom kroku by členské štáty mali rozhodnúť, či sa príslušná jurisdikcia má doplniť do spoločného zoznamu EÚ obsahujúceho problematické daňové jurisdikcie. Toto rozhodnutie bude vychádzať najmä z odporúčania Komisie vyplývajúceho z procesu preverovania. Bude však potrebné vziať do úvahy aj ostatné faktory. Napríklad niektoré rozvojové krajiny môžu prejaviť silnú ochotu dodržiavať štandardy dobrej správy EÚ, môže im však na to chýbať kapacita. V takých prípadoch nemusí byť zaradenie do zoznamu najúčinnejším nástrojom a pri riešení obáv EÚ v súvislosti s ich daňovými systémami môžu byť účinnejšie alternatívne nástroje. Podobne platí, že ak už tretia krajina formálne spolupracuje s EÚ s cieľom riešiť otázky dobrej správy v daňových záležitostiach, pokračovanie v tomto procese môže viesť k účinnejším výsledkom.

Pre každú jurisdikciu pridanú do spoločného zoznamu EÚ budú tiež stanovené jasné podmienky na vyradenie zo zoznamu. Tieto podmienky by mali byť spojené s úsilím jurisdikcie riešiť obavy, ktoré vyvstali v procese preverovania. Členské štáty by mali poveriť Komisiu, aby hneď po splnení príslušných podmienok vyradila jurisdikciu zo zoznamu, s cieľom zamedziť akýmkoľvek zbytočným zdržaniam v tomto procese. Komisia by pred každým vyradením zo zoznamu informovala členské štáty.

5.3. Opatrenia na podnietenie transparentnosti a spravodlivého zdaňovania v jurisdikciách zaradených do zoznamu

Zaradenie jurisdikcie do zoznamu by sa malo vždy považovať za poslednú možnosť. Malo by byť vyhradené pre tie jurisdikcie, ktoré odmietajú spolupracovať v oblasti dobrej správy v daňových záležitostiach alebo nepristupujú konštruktívne k obavám EÚ, pokiaľ ide o ich daňové systémy. Keď je však jurisdikcia zaradená do zoznamu EÚ, všetky členské štáty by mali voči nej uplatňovať spoločné protiopatrenia. Tieto protiopatrenia by mali slúžiť na ochranu daňových základov členských štátov a zároveň podnietiť príslušnú jurisdikciu, aby do svojho daňového systému zapracovala potrebné zlepšenia.

V súčasnosti členské štáty uplatňujú rôzne sankcie alebo ochranné opatrenia voči jurisdikciám zaradeným do ich vnútroštátnych zoznamov. Ide najmä o opatrenia daňovej povahy, ako sú pravidlá pre kontrolované zahraničné spoločnosti (Controlled Foreign Company – CFC) alebo odmietnutie bežných daňových výnimiek alebo úľav na vykonané platby spoločnostiam v krajinách zaradených do zoznamu.

V niektorých prípadoch minimálne štandardy v smernici proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam (napr. pravidlá pre kontrolované zahraničné spoločnosti) nahradia tieto vnútroštátne ustanovenia. Smernica však nepokryje všetky ochranné opatrenia, ktoré členské štáty v súčasnosti uplatňujú. Ochranné opatrenia spojené so spoločným zoznamom EÚ by preto mali dopĺňať ochranné opatrenia v smernici. Možné riešenia by mohli zahŕňať zrážkové dane a neodpočítateľnosť nákladov v súvislosti s transakciami uskutočnenými prostredníctvom jurisdikcií zaradených do zoznamu. Pre spoločnosti by tak bolo menej atraktívne investovať alebo podnikať v týchto jurisdikciách, keďže administratívne zaťaženie a riziko dvojitého zdanenia by boli vyššie.