Presadzovanie lisabonského programu Spoločenstva - Návrh smernica európskeho Parlamentu a Rady o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2000/12/ES a 2002/65/ES {SEK(2005) 1535} /* KOM/2005/0603 v konečnom znení - COD 2005/0245 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel 1.12.2005 KOM(2005) 603 v konečnom znení 2005/0245 (COD) . Presadzovanie lisabonského programu Spoločenstva:Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2000/12/ES a 2002/65/ES (predložený Komisiou){SEK(2005) 1535} DÔVODOVÁ SPRÁVA KONTEXT NÁVRHU | Dôvody a ciele návrhu Moderné hospodárstva sú založené na účinných a bezpečných platobných systémoch. Platobné systémy uľahčujú nákup tovarov a služieb a v rámci Spoločenstva zabezpečujú 231 miliárd transakcií (hotovostných a bezhotovostných) ročne s celkovou hodnotou 52 biliónov EUR. Súčasne platobné systémy sú však veľmi nákladné. Cieľom Komisie je vytvoriť jednotný platobný trh, kde by zvýšenie úspor z rozsahu a hospodárska súťaž pomohli znížiť náklady na platobné systémy. Na základe článku 47 ods. 2 a článku 95 ods. 1 Zmluvy o ES sa návrhom Komisie zavedie spoločný rámec pre trh platobných služieb v Spoločenstve, v ktorom sa stanovia podmienky na integráciu a racionalizáciu vnútroštátnych platobných systémov. Tento rámec je doplnený iniciatívou sektora platobného styku pre jednotnú oblasť platieb v eurách (Single Euro Payment Area – SEPA) zameranou na integrovanie vnútroštátnych platobných infraštruktúr a platobných produktov do eurozóny. Moderné hospodárstvo, ako aj hospodárstvo založené na technológiách, potrebuje účinný a moderný platobný systém. Toto bude mať priamy a pozitívny dosah na konkurencieschopnosť vo finančnom sektore a zvýši konkurencieschopnosť v celom hospodárstve. Táto iniciatíva Komisie sa bude sústreďovať na elektronické platby ako alternatívu nákladnej hotovosti. Moderné elektronické platobné systémy sú známe tým, že podnecujú výdavky spotrebiteľov a hospodársky rast.[1] Osvedčené postupy dokazujú, že modernizácia platobných systémov a zvýšené použitie najhospodárnejších služieb môže o polovicu znížiť náklady na realizáciu platieb v priebehu obdobia kratšieho než desať rokov. Ak by sa napríklad použitie hotovosti znížilo na úroveň krajín s najnižším používaním hotovosti, vytvorili by sa nadbytočné finančné prostriedky v hodnote 5,3 miliardy EUR.[2] V rámci Európy existuje priestor na ďalšiu produktovú štandardizáciu a konsolidáciu platobných služieb. Vychádzajúc z harmonizovaného právneho rámca budú môcť poskytovatelia racionalizovať platobné infraštruktúry a služby a používatelia budú mať možnosť väčšieho výberu a vysokú úroveň ochrany. Celkové výsledky budú predstavovať zvýšenie úspor z rozsahu a účinnosti platobných systémov v Európskom spoločenstve. Ak by sa napríklad úrovne nákladov na jednotku znížili na hodnotu 20 % nad úrovňou osvedčených postupov v EÚ, vytvorili by sa celkové dodatočné úspory 10 miliárd EUR. Štandardizácia technických a právnych požiadaviek na platby umožní bankám ponúkať rýchlejšie a hospodárnejšie automatizované platby od začiatku do konca a uľahčí im fakturáciu pre podniky. V dôsledku toho by bol podnikom umožnený prístup k rýchlejšiemu a spoľahlivejšiemu zúčtovaniu a zlepšenému peňažnému toku. Toto je rozhodujúce pre cezhraničný obchod a nevyhnutné pre získanie úspor v dôsledku automatizácie – podniky vykazujú potenciálne zisky v rozmedzí 50 – 100 miliárd EUR ročne. Sprístupnenie vnútroštátnych trhov platobných služieb novým poskytovateľom a zabezpečenie rovnakých podmienok zlepší hospodársku súťaž a podporí cezhraničné poskytovanie služieb. Spotrebitelia finančných služieb budú mať výhody zo zlepšenej hospodárskej súťaže, zvýšenej transparentnosti a z väčšieho výberu na trhu platobných služieb. Toto by malo podporiť cenovú konvergenciu medzi členskými štátmi a znížiť súčasný cenový rozsah faktora 1:8.[3] Ak by sa úrovne cien v najdrahších krajinách, napr. znížili na súčasný priemer, vytvorili by sa obrovské úspory a spotrebitelia a podniky by mali nepretržité platobné skúsenosti, napr. talianski a španielski používatelia by usporili 5,4 respektíve 1,3 miliárd EUR. Alebo inak, obchodníci informujú o tom, že keby mohli nakupovať služby od najviac konkurencieschopných poskytovateľov v EÚ, v niektorých prípadoch by zaplatili 20-krát menej za platby platobnou kartou. Aby sa mohol využiť úplný potenciál jednotného platobného trhu, musí sektor platobného styku zohrať kľúčovú úlohu. Sú to poskytovatelia platobných služieb, ktorí budú čeliť výzve nájsť najlepší spôsob integrácie roztrieštených vnútroštátnych platobných infraštruktúr s cieľom plne využívať potenciálne úspory a ponúkať technologicky modernejšie a účinné platobné služby. Podniky budú rovnako prijímať opatrenia, aby sa mohli zapojiť do týchto nových platobných systémov. To si bude vyžadovať značné investície zo strany poskytovateľov a podnikov. Sektor platobného styku sa však v rámci programu SEPA zaviazal poskytnúť tieto investície a dokončiť vybudovanie jednotnej oblasti platieb v eurách do roku 2010. Značné výhody stoja za počiatočné investičné náklady. Návrh Komisie uľahčí poskytnutie týchto investícií a úlohu sektora platobného styku na vybudovaní jednotnej oblasti platieb v eurách. | Všeobecný kontext Súčasný stav platobného systému je neuspokojivý a úplný potenciál vnútorného trhu zostáva nevyužitý. Predpisy o infraštruktúre platieb v Spoločenstve sú vnútroštátne a zatiaľ nie sú pre jednotný trh vhodné. Nie sú upravené tak, aby spracovávali cezhraničné platby tak účinne, ako vnútroštátne platby a nekonkurujú si medzi sebou. Niekoľko súčasných cezhraničných platobných systémov trpí nedostatkom kľúčového objemu (iba 3 % platieb) a fungujú s oveľa vyššími nákladmi na jednotku, než vnútroštátne systémy. Následkom toho je, že Súčasný platobný systém je príliš nákladný. Štúdie[4] dokazujú, že náklady na súčasné roztrieštené vnútroštátne založené platobné systémy predstavujú 2 – 3 % HDP. Samotné banky znášajú veľkú časť týchto nákladov. Banky v súčasnosti utrácajú tretinu svojich prevádzkových nákladov na platby. Náklady na neefektívny a konkurencie neschopný platobný systém nakoniec znáša celé hospodárstvo a všetci používatelia finančných služieb. Spotrebitelia sa sťažujú na dosah roztrieštenosti na nich. Majú obmedzený prístup k produktom, ktoré fungujú v celej EÚ (napr. na cezhraničnej úrovni nie je možné účinné priame inkaso z účtu). No čo je horšie, nemajú prístup k tým poskytovateľom z ostatných krajín ES, ktorí by im mohli poskytnúť lacnejšiu a rýchlejšiu službu. Nedostatok hospodárskej súťaže na trhu poškodzuje maloobchodníkov. V niektorých členských štátoch, kde poskytovatelia platobných služieb môžu byť de facto monopolom, platia maloobchodníci poplatok až 5 % z ich celkového predaja platobných kariet. Antitrustový orgán Komisie a vnútroštátne orgány už prešetrujú trh s debetnými a kreditnými kartami v EÚ. Táto roztrieštenosť poškodzuje i podniky. Nie sú schopné zjednotiť fakturácie so svojimi platbami. | Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu Pokrok v harmonizácii právneho rámca pre platby je skôr nepatrný. Európske spoločenstvo prijalo tri právne akty: o Odporúčanie (97/489/ES), ktorým sa zabezpečuje ochrana klientov používajúcich elektronické nástroje overovania platieb, ako sú platobné karty; o Smernica (97/5/ES), ktorou sa uľahčuje uskutočňovanie cezhraničných úverových prevodov pri zavádzaní spoločných požiadaviek na ochranu klientov; o Nariadenie (2560/2001) o cezhraničných platbách v eurách, ktorým sa odstránili cenové rozdiely medzi cezhraničnými a vnútroštátnymi platbami. Hoci sa pomocou právnych predpisov Spoločenstva, najmä nariadenia o cezhraničných platbách, klientom uľahčilo a zlacnilo uskutočňovanie mnohých druhov platieb v eurách v rámci vnútorného trhu a tieto predpisy „naštartovali“ iniciatívu sektora platobného styku pre jednotnú oblasť platieb v eurách (SEPA), nepodarilo sa prostredníctvom nich dosiahnuť skutočný jednotný trh. | Jednotnosť s inými politikami a cieľmi Spoločenstva Vytvorenie jednotného trhu v roku 1992 a zavedenie eura v roku 1999 bolo základom vzniku integrácie finančných trhov ES. Iniciatíva pre integrovaný a účinný trh platobných služieb v ES je jednou z kľúčových opatrení Lisabonského programu Spoločenstva[5] a významne prispieva k lisabonskému partnerstvu pre rast a zamestnanosť,[6] a je v súlade so súčasnými cieľmi politiky finančného trhu ES (napr. Akčný plán pre finančné služby). Navrhovaný právny rámec pre trh platobných služieb v ES bude mať výhody z úsilia Komisie zlepšiť hospodársku súťaž pomocou uplatňovania politiky hospodárskej súťaže. | KONZULTÁCIE SO ZÚčASTNENÝMI STRANAMI A POSÚDENIE DOPADOV | Konzultácie so zúčastnenými stranami | Použité metódy konzultácie, hlavné cieľové sektory a všeobecný profil respondentov Prostredníctvom dvoch stálych skupín expertov[7] Komisia uskutočnila množstvo bilaterálnych stretnutí a viedla niekoľko kôl konzultácií so zainteresovanými skupinami o zložitých a technických veciach tejto smernice. Pre Komisiu znamenali podnety zainteresovaných skupín a zúčastnených strán značný prínos. Konzultované sektory sa týkali celej EÚ-25. Sú to: sektor platobného styku (banky, poskytovatelia elektronických peňazí a platieb prostredníctvom mobilných telefónov, poskytovatelia infraštruktúry remitentov peňažných prostriedkov, inštitúcie vydávajúce platobné karty atď.), asociácie maloobchodu (Eurocommerce), sektor ako taký, podnikoví správcovia pokladne (EACT, TWIST), organizácie MSP, národné a európske asociácie spotrebiteľov (BEUC, FIN-USE), experti v oblasti platieb, poradenské firmy atď. V rozmedzí rokov 2000 – 2002 pripravila[8] Komisia oznámenie a dva pracovné dokumenty[9] a uskutočnila sedem prieskumov ohľadne konzultácie s verejnosťou o možnom právnom rámci pre platby a na posúdenie súčasného stavu trhu v členských štátoch. V roku 2003 pripravila Komisia oznámenie[10] pre konzultácie so širokou verejnosťou o možnom rozsahu a obsahu nového právneho rámca. Konečný návrh bol pripravený v rokoch 2004 – 2005 v rámci intenzívnej spolupráce s dvomi stálymi skupinami expertov a konzultácie so zainteresovanými skupinami. Tento návrh taktiež vychádzal zo šiestich pracovných dokumentov obsahujúcich možný návrh ustanovení a posúdenie dosahu. | Zhrnutie reakcií a spôsobov, akými sa zohľadňujú Zhrnutím výsledkov konzultácií vykonaných Komisiou sa zistilo, že všetci respondenti uviedli ako prostriedok dosiahnutia jednotného platobného trhu potrebu právneho rámca. Ohľadne rozsahu a stupňa požadovaných právnych opatrení sa však ich názory líšili. Všetci respondenti považovali ciele racionalizácie a konsolidácie súčasných nástrojov Spoločenstva za žiaduce. Budúci právny rámec by mal aktualizovať a zjednotiť rôzne časti právnych predpisov Spoločenstva a harmonizovať príslušné vnútroštátne právne predpisy v rámci jedného koherentného právneho nástroja. | V dňoch 31. 1. 2000, 14. 5. 2002 a od 2. 12. 2003 do 15. 2. 2004 prebiehali tri otvorené konzultácie[11] prostredníctvom internetu. Výsledky sú zverejnené na internetovej stránke http://europa.eu.int/comm/internal_market/payments/framework/index_en.htm. | Získanie a použitie odborných posudkov | V rámci prípravy tohto návrhu Komisia často použila externé odborné posudky. Konzultácie s verejnosťou a podnety dvoch skupín expertov prispeli k hodnotným odborným posudkom. | Posúdenie dosahu S cieľom dosiahnuť ciele stanovené v novom právnom rámci pre platby bol v rámci posúdenia dosahu náležite zvážený typ politickej intervencie (žiadne opatrenia kontra regulatórny prístup kontra kombinácia regulácie a samoregulácie trhu) a typ právneho nástroja (nariadenie kontra smernica). V rámci vybraného rozsahu tejto smernice zvážila Komisia tieto možnosti: Cieľ 1: Zlepšiť hospodársku súťaž medzi vnútroštátnymi trhmi a zabezpečiť rovnaké podmienky. Alternatíva 1. Udržať súčasný stav roztrieštených požiadaviek na prístup na vnútroštátne trhy. Alternatíva 2. Harmonizácia požiadaviek na prístup na trh v prípade poskytovateľov platobných služieb prostredníctvom inštitúcií, ktoré nie sú úverovými inštitúciami, a zavedenie osobitnej licencie pre platobné inštitúcie. Posúdením potenciálneho sociálneho a hospodárskeho dosahu diferencovaných podmienok prístupu na trh medzi členskými štátmi sa potvrdilo, že súčasná situácia škodí fungovaniu jednotného trhu a vytvára značné prekážky vstupu na trh. Roztrieštené požiadavky na prístup na trh skresľujú hospodársku súťaž a majú za následok vyššie ceny pre používateľov, prinášajú vysoké zisky poskytovateľom s monopolným postavením na vnútroštátnych trhoch a taktiež znižujú stupne inovácie. Komisia posudzovala riziká v prípade obchodných činností poskytovateľov platobných služieb prostredníctvom neúverových inštitúcií a zistila, že riziká spojené s týmito činnosťami sa od rizík spojených s úverovými inštitúciami výrazne rôznia. Neboli zistené žiadne empirické záznamy o problémoch v tomto sektore alebo o prípadoch konkurzného konania, ktoré by si vyžadovali podobné požiadavky, ako pre obchodnú činnosť úverových inštitúcií. Konkrétne ciele ochrany tu nie sú zastúpené: žiadna ochrana vkladateľa, žiadny systémový význam daných systémov ani ohrozenie integrity a stability finančného systému. Dobre vyvážený súbor kvalitatívnych požiadaviek obozretného podnikania sa zdá byť najlepšou odpoveďou na prevádzkové a obmedzené finančné riziká, ktorým v priebehu svojich obchodných činností čelia platobné inštitúcie. Kvantitatívne požiadavky (napr. kapitálové požiadavky) sa považujú za neprimerané na krytie rizík a mohli by príliš zaťažovať menších poskytovateľov a nových účastníkov trhu. Cieľ 2: Zvýšiť transparentnosť trhu pre poskytovateľov i používateľov. Alternatíva 1. Samoregulácia trhu. Alternatíva 2. Dodržiavať odlišné vnútroštátne režimy. Alternatíva 3. Štandardizované požiadavky na transparentnosť a poskytovanie informácií na úrovni EÚ. Možnosť samoregulácie trhu bola zamietnutá z dôvodu súčasnej nízkej úrovne dodržiavania požiadaviek na poskytovanie informácií spotrebiteľovi a nedostatku transparentnosti. Výhodou vnútroštátnych predpisov je to, že zohľadňujú špecifické platobné služby krajiny, no obmedzujú účinnosť, trhovú transparentnosť a výber pre spotrebiteľov na širšom európskom trhu. Možnosť štandardizácie bola uprednostnená v prípade sektora platobného styku a asociácií používateľov. Očakáva sa, že z právnych predpisov ES, ktoré v jednom právnom nástroji upravujú všetky podmienky poskytovania informácií Spoločenstva, ako aj všetky vnútroštátne požiadavky na poskytovanie informácií, vyplynú z dôvodu zjednodušenia a právnej istoty väčšie hospodárske výhody. Cieľ 3: Práva a povinnosti používateľov a poskytovateľov. Alternatíva 1. Udržať súčasný stav rôznych vnútroštátnych predpisov. Alternatíva 2. Poskytnúť právnu istotu pre základné práva a povinnosti používateľov a poskytovateľov v záujme vysokej úrovne ochrany spotrebiteľov a zvýšenej účinnosti. V súčasnosti existuje 25 rôznych súborov vnútroštátnych predpisov, ktoré sa na trhu platobných služieb uplatňovali dobre, až pokiaľ nezačali hrať významnú úlohu cezhraničné platby a jednotný trh. Vytvorením jednotného trhu a naviac zavedením eura sa harmonizácia stáva nevyhnutnou. Najmä ak vnútroštátne predpisy, ktoré zachovávajú národné rozdiely bránia cezhraničným platbám a zavedeniu účinnejších celoeurópskych platobných služieb. Konzistentný prístup týkajúci sa práv a povinností poskytovateľov a používateľov umožní vyššiu účinnosť, vyššiu úroveň automatizácie a priame spracovávanie na celoeurópskej úrovni. | Komisia vykonala úplné posúdenie dosahu uvedené v pracovnom programe, ktorého správu možno nájsť na internetovej stránke http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/impact/docs/SEC_2005_1535_1_en.pdf. | PRÁVNE PRVKY NÁVRHU | Zhrnutie navrhovaných opatrení V návrhu sú tri hlavné oporné body: Právo poskytovať platobnú službu verejnosti (hlava II) Harmonizácia požiadaviek na prístup na trh v prípade poskytovateľov platobných služieb prostredníctvom inštitúcií, ktoré nie sú úverovými inštitúciami, je navrhnutá tak, aby boli vytvorené rovnaké podmienky, zavedená lepšia hospodárska súťaž na vnútroštátnych trhoch a zohľadnený rozvoj trhu za posledné roky, čo by viedlo k vstupu novej generácie poskytovateľov na trh. Zavedením novej licencie pre platobné inštitúcie bude jednotne transponované Osobitné odporúčanie VI Pracovnej skupiny OECD pre finančné opatrenia. Zavedenie výnimky pre určité kategórie remitentov peňažných prostriedkov uľahčí postupný prechod týchto poskytovateľov z oblasti neoficiálnej ekonomiky do oficiálneho sektora. Požiadavky na transparentnosť a poskytovanie informácií (hlava III) Komisia je toho názoru, že hospodárska súťaž, ochrana spotrebiteľov a ich možnosti výberu by sa mali zlepšiť zavedením jednoznačných a konzistentných predpisov o transparentnosti pre platobné služby. Smernica zavedie zrozumiteľné a stručné požiadavky na poskytovanie informácií pri platobných službách, ktoré nahradia 25 súborov vnútroštátnych predpisov. Práva a povinnosti používateľov a poskytovateľov platobných služieb (hlava IV) Zrozumiteľnosť a istota základných práv a povinností používateľov a poskytovateľov platobných služieb sú nevyhnutné pre rozvoj moderných účinných elektronických platobných systémov z hľadiska dôvery používateľov a účinnosti moderných obchodných činností na modernom trhu platobných služieb. | Právny základ Právnym základom tohto návrhu je článok 47 ods. 2 a článok 95 ods. 1 Zmluvy o ES. | Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity sa uplatňuje v prípade, ak návrh nespadá do výlučnej pôsobnosti Spoločenstva. | Členské štáty nemôžu dostatočne dosiahnuť ciele tohto návrhu z nasledujúceho(ich) dôvodu(ov). | Predpisy upravujúce platby, ktoré sú zakotvené vo viacerých vnútroštátnych právnych aktoch často bránia vytvoreniu európskych platobných štandardov, dohovorov a infraštruktúry. Právna neistota pre poskytovateľov a používateľov platobných služieb a nedostatok harmonizácie základných práv poskytovateľov a používateľov bráni zavedeniu celoeurópskych platobných systémov, voľnému poskytovaniu služieb a hospodárskej súťaži na vnútroštátnych trhoch platobných služieb. | Ciele návrhu budú lepšie dosiahnuté prostredníctvom činnosti Spoločenstva z tohto (týchto) dôvodu(ov). | Rozsah a zložitosť procesu integrácie elektronických maloobchodných trhov platobných služieb sú podobné ako pri zavedení eura a samotné členské štáty nemôžu prekonať súčasné prekážky a koordinovať všetkých zúčastnených hráčov. | Koexistencia troch právnych aktov Spoločenstva a už existujúca rozmanitosť vnútroštátnych predpisov v 25 členských štátoch tvoria roztrieštený a niekedy prekrývajúci sa právny rámec, ktorý sa stal prekážkou integrácii platobných systémov. | Návrh bude mať vplyv na úplnú harmonizáciu problematických oblastí, v ktorých je potrebné prekonať prekážky v rozvoji jednotného platobného trhu a ktoré boli zistené počas otvorenej konzultácie so zainteresovanými skupinami. | Návrh je preto v súlade so zásadou subsidiarity. | Zásada proporcionality Návrh je v súlade so zásadou proporcionality z tohto (týchto) dôvodu(-ov). | Navrhovaná smernica ponechá maximálny priestor pre samoreguláciu sektora platobného styku. Bude harmonizovať iba to, čo je potrebné na prekonanie právnych prekážok jednotnému trhu a predíde regulácii problematických otázok, ktoré by boli nad rámec tejto veci. Navrhované opatrenia sú proporcionálne aj pokiaľ ide o súčasné vnútroštátne právne predpisy v tejto oblasti, ako je občianske alebo trestné právo. V určitých oblastiach je možné uplatňovať a vzájomne uznávať vnútroštátne výnimky. Členským štátom je v prípade potreby dovolené zaviesť vnútroštátne alternatívy alebo zachovávať postupy, ktoré sú v súčasnosti účinnejšie než tie, ktoré sú plánované v smernici. | Všetky z navrhovaných predpisov boli predmetom testu proporcionality a intenzívnych konzultácií s cieľom zabezpečiť primeranú a proporcionálnu reguláciu. Toto sa odzrkadľuje v pravidlách pre platobné inštitúcie a ustanovení o výnimke, v požiadavkách na poskytovanie informácií presne stanovených pre konkrétne služby a v diferenciácii medzi skupinami používateľov. | Výber nástrojov | Navrhované nástroje: Zriadenie jednotného platobného trhu si vyžaduje tak samoreguláciu sektora platobného styku s cieľom integrovať vnútroštátne roztrieštené platobné infraštruktúry a služby, ako aj regulatórne opatrenia na zabezpečenie potrebných právnych základov tohto procesu. Komisia z tohto dôvodu navrhuje smernicu, ktorá podporuje a uľahčuje samoreguláciu sektora platobného styku. | Prostriedky sú primerané z tohto (týchto) dôvodu(ov). Komisia navrhuje smernicu a nie nariadenie, keďže zohľadňuje potreby subsidiarity a proporcionality. Smernica spolu s úplnou harmonizáciou dosiahne potrebnú úroveň právnej istoty, pričom ponecháva priestor pre cieľovú implementáciu na vnútroštátnej úrovni. | VPLYV NA ROZPOčET | Návrh nemá nijaký vplyv na rozpočet Spoločenstva. | DOPLňUJÚCE INFORMÁCIE | Simulácia, skúšobná fáza a prechodné obdobie | V prípade určitých poskytovateľov platobných služieb, ktorí už sú zriadení, bude existovať prechodné obdobie, pokiaľ ide o dosiahnutie súladu s ustanoveniami hlavy II tejto smernice. | Zjednodušenie | Návrhom sa zjednodušujú právne predpisy, administratívne postupy pre verejné orgány (na úrovni EÚ alebo na vnútroštátnej úrovni) a administratívne postupy pre súkromný sektor. | Navrhovaná smernica ustanoví zjednodušený plne harmonizovaný rámec, ktorým sa nahradí smernica 97/5/ES, odporúčania 87/598/EHS, 88/590/EHS a 97/489/ES, článok 8 smernice 97/7/ES a článok 8 smernice 2002/65/ES. | Dohľad na poskytovateľmi platobných služieb sa bude uskutočňovať podľa harmonizovaného a koherentného prístupu s rovnakými pravidlami pre všetky členské štáty, čo napomôže zjednodušeniu administratívnych postupov. | Návrh zjednodušuje postupy pre súkromné spoločnosti tým, že nahrádza 25 vnútroštátnych súborov predpisov jedným súborom predpisov pre celý trh. | Zrušenie súčasných právnych predpisov Prijatie návrhu povedie k zrušeniu súčasných právnych predpisov. | 1. 2005/0245 (COD) Presadzovanie lisabonského programu Spoločenstva:Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2000/12/ES a 2002/65/ES (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na prvú a tretiu vetu jej článku 47 ods. 2 a článku 95, so zreteľom na návrh Komisie,[12] so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru,[13] so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky,[14] konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy,[15] keďže: (1) Pre zriadenie vnútorného trhu je nevyhnutné odstrániť všetky vnútorné hranice v Spoločenstve, aby bol umožnený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu. Z tohto dôvodu je kľúčové riadne fungovanie jednotného trhu platobných služieb. V súčasnosti je však v tejto oblasti nedostatok harmonizácie, čo bráni fungovaniu trhu. (2) V súčasnej dobe sú trhy platobných služieb členských štátov organizované oddelene, podľa vnútroštátnych línií a právny rámec pre platobné služby je roztrieštený do 25 vnútroštátnych právnych systémov. (3) Situácia nebola uspokojivo napravená už prijatými aktami Spoločenstva, najmä smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/5/ES z 27. januára 1997 o cezhraničných úverových prevodoch,[16] nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2560/2001 z 19. decembra 2001 o cezhraničných platbách v eurách,[17] ani odporúčaním Komisie 87/598/EHS z 8. decembra 1987 o Európskom kódexe správania týkajúceho sa elektronických platieb (vzťahy medzi finančnými inštitúciami, obchodníkmi, poskytovateľmi služieb a spotrebiteľmi),[18] odporúčaním Komisie 88/590/EHS zo 17. novembra 1988 týkajúcim sa platobných systémov a najmä vzťahu medzi držiteľom platobnej karty a vydavateľom platobnej karty,[19] a ani odporúčaním Komisie 97/489/ES z 30. júla 1997 týkajúcim sa transakcií uskutočňovaných elektronickými nástrojmi overovania platieb a najmä vzťahu medzi držiteľom platobnej karty a vydavateľom platobnej karty.[20] Koexistencia vnútroštátnych právnych predpisov a neúplný rámec Spoločenstva skôr viedli k nejasnostiam a nedostatku právnej istoty v dôsledku regulatórneho prekrývania. (4) Preto je nevyhnutné zaviesť na úrovni Spoločenstva moderný a koherentný právny rámec pre platobné služby. (5) Tento rámec by mal zabezpečiť koordináciu vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa požiadaviek obozretného podnikania, vstup nových poskytovateľov platobných služieb na trh, požiadavky na poskytovanie informácií a zodpovedajúce práva a povinnosti používateľov platobných služieb. V tomto rámci, ktorým bol vytvorený jednotný trh platieb v eurách, by mali byť dodržiavané ustanovenia nariadenia (ES) č. 2560/2001, pokiaľ ide o ceny. Ustanovenia smernice 97/5/ES, a odporúčania v rámci odporúčaní 87/598/EHS, 88/590/EHS a 97/489/ES by mali byť začlenené do jednotného záväzného aktu. (6) Nie je však vhodné, aby bol tento rámec úplne vyčerpávajúci Mal by sa uplatňovať iba na poskytovateľov, ktorých hlavná činnosť pozostáva z poskytovania platobných služieb používateľom týchto služieb. Nie je ani vhodné, aby sa uplatňoval na služby, pri ktorých sa prevod finančných prostriedkov od platiteľa k príjemcovi platby alebo ich doprava uskutočňuje výhradne v bankovkách a minciach alebo ak je prevod založený na papierovom šeku, zmenke, vlastnej zmenke alebo iných nástrojoch, kupónoch alebo kartách vystavených na poskytovateľa platobných služieb alebo na inú stranu s úmyslom uloženia finančných prostriedkov k dispozícii príjemcovi platby. Hoci by sa právny rámec mal uplatňovať na používateľov platobných služieb a ich vzťah s poskytovateľmi platobných služieb vždy, keď používajú platobné služby, niektoré ustanovenia by nemali platiť pre transakcie presahujúce určitú sumu, keďže používateľ pravdepodobne môže dohodnúť s poskytovateľom platobných služieb špecifickejšie a primeranejšie podmienky. (7) Je potrebné stanoviť kategórie poskytovateľov platobných služieb, ktorí môžu legitímne poskytovať tieto služby v celom Spoločenstve, ako sú najmä úverové inštitúcie, ktoré prijímajú vklady od používateľov na financovanie platobných transakcií a ktoré by mali naďalej podliehať požiadavkám obozretného podnikania podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES z 20. marca 2000 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií,[21] inštitúcie elektronického peňažníctva, ktoré vydávajú elektronické peniaze na financovanie platobných transakcií a ktoré by mali naďalej podliehať požiadavkám obozretného podnikania podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/46/ES z 18. septembra 2000 o začatí a vykonávaní činností a dohľade nad obozretným podnikaním inštitúcií elektronického peňažníctva,[22] a inštitúcie poštových poukážok, ktoré sú oprávnené poskytovať platobné služby podľa vnútroštátnych právnych predpisov alebo právnych predpisov Spoločenstva. (8) Aby však boli odstránené prekážky vstupu na trh, je nevyhnutné zaviesť jednotnú licenciu pre všetkých poskytovateľov platobných služieb, ktorí nevykonávajú účinnosť prijímania vkladov alebo vydávania elektronických peňazí. Z tohto dôvodu je vhodné zaviesť štvrtú kategóriu poskytovateľov služieb, ďalej len „platobné inštitúcie“, a to zavedením povolenia, na ktoré sa bude vzťahovať súbor striktných a komplexných podmienok, a ktoré by oprávňovalo fyzické alebo právnické osoby, ktoré nespadajú do súčasných kategórií, poskytovať platobné služby v celom Spoločenstve. Na tieto služby by sa teda vzťahovali rovnaké podmienky v celom Spoločenstve. (9) Podmienky udelenia povolenia na činnosť platobných inštitúcií ako aj kontinuity platnosti tohto povolenia by mali zahŕňať požiadavky obozretného podnikania primerané operačným a finančným rizikám, ktorým v priebehu svojich obchodných činností tieto inštitúcie čelia. Tieto požiadavky by mali zohľadňovať skutočnosť, že platobné inštitúcie vykonávajú špecializovanejšie a obmedzenejšie činnosti a preto sa vystavujú rizikám, ktoré sú oveľa špecifickejšie a ktoré je možné oveľa ľahšie sledovať a kontrolovať ako tie, ktoré vznikajú popri celom spektre činností úverových inštitúcií. Platobným inštitúciám by malo byť predovšetkým zakázané prijímať vklady od používateľov a povolené používať iba finančné prostriedky prijaté od používateľov za poskytovanie platobných služieb. Malo by sa prijať ustanovenie, podľa ktorého by boli finančné prostriedky klientov vedené na účtoch oddelene od finančných prostriedkov platobnej inštitúcie určených pre iné obchodné činnosti. Na platobné inštitúcie by sa mali tiež vzťahovať požiadavky na účinný boj proti praniu špinavých peňazí a financovaniu teroristickej činnosti. (10) Je potrebné, aby členské štáty poverili orgány zodpovedné za udeľovanie povolenia platobným inštitúciám, vykonávanie priebežných kontrol a rozhodovanie o odňatí povolenia. Aby boli zabezpečené rovnaké podmienky, členské štáty by nemali uplatňovať na platobné inštitúcie iné požiadavky, ako sú uvedené v tejto smernici. Všetky rozhodnutia príslušných orgánov by však mali byť napadnuteľné pred súdmi. Úlohami príslušných orgánov by nemal byť dotknutý dohľad nad platobnými systémami. Takouto úlohou je podľa štvrtej zarážky článku 105 ods. 2 Zmluvy o ES úloha uskutočňovaná prostredníctvom Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB). (11) Vzhľadom na potrebu registrácie totožnosti a adresy trvalého bydliska alebo sídla všetkých osôb poskytujúcich platobné služby a potrebu priznania miery prijateľnosti všetkým týmto osobám, bez ohľadu na to, či sú schopné splniť všetky podmienky na udelenie povolenia na činnosť platobných inštitúcií tak, aby ani jedna z nich nebola nútená podnikať v čiernej ekonomike, je primerané zaviesť mechanizmus, podľa ktorého by sa s poskytovateľmi platobných služieb, ktorí nie sú schopní splniť všetky tieto podmienky, mohlo napriek tomu zaobchádzať ako s platobnými inštitúciami. Na tieto účely je primerané povoliť členským štátom, aby do registra platobných inštitúcií zapisovali takéto osoby, pokiaľ neplnia podmienky na udelenie povolenia na činnosť. Je však potrebné, aby možnosť výnimky v každom prípade podliehala prísnym požiadavkám týkajúcich sa objemu transakcií a významu pre verejný záujem. Taktiež je dôležité stanoviť, že v prípadoch, keď bola uplatnená výnimka, platobné služby poskytnuté v rámci Spoločenstva môžu byť poskytnuté len v členskom štáte registrácie. (12) Pre činnosť poskytovateľa platobných služieb je nevyhnutné, aby bol schopný fungovať v rámci platobných systémov alebo sa nich zúčastňovať. Aby boli zabezpečené rovnaké podmienky zaobchádzania v celom Spoločenstve medzi rôznymi kategóriami poskytovateľov platobných služieb podľa podmienok ich licencie obozretného podnikania, je potrebné ozrejmiť pravidlá týkajúce sa prístupu k poskytovaniu platobných služieb a účasti na platobných systémoch. Malo by sa prijať ustanovenie na nediskriminačné zaobchádzanie s platobnými a úverovými inštitúciami, pokiaľ ide o ich fungovanie v rámci platobných systémov a ich prístupu k týmto systémom. (13) Mal by byť zavedený súbor predpisov s cieľom zabezpečiť transparentnosť podmienok pre platobné služby. (14) Táto smernica by sa nemala uplatňovať na hotovostné platobné transakcie alebo tie, ktoré sú založené na papierových šekoch, keďže z hľadiska ich povahy nemôžu byť spracované rovnako účinne ako ostatné platobné prostriedky, najmä elektronické platby. (15) Predpisy obsiahnuté v tejto smernici týkajúce sa transparentnosti podmienok pre platobné služby a práv a povinností súvisiacich s poskytovaním a používaním platobných služieb by sa mali uplatňovať vtedy, keď suma platobnej transakcie presiahne 50 000 EUR pretože platby presahujúce túto sumu nie sú všeobecne spracované rovnakým spôsobom, často smerujú cez rôzne siete a podliehajú rôznym technickým a právnym postupom, ktoré je potrebné dodržiavať. (16) Táto smernica by mala upraviť povinnosti, ktoré majú dodržiavať poskytovatelia platobných služieb pri poskytovaní informácií požívateľom platobných služieb, ktorým by mala byť poskytnutá rovnaká vysoká úroveň prehľadných informácií o platobných službách, aby sa mohli rozhodnúť so znalosťou veci a mohli nakúpiť v rámci celej EÚ. V záujme transparentnosti táto smernica ustanovuje požiadavky potrebné na zabezpečenie poskytnutia nevyhnutných a dostatočných informácií používateľovi platobných služieb, ktoré sa týkajú zmluvy o platobnej službe i platobnej transakcie. (17) Je potrebné harmonizovať transparentnosť podmienok pre platobné služby, keďže požívateľ platobných služieb potrebuje mať prehľadné informácie o platobných službách, aby sa mohol rozhodnúť so znalosťou veci o výbere služby. Mali by byť ustanovené požiadavky s cieľom zabezpečiť, že sú poskytnuté potrebné a dostatočné informácie bez toho, aby bol používateľ platobnej služby presýtený podrobnosťami pokiaľ ide o zmluvu o platobnej službe ako aj povolenie na platobnú transakciu a jej realizáciu. (18) Požadované informácie by mali byť primerané potrebám používateľov a poskytnuté štandardným spôsobom. Požiadavky na poskytovanie informácií pri jednotnej platobnej transakcii by sa však mali líšiť od požiadaviek rámcovej zmluvy, ktorá ustanovuje série platobných transakcií. (19) Aby bola uľahčená mobilita klienta, používateľom platobných služieb by malo byť umožnené ukončiť rámcovú zmluvu uzatvorenú na dlhú dobu alebo dobu neurčitú bez toho, aby im boli účtované poplatky za ukončenie. Na toto právo by sa však mala v prípade potreby vzťahovať lehota na predbežné oznámenie, ktorá je stanovená v zmluve. (20) Mikroplatby by mali byť lacnou a ľahko použiteľnou alternatívou v prípade tovarov a služieb s nízkymi cenami a nemali by byť zaťažené neúmernými požiadavkami. Relevantné požiadavky na poskytovanie informácií a pravidlá ich realizácie by preto mali byť zjednodušené. Je potrebné ustanoviť jednoznačné pravidlá týkajúce sa podmienok udelenia povolenia na transakcie zo strany používateľa platobných služieb. To je potrebné pre garantovanie dôvery užívateľov a právnej istoty pre strany zúčastnené na platobnej transakcii, keďže v prípade absencie riadneho povolenia by tieto transakcie boli neplatné a platiteľ by bol oprávnený na okamžitú refundáciu. Taktiež je potrebné stanoviť povinnosti tak poskytovateľa platobných služieb ako aj používateľa platobných služieb na zabezpečenie stavu, že bezpečnosť nástrojov overovania platieb nie je ohrozená, zistenie, podľa platných právnych predpisov, či bola zmluva porušená a posúdenie dôsledkov takéhoto porušenia zmluvy. (21) Aby bol používateľ platobných služieb motivovaný bez zbytočného odkladu informovať svojho poskytovateľa o každej strate alebo krádeži nástroja overovania platieb a tým znížiť riziko realizácie nepovolených transakcií, používateľ by mal byť zodpovedný iba za limitovanú sumu, až kým neinformuje poskytovateľa platobných služieb o strate alebo krádeži, pokiaľ používateľ platobných služieb nekonal podvodným spôsobom alebo s hrubou nedbanlivosťou. Okrem toho, ak požívateľ informoval poskytovateľa platobných služieb o tom, že nástroj overovania platieb mohol byť ohrozený, požívateľ už nemusí kryť žiadne ďalšie straty vyplývajúce z nepovoleného použitia tohto nástroja. Ak sa nástroj overovania platieb používateľa nestratil ani nebol ukradnutý, používateľ by nemal niesť žiadne finančné dôsledky nepovoleného použitia. (22) Malo by sa prijať ustanovenie upravujúce alokáciu strát v prípade nepovolených platobných transakcií. Tieto ustanovenia by sa však nemali uplatňovať na tých používateľov platobných služieb, ktorí sú podnikmi presahujúcimi veľkosť mikropodniku, ako je definované v odporúčaní Komisie 2003/361/ES zo 6. mája 2003 týkajúcom sa definície mikropodnikov, malých podnikov a stredných podnikov, ako je uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie dňa 20. mája 2003,[23] keďže tieto podniky môžu bežne posúdiť riziko podvodu a prijať vyrovnávacie opatrenia. (23) V prípadoch, keď si používateľ nárokuje refundáciu platobnej transakcie, pri ktorej nebola určená suma, právo na refundáciu by nemalo mať vplyv na zodpovednosť platiteľa voči príjemcovi platby za tovary alebo služby objednané, spotrebované alebo oprávnene účtované alebo na práva používateľa pokiaľ ide o zrušenie príkazu na úhradu. (24) Z hľadiska rýchlosti, akou plne automatizované platobné systémy spracovávajú platobné transakcie, čo znamená, že od určitého okamihu nemôžu byť príkazy na úhradu zrušené bez toho, aby nevznikli vysoké náklady na manuálny zásah, je potrebné stanoviť pevný konečný termín pre zrušenia s cieľom umožniť účinné spracovávanie a pritom zabezpečiť právnu istotu pre zúčastnené strany. Je primerané definovať tento okamih ako okamih prijatia príkazu poskytovateľom platobných služieb a stanoviť požiadavku, aby bol tento okamih oznámený explicitne alebo implicitne používateľovi platobných služieb. (25) Pre plne integrované priame spracovávanie platieb a právnu istotu, pokiaľ ide o plnenie akéhokoľvek podkladového záväzku medzi používateľmi platobných služieb, je nevyhnutné, aby plná suma prevedená platiteľom bola pripísaná na účet príjemcu platby. Preto by nemalo byť možné, aby ktorýkoľvek zo sprostredkovateľov zúčastnený na realizácii platobných transakcií mohol vykonávať zrážky z prevedenej sumy. Príjemca platby by však mal mať možnosť uzatvoriť explicitnú dohodu so svojím poskytovateľom platobných služieb, podľa ktorej môže poskytovateľ odpočítať svoje vlastné poplatky. To by sa malo uplatňovať iba pri platbách vykonaných výhradne v mene členského štátu a ktoré nezahŕňajú výmeny meny a v prípadoch, keď obaja poskytovatelia platobných služieb majú sídlo na území Spoločenstva. (26) Pokiaľ ide o poplatky, skúsenosti vnútroštátnych systémov ukázali, že rozdelenie poplatkov medzi platiteľa a príjemcu platby je najúčinnejším systémom, keďže uľahčuje priame spracovávanie platieb. Z tohto dôvodu by sa malo prijať ustanovenie upravujúce poplatky, ktoré majú vyberať príslušní poskytovatelia platobných služieb priamo od platiteľa a príjemcu platby. To by sa malo uplatňovať iba vtedy, keď poskytovateľ platobných služieb platiteľa i príjemcu platby má sídlo na území Spoločenstva a transakcia si nevyžaduje výmenu meny. (27) Aby sa zvýšila účinnosť platieb v celom Spoločenstve, mal by byť stanovený maximálny čas realizácie platby na jeden deň pre všetky platby iniciované platiteľom, ktoré nevyžadujú konverziu meny, vrátane úverových prevodov a poukázania peňažných prostriedkov. Pre všetky ostatné platby, ako sú platby iniciované príjemcom platby alebo prostredníctvom neho, vrátane priameho inkasa z účtu a platieb platobnou kartou, vtedy, keď chýba explicitná dohoda medzi používateľom a poskytovateľom platobných služieb o dlhšom čase realizácie, mal by sa uplatňovať jednodňový čas realizácie platby. Avšak v prípade výhradne vnútroštátnych platieb a vzhľadom na skutočnosť, že vnútroštátne platobné infraštruktúry sú často vysoko účinné a aby sa predišlo akémukoľvek zníženiu súčasných úrovní služieb, by mali mať členské štáty povolené dodržiavať pravidlá upravujúce kratší čas realizácie než jeden deň. (28) Vzhľadom na rozdiely medzi pravidlami upravujúcimi fungovanie platobných systémov v rámci Spoločenstva a pravidlami upravujúcimi platobné systémy v tretích krajinách je primerané, aby ustanovenia o realizácii v plnej sume a čase realizácie boli obmedzené na prípady, keď poskytovateľ platobných služieb platiteľa ako aj príjemca platby má sídlo na území Spoločenstva. (29) Aby mohol používateľ platobných služieb prijať primerané rozhodnutie, je nevyhnutné, aby poznal reálne náklady a poplatky za platobné služby. Preto by nemalo byť povolené uplatnenie netransparentných postupov tvorby cien, keďže je všeobecne prijateľné, že tieto postupy spôsobujú používateľom nesmierne ťažkosti pri stanovení reálnej ceny platobnej služby. Najmä by nemalo byť povolené uplatnenie postupu datovania hodnoty nevýhodného pre používateľa. (30) Hladké a účinné fungovanie platobného systému závisí od toho, či sa používateľ môže spoľahnúť na poskytovateľa platobných služieb, že riadne a v dohodnutej časovej lehote uskutoční transakciu. Z formálneho hľadiska však neexistuje mnoho prostriedkov, ktoré by zabránili poskytovateľovi takto konať. V prvom rade poskytovateľ dokáže posúdiť riziká súvisiace s platobnou transakciou, ktorú akceptoval na realizáciu. V druhom rade, je to poskytovateľ, kto poskytuje platobný systém, prijíma opatrenia na odvolanie nesprávne umiestnených alebo nesprávne alokovaných finančných prostriedkov a vo väčšine prípadov rozhoduje o sprostredkovateľoch zúčastnených na realizácii transakcie. V treťom rade, veľký počet uskutočnených platobných transakcií uľahčuje poskytovateľom rozložiť riziko chýb alebo zlyhania v platobnom systéme a zohľadniť toto riziko vo svojich poplatkoch. Pri zvážení všetkých týchto skutočností je absolútne primerané, aby poskytovateľ niesol objektívnu zodpovednosť za realizáciu platobnej transakcie akceptovanej používateľom. Tieto ustanovenia o objektívnej zodpovednosti by sa však nemali plne uplatňovať vtedy, keď poskytovateľ platobných služieb platiteľa má sídlo mimo územia Spoločenstva. (31) Poskytovateľ platobných služieb by mal vedieť jednoznačne špecifikovať informácie, ktoré vyžaduje na realizáciu príkazu na úhradu. Na druhej strane, aby sa však predišlo roztrieštenosti a ohrozeniu zriadenia integrovaných platobných systémov v Spoločenstve, členským štátom by nemalo byť povolené, aby pri platobných transakciách vyžadovali používanie konkrétneho identifikátora. Objektívna zodpovednosť poskytovateľa platobných služieb by sa mala obmedziť na riadnu realizáciu platobnej transakcie podľa príkazu na úhradu používateľa platobných služieb. (32) Aby bolo uľahčené účinné predchádzanie platobným podvodom a boj proti nim v rámci Spoločenstva, malo by byť prijaté ustanovenie upravujúce účinnú výmenu údajov medzi poskytovateľmi platobných služieb, ktorí by boli oprávnení na zhromažďovanie, spracovanie a výmenu osobných údajov týkajúcich sa osôb zúčastnených na platobnom podvode. Všetky tieto činnosti by sa mali vykonávať podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov.[24] (33) Je nevyhnutné zabezpečiť účinné presadzovanie ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré boli prijaté podľa tejto smernice. Z tohto dôvodu by mali byť zavedené primerané postupy, podľa ktorých bude možné podávať sťažnosti na poskytovateľov platobných služieb nedodržiavajúcich tieto ustanovenia a prípadne im uložiť primerané a odradzujúce pokuty. (34) Bez toho, aby bolo dotknuté právo klienta podať súdnu žalobu by mal členský štát zabezpečiť prístupné a nákladovo citlivé vyriešenie konfliktov medzi poskytovateľmi platobných služieb a používateľmi platobných služieb vyplývajúcich z práv a povinností uvedených v tejto smernici. (35) Touto smernicou by nemali byť dotknuté vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa dôsledkov, pokiaľ ide o zodpovednosť za nepresnosť vyjadrenia alebo oznámenia vyhlásenia. (36) Keďže je potrebné preskúmať účinné fungovanie tejto smernice a sledovať pokrok v zriadení jednotného platobného trhu, Komisia by mala predložiť správu dva roky po skončení obdobia na transpozíciu tejto smernice. (37) Keďže ustanovenia smernice 97/5/ES boli úplne zmenené, táto uvedená smernica by mala byť zrušená. (38) Je potrebné ustanoviť podrobnejšie predpisy týkajúce sa podvodného použitia platobných kariet, ktoré je v súčasnosti pokryté smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES z 20. mája 1997 o ochrane spotrebiteľa vzhľadom na zmluvy na diaľku[25] a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/65/ES z 23. septembra 2002 o poskytovaní finančných služieb spotrebiteľom na diaľku a o zmene a doplnení smernice Rady 90/619/EHS a smerníc 97/7/ES a 98/27/ES.[26] Tieto smernice by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť. (39) Keďže podľa smernice 2000/12/ES sa na finančné inštitúcie nevzťahujú pravidlá, ktoré platia pre úverové inštitúcie, mali by sa na ne vzťahovať rovnaké požiadavky ako na platobné inštitúcie, aby mohli poskytovať platobné služby v celom Spoločenstve. Smernica 2000/12/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť. (40) V záujme právnej istoty je vhodné prijať prechodné opatrenia, podľa ktorých by osoby, ktoré začali vykonávať činnosti platobných inštitúcií podľa vnútroštátnych právnych predpisov platných pred dátumom nadobudnutia účinnosti tejto smernice, počas stanovenej doby pokračovali vo svojich činnostiach v príslušnom členskom štáte. (41) Keďže členské štáty nemôžu na dostatočnej úrovni dosiahnuť ciele navrhovaných opatrení, to znamená zriadenie jednotného trhu platobných služieb, pretože si to vyžaduje harmonizáciu veľkého množstva rôznych predpisov, ktoré v súčasnosti platia v právnych systémoch rôznych členských štátov a preto ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, Spoločenstvo môže prijať opatrenia podľa zásady subsidiarity, ako je uvedené v článku 5 zmluvy, V súlade so zásadou proporcionality, ako je uvedené v tomto článku, táto smernica neprekračuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie týchto cieľov. (42) Opatrenia nevyhnutné na uplatňovanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu,[27] PRIJALI TÚTO SMERNICU: HLAVA I Predmet úpravy, rozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmov Článok 1Predmet úpravy Táto smernica stanovuje pravidlá, podľa ktorých členské štáty rozlišujú tieto štyri kategórie poskytovateľov platobných služieb: (a) úverové inštitúcie podľa smernice 2000/12/ES; (b) inštitúcie elektronického peňažníctva podľa smernice 2000/46/ES; (c) inštitúcie poštových poukážok, ako je uvedené v druhej zarážke článku 2 ods. 3 smernice 2000/12/ES, ktoré sú oprávnené poskytovať platobné služby podľa vnútroštátnych právnych predpisov alebo právnych predpisov Spoločenstva; (d) iné fyzické alebo právnické osoby, ktorým bolo podľa článku 6 tejto smernice udelené povolenie poskytovať a realizovať platobné služby v celom Spoločenstve, ďalej len „platobné inštitúcie“. Táto smernica taktiež stanovuje pravidlá týkajúce sa podmienok transparentnosti a zodpovedajúcich práv a povinností používateľov a poskytovateľov v súvislosti s poskytovaním a používaním platobných služieb v rámci riadneho zamestnania alebo obchodnej činnosti. Centrálne banky vystupujúce ako monetárne orgány a verejné orgány, ktoré poskytujú platobné služby, sa nepovažujú za poskytovateľov platobných služieb. Článok 2Rozsah pôsobnosti 1. Táto smernica sa uplatňuje len na obchodné činnosti uvedené v prílohe, ktoré pozostávajú z realizácie platobných transakcií v mene fyzickej alebo právnickej osoby, ďalej len „platobné služby“, ak aspoň jeden z poskytovateľov platobných služieb má sídlo na území Spoločenstva. Ustanovenia hláv III a IV sa však neuplatňujú na tie platobné služby, pri ktorých suma platobnej transakcie presiahne 50 000 EUR. Na účely tejto smernice sa platobnou transakciou rozumie úkon iniciovaný platiteľom alebo príjemcom platby, ktorý pozostáva z realizácie vkladu, výberu alebo prevodu finančných prostriedkov zo strany platiteľa na príjemcu platby, bez ohľadu na akékoľvek podkladové záväzky medzi používateľmi platobných služieb. 2. Pokiaľ nie je stanovené inak, táto smernica sa uplatňuje na platobné služby realizované v akejkoľvek mene. Článok 3Vyňatie z rozsahu pôsobnosti Táto smernica neplatí pre: (a) transakcie pozostávajúce výhradne z prevodu peňažných prostriedkov z účtu platiteľa na účet príjemcu platby; (b) odborné prevzatie a dodanie peňažnej hotovosti vrátane jej dopravy bez konverzie peňažnej hotovosti na žírové peniaze alebo elektronické peniaze v zmysle smernice 2000/45/ES; (c) platobné transakcie pozostávajúce z neodborného prevzatia a dodania peňažnej hotovosti v rámci neziskovej alebo charitatívnej činnosti; (d) refundácie peňažnej hotovosti platiteľovi zo strany príjemcu platby po platobnej transakcii na výslovnú žiadosť používateľa platobných služieb, ktorú predložil ešte pred realizáciou platobnej transakcie prostredníctvom platobnej karty a úplne nezávisle od nákladov na nakúpený tovar alebo služby; (e) výmenu cudzej meny za miestnu menu a opačne, to znamená operácie hotovosť za hotovosť, ak finančné prostriedky nie sú držané ako vklad v hotovosti na platobnom účte; (f) platobné transakcie založené na akomkoľvek z nasledujúcich dokumentov, ktoré sú vystavené na poskytovateľa platobných služieb s úmyslom uložiť finančné prostriedky k dispozícii príjemcu platby: (i) papierové šeky podľa Ženevského dohovoru z 19. marca 1931, ktorý ustanovuje jednotné pravidlá pre šeky; (ii) papierové šeky podobné tým, ktoré sú uvedené v bode i) a ktoré upravujú právne predpisy členských štátov, ktoré nie sú zmluvnou stranou Ženevského dohovoru z roku 1931; (iii) kupóny v papierovej forme; (iv) cestovné šeky v papierovej forme; (v) vlastné zmenky v papierovej forme; (g) platobné transakcie uskutočnené v rámci platobného systému alebo klíringového a zúčtovacieho systému cenných papierov alebo medzi sprostredkovateľmi klíringu alebo zúčtovania, ústrednými protistranami a/alebo centrálnymi bankami, a poskytovateľmi platobných služieb, ako aj ich viazanými sprostredkovateľmi alebo ich dcérskymi spoločnosťami, s výnimkou ustanovení článku 23; (h) služby poskytnuté poskytovateľmi technických služieb, ktorí podporujú poskytovanie platobných služieb, bez toho, aby kedykoľvek vlastnili finančné prostriedky určené na prevod, vrátane spracovania a ukladania údajov, služby ochrany dôvery a súkromia, overovania údajov a subjektu, zabezpečenia informačných technológií a komunikačnej siete, zabezpečenia a údržby terminálov a zariadení používaných pri platobných službách; (i) služby, ktoré možno použiť pri nadobudnutí tovaru alebo služieb len v rámci obmedzenej siete pridružených poskytovateľov služieb a ktoré nie sú založené na nástrojoch ako sú kupóny a platobné karty, pokiaľ tieto nástroje nie sú splatiteľné; (j) platobné transakcie realizované prostredníctvom mobilného telefónu alebo nejakého iného digitálneho alebo IT zariadenia, ak sú splnené tieto podmienky: (i) poskytovateľ služieb, ktorý prevádzkuje telekomunikačný alebo IT systém alebo sieť, sa úzko podieľa na vývoji digitálneho tovaru alebo na poskytnutých službách elektronickej komunikácie; (ii) bez poskytovateľa služieb nemožno dodať tovar ani poskytnúť služby; (iii) neexistuje iná možnosť vyplatenia. (k) platobné transakcie realizované medzi poskytovateľmi platobných služieb ako aj viazanými sprostredkovateľmi alebo dcérskymi spoločnosťami bez toho, aby bol dotknutý článok 23, ktorý sa uplatňuje v každom prípade. Článok 4Vymedzenie pojmov Na účely tejto smernice platí toto vymedzenie pojmov: (1) „domovským členským štátom“ je ktorýkoľvek z týchto pojmov: (i) ak je platobná inštitúcia fyzickou osobou, členský štát, v ktorom sa nachádza ústredie poskytovateľa platobných služieb; (ii) ak je platobná inštitúcia právnickou osobou, členský štát, v ktorom sa nachádza jej sídlo; (iii) ak platobná inštitúcia nemá podľa svojich vnútroštátnych právnych predpisov sídlo, členský štát, v ktorom sa nachádza jej ústredie; (2) „hostiteľským členským štátom“ je iný členský štát ako domovský členský štát, v ktorom má poskytovateľ platobných služieb pobočku alebo viazaného sprostredkovateľa, alebo poskytuje platobné služby; (3) „platobným systémom“ je systém prevodov finančných prostriedkov s formálnymi alebo štandardnými opatreniami a spoločnými pravidlami spracovávania, klíringu a/alebo zúčtovania platobných transakcií; (4) „ platiteľom“ je fyzická alebo právnická osoba, ktorá má právo disponovať s finančnými prostriedkami a ktorá povoľuje previesť tieto prostriedky na príjemcu platby; (5) „príjemcom platby“ je fyzická alebo právnická osoba, ktorá je zamýšľaným príjemcom finančných prostriedkov, ktoré boli predmetom platobnej transakcie; (6) „používateľom platobných služieb“ je fyzická alebo právnická osoba, ktorá používa platobnú službu v rámci vykonávania činnosti platiteľa alebo príjemcu platby, alebo obidvoch; (7) „platobným účtom“ sa rozumie účet vedený v mene používateľa platobných služieb, ktorý sa používa výhradne na platobné transakcie; (8) „finančné prostriedky“ predstavujú peňažnú hotovosť, žírové peniaze a elektronické peniaze, ako je uvedené v smernici 2000/46/ES; (9) „disponibilita finančných prostriedkov“ znamená, že finančné prostriedky na platobnom účte môže používateľ platobných služieb použiť bez účtovaných poplatkov; (10) „príkazom na úhradu“ je akýkoľvek pokyn platiteľa alebo príjemcu platby svojmu poskytovateľovi platobných služieb, ktorým žiada o realizáciu platobnej transakcie; (11) „dátumom valuty“ je referenčný čas, ktorý používa poskytovateľ platobných služieb na výpočet úrokov z finančných prostriedkov prevedených z platobného účtu alebo na platobný účet; (12) „referenčným výmenným kurzom“ je výmenný kurz, ktorý sa používa ako základ pri výpočte každej výmeny meny a pochádza zo zdroja, ktorý môžu overiť obidve strany zmluvy o platobnej službe; (13) „autentifikáciou“ sa rozumie postup, ktorý umožňuje poskytovateľovi platobných služieb overiť, či je používateľ udeľujúci príkaz na úhradu oprávnený takto konať; (14) „referenčnou úrokovou sadzbou“ je úroková sadzba, ktorá sa používa ako základ pri výpočte každého úroku, ktorý sa má aplikovať, a pochádza zo zdroja, ktorý môžu overiť obidve strany zmluvy o platobnej službe; (15) „jedinečným identifikátorom“ je informácia, ktorú špecifikuje poskytovateľ platobných služieb a ktorú má poskytnúť používateľ platobných služieb na účel jednoznačného určenia iného používateľa platobných služieb zúčastneného na platobnej transakcii. Táto informácia obsahuje kód IBAN (medzinárodné číslo bankového účtu), kód BIC (bankový identifikačný kód), číslo bankového účtu, číslo platobnej karty alebo meno; (16) „viazaným sprostredkovateľom“ je fyzická alebo právnická osoba, ktorá pri vykonávaní platobných služieb koná v mene platobnej inštitúcie; (17) „nástrojom overovania platieb“ je (sú) aký(é)koľvek personalizovaný(é) zariadenie(a) a/alebo súbor postupov, ktoré používa používateľ platobných služieb, aby mohol poskytovateľ platobných služieb overiť pravosť príkazu na úhradu. Ak poskytovateľ platobných služieb tento nástroj neposkytuje, môže sa s používateľom platobných služieb dohodnúť na použití akéhokoľvek iného nástroja určeného na overenie pravosti príkazov na úhradu, ktorý môže slúžiť aj na iné účely; (18) „prostriedkami diaľkovej komunikácie“ sú akékoľvek prostriedky, ktoré môžu byť bez súčasnej fyzickej prítomnosti poskytovateľa i používateľa platobných služieb použité na uzatvorenie zmluvy o platobnej službe; (19) „trvalým dátovým nosičom“ je každý nástroj, ktorý umožňuje uchovávať informácie adresované osobne používateľovi platobných služieb spôsobom dostupným pre budúce použitie po dobu zodpovedajúcu účelu týchto informácií a ktorý umožňuje nezmenenú reprodukciu uložených informácií. Trvalými dátovými nosičmi sú predovšetkým výtlačky z účtovných tlačiarní, diskety, CD-ROMy, DVD nosiče a pevné disky osobných počítačov, na ktorých je uložená elektronická pošta, okrem internetových stránok, pokiaľ tieto stránky nespĺňajú kritériá stanovené v prvej zarážke tohto bodu. HLAVA IIPoskytovatelia platobných služieb Kapitola 1Platobné inštitúcie Oddiel 1Všeobecné pravidlá ČLÁNOK 5 ŽIADOSTI O POVOLENIE Príslušným orgánom domovského členského štátu sa predloží písomná žiadosť o povolenie na výkon činnosti platobnej inštitúcie spolu s: (a) programom operácií, ktorý objasňuje najmä druh predpokladanej platobnej služby; (b) podnikateľským plánom vrátane predbežného výpočtu rozpočtu pre prvé tri účtovné roky, na základe ktorého by sa dalo predpokladať, že žiadateľ je schopný používať primerané systémy, zdroje a postupy pre riadne fungovanie; (c) opisom administratívnych a účtovných postupov žiadateľa, na základe ktorých by sa dalo predpokladať, že žiadateľ používa riadne a primerané postupy a vykonáva riadne a primerané kontroly; (d) opisom mechanizmov vnútornej kontroly, ktoré zaviedol žiadateľ s cieľom dodržiavať záväzky týkajúce sa prania špinavých peňazí podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES;[28] (e) opisom postupov riadenia rizík žiadateľa; (f) opisom štrukturálnej organizácie žiadateľa a prípadne informáciami o svojej spolupráci s vnútroštátnym alebo medzinárodným platobných systémom; (g) totožnosťou osôb, ktoré majú priamu alebo nepriamu kvalifikovanú účasť u žiadateľa v zmysle článku 1 ods. 10 smernice 2000/12/ES a veľkosťou ich účinnej účasti; (h) ak je žiadateľ právnickou osobou, totožnosťou fyzických osôb, ktoré sú jeho zástupcami, jeho majoritnými akcionármi a ktoré vykonávajú funkciu riaditeľov, ako aj s dôkazom o tom, že tieto osoby majú dobrú reputáciu a primerané znalosti, ako aj schopnosti vykonávať platobné služby; (i) totožnosťou hlavného manažéra a dôkazom o tom, že táto osoba, ktorá účinne riadi obchodnú činnosť žiadateľa, má dobrú reputáciu a primerané znalosti, ako aj schopnosti vykonávať platobné služby; (j) právnym postavením žiadateľa; (k) adresou, z ktorej môžu byť obdržané relevantné dokumenty. Na účely písmena c) poskytne žiadateľ opis organizačných opatrení, ktoré zaviedol s úmyslom podniknúť primerané kroky na ochranu záujmov svojich používateľov a zabezpečenie kontinuity a spoľahlivosti výkonnosti platobných služieb. Článok 6Udelenie povolenia Povolenie sa udeľuje, ak informácie a dôkaz priložený k žiadosti spĺňajú všetky požiadavky stanovené v článku 5. Žiadosť o povolenie sa neposudzuje na základe iných požiadaviek, ako sú stanovené v článku 5. Povolenie je platné vo všetkých členských štátoch a umožňuje príslušnej platobnej inštitúcii poskytovať platobné služby v celom Spoločenstve buď na základe slobody poskytovať služby, alebo slobody usadiť sa. Článok 7Oznámenie rozhodnutia Príslušný orgán informuje žiadateľa o schválení alebo zamietnutí jeho žiadosti do troch mesiacov od dátumu prijatia žiadosti alebo, ak je žiadosť neúplná, do troch mesiacov od dátumu, keď žiadateľ zaslal dodatočne vyžiadané informácie potrebné na prijatie rozhodnutia. Dôvody sa uvedú vždy, keď sa povolenie zamietne. Článok 8Registrácia Členské štáty zriadia register platobných inštitúcií. Tento register sa pravidelne aktualizuje. Register je verejne dostupný na účely konzultácie a je prístupný on-line. Článok 9Kontinuita platnosti povolenia Ak akákoľvek zmena ovplyvňuje presnosť informácií a dôkazov poskytnutých podľa článku 5, platobná inštitúcia o tejto skutočnosti bez zbytočného odkladu informuje príslušný orgán svojho domovského členského štátu. Článok 10Činnosti 1. Platobné inštitúcie sú oprávnené na výkon týchto činností: (a) poskytovanie platobných služieb; (b) poskytovanie operačných služieb a s tým súvisiacich vedľajších služieb, ako sú záruky za realizáciu platobných transakcií, devízové služby, úschova, ukladanie a spracovanie údajov; (c) prístup k platobným systémom a ich prevádzkovanie na účely prevodov, klíringu a zúčtovania finančných prostriedkov, ako aj prístup k akýmkoľvek nástrojom a postupom týkajúcim sa týchto systémov. V zmysle písmena a) finančné prostriedky, ktoré platobná inštitúcia prijala od používateľov platobných služieb za poskytnutie platobných služieb nepredstavujú vklad ani iné vratné prostriedky podľa článku 3 smernice 2000/12/ES, ani elektronické peniaze podľa smernice 2000/46/ES. 2. Platobné inštitúcie nepoužívajú na podporu iných obchodných činností, ako sú platobné služby, finančné prostriedky, ktoré prijali od používateľov platobných služieb osobitne v súvislosti s platobnou službou. Platobná inštitúcia vedie vo svojich knihách finančné prostriedky používateľov platobných služieb, ktoré sú prijaté na účely platobnej transakcie, oddelene od ostatných finančných prostriedkov prijatých na iné činnosti, než sú platobné služby. 3. Obchodné činnosti platobných inštitúcií s povolením nie sú výhradné a ani obmedzené na platobné služby, so zreteľom na platné vnútroštátne právne predpisy a právne predpisy Spoločenstva. Oddiel 2Ostatné požiadavky ČLÁNOK 11 POUžITIE VIAZANÝCH SPROSTREDKOVATEľOV, EXTERNE OBJEDNANÝCH SLUžIEB ALEBO DCÉRSKYCH SPOLOčNOSTÍ 1. V prípadoch, keď platobná inštitúcia zamýšľa poskytovať platobné služby prostredníctvom viazaného sprostredkovateľa alebo dcérskej spoločnosti, oznámi príslušným orgánom svojho domovského členského štátu meno a adresu trvalého bydliska viazaného sprostredkovateľa alebo obchodné meno a sídlo dcérskej spoločnosti. 2. Ak platobná inštitúcia zamýšľa, že si externe objedná niektoré alebo všetky zo svojich operácií, informuje o tejto skutočnosti príslušný orgán. 3. Platobné inštitúcie zabezpečia, aby viazaní sprostredkovatelia alebo dcérske spoločnosti, ktorí(-é) konajú v ich mene, informovali o tejto skutočnosti používateľov platobných služieb. Článok 12Zodpovednosť 1. Členské štáty zabezpečia, aby platobné inštitúcie spoliehajúce sa na tretie strany v oblasti výkonnosti operačných úloh podnikli primerané kroky, ktorými predídu nadmernému operačnému riziku. 2. Členské štáty vyžadujú od platobných inštitúcií, aby boli podľa tejto smernice naďalej plne zodpovedné za každé konanie svojich manažérov, zamestnancov alebo akéhokoľvek viazaného sprostredkovateľa alebo dcérskej spoločnosti. Článok 13Vedenie záznamov Členské štáty vyžadujú od platobných inštitúcií, aby viedli záznamy o všetkých službách a transakciách počas primeranej doby, no najdlhšie päť rokov. Článok 14Miesto ústredia Členské štáty vyžadujú od každej platobnej inštitúcie, ktorá je právnickou osobou a má podľa vnútroštátnych právnych predpisov svojho členského štátu sídlo, aby mala svoje ústredie v členskom štáte, v ktorom má svoje sídlo. Od každej platobnej inštitúcie, na ktorú sa nevzťahuje prvý odsek, sa vyžaduje, aby mala svoje ústredie v členskom štáte, v ktorom skutočne vykonáva svoje obchodné činnosti. ODDIEL 3 PRÍSLUšNÉ ORGÁNY A DOHľAD ČLÁNOK 15 URčENIE PRÍSLUšNÝCH ORGÁNOV 1. Členské štáty určia za príslušné orgány zodpovedné za implementáciu tejto hlavy buď verejné orgány uznané vnútroštátnymi právnymi predpismi, alebo verejné orgány výslovne oprávnené na tento účel vnútroštátnymi právnymi predpismi. Príslušné orgány zaručujú nezávislosť od hospodárskych subjektov a predchádzajú konfliktu záujmov. Týmito orgánmi nie sú platobné inštitúcie, úverové inštitúcie, inštitúcie elektronického peňažníctva ani inštitúcie poštových poukážok. Členské štáty informujú o tejto skutočnosti Komisiu. 2. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány určené podľa odseku 1 mali všetky potrebné právomoci na výkon svojich úloh. 3. Ak na území členského štátu existuje viac príslušných orgánov pre záležitosti upravené touto hlavou, tento členský štát zabezpečí, aby tieto orgány úzko spolupracovali a mohli teda účinne plniť svoje úlohy. Článok 16Dohľad Členské štáty zabezpečia, aby kontroly vykonané príslušnými orgánmi na účely kontroly nepretržitého dodržiavania ustanovení tejto hlavy boli primerané, zodpovedajúce a reagovali na riziká, ktorým je inštitúcia vystavená. Aby mohlo byť kontrolované dodržiavanie ustanovení tejto hlavy, príslušné orgány môžu prijať iba tieto opatrenia: (a) žiadať od platobnej inštitúcie, aby poskytla akékoľvek informácie potrebné na sledovanie dodržiavania; (b) vykonať kontroly na mieste v platobnej inštitúcii, subjekte zabezpečujúcom externe objednané výkony, u viazaného sprostredkovateľa alebo v dcérskej spoločnosti, za ktorých konanie je zodpovedná platobná inštitúcia; (c) vydať odporúčania a usmernenia; (d) zaslať upozornenia a uložiť primerané sankcie v prípade nedodržiavania; (e) pozastaviť udelenia povolenia alebo odňať povolenie v prípade, že už nie sú dodržané podmienky na udelenie povolenia na činnosť podľa článku 5. Článok 17Služobné tajomstvo 1. Členský štát zabezpečí, aby všetky osoby, ktoré pracujú alebo pracovali pre príslušné orgány, ako aj experti, ktorí konajú v mene príslušných orgánov, boli viazané povinnosťou služobného tajomstva bez toho, aby boli dotknuté prípady v oblasti trestného práva. 2. Pri výmene informácií podľa článku 19 sa uplatňuje striktné zachovávanie služobného tajomstva, aby bola zabezpečená ochrana práv fyzických osôb a podnikov. Článok 18Právo obrátiť sa na súd Členské štáty zabezpečia, aby rozhodnutia prijaté príslušnými orgánmi, pokiaľ ide o platobnú inštitúciu, mohli byť podľa zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení prijatých v súlade s touto smernicou napadnuteľné pred súdmi. Prvý odsek sa uplatňuje aj v prípade nekonania. Článok 19Výmena informácií Príslušné orgány rôznych členských štátov spolupracujú a najmä si vymieňajú informácie s cieľom zabezpečiť riadne uplatňovanie tejto smernice. Okrem toho, členské štáty povoľujú výmeny informácií medzi svojimi príslušnými orgánmi a: (a) príslušnými orgánmi hostiteľského členského štátu, ktoré sú zodpovedné za udelenie povolenia platobným inštitúciám a dohľad na nimi; (b) centrálnymi bankami, Európskym systémom centrálnych bánk a Európskou centrálnou bankou, v rámci ich vykonávania činnosti monetárnych orgánov, a prípadne inými verejnými orgánmi zodpovednými za dohľad nad platobnými a zúčtovacími systémami; (c) inými príslušnými orgánmi určenými podľa tejto smernice a iných právnych predpisov Spoločenstva platných pre poskytovateľov platobných služieb. Článok 20Uplatňovanie práva usadiť sa a slobody poskytovať služby 1. Každá platobná inštitúcia s povolením na činnosť, ktorá chce vykonávať svoje činnosti prvýkrát v inom členskom štáte než je jej domovský členský štát na základe práva usadiť sa alebo slobody poskytovať služby, informuje o tejto skutočnosti príslušné orgány svojho domovského štátu. V lehote do jedného mesiaca od prijatia týchto informácií od platobnej inštitúcie oznámia príslušné orgány domovského členského štátu príslušným orgánom hostiteľského členského štátu obchodné meno platobnej inštitúcie, jej sídlo a druh platobných služieb, ktoré chce poskytovať na území hostiteľského členského štátu. 2. Aby mohli príslušné orgány domovského členského štátu vykonávať kontroly a prijať potrebné kroky ustanovené v článku 16, pokiaľ ide o pobočku, viazaného sprostredkovateľa alebo dcérsku spoločnosť platobnej inštitúcie so sídlom na území iného členského štátu, spolupracujú s príslušnými orgánmi hostiteľského členského štátu. 3. V zmysle spolupráce podľa odsekov 1 a 2 vždy, keď chce príslušný orgán domovského členského štátu vykonať kontrolu na mieste na území hostiteľského členského štátu, informuje o tejto skutočnosti príslušný orgán hostiteľského členského štátu. Ak si to však obidva orgány želajú, príslušný orgán domovského členského štátu môže poveriť príslušné orgány hostiteľského členského štátu vykonaním kontrol na mieste v príslušnej inštitúcii. 4. Príslušné orgány si navzájom poskytujú všetky relevantné informácie, a to najmä v prípadoch porušenia záväzkov alebo podozrenia z porušenia záväzkov pobočky, viazaného sprostredkovateľa alebo dcérskej spoločnosti. Oddiel 4Výnimka ČLÁNOK 21 PODMIENKY 1. Odchylne od písm. d) prvého odseku článku 1 môžu členské štáty v jednotlivých prípadoch povoliť fyzickým alebo právnickým osobám, aby boli zapísané do registra zriadeného podľa článku 8 bez použitia postupu stanoveného v oddiele 1, ak sú splnené obidve z týchto podmienok: (a) celková obchodná činnosť dotknutej osoby, vrátane akéhokoľvek viazaného sprostredkovateľa alebo dcérskej spoločnosti, za ktorých konanie táto osoba preberá plnú zodpovednosť, dosahuje celkovú sumu neuhradených finančných prostriedkov, ktoré boli prijaté za poskytnutie platobných služieb a ktoré mesačne v priemere nepresahujú sumu 5 miliónov EUR a v ktoromkoľvek okamihu nepresahujú sumu 6 miliónov EUR; (b) táto registrácia sa považuje, že je vo verejnom záujme z ktoréhokoľvek nasledujúceho dôvodu: (i) dotknutá osoba hrá rozhodujúcu úlohu pri finančnom sprostredkovaní, zabezpečuje prístup k platobným službám pre znevýhodnené sociálne skupiny, najmä ak je by poskytnutie spomenutých platobných služieb zo strany poskytovateľa bolo nepravdepodobné alebo zdĺhavé; (ii) je potrebná na účinnú implementáciu predpisov o praní špinavých peňazí alebo mechanizmov proti financovaniu teroristickej činnosti. 2. S osobami uvedenými v odseku 1 sa zaobchádza ako s platobnými inštitúciami. Tieto osoby však môžu poskytovať platobné služby v rámci Spoločenstva len v členskom štáte registrácie. Členské štáty môžu taktiež stanoviť, aby dotknuté osoby vykonávali iba určité činnosti uvedené v článku 10. 3. Osoby uvedené v odseku 1 informujú príslušné orgány o každej zmene svojej situácie, ktorá je relevantná pre podmienky stanovené v písm. a) odseku 1. Článok 22Oznámenie a informácie Ak členský štát využije výnimku ustanovenú v článku 21, informuje o tejto skutočnosti Komisiu najneskôr do dátumu stanoveného v článku 85 ods. 1 a bezodkladne ju informuje o každej následnej zmene. Členský štát okrem toho informuje Komisiu o počte príslušných poskytovateľov platobných služieb a každoročne ju informuje o celkovej sume neuhradených finančných prostriedkov, ako je uvedené v článku 21 písm. a). Kapitola 2Spoločné ustanovenia Článok 23Prístup k platobným systémom a ich fungovanie 1. Členské štáty zabezpečia, aby pravidlá prístupu k platobným systémom a ich fungovania boli objektívne a primerané a nebránia v prístupe viac, než je potrebné na zabezpečenie voči špecifickým rizikám a na ochranu finančnej bezpečnosti platobného systému. Platobné systémy nesmú uložiť žiadne z týchto požiadaviek: (a) zákaz účasti na iných platobných systémoch; (b) pravidlo, ktoré rozlišuje medzi poskytovateľmi platobných služieb s povolením, pokiaľ ide o práva, povinnosti a oprávnenia účastníkov systému; (c) akékoľvek obmedzenie na základe inštitucionálneho statusu. 2. Odsekom 1 nie sú dotknuté požiadavky na účastníkov platobného systému a zúčtovacieho systému cenných papierov, ktoré sú stanovené v právnych predpisoch Spoločenstva a najmä v smernici Európskeho parlamentu a Rady 98/26/ES.[29] HLAVA IIITransparentnosť podmienok pre platobné služby Kapitola 1Jednotné platobné transakcie Článok 24Rozsah pôsobnosti Táto kapitola sa uplatňuje na jednotné platobné transakcie, na ktoré sa nevzťahuje rámcová zmluva v zmysle článku 29. Článok 25Predbežné všeobecné informácie 1. Členské štáty vyžadujú, aby poskytovateľ platobných služieb oznámil používateľovi platobných služieb na papierovom alebo inom trvalom dátovom nosiči, ktorý je používateľovi platobných služieb dostupný a prístupný, podmienky podľa článku 26. Poskytovateľ platobných služieb oznámi tieto podmienky v dostatočnom časovom predstihu pred tým, než je používateľ platobných služieb viazaný akoukoľvek zmluvou o platobnej službe, ktorá sa vzťahuje na jednotnú platobnú transakciu alebo ponuku. 2. Ak bola platobná transakcia uzatvorená na žiadosť používateľa platobných služieb používajúceho prostriedky diaľkovej komunikácie, ktoré neumožňujú poskytovateľovi platobných služieb dodržiavať odsek 1, poskytovateľ platobných služieb bude dodržiavať svoje záväzky podľa prvého pododseku odseku 1 hneď ako to bude možné po uzatvorení zmluvy. Článok 26Oznámenie podmienok 1. Členské štáty zabezpečia, aby oznámené podmienky obsahovali: (a) opis zodpovedajúcich povinností a zodpovedností poskytovateľa i používateľa platobných služieb, ktoré sa týkajú poskytnutia a použitia platobnej služby, a to najmä: (i) upresnenie informácií alebo jedinečného identifikátora, ktoré musí poskytnúť používateľ platobných služieb, aby bol príkaz na úhradu riadne realizovaný; (ii) čas realizácie platobnej služby, ktorá má byť poskytnutá; (iii) prípadne podmienky upravujúce poskytnutie a použitie platobnej služby, ako aj predovšetkým požiadavky na úschovu nástrojov overovania platieb a súvisiace riziká, ak tieto nástroje nie sú vzaté do úschovy a spôsob poskytovania informácií poskytovateľovi platobných služieb v zmysle článku 46 písm. b; (iv) zodpovednosť za realizáciu platobnej transakcie; (v) informácie, ktoré majú byť poskytnuté podľa smernice 2005/.../ES; (vi) dostupnosť primeraných finančných prostriedkov; (b) jednoznačné uvedenie okamihu prijatia príkazu na úhradu, ako je uvedené v článku 54 ods. 1; (c) všetky poplatky splatné používateľom platobných služieb voči poskytovateľovi platobných služieb a prípadne výmenný kurz použitý pri platobnej transakcii; (d) uvedenie právnych predpisov, ktoré sa vzťahujú na túto zmluvu, a príslušného súdu; (e) uvedenie konania o opravných prostriedkoch a konania vo veci sťažnosti, ktoré sú dostupné používateľovi platobných služieb podľa kapitoly 4, hlava IV a spôsobov prístupu k týmto konaniam; (f) uvedenia miesta, kde môžu byť dostupné akékoľvek iné informácie a kde ich možno vyžiadať. V prípade platobných transakcií ošetrených v článku 58 ods. 2 predloží poskytovateľ platobných služieb v zmysle písm. c) bona fide odhad akýchkoľvek zrážok predpokladaných pri platobnej transakcii. 2. Podmienky uvedené v odseku 1 sú vysvetlené v ľahko zrozumiteľných formuláciách a jasnou a čitateľnou formou v úradnom jazyku členského štátu, v ktorom sa platobná služba ponúka, alebo v akomkoľvek inom jazyku dohodnutom stranami. Článok 27Informácie, ktoré majú byť poskytnutéplatiteľovi po prijatí príkazu na úhradu Následne po prijatí príkazu na úhradu na realizáciu poskytne poskytovateľ platobných služieb platiteľovi aspoň tieto informácie, a to rovnakým spôsobom, ako je uvedený v článku 25 ods. 1 a článku 26 ods. 2: (a) uvedenie odkazu umožňujúceho používateľovi platobných služieb identifikovať platobnú transakciu a prípadne informácie týkajúce sa príjemcu platby; (b) sumu platobnej transakcie a všetkých provízií, poplatkov a výdavkov pri tejto transakcii, ktorú musel platiteľ zaplatiť svojmu poskytovateľovi platobných služieb; (c) v prípade potreby i výmenný kurz použitý pri platobnej transakcii, ak ho použil poskytovateľ platobných služieb platiteľa. Článok 28Informácie, ktoré majú byť poskytnutépríjemcovi platby po prijatí finančných prostriedkov Následne po tom, čo môže príjemca platby disponovať s prijatými finančnými prostriedkami, mu poskytovateľ platobných služieb poskytne rovnakým spôsobom, ako je stanovený v článku 25 ods. 1 a článku 26 ods. 2, aspoň tieto informácie: (a) uvedenie platiteľa a informácií postúpených platiteľom pri platobnej transakcii, ktoré umožňujú príjemcovi platby identifikovať platobnú transakciu; (b) plnú sumu platobnej transakcie prevedenú od platiteľa; (c) sumu všetkých provízií, poplatkov a výdavkov pri tejto transakcii, ktorú má zaplatiť príjemca platby svojmu poskytovateľovi platobných služieb alebo akémukoľvek sprostredkovateľovi za prijatie platby; (d) v prípade potreby i výmenný kurz použitý pri platobnej transakcii, ak ho použil poskytovateľ platobných služieb príjemcu platby. Kapitola 2Rámcové zmluvy Článok 29Rozsah pôsobnosti Táto kapitola sa uplatňuje na platobné transakcie, na ktoré sa vzťahuje zmluva o platobnej službe, ktorá sa vyznačuje tým, že zaväzuje poskytovateľa platobných služieb, aby v budúcnosti realizoval sériu po sebe nasledujúcich platobných transakcií alebo individuálne platobné transakcie na príkaz platiteľa, ak sú splnené dohodnuté podmienky. Táto zmluva, ďalej len „rámcová zmluva“, môže zahŕňať povinnosti a podmienky zriadenia platobného účtu. Článok 30Predbežné všeobecné informácie 1. Členské štáty vyžadujú, aby v dostatočnom časovom predstihu pred tým, než je používateľ platobných služieb viazaný akoukoľvek rámcovou zmluvou o platobnej službe alebo ponukou, mu poskytovateľ platobných služieb oznámil na papierovom alebo inom trvalom dátovom nosiči, ktorý je používateľovi platobných služieb dostupný a prístupný, podmienky podľa článku 31. 2. Ak bola zmluva uzatvorená na žiadosť používateľa platobných služieb používajúceho prostriedky diaľkovej komunikácie, ktoré neumožňujú poskytovateľovi platobných služieb dodržiavať odsek 1, poskytovateľ platobných služieb bude dodržiavať svoje záväzky podľa daného odseku hneď ako to bude možné po uzatvorení zmluvy. Článok 31Oznámenie podmienok 1. Členské štáty zabezpečia, aby oznámené podmienky obsahovali: (a) technické požiadavky v súvislosti s komunikačným zariadením používateľa platobných služieb, ktoré je povolené používať, vrátane spôsobu jeho použitia a prostriedkov komunikácie dohodnutých stranami na prenos informácií podľa tejto smernice; (b) opis zodpovedajúcich povinností a zodpovedností poskytovateľa i používateľa platobných služieb, ktoré sa týkajú poskytnutia a použitia platobnej služby, a to najmä: (i) upresnenie informácií alebo jedinečného identifikátora, ktoré musí poskytnúť používateľ platobných služieb, aby bol príkaz na úhradu riadne realizovaný; (ii) čas realizácie a maximálny čas realizácie platobnej služby, ktorá má byť poskytnutá; (iii) uvedenie práva používateľa platobných služieb na ukončenie počiatočnej zmluvy o platobnej službe a akýchkoľvek zmlúv, na ktoré sa vzťahuje toto právo podľa článku 34; (iv) pokiaľ je to potrebné, opis opatrení, ktoré musí prijať používateľ platobných služieb, aby uschoval nástroje overovania platieb, opis súvisiacich rizík v prípade neprijatia týchto opatrení a spôsob poskytovania informácií poskytovateľovi platobných služieb v zmysle článku 46 písm. b); (v) pokiaľ je to potrebné, výslovné uvedenie skutočnosti podľa článku 43 ods. 2, že si poskytovateľ platobných služieb vyhradzuje právo zablokovať nástroj overovania platieb v prípade, ak model výdavkov vzbudzuje podozrenie z podvodného použitia, a uvedenie osoby, ktorú musí poskytovateľ platobných služieb v takýchto prípadoch kontaktovať; (c) výdavkové stropy predpokladané pre špecifické platobné služby podľa článku 43 ods. 1; (d) definíciu okamihu prijatia príkazu na úhradu, ako je uvedené v článku 54 ods. 1; (e) všetky poplatky a úroky splatné používateľom platobných služieb poskytovateľovi platobných služieb; (f) v prípade potreby úrokovú sadzbu a výmenný kurz, ktoré sú použité pri platobných transakciách, prípadne aj referenčnú úrokovú sadzbu alebo referenčný výmenný kurz, príslušný dátum stanovenia tejto sadzby alebo kurzu a spôsob výpočtu použitej úrokovej sadzby alebo výmenného kurzu, ktorý je založený na referenčnej sadzbe alebo referenčnom kurze; (g) uvedenie príslušného súdu a právnych predpisov, ktoré sa vzťahujú na túto zmluvu; (h) uvedenie konania o opravných prostriedkoch a konania vo veci sťažnosti, ktoré sú dostupné používateľovi platobných služieb podľa kapitoly 4, hlava IV a spôsobov prístupu k týmto konaniam; (i) všetky informácie o možnostiach prístupu používateľa platobných služieb k informáciám stanoveným v odseku 32. V prípadoch, keď je účtovaný súhrnný poplatok, ako je poplatok za obchodnú službu alebo poplatok za vedenie účtu, informácie poskytnuté v zmysle písm. e) sprístupňujú údaje o cenách rozdielnych prvkov služieb zahrnutých v súhrnnom poplatku. 2. Podmienky sú vysvetlené v ľahko zrozumiteľných formuláciách a jasnou a čitateľnou formou v úradnom jazyku členského štátu alebo v akomkoľvek inom jazyku dohodnutom stranami. Článok 32Informácie, ktoré majú byť poskytnutépo nadobudnutí platnosti rámcovej zmluvy Po nadobudnutí platnosti rámcovej zmluvy poskytovateľ platobných služieb sprístupní používateľovi platobných služieb ľahko dostupným spôsobom všetky podmienky upresnené v článku 31 ods. 1. Okrem toho budú v prípade potreby rovnakým spôsobom sprístupnené i dodatočné informácie o povinnostiach a právach podľa právnych predpisov Spoločenstva a vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré sa priamo týkajú realizácie špecifických platobných transakcií, ako sú povinnosti podávania správ, deklarácie a daňové záležitosti. To sa uplatňuje iba tak dlho, až kým poskytovateľ platobných služieb obdrží, alebo až kým by sa dalo rozumne očakávať, že obdržal, oznámenie o týchto povinnostiach a právach. Článok 33Zmeny zmluvných podmienok 1. Akúkoľvek zmenu zmluvných podmienok oznámených používateľovi platobných služieb podľa článku 31 ods. 1 navrhne poskytovateľ platobných služieb rovnakým spôsobom, aký je uvedený v článku 30 ods. 1 a článku 31 ods. 2, a to najneskôr jeden mesiac pred navrhovaným dátumom uplatnenia tejto zmeny. Poskytovateľ a používateľ platobných služieb sa môžu dohodnúť na tom, že sa má za to, že používateľ prijal zmeny podmienok, ak k dátumu nadobudnutia platnosti týchto zmien neoznámil poskytovateľovi platobných služieb, že tieto zmeny neakceptuje. 2. Odsek 1 sa neuplatňuje v prípade zmien úrokových sadzieb, ak referenčná úroková sadzba stanovená na ich výpočet v rámcovej zmluve kolísala a poskytovateľ platobných služieb riadne informoval používateľa platobných služieb o jeho zmluvne dohodnutom práve zmeniť úrokové sadzby podľa dohodnutého vzorca. V takýchto prípadoch sa môže okamžite použiť každá zmena úrokových sadzieb za predpokladu, že o tejto zmene je čo najskôr informovaný používateľ platobných služieb rovnakým spôsobom, aký je uvedený v článku 30 ods. 1 a článku 31 ods. 2. Článok 34Ukončenie zmluvy 1. Ukončenie rámcovej zmluvy, ktorá bola uzatvorená na dobu 12 mesiacov alebo dlhšiu dobu, alebo na dobu neurčitú, je možné bez toho, aby boli používateľovi platobných služieb účtované poplatky. Poplatky pravidelne účtované za platobnú službu sú splatné iba proporcionálne až do ukončenia zmluvy. Ak sú takéto poplatky uhradené vopred, budú proporcionálne preplatené. 2. Okrem prípadov, keď sa poskytovateľ a používateľ platobných služieb výslovne dohodli na výpovednej lehote na ukončenie rámcovej zmluvy, môžu byť rámcové zmluvy ukončené okamžite. Výpovedná lehota nesmie byť dlhšia než jeden mesiac. Článok 35Informácie poskytnuté pred realizáciouindividuálnej platobnej transakcie V prípade platobnej transakcie podľa rámcovej zmluvy poskytne poskytovateľ platobných služieb na žiadosť používateľa platobných služieb pre túto špecifickú transakciu explicitné informácie o čase realizácie a províziách, poplatkoch a výdavkoch splatných poskytovateľovi platobných služieb. V prípadoch uvedených v článku 58 ods. 2 bude vopred poskytnutý bona fide odhad akýchkoľvek zrážok. Článok 36Informácie, ktoré majú byť poskytnutéplatiteľovi následne po realizácii individuálnej platobnej transakcie 1. Následne po realizácii platobnej transakcie poskytovateľ platobných služieb poskytne platiteľovi aspoň tieto informácie: (a) uvedenie odkazu umožňujúceho používateľovi platobných služieb identifikovať každú platobnú transakciu a prípadne aj informácií týkajúcich sa príjemcu platby; (b) plnú sumu platobnej transakcie prevedenú od platiteľa; (c) sumu všetkých poplatkov alebo výdavkov pri tejto transakcii, ktoré musel platiteľ zaplatiť svojmu poskytovateľovi platobných služieb. V prípadoch, keď je účtovaný súhrnný poplatok, ako je poplatok za obchodnú službu alebo poplatok za vedenie účtu, informácie sprístupňujú údaje o poplatkoch a výdavkoch na rozdielne prvky služieb, ktoré sú zahrnuté v súhrnnom poplatku; (d) v prípade potreby i výmenný kurz použitý pri platobnej transakcii, ak ho použil poskytovateľ platobných služieb platiteľa. 2. Rámcová zmluva môže stanovovať podmienku, že informácie uvedené v odseku 1 sa majú poskytovať pravidelne so stanovenou periodicitou V každom prípade sa tieto informácie poskytujú rovnakým spôsobom, aký je uvedený v článku 30 ods. 1 a článku 31 ods. 2. Článok 37Informácie, ktoré majú byť poskytnutépríjemcovi platby po prijatí finančných prostriedkov 1. Následne po tom, čo môže príjemca platby disponovať s prijatými finančnými prostriedkami, mu poskytovateľ platobných služieb poskytne rovnakým spôsobom, ako je stanovený v článku 30 ods. 1 a článku 31 ods. 2, aspoň tieto informácie: (a) uvedenie platiteľa; (b) primerané informácie postúpené platiteľom pri platobnej transakcii, ktoré umožňujú príjemcovi platby identifikovať platbu; (c) plnú sumu platobnej transakcie prevedenú od platiteľa; (d) sumu všetkých provízií, poplatkov a výdavkov pri tejto transakcii, ktorú má zaplatiť príjemca platby svojmu poskytovateľovi platobných služieb za prijatie platby; (e) v prípade potreby i výmenný kurz použitý pri platobnej transakcii, ak ho použil poskytovateľ platobných služieb príjemcu platby. V prípadoch, keď je účtovaný súhrnný poplatok, ako je poplatok za obchodnú službu alebo poplatok za vedenie účtu, informácie poskytnuté v zmysle písm. d) sprístupňujú údaje o poplatkoch a výdavkoch na rozdielne prvky služieb, ktoré sú zahrnuté v súhrnnom poplatku. 2. Rámcová zmluva môže stanovovať podmienku, že informácie uvedené v odseku 1 sa majú poskytovať pravidelne so stanovenou periodicitou V každom prípade sa tieto informácie poskytujú rovnakým spôsobom, aký je uvedený v článku 30 ods. 1 a článku 31 ods. 2. Článok 38Mikroplatby 1. Odchylne od článkov 29 až 33, v prípade zmluvy týkajúcej sa platieb, pri ktorých suma individuálnej platobnej transakcie nemôže presiahnuť sumu 50 EUR, informuje poskytovateľ platobných služieb používateľa platobných služieb spôsobom uvedeným v článku 30 ods. 1 a článku 31 ods. 2 iba o hlavných znakoch platobnej služby, ktorú má poskytnúť, o spôsobe jej použitia a všetkých uplatňovaných poplatkoch. 2. Poskytovateľ platobných služieb sprístupní používateľovi platobných služieb ľahko dostupným spôsobom všetky dodatočné informácie požadované podľa článkov 29 až 33 a uplatnené pri poskytnutej platobnej službe. 3. Poskytovateľ platobných služieb poskytne, odchylne od článkov 36 a 37, následne po realizácii mikroplatby zainteresovaným používateľom platobných služieb spôsobom uvedeným v článku 30 ods. 1 a článku 31 ods. 2 aspoň tie informácie, ktoré umožňujú používateľovi platobných služieb identifikovať platobnú transakciu, sumu transakcie a poplatky pri tejto transakcii. Kapitola 3Spoločné ustanovenia Článok 39Mena transakcie a konverzia meny 1. Platby sú uskutočnené v mene implicitne alebo explicitne dohodnutej zmluvnými stranami. 2. Ak je služba týkajúca sa konverzie meny ponúknutá pred začatím platobnej transakcie a ak je táto služba ponúknutá v mieste predaja alebo ju ponúka príjemca platby, strana ponúkajúca službu platiteľovi mu poskytne informácie o všetkých poplatkoch a výdavkoch, ako aj o referenčnom výmennom kurze použitom pri konverzii transakcie. Platiteľ výslovne súhlasí s takto ponúknutou službou. Článok 40Ďalšie poplatky 1. Ak príjemca platby žiada za použitie daného nástroja overovania platieb prirážku alebo ponúka zníženie, dohodne sa na tom s platiteľom pred začatím platobnej transakcie. 2. Ak poskytovateľ platobných služieb alebo tretia strana žiadajú za použitie daného nástroja overovania platieb prirážku, poskytovateľ platobných služieb sa na tom dohodne s používateľom platobných služieb pred začatím platobnej transakcie. HLAVA IVPráva a povinnosti súvisiace s poskytovaním a používaním platobných služieb Kapitola 1Povolenie na platobné transakcie Článok 41Súhlas Členské štáty zabezpečia, aby sa platobné transakcie považovali za povolené len vtedy, keď platiteľ súhlasil s príslušným príkazom na úhradu adresovaným poskytovateľovi platobných služieb. Tento súhlas je výslovným povolením pre poskytovateľa platobných služieb na realizáciu platobnej transakcie alebo sérií transakcií. Ak takýto súhlas chýba, platobná transakcia sa považuje za nepovolenú. Platiteľ môže udeliť oprávnenie na platobnú transakciu pred jej realizáciou alebo následne po nej. Článok 42Oznámenie súhlasu 1. V zmysle článku 41 môže platiteľ oznámiť svoj súhlas pomocou nástroja overovania platieb. Tento súhlas môže platiteľ oznámiť priamo svojmu poskytovateľovi platobných služieb alebo nepriamo prostredníctvom príjemcu platby. 2. Poskytovateľ platobných služieb a platiteľ dohodnú postup oznámenia súhlasu spôsobom ustanoveným v článku 31 ods. 1 písm. a). Článok 43Použitie nástroja overovania platieb 1. Ak sú na účely oznámenia súhlasu použité osobitné nástroje overovania platieb, používateľ platobných služieb a poskytovateľ platobných služieb môžu dohodnúť pravidelné výdavkové stropy pre platobné transakcie. 2. Ak je to v rámcovej zmluve dohodnuté, poskytovateľ platobných služieb si môže vyhradiť právo zablokovať použitie nástroja overovania platieb aj v rámci dohodnutého výdavkového stropu za predpokladu, že model výdavkov vzbudzuje podozrenie z podvodného použitia. Poskytovateľ platobných služieb však môže zablokovať nástroj overovania platieb len vtedy, keď sa predtým snažil bona fide kontaktovať držiteľa nástroja overovania platieb, aby si overil, či bol spáchaný podvod. Článok 44Vedenie záznamov Poskytovateľ platobných služieb vedie po dobu minimálne jedného roka interné záznamy s cieľom sledovať platobné transakcie a opraviť chyby bez toho, aby bola dotknutá smernica 2005/.../ES alebo ostatné príslušné právne predpisy Spoločenstva. Článok 45Nepovolené transakcie a stiahnutie súhlasu 1. Pri zistení akejkoľvek nepovolenej transakcie, chyby alebo inej nezrovnalosti, ku ktorej došlo pri platbe z účtu platiteľa a ktorá je uvedená v informáciách jemu poskytnutých podľa článku 36, platiteľ bez zbytočného odkladu o tejto skutočnosti informuje svojho poskytovateľa platobných služieb. 2. V prípade sérií transakcií môže byť povolenie odňaté a akákoľvek následná platobná transakcia sa považuje za nepovolenú bez toho, aby bol dotknutý článok 56. Článok 46Povinnosti používateľa platobných služiebsúvisiace s nástrojmi overovania platieb Používateľ platobných služieb dodržiava tieto povinnosti: (a) používa nástroj overovania platieb podľa podmienok upravujúcich vydávanie a používanie tohto nástroja; (b) informuje poskytovateľa platobných služieb alebo ním určený subjekt bez zbytočného odkladu po zistení straty, krádeže, zneužitia alebo iného nepovoleného použitia nástroja overovania platieb. V zmysle písm. a) podnikne používateľ platobných služieb, predovšetkým ihneď po obdržaní nástroja overovania platieb, všetky primerané kroky, aby zabezpečil ochranu bezpečnostných prvkov tohto nástroja. Článok 47Povinnosti poskytovateľa platobných služiebsúvisiace s nástrojmi overovania platieb Poskytovateľ platobných služieb dodržiava tieto povinnosti: (a) zaisťuje, aby k personalizovaným bezpečnostným prvkom nástroja overovania platieb nemali prístup iné strany, než držiteľ tohto nástroja; (b) zdržiava sa zaslania nevyžiadaného nástroja overovania platieb, okrem prípadov, keď držaný nástroj overovania platieb má byť nahradený z dôvodu jeho skončenia platnosti alebo z dôvodu nutnosti pridať alebo zmeniť bezpečnostné prvky; (c) zabezpečuje stálu dostupnosť primeraných prostriedkov, aby mohol používateľ platobných služieb informovať podľa článku 46 písm. b). V zmysle písm. c) poskytne poskytovateľ platobných služieb používateľovi platobných služieb prostriedky preukazujúce oznámenie týchto informácií. Článok 48Sporné povolenie 1. Členské štáty vyžadujú, aby v prípade, keď používateľ platobných služieb popiera, že zrealizovaná platobná transakcia bola povolená, poskytovateľ platobných služieb musí predložiť aspoň dôkaz o overení pravosti platobnej transakcie, jej riadnom zaznamenaní, zaúčtovaní a o tom, že na ňu nemala vplyv technická porucha alebo nejaký iný nedostatok. 2. Ak po predložení dôkazu požadovaného podľa odseku 1 používateľ platobných služieb naďalej popiera, že táto platobná transakcia bola povolená, predloží konkrétne informácie alebo fakty, na základe ktorých je prípustný predpoklad, že na túto transakciu nemohol udeliť povolenie a nekonal podvodným spôsobom alebo s hrubou nedbanlivosťou, pokiaľ ide o povinnosti, ktoré musí používateľ plniť podľa článku 46 ods. b. 3. Na účely vyvrátenia predpokladu uvedeného v odseku 2 nie je použitie nástroja overovania platieb, ktoré zaznamenal poskytovateľ platobných služieb, samo o sebe dostatočným dôkazom, či používateľ platobných služieb udelil na túto platbu povolenie, alebo či konal podvodným spôsobom alebo s hrubou nedbanlivosťou, pokiaľ ide o jeho povinnosti podľa článku 46. 4. Odsekmi 2 a 3 nie sú dotknuté právne ustanovenia týkajúce sa dôkazného statusu ručných podpisov alebo zdokonalených elektronických podpisov, ako je uvedené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 1999/93/ES.[30] Článok 49Zodpovednosť poskytovateľa za stratysúvisiace s nepovolenými platobnými transakciami Členské štáty zabezpečia, aby v prípade nepovolenej platobnej transakcie poskytovateľ platobných služieb okamžite refundoval používateľovi platobných služieb sumu nepovolenej platobnej transakcie alebo prípadne pripísal príslušnú sumu na účet, z ktorého bola odpísaná, a to tak, ako keby nepovolená transakcia nebola vôbec realizovaná. Ďalšia finančná kompenzácia môže určená podľa právnych predpisov platných pre zmluvu uzatvorenú medzi poskytovateľom platobných služieb a používateľom platobných služieb. Článok 50Zodpovednosť používateľa za stratysúvisiace s nepovolenými platobnými transakciami 1. Používateľ platobných služieb znáša stratu až do maximálnej sumy 150 EUR, ktorá vyplýva z použitia strateného alebo ukradnutého nástroja overovania platieb a ktorá vznikla pred tým, než si splnil povinnosť poskytnúť informácie svojmu poskytovateľovi platobných služieb podľa článku 46 písm. b. Členské štáty môžu znížiť túto maximálnu sumu za predpokladu, že toto zníženie sa neuplatňuje na poskytovateľov platobných služieb s povolením v ostatných členských štátoch. 2. Používateľ platobných služieb znáša všetky straty z realizácie nepovolených transakcií, ak mu vznikli na základe podvodného konania alebo konania s hrubou nedbanlivosťou, pokiaľ ide o jeho povinnosti podľa článku 46. V takýchto prípadoch sa neuplatňuje maximálna suma uvedená v odseku 1. 3. Používateľ platobných služieb neznáša žiadne finančné dôsledky vyplývajúce z použitia strateného, ukradnutého alebo sprenevereného nástroja overovania platieb potom, čo bol poskytovateľ platobných služieb informovaný o strate alebo krádeži tohto nástroja overovania platieb, okrem prípadov, keď používateľ platobných služieb konal podvodným spôsobom. 4. Ak poskytovateľ platobných služieb nezabezpečí stálu dostupnosť primeraných prostriedkov poskytovania informácií o stratenom, ukradnutom alebo spreneverenom nástroji overovania platieb, ako sa vyžaduje podľa článku 47 písm. c), používateľ platobných služieb nie je zodpovedný za finančné dôsledky vyplývajúce z použitia tohto nástroja overovania platieb, okrem prípadov, keď používateľ platobných služieb konal podvodným spôsobom. Článok 51Mikropodniky a elektronické peniaze 1. Články 49 a 50 tejto smernice sa neuplatňujú, ak je používateľom platobných služieb podnik presahujúci veľkosť mikropodniku podľa prílohy k odporúčaniu 2003/361/ES, hlava I, článok 1, článok 2 ods. 1 a 3. 2. Články 48, 49 ako aj článok 50 ods. 1 a 2 tejto smernice sa neuplatňujú elektronické peniaze podľa článku 1 ods. 3 písm. b) smernice 2000/46/ES. Článok 50 ods. 3 sa uplatňuje na elektronické peniaze, pokiaľ poskytovateľ platobných služieb môže z technického hľadiska zmraziť ďalšie výdavky elektronických peňazí uložených v elektronickom zariadení alebo týmto výdavkom zabrániť. Článok 52Refundácie Členské štáty zabezpečia, aby bol platiteľ konajúci v dobrej viere oprávnený na refundáciu povolenej platobnej transakcie, ktorá už bola realizovaná, pokiaľ sú splnené tieto podmienky: (a) povolenie nešpecifikovalo presnú sumu platobnej transakcie ani totožnosť príjemcu platby, keď bola uskutočnená; (b) suma realizovanej transakcie nezodpovedá sume, ktorú by očakával racionálne uvažujúci platiteľ, ak by bol v pozícii daného platiteľa. Na účely písm. b) sa však platiteľ nesmie spoliehať na dôvody výmeny meny, ak bol uplatnený referenčný výmenný kurz dohodnutý s jeho poskytovateľom podľa článku 26 ods. 1 písm. c) a článku 31 ods. 1 písm. f). Článok 53Žiadosti o refundácie 1. Členské štáty zabezpečia, aby platiteľ žiadal o refundáciu najneskôr do štyroch týždňov po tom, čo ho poskytovateľ platobných služieb informuje o predmetnej platobnej transakcii. Táto žiadosť obsahuje konkrétne fakty týkajúce sa podmienok stanovených v článku 52. 2. Do desiatich obchodných dní po prijatí žiadosti o refundáciu poskytovateľ buď refunduje plnú sumu platobnej transakcie, alebo predloží odôvodnenie odmietnutia refundácie s uvedením orgánu, na ktorý sa podľa článkov 72 až 75 v tejto veci môže platiteľ obrátiť, ak neakceptuje predložené odôvodnenie. V prípade žiadosti o refundáciu platiteľ neuhrádza žiadne poplatky. 3. Ak je používateľom platobných služieb podnik podľa prílohy k odporúčaniu 2003/361/ES, hlava I, článok 1, poskytovateľ platobných služieb môže súhlasiť s inými časovými lehotami, ako sú stanovené v odsekoch 1 a 2. Kapitola 2Realizácia platobnej transakcie Oddiel 1Príkazy na úhradu, poplatky a prevedené sumy ČLÁNOK 54 PRIJATIE PRÍKAZOV NA ÚHRADU 1. Členské štáty zabezpečia, aby v prípade príkazu na úhradu, ktorý je iniciovaný platiteľom, príjemcom platby alebo prostredníctvom príjemcu platby a na ktorý sa vzťahuje povolenie platiteľa, nastal okamih prijatia tohto príkazu vtedy, keď sú splnené tieto podmienky: (i) poskytovateľ platobných služieb obdržal príkaz na úhradu; (ii) poskytovateľ platobných služieb dokončil autentifikáciu príkazu, vrátane možnej kontroly disponibility finančných prostriedkov; (iii) poskytovateľ platobných služieb explicitne alebo implicitne akceptoval povinnosť realizovať platobnú transakciu na základe príkazu. Okamih prijatia príkazu nie je neskôr než okamih, v ktorom poskytovateľ platobných služieb začína realizovať platobnú transakciu. 2. Ak sú platobné transakcie iniciované elektronicky, poskytovateľ platobných služieb informuje používateľa platobných služieb o prijatí príkazu na realizáciu. Poskytovateľ platobných služieb takto koná bez zbytočného odkladu a vždy pred koncom nasledujúceho pracovného dňa od okamihu prijatia príkazu podľa odseku 1. Článok 55Odmietnutie príkazov na úhradu 1. Prostredníctvom prostriedkov komunikácie dohodnutých stranami na tento účel sa v prípade odmietnutia príkazu na úhradu oznámia používateľovi platobných služieb dôvody odmietnutia, a ak je to možné i postup opravy akýchkoľvek konkrétnych chýb, ktoré viedli k odmietnutiu. Oznámenie sa vykoná bez zbytočného odkladu a vždy do troch pracovných dní od okamihu prijatia príkazu podľa článku 54 ods. 1. 2. Ak sú podľa článku 31 splnené všetky podmienky stanovené v zmluve o platobnej službe, poskytovateľ platobných služieb platiteľa neodmietne realizáciu príkazu na úhradu, ktorý bol iniciovaný prostredníctvom iného poskytovateľa platobných služieb, než je majiteľ platobného účtu platiteľa a na ktorý sa vzťahuje povolenie udelené platiteľom. Článok 56Neodvolateľnosť príkazu na úhradu 1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 46, členské štáty zabezpečia, aby poskytovateľ platobných služieb nesmel odvolať príkaz na úhradu od okamihu prijatia tohto príkazu poskytovateľom platobných služieb platiteľa v prípade platieb iniciovaných platiteľom alebo od okamihu prijatia tohto príkazu poskytovateľom platobných služieb príjemcu platby v prípade platieb iniciovaných príjemcom platby alebo prostredníctvom neho. 2. V prípade, že má byť príkaz na úhradu realizovaný k určitému dátumu v budúcnosti, používateľ platobných služieb a poskytovateľ platobných služieb môžu dohodnúť dátum neodvolateľnosti v rámci troch pracovných dní, ktoré predchádzajú okamihu prijatia príkazu na úhradu. Článok 57Poplatky Ak je platobná transakcia uskutočnená výhradne v mene členského štátu a nezahŕňa žiadne výmeny meny a ak majú poskytovatelia platobných služieb platiteľa i príjemcu platby sídlo na území Spoločenstva, členské štáty vyžadujú, aby príslušní poskytovatelia platobných služieb vyberali všetky poplatky priamo od platiteľa a príjemcu platby a aby platiteľ i príjemca platby znášali svoje vlastné poplatky. V prípade ostatných platobných transakcií môžu platiteľ i príjemca platby tieto požiadavky meniť vzájomnou dohodou. Článok 58Prevedené a prijaté sumy 1. Ak majú poskytovatelia platobných služieb platiteľa i príjemcu platby sídlo na území Spoločenstva a ak je platobná transakcia uskutočnená výhradne v mene členského štátu, čl