OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Rámec pre novú generáciu inovatívnych finančných nástrojov - dlhová platforma a platforma vlastného imania EÚ /* KOM/2011/0662 v konečnom znení */





OBSAH 1. Úvod 4 2. Inovatívne finančné nástroje vo výdavkoch rozpočtu EÚ 5 2.1. Rozsah a sektory 5 2.2. Riadenie rizík v oblasti rozpočtu EÚ 6 2.3. Odôvodnenie inovatívnych finančných nástrojov 7 2.3.1. Presadzovanie cieľov politík EÚ 7 2.3.2. Zvyšovanie účinnosti a efektívnosti verejných zdrojov 7 2.3.3. Podpora zvyšovania výkonnosti a finančnej disciplíny 8 2.3.4. Multiplikačný efekt rozpočtu EÚ 8 3. Posúdenie zavedenia inovatívnych finančných nástrojov vo finančnom rámci na obdobie rokov 2007 – 2013 9 3.1. Získané poznatky zo súčasných nástrojov 9 3.1.1. Skúsenosti, z ktorých treba vychádzať 9 3.1.2. Inovatívne finančné nástroje poskytujú potrebný prístup k financovaniu, podporujú vývoj produktov a osvedčené postupy 9 3.1.3. Zvýšená súdržnosť a jednotnosť nástrojov 10 3.1.4. Otázky riadenia a kontroly v prípade nástrojov na úrovni EÚ 10 3.1.5. V oblasti zviditeľnenia a transparentnosti nástrojov je možné urobiť viac 11 3.1.6. Nové opatrenia na rozdelenie rizika môžu dosiahnuť vyššie finančné objemy 11 4. Inovatívne finančné nástroje pre finančný rámec na obdobie rokov 2014 – 2020 12 5. Nový rámec pre inovatívne finančné nástroje 14 5.1. Spoločné pravidlá pre zjednodušenie a racionalizáciu nástrojov 14 5.1.1. Nástroje EÚ 14 5.1.2. Nástroje štrukturálnych fondov 14 5.1.3. Vonkajší rozmer nástrojov vnútornej politiky 15 5.1.4. Nástroje vonkajšej politiky 15 5.2. Obsah dlhovej platformy a platformy vlastného imania EÚ 15 5.2.1. Rozsah platforiem 15 5.2.2. Konkrétne prevádzkové požiadavky 16 5.2.3. Poskytnutie finančných nástrojov 17 6. Záver a ďalšie kroky 17 Príloha: Opis inovatívnych finančných nástrojov vo finančnom rámci na obdobie rokov 2007 – 2013 Úvod Inovatívne finančné nástroje by mali zohrávať čoraz významnejšiu úlohu vo výdavkoch rozpočtu EÚ vo viacročnom finančnom rámci na obdobie rokov 2014 – 2020. V tomto oznámení sa predstavuje stanovisko Komisie k návrhu a riadeniu inovatívnych finančných nástrojov. Cieľom Komisie je pripraviť inovatívne finančné nástroje na presadzovanie cieľov stratégie Európa 2020, akým je účinné a efektívne dosiahnutie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu, vychádzajúce z bohatých skúseností získaných už pri riadení nástrojov, ktoré fungujú v súčasnom viacročnom finančnom rámci. Niektoré účinky hospodárskej a finančnej krízy sa pravdepodobne prejavia v prvých rokoch ďalšieho viacročného finančného rámca a ovplyvnia fungovanie finančných trhov v nadchádzajúcich rokoch. Opatreniami fiškálnej konsolidácie sa bude naďalej znižovať schopnosť realizácie vnútroštátnych verejných investícií a štrukturálne zmeny v regulácii finančných inštitúcií budú zároveň viesť k zmenám v postoji týchto inštitúcií k určitým triedam aktív a druhom rizík. Makroekonomický vývoj trhu bude naďalej ovplyvňovať dostupnosť rizikového kapitálu na činnosti zamerané na vysoký rast a inovácie podporujúce ciele stratégie Európa 2020. Bude potrebné znížiť prevládajúcu averziu voči riziku, aby sa zabezpečil prístup ku kapitálu na činnosti vytvárajúce rast, ako sú napríklad infraštruktúra, malé a stredné podniky a inovácie počas obdobia viacročného finančného rámca, a inovatívne finančné nástroje môžu v tomto smere zohrávať dôležitú úlohu. Inovatívne finančné nástroje môžu v kombinácii s vhodnými regulačnými opatreniami prispieť aj k vývoju a konsolidácii finančných (kapitálových a akciových) trhov, ako aj k väčšej integrácii finančného trhu EÚ, a to otváraním alternatívnych zdrojov financovania pre sektory vytvárajúce rast. V Akte o jednotnom trhu[1] sa zdôrazňuje kľúčová úloha vývoja finančných trhov na ceste k novým formám rastu. Reformy vykonané v oblasti regulácie finančných služieb budú kľúčové pri podpore udržateľného a inkluzívneho rastu vychádzajúceho z posilnenej dôvery európskych finančných trhov a subjektov. Tieto nástroje môžu okrem toho pomocou urýchlenia investícií súvisiacich so zlepšovaním energetickej účinnosti, obnoviteľnými zdrojmi energie a súvisiacou infraštruktúrou prispieť k podpore prechodu na hospodárstvo a spoločnosť s nízkymi emisiami oxidu uhličitého a odolné voči zmene klímy. Inovatívne finančné nástroje sú pevne zakotvené v strategických dokumentoch, ktorých cieľom je určiť budúce financovanie EÚ. V oznámení Komisie o ďalšom viacročnom finančnom rámci[2] a preskúmaní rozpočtu[3] sa uvádza, že inovatívne finančné nástroje by mohli poskytnúť významný nový tok financovania pre strategické investície, čím by sa podporili dlhodobo udržateľné investície v čase finančných obmedzení. S cieľom demonštrovať pridanú hodnotu EÚ by sa mali nástroje zameriavať na riešenie identifikovateľných zlyhaní/nedokonalostí trhu, ktoré možno primerane riešiť na úrovni EÚ, pričom by sa mali vziať do úvahy stav vnútroštátnych finančných trhov, právne a regulačné prostredie a potreby konečných príjemcov. V stratégii Európa 2020[4] sa predpokladá zvýšená mobilizácia inovatívnych finančných nástrojov ako súčasti jednotnej stratégie financovania, v ktorej sa spája financovanie zo zdrojov EÚ, jednotlivých štátov a zo súkromných prostriedkov s cieľom sledovať ciele stratégie, pokiaľ ide o inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast. Je zameraná na využitie príležitosti spočívajúcej v prebiehajúcej revízii nariadenia o rozpočtových pravidlách, ktorá má viesť k vytvoreniu potenciálnych inovatívnych finančných nástrojov a zároveň zabezpečiť riadne finančné hospodárenie. Do svojho návrhu na zmenu a doplnenie nariadenia o rozpočtových pravidlách v súvislosti s trojročným preskúmaním Komisia začlenila aj novú hlavu venovanú rozpočtovému hospodáreniu vo vzťahu k finančným nástrojom[5]. Stratégia Európa 2020 sa okrem toho zameriava aj na riešenie súčasnej rozdrobenosti nástrojov financovania EÚ. V tejto súvislosti by podporilo dosiahnutie cieľov hlavných iniciatív stratégie Európa 2020 skôr zoskupovanie nástrojov z niekoľkých politík (napríklad nástroje, ktoré sa vzájomne posilňujú a/alebo dopĺňajú) než prístup jedného nástroja na jednu politiku, a to v neposlednom rade preto, lebo geografická a sektorová diverzifikácia vyplývajúca z prístupu viacerých politík pomôže pritiahnuť investorov do prioritných oblastí stratégie Európa 2020 pomocou zníženia celkového rizika. V stratégii Európa 2020 sa nakoniec zdôrazňuje úloha verejno-súkromných partnerstiev pri inovatívnom financovaní. Ako sa zdôrazňuje v oznámení o verejno-súkromných partnerstvách[6], tieto partnerstvá dokážu zabezpečiť účinnejšiu realizáciu udržateľnej infraštruktúry a poskytovanie strategických verejných statkov a služieb. V tomto oznámení sa hodnotí analýza nového rámca pre inovatívne finančné nástroje, ktorú vykonali útvary Komisie v spolupráci s finančnými partnermi a ďalšími zúčastnenými stranami a na základe formálnych hodnotení a posúdení počas fázy prípravy ďalšieho viacročného finančného rámca. Zaoberá sa návrhom a riadením inovatívnych finančných nástrojov v sektoroch politík a stanovujú sa v ňom ďalšie kroky na dosiahnutie ambície Komisie spočívajúcej v jednoduchšom, komplexnejšom, vysokoúčinnom a efektívnom súbore inovatívnych finančných nástrojov, ktorým by sa podporili ciele stratégie Európa 2020. Inovatívne finančné nástroje vo výdavkoch rozpočtu EÚ Rozsah a sektory Rozpočtové výdavky EÚ prostredníctvom inovatívnych finančných nástrojov nie sú ničím novým, pretože po prvýkrát bol rozpočet EÚ v týchto nástrojoch použitý pred viac než desiatimi rokmi. Pojem „inovatívny finančný nástroj“ sa v tomto oznámení používa na označenie zásahov iných než je financovanie čisto prostredníctvom grantov. Inovatívne finančné nástroje sa v tomto zmysle vzťahujú na široké spektrum prípadov, v ktorých sa finančná podpora z rozpočtu poskytuje inými formami než čistými grantmi, a to aj vtedy, keď sú granty EÚ spojené s úvermi od finančných inštitúcií. Cieľom intenzívnejšieho používania inovatívnych finančných nástrojov však nie je nahradiť grantové financovanie finančnými nástrojmi, keďže granty budú v množstve oblastí stále potrebné, ale doplniť grantové financovanie podporou projektov, ktorými sa budú presadzovať ciele politík EÚ, inými formami zásahov. K inovatívnym finančným nástrojom, ktorými sa zaoberá toto oznámenie, patria nástroje, ktorými sa poskytuje vlastný/rizikový kapitál , alebo dlhové nástroje (ako napríklad úvery alebo záruky sprostredkovateľom poskytujúcim financovanie veľkému množstvu koncových príjemcov s ťažkosťami pri prístupe k financovaniu, alebo rozdelenie rizika s finančnými inštitúciami s cieľom zvýšiť objem financovania, a tým aj vplyv rozpočtových zásahov EÚ. V prípade potreby je možné takúto podporu EÚ poskytovať nepriamo prostredníctvom vyhradených investičných nástrojov, a to najmä v prípade, ak ide o pritiahnutie súkromných investorov spolu s verejnými investormi. Stručný opis hlavných súčasných nástrojov je uvedený v prílohe. Finančné nástroje sú vhodné najmä na riešenie suboptimálnych investičných situácií v širokom spektre oblastí politík, napríklad, ak existujú finančne životaschopné podnikateľské činnosti alebo infraštruktúry (napríklad v zmysle schopnosti vytvárať príjmy), ktoré však (zatiaľ) nepritiahli dostatočné financovanie z trhových zdrojov. Sú vhodné napríklad na: - posilnenie schopnosti súkromného sektora vytvárať rast, pracovné miesta, sociálne začlenenie a/alebo inovácie, a to najmä prostredníctvom podpory začínajúcich podnikov, malých a stredných podnikov, mikropodnikov, sociálnych podnikov, investícií do ľudských zdrojov, výskumných inštitúcií, podnikových/vedeckých parkov, prenosu znalostí/technológií alebo investícií do práv duševného vlastníctva, - budovanie infraštruktúr s účelovo viazanými príjmovými tokmi s využitím primeraných štruktúr financovania, ako napríklad verejno-súkromných partnerstiev, na posilnenie konkurencieschopnosti EÚ a udržateľnosti v oblastiach, ako sú doprava, životné prostredie, energetika a digitálne infraštruktúry, - podporovanie mechanizmov, ktoré mobilizujú súkromné investície na poskytovanie verejných statkov, k akým patrí ochrana klímy a životného prostredia. Tieto ciele treba dosiahnuť bez narušovania trhu, vytvárania neúčinných trhových štruktúr alebo zachovávania neefektívnych firiem v súlade s pravidlami štátnej pomoci objasnenými v rozhodovacom postupe Komisie týkajúcom sa inovatívnych finančných nástrojov, ktoré sú v súčasnosti v prevádzke. Riadenie rizík v oblasti rozpočtu EÚ Je dôležité zdôrazniť, že rozpočtové výdavky prostredníctvom finančných nástrojov nepredstavujú väčšie finančné riziko než granty, pretože už v návrhu a zmluvných podmienkach finančného nástroja sa zabezpečuje, že riziko pre rozpočet EÚ je vo všetkých prípadoch obmedzené na rozpočtový príspevok. Na rozdiel od grantov, pri ktorých finančné nástroje zahŕňajú investície z príslušných viazaných fondov EÚ, sa pri rozpočtovom príspevku môže dokonca vytvoriť výnos vo forme úroku alebo kapitálového výnosu. V nedávnej štúdii realizovanej pre Európsky parlament[7] vzhľadom na nástroje spolufinancované Európskou investičnou bankou (EIB) a Európskou bankou pre obnovu a rozvoj (EBRD) sa potvrdilo, že „existuje len malé, ak vôbec nejaké, množstvo formálnych obáv týkajúcich sa rozpočtovej zodpovednosti. Všetky spolufinancované nástroje sú priradené k programom, ktoré majú obmedzenú veľkosť, a tak žiadny z týchto nástrojov nepredstavuje rozpočtové riziko prekračujúce hranice pôvodne stanoveného rizika. Dokonca ani v prípadoch, v ktorých finančný nástroj obsahuje určitú záruku, nevzniká žiadna zodpovednosť prekračujúca výšku prostriedkov pôvodne vyhradených počas navrhovania nástrojov“. Ako je stanovené v preskúmaní rozpočtu, normou pre projekty s dlhodobým komerčným potenciálom má byť to, že fondy EÚ sa využívajú v partnerstvách s finančným a bankovým sektorom, a to najmä so skupinou EIB alebo finančnými inštitúciami členských štátov vykonávajúcimi verejnú politiku, ale aj s inými medzinárodnými finančnými inštitúciami a súkromným finančným sektorom. Tým sa zabezpečí jedinečná kombinácia odbornosti a znalostí týchto inštitúcií a útvarov Komisie pri navrhovaní a zavádzaní systémov na presadzovanie cieľov EÚ. Okrem toho premysleným návrhom finančných nástrojov zabezpečujúcim najmä primerané stimuly a rámec zosúladenia záujmov (prostredníctvom systému odmeňovania a vhodných opatrení na rozdelenie rizika) s finančnými inštitúciami v partnerskom vzťahu s Komisiou sa znížia riziká spojené so zavádzaním a podporí sa dosiahnutie cieľov politík, na ktoré sú tieto nástroje zameraná. Odôvodnenie inovatívnych finančných nástrojov Presadzovanie cieľov politík EÚ Inovatívnymi finančnými nástrojmi sa presadzujú konkrétne ciele politík EÚ, a to tak, že sa zabezpečuje potrebné financovanie pre záujmové oblasti EÚ, či už ide o inovácie, udržateľný rast, vytváranie pracovných miest atď. Ich cieľom je napraviť zlyhania/nedokonalosti trhu, ktoré spôsobujú nedostatočné financovanie týchto oblastí z trhových zdrojov, napríklad preto, že subjekty súkromného sektora považujú danú oblasť za príliš rizikovú. Inovatívne finančné nástroje tak môžu dopĺňať a presahovať regulačné zásahy zamerané na vytvorenie podmienok, za ktorých sa môže rozvíjať požadovaná činnosť, a to aktívnym poskytnutím konkrétnej finančnej podpory ešte pred rozpoznaním potenciálu podnikateľskou komunitou. Okrem finančného vplyvu môžu mať finančné nástroje zavedené na úrovni EÚ aj významné nefinančné účinky, ako sú napríklad demonštračné účinky na cieľových trhoch, ktoré môžu mať za následok ich širšie zavádzanie v iných sektoroch. Jednotné uplatňovanie a propagácia osvedčených postupov prostredníctvom nástrojov EÚ môžu posilniť kvalitatívny vývoj určitých trhov, napríklad trhov s rizikovým kapitálom, a po čase prispieť k zlepšeniu sprostredkovania a zároveň k menej rozdrobenému trhu EÚ. Odbornosť EÚ a finančných inštitúcií zodpovedných za zavádzanie inovatívnych finančných nástrojov na úrovni EÚ sa môže preniesť na vnútroštátne, regionálne a miestne orgány. Cezhraničný prenos zručností a znalostí môže zohrávať významnú úlohu pri zosúlaďovaní vnútroštátnych politík zameraných na rast a inovácie, znižovaní rozdielov medzi európskymi ekonomikami a zlepšovaní konkurencieschopnosti. Celkový vplyv týchto nefinančných účinkov sa dosiahne len vtedy, ak sú nástroje navrhnuté a riadené jednotne. Zvyšovanie účinnosti a efektívnosti verejných zdrojov Zhromažďovanie prostriedkov z rôznych zdrojov umožňuje finančným nástrojom urýchľovať investície do určených trhových medzier, dosahovať úspory z rozsahu a/alebo minimalizovať riziko zlyhania v oblastiach, v ktorých je pre jednotlivé členské štáty zložité dosahovať požadované kritické množstvá. Zásah EÚ musí zodpovedať zásade subsidiarity. Ako zdôraznil Dvor audítorov, výdavky z rozpočtu EÚ musia ponúkať jasné a viditeľné prínosy pre EÚ a jej občanov, ktoré by nemohli byť dosiahnuté pomocou výdavkov iba na vnútroštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni[8]. Pridaná hodnota EÚ nástroja na úrovni EÚ sa preukáže vtedy, ak jeho výsledky (v oblasti efektívnosti alebo rozsahu) prekročia výsledky, ktoré by sa dali dosiahnuť financovaním v rámci vnútroštátnych systémov. Za predpokladu, že sa preukáže pridaná hodnota EÚ nástrojov na úrovni EÚ, bude pomer prínosov a nákladov daného nástroja pravdepodobne výhodnejší než v prípade skupiny finančných nástrojov na vnútroštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni, a to v dôsledku vyšších riadených objemov, nákladovej efektívnosti vyplývajúcej z harmonizovaného zavádzania noriem a podmienok a nižších nákladov na zavedenie, napríklad na správne poplatky účtované finančnými sprostredkovateľmi. Podpora zvyšovania výkonnosti a finančnej disciplíny Dobre navrhnutými inovatívnymi finančnými nástrojmi sa môže podporiť zvyšovanie výkonnosti stanovením príslušných ukazovateľov úspechu navrhnutých na dosahovanie cieľov verejnej politiky. Finančnú disciplínu podporuje harmonizácia v rozsahu možných rámcov zavádzania a zásad riadenia v súlade s osvedčenými postupmi. Vnútroštátne a miestne inštitúcie môžu využívať výhody znalostí inštitúcií EÚ pri navrhovaní finančných produktov, ktoré by im inak boli nedostupné. Príkladom sú európske záručné systémy zavedené v rámcovom programe pre konkurencieschopnosť a inovácie (CIP): V mnohých členských štátoch neexistujú záručné spoločnosti a európsky systém protizáruk je dôležitý aj pre novšie záručné inštitúcie, ktoré si ešte len vytvárajú svoje portfóliá. Existencia európskeho záručného systému a/alebo systému protizáruk predstavuje pre nové záručné inštitúcie možnosť zvýšiť v počiatočnom štádiu svoje objemy alebo uľahčiť vytváranie takýchto systémov, čím sa významne prispieva k „budovaniu inštitúcie“. Multiplikačný efekt rozpočtu EÚ Inovatívne finančné nástroje vytvárajú multiplikačný efekt na rozpočet EÚ tým, že zjednodušujú a priťahujú ďalšie verejné a súkromné financovanie pre projekty záujmu EÚ na rôznych úrovniach reťazca zavádzania (sprostredkovatelia a koneční príjemcovia). Prostredníctvom krytia rizika alebo účasti na riziku môže zásah EÚ podnietiť investorov k investíciám alebo vyšším investíciám v prípadoch, kedy by bez podpory z rozpočtu EÚ vôbec neinvestovali alebo investovali menej. Takýto finančný pákový alebo multiplikačný efekt sa dá dosiahnuť prostredníctvom spolufinancovania medzinárodnými finančnými inštitúciami alebo prostredníctvom dodatočných objemov dlhov, ktoré musia banky a záručné inštitúcie poskytovať koncovým príjemcom. V rámci finančného nástroja s rozdelením rizika (RSFF) boli napríklad na konci roka 2010 podporené projekty v celkovom objeme viac než 6 miliárd EUR, pričom celkový objem rozpočtových záväzkov EÚ bol približne 0,5 miliardy EUR. Počas životnosti inovatívneho finančného nástroja sa okrem toho dosahuje aj ďalší multiplikačný efekt, ak sa v rámci nástroja môžu opätovne použiť splátky kapitálu alebo úrokov a výnosy z investícií. Takýto revolvingový charakter môže významne zvýšiť dosah nástrojov. Po uplynutí tohto obdobia sa splátky počiatočnej investície, ako aj prípadné zisky z účasti, vrátia späť do všeobecného rozpočtu, čo má následne pozitívny vplyv aj na celkovú nákladovú efektívnosť zásahu. Posúdenie zavedenia inovatívnych finančných nástrojov vo finančnom rámci na obdobie rokov 2007 – 2013 ZÍSKANÉ POZNATKY ZO SÚčASNÝCH NÁSTROJOV Skúsenosti, z ktorých treba vychádzať V prípade niektorých súčasných inovatívnych finančných nástrojov (najmä v rámci programu CIP) sa vykonali posúdenia v podobe auditov, ako aj priebežných hodnotení a hodnotení ex post a štúdií[9]. Ďalšie nástroje sa ešte nachádzajú v počiatočnej fáze zavádzania, kedy je na hodnotenie príliš skoro. Útvary Komisie okrem toho získali významné praktické poznatky v oblasti riadenia týchto nástrojov, a to vrátane rozpočtového hospodárenia. V tejto súvislosti je kľúčovým záverom poznatok, že v dôsledku individuálneho vývoja súčasných inovatívnych finančných nástrojov sa niektoré nástroje prekrývajú v oblastiach a zameraní na príjemcov a líšia sa svojím návrhom a modelmi riadenia, čo by mohlo medzi zúčastnenými stranami a príjemcami vytvárať zmätok. V návrhu finančných nástrojov novej generácie pre viacročný finančný rámec na obdobie rokov 2014 – 2020 sa uvádza, že ak sa nástroje zavedú v širšom rozsahu, je potrebné zamerať sa na získavanie skúseností s existujúcimi finančnými nástrojmi s cieľom zaviesť primerané pravidlá, usmernenia a normalizáciu na navrhovanie a riadenie inovatívnych finančných nástrojov v súlade s trhovými požiadavkami a osvedčenými postupmi, aby nedochádzalo k prekrývaniu a aby sa zjednodušili spôsoby zavedenia. Tým sa (spolu s príslušným zoskupovaním inovatívnych finančných nástrojov z niekoľkých politík navrhnutých na úrovni EÚ a väčšou jednotnosťou týchto nástrojov zavedených na vnútroštátnej, regionálnej, nadnárodnej alebo cezhraničnej úrovni v rámci programov štrukturálnych fondov) zabezpečí optimalizácia ich vplyvu a pridaná hodnota EÚ v ďalšom viacročnom finančnom rámci. Inovatívne finančné nástroje poskytujú potrebný prístup k financovaniu, podporujú vývoj produktov a osvedčené postupy Audity a hodnotenia realizované na súčasných inovatívnych finančných nástrojoch sú z hľadiska ich výsledkov pozitívne. Súčasné nástroje poskytujú financovanie v prípadoch, kedy príjemcovia nemali inú možnosť získať potrebné finančné prostriedky, alebo mohli získať menej, než potrebovali. Nástroje okrem toho podnecujú finančných sprostredkovateľov, aby na miestnej úrovni vyvíjali a ponúkali nové finančné produkty. Medzinárodné finančné inštitúcie, na ktoré bolo delegované vykonávanie programov EÚ, umožnili EÚ ponúkať nástroje v širokom spektre krajín tým, že jej poskytli odborné zručnosti v oblasti riadenia týchto nástrojov a priamej podpory osvedčených postupov. Zistenia v oblasti pridanej hodnoty EÚ, ktorú tieto nástroje predstavujú, sú však rôznorodé. Pri hodnotení nástroja RSFF sa zistilo, že tento nástroj zostal jedným z mála finančných nástrojov, ktoré boli pre inovatívne firmy a organizácie dostupné aj v čase, keď banky a ďalšie finančné inštitúcie obmedzovali prístup k financovaniu vysokorizikových investícií v oblastiach výskumu, vývoja a inovácií. Pokiaľ ide o Záručný fond pre MSP v rámci programu CIP, Dvor audítorov zistil, že pridaná hodnota EÚ, ktorú predstavuje Záručný fond pre MSP, sa nepreukázala, pretože výsledky Záručného fondu pre MSP „ by sa tiež dosiahli financovaním v rámci štátnych programov “. Na druhej strane, pri záverečnom hodnotení programu pre podnikanie a inovácie sa zistilo, že „ skupina úverov a mikroúverov Záručného fondu pre MSP […] spĺňa požiadavku na financovanie, ktorá by inak splnená nebola“. Komisia zdôrazňuje, že existuje silný predpoklad hodnoty EÚ, ktorý sa ukázal v nezávislom hodnotení, napriek tomu však prijala odporúčanie zvážiť spôsoby maximalizácie pridanej hodnoty EÚ v budúcom nástroji. To sa zohľadňuje s čoraz intenzívnejším zameraním na zabezpečenie pridanej hodnoty EÚ pri plánovaní finančných nástrojov budúcej generácie vo viacročnom finančnom rámci na obdobie rokov 2014 – 2020. Zvýšená súdržnosť a jednotnosť nástrojov V hodnotení nástroja RSFF sa uvádza, že veľmi široký rozsah činností, ktoré sa podporujú z fondov EÚ („od výskumu na hraniciach poznania v rámci 7. rámcového programu cez budovanie kapacít regionálneho výskumu v rámci štrukturálnych fondov až po prístup k inovatívnym mechanizmom financovania v rámci programu CIP“), prispieva k všeobecnému vývoju výskumnej a inovačnej kapacity EÚ. Nástroj RSFF sa vyhodnotil ako „skôr dopĺňajúci než konkurujúci“ iným nástrojom financovania. V dôsledku nastavenia ad hoc niektorých nástrojov v súčasnom finančnom rámci však existujú prípady nesúdržnosti a nejednotnosti, dokonca aj neželanej duplicity nástrojov, ktoré sa podporujú z rozpočtu EÚ. V súčasnosti tiež existuje rozdrobenie systémov finančnej podpory a používa sa množstvo mechanizmov realizácie. Napríklad pri záverečnom hodnotení programu pre podnikanie a inovácie sa zdôrazňovalo, že medzi finančnými nástrojmi v rámci programu pre konkurencieschopnosť a inovácie a štrukturálnymi fondmi, alebo medzi programom CIP a nástrojom mikrofinancovania Progress, existuje prekrývanie (pozri opis v prílohe)[10]. Dôležitým cieľom nového rámca je zabrániť nesúdržnosti a optimalizovať celkovú efektívnosť inovatívnych finančných nástrojov. Otázky riadenia a kontroly v prípade nástrojov na úrovni EÚ Zatiaľ čo zavedenie inovatívnych finančných nástrojov bolo zverené finančným inštitúciám ponúkajúcim potrebné záruky v oblasti riadneho finančného hospodárenia a primeraných postupov, kontrolu a vplyv na ciele politík a strategické smerovanie centrálne riadených nástrojov na úrovni EÚ si ponechala Komisia, ktorá sa zapája do príslušných riadiacich štruktúr, napríklad v riadiacich výboroch alebo dozorných orgánoch. Neznamená to však zapájanie sa do každodenného riadenia inovatívnych finančných nástrojov, pretože to patrí do odbornosti a zodpovednosti riadne vymenovaných správcov/riadiacich výborov. Mnoho sa dá dosiahnuť zabezpečením inteligentného a dobre zacieleného návrhu inovatívnych finančných nástrojov už od samého začiatku, a to na základe odborných vedomostí získaných zo súčasných nástrojov pri posudzovaní a riadení rizík. Do systému sú okrem toho v prípade nástrojov na úrovni EÚ zakomponované aj mechanizmy kontroly a rovnováhy, ktoré umožňujú Komisii a príslušnému rozpočtovému orgánu vykonávať primeranú rozpočtovú kontrolu v súlade s platnými pravidlami aj vo forme monitorovania orientovaného na výsledky a podávanie správ finančnými sprostredkovateľmi, ktorá je zameraná na ciele a určené kľúčové riziká jednotlivých nástrojov. Je potrebné, aby bol zásah EÚ podmienený súhlasom finančných sprostredkovateľov a konečných príjemcov s právom Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) na vykonávanie kontrol a inšpekcií na mieste s cieľom chrániť finančné záujmy EÚ. Sprostredkovatelia budú povinní spolupracovať s úradom OLAF a oznamovať Komisii všetky podozrenia z podvodov alebo nezrovnalostí týkajúcich sa finančných záujmov EÚ. V oblasti zviditeľnenia a transparentnosti nástrojov je možné urobiť viac Zistenia poukazujú na nedostatočnú informovanosť zúčastnených strán a konečných príjemcov o príspevku EÚ k finančným nástrojom. Rovnako sa ukázalo, a nie je to prekvapujúce, keďže finančné nástroje sa bežne realizujú prostredníctvom reťazca sprostredkovateľov vrátane miestnych sprostredkovateľov, ktorí sú nakoniec zodpovední za rozdelenie finančných prostriedkov konečným príjemcom, že úloha EÚ je v tomto procese nejasná. Tým sa zvyšuje dôležitosť napríklad doložiek o zviditeľnení v zmluvných podmienkach so sprostredkovateľmi, s cieľom zabezpečiť ocenenie pridanej hodnoty EÚ napríklad v podobe vytvárania pracovných miest alebo budovania kapacít a ďalších ukazovateľov. Informovanosť však ostáva nedostatočná aj napriek skutočnosti, že tieto doložky sa v súčasných zmluvných podmienkach uplatňujú vo veľkej miere, a preto je potrebné zviditeľnenie ešte viac presadzovať. Dôležité sú aj zistenia, že znásobovanie systémov určených na pokrytie rovnakých finančných potrieb môže v skutočnosti slúžiť na oslabovanie politickej a trhovej viditeľnosti. Práve v tomto bode sa nový navrhovaný rámec snaží zaviesť odôvodnenie inovatívnych finančných nástrojov, ktoré má slúžiť na zlepšenie ich viditeľnosti. V hodnoteniach a štúdiách venovaných súčasným nástrojom sa poukazuje aj na všeobecnejšie problémy, ako je potreba zabezpečiť transparentnejšie informácie a lepšiu komunikáciu so sprostredkovateľmi. Je to dôležité preto, aby sa na trhu zlepšilo chápanie vhodnosti a dostupnosti finančných nástrojov EÚ na dlhové financovanie a financovanie na zvyšovanie vlastného imania. Nové opatrenia na rozdelenie rizika môžu dosiahnuť vyššie finančné objemy V súlade so všeobecnou zásadou proporcionality verejnej podpory musí súkromné (spolu)investovanie preukázať súkromný záväzok, podporovať rozdelenie investičných rizík a vyhýbať sa rizikám vytlačenia. V závislosti od štruktúry trhov a prítomnosti súkromných investorov sa so súkromnými investíciami a verejnými investíciami, ktoré sú v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve, môže zaobchádzať rovnocenne alebo môžu byť na podnecovanie súkromných investícií do dôležitých oblastí politík potrebné stimuly, napríklad prostredníctvom asymetrických štruktúr rizík/výnosov opísaných nižšie, ale nesmú prekročiť minimum potrebné na zabezpečenie komerčnej životaschopnosti investičných projektov vychádzajúcich z realistických podnikateľských plánov. Súčasné nástroje na rozdelenie rizika vychádzajú z posúdenia rizika na základe jednotlivých projektov alebo z rozdelenia finančného rizika „pari passu“ medzi rozpočet EÚ a finančné inštitúcie, napríklad skupinu EIB alebo iné finančné inštitúcie vrátane vnútroštátnych verejných bánk, ktoré sú ochotné rozdeliť si riziko s Komisiou. Ako sa ukázalo v strednodobom hodnotení nástroja RSFF, ktoré realizovala skupina nezávislých expertov, súčasný prístup obmedzuje kapacitu zohľadňovania trhových potrieb vyššieho objemu rizikového financovania. Experti odporučili Komisii, aby zvážila iný prístup k rozdeleniu rizika v oblasti využívania svojich kapitálových príspevkov, aby dokázala pokryť očakávané aj neočakávané straty z úverov. Konkrétne existuje potreba pripraviť portfóliový prístup k rozdeleniu rizika, t. j. straty sa kryjú z portfólia úverov poskytovaných konkrétnej cieľovej skupine, čím sa umožní rozdelenie rizika, a tak sa zvýši objem finančných prostriedkov, ktoré sa dajú vytvoriť s určitým množstvom rozpočtových prostriedkov odložených na krytie poskytovania a prideľovania kapitálu. Jedným zo spôsobov, ako možno tento prístup v oblasti dlhového financovania ďalej rozvíjať, môže byť použitie príspevkov EÚ na krytie potenciálnej prvej straty až do výšky stanovenej v percentách (rezerva na prvú stratu ), čím možno pritiahnuť dostatočné súkromné investície na financovanie operácií s vyšším rizikom (a s vysokou pridanou hodnotou EÚ). Prístup krytia prvej straty, v ktorom bude mať EÚ podriadené postavenie, by ešte viac posilnil multiplikačný efekt fondov EÚ bez prekročenia obmedzení pevne stanovených rozpočtových príspevkov EÚ. Mohol by sa považovať za budúci nástroj na rozdelenie rizika stanovený v rámci rozpočtových fondov EÚ, v každom prípade ho však musia sprevádzať príslušné pravidlá a usmernenia, ako napríklad obmedzenia výšky prvej straty a požiadavky týkajúce sa podielu na neočakávanej a/alebo očakávanej strate, ktoré by mali dodržiavať finanční partneri Komisie. V oblasti financovania na zvyšovanie vlastného imania by sa mohol príspevok EÚ využiť na poskytovanie primeraných stimulov súkromným investorom, a to najmä v podobe preferenčnej alebo prioritnej návratnosti neprekračujúcej primeranú návratnosť zabezpečujúcu komerčnú životaschopnosť ich investícií. Zisky prekračujúce primeranú návratnosť sa delia proporčne medzi verejných a súkromných investorov s cieľom zabrániť nadmernej kompenzácii. Takéto konkrétne požiadavky a minimálne normy týkajúce sa rizika a návratnosti by sa pripravili v rámci dlhovej platformy a platformy vlastného imania podľa informácií uvedených v časti 5.2.2. V každom prípade je však potrebné zabezpečiť zladenie záujmov Komisie a jej finančných partnerov. Inovatívne finančné nástroje pre finančný rámec na obdobie rokov 2014 – 2020 V čASTI II OZNÁMENIA O VIACROčNOM FINANčNOM RÁMCI SA OPISUJE MNOžSTVO NÁVRHOV KOMISIE PRE KONKRÉTNE SEKTORY TÝKAJÚCE SA INOVATÍVNYCH FINANčNÝCH NÁSTROJOV V BUDÚCOM VIACROčNOM FINANčNOM RÁMCI. Na podporu investícií do výskumu a inovácií v rámci programu Horizont 2020 sa plánujú dva finančné nástroje: 1) dlhový nástroj , v rámci ktorého sa budú poskytovať úvery jednotlivým príjemcom na investovanie do výskumu a inovácií, záruky finančným sprostredkovateľom poskytujúcim úvery príjemcom, kombinácie úverov a záruk a/alebo záruk a protizáruk pre vnútroštátne alebo regionálne systémy dlhového financovania, a 2) nástroj vlastného imania , v rámci ktorého sa i) bude investovať do prenosu technológií a nástrojov duševného vlastníctva, ako aj do fondov rizikového kapitálu poskytujúcich financovanie na zvyšovanie vlastného imania pre počiatočné fázy investovania do výskumu a inovácií v MSP, a ii) budú podporovať investície do sektorov výskumu a inovácií na základe tematicky zameraných, cezhraničných fondov so širokou základňou investorov vrátane súkromných inštitúcií a strategických investorov. Podobne aj na podporu konkurencieschopnosti a MSP sa navrhujú dva finančné nástroje: 1. Nástroj vlastného imania na investície vo fáze rastu, ktorý MSP prostredníctvom finančných sprostredkovateľov poskytne komerčne orientované návratné financovanie na zvyšovanie vlastného imania primárne v podobe rizikového kapitálu. Predpokladajú sa dve opatrenia: 2. Priame investície do fondov rizikového kapitálu používané za hranicami v rámci EÚ a zamerané na investovanie do podnikov orientovaných na rast, ktoré nie sú primárne založené na inováciách alebo výskume. 3. Fondy fondov na cezhraničné investovanie do fondov rizikového kapitálu, ktoré následne investujú do podnikov, a to najmä vo fáze ich medzinárodného rozširovania. 4. Úverový nástroj, v rámci ktorého sa budú poskytovať priame alebo iné opatrenia na rozdelenie rizika s finančnými inštitúciami na krytie úverov poskytnutých MSP a poskytovanie cezhraničných úverov alebo medzištátnych úverov s vysokým pákovým efektom. Okrem toho je na podporu samostatnej zárobkovej činnosti, mikropodnikov a sociálnych podnikov v programe Európskej únie pre sociálnu zmenu a inováciu, ktorý navrhla Komisia[11], zahrnutý čiastkový program pre mikrofinancovanie a sociálne podnikanie, ktorý vychádza zo súčasného nástroja mikrofinancovania Progres[12] a pokračuje v ňom. Jeho rozsah sa rozšíril na podporu budovania inštitucionálnej kapacity poskytovateľov mikroúverov a je doplnený o finančný nástroj s príspevkom EÚ na poskytovanie nástrojov vlastného imania, dlhových nástrojov a nástrojov na rozdelenie rizika sociálnym investičným fondom a iným finančným sprostredkovateľom na financovanie sociálnych podnikov. K finančným nástrojom v rámci Nástroja na prepojenie Európy určeným na infraštruktúru budú pravdepodobne patriť: 1) nástroj na rozdelenie rizika vzťahujúci sa na úvery a dlhopisy (vrátane iniciatívy dlhopisov na projekty v rámci stratégie Európa 2020), ktorým sa bude reagovať na požiadavky viacnásobných modelov financovania uplatňovaných v celej EÚ, na veľkosť a sektor projektov a fázu vývoja financovania projektu a kapitálových trhov vo všeobecnosti, a 2) nástroj vlastného imania , ktorým sa doplní súbor nástrojov infraštruktúry s cieľom ďalšieho vývoja trhov s rizikovým kapitálom v celej EÚ. V oblasti vzdelávania a kultúry sú pripravené nástroje záruky, ktoré majú prispieť k plneniu cieľov EÚ do roku 2020: nástroj záruky za študentskú pôžičku , ktorý študentom vysokoškolského štúdia umožní študovať v inej krajine, čím sa prispeje k plneniu cieľa dosiahnuť 20 % účasť vysokoškolských študentov na cezhraničnej vzdelávacej mobilite, a nástroj záruky (ktorý sa môže kombinovať s iným nástrojom financovania MSP), ktorý finančných sprostredkovateľov podnieti k tomu, aby rozšírili úvery aj na MSP podnikajúce v kultúrnom a kreatívnom sektore, do ktorého patria producenti, hudobné spoločnosti, výrobcovia videohier, vydavatelia a distribútori, ktorých aktíva sú zvyčajne nehmotné (ako napríklad práva duševného vlastníctva), v dôsledku čoho finanční sprostredkovatelia často vnímajú kultúrny a kreatívny sektor ako príliš rizikovú oblasť na financovanie. Významný podiel podpory v rámci štrukturálnych fondov sa bude realizovať pomocou finančných nástrojov, a to najmä podpora pre podniky a iné projekty alebo investičné činnosti, ktoré vytvárajú príjmy, predovšetkým v oblastiach zmeny klímy, životného prostredia, inovácií, IKT a infraštruktúry. Členské štáty a regióny sa budú tiež podporovať v tom, aby poskytovali finančné nástroje v rámci Európskeho sociálneho fondu (napríklad pre študentov, tvorbu pracovných miest, zabezpečenie mobility zamestnancov, sociálneho začlenenia a sociálneho podnikania). Nový rámec pre inovatívne finančné nástroje Spoločné pravidlá pre zjednodušenie a racionalizáciu nástrojov Nástroje EÚ Predpokladaný nový rámec pre zjednodušenie a racionalizáciu návrhu a riadenia finančných nástrojov novej generácie vychádza z takzvanej dlhovej platformy a platformy vlastného imania EÚ. Tieto platformy predstavujú súbor spoločných pravidiel a usmernení pre dlhové nástroje a nástroje vlastného imania (vrátane záruk a rozdelenia rizika) pre vnútorné politiky a zabezpečujú jednotný prístup k týmto nástrojom v prípade, keď sú podporované z rozpočtu EÚ. Spoločné pravidlá a usmernenia sú zamerané aj na zjednodušenie vzťahov s finančnými partnermi, konkrétne s medzinárodnými finančnými inštitúciami, a zabezpečujú transparentnosť vo vzťahu k trhom v oblasti zásahov EÚ prostredníctvom dlhových nástrojov a nástrojov vlastného imania, čím sa zabezpečuje lepšia viditeľnosť zásahov EÚ. Dlhová platforma a platforma vlastného imania EÚ budú súčasťou súdržného celku horizontálne uplatniteľných zásad, pravidiel a usmernení. V nariadení o rozpočtových pravidlách a v delegovanom akte, ktorým sa nahradia vykonávacie pravidlá, sa stanovia všeobecné zásady pre inovatívne finančné nástroje v zmysle rozpočtového/riadneho finančného hospodárenia, pričom podrobnejšie prevádzkové požiadavky sa pripravia v plnom súlade s týmito všeobecnými zásadami a budú obsahovať konkrétne finančné parametre odrážajúce osvedčené postupy pri navrhovaní nových finančných nástrojov na vnútornom trhu (pozri časť 5.2.2. nižšie). V nariadení o rozpočtových pravidlách má byť zásah prostredníctvom finančných nástrojov podmienený existenciou zlyhania/nedokonalosti trhu, demonštráciou pridanej hodnoty zásahu EÚ, mobilizáciou dodatočných verejných a súkromných finančných prostriedkov prostredníctvom príspevku EÚ („multiplikačný efekt“), nenarušením hospodárskej súťaže na vnútornom trhu a zavedením opatrení zabezpečujúcich zosúladenie záujmov Komisie a finančnej inštitúcie, ktorej bolo zverené zavedenie finančného nástroja. Tieto zásady sa budú nachádzať aj v delegovanom akte, ktorým sa nahrádzajú vykonávacie pravidlá, a v konkrétnych prevádzkových podmienkach stanovených v usmerneniach Komisie. Nástroje štrukturálnych fondov Napriek tomu, že zásada spoločného riadenia znamená, že nástroje na úrovni EÚ a nástroje zavedené členskými štátmi v rámci programov štrukturálnych fondov sa riadia iným súborom pravidiel, najvyššia možná jednotnosť by sa mala dosiahnuť v rámci nástrojov v spoločnom a priamom riadení, pričom by sa malo zabrániť prekrývaniu, aby sa predišlo zameraniu niekoľkých nástrojov na tie isté skupiny príjemcov na úrovni EÚ a vnútroštátnej/regionálnej úrovni a zároveň ponúkaniu rôznych podmienok. Malo by sa zabezpečiť, aby bolo pre členské štáty atraktívne prispievať k nástrojom na úrovni EÚ svojimi štrukturálnymi fondmi alebo využívať „štandardné riešenia“, v ktorých sa odzrkadľujú nástroje EÚ doplnené o silné stimuly. V rámci nariadení o štrukturálnych fondoch bol navrhnutý prístup založený na troch možnostiach: 5. členské štáty budú naďalej vytvárať nástroje na mieru v rámci zásad spoločného riadenia, ktoré sú v súlade s niektorými spoločnými pravidlami inšpirovanými dlhovou platformou a platformou vlastného imania EÚ vyvíjanými pre nástroje EÚ; 6. vytvorenie „štandardných nástrojov“ v rámci zásad spoločného riadenia, ktoré uľahčia nastavenie nástrojov pre členské štáty a zabezpečia kompatibilitu s nástrojmi na úrovni EÚ; 7. členské štáty budú podporované v tom, aby investovali časť svojich štrukturálnych fondov do oblastí nástrojov na úrovni EÚ vyhradených na investície v regiónoch a oblastiach politiky, na ktoré sa vzťahujú operačné programy, z ktorých sa prideľujú prostriedky do štrukturálnych fondov („spoločné nástroje“). Vonkajší rozmer nástrojov vnútornej politiky Na podporu súdržnosti počas plánovania a zavádzania nástrojov, lepšej trhovej integrácie, ako aj optimálneho využitia už používaných nástrojov, je potrebné zvážiť (pri vytváraní nových finančných nástrojov), do akej miery sa nástroje vnútornej politiky obsahujúce vonkajší rozmer môžu rozšíriť, aby sa umožnila účasť susedných krajín a zároveň sa zabránilo multiplikácii systémov pokrývajúcich tie isté finančné potreby. Nástroje vonkajšej politiky V oznámení o viacročnom finančnom rámci sa navrhuje ďalšie používanie inovatívneho financovania vo všetkých nástrojoch vonkajšej politiky (v prípade potreby prostredníctvom regionálnych investičných nástrojov) s cieľom mobilizovať dodatočné financovanie (aj zo súkromného sektora) na podporu priorít EÚ a krytie investičných potrieb partnerských krajín. Tento proces sa uľahčí, keď vstúpia do platnosti nové navrhované ustanovenia v nariadení o rozpočtových pravidlách týkajúce sa finančných nástrojov a keď sa stanovia spoločné zásady pre tieto nástroje v miere dostatočnej pre prostredie vonkajších činností. Používanie inovatívnych finančných nástrojov vo vonkajších politikách sa má podporovať v platforme EÚ pre externú spoluprácu a vývoj na základe spojenia príslušných síl Komisie, členských štátov a európskych dvojstranných a viacstranných finančných inštitúcií (najmä EIB) aktívnych v oblasti vonkajšieho rozvoja a spolupráce. Táto platforma prispeje k posilneniu súdržnosti, účinnosti, efektívnosti a viditeľnosti EÚ v oblasti externého financovania, pričom sa zohľadnia špecifiká externých partnerov EÚ. Obsah dlhovej platformy a platformy vlastného imania EÚ Rozsah platforiem Tieto platformy sa budú týkať rôznych finančných a technických parametrov (napríklad maximálnych stropov pre podmienky rozdelenia rizika alebo minimálnych úrovní podielovej účasti a ďalších kľúčových parametrov) pri navrhovaní a zavádzaní inovatívnych finančných nástrojov vzhľadom na ich zjednodušenie a racionalizáciu. Tieto parametre boli vymedzené na základe skúseností získaných pri navrhovaní a zavádzaní súčasných finančných nástrojov, pričom sa zohľadnili príslušné postupy v danom odvetví. Budú pokrývať bežné problémy, ktoré sa netýkajú konkrétnych politík, zatiaľ čo ciele politík, cieľová populácia a konkrétne kritériá oprávnenosti sa môžu riešiť v návrhoch pre konkrétne sektory. Konkrétne prevádzkové požiadavky Spoločný súbor konkrétnych prevádzkových požiadaviek a usmernení na doplnenie zásad nariadenia o rozpočtových pravidlách a delegovaného aktu, ktorým sa nahradia vykonávacie pravidlá, sa bude zaoberať témami ako: - V prípade potreby konkrétne požiadavky na hodnotenie ex ante/posúdenie vplyvu finančných nástrojov, na ktoré sa nevzťahujú všeobecné pravidlá. Tie by mohli byť doplnené o podobné požiadavky na priebežné hodnotenie a hodnotenie ex ante. - Minimálne normy alebo rozsahy vzhľadom na multiplikačný efekt, rizikový profil/profil návratnosti a diverzifikáciu rizika, zamerané na ochranu rozpočtových zdrojov EÚ počas životnosti nástroja a zabezpečenie spravodlivého vyváženia rizika v prípade rôznych finančných sprostredkovateľov zapojených do procesu a zároveň umožniť zmenu podmienok jednotlivých nástrojov v konkrétnom a primeranom rozsahu s prihliadnutím na povahu a mieru nedokonalostí alebo zlyhaní trhu, ktoré sú príčinou nedostatočného financovania z trhových zdrojov. - Požiadavky v súvislosti so správcami investičných nástrojov, ako napríklad kapitálových fondov, ktoré sa okrem iného týkajú motivačného rámca na zabezpečenie zosúladenia záujmov, systémov odmeňovania a kritérií pre odvolanie. - Systém integrovaného monitorovania a riadenia na poskytnutie odôvodnenej záruky, že fondy EÚ sa používajú na zamýšľané účely, pričom sa využívajú (minimálne) ukazovatele výkonnosti/výsledkov, mechanizmy sledovania (napríklad v prípade výdavkov spojených s klímou[13]) a normalizované formáty na podávanie správ zamerané na zjednodušenie porovnávacej analýzy úspechu nástrojov. - Stanovenie, zavedenie a hodnotenie opatrení na zabránenie podvodov prispôsobených rizikám a zabezpečujúcich vysokú úroveň ochrany záujmov EÚ. Niektoré parametre budú spoločné pre nástroje vlastného imania aj dlhové nástroje, zatiaľ čo iné budú konkrétne určené len pre jeden druh nástrojov. Ak sa bude v nástrojoch kombinovať dlh s vlastným imaním, pravidlá a usmernenia sa budú vzťahovať na rôzne časti „hybridného“ nástroja. Poskytnutie finančných nástrojov Finančné nástroje sa bežne poskytujú prostredníctvom celého reťazca subjektov, pričom sa začína od Komisie a pokračuje cez skupinu EIB alebo iné finančné inštitúcie a účastníkov finančného trhu (napríklad kapitálové fondy alebo banky). Finančné nástroje môže Komisia zaviesť priamo alebo nepriamo prostredníctvom finančných inštitúcií s potrebnými technickými a finančnými kapacitami na zavedenie týchto finančných nástrojov. Existujú dve základné podoby poskytnutia finančných nástrojov: prostredníctvom finančných inštitúcií (napríklad skupiny EIB, banky EBRD, iných medzinárodných finančných inštitúcií, vnútroštátnych verejných finančných inštitúcií) alebo prostredníctvom vyhradených investičných nástrojov. V platformách sa určia minimálne pravidlá účasti EÚ na vyhradených investičných nástrojoch. Zmluvy s vykonávacími orgánmi obsahujúce pravidlá a zásady platforiem by sa mali do najväčšej možnej miery normalizovať a v kontexte finančných inštitúcií by pred nimi mali mať prednosť rámcové dohody týkajúce sa zavádzania, riadenia, zverenských účtov, účtovníctva, podávania správ o sledovaní, monitorovania a hodnotenia, primeraných doložiek o boji proti podvodom atď. Tým sa uľahčí a zrýchli zavedenie nových finančných nástrojov a umožní harmonizácia všeobecných podmienok spolupráce. Záver a ďalšie kroky Od začatia stratégie Európa 2020 a realizovania príprav budúceho viacročného finančného rámca vykonala Komisia a jej finanční partneri významnú prácu na poli inovatívnych finančných nástrojov vrátane diskusií o budúcnosti konkrétnych finančných nástrojov (napríklad CIP alebo RSFF). Začali sa tiež diskusie s Radou a Parlamentom o revízii nariadenia o rozpočtových pravidlách. Veľký dôraz sa kladie na dôležitosť a významnosť finančných nástrojov pri dosahovaní cieľov politík EÚ. Okrem toho panuje široká zhoda v otázke potreby zjednodušenia a harmonizácie súčasných nástrojov a ich zúženia na menší počet zameranejších nástrojov na úrovni EÚ, ako aj v otázke lepšej súdržnosti s nástrojmi štrukturálnych fondov. V tomto smere sa za sľubnú cestu považuje návrh na zavedenie spoločných nástrojov. V tomto duchu sa pripraví rámec finančných nástrojov pre budúci viacročný finančný rámec. A práve v tomto duchu je Komisia v nadchádzajúcich mesiacoch pripravená na ďalšie diskusie s Radou a Parlamentom týkajúce sa všeobecného rámca, ktorý sa vytvorí nariadením o rozpočtových pravidlách a delegovaným aktom nahrádzajúcim vykonávacie pravidlá, a konkrétnych legislatívnych návrhov budúceho viacročného finančného rámca, ktoré Komisia postupne prijme v 4. štvrťroku 2011. Dlhová platforma a platforma vlastného imania pomôžu zabezpečiť, aby sa táto snaha o zjednodušenie a spoluprácu premietla do účinných a efektívnych nástrojov navrhnutých a riadených v súlade s platnými pravidlami. PRÍLOHA OPIS INOVATÍVNYCH FINANČNÝCH NÁSTROJOV VO FINANČNOM RÁMCI NA OBDOBIE ROKOV 2007 – 2013 8. Nástroje rizikového kapitálu/vlastného imania na úrovni EÚ: CIP/GIF, Marguerite 9. CIP – Fond na podporu rýchlorastúcich a inovačných MSP (GIF) Inovatívne finančné nástroje sú súčasťou programu pre podnikanie a inovácie, jedného z troch konkrétnych programov v rámci programu CIP. Ich všeobecným cieľom je zlepšenie prístupu k financovaniu na založenie a expanziu MSP s cieľom podporiť investície týchto spoločností do inovačných činností vrátane ekologických inovácií. Fond na podporu rýchlorastúcich a inovačných MSP (GIF) s rozpočtom vyše 600 miliónov EUR, ktorého časť je účelovo viazaná na ekologické inovácie, je zameraný na zvýšenie prísunu rizikového kapitálu/vlastného imania pre inovačné MSP na začiatku podnikania (GIF1) a vo fáze rozširovania (GIF2). Prevádzkuje ho Európsky investičný fond (EIF) v mene Komisie (zastupujúcej EÚ). EIF uzatvára investičné zmluvy s fondmi rizikového kapitálu, z ktorých sa tieto MSP podporujú. Fond GIF je dlhodobým nástrojom, v rámci ktorého možno realizovať investície do fondov rizikového kapitálu až na 12 rokov. Väčšinu kapitálu investovaného do akéhokoľvek fondu rizikového kapitálu poskytujú investori orientovaní na trh a všetky investície sa realizujú pari passu (rovnaké riziko, rovnaká odmena) so súkromnými investormi. 10. Fond Marguerite Európsky fond pre energetiku, zmenu klímy a infraštruktúru na rok 2020 (fond Marguerite) je celoeurópsky kapitálový fond pre investície do infraštruktúry v sektoroch dopravy, energetiky a obnoviteľných zdrojov. EÚ investovala do fondu Marguerite 80 miliónov EUR z rozpočtu projektov TEN-T z celkového vyčleneného objemu fondu 710 miliónov EUR (cieľový objem: 1,5 miliardy EUR). Ďalšími investormi sú verejné banky, fond je však otvorený aj účasti súkromných investorov. Investície sa vykonávajú pari passu. Fond sa snaží investovať celkovú sumu rovnajúcu sa 3,5-násobku príspevku EÚ do projektov TEN-T. Fond bol zriadený ako regulovaný a špecializovaný investičný nástroj podľa luxemburského práva. Komisia, zastupujúca EÚ, má zastúpenie v dozornom orgáne zodpovednom za stanovenie celkovej stratégie fondu, nezapája sa však do každodenného riadenia fondu, ani do jednotlivých investičných rozhodnutí, pretože to je úlohou správnej rady a investičného výboru fondu. Všetky rozhodnutia sa musia prijímať v súlade s investičnou politikou fondu, ktorá bola ustanovená spolu s Komisiou. 11. Dlhové nástroje na úrovni EÚ (záruky/rozdelenie rizika): CIP-SMEG, RSFF, LGTT 12. Finančný nástroj s rozdelením rizika (RSFF) Finančný nástroj s rozdelením rizika je zameraný na podporu financovania rizikových projektov v oblasti výskumu, vývoja a inovácií predkladaných subjektmi verejného a súkromného sektora, ktoré majú sťažený prístup ku kapitálovým trhom. Nástroj vyvinuli spoločne Komisia a EIB s cieľom rozdeliť riziko spojené s priamymi úvermi banky alebo zárukami za úvery určené na podporu investícií do výskumu, vývoja a inovácií v tematicky prioritných oblastiach 7. rámcového programu v oblasti výskumu a technického rozvoja. Zlúčenie príspevku EÚ vo výške 1 miliardy EUR z rozpočtu 7. rámcového programu a príspevku EIB vo výške 1 miliardy EUR z vlastných zdrojov poskytuje kapitálovú rezervu na krytie potenciálnych strát pri financovaní úverov v odhadovanej výške 10 miliárd EUR v období rokov 2007 – 2013. Na základe vlastného finančného hodnotenia a v súlade s usmerneniami o politike úverového rizika posudzuje EIB (podľa jednotlivých projektov) úroveň finančných rizík, pre ktoré má vyhradiť kapitál na zabezpečenie a poskytovanie (na očakávané aj neočakávané straty) v súlade s bežnými bankovými postupmi, a vyžaduje od EÚ príspevok na zabezpečenie a poskytovanie kapitálu. Komisia je zastúpená v riadiacom výbore nástroja RSFF, ktorý dozerá na zavedenie nástroja podľa cieľov politiky nástroja. 13. CIP – Záručný fond pre MSP (SMEG) Záručný fond pre MSP (SMEG) s rozpočtom 500 miliónov EUR poskytuje protizáruky vnútroštátnym systémom záruk, ako aj priame záruky finančným sprostredkovateľom s cieľom zvýšiť a zlepšiť dlhové financovanie MSP. Fond SMEG riadi Európsky investičný fond (EIF) v mene Komisie (zastupujúcej EÚ). Finanční sprostredkovatelia podporovaní zárukami EÚ zase poskytujú dlhové financovanie MSP a prenášajú výhodu záruk na konečných príjemcov, napríklad prijímaním vyššieho rizikového profilu alebo menšej zábezpeky, ako aj nižšími úrokovými sadzbami alebo poskytovaním podobných výhod v porovnaní so svojimi bežnými finančnými činnosťami. V rámci fondu SMEG sa zaručuje časť každej individuálnej transakcie, zvyčajne vo výške 50 % (záručná miera). Celková expozícia rozpočtu EÚ je však obmedzená zmluvne dohodnutým maximálnym stropom portfóliových strát (horná hranica). 14. Nástroj na poskytovanie záruk za úvery na dopravné projekty v rámci TEN-T (LGTT) Nástroj na poskytovanie záruk za úvery na dopravné projekty v rámci TEN-T (LGTT) je zameraný na sprostredkovanie väčšej účasti súkromného sektora na financovaní projektov transeurópskej dopravnej siete (TEN-T). Pritiahnutie financovania súkromného sektora do kľúčových európskych dopravných projektov môže byť náročné z dôvodu relatívne vysokej úrovne nestálosti príjmov v počiatočných fázach týchto projektov. Nástroj LGTT čiastočne pokrýva toto príjmové riziko a následne zlepšuje finančnú životaschopnosť projektov TEN-T. Nástroj LGTT sa financuje hlavným príspevkom vo výške 500 miliónov EUR z rozpočtu EÚ. Záruka v podobe nástroja LGTT sa vydáva v podstate v prospech komerčných bánk, ktoré projektu poskytujú nástroj pohotovostnej likvidity. Takýto nástroj pohotovostnej likvidity môže využiť projektová spoločnosť v prípade neočakávaného poklesu príjmov projektu súvisiacich s dopravou/využívaním počas počiatočného prevádzkového obdobia s cieľom poistiť služby prioritných dlhových nástrojov. Z hľadiska riadenia je Komisia zastúpená v riadiacom výbore nástroja. Úlohou riadiaceho výboru je vyhodnocovať pokrok a dosiahnuté strategické výsledky nástroja LGTT, ako aj odporúčať kroky na ich dosiahnutie. 15. Nástroje kombinujúce dlhovú podporu a podporu vlastného imania 16. Európsky nástroj mikrofinancovania Progress (EPMF) V najnovších inovatívnych finančných nástrojoch na úrovni EÚ boli zavedené štruktúry kombinujúce dlhovú podporu a podporu vlastného imania. Európsky nástroj mikrofinancovania Progress (EPMF) zriadený v roku 2010 pozostáva z dvoch častí: 1) záručného nástroja pre poskytovateľov mikroúverov (t. j. úverov do výšky 25 000 EUR, a to najmä zraniteľným skupinám, ktorým hrozí riziko sociálneho vylúčenia, na účely založenia malých komerčných prevádzok) a 2) štruktúrovaného investičného nástroja zriadeného podľa luxemburského práva, Európskeho nástroja mikrofinancovania Progress, v rámci ktorého sa ponúkajú prednostné úvery, podriadené úvery (financovanie podriadené prednostným veriteľom), úvery s rozdeleným rizikom (prednostné úvery kombinované s účasťou na riziku v portfóliu mikroúverov) a majetková účasť pre poskytovateľov mikroúverov. EÚ do tohto nástroja investovala 100 miliónov EUR. Záručnému nástroju je pridelený rozpočet vo výške 25 miliónov EUR. Maximálna záručná miera je 75 % súvisiaceho portfólia mikroúveru alebo záruky, pričom v prípade každého garantovaného portfólia je dohodnutá aj horná hranica na základe očakávaných kumulatívnych strát portfólia. Maximálna zodpovednosť nástroja EPMF je stanovená na 20 % každého garantovaného portfólia. Investormi Európskeho fondu mikrofinancovania Progress sú EÚ (zastúpená Komisiou) a EIB, riadiacou spoločnosťou je EIF. EÚ vlastní podriadené akcie, čo znamená, že v dohodnutej maximálnej výške nesie prvé čisté straty, ktoré majú vplyv na aktíva fondu, pričom EIB sa ako vlastník nadriadených akcií chráni proti stratám, ktoré prinášajú podriadené akcie. 17. Európsky fond pre energetickú účinnosť (EEEF) Európsky fond pre energetickú účinnosť (EEEF) bol zriadený tento rok z nespotrebovaných prostriedkov z Európskeho energetického programu pre oživenie. Tento fond je štruktúrovaným finančným nástrojom zriadeným podľa luxemburského práva s cieľom investovať priamo do menších projektov v oblasti energetickej účinnosti a obnoviteľných zdrojov energie, ktoré realizujú miestne orgány, alebo investovať do týchto projektov nepriamo prostredníctvom finančných inštitúcií. Z tohto fondu sa bude podporovať najmä rozvoj energetických spoločností. EÚ zastúpená Európskou komisiou investuje 125 miliónov EUR do podriadenej tranže fondu, zatiaľ čo EIB 75 miliónov EUR a talianska spoločnosť Cassa Depositi e Prestiti (CDP) 60 miliónov EUR do mezanínovej a najvyššej tranže. Investičným manažérom fondu bude Deutsche Bank, ktorá investovala 5 miliónov EUR do mezanínovej tranže. Cieľový objem fondu je 500 až 600 miliónov EUR. 18. Štrukturálne fondy Členské štáty a riadiace orgány majú možnosť využiť časť zdrojov z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) a Európskeho sociálneho fondu (ESF) na podporu nástrojov finančného inžinierstva. Zdroje fondu EFRR sú určené primárne na podporu podnikov (najmä MSP), mestského rozvoja a obnovy, energetickej účinnosti a využívanie energie z obnoviteľných zdrojov v budovách, zatiaľ čo fond ESF sa využíva na podporu samostatnej zárobkovej činnosti, začatia podnikania a mikropodnikov. Takmer všetky členské štáty dnes zavádzajú rôzne dlhové nástroje (úvery a záruky) alebo nástroje vlastného imania minimálne v aspoň jednej z týchto oblastí, a to buď priamo poskytovaním zdrojov z operačného programu do fondu rizikového kapitálu, úverového alebo záručného fondu, alebo prostredníctvom holdingových fondov zriaďovaných na investovanie do rôznych fondov. Nástroje sa zavedú prostredníctvom rôznych modelov riadenia a právnych štruktúr typických pre každý členský štát alebo región. V mnohých prípadoch sa nástroje využívajú prostredníctvom investovania do holdingových fondov. V rámci iniciatívy JESSICA (Spoločná európska podpora pre udržateľné investície v mestských oblastiach) realizuje holdingové fondy EIB. V rámci iniciatívy JEREMIE (Spoločné európske zdroje pre mikropodniky až stredné podniky) realizuje holdingové fondy vo všeobecnosti EIF a široké spektrum vnútroštátnych alebo regionálnych inštitúcií. Vo všeobecnosti platí, že v závislosti od oblastí zásahu môže EIB alebo EIF získať mandát na vykonávanie úloh holdingového fondu prostredníctvom priameho pridelenia zmluvy členskými štátmi alebo riadiacimi orgánmi. Vykonávaním operácií organizovaných prostredníctvom holdingového fondu sa môžu poveriť aj iné finančné inštitúcie, a to buď na základe verejného obstarávania alebo grantu. 19. Nástroje vonkajšej politiky v predvstupovej oblasti Investičný rámec pre západný Balkán (WBIF) bol zavedený v roku 2009 ako spoločná iniciatíva Európskej komisie a Rozvojovej banky Rady Európy, Európskej banky pre obnovu a rozvoj (EBRD) a EIB, pričom sa v ňom zhromaždili grantové zdroje s cieľom multiplikácie úverov na financovanie prioritnej infraštruktúry v krajinách západného Balkánu a na financovanie MSP a energetickej účinnosti. Fond WBIF poskytuje grantové zdroje na projekty, ktoré budú pravdepodobne podporené úvermi z partnerských bánk, na prípravu projektov, zrýchlenie súčasných úverov alebo umožnenie projektov prekonaním nedostatočného financovania. Príkladom využívania inovatívnych finančných nástrojov v predvstupovej oblasti je Európsky fond pre juhovýchodnú Európu (EFSE), ktorý ponúka dlhodobé financovanie kvalifikovaným miestnym finančným inštitúciám v krajinách juhovýchodnej Európy a južného Kaukazu. Fondy sa využívajú na poskytovanie záruky súkromným investorom a na poskytnutie pákového efektu pre ich kapitál vo väčšom meradle na účely rozvoja (podnikateľské úvery pre mikropodniky a malé podniky, úvery pre vidiecke podniky, úvery na bývanie pre súkromné domácnosti s nízkymi príjmami a obmedzeným prístupom k finančným službám miestnych finančných inštitúcií). Fond EFSE vychádza z modelu verejno-súkromných partnerstiev, ktorý iniciovala nemecká KfW Entwicklungsbank. Investormi fondu sú Komisia (zastupujúca EÚ), ktorá investovala 120 miliónov EUR, ďalší verejní darcovia a medzinárodné finančné inštitúcie vrátane EIB a EBRD. [1] KOM(2011) 206. [2] KOM(2011) 500 „Rozpočet stratégie Európa 2020“. [3] KOM(2010) 700 „Preskúmanie rozpočtu EÚ“. [4] KOM(2010) 2020 „EURÓPA 2020 Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu“. [5] KOM(2010) 260. V návrhu sa vychádza z predpokladu, že nariadenie o rozpočtových pravidlách má obsahovať základné zásady a základné pravidlá rozpočtového a finančného hospodárenia, pričom podrobnosti sa určia vo vykonávacích pravidlách (alebo, podľa novej zmluvy, v delegovanom akte nahrádzajúcom súčasné vykonávacie pravidlá, ktorého návrh ešte nebol predložený) a v právnych nástrojoch bez právnej záväznosti, tzv. soft law, akými sú napríklad interné usmernenia. [6] KOM(2009) 615. Mobilizovanie súkromných a verejných investícií na zotavenie a dlhodobú štrukturálnu zmenu: rozvíjanie verejno-súkromných partnerstiev. [7] Štúdia zadaná Výborom Európskeho parlamentu pre rozpočet: The implications of EIB and EBRD co-financing for the EU budget (Dôsledky spolufinancovania EIB a EBRD pre rozpočet EÚ), máj 2011. [8] Odpoveď Európskeho dvora audítorov na oznámenie Komisie s názvom Reformujeme rozpočet, meníme Európu , stanovisko č. 1/2010 : Zlepšovanie finančného hospodárenia s rozpočtom Európskej únie: riziká a výzvy, a Audit Záručného fondu pre MSP . [9] Audit Záručného fondu pre MSP , osobitná správa Európskeho dvora audítorov č. 4/2011, Záverečné hodnotenie programu pre podnikanie a inovácie (apríl 2011), Centre for Strategy & Evaluation Services a EIM Business and Policy Research, Kombinované hodnotenie ex ante a posúdenie vplyvu nástupcu programu pre podnikanie a inovácie v rámci rámcového programu pre konkurencieschopnosť a inovácie na obdobie rokov 2007 – 2013 (máj 2011), Economisti Associati v spolupráci s EIM Business & Policy Research, The Evaluation Partnership, Centre for Strategy and Evaluation Services a Centre for European Policy Studies, Verejná konzultácia na tému budúcej podpory EÚ v oblasti konkurencieschopnosti a inovácií (2011), Strednodobé hodnotenie nástroja s rozdelením rizika (RSFF) , správa skupiny nezávislých expertov (júl 2010), ako aj štúdia výboru COBU uvedená v poznámke pod čiarou č. 6. [10] V oblasti mikrofinancovania sa prvé kroky na zavedenie súdržnejšieho prístupu prijali v podobe odsúhlasenia usmernení o prideľovaní pre dohody podpísané medzi EIF a poskytovateľmi mikrofinancovania. V budúcom viacročnom finančnom rámci sa mikrofinančná podpora na úrovni EÚ pre mikropodniky so sídlom v EÚ sústredí na budovanie inštitúcií a kapacít v jednom nástroji v rámci programu Únie v oblasti sociálnej zmeny a inovácie. [11] KOM(2011) 609 [12] Podrobnosti sú uvedené v oddiele 3.1. prílohy. [13] Komisia má v úmysle zvýšiť podiel na najmenej 20 % s príspevkom z rôznych politík v závislosti od výsledku posúdenia vplyvu. Rámcom pre inovatívne finančné nástroje by sa malo prispieť k nízkouhlíkovej Európe odolnej voči zmene klímy a k sledovaniu významnosti výdavkov z rozpočtu EÚ pre klímu prostredníctvom týchto nástrojov, ako je uvedené v KOM (2011)500.