SK Úradný vestník Európskej únie C 377/1

OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE A DVORU AUDÍTOROV

Konsolidovaná ročná účtovná závierka Európskej únie za rozpočtový rok 2014

(2015/C 377/01)

OBSAH

FINANČNÝ VÝKAZ – DISKUSIA A ANALÝZA 2

VYHLÁSENIE KU KONSOLIDOVANEJ ÚČTOVNEJ ZÁVIERKE 22

KONSOLIDOVANÉ FINANČNÉ VÝKAZY A VYSVETĽUJÚCE POZNÁMKY 23

SÚVAHA 24

VÝKAZ FINANČNÝCH VÝSLEDKOV 25

VÝKAZ PEŇAŽNÝCH TOKOV 26

VÝKAZ ZMIEN V ČISTÝCH AKTÍVACH 27

POZNÁMKY K FINANČNÝM VÝKAZOM 28

SÚHRNNÉ SPRÁVY O PLNENÍ ROZPOČTU A POZNÁMKY 99

FINANČNÝ VÝKAZ – DISKUSIA A ANALÝZA

1. EÚ: INŠTITUCIONÁLNE RIADENIE A OPERÁCIE

Európska únia (EÚ) predstavuje hospodárske a politické partnerstvo 28 európskych krajín. Bola založená v roku 1993 Maastrichtskou zmluvou a je nástupcom Európskeho spoločenstva, Európskeho spoločenstva uhlia a ocele (ESUO) a Euratomu. Najnovšia veľká zmena ústavného základu EÚ, Lisabonskej zmluvy, nadobudla platnosť 1. decembra 2009.

Fungovanie EÚ sa opiera o zásadu právneho štátu. To znamená, že každý krok, ktorý EÚ podnikne, je založený na zmluvách, ktoré všetky členské štáty EÚ dobrovoľne a demokraticky schválili. Má jedinečné inštitucionálne usporiadanie:

— európski občania priamo volia poslancov Európskeho parlamentu (EP),

— hlavné priority Únie určuje Európska rada, ktorá združuje vedúcich predstaviteľov na úrovni jednotlivých štátov a na európskej úrovni,

— jednotlivé vlády obhajujú záujmy svojich krajín na pôde Rady Európskej únie (ďalej len „Rada“),

— záujmy EÚ ako celku zastupuje Európska komisia (ďalej len „Komisia“), ktorej predsedu volí EP a jeho členov navrhujú na vymenovanie vlády jednotlivých štátov po vzájomnej dohode so zvoleným predsedom, pričom s celkovým zložením Komisie musí súhlasiť Európsky parlament.

EÚ má vlastný právny poriadok, ktorý je oddelený od medzinárodného práva a tvorí neoddeliteľnú súčasť právnych systémov členských štátov. Právny poriadok EÚ sa opiera o vlastné nezávislé pramene práva. Keďže sú tieto zdroje odlišného charakteru, bolo treba vytvoriť medzi nimi hierarchiu. Primárne právo stojí na vrchole tejto hierarchie a predstavujú ho zmluvy. Po nich nasledujú medzinárodné dohody, ktoré uzavrela EÚ, všeobecné právne zásady a sekundárne právo, ktoré je založené na zmluvách.

Zdroje práva EÚ a ich hierarchia:

— Zmluva o Európskej únii (Zmluva o EÚ), Zmluva o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), Charta základných práv Európskej únie, ostatné zmluvy a protokoly,

— medzinárodné dohody,

— všeobecné zásady práva Únie,

— sekundárne právo.

Inštitucionálne riadenie EÚ tvoria inštitúcie, agentúry a iné orgány EÚ, ktoré sú uvedené v poznámke 10 v rámci poznámok k finančným výkazom. Hlavnými inštitúciami zodpovednými za formulovanie politík a prijímanie rozhodnutí sú: Európsky parlament, Európska rada, Rada a Komisia.

Európsky parlament

EP je dôležitým fórom pre politické diskusie a prijímanie rozhodnutí na úrovni EÚ. Členovia EP sú priamo volení voličmi vo všetkých členských štátoch, aby pri tvorbe právnych predpisov EÚ reprezentovali záujmy občanov a aby zabezpečili demokratické fungovanie ostatných inštitúcií EÚ.

V priebehu rokov a na základe postupných zmien v európskych zmluvách získal EP značné legislatívne a rozpočtové právomoci, ktoré mu spolu so zástupcami vlád členských štátov v Rade umožňujú určovať smer, ktorým sa európsky projekt uberá. Pritom sa EP snaží presadzovať demokraciu a ľudské práva – nielen v Európe, ale aj na celom svete.

V rámci ročného rozpočtového postupu má EP rovnocenné postavenie s Radou. Je zapojený do rozpočtového postupu od prípravnej fázy až po prijatie rozpočtu – konkrétne stanovuje všeobecné usmernenia a typy výdavkov. Zostavuje rozpočet s Radou a monitoruje jeho vykonávanie. EP udeľuje absolutórium na plnenie rozpočtu EÚ na základe odporúčania Rady. Európsky parlament musí súhlasiť s viacročným finančným rámcom (VFR), ktorý zabezpečuje, aby sa výdavky Únie vynakladali riadnym spôsobom a v rámci obmedzení jej vlastných zdrojov. Súčasným predsedom EP je Martin Schulz.

Európska rada a Rada Európskej únie

Európska rada, ktorú tvoria hlavy štátov alebo predsedovia vlád členských štátov, predseda Európskej rady a predseda Komisie, zabezpečuje podnet potrebný na rozvoj Európskej únie a určuje všeobecné politické smerovanie a priority. V súčasnosti je predsedom Európskej rady Donald Tusk.

Spolu s EP je Rada inštitúciou, ktorá prijíma právne predpisy EÚ vo forme nariadení a smerníc a tiež prijíma rozhodnutia a nezáväzné odporúčania. Radu tvoria zástupcovia každého členského štátu na ministerskej úrovni, ktorí sú splnomocnení zaviazať vládu tohto členského štátu prostredníctvom hlasovania v jeho mene. S výnimkou zloženia Rady pre zahraničné veci Rade predsedá zástupca členského štátu, ktorý vykonáva predsedníctvo Únie na základe zásady rovnosti rotácie každých šesť mesiacov. Výbor zložený zo stálych predstaviteľov vlád členských štátov (Coreper) pripravuje prácu Rady.

V rozsahu svojich právomocí Rada prijíma rozhodnutia kvalifikovanou väčšinou s výnimkou prípadov, keď zmluvy stanovujú inak (napr. jednomyseľnosť alebo jednoduchú väčšinu). Rada je jednou z dvoch zložiek (druhou je Európsky parlament) rozpočtového orgánu, ktorý schvaľuje rozpočet EÚ. Rada tiež v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom a jednomyseľne prijíma rozhodnutia, ktorými sa stanovujú ustanovenia vzťahujúce sa na systém vlastných zdrojov a VFR. Tieto predpisy musí v EP odsúhlasiť väčšina jeho členov. Posledný VFR (2014 – 2020) Rada prijala v novembri 2013.

Európska komisia

Európska komisia je výkonný orgán EÚ. Zastupuje záujmy EÚ ako celku (nie záujmy jednotlivých štátov).

Hlavné úlohy Komisie:

— predkladať návrhy právnych predpisov, ktoré následne prijímajú spoluzákonodarcovia – Európsky parlament a Rada,

— presadzovať právo EÚ (v prípade potreby s pomocou Súdneho dvora EÚ),

— určovať ciele a priority činností, ktoré sú uvedené v ročnom pracovnom programe Komisie, a pracovať na ich dosiahnutí,

— riadiť a vykonávať politiku EÚ a spravovať a plniť jej rozpočet,

— zastupovať Úniu na medzinárodnej scéne (napr. pri rokovaniach o obchodných dohodách medzi EÚ a inými štátmi).

Nový tím 28 komisárov (jeden z každého členského štátu EÚ) sa vymenúva každých päť rokov. Kandidáta na predsedu Komisie navrhuje Európskemu parlamentu Európska rada, ktorá rozhoduje kvalifikovanou väčšinou a zohľadňuje výsledky volieb do EP. Predsedu Komisie zvolí EP väčšinou svojich členov (čo zodpovedá minimálne 376 zo 751 hlasov). Po voľbách vyberie novozvolený predseda 27 ďalších členov Komisie na základe návrhov členských štátov. S konečným zoznamom kandidátov na členov Komisie musí potom súhlasiť zvolený predseda a Rada. Komisia ako celok musí získať súhlas Parlamentu. Predtým sa kandidáti na členov Komisie posudzujú v rôznych výboroch EP. Funkčné obdobie súčasnej Komisie bude trvať do 31. októbra 2019. Jej predsedom je Jean-Claude Juncker.

Priority súčasnej Komisie: 1. zamestnanosť, rast a investície; 2. jednotný digitálny trh; 3. energetická únia a klíma; 4. vnútorný trh; 5. hospodárska a menová únia; 6. dohoda o voľnom obchode s USA; 7. spravodlivosť a základné práva; 8. migrácia; 9. EÚ ako globálny aktér a 10. demokratická zmena.

Zamestnanci Komisie pracujú v rámci odborov, ktoré sú známe ako generálne riaditeľstvá (GR) alebo útvary, pričom každý z nich je zodpovedný za určitú oblasť politiky a na jeho čele stojí generálny riaditeľ. GR navrhujú právne predpisy, ale ich návrhy sa stávajú oficiálnymi až po tom, ako ich prijme kolégium komisárov (28 komisárov). Generálne riaditeľstvá tiež riadia iniciatívy financovania na úrovni EÚ, vykonávajú verejné konzultácie a komunikačné činnosti.

Komisia riadi aj niekoľko výkonných agentúr, ktoré pomáhajú s riadením programov EÚ.

2. INICIATÍVY A STRATÉGIE KOMISIE

Nová Komisia, ktorá nastúpila do úradu v novembri 2014, vymedzila svoj pracovný program na rok 2015 a nové iniciatívy Komisie do roku 2019. V pracovnom programe sú stanovené plány Komisie a určujú sa tu opatrenia, ktoré budú mať pozitívny účinok na zamestnanosť, rast a investície v roku 2015. Tento program sa zameriava na obmedzený súbor konkrétnych nových iniciatív, ako napríklad:

Ďalšie posilnenie zamestnanosti, rastu a investícií:

— investičná ofenzíva v objeme 315 mld. EUR: ide o legislatívnu činnosť nadväzujúcu na plán, ktorý bol oznámený na konci roka 2014, týkajúcu sa uvoľnenia verejných a súkromných investícií do reálnej ekonomiky počas nasledujúcich troch rokov,

— podpora začlenenia do trhu práce a zamestnateľnosti a

— revízia stratégie Európa 2020.

Balík v oblasti jednotného digitálneho trhu:

— vytvorenie podmienok pre živú, digitálnu ekonomiku a spoločnosť, a to doplnením regulačného prostredia v oblasti telekomunikácií,

— modernizácia pravidiel týkajúcich sa autorských práv,

— zjednodušenie pravidiel pre spotrebiteľov pri online a digitálnych nákupoch,

— zvyšovanie kybernetickej bezpečnosti a

— uplatňovanie hľadiska digitalizácie.

Odolná energetická únia uplatňujúca výhľadovú politiku v oblasti zmeny klímy:

— vytvorenie európskej energetickej únie: zaistenie bezpečnosti dodávok energie, ďalšia integrácia vnútroštátnych trhov s energiou, zníženie európskeho dopytu po energii a dekarbonizácia energetického mixu a

— mnohostranná reakcia na zmenu klímy.

Hlbší a spravodlivejší vnútorný trh:

— stratégia vnútorného trhu,

— balík v oblasti mobility práce,

— akčný plán únie kapitálových trhov,

— rámec riešenia krízových situácií finančných inštitúcií a

— balík v oblasti leteckej dopravy.

Obchodné a investičné stratégie na podporu zamestnanosti a rastu

Priestor spravodlivosti a základné práva:

— pristúpenie EÚ k Európskemu dohovoru o ľudských právach a

— európsky program v oblasti bezpečnosti.

Nová politika v oblasti migrácie:

— vypracovanie nového prístupu k legálnej migrácii, aby sa z EÚ stala atraktívna destinácia pre talentovaných a zručných ľudí, a

— zlepšenie riadenia migrácie do EÚ prostredníctvom intenzívnejšej spolupráce s tretími krajinami, solidarity medzi našimi členskými štátmi a boja proti obchodovaniu s ľuďmi.

Silnejší globálny aktér:

— európska susedská politika a

— ciele trvalo udržateľného rozvoja po roku 2015.

Spravodlivé daňové prostredie:

— akčný plán týkajúci sa opatrení zameraných na boj proti daňovým únikom a daňovým podvodom vrátane opatrení na úrovni EÚ zameraných na prechod na systém, na základe ktorého bude krajina, kde sa vytvára zisk, aj krajinou zdanenia, vrátane automatickej výmeny informácií o záväzných daňových stanoviskách a stabilizácie základov daní z príjmu právnických osôb, a

— povinná výmena informácií o záväzných daňových stanoviskách.

Únia demokratickej zmeny:

— dohoda EÚ o lepšej tvorbe práva,

— povinný register transparentnosti a

— preskúmanie procesu rozhodovania o geneticky modifikovaných organizmoch.

Hlbšia hospodárska a menová únia: pokračujúce úsilie podporovať hospodársku stabilitu a prilákať investorov do Európy.

Pri príprave pracovného programu Komisia preskúmala okolo 450 návrhov, ktoré boli predložené Európskemu parlamentu a Rade, a navrhuje stiahnuť alebo zmeniť 80 z nich. Stiahnutie niektorých sa navrhuje, pretože nezodpovedajú novým prioritám Komisie. Komisia je však v mnohých prípadoch pevne odhodlaná dosiahnuť ciele týchto návrhov. Lenže návrhy nemajú nijaký význam, ak iba ležia na rokovacom stole alebo ak sa v priebehu rokovaní zmenili natoľko, že už nemôžu splniť svoj pôvodný účel. V takom prípade Komisia navrhne nové, lepšie spôsoby dosiahnutia týchto cieľov.

3. ROZPOČET EÚ: OD ZOSTAVENIA K ABSOLUTÓRIU

3.1. Rozpočet a financovanie

VFR sa skladá z okruhov, pričom pre každý je stanovený ročný limit pre viazané rozpočtové prostriedky. Súčet stropov všetkých okruhov tvorí celkový strop viazaných rozpočtových prostriedkov. Z rozpočtu EÚ sa financuje široká škála politík a programov v celej EÚ. Komisia realizuje v každej oblasti konkrétne programy, činnosti a projekty v súlade s prioritami stanovenými Európskym parlamentom a Radou vo viacročnom finančnom rámci (VFR). Priame prepojenie medzi ročným rozpočtom a politikami EÚ je zabezpečené prostredníctvom zostavovania rozpočtu podľa činností (ABB). Rozpočtová nomenklatúra podľa druhu činností umožňuje presnú identifikáciu oblastí politiky EÚ a celkového objemu zdrojov pridelených každej z týchto oblastí. Rozpočet zostavuje Komisia a zvyčajne ho v polovici decembra schvaľuje Parlament a Rada v súlade s postupom stanoveným v článku 314 ZFEÚ. Podľa zásady vyrovnanosti rozpočtu sa celkové príjmy musia rovnať celkovým výdavkom za daný rozpočtový rok.

EÚ má dva hlavné zdroje financovania: príjmy z vlastných zdrojov a iné príjmy. Príjmy z vlastných zdrojov predstavujú drvivú väčšinu financovania EÚ a plynú EÚ automaticky, čo jej umožňuje financovať rozpočet bez toho, aby boli potrebné ďalšie rozhodnutia vnútroštátnych orgánov. Celková suma vlastných zdrojov potrebná na financovanie rozpočtu je určená rozdielom celkových výdavkov a iných príjmov. Celková výška vlastných zdrojov nemôže prekročiť 1,23 % hrubého národného dôchodku (HND) EÚ. Vlastné zdroje možno rozdeliť na tradičné vlastné zdroje (ako sú clá), vlastný zdroj založený na dani z pridanej hodnoty (DPH) a vlastný zdroj založený na hrubom národnom dôchodku (HND). Iné príjmy plynúce z činností EÚ (napr. pokuty za porušovanie pravidiel hospodárskej súťaže) predstavujú zvyčajne menej ako 10 % celkových príjmov.

Vo všeobecnosti si EÚ nesmie požičiavať peniaze na financovanie svojho rozpočtu na kapitálových trhoch ani od finančných inštitúcií.

3.2. Ako sa spravuje a čerpá rozpočet EÚ

Primárne operačné výdavky

Operačné výdavky EÚ pokrývajú rôzne okruhy VFR a majú rôzne formy v závislosti od toho, ako sa riadia. Od roku 2014 Komisia klasifikuje svoje výdavky takto:

Priame hospodárenie: rozpočet plnia priamo útvary Komisie.

Nepriame hospodárenie: v týchto prípadoch Komisia deleguje úlohy súvisiace s plnením rozpočtu na subjekty, na ktoré sa vzťahuje právo EÚ alebo vnútroštátne právo, ako sú agentúry EÚ.

Zdieľané hospodárenie: pri tejto metóde sa úlohy súvisiace s plnením rozpočtu delegujú na členské štáty. Asi 80 % výdavkov sa spravuje týmto spôsobom, a to v takých oblastiach, ako sú poľnohospodárske výdavky a štrukturálne opatrenia.

Jednotliví účastníci finančných operácií v rámci Komisie

Kolégium komisárov nesie spoločnú politickú zodpovednosť, v skutočnosti však samo nevykonáva právomoci súvisiace s plnením rozpočtu, ktoré sú mu zverené. Tieto úlohy deleguje každý rok na jednotlivých úradníkov, ktorí zodpovedajú kolégiu a riadia sa nariadením o rozpočtových pravidlách a služobným poriadkom. Príslušní zamestnanci – spravidla generálni riaditelia a vedúci útvarov – sú známi ako „povoľujúci úradníci vymenovaní delegovaním“. Tieto osoby môžu následne delegovať úlohy súvisiace s plnením rozpočtu na „povoľujúcich úradníkov vymenovaných subdelegovaním“.

Zodpovednosť povoľujúcich úradníkov sa vzťahuje na celý proces hospodárenia, a to od stanovenia toho, čo je potrebné urobiť v záujme dosiahnutia politických cieľov vymedzených inštitúciou, až po riadenie prebiehajúcich činností tak z operačného, ako aj rozpočtového hľadiska. Od každého povoľujúceho úradníka sa vyžaduje, aby pripravil výročnú správu o činnosti týkajúcu sa činností, za ktoré je zodpovedný a v ktorej informuje o výsledkoch politiky a vyjadruje primeranú istotu, že zdroje pridelené na činnosti uvedené v tejto správe sa použili na zamýšľané účely a v súlade so zásadami riadneho finančného hospodárenia a že zavedené kontrolné postupy poskytujú potrebné záruky, pokiaľ ide o zákonnosť a riadnosť príslušných operácií. Na základe článku 66 nariadenia o rozpočtových pravidlách Komisia predkladá súhrnnú správu o jednotlivých výročných správach o činnosti Európskemu parlamentu a Rade, v ktorom Komisia na seba preberá celkovú politickú zodpovednosť za správu rozpočtu EÚ v súlade s článkom 317 ZFEÚ. Uvedená správa a výročné správy o činnosti sú k dispozícii na stránke: http://ec.europa.eu/atwork/planning-and-preparing/synthesis-report/index_sk.htm.

Účtovník vykonáva platobné príkazy a príkazy na vymáhanie vystavené povoľujúcimi úradníkmi a je zodpovedný za správu pokladnice, stanovenie pravidiel a metód účtovania, validovanie systémov účtovníctva, vedenie účtov a zostavovanie ročnej účtovnej závierky inštitúcie. Okrem toho sa od účtovníka požaduje, aby podpísal účtovnú závierku spolu s vyhlásením, že poskytuje pravdivý a skutočný obraz o finančnej situácii, o výsledkoch operácií a peňažných tokoch zo všetkých podstatných hľadísk.

Záväzok čerpať prostriedky z rozpočtu EÚ

Pred uzavretím právneho záväzku (napríklad zmluvy alebo dohody o grante) s treťou stranou musí v ročnom rozpočte existovať rozpočtový riadok, ktorý povoľuje príslušnú činnosť. V rozpočtovom riadku musí byť zároveň dostatok finančných prostriedkov na pokrytie výdavkov. Ak sú tieto podmienky splnené, požadované finančné prostriedky musia byť v rozpočte vyčlenené prostredníctvom rozpočtového záväzku v účtovnom systéme a až potom môže vzniknúť právny záväzok. Z rozpočtu EÚ nemožno vynaložiť žiadne finančné prostriedky, pokiaľ povoľujúci úradník neprijal rozpočtový záväzok.

Po schválení sa rozpočtový záväzok zaznamená do účtovného systému pre rozpočet a následne dochádza k zodpovedajúcemu vykonaniu rozpočtových prostriedkov. Nemá to však žiadny dosah na finančné výkazy (ani hlavnú účtovnú knihu), keďže ešte nevznikli žiadne výdavky.

Vykonanie platby

Komisia je účastníkom systému SWIFT (Spoločnosť pre celosvetovú medzibankovú finančnú telekomunikáciu) a vykonáva viac ako 2 milióny platieb ročne. Žiadna platba sa nesmie realizovať, pokiaľ rozpočtový záväzok nebol schválený povoľujúcim úradníkom, ktorý je zodpovedný za predmetnú operáciu.

Predbežné financovanie je platba, ktorej účelom je poskytnúť príjemcovi zálohovú platbu, t. j. počiatočnú hotovosť. Môže byť rozdelené na niekoľko platieb počas obdobia stanoveného v príslušnom právnom záväzku. V prípade, že príjemcovi nevznikli oprávnené výdavky, je povinný túto zálohovú platbu, ktorá mu bola v rámci predbežného financovania poskytnutá, vrátiť EÚ. Poskytnuté predbežné financovanie teda nie je definitívnym výdavkom, pokiaľ nie sú splnené príslušné podmienky, a preto je v čase realizácie počiatočnej platby vykázané v súvahe EÚ ako aktívum.

Príslušnému orgánu EÚ sa predloží žiadosť o náhradu nákladov, na základe ktorej sa má preukázať, že príjemca vynaložil sumu predbežného financovania v súlade s právnym záväzkom. Frekvencia prijímania týchto žiadostí o náhradu nákladov sa počas roka mení v závislosti od druhu financovanej akcie a podmienok.

Kritériá oprávnenosti sú definované v základnom akte, vo výzve na predkladanie návrhov, v ďalších materiáloch pre príjemcov grantov a/alebo v ustanoveniach dohôd o grante alebo v rozhodnutí o grante. Po posúdení sa oprávnené sumy zahrnú do výdavkov a príjemca je informovaný o prípadných neoprávnených sumách.

Nariadenie o rozpočtových pravidlách a iné uplatniteľné právne predpisy, najmä v oblasti poľnohospodárskej politiky a politík súdržnosti, oprávňujú vykonávať kontrolu výdavkov aj mnoho rokov po ich vzniku. V prípade zistenia chýb, nezrovnalostí alebo podvodu sa pristupuje k finančným opravám alebo k vymáhaniu prostriedkov (pozri poznámku 6 v rámci poznámok k finančným výkazom).

3.3. Finančné výkazníctvo a zodpovednosť

Konsolidovaná ročná účtovná závierka EÚ poskytuje informácie o činnosti inštitúcií, agentúr a ostatných orgánov EÚ z hľadiska rozpočtu a akruálneho účtovníctva. Táto účtovná závierka neobsahuje účtovné závierky členských štátov.

Ročná účtovná závierka EÚ pozostáva z dvoch samostatných častí, ktoré sú vzájomne prepojené:

a) finančných výkazov a

b) správ o plnení rozpočtu, ktoré obsahujú podrobné informácie o plnení rozpočtu.

Zodpovednosťou účtovníka Komisie je pripraviť finančné výkazy a zabezpečiť, aby pre všetky podstatné aspekty poskytovali neskreslený obraz o finančnej situácii, výsledkoch operácií a peňažných tokoch EÚ.

Okrem uvedených finančných výkazov sa takisto pripravujú ad hoc správy o špecifických oblastiach, ako je napr. správa o rozpočtovom a finančnom hospodárení, správa o finančných nástrojoch, o poskytnutých zárukách a o finančných opravách.

Podávanie správ/výkazníctvo a zodpovednosť v Komisii:

3.4. Audit a udelenie absolutória

Audit

Ročnú účtovnú závierku EÚ a hospodárenie so zdrojmi kontroluje Európsky dvor audítorov (ďalej len „Dvor audítorov“), jej externý audítor, ktorý v rámci svojej činnosti vypracuje pre EP a Radu:

1. výročnú správu o činnostiach financovaných zo všeobecného rozpočtu;

2. stanovisko vychádzajúce z jeho auditov, ktoré je uvedené vo výročnej správe vo forme vyhlásenia o vierohodnosti, pokiaľ ide o: i) spoľahlivosť účtovnej závierky a ii) zákonnosť a riadnosť príslušných transakcií, ktoré zahŕňajú tak príjmy prijaté od zdaniteľných osôb, ako aj platby konečným príjemcom, a

3. osobitné správy s uvedením záverov auditu, ktoré sa vzťahujú na konkrétne oblasti.

Absolutórium

Posledným krokom v rámci rozpočtového cyklu je udelenie absolutória za plnenie rozpočtu za daný rozpočtový rok. V rámci EÚ je orgánom udeľujúcim absolutórium Európsky parlament. To znamená, že po audite a uzavretí ročnej účtovnej závierky je úlohou Rady, aby vydala odporúčanie, a úlohou EP, aby udelil Komisii a iným subjektom EÚ absolutórium za plnenie rozpočtu EÚ za daný rozpočtový rok. Toto rozhodnutie sa opiera o preskúmanie ročnej účtovnej závierky, o súhrnnú správu a výročnú hodnotiacu správu Komisie a výročnú správu Dvora audítorov, jeho stanovisko a jeho osobitné správy, a opiera sa aj o odpovede Komisie a následné otázky a žiadosti o ďalšie informácie adresované Komisii.

Udelenie absolutória predstavuje politický aspekt externej kontroly plnenia rozpočtu. Ide o rozhodnutie, ktorým EP na základe odporúčania Rady „zbavuje“ Komisiu (a iné subjekty EÚ) zodpovednosti za hospodárenie s daným rozpočtom, a to tým, že vyhlási tento rozpočet za ukončený. Postup udeľovania absolutória môže mať tri výsledky: udelenie, odloženie alebo zamietnutie absolutória. Integrálnou súčasťou ročného postupu udelenia absolutória v EP sú vypočutia komisárov, v rámci ktorých členovia výboru pre kontrolu rozpočtu EP kladú komisárom otázky týkajúce sa oblasti politiky, za ktorú sú zodpovední. Plénum prijíma záverečnú správu o udelení absolutória vrátane osobitných odporúčaní na prijatie opatrení adresovaných Komisii. Odporúčania Rady týkajúce sa udelenia absolutória prijíma ECOFIN. Správa o udelení absolutória Európskeho parlamentu, ako aj odporúčania týkajúce sa udelenia absolutória Rady sú predmetom následnej správy Komisie, v ktorej Komisia uvedie konkrétne opatrenia, ktoré prijala s cieľom implementovať poskytnuté odporúčania.

4. KONSOLIDOVANÉ FINANČNÉ VÝKAZY EÚ: FINANČNÁ SITUÁCIA V ROKU 2014

4.1. Všeobecné trendy

Príjmy

Päťročný trend príjmov v mil. EUR:

V roku 2014 sa príjmy zo zdrojov založených na HND znížili, zatiaľ čo iné príjmy z vlastných zdrojov zostali na podobnej úrovni a vymáhanie výdavkov (finančné opravy a vymáhanie prostriedkov – pozri poznámku 3.5 v rámci poznámok k finančným výkazom) sa takmer zdvojnásobilo z 1,8 mld. EUR na 3,4 mld. EUR, čo je dôsledkom pokročilej fázy ukončovania programového obdobia politiky súdržnosti na roky 2000 – 2006 a súvisiaceho stiahnutia žiadostí v súvislosti s neoprávnenými výdavkami, ako aj dôsledkom významných opráv vykonaných Komisiou v rámci poľnohospodárskej politiky.

Výdavky

Hlavnými výdavkovými položkami sú transferové platby v súvislosti s Európskym poľnohospodárskym záručným fondom (EPZF) a Európskym poľnohospodárskym fondom pre rozvoj vidieka (EPFRV) a ďalšími nástrojmi rozvoja vidieka, Európskym fondom regionálneho rozvoja (EFRR), Kohéznym fondom (KF) a Európskym sociálnym fondom (ESF). V rozpočtovom roku 2014 tvorili tieto výdavky takmer 70 % celkových výdavkov.

Výdavky boli vo všeobecnosti na podobnej úrovni ako v minulom roku. Pokles bol však zaznamenaný v prípade EFRR/Kohézneho fondu, ktorý bol spôsobený skutočnosťou, že výdavky vykázané v roku 2014 sa týkajú len programového obdobia 2007 – 2013, zatiaľ čo v súvislosti so súčasným obdobím 2014 – 2020 ešte neboli účtované žiadne výdavky vzhľadom na pomalé rozbiehanie programov (ich vykonávanie členskými štátmi sa začalo až v roku 2015).

EÚ tiež vykazuje budúce platobné záväzky ako výdavky, ktoré ešte nie sú vykázané v rámci hotovostných rozpočtových účtov. Zvýšené budúce platobné záväzky uvedené v rámci záväzkov na poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka a budúce platobné záväzky na dôchodkové práva nadobudnuté komisármi, poslancami a zamestnancami vo všeobecnosti vedú k vyšším výdavkom a negatívnemu hospodárskemu výsledku (tieto platby sa budú financovať z budúcich rozpočtov a ešte neboli zahrnuté do príjmov).

Hospodársky výsledok

Hospodársky výsledok (deficit) za dané obdobie sa zvýšil zo 4 365 mil. EUR v roku 2013 na 11 280 mil. EUR v roku 2014. Hlavnou príčinou tohto zvýšenia sú značné poistno-matematické straty (čistá suma 9,2 mld. EUR) týkajúce sa dôchodkového záväzku a záväzku súvisiaceho s ostatnými zamestnaneckými požitkami, ku ktorým došlo v dôsledku poklesu úrokových sadzieb. Takéto výkyvy treba očakávať v dôsledku zavedenia medzinárodne uplatňovaných účtovných pravidiel a súčasného hospodárskeho prostredia. Ak by sa zvýšili úrokové sadzby, bolo by možné očakávať opačný účinok.

Okrem toho, keďže ide o poistno-matematický odhad hodnoty celkového záväzku v konkrétnom čase, 31. decembra 2014, ktorý je založený na rôznych predpokladoch platných v tomto čase, táto strata nepredstavuje skutočné zaťaženie rozpočtu EÚ ani nemá vplyv na sumy, ktoré majú byť vyplatené dôchodcom z rozpočtu EÚ v bezprostredne nadchádzajúcich rokoch. Tieto platby už boli odhadnuté vo VFR na roky 2014 – 2020 a budú sa realizovať prostredníctvom ročného rozpočtového postupu.

Aktíva

Najvýznamnejšie položky na strane aktív súvahy sú finančné aktíva (investície, úvery, peňažné prostriedky) a sumy predbežného financovania, ktoré tvoria takmer 85 % aktív EÚ. Výška úverov zostáva stabilná na úrovni približne 60 mld. EUR (pozri poznámku 4.3.2), zatiaľ čo výška finančných nástrojov financovaných z rozpočtu EÚ sa zvýšila takmer o 2 mld. EUR (pozri poznámku 4.3.1). Na strane aktív sú v rámci nehnuteľností, strojov a zariadení zahrnuté aktíva týkajúce sa programu Copernicus (1,5 mld. EUR) a nedokončené aktíva programu Galileo (1,5 mld. EUR).

V posledných rokoch sa inštitúciám EÚ darilo zachovať sumy držané ako peňažné prostriedky a peňažné ekvivalenty na konci roka na nízkej úrovni. Vysoký peňažný zostatok vo výške 17,5 mld. EUR k 31. decembru 2014 súvisí s rozpočtovým postupom a je spôsobený zostatkami príspevkov do vlastných zdrojov založených na DPH a HND, ktoré boli prijaté od členských štátov v decembri 2014 (pozri poznámku 2.8.1 v rámci poznámok k finančným výkazom).

Peňažné prostriedky a peňažné ekvivalenty na konci roka

Aktíva vo výške 163 mld. EUR a pasíva vo výške 221 mld. EUR v súvahe EÚ za rok 2014

Aktíva Pasíva

Pasíva

Strana pasív pozostáva predovšetkým zo štyroch hlavných položiek: dôchodkové záväzky a záväzky súvisiace s ostatnými zamestnaneckými požitkami, finančné záväzky, záväzky a časovo rozlíšené výdavky. Najväčšou zmenou v porovnaní s rokom 2013 je zvýšenie dôchodkového záväzku a záväzku súvisiaceho s ostatnými zamestnaneckými požitkami zo 46,8 mld. EUR v roku 2013 na 58,6 mld. EUR v roku 2014, a to predovšetkým vďaka značnému poklesu úrokových sadzieb (pozri vyššie).

Prebytok pasív nad aktívami, neznamená, že inštitúcie EÚ sú vo finančných ťažkostiach, ale znamená to skôr, že určité záväzky sa budú financovať z budúcich ročných rozpočtov. Na základe pravidiel akruálneho účtovníctva sa mnohé výdavky vykazujú v roku 2014, hoci k ich skutočnej úhrade môže dôjsť v roku 2015 alebo neskôr z budúcich rozpočtov. Najvýznamnejšie sumy, na ktoré treba upriamiť pozornosť, sa týkajú činností v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) (vyplatené v roku 2015) a zamestnaneckých požitkov (ktoré sa majú vyplatiť počas nasledujúcich 30 rokov).

4.2. Predbežné financovanie

Komisia vynakladá maximálne úsilie na zabezpečenie toho, aby sa úrovne predbežného financovania udržiavali na zodpovedajúcej úrovni. Je potrebné nájsť rovnováhu medzi vykonávaním dostatočných kontrol a včasným vykázaním výdavkov. Je potrebné uviesť, že úroveň predbežného financovania je výrazne ovplyvnená cyklom VFR – napríklad na začiatku obdobia VFR možno očakávať. že sa členským štátom v rámci politiky súdržnosti vyplatia vysoké zálohové platby.

Celková výška predbežného financovania (okrem iných zálohových platieb vyplatených členským štátom) v súvahe EÚ dosahuje výšku 45,2 mld. EUR, z toho 99,8 % sa týka činností Komisie. Približne 76 % predbežného financovania zo strany Komisie sa realizuje prostredníctvom zdieľaného hospodárenia, čo znamená, že plnenie rozpočtu je delegované na členské štáty (Komisia si ponecháva svoju úlohu dohľadu).

Predbežné financovanie Komisiou podľa spôsobov hospodárenia

Väčšina výdavkov realizovaná v rámci zdieľaného hospodárenia sa vzťahuje na poľnohospodárske výdavky a štrukturálne opatrenia. Najvýznamnejšie sumy predbežného financovania sa týkajú Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) a Kohézneho fondu (KF), Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) a Európskeho sociálneho fondu (ESF).

Výdavky v rámci zdieľaného hospodárenia podľa fondov

4.3. Finančné nástroje

4.3.1. Finančné nástroje financované z rozpočtu EÚ v rámci priameho a nepriameho hospodárenia

Význam a objem finančných nástrojov na plnenie rozpočtu sa z roka na rok zvyšuje. Na rozdiel od tradičnej metódy plnenia rozpočtu prostredníctvom udeľovania grantov a dotácií základná myšlienka tohto prístupu spočíva v tom, že vďaka každému euru vynaloženému z rozpočtu prostredníctvom finančných nástrojov dostane konečný príjemca v dôsledku pákového efektu viac než 1 EUR ako finančnú podporu. Cieľom tohto inteligentného využívania rozpočtu EÚ je maximalizovať vplyv disponibilných prostriedkov.

Finančné aktíva k dispozícii na predaj, patriace finančným nástrojom financovaným z rozpočtu EÚ

Vo všeobecnosti sa používajú tri hlavné typy finančných nástrojov:

— kapitálové nástroje,

— úverové nástroje a

— záručné nástroje.

Podrobné údaje o hlavných nástrojoch sú uvedené nižšie:

Garančný fond pre vonkajšie opatrenia (aktíva v hodnote 1 996 mil. EUR)

Garančný fond pre vonkajšie opatrenia slúži na krytie úverov, za ktoré EÚ poskytla záruku na základe rozhodnutia Rady. Ide predovšetkým o úverové operácie Európskej investičnej banky (EIB) mimo Európskej únie, úvery v rámci makrofinančnej pomoci (MFA), ako aj o úvery Euratomu mimo EÚ. Ide o dlhodobý nástroj (dlhodobá časť: 1 489 mil. EUR) spravovaný EIB a určený na pokrytie akýchkoľvek nesplácaných úverov, za ktoré EÚ poskytla záruky. Fond je financovaný z platieb zo všeobecného rozpočtu EÚ (tak aby sa dosiahla úroveň 9 % kapitálovej hodnoty operácií), z úrokových výnosov z investícií realizovaných z aktív fondu a zo súm vymožených od nesplácajúcich dlžníkov, v prípade ktorých fond musel aktivovať svoju záruku. Prípadný ročný prebytok sa odvedie ako príjem do rozpočtu EÚ.

EÚ má povinnosť vytvoriť rezervu na záruky na krytie úverov pre tretie krajiny. Táto rezerva je určená na krytie požiadaviek Garančného fondu a v prípade potreby aj aktivovaných záruk, ktoré prevyšujú disponibilnú sumu v rámci fondu, aby bolo možné tieto sumy zaúčtovať na ťarchu rozpočtu. Táto rezerva zodpovedá cieľovej sume 9 % úverov nesplatených ku koncu roka.

Finančný nástroj s rozdelením rizika (aktíva v hodnote 961 mil. EUR)

Finančný nástroj s rozdelením rizika (RSFF) spravuje EIB a investičné portfólio Komisie sa používa na krytie finančného rizika spojeného s úvermi a zárukami, ktoré poskytuje EIB na oprávnené výskumné projekty. V prípade RSFF sa počíta s celkovým rozpočtom Komisie vo výške až 1 mld. EUR, z čoho maximálne 800 mil. EUR pochádza z programu Spolupráca a maximálne 200 mil. EUR z programu Kapacity. EIB sa zaviazala poskytnúť rovnakú sumu. V rámci VFR 2014 – 2020 nebudú vyčlenené žiadne nové rozpočtové príspevky na RSFF. K 31. decembru 2014 predstavoval príspevok Komisie do RSFF vrátane príspevkov krajín EFTA a tretích krajín 856 mil. EUR. V roku 2014 bolo 375 mil. EUR z príspevku EÚ pre RSFF prevedených na nástupnícky dlhový nástroj v rámci programu Horizont 2020. Suma zahrnutá do podmienených záväzkov (poznámka 5.2.1 v rámci poznámok k finančným výkazom) predstavuje odhadovanú maximálnu stratu k 31. decembru 2014, ktorú by Komisia utrpela v prípade nesplácania úverov alebo záruk poskytnutých zo strany EIB v rámci nástroja RSFF. Je potrebné uviesť, že celkové riziko Komisie je obmedzené sumou, ktorou do nástroja prispela.

Horizont 2020 (aktíva v hodnote 643 mil. EUR)

Program Horizont 2020 je novým kapitálovým nástrojom v rámci VFR na roky 2014 – 2020. Program Horizont 2020 sa vníma ako prostriedok na podporu hospodárskeho rastu a tvorbu pracovných miest a má politickú podporu európskych lídrov a členov EP, ktorí sa zhodli na tom, že výskum je investíciou do budúcnosti, a preto je ústrednou súčasťou plánu EÚ na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu a zamestnanosti. Spojením výskumu a inovácie program Horizont 2020 prispieva k dosiahnutiu tohto cieľa, pričom kladie dôraz na excelentnú vedu, vedúce postavenie priemyslu a riešenia spoločenských výzev. Cieľom je zabezpečiť, aby európska veda dosahovala výsledky na svetovej úrovni, odstránila prekážky brániace inováciám a uľahčila spoluprácu verejného a súkromného sektora pri vytváraní inovácií. Program Horizont 2020 je spravovaný EIF.

Nástroj ETF Start up (aktíva v hodnote 524 mil. EUR)

Nástroj ETF Start up (European Technology start-up Facility) pokrýva program pre rast a zamestnanosť, viacročný program pre podniky a podnikanie (MAP), rámcový program pre konkurencieschopnosť a inovácie (CIP) a pilotný projekt transferu technológií pod správou EIF, ktoré podporujú zakladanie a financovanie začínajúcich MSP prostredníctvom investovania do vhodných špecializovaných fondov rizikového kapitálu.

Nástroj na poskytovanie záruk za úvery na dopravné projekty v rámci TEN-T (aktíva v hodnote 235 mil. EUR)

Cieľom nástroja na poskytovanie záruk za úvery na dopravné projekty v rámci TEN-T (LGTT) je poskytovať záruky na zníženie rizika ohrozenia výnosov v prvých rokoch realizácie týchto projektov. Konkrétne by záruka úplne pokryla pohotovostný úver, z ktorého by sa čerpalo len v prípadoch, keď peňažné toky projektu nestačia na splácanie nadriadeného dlhu (senior debt). Tento nástroj je spoločným finančným produktom Komisie a EIB. Kapitálový príspevok na nástroj LGTT na finančné obdobie rokov 2007 – 2013 bol pôvodne stanovený na 1 mld. EUR a rovnomerne rozdelený medzi Komisiou a EIB. V pozmeňujúcom nariadení č. 670/2012 sa pridelilo 200 mil. EUR na iniciatívu dlhopisov na projekty a ďalších 50 mil. EUR na financovanie grantov, takže celkový príspevok EÚ, ktorý má nástroj stále k dispozícii, predstavuje 250 mil. EUR.

K 31. decembru 2014 Komisia prispela do LGTT sumou 212 mil. EUR. Suma 39 mil. EUR vykázaná v rámci podmienených záväzkov (poznámka 5.2.1 v rámci poznámok k finančným výkazom) predstavuje odhadovanú maximálnu stratu k 31. decembru 2012, ktorú by Komisia utrpela v prípade nesplácania úverov poskytnutých zo strany EIB v rámci operácií LGTT. Je potrebné uviesť, že celkové riziko Komisie je obmedzené sumou, ktorou do nástroja prispela.

Finančné nástroje podľa typu

(v mil. EUR) Celkové aktíva Pasíva spolu Poskytnuté záruky Úverové/kapitálové nástroje/nástroje technickej pomoci: MEDA, nástroj hospodárskej a finančnej spolupráce v rámci euro-stredozemského partnerstva. 290 (3) Nástroj európskeho susedstva a partnerstva (ENPI) 167 (7) 457 (9) Úverové nástroje: úvery na podporu MSP 19 — Kapitálové nástroje: Nástroj pre rýchlorastúce a inovačné MSP v rámci rámcového programu pre konkurencieschopnosť a inovácie 323 (0) COSME – Program pre konkurencieschopnosť podnikov a MSP 31 — Európsky fond pre juhovýchodnú Európu (EFSE) 118 — Fond na rozširovanie podnikov v rámci nástroja pre rozvoj podnikania a inovácie na západnom Balkáne 10 0 Fond na inováciu podnikov (ENIF) v rámci nástroja pre rozvoj podnikania a inovácie na západnom Balkáne 21 0 Nástroj ETF Start up 1998 (ETF) 19 (0) Globálny fond energetickej účinnosti a energie z obnoviteľných zdrojov (GEEREF) 72 — Kapitálový nástroj viacročného rámcového programu (MAP) 183 (0) Fond Marguerite 37 — Európsky nástroj mikrofinancovania Progress (PMF) v oblasti zamestnanosti a sociálneho začleňovania 60 — SE4F – Fond pre zelený rast pre región východného susedstva 52 — Európsky fond pre energetickú efektívnosť 89 — Pilotné projekty transferu technológií 2 (0) Mikrofinančná iniciatíva pre Asia Debt Fund 10 — Fond pre regióny SANAD – MENA pre mikropodniky, malé a stredné podniky 9 — 1 035 (1) Záručné nástroje: Záručný fond pre MSP v rámci rámcového programu pre konkurencieschopnosť a inovácie (CIP SMEG) 151 (259) — COSME LGF – Program pre konkurencieschopnosť podnikov a MSP 39 (1) (42) Horizont 2020 – Finančné prostriedky EÚ pre inovátorov 478 (11) (98) Horizont 2020 – záručný fond pre MSP 165 (1) (267) Nástroj na poskytovanie záruk za úvery na dopravné projekty v rámci TEN-T (LGTT) 235 (3) (209) Záručný nástroj v rámci nástroja pre rozvoj podnikania a inovácie na západnom Balkáne 21 (2) (10) Viacročný program (MAP) pre podniky 26 (41) — Nástroj na financovanie prírodného kapitálu (Natural Capital Financing Facility) 3 — — Nástroj dlhopisov na projekty (PBI) 149 (2) (138) Nástroj Súkromné financovanie energetickej efektívnosti (PF4EE) 6 (0) — Mandát Európskeho nástroja mikrofinancovania Progress (PMF TA) 13 (9) — Finančný nástroj s rozdelením rizika (RSFF) 961 (32) (883) Záručný fond pre MSP 60 (15) — 2 309 (376) (1 647) Spolu 3 820 (386) (1 647) Garančný fond pre vonkajšie opatrenia 1 996 (25) (19 198)

4.3.2. Operácie prijímania a poskytovania úverov spravované Komisiou

EÚ je na základe Zmluvy o EÚ oprávnená vykonávať úverové operácie s cieľom mobilizovať finančné zdroje potrebné na plnenie jej osobitných mandátov. Komisia, ktorá koná v mene EÚ, realizuje v súčasnosti tri hlavné programy – makrofinančnú pomoc (MFA), pomoc pre platobnú bilanciu (BOP) a Európsky finančný stabilizačný mechanizmus (EFSM) –, v rámci ktorých môže poskytovať úvery a financovať ich na základe emitovania dlhových nástrojov na kapitálových trhoch alebo prostredníctvom finančných inštitúcií.

Operácie prijímania a poskytovania úverov sú mimorozpočtovými operáciami. Kapitál potrebný na financovanie operácií poskytovania úverov EÚ v rámci týchto programov sa získava na kapitálových trhoch alebo prostredníctvom finančných inštitúcií. EÚ nesmie prijímať úvery na financovanie svojich bežných rozpočtových výdavkov alebo rozpočtového deficitu. Objem vypožičaných prostriedkov sa pohybuje od menších súm súkromného kapitálu do výšky 500 mil. EUR až po emisie dlhopisov v referenčnej hodnote (najmenej 1 mld. EUR). Vo všeobecnosti sa vypožičané prostriedky následne poskytujú prijímajúcej krajine vo forme úveru za rovnakých podmienok, t. j. s rovnakým kupónom a splatnosťou a v rovnakej výške (tzv. nadväzné operácie, „back-to-back“). Bez ohľadu na nadväzný charakter operácií prijímania je dlhová služba v prípade nástrojov financovania právnym záväzkom EÚ, ktorá zabezpečí, že všetky dlžné sumy budú splatené včas a v plnom rozsahu. Komisia musí zaviesť postupy tak, aby sa zabezpečilo splatenie vypožičaných prostriedkov aj v prípade nesplácania úveru. V prípade každého úverového balíka poskytnutého jednotlivým krajinám sa celková výška poskytnutého úveru, (maximálny) počet splátok, ktoré sa majú uhradiť, a maximálna (priemerná) doba splatnosti úveru stanovia na základe rozhodnutia EP, Rady a Komisie. Následne Komisia a prijímajúca krajina odsúhlasia parametre úveru/financovania vrátane počtu splátok a úhrady jednotlivých tranží. Vyplácanie jednotlivých splátok s výnimkou prvej je navyše podmienené splnením prísnych podmienok podobných tým, ktoré sa uplatňujú v rámci pomoci z Medzinárodného menového fondu (MMF), a to v kontexte spoločnej finančnej pomoci EÚ/MMF. To je ďalší z faktorov vplývajúcich na načasovanie financovania. Z uvedeného vyplýva, že načasovanie a doba splatnosti emisie závisia od súvisiacich úverových operácií EÚ. Financovanie je denominované výlučne v eurách a doba splatnosti siaha od 3 do 30 rokov.

Úvery EÚ predstavujú priame a nepodmienené záväzky EÚ, za ktoré ručí 28 členských štátov. Vypožičané prostriedky určené na financovanie úverov poskytovaným krajinám mimo EÚ sú kryté Garančným fondom pre vonkajšie opatrenia. V prípade, že prijímajúci členský štát nespláca, náklady na dlhovú službu budú v rámci možností pokryté z dostupného pokladničného zostatku Komisie. V prípade, že to nebude možné, vyžiada si Komisia nevyhnutné finančné prostriedky od členských štátov. Na základe právnych predpisov týkajúcich sa systému vlastných zdrojov EÚ [článok 12 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000] sú totiž členské štáty EÚ povinné poskytnúť dostatočné finančné zdroje na plnenie záväzkov EÚ. Z tohto dôvodu sú investori vystavení len kreditnému riziku EÚ, a nie kreditnému riziku príjemcu financovaného úveru. Nadväzný charakter operácií prijímania a poskytovania úverov („back-to-back“) zabezpečuje, že rozpočet EÚ nie je vystavený žiadnemu úrokovému ani devízovému riziku.

Platobná bilancia

Nástroj BOP je politicky podmienený finančný nástroj, v rámci ktorého sa poskytuje členským štátom strednodobá finančná pomoc EÚ. Prostredníctvom tohto nástroja je možné poskytovať úvery členským štátom, ktoré zaznamenali problémy v súvislosti s platobnou bilanciou alebo zmenami v kapitále alebo ktorým takéto problémy vážne hrozia. Túto možnosť môžu využívať iba tie členské štáty, ktoré neprijali euro. Pomoc pre platobnú bilanciu bola Lotyšsku poskytnutá pred zavedením eura 1. januára 2014. Maximálna výška úverov poskytovaných v rámci nástroja je obmedzená na 50 mld. EUR. Vypožičané prostriedky súvisiace s úvermi z nástroja BOP sú zaručené rozpočtom EÚ – k 31. decembru 2014 bol teda rozpočet EÚ vystavený v súvislosti s týmito úvermi možnému riziku v maximálnej výške 8,6 mld. EUR (údaj 8,4 mld. EUR uvedený v nasledujúcej tabuľke zodpovedá nominálnej hodnote).

(v mil. EUR) Maďarsko Lotyšsko Rumunsko Spolu Poskytnuté úvery spolu 6 500 3 100 8 400 18 000 Čerpané k 31. 12. 2013 5 500 2 900 5 000 13 400 Čerpané v roku 2014 — — — — Úvery čerpané k 31. 12. 2014 5 500 2 900 5 000 13 400 Úvery splatené k 31. 12. 2014 (4 000) (1 000) — (5 000) Nesplatená suma k 31. 12. 2014 1 500 1 900 5 000 8 400

V tabuľke nižšie je uvedený splátkový kalendár týchto úverov.

V období od novembra 2008 do mája 2009 bola Maďarsku, Lotyšsku a Rumunsku poskytnutá finančná pomoc vo výške 14,6 mld. EUR, z toho 13,4 mld. EUR bolo vyčerpaných do polovice roka 2011. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že program pomoci pre platobnú bilanciu pre Maďarsko bol ukončený v novembri 2010 (nevyčerpané prostriedky vo výške 1 mld. EUR), pričom prvé dve splátky, každá vo výške 2 mld. EUR, boli uhradené v stanovenom termíne – v decembri 2011 a novembri 2014. Program pomoci pre platobnú bilanciu pre Lotyšsko bol ukončený v januári 2012 (nevyčerpané prostriedky vo výške 200 mil. EUR), pričom prvé dve splátky, vo výške 1 mld. EUR a 1,2 mld. EUR, boli uhradené v stanovenom termíne – v apríli 2014 a januári 2015. Prvý program pomoci pre platobnú bilanciu pre Rumunsko bol ukončený v máji 2012, pričom celá poskytnutá suma 5 mld. EUR bola vyčerpaná. Prvá splátka vo výške 1,5 mld. EUR bola uhradená v stanovenom termíne v januári 2015.

Vo februári 2011 Rumunsko požiadalo o nadväzujúci program preventívnej finančnej pomoci (PFA) v rámci nástroja BOP s cieľom podporiť opätovné naštartovanie hospodárskeho rastu. Dňa 12. mája 2011 Rada rozhodla o sprístupnení preventívnej pomoci EÚ pre platobnú bilanciu (PFA) pre Rumunsko do výšky 1,4 mld. EUR (rozhodnutie Rady 2011/288/EÚ). Lehota na jej čerpanie však uplynula koncom marca 2013 bez toho, aby sa pomoc použila. Na základe druhej žiadosti Rumunska o PFA rozhodla Rada 22. októbra 2013 o poskytnutí novej preventívnej pomoci EÚ pre platobnú bilanciu do výšky 2 mld. EUR (rozhodnutie Rady 2013/531/EÚ), ktorá bude k dispozícii na aktiváciu do 30. septembra 2015. V prípade žiadosti o aktiváciu sa táto finančná pomoc poskytne vo forme úveru s maximálnou priemernou dobou splatnosti osem rokov. Keďže táto PFA vo výške 2 mld. EUR je v súčasnosti jediným aktívnym programom v rámci nástroja platobnej bilancie, je jedinou naďalej disponibilnou sumou.

Európsky finančný stabilizačný mechanizmus

(v mil. EUR) Írsko Portugalsko Spolu Poskytnuté úvery spolu 22 500 26 000 48 500 Čerpané k 31. 12. 2013 21 700 22 100 43 800 Čerpané v roku 2014 800 2 200 3 000 Úvery čerpané k 31. 12. 2014 22 500 24 300 46 800 Úvery splatené k 31. 12. 2014 — — — Úvery nesplatené k 31. 12. 2014 22 500 24 300 46 800

V tabuľke nižšie je uvedený splátkový kalendár týchto úverov.

Rada prijala 11. mája 2010 Európsky finančný stabilizačný mechanizmus (EFSM) s cieľom zachovať finančnú stabilitu v Európe [nariadenie Rady (EÚ) č. 407/2010]. Tento mechanizmus vychádza z článku 122 ods. 2 ZFEÚ a umožňuje poskytnúť finančnú pomoc členskému štátu, ktorý má alebo ktorému hrozia závažné ťažkosti spôsobené výnimočnými udalosťami, ktoré sú mimo jeho kontroly. Pomoc môže mať formu úveru alebo úverovej linky. Komisia si v mene EÚ požičia finančné prostriedky na kapitálových trhoch alebo od finančných inštitúcií a následne tieto prostriedky požičia prijímajúcemu členskému štátu. V každom členskom štáte, ktorému je poskytnutý úver v rámci EFSM, sa pred vyplatením ďalšej splátky raz za štvrť roka posudzuje miera plnenia podmienok v oblasti hospodárskej politiky, ktoré sú spojené s úverom.

Závery Rady pre hospodárske a finančné záležitosti (ECOFIN) z 9. mája 2010 obmedzujú celkový strop nástroja na 60 mld. EUR, ale právne záväzný limit je stanovený v článku 2 ods. 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 407/2010, podľa ktorého je nesplatená suma úverov alebo úverových liniek obmedzená rezervou dostupnou v rámci stropu vlastných zdrojov. Vypožičané prostriedky súvisiace s úvermi z EFSM sú zaručené rozpočtom EÚ – k 31. decembru 2014 bol teda rozpočet EÚ vystavený v súvislosti s týmito úvermi možnému riziku v maximálnej výške 47,5 mld. EUR (údaj 46,8 mld. EUR uvedený v predchádzajúcej tabuľke zodpovedá nominálnej hodnote). Keďže sa za prostriedky požičané v rámci EFSM ručí z rozpočtu EÚ, EP vykonáva dohľad nad činnosťami Komisie v rámci EFSM, ako aj kontrolu nad rozpočtovým postupom a postupom udeľovania absolutória. Keďže obidva programy EFSM boli ukončené, v uvedenej tabuľke sa neuvádzajú žiadne disponibilné sumy.

Rada na základe vykonávacieho rozhodnutia z decembra 2010 rozhodla o poskytnutí úveru Írsku v maximálnej výške 22,5 mld. EUR a v máji 2011 o poskytnutí úveru Portugalsku vo výške maximálne 26 mld. EUR. V pôvodných vykonávacích rozhodnutiach bola úroková sadzba stanovená s maržou, výsledkom čoho boli podobné podmienky ako v prípade poskytovania pomoci z MMF. Prijatím vykonávacieho rozhodnutia 2011/682/EÚ a 2011/683/EÚ z 11. októbra 2011 však Rada so spätnou platnosťou znížila maržu úrokovej sadzby a zároveň predĺžila maximálnu priemernú dobu splatnosti zo 7,5 roka na 12,5 roka a dobu splatnosti jednotlivých tranží až na 30 rokov. Prijatím vykonávajúcich rozhodnutí Rady 2013/313/EÚ a 2013/323/EÚ z 21. júna 2013 Rada predĺžila maximálnu priemernú dobu splatnosti úverov EFSM Írsku a Portugalsku o 7 rokov na 19,5 roka. Predĺženie zlepší profil splácania dlhov oboch krajín a zníži ich potreby refinancovania v období po realizácii programov.

Posledné tri splátky boli vyplatené v roku 2014: 0,8 mld. EUR pre Írsko a 1,8 mld. EUR pre Portugalsko v marci 2014 a 0,4 mld. EUR pre Portugalsko v novembri 2014. Možnosť čerpania 1,7 miliardy EUR z objemu finančnej pomoci udelenej Portugalsku sa skončila bez toho, aby tieto prostriedky boli vyžiadané. V súčasnosti nie sú v rámci EFSM k dispozícii žiadne sumy.

V nasledujúcej tabuľke sa uvádza plánovaný splátkový kalendár v nominálnom vyjadrení pre neuhradené sumy úverov v rámci EFSM a BOP (v mld. EUR) k dátumu podpísania tejto závierky:

Rok BOP EFSM Spolu Maďarsko Lotyšsko Rumunsko Spolu Írsko Portugalsko Spolu 2015 0 5,0 5,0 5,0 2016 1,5 1,5 4,75 4,75 6,25 2017 1,15 1,15 0 1,15 2018 1,35 1,35 3,9 0,6 4,5 5,85 2019 0,5 1,0 1,5 0 1,5 2021 0 3,0 6,75 9,75 9,75 2022 0 2,7 2,7 2,7 2024 0 0,8 1,8 2,6 2,6 2025 0,2 0,2 0 0,2 2026 0 2,0 2,0 4,0 4,0 2027 0 1,0 2,0 3,0 3,0 2028 0 2,3 2,3 2,3 2029 0 0,4 0,4 0,4 2032 0 3,0 3,0 3,0 2038 0 1,8 1,8 1,8 2042 0 1,5 1,5 3,0 3,0 Spolu 1,5 0,7 3,5 5,7 22,5 24,3 46,8 52,5

Makrofinančná pomoc (MFA)

Makrofinančná pomoc (MFA) je politicky motivovaný finančný nástroj určený na účelovo neviazanú a všeobecnú podporu partnerských tretích krajín v geografickej blízkosti EÚ pri zmierňovaní ich problémov súvisiacich s platobnou bilanciou a/alebo rozpočtom. Má podobu strednodobých/dlhodobých úverov alebo grantov, alebo ich vhodnej kombinácie a vo všeobecnosti je doplnením financovania poskytnutého v rámci stabilizačného a reformného programu podporovaného z MMF. Za tieto úvery ručí Garančný fond pre vonkajšie opatrenia (pozri poznámku 2.4 v rámci finančných výkazov).

4.3.3. Medzivládne mechanizmy finančnej stability mimo rámca Zmluvy o EÚ: Európsky nástroj finančnej stability a Európsky mechanizmus pre stabilitu

Európsky nástroj finančnej stability (ENFS) bol vytvorený štátmi eurozóny s cieľom zabezpečiť finančnú stabilitu v Európe prostredníctvom poskytovania finančnej pomoci členským štátom eurozóny. ENFS nie je orgán EÚ. Podlieha samostatnému výkazníctvu a nie je zahrnutý v účtovníctve EÚ ani v konsolidovanej závierke EÚ. Zároveň je potrebné uviesť, že za ENFS sa neručí z rozpočtu EÚ. Nemá teda vplyv na účtovnú závierku EÚ s výnimkou možných príjmov pochádzajúcich z uložených sankcií uvedených ďalej v texte. Od nadobudnutia platnosti ESM (pozri ďalej) sa po 1. júli 2013 z ENFS už neposkytovala žiadna nová finančná pomoc.

Komisia je zodpovedná za vedenie rokovaní o podmienenosti finančnej pomoci, ako aj za monitorovanie dodržiavania týchto podmienok. Na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1173/2011 je možné ukladať členským štátom eurozóny sankcie vo forme pokút. Tieto pokuty, ktorých výška zodpovedá 0,2 % HDP príslušného členského štátu za predchádzajúci rok, možno uplatniť v prípade, že členský štát neprijal primerané opatrenia na odstránenie nadmerného deficitu rozpočtu, alebo v prípade, že manipuloval so štatistickými údajmi. Aj nariadenie (EÚ) č. 1174/2011 o makroekonomickej nerovnováhe obsahuje ustanovenia, podľa ktorých možno členskému štátu eurozóny uložiť ročnú pokutu vo výške 0,1 % HDP v prípade, že neprijal požadované nápravné opatrenia, alebo v prípade, že nepredložil uspokojivý plán nápravných opatrení. Nariadením (EÚ) č. 1177/2011 sa aktualizovalo nariadenie (ES) č. 1467/97 o urýchľovaní a objasňovaní vykonania postupu pri nadmernom schodku. Aj v tomto aktualizovanom právnom predpise sa stanovuje možnosť uložiť členskému štátu eurozóny pokutu (0,2 % HND + pohyblivá zložka). Tieto pokuty budú prevedené do rozpočtu EÚ a následne do ENFS. Tieto sumy by boli preto vykázané ako rozpočtové príjmy aj ako rozpočtové výdavky, a teda by nemali vplyv na celkový rozpočtový výsledok. Neprejavili by sa ani v hospodárskom výsledku vykázanom vo finančných výkazoch EÚ.

Európsky mechanizmus pre stabilitu (EMS) je medzivládna organizácia podľa medzinárodného práva verejného, ktorá nepatrí do rámca Zmluvy o EÚ. Zmluva o založení EMS bola podpísaná 17 členskými štátmi, ktoré boli v danom čase štátmi eurozóny, a začala sa uplatňovať v októbri 2012. EMS prevzal úlohy EFSM a ENFS, a tým sa stal jediným a trvalým mechanizmom reakcie na nové žiadosti o finančnú pomoc pre členské štáty eurozóny. ENFS a EFSM sa už nebudú zapájať do nových programov financovania ani uzatvárať nové úverové dohody. Zároveň je potrebné uviesť, že za úvery v rámci EMS sa z rozpočtu EÚ ručiť nebude. Keďže tento mechanizmus má vlastnú právnu subjektivitu a je financovaný priamo členskými štátmi eurozóny, nie je orgánom EÚ a nemá žiadny vplyv na účtovnú závierku EÚ ani na rozpočet EÚ s výnimkou možných príjmov pochádzajúcich z uložených sankcií uvedených ďalej v texte.

Vybrané pokuty budú prevedené do rozpočtu EÚ a následne do EMS po ukončení činnosti ENFS. Okrem toho v Zmluve o stabilite, koordinácii a správe v hospodárskej a menovej únii sa stanovuje možnosť uložiť penále ktorejkoľvek zo „zmluvných strán“, ak dotknutý členský štát neprijal dostatočné opatrenia na nápravu porušenia pravidla určujúceho výšku deficitu. Uložené sankcie (ktoré nemôžu presiahnuť 0,1 % HDP) sa v prípade, že budú uložené členskému štátu eurozóny, budú uhrádzať do EMS (a nebudú mať teda žiadny vplyv na rozpočtový výsledok EÚ, podobne ako v prípade ENFS). Naopak, sankcie ukladané členským štátom, ktoré nie sú členmi eurozóny, sa budú uhrádzať do rozpočtu EÚ. V tomto prípade budú predstavovať príjem pre rozpočet EÚ a ako také budú vykázané v účtovnej závierke EÚ.

5. HOSPODÁRSKE A FINANČNÉ SÚVISLOSTI PLNENIA ROZPOČTU EÚ

Makroekonomické prostredie

V kontexte krízy štátneho dlhu sa hospodársky rast v členských štátoch EÚ medzi rokmi 2012 a 2013 spomalil a medzi rokmi 2013 a 2014 zasa zvýšil. Táto všeobecná hospodárska situácia členských štátov sa odráža v príjmoch z vlastných zdrojov EÚ, čo viedlo k miernemu nárastu tradičných vlastných zdrojov a príjmov z DPH. Keďže príjmy zo zdrojov založených na HND sú reziduálnou zložkou, ktorá priamo súvisí s celkovou úrovňou platobných rozpočtových prostriedkov prijatou rozpočtovým orgánom (a tieto rozpočtové prostriedky členské štáty vo VFR 2014 – 2020 znížili), príjmy zo zdroja založeného na HND sa v roku 2014 znížili.

Posilnenie Paktu stability a rastu v EÚ pripravuje pôdu pre udržateľné verejné financie dotknutých členských štátov EÚ. Cieľom fiškálneho paktu je konsolidovať verejné financie členských štátov a umožní im zvýšiť HDP v nasledujúcich rokoch.

Politika Európskej centrálnej banky (ECB) zameraná na udržanie úrokových sadzieb na nízkej úrovni podporuje stabilizáciu hospodárstva eurozóny. V rámci svojho mandátu ECB prispieva k zvyšovaniu rastu eurozóny.

Hrubý domáci produkt EÚ-28 v trhových cenách

Príjmy z vlastných zdrojov

Neuhradené žiadosti o platbu

Vzhľadom na makroekonomické prostredie v EÚ tlak na rozpočty členských štátov vedie k tlaku na platobné rozpočtové prostriedky rozpočtu EÚ. Tento vývoj má bezprostredný vplyv na žiadosti o platby predložené členskými štátmi a ostatnými príjemcami. Celkový objem neuhradených žiadostí o platbu na konci roka sa zvýšil z 24,3 mld. EUR v roku 2013 na 25,8 mld. EUR v roku 2014. Napriek tomu, že vždy budú existovať neuhradené žiadosti o platbu, keďže sú sumy, ktoré sa uhrádzajú tesne pred koncom roka, hlavným dôvodom výskytu týchto výnimočných súm v posledných rokoch je nedostatok platobných rozpočtových prostriedkov.

Neuhradené žiadosti o platbu sa musia financovať z budúcich rozpočtov. V tejto súvislosti sa v máji 2015 EP, Rada a Komisia dohodli o pláne platieb, aby rozpočet EÚ vrátili späť na udržateľnú cestu jeho plnenia. Pre EÚ je dôležité zohľadniť dlhodobé potreby, pokiaľ ide o platobné rozpočtové prostriedky, keďže práve o nich rozhoduje rozpočtový orgán a bez nich nemožno vykonať žiadne platby či prevod peňažných prostriedkov. Po odsúhlasení sa rozpočtové prostriedky automaticky transformujú na disponibilné peňažné prostriedky EÚ prostredníctvom procesu výberu vlastných zdrojov vykonávaného každý mesiac.

V rámci Komisie sa každý týždeň (niekedy denne) vykonáva krátkodobé prognózovanie peňažných tokov, aby sa zabezpečilo splnenie bezprostredných platobných záväzkov EÚ pri dodržaní limitov platobných rozpočtových prostriedkov disponibilných v rozpočte. Táto krátkodobá prognóza je základ, ktorý sa používa na odhad výšky vlastných zdrojov, ktoré sa mesačne vyberú od členských štátov. V prvý pracovný deň každého mesiaca musia členské štáty previesť na účty Komisie založené na príjem vlastných zdrojov jednu dvanástinu celkovej sumy zdrojov založených na DPH a HND, ktorá je uvedená v rozpočte Únie. V závislosti od hotovostnej pozície Komisie môžu byť členské štáty v prvom štvrťroku požiadané, aby poskytli sumy zdrojov založených na DPH a HND jeden alebo dva mesiace vopred. Tieto zálohové platby sa musia odpočítať z výzev na úhradu finančných prostriedkov v neskorších mesiacoch v závislosti od predpokladaných potrieb peňažných prostriedkov.

V strednodobom a dlhodobom horizonte Komisia v rámci svojich bežných činností podrobne monitoruje potreby v oblasti platieb EÚ. Takéto monitorovanie môže byť napríklad potrebné na prípravu návrhov Komisie týkajúcich sa viacročného finančného rámca ako súčasť prípravy ročného rozpočtu a pri príprave opravných rozpočtov. Vo fáze rokovaní o VFR sa používané modely a predpoklady pravidelne monitorujú a v prípade potreby aktualizujú. Výsledky modelovej simulácie sa využívajú pri rokovaniach o rozpočte, pri ktorých sa stanovuje platobný strop VFR.

VYHLÁSENIE KU KONSOLIDOVANEJ ÚČTOVNEJ ZÁVIERKE

Konsolidovaná ročná účtovná závierka Európskej únie za rok 2014 bola zostavená na základe údajov predložených inštitúciami a orgánmi podľa článku 148 ods. 2 nariadenia o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskej únie. Týmto vyhlasujem, že bola zostavená v súlade s hlavou IX nariadenia o rozpočtových pravidlách a v súlade s účtovnými zásadami, pravidlami a metódami uvedenými v poznámkach k finančným výkazom.

Účtovníci týchto inštitúcií a orgánov predložili všetky údaje potrebné na zostavenie účtovnej závierky, ktorá poskytuje prehľad o aktívach a pasívach Európskej únie a o plnení rozpočtu, a zároveň potvrdili hodnovernosť týchto údajov.

Týmto potvrdzujem, že na základe uvedených údajov a kontrol, ktoré som považoval za nevyhnutné na to, aby som účtovnú závierku Európskej komisie mohol podpísať, mám primeranú istotu, že účtovná závierka poskytuje pravdivý a skutočný obraz o finančnej situácii, o výsledkoch operácií a peňažných tokoch Európskej únie zo všetkých podstatných hľadísk.

[podpísaný] Manfred KRAFF účtovník Komisie 17. júla 2015

KONSOLIDOVANÉ FINANČNÉ VÝKAZY A VYSVETĽUJÚCE POZNÁMKY (1)

OBSAH

SÚVAHA 24

VÝKAZ FINANČNÝCH VÝSLEDKOV 25

VÝKAZ PEŇAŽNÝCH TOKOV 26

VÝKAZ ZMIEN V ČISTÝCH AKTÍVACH 27

POZNÁMKY K FINANČNÝM VÝKAZOM 28

1. ZÁKLADNÉ ÚČTOVNÉ POSTUPY 28

2. POZNÁMKY K SÚVAHE 39

3. POZNÁMKY K VÝKAZU FINANČNÝCH VÝSLEDKOV 61

4. POZNÁMKY K VÝKAZU PEŇAŽNÝCH TOKOV 73

5. PODMIENENÉ AKTÍVA A ZÁVÄZKY A INÉ VÝZNAMNÉ ZVEREJNENÉ ÚDAJE 73

6. OCHRANA ROZPOČTU EÚ 77

7. RIADENIE FINANČNÉHO RIZIKA 83

8. INFORMÁCIE O PRIDRUŽENÝCH STRANÁCH 94

9. UDALOSTI PO DÁTUME ZOSTAVENIA SÚVAHY 96

10. ROZSAH KONSOLIDÁCIE 96

SÚVAHA

(v mil. EUR) Poznámka 31. 12. 2014 31. 12. 2013 DLHODOBÉ AKTÍVA Nehmotné aktíva 2.1 282 237 Nehnuteľnosti, stroje a zariadenia 2.2 7 937 6 104 Investície účtované s použitím metódy vlastného imania 2.3 409 349 Finančné aktíva 2.4 56 438 59 844 Predbežné financovanie 2.5 18 358 38 072 Pohľadávky z výmenných transakcií a vymáhateľné sumy z nevýmenných transakcií 2.6 1 198 498 84 623 1 05 104 OBEŽNÉ AKTÍVA Finančné aktíva 2.4 11 811 5 571 Predbežné financovanie 2.5 34 237 21 367 Pohľadávky z výmenných transakcií a vymáhateľné sumy z nevýmenných transakcií 2.6 14 380 13 182 Zásoby 2.7 128 128 Peňažné prostriedky a peňažné ekvivalenty 2.8 17 545 9 510 78 101 49 758 AKTÍVA SPOLU 1 62 724 1 54 862 DLHODOBÉ PASÍVA Dôchodky a ostatné zamestnanecké požitky 2.9 (58 616) (46 818) Rezervy 2.10 (1 537) (1 323) Finančné záväzky 2.11 (51 851) (56 369) (1 12 005) (1 04 510) KRÁTKODOBÉ PASÍVA Rezervy 2.10 (745) (545) Finančné záväzky 2.11 (8 828) (3 163) Záväzky 2.12 (43 180) (36 213) Časovo rozlíšené výdavky a odložené príjmy 2.13 (55 973) (56 282) (1 08 726) (96 204) PASÍVA SPOLU (2 20 730) (2 00 714) ČISTÉ AKTÍVA (58 006) (45 852) Rezervy 2.14 4 435 4 073 Sumy, ktoré majú byť vyžiadané od členských štátov (2) 2.15 (62 441) (49 925) ČISTÉ AKTÍVA (58 006) (45 852)

VÝKAZ FINANČNÝCH VÝSLEDKOV

(v mil. EUR) Poznámka 2014 2013 (reklasifikované) (20) PRÍJMY Príjmy z nevýmenných transakcií Zdroje založené na HND 3.1 1 04 688 1 10 194 Tradičné vlastné zdroje 3.2 17 137 15 467 Zdroj založený na DPH 3.3 17 462 14 019 Pokuty 3.4 2 297 2 757 Vymáhanie výdavkov 3.5 3 418 1 777 Iné 3.6 5 623 4 045 Spolu 1 50 625 1 48 259 Príjmy z výmenných transakcií Finančné príjmy 3.7 2 298 1 991 Iné 3.8 1 066 1 443 Spolu 3 364 3 434 1 53 989 1 51 693 VÝDAVKY (22) Vynaložené členskými štátmi 3.9 Európsky poľnohospodársky záručný fond (44 465) (45 067) Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka a ďalšie nástroje rozvoja vidieka (14 046) (13 585) Európsky fond regionálneho rozvoja a Kohézny fond (43 345) (47 767) Európsky sociálny fond (12 651) (12 126) Iné (2 307) (1 525) Vynaložené Komisiou a výkonnými agentúrami 3.10 (15 311) (12 519) Vynaložené inými agentúrami a orgánmi EÚ 3.11 (1 025) (656) Vynaložené tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami 3.11 (2 770) (2 465) Vynaložené inými účtovnými jednotkami 3.11 (1 799) (1 694) Náklady na zamestnancov a dôchodky 3.12 (9 662) (9 058) Zmeny v poistno-matematických predpokladoch týkajúcich sa zamestnaneckých požitkov 3.13 (9 170) (2 033) Náklady financovania 3.14 (2 926) (2 383) Podiel na čistom deficite spoločných a pridružených podnikov 3.15 (640) (608) Ostatné výdavky 3.16 (5 152) (4 572) (1 65 269) (1 56 058) HOSPODÁRSKY VÝSLEDOK ZA ROZPOČTOVÝ ROK (11 280) (4 365)

VÝKAZ PEŇAŽNÝCH TOKOV

(v mil. EUR) Poznámka 2014 2013 Hospodársky výsledok za rok (11 280) (4 365) Operačné činnosti 4.2 Amortizácia 61 48 Odpisy 408 401 (Zvýšenie)/zníženie úverov (1 298) 20 (Zvýšenie)/zníženie predbežného financovania 6 844 (1 695) (Zvýšenie)/zníženie pohľadávok z výmenných transakcií a vymáhateľných súm z nevýmenných transakcií (1 898) 923 (Zvýšenie)/zníženie zásob — 10 Zvýšenie/(zníženie) dôchodkového záväzku a záväzku súvisiaceho s ostatnými zamestnaneckými požitkami 11 798 4 315 Zvýšenie/(zníženie) rezerv 414 (196) Zvýšenie/(zníženie) finančných záväzkov 1 146 (330) Zvýšenie/(zníženie) záväzkov 6 967 14 655 Zvýšenie/(zníženie) časovo rozlíšených výdavkov a odložených príjmov (309) (12 154) Rozpočtový prebytok za predchádzajúci rok zapísaný ako nepeňažný príjem (1 005) (1 023) Ostatné nepeňažné zmeny 130 (50) Investičné činnosti 4.3 (Zvýšenie)/zníženie nehmotných aktív a nehnuteľností, strojov a zariadení (2 347) (624) (Zvýšenie)/zníženie investícií účtovaných s použitím metódy vlastného imania (60) 43 (Zvýšenie)/zníženie finančných aktív k dispozícii na predaj (1 536) (1 142) ČISTÉ PEŇAŽNÉ TOKY 8 035 (1 164) Čisté zvýšenie/(zníženie) peňažných prostriedkov a peňažných ekvivalentov 8 035 (1 164) Peňažné prostriedky a peňažné ekvivalenty na začiatku roka 2.8 9 510 10 674 Peňažné prostriedky a peňažné ekvivalenty na konci roka 2.8 17 545 9 510

VÝKAZ ZMIEN V ČISTÝCH AKTÍVACH

(v mil. EUR) Rezervy (A) Sumy, ktoré majú byť vyžiadané od členských štátov (B) Čisté aktíva = (A) + (B) Oceňovací rozdiel vyplývajúci z oceňovania reálnou cenou Ostatné rezervy Akumulovaný prebytok/(deficit) Hospodársky výsledok za rok ZOSTATOK K 31. 12. 2012 150 3 911 (39 148) (5 329) (40 416) Zmeny v rezerve Garančného fondu — 46 (46) — — Zmeny reálnej hodnoty (51) — — — (51) Iné — 12 (9) — 3 Rozdelenie hospodárskeho výsledku za rok 2012 — 5 (5 334) 5 329 — Rozpočtový výsledok za rok 2012 pripísaný členským štátom — — (1 023) — (1 023) Hospodársky výsledok za rok — — — (4 365) (4 365) ZOSTATOK K 31. 12. 2013 99 3 974 (45 560) (4 365) (45 852) Zmeny v rezerve Garančného fondu — 247 (247) — — Zmeny reálnej hodnoty 139 — — — 139 Iné — (24) 16 — (8) Rozdelenie hospodárskeho výsledku za rok 2013 — (0) (4 365) 4 365 — Rozpočtový výsledok za rok 2013 pripísaný členským štátom — — (1 005) — (1 005) Hospodársky výsledok za rok — — — (11 280) (11 280) ZOSTATOK K 31. 12. 2014 238 4 197 (51 161) (11 280) (58 006)

POZNÁMKY K FINANČNÝM VÝKAZOM

1. ZÁKLADNÉ ÚČTOVNÉ POSTUPY

1.1. PRÁVNY ZÁKLAD A ÚČTOVNÉ PRAVIDLÁ

Účty EÚ sú vedené v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskej únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1) (ďalej len „nariadenie o rozpočtových pravidlách“), ako aj v súlade s delegovaným nariadením Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia o rozpočtových pravidlách (Ú. v. EÚ L 362, 31.12.2012, s. 1).

V súlade s článkom 143 nariadenia o rozpočtových pravidlách Európska únia zostavuje konsolidované finančné výkazy na základe pravidiel akruálneho účtovníctva, ktoré vychádzajú z medzinárodných účtovných štandardov pre verejný sektor (IPSAS). Tieto pravidlá účtovania prijaté účtovníkom Komisie musia uplatňovať všetky inštitúcie a orgány EÚ, ktoré sú zahrnuté do konsolidácie, a to v záujme vytvorenia jednotného súboru pravidiel účtovania, oceňovania a predkladania účtovnej závierky, ako aj v záujme harmonizácie zostavovania finančných výkazov a konsolidácie. Tieto účty sú vedené v eurách za kalendárny rok.

1.2. ÚČTOVNÉ ZÁSADY

Cieľom finančných výkazov je poskytovať informácie o finančnej situácii, výsledkoch a peňažných tokoch účtovnej jednotky, ktoré sú užitočné pre širokú škálu používateľov. V prípade EÚ, ktorá má charakter účtovnej jednotky verejného sektora, slúžia finančné výkazy predovšetkým na poskytovanie informácií, ktoré sú dôležité z hľadiska procesu rozhodovania, ako aj na preukázanie zodpovednosti tejto účtovnej jednotky, pokiaľ ide o zdroje, ktoré jej boli zverené. Tento dokument bol vypracovaný v zmysle uvedených cieľov.

Všeobecné princípy (resp. účtovné zásady), ktoré je pri zostavovaní finančných výkazov potrebné dodržiavať, stanovuje účtovné pravidlo EÚ č. 2, pričom sú totožné s princípmi uvedenými v IPSAS 1, t. j. reálne vykazovanie, akruálny princíp, nepretržitosť činnosti, jednotné vykazovanie, agregácia, zákaz vzájomného započítavania a porovnateľné údaje. Kvalitatívnymi charakteristikami finančného výkazníctva sú podľa článku 144 nariadenia o rozpočtových pravidlách relevantnosť, spoľahlivosť, porovnateľnosť a zrozumiteľnosť.

Zostavovanie finančných výkazov podľa uvedených zásad a pravidiel si od vedenia vyžaduje, aby použilo odhady, ktoré ovplyvňujú vykazované hodnoty určitých položiek v súvahe a vo výkaze finančných výsledkov, ako aj údaje týkajúce sa finančných nástrojov a podmienených aktív a záväzkov.

1.3. KONSOLIDÁCIA

Rozsah konsolidácie

Konsolidované finančné výkazy EÚ zahŕňajú všetky významné kontrolované účtovné jednotky (t. j. inštitúcie EÚ vrátane Komisie a agentúry EÚ) a pridružené a spoločné podniky, teda 52 kontrolovaných účtovných jednotiek, 7 spoločných podnikov a 1 pridružený podnik. Kompletný zoznam konsolidovaných účtovných jednotiek možno nájsť v poznámke 10 k účtovnej závierke EÚ. V porovnaní s rokom 2013 zostáva rozsah konsolidácie nezmenený, pričom je potrebné uviesť, že 1 pridružený podnik bol preklasifikovaný na spoločný podnik a zlúčením 2 iných pridružených podnikov vznikla účtovná jednotka klasifikovaná ako spoločný podnik.

Kontrolované účtovné jednotky

Rozhodnutie začleniť účtovnú jednotku do rozsahu konsolidácie vychádza z princípu kontroly. Medzi kontrolované účtovné jednotky patria všetky účtovné jednotky, pri ktorých má EÚ právomoc priamo alebo nepriamo riadiť ich finančné a operačné činnosti tak, aby mala z ich činností prínos. Táto právomoc musí byť v súčasnosti vykonávateľná. Kontrolované účtovné jednotky sú plne zahrnuté do konsolidácie. Konsolidácia sa začína dňom získania kontroly nad daným subjektom a končí sa zánikom tejto kontroly.

K najbežnejším ukazovateľom kontroly v rámci EÚ patrí zriadenie účtovnej jednotky prostredníctvom zakladajúcich zmlúv alebo sekundárnej legislatívy, financovanie účtovnej jednotky zo všeobecného rozpočtu, existencia hlasovacích práv v riadiacich orgánoch, audit zo strany Európskeho dvora audítorov a absolutórium udelené Európskym parlamentom. O tom, či na získanie kontroly stačí splnenie jedného alebo všetkých uvedených kritérií, je samozrejme potrebné rozhodnúť na základe individuálneho posúdenia uskutočneného priamo na úrovni účtovnej jednotky.

Na základe tohto princípu sa inštitúcie EÚ (okrem Európskej centrálnej banky – ECB) a agentúry (okrem agentúr bývalého 2. piliera) považujú za účtovné jednotky pod výlučnou kontrolou EÚ, a teda sú zahrnuté do rozsahu konsolidácie. Za kontrolovanú účtovnú jednotku sa považuje aj Európske spoločenstvo uhlia a ocele (ESUO) v likvidácii.

Všetky významné transakcie a zostatky v rámci vzťahov medzi kontrolovanými účtovnými jednotkami EÚ boli eliminované, zatiaľ čo nerealizované zisky a straty z takýchto transakcií nie sú významné, a preto neboli eliminované.

Spoločné podniky

Spoločný podnik je zmluvným dojednaním, na základe ktorého EÚ spoločne s jednou alebo viacerými stranami („spoločníkmi“) vykonáva hospodársku činnosť, ktorá podlieha spoločnej kontrole. Spoločná kontrola je zmluvne odsúhlasený podiel na priamej alebo nepriamej kontrole hospodárskej činnosti s potenciálom ekonomického úžitku. Podiely v spoločných podnikoch sa účtujú metódou vlastného imania (pozri bod 1.5.4 nižšie).

Pridružené podniky

Pridružené podniky sú subjekty, v ktorých má EÚ priamy alebo nepriamy podstatný vplyv, ale nie kontrolu. Za podstatný vplyv sa považuje, keď EÚ priamo alebo nepriamo vlastní minimálne 20 % hlasovacích práv. Podiely v pridružených podnikoch sa účtujú metódou vlastného imania (pozri bod 1.5.4 nižšie).

Účtovné jednotky, ktoré nie sú súčasťou konsolidácie a ktorých finančné prostriedky spravuje Komisia

Finančné prostriedky systému zdravotného poistenia zamestnancov EÚ, Európskeho rozvojového fondu a účastníckeho záručného fondu spravuje Komisia v mene týchto účtovných jednotiek. Keďže však tieto účtovné jednotky nie sú kontrolované EÚ, nie sú ani zahrnuté do jej konsolidovaných finančných výkazov.

1.4. ZÁKLAD PRE ZOSTAVENIE

1.4.1. Mena a základ pre konverziu

Funkčná mena a mena vykazovania

Finančné výkazy sa vedú v miliónoch EUR, pričom euro je funkčnou menou a menou vykazovania EÚ.

Transakcie a zostatky

Transakcie v cudzej mene sa prepočítavajú na eurá na základe výmenných kurzov platných v deň uskutočnenia transakcie. Kurzové zisky a straty vyplývajúce zo zúčtovania transakcií v cudzej mene, ako aj z prepočtu peňažných aktív a pasív denominovaných v cudzej mene na základe výmenného kurzu platného ku koncu roka sa vykazujú vo výkaze finančných výsledkov.

Rozdielne metódy konverzie sa uplatňujú na nehnuteľnosti, stroje a zariadenia a nehmotné aktíva, ktoré si udržiavajú svoju hodnotu v eurách podľa kurzu platného v deň ich nákupu.

Zostatky peňažných aktív a pasív denominovaných v cudzej mene ku koncu roka sa prepočítajú na eurá na základe výmenného kurzu platného k 31. decembru:

EURO – výmenné kurzy

Mena 31. 12. 2014 31. 12. 2013 BGN 1,9558 1,9558 CZK 27,7350 27,4270 DKK 7,4453 7,4593 GBP 0,7789 0,8337 HRK 7,6580 7,6265 HUF 315,5400 297,0400 LVL — 0,7028 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,2732 4,1543 RON 4,4828 4,4710 SEK 9,3930 8,8591 CHF 1,2024 1,2276 JPY 145,2300 144,7200 USD 1,2141 1,3791

Zmeny v reálnej hodnote peňažných finančných nástrojov denominovaných v cudzej mene a klasifikovaných ako k dispozícii na predaj, ktoré sa týkajú kurzových rozdielov, sa vykazujú vo výkaze finančných výsledkov. Kurzové rozdiely pri nepeňažných finančných aktívach a pasívach vykazovaných v reálnej hodnote prostredníctvom výkazu ziskov a strát sa vykazujú vo výkaze finančných výsledkov. Kurzové rozdiely pri nepeňažných finančných nástrojoch klasifikovaných ako k dispozícii na predaj sú zahrnuté do oceňovacieho rozdielu vyplývajúceho z oceňovania reálnou cenou.

1.4.2. Využívanie odhadov

V súlade so štandardmi IPSAS a so všeobecne uznávanými účtovnými zásadami sa vo finančných výkazoch nevyhnutne uvádzajú sumy založené na odhadoch a predpokladoch vypracovaných vedením, ktoré vychádzajú z najspoľahlivejších dostupných informácií. K podstatným odhadom okrem iného patrí výška záväzkov súvisiacich so zamestnaneckými požitkami, rezervy, finančné riziko týkajúce sa zásob a pohľadávok, príjmy a výdavky s časovým rozlíšením, podmienené aktíva a záväzky, stupeň zníženia hodnoty nehmotných aktív a nehnuteľností, strojov a zariadení a sumy uvedené v poznámkach týkajúcich sa finančných nástrojov. Skutočné výsledky sa môžu od týchto odhadov líšiť. Zmeny v odhadoch sa zohľadňujú v období, v ktorom sú zistené.

1.5. SÚVAHA

1.5.1. Nehmotné aktíva

Nadobudnuté licencie na počítačový softvér sa vykazujú v historickej cene zníženej o oprávky a straty zo zníženia hodnoty. Tieto aktíva sa odpisujú na lineárnom základe počas celej predpokladanej doby ich životnosti. Predpokladaná doba životnosti nehmotných aktív závisí od ich osobitnej ekonomickej životnosti alebo od právnej životnosti stanovenej dohodou. Nehmotné aktíva vytvorené vlastnou činnosťou sa kapitalizujú po splnení príslušných účtovných pravidiel EÚ a súvisia výhradne s fázou vývoja aktíva. Kapitalizovateľné náklady zahŕňajú všetky náklady, ktoré sa dajú priamo priradiť a sú nevyhnutné na vytvorenie, výrobu a prípravu aktíva na prevádzkyschopnosť v súlade so zámermi vedenia. Náklady spojené s výskumnou činnosťou, nekapitalizovateľné náklady na vývoj a náklady na údržbu sa vykazujú ako vzniknuté výdavky.

1.5.2. Nehnuteľnosti, stroje a zariadenia

Všetky nehnuteľnosti, stroje a zariadenia sa vykazujú v historickej cene zníženej o oprávky a straty zo zníženia hodnoty. Historická cena zahŕňa výdavky, ktoré priamo súvisia s obstaraním, výstavbou alebo presunom daného aktíva.

Následné náklady sú zahrnuté do účtovnej hodnoty aktíva, prípadne sú vykázané ako samostatné aktívum, ak je pravdepodobné, že EÚ budú v súvislosti s uvedenou položkou plynúť budúce ekonomické úžitky a že výdavky možno spoľahlivo stanoviť. Náklady na opravy a údržbu sa účtujú do výkazu finančných výsledkov počas rozpočtového obdobia, v ktorom vznikli.

Pozemky a umelecké diela sa neodpisujú, pretože sa považujú za položky s nekonečnou životnosťou. Nedokončené aktíva sa neodpisujú, pretože ešte nie sú určené na používanie. Odpisy iných aktív sa vypočítajú na základe lineárnej metódy tak, že od ich obstarávacej ceny sa počas predpokladanej doby životnosti odpočíta ich zostatková hodnota, a to takýmto spôsobom:

Druh aktíva Sadzba lineárneho odpisu Budovy 4 % až 10 % Materiál a vybavenie 10 % až 25 % Nábytok a dopravné prostriedky 10 % až 25 % Inventár 10 % až 33 % Počítačový hardvér 25 % až 33 % Iné 10 % až 33 %

Zisky a straty z likvidácie sa určujú porovnaním výnosov znížených o náklady na predaj s účtovnou hodnotou likvidovaného aktíva a sú zahrnuté do výkazu finančných výsledkov.

Prenájom

Prenájom hmotných aktív, pri ktorom EÚ v zásade znáša všetky riziká a získava všetky výhody plynúce z vlastníctva, sa klasifikuje ako finančný prenájom. Finančný prenájom sa kapitalizuje na začiatku prenájmu, a to v reálnej hodnote prenajatých aktív alebo v súčasnej hodnote minimálnych platieb nájomného, podľa toho, ktorá hodnota je nižšia. Každá platba nájomného je rozdelená na záväzok a finančné náklady tak, aby sa pri neuhradenom finančnom zostatku dosiahol konštantný pomer. Nájomné záväzky bez finančných nákladov sú zahrnuté do finančných záväzkov (dlhodobých a krátkodobých). Úroková zložka nákladov financovania sa počas obdobia prenájmu účtuje do výkazu finančných výsledkov tak, aby sa dosiahlo konštantné periodické úročenie zostatkovej hodnoty pasíva pre každé obdobie. Aktíva držané na základe finančného prenájmu sa odpisujú počas doby ich životnosti alebo doby prenájmu, podľa toho, ktorá z nich je kratšia.

Prenájom, pri ktorom prenajímateľ znáša značnú časť rizík a získava značnú časť výhod plynúcich z vlastníctva, sa klasifikuje ako operačný prenájom. Platby uskutočnené v rámci operačného prenájmu sa počas doby prenájmu lineárne vykážu ako náklady vo výkaze finančných výsledkov.

1.5.3. Zníženie hodnoty nefinančných aktív

Aktíva s neobmedzenou životnosťou nepodliehajú amortizácii/odpisovaniu, avšak každoročne sa posudzujú z hľadiska zníženia hodnoty. Aktíva, ktoré amortizácii/odpisovaniu podliehajú, sa vzhľadom na zníženie hodnoty posudzujú v tom prípade, že udalosti alebo zmeny podmienok naznačujú, že účtovná hodnota nemusí zodpovedať spätne získateľnej hodnote. Strata zo zníženia hodnoty sa vykazuje vo výške, o ktorú účtovná hodnota aktív prevyšuje ich spätne získateľnú hodnotu. Spätne získateľná hodnota je buď reálna hodnota aktíva znížená o náklady na predaj, alebo úžitková hodnota, podľa toho, ktorá hodnota je vyššia.

Zostatkové hodnoty a životnosť nehmotných aktív a nehnuteľností, strojov a zariadení sa revidujú, resp. upravujú aspoň raz ročne. Ak je účtovná hodnota aktíva vyššia ako jeho odhadovaná spätne získateľná hodnota, účtovná hodnota aktíva sa ihneď zníži na jeho spätne získateľnú hodnotu. Ak dôvody zníženia hodnoty uznané v predchádzajúcich rokoch pominuli, straty zo zníženia hodnoty sa zodpovedajúcim spôsobom odúčtujú.

1.5.4. Investície účtované s použitím metódy vlastného imania

Podiely v pridružených a spoločných podnikoch

Podiely v pridružených a spoločných podnikoch sa účtujú metódou vlastného imania a prvotne sa vykazujú v obstarávacej cene. Podiel EÚ na výsledkoch pridružených a spoločných podnikov sa vykazuje vo výkaze finančných výsledkov a jej podiel na zmenách rezerv sa vykazuje v rezervách. Súčet počiatočných nákladov a všetkých zmien (ďalšie vklady, podiel na hospodárskych výsledkoch a zmenách rezerv, zníženie hodnoty a dividendy) predstavuje účtovnú hodnotu pridruženého podniku alebo spoločného podniku vykázanú vo finančných výkazoch k dátumu zostavenia súvahy. Rozdelenie zisku pridruženého alebo spoločného podniku formou dividend znižuje účtovnú hodnotu aktív.

Ak sa podiel EÚ na deficitoch spoločného podniku rovná jej podielu na spoločnom podniku alebo ak ho prekročí, EÚ prestane vykazovať svoj podiel na ďalších stratách („nevykázané straty“). Nevykázaný podiel na stratách je výsledkom technického účtovania, ktoré je potrebné pri použití metódy vlastného imania. Tieto nevykázané straty nepredstavujú pre EÚ straty a sú spôsobené tým, že vykázanie výdavkov sa zvyčajne uskutočňuje pred zvýšením kapitálu za materiálny príspevok iných spoločníkov než EÚ.

Nerealizované zisky a straty z transakcií medzi EÚ a jej pridruženými alebo spoločnými podnikmi sa nepovažujú za významné, a preto neboli eliminované. Účtovné postupy pridružených alebo spoločných podnikov sa môžu líšiť od účtovných postupov prijatých EÚ pre obdobné transakcie a udalosti za podobných okolností.

V prípade náznakov zníženia hodnoty je potrebné odpísanie na nižšiu spätne získateľnú hodnotu. Spätne získateľná hodnota sa určuje podľa postupu uvedeného v bode 1.5.3. Ak dôvody zníženia hodnoty neskôr pominú, strata zo zníženia hodnoty sa opätovne zaúčtuje v tej účtovnej hodnote, ktorá by bola stanovená, ak by sa žiadna strata zo zníženia hodnoty nevykázala.

V prípadoch, keď EÚ drží minimálne 20 % investičného kapitálového fondu, nepokúša sa uplatňovať podstatný vplyv. K takýmto fondom sa preto pristupuje ako k finančným nástrojom, ktoré sú klasifikované ako finančné aktíva k dispozícii na predaj.

1.5.5. Finančné aktíva

Klasifikácia

EÚ delí svoje finančné aktíva do týchto kategórií: finančné aktíva vykazované v reálnej hodnote cez výkaz ziskov a strát, úvery a pohľadávky, investície držané do splatnosti a krátkodobé finančné aktíva k dispozícii na predaj. Klasifikácia finančných nástrojov sa stanovuje pri prvotnom vykazovaní a následne sa prehodnocuje ku každému dátumu zostavenia súvahy.

i) Finančné aktíva vykazované v reálnej hodnote cez výkaz ziskov a strát

Finančné aktíva sa klasifikujú do tejto kategórie vtedy, ak boli nadobudnuté predovšetkým na účely predaja v krátkodobom časovom horizonte alebo ak ich takto označila EÚ. Do tejto kategórie patria aj deriváty. Aktíva v tejto kategórii sa klasifikujú ako krátkodobé aktíva, ak sa s ich realizáciou počíta v priebehu 12 mesiacov od dátumu zostavenia súvahy. Počas tohto rozpočtového roku EÚ nedisponovala žiadnymi finančnými aktívami tejto kategórie.

ii) Úvery a pohľadávky

Úvery a pohľadávky sú nederivátové finančné aktíva s pevne stanovenými alebo stanoviteľnými splátkami, ktoré nie sú kótované na aktívnom trhu. Vznikajú vtedy, keď EÚ poskytuje peňažné prostriedky, tovar alebo služby priamo dlžníkovi bez toho, aby mala v úmysle s pohľadávkou obchodovať. Sú zahrnuté do dlhodobých aktív s výnimkou úverov a pohľadávok so splatnosťou do 12 mesiacov od dátumu zostavenia súvahy, a to aj v prípade, že dátum splatnosti celého úveru leží viac ako 12 mesiacov od dátumu zostavenia súvahy.

iii) Investície držané do splatnosti

Investície držané do splatnosti sú nederivátové finančné aktíva s pevne stanovenými alebo stanoviteľnými splátkami a pevnou dobou splatnosti, v prípade ktorých má EÚ zámer a schopnosť držať ich do doby splatnosti. Počas tohto rozpočtového roku EÚ nedisponovala žiadnymi investíciami tejto kategórie.

iv) Finančné aktíva k dispozícii na predaj

Finančné aktíva k dispozícii na predaj predstavujú nederiváty, ktoré sú do tejto kategórie priamo zaradené alebo ktoré nie sú klasifikované v žiadnej inej kategórii. Sú klasifikované ako krátkodobé alebo dlhodobé aktíva v závislosti od časového obdobia, v ktorom EÚ očakáva, že ich predá. Ide zvyčajne o zostávajúcu splatnosť k dátumu zostavenia súvahy. Ako finančné aktíva k dispozícii na predaj sú klasifikované aj investície do nekonsolidovaných účtovných jednotiek a iné kapitálové investície (napr. operácie s rizikovým kapitálom), ktoré sa neúčtujú metódou vlastného imania.

Prvotné vykazovanie a oceňovanie

Nákup a predaj finančných aktív vykazovaných v reálnej hodnote cez výkaz ziskov a strát držaných do splatnosti a k dispozícii na predaj sa vykazuje ku dňu transakcie, teda ku dňu, ku ktorému sa EÚ zaviaže aktíva kúpiť alebo predať. Úvery sa vykazujú vtedy, keď sa dlžníkom poskytnú peňažné prostriedky. Finančné nástroje sa prvotne vykazujú v reálnej hodnote. V prípade všetkých finančných aktív, ktoré nie sú vykazované v reálnej hodnote cez výkaz ziskov a strát, sa transakčné náklady pripočítajú k reálnej hodnote pri prvotnom vykazovaní. Finančné aktíva vykazované v reálnej hodnote cez výkaz ziskov a strát sa prvotne vykazujú v reálnej hodnote a transakčné náklady sa vykazujú ako náklady vo výkaze finančných výsledkov.

Reálna hodnota finančných aktív pri prvotnom vykazovaní je obvykle transakčnou cenou (t. j. reálnou hodnotou prijatého protiplnenia). Pri dlhodobom bezúročnom úvere alebo úvere úročenom pod hranicou trhových podmienok sa však jeho reálna hodnota môže odhadnúť ako súčasná hodnota všetkých budúcich peňažných príjmov diskontovaných na základe úrokovej sadzby prevažujúcej na trhu pre podobný nástroj s obdobným úverovým ratingom.

Poskytnuté úvery sa vykazujú v ich nominálnej hodnote, ktorá sa považuje za reálnu hodnotu úveru. Odôvodnenie:

— „Trhové prostredie“ poskytovania úverov EÚ je veľmi špecifické a odlišuje sa od kapitálového trhu, na ktorom sa vydávajú podnikové alebo vládne dlhopisy. Keďže poskytovatelia úverov na týchto trhoch majú príležitosť vybrať si alternatívne spôsoby investovania, táto príležitosť sa vyjadruje v trhových cenách. Takáto príležitosť alternatívne investovať však neexistuje v prípade EÚ, ktorá nemôže investovať na kapitálových trhoch; finančné prostriedky si požičiava iba na účely poskytovania úverov za rovnakú sadzbu. To znamená, že EÚ nemá alternatívnu úverovú alebo investičnú možnosť pre vypožičané sumy. Neexistujú teda alternatívne náklady ani základ porovnania s trhovými sadzbami. Úverové operácie EÚ v podstate samy predstavujú trh. Keďže sa neuplatňuje zásada alternatívnych nákladov, trhová cena neodráža skutočnú podstatu úverových transakcií EÚ. Preto nie je vhodné vymedzovať reálnu hodnotu úverových transakcií EÚ vo vzťahu k podnikovým alebo vládnym dlhopisom.

— Keďže okrem toho neexistuje aktívny trh ani porovnateľné transakcie, mala by sa účtovať tá úroková sadzba, ktorú EÚ použije na reálne ohodnotenie svojich úverových operácií v rámci Európskeho finančného stabilizačného mechanizmu (EFMS), platobnej bilancie (BOP) a ostatných takýchto úverov.

— Okrem toho v prípade týchto úverov existuje medzi poskytnutými úvermi a prijatými pôžičkami vďaka ich nadväznému (back-to-back) charakteru kompenzačný účinok. Efektívna úroková sadzba úveru sa teda rovná efektívnej úrokovej sadzbe uplatnenej na súvisiace prijaté pôžičky. Transakčné náklady, ktoré vznikajú EÚ a následne sú účtované príjemcovi úveru, sa vykazujú priamo vo výkaze finančných výsledkov.

Finančné nástroje sa odúčtujú, keď zaniknú práva na príjem peňažných tokov z investícií alebo keď sa tieto práva prevedú, a po tom, keď EÚ previedla v podstate všetky riziká a výhody plynúce z vlastníctva.

Následné oceňovanie

i) Finančné aktíva vykazované v reálnej hodnote cez výkaz ziskov a strát sa následne účtujú v reálnej hodnote. Zisky a straty vyplývajúce zo zmien v reálnej hodnote v prípade finančných nástrojov vykazovaných v reálnej hodnote cez výkaz ziskov a strát sú zahrnuté do výkazu finančných výsledkov v období, v ktorom vznikli.

ii) Úvery, pohľadávky a investície držané do splatnosti sa účtujú v umorovacej obstarávacej cene metódou efektívnej úrokovej sadzby. V prípade úverov poskytnutých z vypožičaných prostriedkov sa rovnaká efektívna úroková sadzba uplatňuje tak na úvery, ako aj na pôžičky. Dôvodom je skutočnosť, že tieto úvery vykazujú znaky nadväzných (back-to-back) operácií a rozdiely medzi podmienkami a výškou úveru a pôžičky nie sú významné. Transakčné náklady, ktoré vznikajú EÚ a následne sú účtované príjemcovi úveru, sa vykazujú priamo vo výkaze finančných výsledkov.

iii) Investície držané do splatnosti – EÚ v súčasnosti nevlastní žiadne investície držané do splatnosti.

iv) Finančné aktíva k dispozícii na predaj sa následne vykazujú v reálnej hodnote. Zisky a straty zo zmien v reálnej hodnote finančných aktív k dispozícii na predaj sa vykazujú v oceňovacom rozdiele vyplývajúcom z oceňovania reálnou cenou. V prípade odúčtovania alebo zníženia hodnoty finančných aktív klasifikovaných ako k dispozícii na predaj sa kumulatívne úpravy reálnej hodnoty, pôvodne vykázané v oceňovacom rozdiele vyplývajúcom z oceňovania reálnou cenou, vykazujú vo výkaze finančných výsledkov. Úrok z finančných aktív k dispozícii na predaj, ktorý je vypočítaný metódou efektívnej úrokovej sadzby, sa vykazuje vo výkaze finančných výsledkov. Dividendy z nástrojov vlastného imania klasifikovaných ako k dispozícii na predaj sa vykazujú vtedy, keď EÚ vznikne nárok na ich výplatu.

Reálne hodnoty investícií kótovaných na aktívnych trhoch sú založené na aktuálnych ponukových cenách. V prípade, že trh pre finančné aktíva nie je aktívny (a v prípade nekótovaných cenných papierov), EÚ stanoví reálnu hodnotu prostredníctvom metód oceňovania. Tieto metódy zahŕňajú využitie nedávnych transakcií založených na bežných obchodných vzťahoch, odkaz na iné – v zásade rovnaké nástroje, analýzu diskontovaných peňažných tokov, modely oceňovania opcií a iné metódy oceňovania bežne používané účastníkmi trhu.

V prípadoch, v ktorých nemožno spoľahlivo oceniť reálnu hodnotu investícií do nástrojov vlastného imania, ktoré nemajú na aktívnom trhu kótovanú trhovú cenu, sa tieto investície oceňujú v obstarávacej cene zníženej o straty zo zníženia hodnoty.

Zníženie hodnoty finančných aktív

Ku každému dátumu zostavenia súvahy EÚ posúdi, či existujú objektívne dôkazy o znížení hodnoty finančných aktív. K zníženiu hodnoty finančných aktív a k stratám zo zníženia hodnoty dochádza len v tom prípade, že existujú objektívne dôkazy o znížení hodnoty v dôsledku jednej alebo viacerých udalostí, ku ktorým došlo po prvotnom vykázaní aktív, a ak má udalosť (alebo udalosti) vedúca k strate vplyv na odhadované budúce peňažné toky finančných aktív, ktoré možno spoľahlivo odhadnúť.

a) Aktíva vykázané v umorovacej obstarávacej cene

Ak existujú objektívne dôkazy, že vznikli straty zo zníženia hodnoty úverov a pohľadávok alebo z investícií držaných do splatnosti ocenených umorovacou obstarávacou cenou, strata predstavuje rozdiel medzi účtovnou hodnotou aktív a súčasnou hodnotou odhadovaných budúcich peňažných tokov (bez zohľadnenia budúcich úverových strát, ku ktorým ešte nedošlo) diskontovaných pôvodnou efektívnou úrokovou sadzbou finančných aktív. Účtovná hodnota aktív sa zníži a strata sa vykáže vo výkaze finančných výsledkov. Ak má úver alebo investície držané do splatnosti pohyblivú úrokovú sadzbu, na výpočet straty zo zníženia hodnoty sa použije diskontná sadzba vo výške súčasnej efektívnej úrokovej sadzby stanovenej v zmluve. Výpočet súčasnej hodnoty odhadovaných budúcich peňažných tokov zabezpečených finančných aktív odráža peňažné toky, ktoré môžu plynúť z realizácie kolaterálu, znížené o náklady spojené s jeho získaním a predajom, bez ohľadu na pravdepodobnosť jeho realizácie. Ak sa v nasledujúcom období výška straty zo zníženia hodnoty zníži a toto zníženie možno objektívne dať do súvislosti s udalosťou, ktorá nastala po vykázaní zníženia hodnoty, pôvodne vykázaná strata zo zníženia hodnoty sa odúčtuje cez výkaz finančných výsledkov.

b) Aktíva vykázané v reálnej hodnote

V prípade kapitálových investícií klasifikovaných ako k dispozícii na predaj sa pri posudzovaní toho, či došlo k zníženiu hodnoty cenných papierov, berie do úvahy značné alebo trvalé (dlhotrvajúce) zníženie reálnej hodnoty cenného papiera pod jeho obstarávaciu cenu. Ak existujú takéto dôkazy pre finančné aktíva k dispozícii na predaj, kumulatívna strata – vypočítaná ako rozdiel medzi obstarávacou cenou a súčasnou reálnou hodnotou, znížená o stratu zo zníženia hodnoty týchto finančných aktív pôvodne vykázaných vo výkaze finančných výsledkov – sa odúčtuje z rezerv a vykáže sa vo výkaze finančných výsledkov. Straty zo zníženia hodnoty kapitálových investícií vykázané vo výkaze finančných výsledkov sa cez výkaz finančných výsledkov neodúčtujú. Ak sa v nasledujúcom období reálna hodnota dlhového nástroja klasifikovaného ako k dispozícii na predaj zvýši a toto zvýšenie možno dať objektívne do súvislosti s udalosťou, ktorá nastala po vykázaní straty zo zníženia hodnoty, strata zo zníženia hodnoty sa odúčtuje cez výkaz finančných výsledkov.

Investície do fondov rizikového kapitálu

Investície do fondov rizikového kapitálu sa klasifikujú ako finančné aktíva k dispozícii na predaj, a teda sa vykazujú v reálnej hodnote so ziskami a stratami vyplývajúcimi zo zmien v reálnej hodnote (vrátane kurzových rozdielov), ktoré sú vykázané v oceňovacom rozdiele vyplývajúcom z oceňovania reálnou cenou. Keďže investície do fondov rizikového kapitálu nemajú na aktívnom trhu kótovanú trhovú cenu, oceňujú sa riadok po riadku na základe obstarávacej ceny alebo zodpovedajúcej čistej hodnoty aktív, podľa toho, ktorá hodnota je nižšia. Nerealizované zisky vyplývajúce z oceňovania reálnou hodnotou sa vykazujú v rezervách a nerealizované straty sa posudzujú z hľadiska zníženia hodnoty s cieľom stanoviť, či sa majú vykázať ako straty zo zníženia hodnoty vo výkaze finančných výsledkov, alebo ako zmeny v oceňovacom rozdiele vyplývajúcom z oceňovania reálnou cenou.

1.5.6. Zásoby

Zásoby sa vykazujú buď v obstarávacej cene, alebo v čistej realizovateľnej cene, podľa toho, ktorá je nižšia. Obstarávacia cena sa stanoví metódou FIFO (prvý do skladu, prvý zo skladu). Obstarávacia cena hotových výrobkov a nedokončenej výroby zahŕňa náklady na suroviny, priame mzdové náklady a ostatné priame náklady a príslušnú réžiu (pri bežnej prevádzkovej kapacite). Čistá realizovateľná hodnota predstavuje odhad predajnej ceny za bežných obchodných podmienok, zníženej o náklady na realizáciu a predaj. Ak sa zásoby držia na distribúciu bezplatne alebo za nominálny poplatok, oceňujú sa na základe obstarávacej ceny alebo bežnej reprodukčnej ceny, podľa toho, ktorá je nižšia. Bežná reprodukčná cena zodpovedá nákladom, ktoré by EÚ musela znášať pri nadobudnutí aktív k dátumu vykazovania.

1.5.7. Predbežné financovanie

Predbežné financovanie je platba, ktorej účelom je poskytnúť príjemcovi zálohovú platbu, t. j. počiatočnú hotovosť. Môže byť rozdelené na niekoľko platieb počas obdobia stanoveného v príslušnej dohode o predbežnom financovaní. Počiatočná hotovosť alebo zálohová platba sa počas obdobia stanoveného v dohode buď použije na účely, na ktoré bola poskytnutá, alebo sa vráti. V prípade, že príjemcovi nevznikli oprávnené výdavky, je povinný túto zálohovú platbu, ktorá mu bola v rámci predbežného financovania poskytnutá, vrátiť EÚ. Výška predbežného financovania sa môže znížiť (úplne alebo čiastočne) akceptovaním oprávnených nákladov (ktoré sú uznané ako výdavky) a výšky vrátených súm.

Neuhradené sumy predbežného financovania sa na konci roka oceňujú ako pôvodná vyplatená suma (sumy) znížená o vrátené sumy, vykázané oprávnené sumy, odhadované oprávnené sumy, ktoré ešte neboli ku koncu roka schválené, a o zníženie hodnoty.

Sumy vymedzené v nariadení o rozpočtových pravidlách ako „finančné nástroje vykonávané v rámci zdieľaného hospodárenia“ sú z účtovného hľadiska klasifikované ako sumy predbežného financovania. Tieto sumy predbežného financovania sú ocenené ako pôvodné sumy vyplatené členským štátom, znížené o odhad použitých súm.

Úrok z predbežného financovania sa vykazuje v čase jeho vzniku v súlade s ustanoveniami príslušnej dohody. Odhad vzniknutých výnosov z úrokov, ktorý je založený na najspoľahlivejších údajoch, sa vykonáva ku koncu roku a zahŕňa sa do súvahy.

1.5.8. Pohľadávky z výmenných transakcií a vymáhateľné sumy z nevýmenných transakcií

Keďže účtovné pravidlá EÚ vyžadujú oddelené predkladanie výmenných a nevýmenných transakcií, na účely zostavenia závierky sú pohľadávky definované ako pochádzajúce z výmenných transakcií a vymáhateľné sumy sú definované ako pochádzajúce z nevýmenných transakcií, ktoré nevyplývajú zo zmluvy (sumy vymáhateľné vyššou mocou).

Pohľadávky z výmenných transakcií spĺňajú definíciu finančných nástrojov, a preto sú klasifikované ako úvery a pohľadávky a podľa toho sú aj ocenené (pozri bod 1.5.5 vyššie). Poznámky k finančným nástrojom týkajúce sa pohľadávok z výmenných transakcií zahŕňajú časovo rozlíšené príjmy a odložené výdavky z výmenných transakcií, pretože nie sú významné.

Vymáhateľné sumy z nevýmenných transakcií sa vykazujú v pôvodnej hodnote (upravené o úroky a penále) zníženej o opravnú položku na zohľadenie zníženia hodnoty. Opravná položka na zohľadnenie zníženia hodnoty vymáhateľných súm z nevýmenných transakcií vzniká vtedy, ak existujú objektívne dôkazy, že EÚ nebude schopná vymôcť všetky splatné sumy v súlade s pôvodnými podmienkami týkajúcimi sa vymáhateľných súm z nevýmenných transakcií. Výška opravnej položky predstavuje rozdiel medzi účtovnou hodnotou aktíva a jeho spätne získateľnou hodnotou. Výška opravnej položky sa vykazuje vo výkaze finančných výsledkov. Na základe minulých skúseností sa vykazuje aj všeobecná opravná položka pre nevysporiadané príkazy na vymáhanie, na ktoré sa ešte nevzťahuje osobitná opravná položka. Pozri tiež poznámku 1.5.14, ktorá sa týka časovo rozlíšených príjmov vykazovaných ku koncu roka. Sumy vykázané a zaznamenané ako vymáhateľné sumy z nevýmenných transakcií nie sú finančnými nástrojmi, pretože nevyplývajú zo zmluvy. V náležitých prípadoch sú však v poznámkach k finančným výkazom vymáhateľné sumy z nevýmenných transakcií zaznamenané spoločne s pohľadávkami z výmenných transakcií.

1.5.9. Peňažné prostriedky a peňažné ekvivalenty

Peňažné prostriedky a peňažné ekvivalenty sú finančné nástroje a sú klasifikované ako finančné aktíva k dispozícii na predaj. Zahŕňajú peňažnú hotovosť, bankové vklady splatné na požiadanie a ostatné krátkodobé vysokolikvidné investície s pôvodnou splatnosťou do troch mesiacov.

1.5.10. Dôchodky a ostatné zamestnanecké požitky

Dôchodkové záväzky

EÚ uplatňuje systém so stanoveným dôchodkovým plnením. Keďže zamestnanci odvádzajú zo svojich platov tretinu očakávaných nákladov na tieto požitky, tento záväzok sa nefinancuje. Záväzok vykázaný v súvahe v súvislosti so systémom so stanoveným dôchodkovým plnením predstavuje súčasnú hodnotu záväzku súvisiaceho so stanovenými požitkami k dátumu zostavenia súvahy. Záväzok súvisiaci so stanovenými požitkami je vypočítaný poistnými matematikmi na základe metódy plánovaného ročného zhodnotenia požitkov. Súčasná hodnota záväzkov súvisiacich so stanovenými požitkami sa vypočíta diskontovaním odhadovaných budúcich peňažných čerpaní s použitím úrokových sadzieb štátnych dlhopisov, ktoré sú vyjadrené v mene, v ktorej sa budú plnenia vyplácať a ktorých doba splatnosti sa blíži k dobe trvania príslušného dôchodkového záväzku.

Poistno-matematické zisky a straty vyplývajúce z empirických úprav a zo zmien v poistno-matematických predpokladoch sa okamžite vykazujú vo výkaze finančných výsledkov. Náklady týkajúce sa rokov odpracovaných v minulosti sa okamžite vykazujú vo výkaze finančných výsledkov, pokiaľ zmeny v dôchodkovom systéme nie sú podmienené zotrvaním zamestnanca v pracovnom pomere na určitú dobu (obdobie nároku). V tomto prípade sa náklady týkajúce sa v minulosti odpracovaných rokov rovnomerne odpisujú počas obdobia nároku.

Nemocenské dávky po odchode do dôchodku

EÚ poskytuje svojim zamestnancom príspevky na zdravotnú starostlivosť formou náhrady zdravotných výdavkov. Na ich každodenné spravovanie bol vytvorený osobitný fond. Tento systém využívajú súčasní zamestnanci, dôchodcovia, vdovy alebo vdovci a ich oprávnené osoby. Príspevky poskytované „neaktívnym osobám“ (dôchodcovia, siroty atď.) sa klasifikujú ako „zamestnanecké požitky mimo zamestnania“. Vzhľadom na povahu týchto požitkov je potrebný poistno-matematický výpočet. Záväzky v súvahe sú stanovené na podobnom princípe ako dôchodkové záväzky (pozri vyššie).

1.5.11. Rezervy

Rezervy sa vykazujú vtedy, keď má EÚ súčasné právne alebo nepriame záväzky voči tretím osobám v dôsledku minulých udalostí, keď je pravdepodobné, že na vyrovnanie týchto záväzkov bude potrebné vynaložiť prostriedky, a keď je zároveň možné spoľahlivo odhadnúť sumu záväzkov. Na budúce operačné straty sa rezervy netvoria. Výška rezerv zodpovedá najlepšiemu odhadu očakávaných výdavkov potrebných na vyrovnanie súčasných záväzkov k dátum vykazovania. V prípade, že rezervy zahŕňajú viacero položiek, záväzok sa odhadne na základe váženia všetkých možných výsledkov na základe stupňa ich pravdepodobnosti (metóda „očakávanej hodnoty“).

1.5.12. Finančné záväzky

Finančné záväzky sú klasifikované ako finančné záväzky vykazované v reálnej hodnote cez výkaz ziskov a strát alebo ako finančné záväzky vykazované v umorovacej obstarávacej cene. Prijaté pôžičky pozostávajú z pôžičiek od úverových inštitúcií a z dlhových certifikátov. Prvotne sa vykazujú v reálnej hodnote, teda vo výške výnosov z emisie (reálna hodnota prijatého protiplnenia) zníženej o transakčné náklady, a následne sa vykazujú v umorovacej obstarávacej cene metódou efektívnej úrokovej sadzby. Rozdiel medzi výnosmi zníženými o transakčné náklady a sumou umorenia sa vykazuje vo výkaze finančných výsledkov počas doby trvania pôžičky metódou efektívnej úrokovej sadzby.

Finančné záväzky sa klasifikujú ako dlhodobé pasíva s výnimkou záväzkov so splatnosťou kratšou ako 12 mesiacov od dátumu zostavenia súvahy. V prípade úverov poskytnutých z vypožičaných prostriedkov nemožno metódu efektívnej úrokovej sadzby uplatniť na úvery a pôžičky vzhľadom na zásadu významnosti. Transakčné náklady, ktoré vznikajú EÚ a následne sa účtujú príjemcovi úveru, sa vykazujú priamo vo výkaze finančných výsledkov.

Finančné záväzky vykazované v reálnej hodnote cez výkaz ziskov a strát zahŕňajú deriváty v prípade, že ich reálna hodnota je záporná. Účtujú sa na základe rovnakej metódy ako finančné akt