EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli24. 3. 2017 COM(2017) 147 final SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU Urýchlenie budovania únie kapitálových trhov: odstraňovanie vnútroštátnych prekážok kapitálových tokov



1.Úvod Úspech Investičného plánu pre Európu pri smerovaní financovania na projekty s pridanou hodnotou pre európske hospodárstvo čiastočne závisí od kolektívnej schopnosti EÚ a jej členských štátov prekonávať prekážky cezhraničných investícií. Preto sa v rámci tretieho piliera investičného plánu, ktorý sa zameriava na odstraňovanie prekážok pre investície, Komisia zaviazala k urýchleniu procesu budovania únie kapitálových trhov. Budovanie integrovaných finančných trhov v rámci únie kapitálových trhov si vyžaduje dôležité rozhodnutia na úrovni EÚ, ale aj rozhodujúci záväzok každého členského štátu odstraňovať vnútroštátne prekážky. Na vnútroštátnej úrovni sú potrebné opatrenia zamerané na vytvorenie jasného, predvídateľného a stabilného prostredia, ktoré umožní väčšie investície a efektívnejšiu alokáciu kapitálu a v konečnom dôsledku podporí financovanie podnikania a infraštruktúry. V nadväznosti na výzvu Rady pre hospodárske a finančné záležitosti z júna 2015 začala Komisia a skupina odborníkov zložená zo zástupcov členských štátov – s Európskym parlamentom v úlohe pozorovateľa – spolupracovať na mapovaní vnútroštátnych prekážok cezhraničných kapitálových tokov a hľadať najlepšie spôsoby, ako riešiť tie prekážky, ktoré nie sú opodstatnené z hľadiska verejného záujmu alebo sú neprimerané. Výsledkom tejto činnosti by mal byť spoločný plán odstránenia týchto prekážok, ktorý by dopĺňali ďalšie iniciatívy zamerané na existujúce prekážky pre investície, ktoré Komisia zistila v rámci európskeho semestra a činnosti súvisiacej s úniou kapitálových trhov zameranej na rozvoj kapitálových trhov s pomocou služby na podporu štrukturálnych reforiem (SRSS). Komisia sa domnieva, že táto metóda spolupráce s členskými štátmi založená na vzájomnom posudzovaní vnútroštátnych požiadaviek, partnerskom hodnotení a výmene najlepších postupov môže priniesť značné výhody. V tomto duchu začala skupina odborníkov pracovať na riešení celého radu prekážok existujúcich najmä v oblasti vnútroštátnych právomocí, ktoré boli vybraté na základe vstupov členských štátov a odpovedí zainteresovaných strán na rôzne konzultácie týkajúce sa únie kapitálových trhov. Táto správa predstavuje výklad Komisie týkajúci sa právneho stavu v členských štátoch na základe dostupných dôkazov a informácií. Po prijatí prvého znenia tejto správy 27. februára 2017 bola Komisia upozornená na určité nepresnosti najmä z dôvodu neúplných alebo protichodných informácií a následne sa rozhodla prijať toto pozmenené znenie. Prvý súbor prekážok, ktoré identifikovala skupina odborníkov, zahŕňa problémy obmedzujúce cezhraničné operácie investorov v priebehu investičného cyklu. V tejto správe sa rozlišuje medzi prekážkami ex ante (bezprostredné obavy, keď investori zvažujú zapojenie do cezhraničnej činnosti), prekážkami in itinere (odrádzajúce investorov od zachovania cezhraničnej činnosti či jej rozšírenia) a prekážkami ex post (spôsobujúce ťažkosti na konci investičného procesu). V prípade všetkých uvedených prekážok sa táto správa opiera o diskusie v skupine odborníkov a navrhujú sa v nej ďalšie kroky bez toho, aby nevyhnutne odrážala konsenzus medzi členskými štátmi o jednotlivých témach. Komisia očakáva, že členské štáty sa dohodnú na navrhnutom pláne a na jeho základe podniknú príslušné kroky. Komisia plánuje monitorovať vykonávanie plánu a zatiaľ čo bude naďalej spolupracovať s členskými štátmi na zhromažďovaní vyčerpávajúcich a aktuálnych informácií, požiadala skupinu odborníkov, aby identifikovali ďalšie prekážky v oblastiach súvisiacich s úniou kapitálových trhov. Plán vníma ako živý dokument, ktorý bude potrebné aktualizovať ďalšími opatreniami; tie by sa mali prijať pred rokom 2019 a mali by byť zamerané na prekážky, ktoré by mohli byť zistené v druhej fáze. 2.Prekážky ex ante 2.1.Prekážky cezhraničnej distribúcie investičných fondov S podielom 80 % fondov podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) a 40 % alternatívnych investičných fondov (AIF) uvádzaných na trh cez hranice prispieva povolenie EÚ na uvádzanie na trh k vytváraniu úspešného cezhraničného trhu. Distribúcia fondov je však stále geograficky obmedzená. Tretina fondov uvádzaných na trh cez hranice sa predáva iba v jednom ďalšom členskom štáte a ďalšia tretina v najviac štyroch ďalších členských štátoch. Dôvodom môžu byť koncentrované kanály distribúcie fondov v jednotlivých členských štátoch, kultúrne preferencie a nedostatok stimulov na súťaženie cez hranice. Odpovede na rôzne konzultácie však poukazujú aj na dodatočné vnútroštátne požiadavky, ktoré členské štáty prijali pri transponovaní smernice o správcoch AIF a smernice o PKIPCP. Skupina odborníkov sa v tejto oblasti zamerala na identifikáciu a riešenie prekážok vyplývajúcich z vnútroštátnych ustanovení alebo postupov. Okrem toho – a vzhľadom na nutnosť konať na úrovni EÚ – začala Komisia verejnú konzultáciu o prekážkach cezhraničnej distribúcie investičných fondov, v rámci ktorej sa posudzovali aj tieto témy. Ďalšie činnosti vychádzajúce z konzultácie Komisie, v ktorých sa zohľadní táto správa, budú včas oznámené. 2.1.1.Požiadavky na uvádzanie na trh Niekoľko členských štátov uviedlo, že medzi vnútroštátnymi predpismi existujú značné rozdiely a rozdielne prístupy dohľadu výrazne bránia tomu, aby povolenie EÚ v oblasti správy aktív účinne fungovalo v plnom rozsahu. Právna neistota je mimoriadne vysoká: i) vo veľmi skorých fázach životného cyklu fondu, napríklad vo fáze pred jeho spustením, keď môžu správcovia aktív potrebovať otestovať záujem potenciálnych investorov; a ii) po spustení fondu, keď môžu správcov fondov osloviť potenciálni klienti. Správcovské spoločnosti musia znášať náklady na preskúmanie a dodržiavanie individuálnych vnútroštátnych režimov v oblasti uvádzania na trh, finančnej podpory a ochrany spotrebiteľa, ktoré zahŕňajú časovo náročné preklady a požadované zmeny ich marketingových materiálov. V záujme väčšej zrozumiteľnosti členské štáty v rámci skupiny odborníkov diskutovali aj o otázke, či by bolo možné, aby sa pre-marketing potenciálnym profesionálnym klientom a ich rozhodnutie investovať z vlastného podnetu („reverse solicitation“) nepovažovali za „uvádzanie podielových listov alebo akcií fondu na trh“, a teda by sa na ne nevzťahovali vnútroštátne požiadavky na uvádzanie na trh. Podľa skupiny odborníkov by pre-marketing mal zahŕňať situácie, v ktorých sa návrh dokumentácie fondu, nie však materiál týkajúci sa upisovania, poskytne obmedzenému počtu potenciálnych profesionálnych klientov, teda keď nedochádza k rozhodovaniu o možnom upisovaní.

Rozhodnutie investovať z vlastného podnetu sa potom chápe ako žiadosť zo strany profesionálneho klienta týkajúca sa podielových listov alebo akcií osobitne určeného existujúceho fondu bez predchádzajúcej priamej alebo nepriamej ponuky alebo umiestnenia (t. j. podnetu) zo strany správcovskej spoločnosti alebo v jej mene. Kontakt sa teda nadviaže len z podnetu investora a nesmie byť reakciou na predchádzajúce ponuky alebo umiestnenia. Komisia víta prácu členských štátov v rámci skupiny odborníkov v oblasti zabezpečenia spoločného chápania pre-marketingu a rozhodnutia investovať z vlastného podnetu a vyzýva ich, aby pokračovali v preskúmavaní svojich vnútroštátnych pravidiel s cieľom podporiť zbližovanie v tejto oblasti. Komisia takisto vyzýva členské štáty, aby pokračovali v spolupráci s Európskym orgánom pre cenné papiere a trhy (ESMA) s cieľom dosiahnuť konvergenciu dohľadu v tejto oblasti. 2.1.2.Administratívne opatrenia Hoci smernica o PKIPCP umožňuje rozdielne vnútroštátne administratívne opatrenia uložené hostiteľskými členskými štátmi, tieto opatrenia by mohli byť vnímané ako prekážky cezhraničného uvádzania fondov na trh, pričom nie vždy sú opodstatnené z hľadiska pridanej hodnoty pre miestnych investorov, najmä vzhľadom na vývoj nových technológií. Väčšina členských štátov požaduje, aby inštitúcie na vyplácanie, upisovanie a príjem platieb boli usadené na ich území. Niektoré členské štáty uplatňujú rovnakú požiadavku na AIF uvádzané na trh pre retailových investorov alebo z dôvodu ochrany spotrebiteľa vyžadujú, aby úlohy sprostredkovateľa platieb vykonávali miestne úverové inštitúcie. Niekoľko členských štátov takisto vyžaduje, aby bol vymenovaný miestny distribútor, keď sa PKIPCP alebo AIF uvedú na trh pre retailových investorov. Bez toho, aby boli dotknuté budúce iniciatívy, Komisia vyzýva členské štáty, aby ďalej mapovali administratívne opatrenia, ktoré sa v súčasnosti uplatňujú v rámci ich vnútroštátnych právnych predpisov, s cieľom odstrániť do roku 2019 zbytočnú administratívnu záťaž. 2.1.3.Regulačné poplatky za cezhraničné uvádzanie na trh V súvislosti s povoľovaním všetkých investičných fondov EÚ sa uplatňuje formálny postup oznamovania a v mnohých prípadoch ho príslušné vnútroštátne orgány spoplatňujú. Opatrenia sa značne líšia, a to z hľadiska absolútnej výšky poplatkov, ako aj spôsobu ich výpočtu, a sú v nich zohľadnené tieto faktory: právna forma fondu, cieľový trh (profesionálny alebo retailový), počet čiastkových fondov a spravované aktíva. Napríklad jednorazový registračný poplatok za samostatný PKIPCP sa môže pohybovať od 115 EUR do 1 100 EUR, zatiaľ čo jednorazový registračný poplatok za samostatný AIF sa môže pohybovať od 200 EUR do 2 520 EUR. Ročné poplatky za samostatné PKIPCP a AIF sa môžu pohybovať od 200 EUR do viac ako 4 000 EUR. Rozsah regulačných poplatkov účtovaných hostiteľskými členskými štátmi, nedostatočná transparentnosť týkajúca sa ich výpočtových metód alebo príslušné regulačné rámce bránia rozvoju cezhraničného uvádzania fondov na trh v rámci EÚ. Postupy oznamovania uvedené v rôznych právnych predpisoch týkajúcich sa fondov v súčasnosti neobsahujú nijaký odkaz na regulačné poplatky. V niektorých prípadoch, napríklad v prípade fondov EuVECA a EuSEF, sú všetky právomoci dohľadu vyhradené pre príslušné orgány domovského štátu a orgány hostiteľského štátu majú výslovne zakázané ukladať akékoľvek požiadavky alebo stanovovať administratívne postupy v súvislosti s uvádzaním na trh. Komisia vo svojich návrhoch na zmenu nariadení o EuVECA a EuSEF už navrhla zníženie nákladov, ktoré správcom vznikajú, a to výslovným zákazom ukladania poplatkov príslušnými vnútroštátnymi orgánmi hostiteľského štátu. Skupina odborníkov poukázala na rozdiely medzi vnútroštátnymi opatreniami týkajúcimi sa dohľadu v kontexte smerníc o PKIPCP a AIF a poznamenala, že poplatky možno vnímať buď ako pokrývajúce náklady na dohľad a administratívu, ktoré príslušným vnútroštátnym orgánom vznikajú v súvislosti s oznamovaním, a/alebo ako opatrenie na vytvorenie spravodlivých podmienok pre domáce a zahraničné subjekty a predchádzanie regulačnej arbitráži. Hoci administratívne poplatky nemusia byť v absolútnom vyjadrení významnou prekážkou, spolu s nákladmi na právne úkony a poradenstvo v súvislosti s pôsobením na trhoch rôznych štátov predstavujú značnú záťaž, a to najmä pre malých správcov. Členské štáty preto uznali, že je potrebné zlepšiť zrozumiteľnosť, transparentnosť a predvídateľnosť vnútroštátnych poplatkov. Bez toho, aby boli dotknuté iné iniciatívy v tejto oblasti, Komisia vyzýva členské štáty, aby sa opierali o diskusie v rámci skupiny odborníkov a zaviazali sa zabezpečiť zrozumiteľnosť a transparentnosť rámca svojich regulačných poplatkov. Členské štáty by mali uverejňovať informácie o všetkých poplatkoch týkajúcich sa oznamovania fondov, či už jednorazových, alebo ročných, a to uceleným a používateľsky ústretovým spôsobom na jednom vnútroštátnom verejnom webovom sídle. V rámci konzultácie o cezhraničnej distribúcii fondov Komisia posudzuje, či sú poplatky za oznamovanie zlučiteľné s účinným postupom oznamovania a právami na získanie povolenia stanovenými v právnych predpisoch, a ako možno v prípade povolenia poplatkov zabezpečiť, aby boli primerané a nie nadmerné. Pokiaľ budú poplatky povolené, Komisia má v úmysle pokračovať v diskusiách s členskými štátmi a orgánom ESMA o význame jedinej verejnej domény na informovanie o poplatkoch, ktorá by mala podobu porovnávacieho webového sídla alebo centrálneho registra. 2.2.Požiadavky na investície dôchodkových fondov Skupina odborníkov sa zaoberala otázkou možného uprednostňovania domácich trhov pri výbere investícií z dôvodu vnútroštátnych obmedzení investícií dôchodkových fondov. Táto otázka by mohla mať význam pre fondy v takzvanom „pilieri 1a“ (ktoré fungujú v rámci sociálneho zabezpečenia, ale sú spravované súkromne) a „pilieri 2“ (zamestnanecké dôchodkové systémy). „Pilier 3“ (súkromné dôchodkové systémy) prevažne podlieha právnym predpisom v oblasti poistenia a je menej pravdepodobné, že by sa ho dotkol tento typ obmedzenia. Doterajšie činnosti potvrdzujú, že mnohé členské štáty uplatňujú limity pre investície do rôznych tried aktív, do akcií obchodovaných na neregulovaných trhoch alebo do nekótovaných akcií. Veľká väčšina geografických obmedzení platí len pre investície mimo EÚ, EHP a/alebo OECD. Všetky sú podľa všetkého odôvodnené všeobecnými prudenciálnymi pravidlami a nie sú hlavným limitujúcim faktorom cezhraničných investícií v EÚ. Niektoré dôchodkové fondy môžu mať tendenciu k uprednostňovaniu domácich trhov, čo možno lepšie ako vnútroštátnymi regulačnými obmedzeniami vysvetliť inými faktormi, ktoré ovplyvňujú ich rozhodovanie o investíciách, ako sú podnikateľské prostredie, záruky súvisiace s projektom a administratívne a daňové prekážky. Niektoré dôchodkové fondy investujú cez hranice, ale podľa všetkého tieto investície do značnej miery smerujú mimo EÚ. Investičný plán pre Európu prostredníctvom Európskeho investičného fondu a Európskeho fondu pre strategické investície (EFSI) predstavuje príležitosť na zvýšenie cezhraničných investícií dôchodkových fondov v EÚ. Kodanská infraštruktúra II je jedným z príkladov spoločného investovania dôchodkových fondov do projektov zameraných na obnoviteľné zdroje energie v Nemecku a v Spojenom kráľovstve s podporou EFSI. Komisia nedávno odštartovala iniciatívu celoeurópskeho fondu fondov rizikového kapitálu s cieľom prilákať viac súkromných inštitucionálnych investícií vrátane investícií od dôchodkových fondov. Komisia vyzýva členské štáty zamerať sa v podskupine na úspešné príklady cezhraničných investícií v EÚ s účasťou odvetvia dôchodkových fondov, aby:

i) identifikovali hlavné faktory investičných rozhodnutí dôchodkových fondov a podporovali najlepšie postupy; a ii) zvyšovali informovanosť o nových príležitostiach v rámci investičného plánu s cieľom zatraktívniť a sprístupniť investície do infraštruktúry pre inštitucionálnych investorov. Komisia vyzýva členské štáty, aby: i) podporovali príležitosti, ktoré ponúka Európske centrum investičného poradenstva a Európsky portál investičných projektov; ii) posilňovali úlohy národných podporných bánk (NPB) a komplementárnosť verejných a súkromných fondov; a iii) podporovali vznik siete NPB v koordinácii s Európskou investičnou bankou s cieľom zosúladiť úsilie na podporu vlastného a rizikového kapitálu a plne realizovať ciele EFSI 2.0. 2.3.Rozdielne národné prístupy ku kolektívnemu financovaniu Komisia v súčasnosti sleduje vývoj kolektívneho financovania na investičnej a úverovej báze a z dostupných štúdií podľa nej vyplýva, že cezhraničná činnosť zostáva naďalej obmedzená. Rozdielne pravidlá ochrany spotrebiteľov alebo investorov, okrem iných faktorov, podľa všetkého vedú mnohé platformy k tomu, aby odmietali poskytovať svoje služby nerezidentom a umožňovali rozširovanie na nové trhy iba prostredníctvom nových podnikov. Ďalšími potenciálnymi vnútroštátnymi prekážkami cezhraničnej činnosti sú rozdiely v týchto oblastiach: vymedzenia pojmu kolektívne financovanie a rozsahu činností pre modely na investičnej báze, vnútroštátne pravidlá sprostredkovania úverov pre modely na úverovej báze, podmienky udelenia povolenia (napríklad kapitálové požiadavky) a obchodné požiadavky (napríklad odborné kvalifikácie, informácie a upozornenia na riziká, hĺbková analýza, konflikty záujmov, investičné limity). Táto rozmanitosť vzbudzuje obavy, pokiaľ ide o otázky, či platformy môžu získať prístup k iným národným trhom, bez toho, aby sa tam museli usadiť, ako sú spotrebitelia chránení, keď sa služby poskytujú cez hranice na dočasnej báze, a či orgány môžu prihliadať na plnenie požiadaviek v iných členských štátoch (napríklad, pokiaľ ide o minimálny kapitál alebo organizačné štruktúry). Obavy boli vyjadrené aj v súvislosti s požiadavkou v niektorých členských štátoch, aby platformy na investičnej báze mali oprávnenie v rámci vnútroštátnych systémov, hoci oprávnenie poskytovať cezhraničné investičné služby týkajúce sa finančných nástrojov MiFID by mali mať na základe svojho povolenia MiFID. Komisia bude tento vývoj pozorne sledovať. Komisia tieto otázky posúdi a prediskutuje ich s platformami zameranými na kolektívne financovanie, európskymi orgánmi dohľadu a členskými štátmi. Komisia vyzýva členské štáty, aby zvážili, či vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa kolektívneho financovania poskytujú účinnú a primeranú úroveň ochrany investorov a spotrebiteľov a zároveň umožňujú cezhraničnú činnosť. 3.Prekážky in itinere

3.1.Požiadavky na pobyt a umiestnenie vzťahujúce sa na správcov subjektov finančného trhu Požiadavka na pobyt v krajine ako podmienka vymenovania do určitých funkcií predstavuje prekážku pre miestne spoločnosti, ktoré chcú prilákať odborníkov zo zahraničia. Má vplyv aj na zahraničné spoločnosti, ktoré chcú, aby sa ich vlastní zamestnanci podieľali na riadení dcérskej spoločnosti. Podľa informácií, ktoré má Komisia k dispozícii, takéto požiadavky existujú v obmedzenom počte členských štátov a mohli by byť nájdené v právnych predpisoch alebo postupoch dohľadu. Môžu sa týkať väčšiny členov správnej rady alebo iba jedného alebo dvoch jej členov. Môžu sa vzťahovať na všetky typy finančných služieb alebo len na niektoré typy, napríklad poistenie, banky alebo správcovia fondov usadení v daných krajinách. Niekoľko členských štátov vyžaduje, aby vedúci pracovníci poverení každodenným riadením boli trvalo prítomní v priestoroch subjektu na území ich štátu. Hoci takéto požiadavky nemusia predstavovať špecifické problémy pre veľké banky alebo poisťovne, ich vhodnosť je pochybná a môžu negatívne ovplyvniť menších poskytovateľov finančných služieb, ako aj osobnú slobodu dotknutých osôb. Členské štáty predložili rôzne dôvody na tieto požiadavky, napríklad zjednodušovanie dohľadu, zabezpečenie efektívneho riadenia, geografické charakteristiky a predchádzanie podvodom. Tieto obmedzenia základných slobôd jednotného trhu sa však nezdajú opodstatnené, vhodné a obmedzené na nevyhnutnú mieru, keďže sú formulované všeobecne. Navyše by moderné komunikačné metódy mohli byť vo väčšine situácií vnímané ako dostatočné na dosiahnutie niektorých týchto cieľov. Príslušné vnútroštátne orgány by však mohli požadovať, aby správcovia venovali dostatok času svojmu mandátu, boli prítomní v prípade potreby a mali potrebné znalosti, zručnosti a skúsenosti na danú pozíciu. Hoci by pobyt sám osebe nemal byť určujúci, mohol by byť jedným z faktorov, o ktorých sa v tejto súvislosti bude uvažovať. Komisia vyzýva členské štáty, aby odstránili požiadavky na pobyt vzťahujúce sa na správcov spoločností vo finančnom sektore s pobytom v EÚ, ak sú neodôvodnené, nevhodné alebo neprimerané. 3.2.Nedostatočná finančná gramotnosť Spotrebitelia a MSP, ktorí sú konfrontovaní s čoraz zložitejšími finančnými produktmi, môžu bez dostatočného pochopenia rizika prijať nerozumné finančné rozhodnutia alebo nevyužiť optimálne investičné alebo finančné príležitosti, najmä tie cezhraničné. Členské štáty prijali rôzne programy finančnej gramotnosti. Väčšina činností sa zameriava na základné finančné vzdelávanie hlavných sociálnych skupín (napríklad mladých dospelých ľudí alebo dôchodcov) a zraniteľných skupín (napríklad prisťahovalcov a mladých matiek), a to bez toho, aby sa nevyhnutne zmieňovali o cezhraničných možnostiach, o ktorých má verejnosť nerovnomerné a neúplné všeobecné znalosti. Väčšina členských štátov prijala konkrétne iniciatívy na pomoc MSP. Jednou z kľúčových oblastí činnosti podpory únie kapitálových trhov je teda dopĺňanie financovania EÚ pre MSP s účinnou podporou pre tých, ktorí majú záujem o trhové financovanie, a to aj v iných členských štátoch, prostredníctvom hľadania a výmeny inovatívnych (prevažne online) riešení. V tejto súvislosti poskytuje sieť Enterprise Europe Network poradenskú službu pre európske MSP o rôznych témach, okrem iného o zvyšovaní ich finančnej gramotnosti. Vo všetkých takýchto riešeniach by sa mali zohľadniť veľké rozdiely v úrovni finančného vzdelania medzi jednotlivými členskými štátmi a v rámci členských štátov. Mali by sa v nich zvážiť aj iné prístupy ako formálne vzdelávanie a mal by sa v nich ponechať priestor inovatívnym formám praktických skúseností. Komisia víta ochotu členských štátov pokračovať v činnosti zameranej na zvýšenie finančnej gramotnosti prostredníctvom výmeny najlepších postupov o tvorbe, realizácii a hodnotení programov finančnej gramotnosti pre špecifické cieľové skupiny a finančné produkty so zreteľom na cezhraničný rozmer. Skupina odborníkov by mohla prispieť k možným iniciatívam súvisiacim s úniou kapitálových trhov v oblasti rozvoja inovatívnych riešení pri zlepšovaní vedomostí MSP a podporovať ich v prístupe k zdrojom financovania na kapitálovom trhu. 3.3.Ďalšie problémy Komisia poznamenáva, že niektoré členské štáty poukázali na prekážky súvisiace s bankovníctvom vrátane prípadných prekážok brániacich pohybu likvidity v rámci cezhraničných bankových skupín, ktoré príslušné vnútroštátne orgány uložili popri existujúcich prudenciálnych požiadavkách. Takéto problémy by sa mali odstrániť najneskôr do 1. januára 2018, keď sa v plnom rozsahu zavedie ukazovateľ krytia likvidity na úrovni 100 %, ktorý pravidelne monitoruje Európsky orgán pre bankovníctvo. Niektoré členské štáty takisto poukázali na problémy, ktorým čelia vnútroštátne orgány dohľadu pri poskytovaní cezhraničných výnimiek z požiadaviek na likviditu inštitúcii a jej dcérskym spoločnostiam v EÚ a pri vykonávaní dohľadu nad nimi ako nad jedinou podskupinou likvidity. O tejto otázke sa diskutuje na iných fórach. 4.Prekážky ex post 4.1.Rozdiely vo vnútroštátnych režimoch platobnej neschopnosti V najnovšom oznámení o únii kapitálových trhov sa zdôraznil negatívny vplyv rozdielov a neúčinnosti v niektorých vnútroštátnych režimoch platobnej neschopnosti na cezhraničné investície a úvery. Tie vytvárajú právnu neistotu, dodatočné náklady a prekážky pre efektívnu reštrukturalizáciu životaschopných spoločností v EÚ vrátane cezhraničných skupín.

Komisia vyzýva členské štáty a Európsky parlament, aby podporili najnovší návrh Komisie o reštrukturalizácii a druhej šanci a aby zohľadnili jeho ustanovenia so zreteľom na dohodnuté ciele v oblasti prehlbovania vnútorného trhu. Tieto národné rozdiely navyše ovplyvňujú požičiavanie bánk, lebo sa stretávajú s rôznymi situáciami, pokiaľ ide o oneskorenia, náklady a spätné získanie hodnoty. S cieľom získať podrobný a spoľahlivý obraz Komisia začala iniciatívu zameranú na referenčné porovnanie vnútroštátnych režimov vymáhania úverov vrátane režimov platobnej neschopnosti. Referenčné porovnanie, ktorého výsledky by mali byť známe v lete 2017, pomôže členským štátom v ich úsilí o zvyšovanie efektívnosti a transparentnosti ich režimov platobnej neschopnosti a vymáhania úverov. 4.2.Diskriminačné a zaťažujúce postupy úľavy na zrážkovej dani Investori na kapitálových trhoch a členské štáty opakovane poukázali na postupy úľavy na zrážkovej dani ako na hlavný odrádzajúci faktor pre cezhraničné investície. Ako zdôraznila Rada pre hospodárske a finančné záležitosti v novembri 2015 na podporu iniciatív únie kapitálových trhov, existuje potreba „pragmatických riešení dlhotrvajúcich daňových prekážok, akou je dvojité zdanenie spojené so súčasným režimom zrážkovej dane“. Skupina odborníkov so zreteľom na tento politický mandát prediskutovala podstatu problému a existujúce najlepšie postupy. Skupina vzala na vedomie názor, že dobre fungujúca únia kapitálových trhov musí tento problém riešiť, pričom uznala, že akékoľvek kroky podniknuté nad rámec mapovania relevantných prekážok a najlepších postupov by sa mali prijať v rámci príslušných daňových pracovných skupín. S cieľom zamedziť dvojitému zdaneniu cezhraničných investícií sa vo väčšine dvojstranných daňových zmlúv stanovuje vrátenie zrážkovej dane. V praxi sa však investori stretávajú so zložitými, neľahkými, na zdroje náročnými a nákladnými postupmi. Okrem preukazovania svojho miesta pobytu na základe komplexných požiadaviek na dokumentáciu musia investori pôsobiaci v EÚ vyplniť až 56 samostatných vnútroštátnych tlačív. V mnohých členských štátoch nie je možné vykonať tento postup online. Navyše investori musia pravidelne spracovávať žiadosti prostredníctvom miestneho zástupcu a vnútroštátne postupy im bránia, aby získali pomoc od svojej domovskej finančnej inštitúcie. V dôsledku toho niektorým členským štátom trvá aj niekoľko rokov, kým daň vrátia, čo je neprijateľné vzhľadom na skutočnosť, že iné členské štáty sú schopné zabezpečiť vrátenie dane v priebehu niekoľkých týždňov. Riešenie problému zaťažujúcich postupov vrátenia zrážkovej dane je o to naliehavejšie, že ovplyvňuje všetky druhy finančných nástrojov (dlhopisy, akcie a deriváty) a zainteresované strany. Nadmerné náklady na dodržiavanie predpisov bránia retailovým investorom, aby si uplatňovali svoje nároky, a znamenajú značné administratívne výdavky pre inštitucionálnych investorov. V januári 2016 boli celkové náklady na postupy vrátenia zrážkovej dane odhadnuté na 8,4 miliardy EUR ročne v podobe ušlých daňových úľav (z dôvodu zložitých postupov dodržiavania predpisov a nákladného odborného poradenstva), nákladov na postupy žiadania o vrátenie dane a alternatívnych nákladov (oneskorené vrátenie dane znamená, že peňažné prostriedky nemôžu byť použité na iné účely). Komisia vo svojom odporúčaní o postupoch úľavy na zrážkovej dani z roku 2009 požiadala všetky členské štáty, aby zaviedli dobre fungujúce postupy úľavy na dani v mieste pôvodu, alebo ak to nie je možné, aby stanovili rýchle a štandardizované postupy vrátenia dane. Zo štúdie priloženej k odporúčaniu z roku 2009 vyplynulo, že zjednodušenie postupov úľavy na zrážkovej dani má pozitívne vedľajšie účinky. Fínsko a Írsko potvrdili, že po zavedení úľavy v mieste pôvodu fungovali procesy vrátenia dane spoľahlivejšie a efektívnejšie, znížila sa administratívna záťaž a uvoľnili sa zdroje, a to pre daňové správy, ako aj pre finančných sprostredkovateľov. Podobne Nemecko a Holandsko oznámili, že nové elektronické systémy zefektívnili ich kontrolné mechanizmy a výrazne obmedzili daňové úniky v krajinách pôvodu. Hoci bolo zaznamenané isté zlepšenie, všeobecný status quo zostáva neuspokojivý, keďže riešenia existujú a boli úspešne zavedené v niektorých členských štátoch. V uvedenej tabuľke, ktorá vychádza z mapovania vykonaného skupinou odborníkov, sa navrhuje zoznam deviatich najlepších postupov (okrem úľavy v mieste pôvodu) a pri každom postupe sa uvádza jeden členský štát, ktorý má s týmto postupom najviac skúseností a môže sa o ne podeliť. Rýchle vrátenie dane Najlepší postup Členský štát Je zavedený postup „rýchleho vrátenia dane“ Holandsko Účinné zabezpečenie vrátenia dane v krátkom čase (< 6 mesiacov) Slovinsko (7 – 30 dní) Klasický postup vrátenia dane Najlepší postup Členský štát Zjednodušenie požiadaviek na dokumentáciu (napr. umožniť aj iné dôkazy než potvrdenie o daňovej rezidencii, predĺžiť platnosť potvrdenia na viac ako jeden rok) Švédsko (nevyžadujú sa nijaké ďalšie informácie, ale sú zavedené audítorské postupy) Vytvorenie jednotného kontaktného miesta pre vybavovanie žiadostí o vrátenie dane Spojené kráľovstvo (pre veľké podniky) Nahradenie formulárov žiadostí jediným dokumentom Cyprus Sprístupnenie formulárov žiadostí online Portugalsko Umožnenie vykonania celého procesu vrátenia dane online Fínsko Povolenie zahraničným finančným inštitúciám, aby vybavili postupy týkajúce sa zrážkovej dane (t. j. nie je nutné mať miestneho zástupcu) Estónsko Povolenie zahraničným finančným inštitúciám, aby v mene svojich klientov žiadali o úľavu Litva Komisia vyzýva daňových odborníkov členských štátov, aby posúdili a prípadne potvrdili význam deviatich najlepších postupov týkajúcich sa zrážkovej dane, ktoré boli identifikované v rámci spoločného plánu. Každý členský štát by mal následne prijať záväzky v súvislosti s tými najlepšími postupmi, ktoré chce realizovať do roku 2019. Individuálny pokrok možno monitorovať prostredníctvom hodnotiacej tabuľky, ktorá sa prediskutuje s členskými štátmi.