SK Úradný vestník Európskej únie C 277/109

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Návrh smernice Rady, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2003/48/ES o zdaňovaní príjmu z úspor v podobe výplaty úrokov“

[KOM(2008) 727 v konečnom znení – 2008/0215 (CNS)]

(2009/C 277/23)

Spravodajca: pán BURANI

Rada sa 2. decembra 2008 rozhodla podľa článku 94 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Návrh smernice Rady, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2003/48/ES o zdaňovaní príjmu z úspor v podobe výplaty úrokov“

KOM(2008) 727 v konečnom znení – 2008/0215 (CNS).

Odborná sekcia pre hospodársku a menovú úniu, hospodársku a sociálnu súdržnosť, poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 1. apríla 2009. Spravodajcom bol pán BURANI.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 453. plenárnom zasadnutí 13. a 14. mája 2009 (schôdza z 13. mája) prijal 193 hlasmi za, pričom 3 členovia hlasovali proti a 8 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Zhrnutie a závery

1.1. Komisia sa svojím návrhom smernice snaží rozšíriť rozsah platnosti smernice Rady 2003/48/ES – v súčasnosti obmedzenej na úroky z úspor – na nové finančné produkty, na ktoré sa nevzťahujú súčasne platné ustanovenia, hoci sú zdrojom požitkov.

1.2. EHSV úplne súhlasí s touto iniciatívou, ale vyjadruje svoje rozpaky nad niektorými administratívnymi a právnymi komplikáciami, ktoré so sebou prináša zavedenie nových pravidiel. Komisia priznala existenciu problému a vynaložila všemožné úsilie, aby obmedzila prekážky na minimum: ide o chvályhodnú snahu, ktorá však narazila na komplexnosť nových plánovaných požiadaviek a ťažkosti s uplatňovaním ustanovení.

1.3. Významným aspektom sú náklady, ktoré by museli znášať nielen hospodárske subjekty, a tým trh vo všeobecnosti, ale aj orgány daňovej správy, a to tak z hľadiska riadenia, ako aj kvôli požiadavke dôkladnejších a rozsiahlejších kontrol. Zjednodušenie si síce vyžaduje istú námahu, ale je naďalej nevyhnutne potrebné. EHSV však pripomína, že je potrebné zaoberať sa skôr kvalitou informácií než nákladmi, keďže ťažko uplatniteľné alebo komplikované predpisy majú za následok často informácie nízkej kvality.

1.4. EHSV upozorňuje, že je potrebné zabrániť tomu, aby boli nové pravidlá uplatňované jednostranne, jedine zo strany EÚ. Bez dohôd s tretími krajinami a signatárskymi krajinami modelovej dohody môže dôjsť k tomu, že sa veľké množstvo operácií presunie z Európy do iných oblastí. Zároveň vzniká riziko, že sa v Európe vytvorí značne nepriaznivé konkurenčné prostredie v porovnaní so zvyškom sveta. EÚ by preto mala začať rokovania s cieľom dohodnúť sa na zavedení obdobných a časovo súbežných opatrení v hlavných svetových finančných centrách.

2. Úvod

2.1. Smernica 2003/48/ES ustanovila postupy, ktorými sa úroky z úspor získané v jednom členskom štáte a určené vlastníkom požitkov v inom členskom štáte podrobujú zdaneniu. V septembri 2008 Komisia predložila Rade správu o účinkoch smernice, ktorá vychádzala z údajov za prvé dva daňové roky uplatňovania, ktoré poskytli orgány daňovej správy členských štátov.

2.2. Priaznivý ohlas tejto správy viedol Komisiu k tomu, aby pokračovala v postupnom vylepšovaní pôvodnej smernice a zároveň rozšírila rozsah jej pôsobnosti. Bolo teda zavedené nové vymedzenie pojmov „vlastník požitkov“ a „vyplácajúci zástupca“, rozšírila sa paleta finančných produktov, ktorých vyplácané požitky spadajú do pôsobnosti smernice, a boli revidované alebo zmenené a doplnené mnohé procedurálne aspekty.

3. Všeobecné pripomienky

3.1. EHSV berie na vedomie nemalé úsilie, ktoré Komisia vynaložila pri vypracúvaní svojho návrhu. Výbor mu v zásade vyjadruje plnú podporu. Konzultácia s členskými štátmi a zainteresovanými aktérmi umožnila dospieť k zneniu predpisov, ktoré by malo vylepšiť súčasné ustanovenia, zaručiť účinné zdaňovanie príjmov v prospech orgánov daňovej správy členských štátov a nepriamo odstrániť narušenie hospodárskej súťaže, pokiaľ ide o pohyb kapitálu. K niektorým aspektom však EHSV musí vyjadriť isté výhrady.

3.2. Zdá sa, že ako celok návrh Komisie sleduje logiku postupného prispôsobenia legislatívy v daňovej oblasti situácii na finančných trhoch, na ktorých sa pred vypuknutím súčasnej krízy objavilo množstvo inovačných produktov s ťažko zaraditeľnými charakteristikami a ktoré neboli zahrnuté do smernice z roku 2003. Mnohé z týchto produktov by umožnili úplne legálne obchádzať daňové predpisy: je preto logické, že sa nová smernica snaží odstrániť tento nedostatok v legislatíve tým, že do vymedzenia pojmu „príjem z úspor“ (úroky) zahŕňa aj niektoré iné príjmy z inovačných finančných produktov a z niektorých produktov životného poistenia, ktoré by mali byť viac spresnené. EHSV súhlasí s týmto prístupom. Konštatuje však, že zámerom tohto rozšírenia pojmu nie je zahrnúť doň všeobecné životné poistenie, dôchodky a renty, keďže ich zjavným účelom je dlhodobé krytie rizika. Navyše vzhľadom na rozmanitosť a komplikovanosť inovačných finančných produktov nebude sa vždy dať ľahko vypočítať výška zdaniteľného príjmu alebo daňový základ.

V úvodnej časti Komisia ubezpečuje, že pri vypracúvaní návrhu smernice zohľadnila administratívne zaťaženie vyplývajúce z plánovaných zmien a doplnení východiskovej smernice, a že na tento účel uskutočnila konzultácie s orgánmi daňovej správy členských štátov a príslušnou expertnou skupinou vytvorenou svojho času, v súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality ustanovenými v článku 5 Zmluvy o ES.

3.3.1. EHSV sa však nazdáva, že napriek dobrému úmyslu je slabou stránkou návrhu práve značné zvýšenie administratívneho zaťaženia, ktoré nová smernica zavádza pre hospodárske subjekty spolu s požiadavkou úpravy existujúcich a zavedenia úplne nových elektronických postupov. K tomu treba dodať, že v niektorých prípadoch sa nové predpisy zdajú byť uplatniteľné len s ťažkosťami alebo neistým výsledkom. Vo všeobecnosti sa zdá, že záujmy orgánov daňovej správy členských štátov – ktoré s týmito ustanoveniami samozrejme súhlasia, keďže sú im určené, – prevládli nad zohľadnením skutočnosti, že každé zvýšenie zaťaženia pre hospodárske subjekty sa nevyhnutne prenáša na spotrebiteľov, a všeobecnejšie na trh. Netreba ani zabúdať na to, že ťažko uplatniteľné predpisy majú často za následok informácie nízkej kvality.

3.3.2. Odhliadnuc od základnej koncepcie, z ktorej vychádza návrh, sa EHSV nazdáva, že by sa malo pristúpiť len k tým zmenám a doplneniam, ktorými by sa bezo zmeny dosahu opatrení dali zjednodušiť a zlacniť administratívne postupy. Rovnako by bolo vhodné doplniť vysvetlenia tam, kde sa to ukáže potrebné. To platí obzvlášť pri postupoch, ktoré slúžia na určovanie totožnosti a bydliska investorov: zmeny a doplnenia navrhnuté Komisiou sa spájajú s príliš prísnymi a zložitými požiadavkami na dosiahnutie súladu. EHSV sa nazdáva, že by zmeny a doplnenia v tejto oblasti mohli čerpať podnety z odporúčaní skupiny expertov FISCO (Fiscal Compliance Expert Group), konzultačného orgánu, ktorý zriadila samotná Komisia a ktorý v súvislosti so žiadosťami o udelenie výnimky navrhol, aby bolo k zrážkovej dani ako sprievodné osvedčenie priložené čestné vyhlásenie investora o trvalom bydlisku.

3.3.3. V každom prípade je žiaduce, aby smernica explicitne zaviedla zásadný predpoklad: všetky nové postupy, ustanovenia a povinnosti by mali získať účinnosť od dátum nadobudnutia platnosti novej smernice a nemali by mať retroaktívny účinok. Elektronické postupy boli naplánované na základe platnej smernice a nové požiadavky s retroaktívnym účinkom by si vyžadovali zdĺhavé a zložité úpravy.

3.4. Komisia si určite uvedomila komplexnosť požiadaviek kladených na hospodárske subjekty. Skutočne, smernica by mala nadobudnúť platnosť tri roky po svojom zverejnení, čo sa zdá byť rozumný a prijateľný termín. Skúsenosti s predchádzajúcou smernicou ukázali, že niektoré členské štáty prijali príslušné implementačné ustanovenia so značným oneskorením, čo hospodárskym subjektom spôsobilo administratívne problémy. Tento návrh by mal teda zaviesť pre členské štáty povinnosť zverejniť vykonávacie predpisy aspoň dva roky predtým, než smernica nadobudne platnosť.

3.5. Rovnaké východiskové podmienky hospodárskej súťaže (level playing field) medzi signatárskymi krajinami modelovej dohody (agreement countries), na ktoré odkazuje odôvodnenie 24 smernice z roku 2003, sú cieľom, ktorý sa podarilo dosiahnuť len čiastočne a v každom prípade sa nedá uplatniť na krajiny, ktoré nepristúpili k dohode. Predmetný návrh neuvádza možnosť rozšírenia rozsahu pôsobnosti novej smernice na tretie krajiny. I keď nemožno vylúčiť prípadné rokovania, ktoré by viedli k novej dohode, súčasná kríza trhov skôr vedie k pochybnostiam o úspechu takejto iniciatívy v krátkom časovom horizonte. Neutrpela by tým len rovnosť podmienok hospodárskej súťaže: oveľa horšie následky by mal únik kapitálu, na ktorý sa s obavami poukazuje už v uvedenom odôvodnení, ale ktorý sa nespomína v novom návrhu. EHSV sa domnieva, že treba odradiť od vytvárania nových rozdielov medzi záväzkami vyplácajúcich zástupcov členských štátov a záväzkami ostatných krajín, či už signatárskych krajín modelovej dohody, tretích krajín alebo iných závislých a pridružených území. Tento postoj platí aj pre ohlasované rozšírenie rozsahu platnosti smernice na ďalšie príjmy.

4. Konkrétne pripomienky

Návrh obsahuje rad nových ustanovení týkajúcich sa dokumentov, ktoré musia byť predložené na identifikáciu vlastníkov požitkov a zistenie ich bydliska na daňové účely. V článku 3 ods. 2 sa konkrétne zavádza požiadavka uviesť spolu s dátumom a miestom narodenia aj daňové identifikačné číslo (1), ktoré má v každom štáte inú štruktúru, v prípade, kde platná smernica vyžaduje len jeden z týchto dvoch údajov. Prípadné zjednodušenie by sa dalo dosiahnuť náhradou daňového identifikačného čísla za dátum a miesto narodenia, čo je v každom štáte postačujúcim prvkom na identifikáciu každého občana s trvalým bydliskom.

4.1.1. Ďalšie náklady na dosiahnutie súladu vyplývajú z požiadavky neustále aktualizovať pôvodne poskytnutú dokumentáciu. EHSV sa nazdáva, že uplatnenie tohto predpisu je takmer nemožné, resp. v každom prípade nákladné. Preto navrhuje, aby platnosť dokumentácie bola neobmedzená a aby sa dôsledne dodržiavala požiadavka uvádzať „najpresnejšie dostupné údaje“.

4.1.2. Na základe neskorších vyjasnení sa však zdá, že daňové identifikačné číslo ako aj aktualizácia by mali byť nepovinné, t. j. že by mali byť oznamované, iba ak sú sprostredkovateľovi k dispozícii. V tomto prípade by padol hlavný argument, ktorý opodstatňoval uvedené výhrady, a to námietka, že ide o nákladné postupy.

Nový článok 4 ods. 1 rozširuje pojem „vlastník požitkov“ a prispôsobuje ho vymedzeniu pojmov v súlade so smernicou o boji proti praniu špinavých peňazí (2005/60/ES). Rovnako nastoľuje požiadavku uplatniť preverovací postup (look through) v prípade právnických osôb alebo právnych subjektov so sídlom v krajinách mimo EÚ, v súlade s ustanoveniami v prílohe I návrhu smernice. Z tohto dôvodu výplata uskutočnená alebo zabezpečená na bezprostredný prospech právnickej osoby alebo právneho subjektu, ktoré sú uvedené v prílohe I, sa považuje za výplatu alebo zabezpečenie výplaty na bezprostredný prospech vlastníka požitkov právnickej osoby alebo právneho subjektu ako je vymedzené v ustanoveniach o boji proti praniu špinavých peňazí.

4.2.1. EHSV zdôrazňuje, že smernica o zdaňovaní príjmu z úspor a spomenutá smernica o boji proti praniu špinavých peňazí sledujú protichodné ciele. Zatiaľ čo sa v prvej požaduje od vyplácajúcich zástupcov, aby určili totožnosť daňovníkov, ktorí musia priznať príjmy z úspor v členskom štáte svojho bydliska, v druhej uvedenej smernici majú vyplácajúci zástupcovia povinnosť overiť zároveň s totožnosťou spoločnosti alebo právneho subjektu, na ktorých meno je účet otvorený, aj totožnosť osoby, ktorá skutočne vlastní, resp. kontroluje spoločnosť alebo právny subjekt, alebo z nich pre ňu plynú požitky. Okrem toho, zatiaľ čo sa smernica o boji proti praniu špinavých peňazí uplatňuje s náležitou prísnosťou výlučne na podozrivé prípady, navrhovaná smernica by sa mala vzťahovať na všetkých vlastníkov požitkov. Rozdiel spočíva v dôkladnosti previerky požadovanej v prípade prania špinavých peňazí, ktorá presahuje rámec „náležitej starostlivosti“ podľa predpisov platných v daňovej oblasti. Dodržiavanie navrhovaných predpisov je teda nielen veľmi zložité, ale aj neisté a nákladné.

V článku 4 ods. 2 sa vyjasňuje chápanie pojmu „vyplácajúci zástupca po prijatí výplaty úrokov“, pričom ide o osoby alebo subjekty, ktorých príjmy alebo časti príjmov plynúce ich účastinárom, ktorí nemajú bydlisko v príslušnom členskom štáte, sa nezdaňujú podľa všeobecných predpisov priameho zdaňovania uplatniteľných v „členskom štáte, kde majú miesto skutočného vedenia“ (zoznam kategórií, ktoré sú v každej krajine iné, je uvedený v prílohe III návrhu smernice). Za „krajinu miesta skutočného vedenia“ právneho subjektu sa považuje krajina trvalého bydliska osoby, ktorá je hlavným držiteľom vlastníckeho práva a zabezpečuje riadenie aktivít tohto subjektu. Výplata prijatá alebo zabezpečovaná vyplácajúcim zástupcom po prijatí sa považuje za priamo vykonanú alebo zabezpečenú v bezprostredný prospech vlastníka požitkov, ktorý má vlastnícke právo na príjmy podliehajúce zdaneniu.

4.3.1. Rozšírenie pojmu „vyplácajúci zástupca po prijatí výplaty úrokov“, ktorého vymedzenie je zložité aj v praxi podľa ustanovení platnej smernice, by mohlo vyplácajúcim hospodárskym subjektom spôsobiť vážne administratívne a systémové problémy. Okrem toho je pre hospodársky subjekt zložité overiť „miesto skutočnej kontroly“, a to napriek úsiliu, ktoré bolo vynaložené na zostavenie zoznamu jednotlivých typov v prílohe III. Tieto novinky preto vyvolávajú vážne pochybnosti z hľadiska prevádzky a riadenia. Nielen pre vyplácajúceho zástupcu po prijatí vznikajú nové a zaťažujúce povinnosti a s tým spojená zodpovednosť, ale aj pre orgány daňovej správy znamenajú zložité a nákladné postupy ďalšiu záťaž. Právni nástupcovia už poukázali na problémy, ktoré by vznikli po prijatí navrhovaných opatrení: bola použitá odborná argumentácia, príliš zložitá pre nezasvätených. EHSV sa nazdáva, že nemusí v tejto súvislosti vyjadriť svoj postoj, ale vyzýva Komisiu a tvorcov predpisov, aby dôkladne zohľadnili problémy, na ktoré poukázali hospodárske subjekty. Veľmi často sa totiž nepodarí dosiahnuť vytýčené ciele práve kvôli tomu, že legislatíva podcení ťažkosti vyvstávajúce pri uplatňovaní do praxe.

V článku 6 badať snahu Komisie o rozšírenie vymedzenia pojmu „úrok“ o akýkoľvek príjem vyplývajúci z investícií a zámerom dlhého a podrobného zoznamu príkladov je podrobiť zdaneniu aj výnosy inovačných a netypických finančných produktov, resp. produktov, na ktoré sa nevzťahujú súčasné predpisy. EHSV sa nazdáva, že po tejto stránke Komisia vyvinula chvályhodné úsilie o uplatnenie zásady rovnakého zaťaženia prispievateľov, bez ohľadu na podobu, definíciu alebo komplexnosť ich investícií. Zároveň však pokladá za nevyhnutné chrániť konkurencieschopnosť finančných a poisťovacích trhov EÚ. Uplatňovanie pravidiel obsiahnutých v novej smernici aj zo strany tretích krajín a signatárskych krajín modelovej dohody, by malo byť základnou podmienkou, o ktorej treba rokovať ešte predtým, než nové ustanovenia nadobudnú účinnosť. Nerovnovážny stav, ktorý by ohrozil postavenie Európy, rozhodne nemôže byť najlepším riešením.

4.4.1. Vo viacerých odsekoch tohto článku sú stanovené postupy platné pre vyplácajúceho zástupcu, ktorý je často inou osobou, než je emitent finančných nástrojov alebo poskytovateľ údajov. Väčšina týchto postupov zahŕňa analýzu, zisťovanie a hodnotenie, ktoré v niektorých prípadoch presahujú možnosti vyplácajúceho zástupcu. Podľa základného princípu rovnosti by sa malo explicitne stanoviť, že by nemal byť v očiach orgánov daňovej správy braný na zodpovednosť v prípade, že poskytnuté údaje mu boli sprostredkované tretími osobami a ich správnosť sa nedala overiť bežnými overovacími postupmi, ak preukáže, že nekonal nedbanlivo, ale s dobrým úmyslom. Na druhej strane by sa mala rovnako explicitne stanoviť zodpovednosť sprostredkovateľov alebo priamych zainteresovaných, ktorí poskytnú chybné, neúplné alebo falošné informácie.

V Bruseli 13. mája 2009 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI

(1) Po anglicky TIN (Tax Idenfication Number); po francúzsky: NIF (Numéro d'Identification Fiscale).