SK Úradný vestník Európskej únie C 188/1

Správa o činnosti Dozorného výboru úradu OLAF

jún 2009 - december 2010

2011/C 188/01

Členovia Dozorného výboru úradu OLAF

Peter STRÖMBERG predseda predseda Dozornej rady verejných účtovníkov, Švédsko

Kálmán GYÖRGYI generálny prokurátor Maďarskej republiky (na dôchodku), Maďarsko

Luis LÓPEZ SANZ-ARANGUEZ prokurátor na najvyššom súde, Španielsko

Diemut R. THEATO bývalá poslankyňa Európskeho parlamentu bývalá predsedníčka Výboru EP pre kontrolu rozpočtu, Nemecko

Rosalind WRIGHT predsedníčka poradnej skupiny pre boj proti podvodom, Spojené kráľovstvo

OBSAH

PREDSLOV PREDSEDU DOZORNÉHO VÝBORU K SPRÁVE O ČINNOSTI

1. ÚVOD

2. PRACOVNÉ METÓDY DOZORNÉHO VÝBORU

2.1. Zasadnutia

2.2. Spravodajcovia a stanoviská

2.3. Sekretariát

3. VYŠETROVACIA FUNKCIA ÚRADU OLAF

3.1. Monitorovanie vyšetrovacej funkcie úradu OLAF

3.1.1. Posilnenie nezávislosti generálneho riaditeľa úradu OLAF

3.1.2. Monitorovanie dĺžky vyšetrovaní úradu OLAF

3.1.3. Odporúčania inštitúciám

3.1.4. Prípady vyžadujúce postúpenie informácií vnútroštátnym súdnym orgánom: účinok rozsudku Súdu prvého stupňa vo veci T-48/05

3.1.5. Nové pracovné metódy

3.2. Následné opatrenia k stanovisku DV č. 5/2008 - Politika úradu OLAF v prípadoch de minimis

3.3. Pravidelné monitorovanie z iniciatívy DV

3.3.1. Plánovanie a strategické riadenie vyšetrovaní

3.3.2. Dodržiavanie základných práv a procesných záruk vo vyšetrovaniach úradu OLAF

3.4. Procesné pravidlá úradu OLAF v oblasti vyšetrovania: Príručka úradu OLAF – Operačné postupy

3.5. Administratívna organizácia, rozpočet a personálna politika v súvislosti s vyšetrovacou funkciou úradu OLAF

3.5.1. Administratívna organizácia a personálna politika

3.5.2. Rozpočet

4. VZŤAHY S ÚRADOM OLAF, INŠTITÚCIAMI EÚ, PARTNERMI ÚRADU OLAF A ZAINTERESOVANÝMI SUBJEKTMI

4.1. Vzťahy s úradom OLAF

4.2. Vzťahy s inštitúciami EÚ

4.2.1. Vzťahy s Európskou komisiou, Európskym parlamentom a Radou Európskej únie

4.2.2. Vzťahy s Európskym dvorom audítorov

4.2.3. Príspevok k úvahám o reforme úradu OLAF

4.3. Výberové konanie na miesto generálneho riaditeľa úradu OLAF

ZÁVERY A ODPORÚČANIA

PRÍLOHA 1 Kalendár zasadnutí dozorného výboru

PRÍLOHA 2 Stanovisko č. 1/2010 – Predbežný návrh rozpočtu Európskeho úradu pre boj proti podvodom na rok 2011

PRÍLOHA 3 Stanovisko č. 2/2010 k vymenovaniu generálneho riaditeľa úradu OLAF

PRÍLOHA 4 Stanovisko č. 3/2010 k diskusnému dokumentu o reforme Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF)

PRÍLOHA 5 Stanovisko č. 4/2010 – Plánovanie vyšetrovaní

PRÍLOHA 6 Stanovisko č. 5/2010 – Uplatňovanie základných práv a procesných záruk vo vyšetrovaniach Európskeho úradu pre boj proti podvodom

PREDSLOV PREDSEDU DOZORNÉHO VÝBORU K SPRÁVE O ČINNOSTI

Táto správa o činnosti, ktorú výbor predkladá štvrtýkrát, zahŕňa obdobie od júna 2009 do decembra 2010, hlboko poznačené smrťou pána Franza-Hermanna Brünera začiatkom januára. Ak organizácia neočakávane stratí svojho vedúceho za takých smutných okolností, má to hlboký vplyv na jej prácu na všetkých úrovniach. S uspokojením sme zaznamenali, že OLAF pokračoval vo svojej činnosti ako zvyčajne, čo bol najlepší spôsob, ako si uctiť pamiatku pána Brünera.

Počas tohto obdobia bola činnosť úradu OLAF predmetom viacerých rôznych iniciatív zameraných na zmenu. Jednou z nich je konanie vedúce k vymenovaniu nového generálneho riaditeľa úradu OLAF, ktoré bolo otvorené v apríli tohto roku, keď bolo uverejnené oznámenie o voľnom pracovnom mieste. Dozorný výbor (ďalej len „DV“), ktorý sa na tomto konaní významne podieľal, vydal svoje stanovisko 23. septembra 2010. Komisia nakoniec 14. decembra vymenovala na toto miesto pána Giovanniho Kesslera. DV víta vymenovanie pána Giovanniho Kesslera a teší sa na úzku a plodnú spoluprácu s ním.

Ďalším projektom zameraným na zmenu bola navrhnutá reforma nariadenia (ES) č. 1073/1999. DV pri viacerých príležitostiach vyjadril svoje stanovisko k rôznym aspektom návrhu v priebehu jeho vývoja, naposledy v stanovisku k diskusnému dokumentu vydanému komisárom Šemetom pred niekoľkými mesiacmi. Dozorný výbor sa intenzívne zapájal do tejto debaty najmä z dôvodu, že výsledok bude mať priamy vplyv na jeho činnosť a stanovy, ale aj pre oveľa vážnejší dôvod, a síce že bude mať priamy dosah na spôsob fungovania úradu OLAF. Prvou prioritou tohto výboru vždy bolo a bude posilňovanie vyšetrovacích právomocí úradu OLAF a jeho nezávislosti pri vyšetrovaniach.

Dozorný výbor zaručuje nezávislosť úradu OLAF tým, že pravidelne monitoruje jeho vyšetrovacie funkcie a poskytuje pomoc riaditeľovi úradu pri plnení jeho povinností. Tento výbor sa tejto úlohe venuje už viac než päť rokov. Výbor predstavuje súhrn kolektívnych skúseností s vedením štátnych orgánov, ako aj politických subjektov v oblasti vedenia, riadenia a vykonávania trestných a administratívnych vyšetrovaní. Opierajúc sa o takúto skúsenosť dozorný výbor zakladá svoje formálne stanoviská a názory na troch rovnako dôležitých základných pravidlách.

Prvým je vždy návrat k zdroju informácií, t. j. ku konkrétnym spisom prípadu, systému riadenia prípadov (Case Management System - CMS), rôznym správam vypracovaným úradom OLAF pred otvorením vyšetrovania a k správam navrhnutým úradom OLAF pre výbor (napr. deväťmesačné správy).

Druhým pravidlom je absolútna nezávislosť výboru, ako aj jeho jednotlivých členov.

Tretím pravidlom, ktoré vyplýva z vlastných skúseností členov, je rešpektovanie nezávislosti úradu OLAF a pevný záväzok neovplyvňovať prebiehajúce vyšetrovania, a to ani pri prezeraní spisov a materiálov jednotlivých prípadov súvisiacich s prebiehajúcimi vyšetrovaniami.

Rád by som v mene svojom a v mene výboru vyjadril vrelú vďaku aj sekretariátu dozorného výboru, bez ktorého vynikajúcej práce by nebola možná žiadna činnosť výboru.

1. ÚVOD

V nariadení (ES) č. 1073/1999 sa stanovuje, že úlohou Dozorného výboru úradu OLAF je posilňovať a zaručovať nezávislosť úradu OLAF, ako aj poskytovať pomoc generálnemu riaditeľovi pri plnení jeho povinností. DV musí inštitúciám predkladať správu o svojej činnosti. Počas obdobia, na ktoré sa vzťahuje táto správa, prijal DV päť stanovísk, ktoré boli zaslané inštitúciám a generálnemu riaditeľovi úradu OLAF a ktoré sú pripojené k tejto správe.

Počas vykazovaného obdobia tejto správy bol do novembra 2009 predsedom DV pán Luis López Sanz-Aranguez, po ktorom prišiel pán Peter Strömberg. Mandát pána Strömberga bol v novembri 2010 predĺžený o ďalší rok.

Je dôležité pripomenúť, že od smrti pána Brünera 9. januára 2010 OLAF fungoval bez generálneho riaditeľa menovaného postupom ad hoc stanoveným v nariadení (ES) č. 1073/1999.

V priebehu roka 2010, keď sa čakalo na vymenovanie nového generálneho riaditeľa, prítomnosť a podpora DV bola pre pokračovanie práce úradu OLAF obzvlášť dôležitá.

V apríli 2010 začala Európska komisia konanie na prijatie nového generálneho riaditeľa úradu. Toto konanie bolo uzavreté vymenovaním pána Giovanniho Kesslera 14. decembra 2010 do funkcie. DV sa teší na úzku a plodnú spoluprácu s budúcim generálnym riaditeľom úradu OLAF.

DV dúfa, že táto správa bude okrem zhrnutia činností posledného roka nápomocná budúcemu generálnemu riaditeľovi tak z hľadiska analýzy súčasných výzev, ktorým úrad čelí, ako aj z hľadiska stanovenia hlavného smeru politiky úradu OLAF na ochranu finančných záujmov EÚ.

Budúci generálny riaditeľ bude musieť čeliť viacerým výzvam, aby posilnil efektívnosť úradu OLAF a zabezpečil, že OLAF venuje všetko svoje úsilie cielenejšiemu boju proti podvodom. Spomedzi týchto problémov, s ktorými sa bude nový generálny riaditeľ úradu OLAF stretávať, by DV rád upozornil na potrebu skrátenia vyšetrovaní úradu OLAF a zavedenia potrebných zmien v organizácii, aby sa obmedzené zdroje, ktoré sú k dispozícii, čo najlepšie využili a pridelili na najdôležitejšie vyšetrovacie úlohy úradu. Jedným z cieľov tejto správy je poskytnúť budúcemu generálnemu riaditeľovi niekoľko návrhov, ako zlepšiť zameranie jednotlivých vyšetrovaní a skrátiť ich trvanie.

2. PRACOVNÉ METÓDY DOZORNÉHO VÝBORU

2.1. Zasadnutia

DV zorganizoval šestnásť plenárnych zasadnutí v Bruseli (1). Zápisnice z týchto zasadnutí sa poskytujú úradu OLAF a Európskej komisii, Európskemu parlamentu a Rade Európskej únii v záujme transparentnosti a s cieľom poskytnúť im pravidelné informácie o činnostiach DV.

Podobne ako v predchádzajúcom vykazovanom období, DV naďalej pozýval na svoje zasadnutia generálneho riaditeľa úradu OLAF alebo úradujúceho generálneho riaditeľa a niekoľkých zamestnancov úradu. Tieto zasadnutia poskytovali príležitosť pre OLAF informovať DV o všetkých relevantných záležitostiach súvisiacich s činnosťou DV, ako aj pre DV informovať OLAF o svojej činnosti. Počas vykazovaného obdobia tejto správy sa na zasadnutiach DV okrem pravidelných návštev zamestnancov Jednotky súdneho a právneho poradenstva úradu OLAF, ktorých úlohou bolo predstaviť súčasné prípady postúpené vnútroštátnym súdnym orgánom, aktívne diskutovalo s generálnym riaditeľom úradu OLAF a vedením o širokej škále oblastí. DV sa zameral najmä na operačné aspekty práce úradu OLAF týkajúce sa konkrétne opatrení vychádzajúcich zo stanovísk DZ k ročnému riadiacemu plánu, návrhom rozpočtu, deväťmesačným správam a personálnej politike úradu OLAF. Viedli sa diskusie s generálnym riaditeľom úradu OLAF pánom Brünerom o návrhu Komisie externalizovať OLAF, ako aj neformálne výmeny názorov na tému týkajúcu sa koordinácie medzi úradom OLAF a medzinárodnými organizáciami. Okrem toho sa uskutočňovali prezentácie a diskusie o každodenných prvkoch práce úradu OLAF: napr. o procese registrácie a uchovávania dokumentov úradu OLAF útvarmi Komisie a o prístupe úradu k údajom uchovávaným inštitúciami EÚ. DV uvítal podrobnú prezentáciu úradu OLAF týkajúcu sa mimoriadne komplexného a dôležitého cezhraničného prípadu podvodu a praktických krokov, ktoré boli prijaté na prispôsobenie vyšetrovacích postupov úradu vzhľadom na získané poznatky (pozri ďalej oddiel 3.1.5).

2.2. Spravodajcovia a stanoviská

Počas vykazovaného obdobia prijal DV päť stanovísk (pozri prílohy). S cieľom zvýšiť účinnosť prípravy a následných činností týkajúcich sa osobitných bodov, ktoré sú predmetom záujmu DV, sa zachovalo menovanie spravodajcov (2). Hlavné oblasti práce DV v tomto období sa týkali prípravy stanoviska k rozpočtu, stanoviska k diskusnému dokumentu o reforme nariadenia (ES) č. 1073/1999, stanoviska k plánovaniu vyšetrovaní, stanoviska k dodržiavaniu základných práv a procesných záruk vo vyšetrovaniach úradu OLAF, ako aj stanoviska k vymenovaniu generálneho riaditeľa úradu OLAF.

2.3. Sekretariát

Povinnosti sekretariátu DV sú uvedené v rokovacom poriadku DV (3); jeho úloha spočíva v tom, že pomáha dozornému výboru pri výkone všetkých jeho úloh a prispieva k ich plneniu a zabezpečuje, aby bol DV schopný plniť svoj zákonný mandát v úplnej nezávislosti.

Počas tohto obdobia po uverejnení oznámenia o voľnom pracovnom mieste vedúceho sekretariátu, ktoré sa uvoľnilo v júli 2009, bolo s pánom Brünerom dohodnuté, že žiadne vymenovanie na túto pozíciu sa neuskutoční bez súhlasu DV. Po výberovom konaní generálny riaditeľ úradu OLAF ako menovací orgán vymenoval v súlade s DV na miesto vedúcej sekretariátu pani Isabelle Jeguozovú. Svoju funkciu prevzala 16. júna 2010.

V novembri 2009 opustil sekretariát DV jeden člen a vo februári 2010 nastúpil do tímu nový úradník. V súčasnosti je jedno miesto voľné a malo by sa čo najskôr obsadiť.

Ako bolo doteraz zvykom, vymenovanie členov sekretariátu DV by sa malo vždy uskutočniť so súhlasom DV, aby sa zabezpečila úplná nezávislosť DV pri výkone jeho povinností. OLAF a Komisia uznali, že účasť DV na výberovom konaní je nevyhnutná.

DV si takisto myslí, že by mal byť zapojený do ročného hodnotenia zamestnancov sekretariátu, keďže práca sekretariátu patrí do jeho priamej pôsobnosti.

3. VYŠETROVACIA FUNKCIA ÚRADU OLAF

3.1. Monitorovanie vyšetrovacej funkcie úradu OLAF

3.1.1. Posilnenie nezávislosti generálneho riaditeľa úradu OLAF

Hlavným poslaním DV je monitorovať vyšetrovaciu funkciu úradu OLAF s cieľom zabezpečiť jeho nezávislosť. V tomto smere má zabezpečenie dodržiavania štatútu generálneho riaditeľa maximálny význam.

Po smrti pána Brünera sa Európska komisia vo svojom rozhodnutí z 13. januára 2010 domnievala, že pán Nicholas Ilett, ktorý bol rozhodnutím Komisie z júla 2005 zástupcom generálneho riaditeľa, automaticky prevezme miesto úradujúceho generálneho riaditeľa. Po tomto rozhodnutí sa rozprúdila intenzívna debata medzi Európskym parlamentom a Európskou komisiou. V tomto smere predseda dozorného výboru zaslal 14. januára 2010 list podpredsedovi Komisie pánu Kallasovi s kópiou adresovanou Európskemu parlamentu a Rade, v ktorom uviedol:

„Dozorný výbor je toho názoru, že na to, aby každodenné fungovanie úradu OLAF v prechodnom období, a najmä otvorenie, vedenie a riadenie vyšetrovaní úradu OLAF bolo vykonávané v plnej nezávislosti, je veľmi dôležité, aby konečná právomoc úradu nebola pri výkone jeho kompetencií obmedzovaná. Vzhľadom na to si dozorný výbor myslí, že osoba vykonávajúca funkciu úradujúceho generálneho riaditeľa počas prechodného obdobia by mala tak konať so súhlasom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie. Táto osoba by mala mať všetku nevyhnutnú zákonnú právomoc a nezávislý štatút.“

DV považuje za dôležité, aby na čele úradu stála osoba podporovaná všetkými inštitúciami a vymenovaná na základe ich vzájomnej dohody. To je dôležité pre podporu každodennej práce úradu OLAF.

3.1.2. Monitorovanie dĺžky vyšetrovaní úradu OLAF

Generálny riaditeľ úradu OLAF predkladá DV mesačnú správu so zhrnutím každého vyšetrovania, ktoré prebieha dlhšie ako deväť mesiacov (ďalej len „deväťmesačné správy“). V deväťmesačných správach sa uvádzajú dôvody nedokončenia vyšetrovaní a predpokladaný termín ukončenia každého prípadu. Tieto správy podliehajú prebiehajúcej analýze zo strany DV a sekretariátu DV.

DV znova zdôrazňuje (4) dôležitosť týchto správ, ktoré neslúžia len na dodržanie právneho záväzku, ale aj ako užitočný nástroj na zlepšenie efektívnosti vyšetrovaní.

Počas súčasného vykazovaného obdobia DV venoval osobitnú pozornosť prognózam úradu OLAF v deväťmesačných správach, pokiaľ ide o predpokladaný termín ukončenia vyšetrovaní. DV posúdil plánovaný časový rámec na ukončenie prípadov v 164 deväťmesačných správach, ktoré mu boli doručené od júna 2009 do júla 2010. V 14 zo 164 správ nebol predpokladaný žiadny termín ukončenia prípadu. Z ostatných 150 správ sa v 71 prípadoch oneskorenie ukončenia prípadu pretiahlo o niekoľko mesiacov, než sa očakávalo (zo 4 na 12 mesiacov). DV zaznamenáva zlepšenie v porovnaní s predchádzajúcim vykazovaným obdobím, počas ktorého sa približne v 23 % z 275 skúmaných deväťmesačných správ termín ukončenia nespomenul vôbec. Napriek tomu poznamenáva, že deväťmesačné správy musia byť presnejšie, pokiaľ ide o dôvody, prečo sa pôvodný časový rámec nedodržal.

3.1.3. Odporúčania inštitúciám

Generálny riaditeľ úradu OLAF je povinný informovať DV o prípadoch, keď príslušná inštitúcia, orgán alebo agentúra nekonali v súlade s odporúčaniami úradu OLAF (5).

Počas tohto vykazovaného obdobia neboli DV doručené žiadne správy, ktoré by naznačovali, že inštitúcia, orgán alebo agentúra nekonali v súlade s odporúčaniami a závermi úradu OLAF.

3.1.4. Prípady vyžadujúce postúpenie informácií vnútroštátnym súdnym orgánom: účinok rozsudku Súdu prvého stupňa vo veci T-48/05

Počas súčasného vykazovaného obdobia preskúmal DV 43 prípadov, ktoré mu predložil úrad OLAF pred postúpením informácií vnútroštátnym súdnym orgánom.

Vo veci Franchet a Byk (6) Súd prvého stupňa rozhodol, že nariadenie (ES) č. 1073/1999 vyžaduje od úradu OLAF „konzultovať s dozorným výborom pred postúpením informácií vnútroštátnym súdnym orgánom“ a že táto požiadavka je „nepodmienečná povinnosť a neponecháva žiadnu voľnú úvahu“.

Stanovili sa nové pracovné postupy medzi DV a úradom OLAF na vykonávanie rozhodnutí súdu. OLAF informuje DV päť pracovných dní pred postúpením informácií vnútroštátnym súdnym orgánom; členovia Jednotky súdneho a právneho poradenstva úradu OLAF poskytnú DV oznámenie, či boli v rámci prípadov postúpených vnútroštátnym súdnym orgánom dodržané základné práva a procesné záruky. Pokiaľ ide o procesné záruky, v tomto oznámení sa uvádza, či dotknuté osoby boli informované o otvorení vyšetrovania a či mali možnosť oznámiť svoje názory úradu OLAF. Uvádza takisto aj výsledok vyšetrovaní (skutočné závery, právne hodnotenie, príslušný súdny orgán, aspekty premlčania a odporúčania úradu OLAF).

DV vykonáva predbežnú analýzu doručených informácií, ktorá mu umožňuje viesť rozhovory o predmetných záležitostiach s úradom OLAF, ako je dodržiavanie práv vyšetrovaných osôb, právne hodnotenie faktov, príslušnosť adresovaného vnútroštátneho orgánu, dĺžka vyšetrovaní a otázky premlčania. Bez zasahovania do prebiehajúcich prípadov môže DV vyvodiť všeobecné závery z analýzy týchto prípadov a oznámiť ich generálnemu riaditeľovi úradu OLAF, aby zlepšil súčasné postupy. Závery týkajúce sa dodržiavania základných práv a procesných záruk v rámci vyšetrovaní úradu OLAF vyvodil DV najmä vo svojom stanovisku č. 5/2010 (7).

Aj keď tieto zhrnutia navrhnuté členmi jednotky súdneho a právneho poradenstva umožňujú DV pochopiť zásluhy a procesné otázky vyplývajúce z každého prípadu, DV sa domnieva, že viac pozornosti by sa malo venovať kompletnosti a presnosti doručených informácií. Niekedy sú zhrnutia naozaj neúplné (chýbajú aspekty premlčania alebo odporúčania, informácie o dodržiavaní základných práv a procesných záruk sú neúplné alebo nie sú podrobne uvedené pre každú dotknutú osobu). DV okrem toho ľutuje, že pravdepodobne nie v každej fáze vyšetrovania sa vykonáva systematická právna kontrola. Z preskúmaných prípadov tento nedostatok stálej právnej kontroly počas vyšetrovaní viedol k zlyhaniu dodržiavania procesných požiadaviek.

DV vo svojom stanovisku č. 5/2010 poskytol úradu OLAF analytický prehľad dodržiavania základných práv a procesných záruk v každom štádiu vyšetrovania. Tento prehľad obsahuje aj návrhy týkajúce sa posudzovania dôkaznej hodnoty dôkazov, na ktorých sa zakladajú závery vyšetrovania, a dodržiavania vnútroštátnych právnych predpisov dotknutého členského štátu.

DV odporúča prepracovať zhrnutia, ktoré členovia jednotky súdneho a právneho poradenstva doteraz vypracovali, pokiaľ ide o dodržiavanie základných práv a procesných záruk, a urobiť tak na základe modelu tohto analytického prehľadu.

DV poznamenáva, že vo všeobecnosti by sa kvalita väčšiny správ o vyšetrovaniach postúpených vnútroštátnym súdnym orgánom mohla podstatne zlepšiť, najmä vzhľadom na ich štruktúru, jasnosť, analýzu prvkov vyšetrovaných trestných činov a takisto z lingvistického hľadiska. DV okrem toho poznamenal, že dve správy o prípadoch boli postúpené vnútroštátnym súdnym orgánom 16 mesiacov, respektíve 24 mesiacov po uzavretí vyšetrovaní. DV si myslí, že OLAF by mal uvažovať o zavedení elektronického varovného systému, aby sa takéto situácie neopakovali.

3.1.5. Nové pracovné metódy

V máji 2010 predseda DV viedol konferenciu usporiadanú z iniciatívy úradu OLAF pod názvom Operačná spolupráca medzi úradom OLAF a inými európskymi generálnymi riaditeľstvami Komisie (GR) - následné opatrenia vyplývajúce z konferencie v roku 2007. Pri týchto konferenciách išlo jednoznačne o zlepšenie spolupráce úradu OLAF s generálnymi riaditeľstvami Komisie na operačnej úrovni s cieľom dosahovať lepšie výsledky a spoločné pochopenie.

DV je presvedčený, že vedúca úloha úradu, ktorú má OLAF pri odhaľovaní podvodov, analýzy ich rizika a boja proti nim, vyžaduje pravidelnú výmenu relevantných informácií medzi generálnymi riaditeľstvami Komisie. Osobitné úsilie bolo vyvinuté v roku 2007 a v rokoch 2008 - 2009 boli v spolupráci s niektorými GR rozvinuté spoločné stratégie na predchádzanie podvodom. Výsledkom bolo vytvorenie nového operačného konceptu na riešenie veľkých a zložitejších prípadoch, ktorý užšie zapája GR do vyšetrovaní a zavádza aktívnejší prístup vychádzajúci zo zhromaždených informácií.

V oblasti priamych výdavkov, kde má OLAF výhradnú zodpovednosť za vedenie vyšetrovaní, sa táto metóda použila v spolupráci s jedným GR, ktorého interní audítori boli do vyšetrovania úzko zapojení a konali ako experti úradu OLAF počas kontrol na mieste. Dotknuté GR a OLAF spolu vyvinuli aj nové nástroje IT na zhromažďovanie a vyhodnocovanie informácií, aby mohli lepšie určiť oblasti rizika.

DV víta tieto nové pracovné metódy a uvítal by ich ďalší rozvoj, keďže umožňujú úradu OLAF sústreďovať sa na vážnejšie a zložitejšie prípady, zatiaľ čo menšie priestupky môžu na inej úrovni vyriešiť útvary Komisie.

Finančná situácia EÚ sa za posledné dva roky dramaticky zmenila. Finančná kríza prinútila Európsku komisiu prijať opatrenia na zvýšenie pomoci a peňažných tokov do určitých odvetví, čo mohlo viesť aj k zvýšeniu podvodov a finančných nezrovnalostí. DV si myslí, že sú potrebné nové pracovné metódy, ktorými by sa zaviedol prísnejší kontrolný mechanizmus výdavkov fondov, a že v súčasnosti je nevyhnutná úzka spolupráca medzi GR Komisie a úradom OLAF.

3.2. Následné opatrenia k stanovisku DV č. 5/2008 - Politika úradu OLAF v prípadoch de minimis

V nadväznosti na stanovisko DV k politike úradu OLAF v prípadoch de minimis a uprednostňovanie spracovania prípadov (8) pravidlá de minimis úradu OLAF boli nedávno pridané do príručky a sú teraz dostupné vyšetrovateľom.

Dozorný výbor víta iniciatívu objasniť uplatňovanie politiky de minimis na základe operačných usmernení. Tieto usmernenia však treba chápať spolu s indikatívnymi hraničnými hodnotami pre interné a externé vyšetrovanie a pre prijatie následných finančných opatrení, ako je stanovené v ročnom riadiacom pláne úradu OLAF.

DV víta vytvorenie prílohy de minimis obsahujúcej rôzne kritériá, ktoré výkonný výbor úradu OLAF musí zohľadňovať pri rozhodovaniach, či začať, alebo nezačať externé vyšetrovanie, a ktoré predstavujú zlepšenie transparentnosti rozhodovacieho procesu.

DV by privítal, keby OLAF v prvom roku po zavedení politiky de minimis vypracoval rozsiahlu analýzu jej vykonávania vrátane vzťahov s úradom IDOC (Vyšetrovací a disciplinárny úrad Komisie).

3.3. Pravidelné monitorovanie z iniciatívy DV

3.3.1. Plánovanie a strategické riadenie vyšetrovaní

Dňa 12. októbra 2010 prijal DV stanovisko č. 4/2010 k plánovaniu vyšetrovaní (9).

Vo svojej pravidelnej analýze vyšetrovaní prebiehajúcich viac ako deväť mesiacov DV zaznamenal „neexistenciu metódy a prísnosti vyšetrovania a potrebu zlepšiť vnútorné úrovne riadenia a kontroly vyšetrovaní“ (10).

Po podrobnej analýze niektorých prípadov v riaditeľstve A a riaditeľstve B musel DV so sklamaním poznamenať, že tieto dve operačné riaditeľstvá nemajú jednotný prístup k plánovaniu a riadeniu vyšetrovaní. V stanovisku sa preto odporúča vypracovať podrobný plán vyšetrovania na začiatku každého vyšetrovania, v ktorom sa stanovia ciele vyšetrovania, predpokladané zdroje potrebné na jeho ukončenie a plánované náklady. Plán by mal byť dynamický a podrobný do takej miery, aby umožňoval predpovedanie termínu konečného rozhodnutia. Plány vyšetrovaní by mali byť koncipované pre výkonný výbor a následne pravidelne aktualizované. Mali by sa týkať každého predpokladaného vyšetrovacieho kroku a mali by byť spojené s predbežným harmonogramom každého kroku. Tieto plány by mali byť vyhotovené v písomnej podobe a mali by sa systematicky pripájať k spisu prípadu, čím by sa zjednodušilo preskúmanie a konzultácia v prípade, že vyšetrovatelia by sa stretli s požiadavkami na odloženie alebo inými druhmi omeškaní. Vedenie na úrovni útvaru by malo pravidelne preskúmať plány vyšetrovaní, aby sledovalo a v prípade potreby usmernilo vývoj prípadov.

DV s uspokojením zaznamenal, že krátko pred vydaním svojho stanoviska úrad OLAF zaviedol niektoré jeho nápady o zlepšenom plánovaní.

Dodatočne k plánovaniu vyšetrovaní jednotlivých prípadov DV odporúča vedeniu úradu OLAF navrhnúť a zaviesť postupy na prednostné riešenie otvorených prípadov, ktoré by sa primerane prispôsobili dostupným zdrojom.

DV očakáva v tejto dôležitej otázke jasnú odpoveď úradu OLAF a privítal by začlenenie takýchto usmernení do aktualizovanej príručky.

3.3.2. Dodržiavanie základných práv a procesných záruk vo vyšetrovaniach úradu OLAF

Rešpektovanie základných práv a procesných záruk úradom OLAF pri vedení vyšetrovaní je priamo spojené s nezávislosťou a efektívnosťou jeho práce. Prípady podané na Európsky súdny dvor vykazovali vo vedení vyšetrovaní úradu OLAF niektoré chyby a nedostatky (11). DV sa preto rozhodol posúdiť spôsob, akým OLAF zabezpečuje dodržiavanie týchto práv a záruk.

DV vydal svoje stanovisko č. 5/2010 k dodržiavaniu základných práv a procesných záruk vo vyšetrovaniach Európskeho úradu pre boj proti podvodom (12), ktoré sa zakladá na analýze 28 prípadov postúpených vnútroštátnym súdnym orgánom od decembra 2009 (13) do októbra 2010. Analyzoval súčasný právny rámec platný pre vyšetrovania úradu OLAF (právne predpisy a judikatúru), ako aj uplatňovanie základných práv a procesných záruk.

DV poznamenal, že osoby, na ktoré sa vzťahujú interné vyšetrovania, sú chránené súborom predpisov stanovených v rôznych právnych nástrojoch. Situácia je iná v oblasti externých vyšetrovaní, kde neexistujú žiadne osobitné predpisy a kde ochrana zaručená vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktoré upravujú kontroly na mieste, sa môže v jednotlivých členských štátoch odlišovať.

DV poznamenal, že OLAF vo všeobecnosti dodržiava základné práva a procesné záruky dotknutých osôb. Tam, kde DV zaznamenal osobitné problémy, odovzdal odporúčania úradu OLAF, aby zlepšil súčasné postupy. DV odporučil úradu OLAF najmä zmeniť a doplniť príručku a zabezpečiť, aby sa jej ustanovenia uplatňovali.

DV ďalej zaznamenal, že chýbajú jasné procesné pravidlá týkajúce sa najmä externých vyšetrovaní, čo vedie k rozdielom v postupoch v rámci úradu OLAF. Reforma nariadenia (ES) č. 1073/1999 by sa mala použiť na sprehľadnenie právneho rámca najmä vo vzťahu k externým vyšetrovaniam. Právomoci úradu OLAF na vykonávanie vyšetrovaní by sa mali posilniť najmä vzhľadom na potrebu viesť výsluchy. DV zdôraznil, že toto objasnenie by nemalo viesť k nadmernej regulácii. Zákonodarca musí zohľadniť osobitnú povahu vyšetrovaní úradu OLAF, pri ktorých ide o administratívne vyšetrovania predstavujúce iba úvodné štádium širšieho konania, v ktorom je dodržiavanie práv na ochranu dotknutých osôb počas následných postupov zaručené. Ak by sa úradu OLAF uložili procesné povinnosti bez zohľadnenia tejto osobitnej povahy, ako aj rozmanitosti interných a externých vyšetrovaní, obmedzila by sa tým účinnosť boja proti podvodom bez toho, že by sa dodržiavanie základných práv nevyhnutne zlepšilo.

DV vymenoval všeobecné zásady upravujúce vedenie vyšetrovaní, ako aj základné práva a procesné záruky, ktoré má OLAF dodržiavať. DV odporučil posilnenie mechanizmu kontroly nestrannosti a dôvernosti vyšetrovaní, ako aj ich trvania. DV okrem toho navrhol opatrenia, ktoré by mal OLAF prijať na posilnenie dodržiavania základných práv a procesných záruk v každej fáze vyšetrovania. Na záver poskytol DV úradu OLAF analýzu metódy uplatňovania základných práv a procesných záruk, ktorú by vyšetrovatelia mali použiť počas vyšetrovaní a riadiaci tím pri kontrole zákonnosti vyšetrovaní.

DV ďalej ľutuje, že jeho predchádzajúce odporúčania (pozri najmä odporúčanie XI správy o činnosti 2008 - 2009) týkajúce sa potreby lepšieho a skoršieho zapojenia členov Jednotky súdneho a právneho poradenstva úradu OLAF do vyšetrovacieho procesu neboli úradom OLAF dostatočne zohľadnené. DV opätovne zdôrazňuje, že členovia tejto jednotky by mali byť pripravení poskytovať právne poradenstvo v každej fáze vo všetkých prípadoch, kde sa to požaduje, najmä v otázkach týkajúcich sa dodržiavania základných práv a procesných záruk účastníkov vyšetrovania. Ustanovenia, ktoré plnia tieto odporúčania, by mali byť jasne stanovené v novej príručke úradu OLAF – Operačné postupy, ako to bolo urobené v prípade iných odporúčaní.

Vo svojom odporúčaní X správy o činnosti 2008 - 2009 DV vyjadril želanie, „aby bol informovaný o všetkých sťažnostiach účastníkov vyšetrovania, ktoré boli úradu OLAF doručené alebo ktoré preskúmal a v ktorých prípade sa zdá, že došlo k ohrozeniu základných práv a procesných záruk“. Táto požiadavka sa týka všetkých prípadov, nielen prípadov postúpených vnútroštátnym súdnym orgánom. DV dostal od úradu OLAF počas vykazovaného obdobia tejto správy dve oznámenia. Dostal aj jedno priame oznámenie od účastníkov jedného prípadu.

3.4. Procesné pravidlá úradu OLAF v oblasti vyšetrovania: Príručka úradu OLAF – Operačné postupy

DV sledoval so záujmom nasledujúci vývoj príručky úradu OLAF a vo fáze koncipovania jej návrhu zaslal úradu OLAF značný počet písomných poznámok.

DV oceňuje zlepšenia týkajúce sa formy a obsahu novej príručky, avšak pokiaľ ide o operačné postupy, táto posledná verzia nespĺňa očakávania DV, keďže nepredstavuje súbor pevne stanovených a ľahko uplatniteľných pravidiel, ktoré majú vyšetrovateľom slúžiť v každej fáze ich vyšetrovania.

DV viackrát povedal, že je dôležité, aby procesné pravidlá jasne určovali pre každý druh vyšetrovania, aké rôzne postupy platia od začiatku do uzavretia vyšetrovania. DV takisto vyjadril obavy týkajúce sa „hodnotenia počiatočných informácií“, pretože neexistujú jasné lehoty vo fáze predchádzajúcej rozhodnutiu o prípadnom otvorení prípadu. Cieľom tejto fázy bolo určiť vznik dostatočne závažných podozrení a dôkladnú pozornosť bolo treba venovať tomu, aby sa v tejto fáze nevykonávali žiadne operačné činnosti. V súlade s touto myšlienkou DV požadoval ďalšie ujasnenie takzvanej prípravnej služobnej cesty na účely zistenia potrebných skutočností, ktorá by sa nemala prekrývať so samotným vyšetrovaním ani ho predchádzať. DV ľutuje, že tieto poznámky určené úradu OLAF neboli do príručky úradu OLAF, ktorá bola nakoniec prijatá, zahrnuté.

DV si okrem toho myslí, že príručka by mala byť dynamickým dokumentom, ktorý možno kedykoľvek aktualizovať a ktorý by mal slúžiť vyšetrovateľom ako vademékum, na ktoré by sa mohli odvolávať počas svojich vyšetrovaní. DV je najmä toho názoru, že jeho odporúčania týkajúce sa plánovania vyšetrovaní, ochrany základných práv a dodržiavania procesných záruk by sa mali začleniť do príručky.

Mali by sa naďalej konať pravidelné podrobné školenia o používaní príručky.

Okrem zlepšenia právneho rámca sa DV domnieva, že OLAF by mal navrhnúť jednoduchý súbor pravidiel zameriavajúcich sa na rozličné vyšetrovacie kroky, avšak zohľadňujúcich aj práva jednotlivcov, ustanovenia o ochrane a požiadavky na kontroly na mieste. Príručka by sa potom mala prispôsobiť tomuto súboru pravidiel, aby mohla vyšetrovateľom poskytovať jednoznačné inštrukcie.

Príručka by mala zahŕňať aj príklady osvedčených postupov vyvinutých pri rôznych druhoch vyšetrovaní vrátane predlôh potvrdených vedením úradu OLAF, na ktoré by sa mohol každý nový vyšetrovateľ odvolať.

3.5. Administratívna organizácia, rozpočet a personálna politika v súvislosti s vyšetrovacou funkciou úradu OLAF

3.5.1. Administratívna organizácia a personálna politika

Dobre kvalifikovaní zamestnanci sú kľúčom na úspešnú vyšetrovaciu politiku. DV v rámci svojho poslania monitorovať vyšetrovaciu funkciu úradu OLAF považuje za svoju povinnosť zaručovať, aby OLAF vykonával takú politiku ľudských zdrojov, ktorá mu umožňuje účinne vykonávať svoje poslanie (14).

Podľa názoru DV by vymedzenie obsiahlej stratégie ľudských zdrojov malo byť jednou z prvých priorít nového generálneho riaditeľa.

Určenie vnútorných priorít

Aby mohol OLAF vypracovať stratégiu ľudských zdrojov prispôsobenú svojim potrebám, mal by vykonať hĺbkovú analýzu vlastných vnútorných priorít. V tomto smere by DV ešte raz chcel zdôrazniť, že OLAF by svoju hlavnú činnosť mal sústreďovať na posilnenie svojej vyšetrovacej kapacity. DV by novému generálnemu riaditeľovi odporúčal zodpovedne preveriť prideľovanie zdrojov v rámci úradu OLAF, aby vyriešil otázku personálnej rovnováhy medzi operačnými riaditeľstvami A a B a riaditeľstvom D, ktoré by malo predovšetkým slúžiť na podporu vyšetrovacích činností úradu OLAF.

DV sa navyše domnieva, že v oblasti vyšetrovacej práce úradu OLAF by sa pri určovaní priorít mali zohľadňovať možné synergie s inými zložkami Komisie alebo členskými štátmi. DV víta najnovšiu politiku úradu OLAF zamerať svoju činnosť na väčšie a zložitejšie prípady podvodov, ktoré sa musia vyšetrovať v úzkej spolupráci s dotknutým generálnym riaditeľstvom a pomocou nástrojov IT na zhromažďovanie a vyhodnocovanie informácií.

Budovanie komplexnej politiky ľudských zdrojov (ĽZ)

Na základe analýzy a vymedzenia hlavnej činnosti úradu OLAF, ako už bolo stanovené, by sa zdroje mali prispôsobovať a koncentrovať tak, aby umožňovali úradu OLAF zamerať sa na priority. Pri vymedzovaní svojej politiky ĽZ by mal OLAF zohľadňovať najmä tieto aspekty:

i) primeranosť kvalifikácie zamestnancov, ktorých hlavné úlohy patria do pôsobnosti úradu OLAF. OLAF v súčasnosti čerpá výhody zo širokej rozmanitosti odborných kvalifikácií medzi svojimi zamestnancami (okrem iných odborníkmi v oblasti práva, vyšetrovateľmi, colnými úradníkmi, súdnymi lekármi a odborníkmi IT). Tieto poznatky vo svojej celosti predstavujú obzvlášť hodnotný a bohatý zdroj odborných poznatkov, ktorých synergie by sa mali lepšie využívať;

ii) dôležitosť rozvíjať politiku mobility, ktorá by zamestnancom úradu OLAF umožňovala pokračovať vo svojej profesijnej dráhe vo všetkých inštitúciách a ktorá by úradu OLAF ponúkala možnosť čerpať výhody z rôznych skúseností v rámci aj mimo inštitúcií. V tomto smere by DV privítal iniciatívu na podporu a zvýšenie mobility zamestnancov úradu OLAF;

iii) význam komplexnej politiky v oblasti odbornej prípravy, ktorá sa predovšetkým venuje osobitným vlastnostiam vyšetrovacích povinností úradu OLAF. Táto politika by mala zohľadňovať pravidelnú výmenu zamestnancov, aby sa zabránilo akýmkoľvek stratám v kompetenciách najmä vzhľadom na vyšetrovaciu funkciu;

iv) potrebu vypracovať jasnú politiku týkajúcu sa prijímania dočasných zamestnancov s rozsiahlymi a špecifickými skúsenosťami v oblasti vyšetrovania v členských štátoch.

DV odporúča úradu OLAF, aby aj čo najlepšie využil možnosti prijímania pracovníkov, ktoré sa mu poskytli na základe nedávnych výberových konaní. DV víta na jednej strane nedávne predĺženie dátumu platnosti zoznamu kandidátov, na strane druhej však ľutuje zdĺhavé postupy prijímania kandidátov.

DV ďalej zdôrazňuje potrebu vyjasniť politiku úradu OLAF týkajúcu sa dočasných zamestnancov. Všetci zamestnanci by mali mať jasnú predstavu o svojom štatúte a o možnostiach profesijného rozvoja. DV ľutuje nedostatok neprehľadnosť v tejto otázke, ktorá za posledných päť rokov spôsobila zamestnancom úradu OLAF niekedy aj vážne osobné problémy.

Počas prvého polroka 2010 navštívil predseda DV viaceré oddelenia a riaditeľstvá úradu OLAF. Pri týchto návštevách sa okrem iného ukázalo, ako veľmi sú vyšetrovatelia úradu OLAF administratívne zaťažení. V tomto bode sú potrebné ďalšie úvahy, aby sa vyšetrovatelia mohli maximálne možný čas sústrediť na svoju vyšetrovaciu funkciu.

3.5.2. Rozpočet

DV poznamenáva, že riadenie služobných ciest a cestovných výdavkov sa do určitej miery zlepšilo. Odporúča, aby sa táto politika ďalej rozširovala a aby sa systematicky vykonávalo zhodnotenie potreby služobných ciest na vykonanie vyšetrovaní. Zohľadňovať by sa mali aj možnosti informačných technológií, ako je videokonferencia, aby nebolo potrebné zložité a nákladné cestovanie.

4. VZŤAHY S ÚRADOM OLAF, INŠTITÚCIAMI EÚ, PARTNERMI ÚRADU OLAF A ZAINTERESOVANÝMI SUBJEKTMI

4.1. Vzťahy s úradom OLAF

DV počas vykazovaného obdobia tejto správy naďalej rozvíjal konštruktívne vzťahy s vedením a inými zamestnancami úradu OLAF. Početné formálne a neformálne stretnutia poskytovali príležitosť na hodnotnú výmenu názorov a vzájomné informovanie.

Predseda DV sa pri viacerých príležitostiach vo februári, marci, apríli, máji a júni 2010 stretol so zamestnancami vyšetrovacích a operačných oddelení úradu OLAF a oddelení zameraných na operačnú a politickú podporu. Cieľom týchto stretnutí bolo zachovať úzku spojitosť s operačnými oblasťami úradu OLAF a vypočuť si pripomienky a odporúčania, ako zlepšiť vyšetrovaciu funkciu.

Počas svojich návštev sa predseda stretol s viacerými zamestnancami trinástich oddelení spoločne so všetkými vedúcimi oddelení. Diskutovalo sa o týchto otázkach:

i) obmedzenia právneho základu práce úradu OLAF v niektorých oblastiach a reforma nariadenia (ES) č. 1073/1999;

ii) silná administratívna záťaž a byrokratické zaťaženie vyšetrovateľov;

iii) potreba proaktívnej vyšetrovacej politiky;

iv) prekážky v pracovných vzťahoch medzi úradom OLAF a inštitúciami, členskými štátmi a tretími krajinami.

Memorandum o návštevách bude prerokované s novým generálnym riaditeľom úradu OLAF.

Zamestnanci úradu OLAF, a pri viacerých príležitostiach samotný generálny riaditeľ a neskôr úradujúci generálny riaditeľ, sa počas vykazovaného obdobia tejto správy zúčastnili na stretnutiach DV.

V septembri a novembri 2010 načrtol OLAF dozornému výboru ťažkosti, s akými sa stretol pri získavaní podľa jeho názoru rozumnej úrovne prístupu k častiam niektorých databáz Komisie. Tento problém existuje už od roku 2007. OLAF sa domnieva, že tieto ťažkosti pri získavaní prístupu k databázam Komisie by mohli znížiť jeho schopnosť viesť účinné a nezávislé vyšetrovania, a v novembri 2010 požiadal DV o poskytnutie formálneho stanoviska. DV vymenoval spravodajcu, aby na tomto probléme mohol začať pracovať.

Všetkých päť členov DV sa zúčastnilo na 10. výročnej konferencii úradu OLAF 12. októbra 2009, na ktorej predseda a člen výboru predniesli svoju reč.

DV sa ďalej zúčastnil na konferencii o perspektívach európskeho prokurátora „Protecting the financial and fundamental interests of the Union“ (Ochrana finančných a základných záujmov Únie), ktorá sa konala 11. februára 2010 na kasačnom súde v Paríži, na 10. seminári OAFCN v dňoch 13. až 15. októbra 2010 v Budapešti a na konferencii prokurátorov zaoberajúcich sa podvodmi 18. a 19. novembra v Paríži.

4.2. Vzťahy s inštitúciami EÚ

4.2.1. Vzťahy s Európskou komisiou, Európskym parlamentom a Radou Európskej únie

DV sa ako medziinštitucionálny orgán usiluje predovšetkým o zachovanie úzkych pracovných vzťahov s Komisiou, Parlamentom a Radou.

Obnovenie Parlamentu na jar 2009 a vymenovanie novej Komisie vo februári 2010 umožnilo DV začať budovať nové a užšie putá s novovymenovanými inštitucionálnymi partnermi.

DV víta, že komisár Šemeta sa (ako nový komisár zodpovedný za OLAF) zaviazal rozvíjať plodné vzťahy s DV. Zúčastnil sa na stretnutiach DV v marci a júli 2010 a jeden člen jeho kabinetu navštívil stretnutia DV v septembri, októbri a novembri. Tieto stretnutia boli pre obe strany pozitívne, pokiaľ ide o projekty týkajúce sa reformy úradu OLAF. DV veľmi oceňuje podporu, ktorú komisár Šemeta a jeho kabinet poskytujú úradu OLAF a práci DV.

Počas tohto vykazovaného obdobia sa DV stretol 21. októbra 2009 aj so zástupcom generálneho tajomníka Komisie pánom Alexandrom Italianerom a 17. novembra 2009 s vedúcim Výboru pre kontrolu rozpočtu Európskeho parlamentu (COCOBU) pánom Luigim de Magistris. Počas švédskeho predsedníctva 25. novembra 2009 DV predstavil svoju správu o činnosti za rok 2008 - 2009 pracovnej skupine Rady na boj proti podvodom a 3. decembra Výboru pre kontrolu rozpočtu Európskeho parlamentu (COCOBU). DV zaslal aj písomnú odpoveď na otázky, ktoré mu Parlament pri tejto príležitosti položil. Dozorný výbor je potešený pozitívnou spätnou väzbou a podporou, ktorej sa mu dostalo. 15. decembra 2010 DV prijal pani Catherine Dayovú, generálnu tajomníčku Komisie, s ktorou okrem iného diskutoval o otázkach týkajúcich sa prístupu úradu OLAF k databázam Komisie a ľudských zdrojov.

4.2.2. Vzťahy s Európskym dvorom audítorov

Spravodajca DV sa 21. septembra 2009 v Luxemburgu stretol so zástupcami Dvora audítorov, aby prerokoval otázky spoločného záujmu a zapojenia DV do plánovaného auditu úradu OLAF.

Vo februári 2010 zástupcovia Dvora audítorov navštívili stretnutie DV, aby predstavili a prediskutovali rozsah nadväzných opatrení k osobitnej správe č. 1/2005 o úrade OLAF. V júni 2010 navštívili sekretariát DV príslušní audítori, ktorí požadovali kópie zápisníc stretnutí DV spolu s najnovšími stanoviskami DV. V októbri 2010 im boli na ich žiadosť vydané ďalšie dokumenty.

4.2.3. Príspevok k úvahám o reforme úradu OLAF

Po svojom vymenovaní prijal komisár Šemeta rozhodnutie opäť otvoriť otázku reformy nariadenia (ES) č. 1073/1999, ktorú Rada a Parlament v tom čase stále prerokúvali. Aby sa rozhovory medzi inštitúciami opäť rozprúdili, prijala Komisia 7. júla 2010 diskusný dokument (15), ktorý mal slúžiť ako základ ďalšieho pokroku v reformnom procese.

Dňa 14. júla 2010 sa komisár Šemeta zúčastnil na stretnutí DV, kde tento dokument predstavil. DV privítal dokument Komisie a komisárovo gesto pozvať DV, aby sa zapojil do prebiehajúcej debaty. DV v súlade s tým prijal 23. septembra 2010 svoje stanovisko č. 3/2010 k diskusnému dokumentu o reforme Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) (16).

Vo svojom stanovisku DV privítal vôľu Komisie pokročiť v reforme úradu OLAF s cieľom posilniť ochranu finančných záujmov EÚ najmä v kontexte súčasnej hospodárskej a finančnej krízy. Zobral do úvahy postoj Komisie, aby sa konsolidácia právnych predpisov v oblasti boja proti podvodom do jednotného právneho rámca odložila na neskoršie obdobie a aby sa najskôr počkalo najmä na debatu o vytvorení európskej prokuratúry.

DV súhlasil, že je potrebné reformovať správu úradu OLAF, aby sa zlepšila efektivita jeho práce, ľutoval však, že diskusný dokument napriek novým možnostiam otvoreným na základe Lisabonskej zmluvy nekládol väčší dôraz na vyšetrovaciu kompetenciu úradu OLAF. DV ďalej zdôraznil potrebu posilniť zodpovednosť vedenia úradu OLAF v oblasti vykonávania a kontroly vyšetrovaní najmä s cieľom skrátiť dĺžku vyšetrovaní a zlepšiť efektívnosť práce úradu OLAF.

Pokiaľ ide o návrh rozvíjať medziinštitucionálny dialóg, DV pripustil, že takýto dialóg by mohol zlepšiť inštitucionálnu podporu úradu OLAF v boji proti podvodom, avšak zdôraznil, že tento dialóg by za žiadnych okolností nemal viesť k politickému zasahovaniu do vyšetrovaní. Ako strážca nezávislosti úradu OLAF dozorný výbor navrhol prevziať vedúcu úlohu pri organizovaní tohto dialógu.

DV vyjadril silné obavy v súvislosti s návrhom vytvoriť miesto poradcu pre revíziu, čo by mohlo mať za následok zvýšenie administratívneho zaťaženia pre OLAF, ako aj opakovanie alebo dokonca podrývanie kľúčových funkcií DV. DV však, naopak, podporuje vytvorenie miesta interného úradníka pre sťažnosti v rámci úradu OLAF, ktorý by bol prvou kontaktnou osobou pri riešení sťažností na spôsob vedenia vyšetrovania zo strany účastníkov vyšetrovania.

DV privítal vôľu všetkých inštitúcií EÚ posilniť jeho úlohu, avšak dôrazne nesúhlasil s návrhom stanoveným v diskusnom dokumente, podľa ktorého by DV mal dostávať iba štatistické údaje na vykonávanie svojej činnosti. DV sa plne stotožňuje s názormi, že by nemal zasahovať do operačnej práce úradu OLAF, avšak sa domnieva, že plný prístup k spisom prípadu je nevyhnutný na to, aby monitorovaním účinnosti a efektívnosti vyšetrovacích postupov úradu OLAF zaručil jeho nezávislosť.

DV sa zúčastnil na dvoch stretnutiach Rady, aby predložil svoje stanovisko. DV intenzívne podporuje úsilie Komisie pokročiť v tejto reforme, aby sa posilnila účinnosť a nezávislosť vyšetrovacej funkcie úradu OLAF, a rád sa zapojí do tejto diskusie aj v neskorších etapách.

4.3. Výberové konanie na miesto generálneho riaditeľa úradu OLAF

V článku 12 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1073/1999 sa stanovuje, že Európska komisia po získaní kladného stanoviska dozorného výboru zostaví zoznam kandidátov, ktorí majú potrebnú kvalifikáciu.

Aby sa táto požiadavka splnila, DV bol úzko zapojený do prvých fáz výberového konania. Analyzoval životopisy kandidátov a jeden člen výboru sa zúčastňoval ako pozorovateľ na zasadnutí grémia zodpovedného za predvýber začiatkom júla 2010 a na zasadnutí poradného výboru pre vymenovanie 10. septembra 2010. Na svojom zasadnutí 23. septembra 2010 DV vydal stanovisko č. 2/2010 (17) k šiestim kandidátom, ktorých mená mu oznámila Európska komisia. Toto stanovisko bolo oznámené Komisii a iným inštitúciám.

ZÁVERY A ODPORÚČANIA

I. DV preskúmal časový rámec na uzavretie vyšetrovaní v 164 prípadoch a musí s ľútosťou poznamenať, že napriek jeho predchádzajúcim odporúčaniam OLAF ešte stále neuplatňuje systematické a účinné pracovné metódy a vnútorné kontroly, aby zabránil neodôvodneným omeškaniam vo svojich vyšetrovaniach. Napriek zníženiu počtu prípadov, v ktorých nie je spomenutý predpokladaný dátum ukončenia vyšetrovania, oproti predchádzajúcemu obdobiu OLAF ešte stále neposkytol presné vysvetlenie príčin týchto omeškaní.

II. DV opakuje, že je potrebné presadzovať: i) väčšiu kontrolu správ o prípadoch, ktoré trvajú dlhšie ako 9 mesiacov; ii) zavedenie systému, ktorý by pravidelne informoval DV po uplynutí 9 mesiacov trvania vyšetrovania, že dátum ukončenia bol predĺžený; iii) zavedenie varovného systému v rámci systému riadenia prípadov (Case Management System - CMS) s cieľom preskúmať príčiny období nečinnosti presahujúce 3 mesiace. Prísna kontrola dĺžky vyšetrovaní je takisto nevyhnutná na rozptýlenie pochybností o ich nezávislosti, a to je pre DV zásadne dôležité.

III. DV preskúmal 40 prípadov, ktoré viedli dve vyšetrovacie a operačné riaditeľstvá úradu OLAF, a opakovane zistil nedostatky v riadnom plánovaní vyšetrovaní, ktoré mali negatívny dosah na účinnosť práce úradu OLAF a na dĺžku jeho vyšetrovaní. Príručka úradu OLAF o operačných postupoch poskytuje usmernenia na vypracovanie počiatočného pracovného plánu vo fáze hodnotenia, no chýbajú v nej ustanovenia pre plán celého vyšetrovania po otvorení prípadu.

IV. DV odporučil úradu OLAF implementovať politiku plného plánovania vo všetkých fázach vyšetrovaní s pravidelnými kontrolami, realistickými časovými rámcami a periodickými aktualizáciami na zabezpečenie súladu s plánom. Výsledkom práce DV v tejto oblasti bola skutočnosť, že OLAF si uvedomil potrebu prijať spoločný prístup k strategickému plánovaniu prípadov a začal s vypracovaním podrobných pracovných plánov po otvorení prípadu. DV v súčasnosti hodnotí účinnosť opatrení, ktoré OLAF prijal.

V. DV sa domnieva, že OLAF by mal uplatňovať jasnú politiku prioritného spracovania prípadov. V tomto smere DV víta ochotu úradu OLAF postúpiť menej závažné prípady, ktoré by sa mohli primerane vyriešiť disciplinárnymi opatreniami, na iné zodpovedné orgány (IDOC). DV však odporúča, aby sa vyvinulo ďalšie úsilie o objektívne stanovenie kritérií na takéto postúpenie. Príručka by sa mala zmeniť a doplniť, aby jasne stanovovala politiku úradu OLAF v prípadoch de minimis.

VI. DV podporuje iniciatívy úradu OLAF pri odhaľovaní a analýze rizík v boji proti podvodom na základe pravidelnej výmeny informácií s inými generálnymi riaditeľstvami Európskej komisie. Tieto pracovné postupy umožňujú implementovať proaktívnu vyšetrovaciu politiku a zameriavať sa na vážnejšie a zložitejšie prípady. DV preto nalieha, aby vzhľadom na súčasnú hospodársku situáciu v Európskej únii boli tieto mechanizmy vyvinuté čo najskôr.

VII. DV sa domnieva, že niektoré zmeny a doplnenia operačnej príručky úradu OLAF sú potrebné, aby sa mohli zapracovať súčasné postupy, ako aj osobitné požiadavky vyplývajúce z ustálenej judikatúry alebo súčasných právnych predpisov. Vyžaduje sa najmä: i) lepšie vymedzenie každej fázy vyšetrovania s cieľom zabezpečiť plné rešpektovanie základných práv a procesných záruk a poskytnúť vyšetrovateľom užitočný návod; ii) presné vymedzenie počiatočného hodnotiaceho obdobia a jeho dĺžky. Mali by sa naďalej konať pravidelné podrobné školenia o používaní príručky.

VIII. Podľa názoru DV je rešpektovanie základných práv a procesných záruk nevyhnutné pre nezávislosť úradu OLAF. DV preskúmal 43 vyšetrovaní predtým, než OLAF postúpil informácie o nich vnútroštátnym súdnym orgánom, a vykonal analýzu rešpektovania základných práv a procesných záruk v každom jednotlivom prípade. DV zastáva názor, že OLAF tieto práva a záruky vo všeobecnosti dodržiava. Avšak navrhol osobitné odporúčania na posilnenie súčasných mechanizmov monitorovania procesných zásad, najmä zásady nestrannosti, dôvernosti a rozumnej dĺžky vyšetrovaní.

IX. DV sa domnieva, že rozdiely medzi internými a externými vyšetrovaniami úradu OLAF sa musia zohľadňovať pri otázkach základných práv a procesných záruk. Dodržiavanie týchto práv musí byť úmerné povahe, cieľom a účinnosti vyšetrovania. DV vypracoval okrem analýzy procesných záruk vzťahujúcich sa na vyšetrovania úradu OLAF vzhľadom na súčasné právne predpisy a judikatúru formulár, ktorý by mal poskytovať vyšetrovateľom užitočnú pomoc v každej fáze vyšetrovania.

X. DV trvá na tom, že na zaručenie účinného rešpektovania základných práv a procesných záruk je potrebné zriadiť kontroly zákonnosti vyšetrovaní založených na nepretržitom zapájaní jednotky súdneho a právneho poradenstva. Z pozície svojho mandátu DV odporúča posilniť túto jednotku a zapájať ju už v omnoho skoršej fáze vyšetrovacieho procesu. DV ľutuje, že nie v každej fáze vyšetrovania sa vykonáva systematická právna kontrola vyšetrovacej práce. Tento nedostatok stálej právnej kontroly počas vyšetrovaní viedol k porušeniam v dodržiavaní procesných požiadaviek. DV takisto odporúča, aby sa nový generálny riaditeľ zamyslel nad štruktúrou a organizáciou tejto jednotky.

XI. DV odporúča navrhnúť komplexnú stratégiu ľudských zdrojov po hĺbkovej analýze priorít a pracovných metód úradu OLAF. Táto stratégia by mala umožňovať: i) lepšie rozdelenie zdrojov v rámci úradu OLAF s cieľom zamerať sa na hlavné vyšetrovacie úlohy; ii) lepšie využitie synergií v rámci úradu OLAF najmä vzhľadom na rôzne kvalifikácie zamestnancov úradu OLAF; iii) primeranú administratívnu podporu vyšetrovacích činností; iv) zvýšenú mobilitu v rámci úradu OLAF a Komisie; v) lepší rozvoj politiky v oblasti odborného vzdelávania, aby sa mobilita mohla rozvíjať bez ohrozenia kvality vyšetrovaní.

XII. DV odporúča, aby všetky inštitúcie čerpali výhody z reformy nariadenia (ES) č. 1073/1999 na účely regulácie prechodnej situácie týkajúcej sa miesta generálneho riaditeľa úradu OLAF, tak aby v období medzi odchodom generálneho riaditeľa z akéhokoľvek dôvodu z funkcie do vymenovania ďalšieho riaditeľa boli právomoci úradujúceho generálneho riaditeľa jasne vymedzené. Toto pravidlo bude rešpektovať dohodu medzi všetkými inštitúciami, aby sa zabezpečila zákonnosť a nezávislosť úradu OLAF počas týchto prechodných období.

XIII. DV odporúča, aby všetky inštitúcie čerpali výhody z reformy nariadenia (ES) č. 1073/1999 na účely sprehľadnenia právneho rámca, v ktorom OLAF funguje, posilňovania jeho vyšetrovacích právomocí a nezávislosti a poskytovania presných procesných pravidiel. DV zdôrazňuje, že pre OLAF je nevyhnutné ostať operačne nezávislým, a opakuje svoju ochotu prispieť svojimi skúsenosťami do tohto reformného procesu.

(1) Pozri prílohu 1: Kalendár zasadnutí dozorného výboru.

(2) Článok 8 rokovacieho poriadku Dozorného výboru OLAF (Ú. v. EÚ L 33, 7.2.2007, s. 7).

(3) Dozorný výbor prijal rokovací poriadok v auguste 2006 a poriadok bol uverejnený vo februári 2007 [Rokovací poriadok Dozorného výboru OLAF (Ú. v. EÚ L 33, 7.2.2007, s. 7)].

(4) Pozri najmä stanovisko č. 4/2010 k plánovaniu vyšetrovaní (príloha 5) a stanovisko č. 5/2010 k dodržiavaniu základných práv a procesných záruk (príloha 6).

(5) Článok 11 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1073/1999.

(6) Vec T-48/05, Franchet a Byk/Komisia, body 168 - 170.

(7) Pozri prílohu 6.

(8) Stanovisko č. 5/2008 (Ú. v. EÚ C 314, 22.12.2009, s. 15).

(9) Pozri prílohu 5.

(10) Pozri najmä stanovisko č. 2/2009 (Ú. v. EÚ C 314, 22.12.2009, s. 22).

(11) Pozri vec T-309/03, Camos Grau/Komisia, 6. apríl 2006; vec T-259/03, Nikolaou/Komisia, 12. september 2007; vec T-48/05, Franchet a Byk/Komisia, 8. júl 2008.

(12) Pozri prílohu 6.

(13) Nová príručka úradu OLAF nadobudla účinnosť 1. decembra 2009.

(14) Pozri prílohu 2: Stanovisko č. 1/2010 – Predbežný návrh rozpočtu úradu OLAF na rok 2011.

(15) SEK(2010) 859.

(16) Pozri prílohu 4.

(17) Pozri prílohu 3.

PRÍLOHA 1 KALENDÁR ZASADNUTÍ DOZORNÉHO VÝBORU 2009 Mesiac Dátum zasadnutia JÚN utorok 9. júna – streda 10. júna JÚL utorok 7. júla – streda 8. júla SEPTEMBER streda 23. septembra – štvrtok 24. septembra OKTÓBER utorok 20. októbra – streda 21. októbra NOVEMBER utorok 17. novembra – streda 18. novembra DECEMBER utorok 15. decembra – streda 16. decembra

2010 Mesiac Dátum zasadnutia JANUÁR utorok 12. januára – streda 13. januára FEBRUÁR utorok 9. februára – streda 10. februára MAREC utorok 16. marca – streda 17. marca APRÍL utorok 27. apríla – streda 28. apríla JÚN utorok 1. júna – streda 2. júna JÚL utorok 13. júla – streda 14. júla SEPTEMBER štvrtok 2. septembra (celý deň) SEPTEMBER štvrtok 23. septembra (celý deň) OKTÓBER utorok 12. októbra – streda 13. októbra NOVEMBER utorok 9. novembra – streda 10. novembra DECEMBER utorok 14. decembra – streda 15. decembra

PRÍLOHA 2 STANOVISKO č. 1/2010 Predbežný návrh rozpočtu Európskeho úradu pre boj proti podvodom na rok 2011 V Bruseli 30. júna 2010 Dozorný výbor Európskeho úradu pre boj proti podvodom (ďalej len „OLAF“) na svojich zasadnutiach 27. a 28. apríla a 1. a 2. júna 2010 rokoval o predbežnom návrhu rozpočtu úradu OLAF na rok 2011 a prijal toto stanovisko. I. Predloženie predbežného návrhu rozpočtu na rok 2011 Tak ako každý rok, úrad predložil výboru prehľad predbežného návrhu rozpočtu na nasledujúci rok. V súvislosti s rozpočtovým obdobím 2011 výbor poznamenáva, že ide o prechodný rozpočet súvisiaci s aktuálnou dočasnou situáciou, ku ktorej došlo v dôsledku úmrtia generálneho riaditeľa úradu Franza-Hermana Brünera v januári 2010. Vzhľadom na to, že právomoci úradujúceho generálneho riaditeľa sa obmedzujú na vybavovanie bežných prevádzkových záležitostí, nebolo možné, aby prijal rozhodnutia alebo záväzky, ktoré by budúceho generálneho riaditeľa zaväzovali, keď ho inštitúcie vyberú. Výbor berie na vedomie, že predbežný návrh rozpočtu v porovnaní s rokom 2010 sa celkovo zvýšil o 3,19 %. Výbor by si prial, aby sa OLAF viac zameral na vzdelávanie všetkých svojich zamestnancov. Konštatuje, že rozpočet zahraničných misií sa zvyšuje o percento porovnateľné s nárastom životných nákladov, a praje si, aby táto kapitola vždy podliehala účinnej kontrole vykonávanej vedúcimi oddelení a riaditeľmi úradu. Výška rozpočtového riadka určeného pre výbor je v porovnaní s rokmi 2009 a 2010 stabilná. Výbor poznamenáva, že počet zamestnancov úradu OLAF zostáva stabilný s 384 zamestnancami a že výdavky narastajú primeraným spôsobom. Predpokladané prostriedky na mzdy a príspevky zamestnancov sa celkovo zvyšujú o 4,13 %, pričom tento nárast zahŕňa aj úpravy miezd. II. Prideľovanie a riadenie ľudských zdrojov úradu OLAF Dozorný výbor poznamenáva, že počet voľných pracovných miest sa znižuje. V roku 2010 bolo 24 voľných miest a v roku 2011 by ich malo byť len 18. Výbor víta tento pozitívny trend, ktorý prispieva k zvýšeniu schopnosti úradu OLAF účinne vykonávať svoju činnosť. Čo sa týka otázky dočasných zamestnancov, dozorný výbor víta mnohé zlepšenia, ku ktorým došlo v rokoch 2008, 2009 a 2010, najmä uverejnenie výsledkov externých a interných výberových konaní v oblasti boja proti podvodom. Úrad tak už mohol na začiatku roka 2010 prijať do zamestnania 11 bývalých dočasných zamestnancov, ktorí uspeli v externých výberových konaniach, ako stálych úradníkov (9 dočasných zamestnancov so zmluvou na dobu neurčitú a 2 dočasných zamestnancov so zmluvou na dobu určitú). To bolo možné vďaka zmene organizačného plánu a prerokovaniu opravného rozpočtu s rozpočtovým orgánom. V nadväznosti na nedávne uverejnenie výsledkov interných výberových konaní bude úrad pravdepodobne postupovať podobne s cieľom ponúknuť úspešným uchádzačom miesta úradníkov. To by malo úradu OLAF umožniť v priebehu roka 2010 prijať do zamestnania 13 dočasných zamestnancov so zmluvou na dobu neurčitú a 2 dočasných zamestnancov so zmluvou na dobu určitú. Navyše 3 bývalí dočasní zamestnanci, ktorí uspeli v externom výberovom konaní, uspeli aj v internom výberovom konaní pre vyššiu triedu. Organizácia týchto výberových konaní bola dôležitou úlohou a zodpovedala záväzkom, ktoré si OLAF stanovil, celkový výsledok pre 92 bývalých dočasných zamestnancov úradu, ktorých sa táto akcia týkala, je však obmedzený, pretože len 21 z nich uspelo v jednom z výberových konaní. Navyše 4 dočasní zamestnanci so zmluvou na dobu určitú tiež mohli mať prospech z týchto výberových konaní. Doteraz 63 dočasných zamestnancov, ktorých sa týkali rokovania v roku 2007, nemohlo mať prospech z týchto výberových konaní, buď pretože v nich neuspeli, alebo pretože sa na nich nemohli alebo nechceli zúčastniť. Triedy, pre ktoré sa tieto výberové konania organizovali, ale tiež požadované vzdelanie a nutnosť, aby odborná prax nasledovala až po získaní diplomov potvrdzujúcich toto vzdelanie, spôsobili, že sa do výberových konaní nemohol zapísať väčší počet dočasných zamestnancov. V tomto zmysle dozorný výbor pripomína, že by bolo veľmi žiaduce, aby títo dočasní zamestnanci naďalej poskytovali úradu svoje odborné znalosti a schopnosti, a že by bolo vhodné rýchlo im poskytnúť skutočné vyhliadky na profesijný postup a uplatnenie. Je potrebné myslieť na to, že služobne najstarší dočasní zamestnanci pracujú v úrade OLAF už viac než desať rokov. Bolo by oprávnené umožniť im zmenu zaradenia. Na druhej strane by tiež bolo vhodné, aby OLAF vyzval úrad EPSO, aby pre neho zorganizoval výberové konania zamerané na osoby schopné zabezpečiť veľmi špecializované povolania, ktoré OLAF potrebuje. Budúca výkonnosť, a tým aj nezávislosť úradu by boli značne poškodené, keby nebol schopný si týchto odborníkov udržať. Bolo by najmä veľmi zdĺhavé a nákladné vyškoliť nových odborných zamestnancov, ak by súčasná situácia viedla k tomu, že by niektorí pre nedostatok skutočnej perspektívy z úradu odišli. Výbor poznamenáva, že v úrade OLAF sú ešte stále dočasní zamestnanci so zmluvou na dobu určitú, ktorých zmluvy sa nemohli – a nebudú môcť – predĺžiť. Takéto situácie sú ľudsky neľahké, keďže k ukončeniu zmluvy nevyhnutne dôjde. Výbor opäť pripomína svoje prianie, aby OLAF stanovil a čo najrýchlejšie zaviedol skutočnú politiku zamestnanosti a stabilizácie svojich vyšetrovateľov na základe štandardnej doby zamestnania, najmä odborníkov na vyšetrovanie z členských štátov. Takéto prijímanie do zamestnania umožní úradu OLAF skúsiť zaujať najlepšie talenty z vnútroštátnych orgánov a tak umožniť aktualizovanie znalostí vyšetrovateľov na mieste, a najmä vykonať zmeny a zlepšenia vyšetrovacích metód. Rozdelenie na 80 % úradníkov a 20 % dočasných zamestnancov, ktoré plánuje Európska komisia, by sa malo vnímať skôr ako prianie, a nie ako pevne stanovený cieľ. OLAF nesmie nikdy obmedziť svoju možnosť prijímať odborníkov v oblasti boja proti podvodom alebo sa tejto možnosti vzdať. Nezávislosť úradu pri vyšetrovaniach nie je otázkou pomeru medzi úradníkmi a dočasnými zamestnancami, ale závisí od odborných znalostí v oblasti vyšetrovania a vôle pracovať najlepšími vyšetrovacími metódami. Prijímanie dočasných zamestnancov by malo tiež umožniť úradu pracovať účinnejšie a zlepšiť spoluprácu medzi orgánmi členských štátov a úradom OLAF. Dozorný výbor konštatuje, že k 1. aprílu 2010 existuje v organizačnej schéme úradu OLAF už len jedno miesto vedúceho oddelenia, ktoré je obsadené dočasným zamestnancom. Nepochybne nastane čas, keď bude vhodné zaujímať sa o nájdenie potrebnej rovnováhy medzi úradníkmi a dočasnými zamestnancami aj v tejto oblasti. Výbor vyjadruje poľutovanie nad tým, že OLAF doteraz nevypracoval skutočnú politiku ľudských zdrojov aj napriek tomu, že v stanoviskách k predchádzajúcim rozpočtom mu to výbor odporúčal (stanovisko č. 2/2007, stanovisko č. 3/2008, stanovisko č. 3/2009). Rovnako ako v predchádzajúcich rokoch, výbor zdôrazňuje význam dôkladného zváženia primeranosti prideľovania zdrojov na prioritné úlohy úradu OLAF. Výbor vzal na vedomie pripomienky úradu OLAF v súvislosti s nedeliteľnosťou jeho úloh a účasťou všetkých útvarov úradu na plnení týchto úloh, domnieva sa však, že je nutné osobitne zvážiť relatívny pomer pracovných miest, ktoré sú priamo pridelené na vyšetrovaciu činnosť. Rovnako ako v predchádzajúcom stanovisku sa výbor domnieva, že je potrebné vykonať všeobecné hodnotenie a stanoviť priority, pokiaľ ide o rôzne oblasti činnosti úradu a ich význam. Odporúčania: Výbor dôrazne odporúča úradu OLAF, aby čo najrýchlejšie stanovil stratégiu ľudských zdrojov na základe analýzy prioritných úloh a primeranosti prideľovania zdrojov na tieto úlohy. Táto stratégia by mala ponúknuť realistické krátkodobé a strednodobé pracovné vyhliadky. Výbor odporúča úradu OLAF, aby osobitnú pozornosť venoval situácii dočasných zamestnancov rôznych kategórií, ktorí v súčasnosti v úrade pracujú, a aby sa v rámci možností pokúsil nájsť riešenia zodpovedajúce týmto situáciám vrátane najmä možnosti zmeny zaradenia. III. Sekretariát dozorného výboru Teoretický počet zamestnancov sekretariátu dozorného výboru je osem osôb. 1. februára 2010 nastúpil na voľné miesto jeden nový administrátor a tak rozšíril rady zamestnancov sekretariátu. Od konca novembra 2009 je voľné miesto dočasného zamestnanca triedy AST a malo by sa nahradiť miestom úradníka. V júni 2009 bolo vyhlásené výberové konanie na miesto vedúceho sekretariátu s cieľom pripraviť sekretariát na odchod predchádzajúceho vedúceho do dôchodku na konci júla 2009. Nový vedúci sekretariátu bol prijatý do zamestnania 16. júna 2010. Počet zamestnancov sekretariátu bude uspokojivý vzhľadom na úlohy, ktorými je výbor v súčasnosti poverený, až vtedy, keď budú obsadené všetky pracovné miesta. Ak však nadobudnú účinnosť zmeny platných pravidiel, najmä zmeny v súlade so zmenami, ktoré odhlasoval Európsky parlament 20. novembra 2008 v rámci reformy nariadenia (ES) č. 1073/1999, úloha výboru sa posilní a bude nutné zodpovedajúcim spôsobom zvýšiť počet zamestnancov sekretariátu. Len takýmto zvýšením počtu zamestnancov bude možné zabezpečiť skutočnú nezávislosť výboru, ktorá je podstatným faktorom zachovania nezávislosti úradu OLAF. Odporúčanie: OLAF by mal sekretariátu dozorného výboru fakticky prideliť osem spolupracovníkov. Ak by sa v rámci zmien pravidiel platných pre OLAF mali rozšíriť úlohy, ktorými je dozorný výbor poverený, bude nevyhnutné zodpovedajúcim spôsobom zvýšiť zdroje sekretariátu, aby výbor mohol naďalej pracovať účinne a efektívne. IV. Závery Výbor priznáva, že tento predbežný návrh rozpočtu odráža súčasnú prechodnú situáciu. Výbor však vyjadril prianie, aby nový generálny riaditeľ úradu OLAF hneď po tom, ako sa ujme svojej funkcie, požiadal rozpočtový orgán o prostriedky potrebné najmä na riadenie úradu, na politiku vyšetrovania a na politiku prijímania pracovníkov. Dozorný výbor podporuje návrh rozpočtu úradu OLAF na rok 2011 a želá si, aby sa v ňom zohľadnili všetky uvedené odporúčania.

PRÍLOHA 3 STANOVISKO č. 2/2010 určené Európskej komisii (poskytnuté v súlade s článkom 12 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1073/1999 o vyšetrovaniach Európskeho úradu pre boj proti podvodom) V Bruseli 23. septembra 2010 Právny rámec: Článok 12 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1073/1999 [ďalej len „nariadenie (ES) č. 1073/1999“] o vyšetrovaniach Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) stanovuje, že dozorný výbor poskytne kladné stanovisko k zoznamu kandidátov na pozíciu riaditeľa úradu OLAF, ktorý Komisia predložila Európskemu parlamentu a Rade na konzultáciu. Článok 15 rokovacieho poriadku Dozorného výboru úradu OLAF stanovuje, že „po preskúmaní žiadostí o post generálneho riaditeľa úradu OLAF vydá dozorný výbor stanovisko, v ktorom vysvetlí kritériá posudzovania predností kandidátov“, ktoré „takisto obsahuje stanovisko výboru ku kandidátom […]“. Postup: Rozhodnutím zo 17. marca 2010 sa Komisia rozhodla interne uverejniť oznámenie o voľnom pracovnom mieste na post generálneho riaditeľa úradu OLAF [podľa článku 29 ods. 1 písm. a) bodov i) a iii) služobného poriadku], ako aj externe (podľa článku 29 ods. 2 služobného poriadku). Tento post bol preto uverejnený interne (v oznámení o voľnom pracovnom mieste KOM/2010/842 z 9. apríla 2010) a externe (v oznámení o voľnom pracovnom mieste KOM/2010/10255 v Ú. v. EÚ C 91 A z 9. apríla 2010). V obidvoch prípadoch bola lehota na zaslanie prihlášky stanovená do 7. mája 2010. Tento post bol uverejnený ako pozícia generálneho riaditeľa, keďže zodpovedá tejto platovej triede. Dňa 12. mája 2010 sa Komisia rozhodla prijať postup na výber miesta generálneho riaditeľa úradu OLAF. Člen dozorného výboru bol zastúpený v predvýberovej porote a ako pozorovateľ v Poradnom výbore Komisie pre menovania (CCA). Komisia predložila dozornému výboru 21. septembra zoznam šiestich mien. Podľa článku 12 ods. 2 nariadení (ES) č. 1073/1999 a (ES) č. 1074/1999 Komisia „po prijatí kladného stanoviska dozorného výboru zostaví zoznam vhodných kandidátov“. Preto dozorný výbor považuje za svoju hlavnú úlohu v tomto postupe zabezpečiť, aby vybraní kandidáti mali potrebnú kvalifikáciu na plnenie pozície generálneho riaditeľa. Stanovisko dozorného výboru Podľa názoru dozorného výboru by generálny riaditeľ úradu OLAF mal byť schopný a odhodlaný viesť komplexnú organizáciu so širokým spektrom úloh a nadnárodnou pôsobnosťou s cieľom dosahovať konkrétne výsledky v boji proti podvodom a korupcii v Európe. Daná osoba by mala mať v tejto oblasti dostatočné skúsenosti, aby si získala lojalitu a rešpekt vysoko špecializovaného tímu a zaručila vierohodnosť vnútri aj mimo úradu OLAF. Mala by preukazovať vynikajúce manažérske schopnosti, aby mohla čeliť súčasným výzvam úradu OLAF, ktoré dozorný výbor opakovane uviedol vo svojich rôznych stanoviskách. Mala by mať dostatočné pracovné skúsenosti v medzinárodnom a viackultúrnom prostredí, aby mohla rýchlo riešiť osobitné výzvy spojené s takým komplexným inštitucionálnym prostredím. Dozorný výbor, ktorý sa chápe ako strážca nezávislosti úradu OLAF, okrem toho prisudzuje osobitnú pozornosť tomu, ako sa kandidáti zasadzujú o nezávislosť tejto organizácie a ako chápu osobitnú úlohu úradu OLAF v rámci európskych inštitúcií. Všetky tieto požiadavky sú jednotlivo uvedené v oznámení o voľnom pracovnom mieste. Po vyhodnotení prihlášok predložených dotknutými osobami a správ predvýberovej poroty a CCA dozorný výbor OLAF prijíma jednomyseľne kladné stanovisko ku kandidatúre troch kandidátov a väčšinovým spôsobom kladné stanovisko k zostávajúcim trom kandidátom. Za Dozorný výbor úradu OLAF predseda

PRÍLOHA 4 STANOVISKO č. 3/2010 k diskusnému dokumentu o reforme Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) V Bruseli 23. septembra 2010 ÚVOD Dozorný výbor (ďalej len „DV“) ďakuje Komisii za diskusný dokument zo 6. júla 2010 a podporuje jej želanie obnoviť reformu nariadenia (ES) č. 1073/1999. DV by rád zdôraznil, že je dôležité definovať nové ambície pre Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) a nevyhnutné reformovať ho vzhľadom na dramatické zmeny v oblasti európskeho verejného financovania za posledné dva roky. Finančná kríza donútila európske inštitúcie, a najmä Komisiu prijať opatrenia na zvýšenie finančných zdrojov v určitých sektoroch. Túto politiku musia teraz sprevádzať opatrenia na monitorovanie tohto záväzku a využívanie európskeho verejného financovania. Európski občania musia mať istotu, že OLAF vlastní potrebné prostriedky, aby mohol bojovať proti akémukoľvek nárastu podvodov, korupcie alebo iného protizákonného konania poškodzujúceho finančné záujmy EÚ. DV poznamenáva, že konsolidácia právnych predpisov na boj proti podvodom do jedného právneho rámca sa bude posudzovať v neskoršej etape a bude spojená s diskusiami o vytvorení európskej prokuratúry. DV berie na vedomie návrh na posilnenie medziinštitucionálneho dialógu a domnieva sa, že by mohol slúžiť ako nástroj na zabezpečenie širokej politickej podpory úradu OLAF v boji proti podvodom. Tento dialóg však nesmie znamenať, že vyšetrovania sa budú viesť podľa politických pokynov. Ako strážca nezávislosti úradu OLAF je DV pripravený prevziať vedúcu úlohu pri organizovaní tohto dialógu. DV poznamenáva, že diskusný dokument kladie dôraz na otázky súvisiace s riadením úradu OLAF, a súhlasí s tým, že treba nájsť riešenia na zlepšenie efektívnosti OLAF a skrátenie trvania postupov. Takéto riešenia nemôžu spočívať iba v zmenách organizačnej štruktúry a DV ľutuje, že diskusný dokument neprináša žiadne návrhy týkajúce sa právomoci úradu OLAF pri interných a externých vyšetrovaniach. V tomto zmysle by DV chcel poukázať na nové možnosti vyplývajúce z článku 325 ZFEÚ, ktorý zabezpečuje „v členských štátoch, inštitúciách, orgánoch, úradoch a agentúrach Únie účinnú a rovnakú ochranu“. DV zdôrazňuje, že plánovaná reforma by nemala za žiadnych okolností znížiť operačnú nezávislosť úradu OLAF. Trvá pevne na tom, že súčasná inštitucionálna štruktúra sa musí zachovať: integrácia úradu OLAF do Komisie, nezávislosť generálneho riaditeľa/generálnej riaditeľky pri výkone jeho/jej vyšetrovacej funkcie a monitorovanie nezávislosti úradu OLAF dozorným výborom, ktorý je zložený z odborníkov mimo inštitúcií, to všetko sú základné črty, ktoré sa musia zachovať. Na druhej strane sa DV obáva, že návrh vytvoriť funkciu poradcu pre revíziu by mohol zvýšiť administratívnu záťaž úradu OLAF a poškodiť základné funkcie DV. Status tohto nového subjektu zostáva nejasný. Aj keď DV oceňuje vôľu vyjadrenú všetkými inštitúciami EÚ posilniť jeho úlohu, rád by napriek tomu zdôraznil, že návrh, ako je stanovený v diskusnom dokumente, podľa ktorého by DV dostával na výkon svojej činnosti iba štatistické údaje, by ho zbavil všetkých prostriedkov na vykonávanie zodpovedajúceho monitorovania úradu OLAF. Je nevyhnutné, aby DV mal plný prístup k vyšetrovacím spisom a tak mohol monitorovaním efektívnosti a účinnosti vyšetrovacích postupov zaručiť nezávislosť úradu OLAF. V kontexte reformného procesu DV takisto varuje pred rizikom „nadmernej regulácie“, ktoré by zobralo úradu OLAF nutný manévrovací priestor v jeho práci. Akákoľvek ďalšia zákonná povinnosť v rámci regulácie by navyše mohla viesť v neskoršom štádiu k súdnemu preskúmaniu. DV má takisto obavy vyjadrené Komisiou týkajúce sa dĺžky vyšetrovaní a potreby lepšieho zabezpečenia ochrany základných práv. Ako je vysvetlené ďalej v texte, DV sa domnieva, že vedenie úradu OLAF je zodpovedné za to, aby sa vyšetrovania viedli spôsobom, ktorým sa zachová a zabezpečí rýchle vybavenie a plné dodržiavanie procesných práv, pričom úlohou DV je monitorovanie týchto činností. DV si takisto myslí, že o tejto reforme by sa malo konzultovať s budúcim generálnym riaditeľom úradu OLAF. Tento dokument je príspevkom DV k diskusii. Zohľadňuje medziinštitucionálne diskusie, ktoré sa už uskutočnili, a jeho cieľom je vyjadriť stanovisko DV k hlavným bodom diskusného dokumentu. Vychádzajúc z analýzy, ako by sa mohla efektívnosť vyšetrovaní zlepšiť (časť I), uvádza návrhy týkajúce sa organizačných aspektov úradu OLAF (časť II). 1. POSILNENIE EFEKTÍVNOSTI VYŠETROVACEJ FUNKCIE ÚRADU OLAF 1.1. Posilnenie vyšetrovacích právomocí úradu OLAF DV považuje pri reforme za nevyhnutné posilniť ustanovenia týkajúce sa externých a interných vyšetrovaní. Na riešenie tejto kľúčovej otázky podali tri inštitúcie alternatívne návrhy, ktoré by sa mali pozorne preštudovať. Je predovšetkým potrebné ďalšie ujasnenie právomocí úradu OLAF vykonávať kontroly a inšpekcie na mieste podľa nariadenia Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 v prípadoch podvodov, korupcie alebo nezákonného konania v spojení so zmluvami, grantovými dohodami a rozhodnutiami, ktoré sa týkajú financovania z prostriedkov EÚ. DV sa vyslovuje za jasné vymedzenie právomocí úradu OLAF vo všetkých štádiách vyšetrovania. Pokrok dosiahnutý v reforme, ktorá podrobne vymedzuje jednotlivé štádiá, je pozoruhodný. Možné sú však ďalšie zlepšenia: — Mal by sa uviesť výslovný odkaz na analýzu spravodajských informácií. — Pokiaľ ide o „otvorenie vyšetrovania“, DV by uvítal rozlíšenie medzi internými a externými vyšetrovaniami. — Aby sa úrad OLAF mohol sústrediť na najzávažnejšie prípady, mala by byť v budúcom nariadení zahrnutá politika de minimis. — Štádium „vyšetrovacieho postupu“ si vyžaduje štruktúrovanejší právny prístup a súvisiace ustanovenia by mohli byť revidované. DV poukazuje aj na skutočnosť, že článok 325 ZFEÚ zabezpečuje účinnú a rovnakú ochranu finančných záujmov EÚ vo všetkých členských štátoch a vo všetkých inštitúciách, orgánoch, úradoch a agentúrach EÚ. Na rozdiel od bývalého článku 280 Zmluvy o ES článok 325 ZFEÚ už nevylučuje prijatie opatrení, ktoré sa týkajú uplatnenia vnútroštátneho trestného práva alebo vnútroštátnej justičnej správy. Nové možnosti poskytnuté Lisabonskou zmluvou by sa mali využiť na zavedenie ustanovení, ktoré by umožnili posilniť a zlepšiť spoluprácu medzi úradom OLAF a vnútroštátnymi súdnymi orgánmi. Napríklad aby sa lepšie zabezpečila rovnaká úroveň ochrany finančných záujmov v celej EÚ, malo by sa zvážiť ďalšie posúdenie právnej hodnoty dôkazov úradu OLAF v rámci EÚ. Nové nariadenie by malo okrem toho vzhľadom na interné vyšetrovania zaručiť používanie rovnakých postupov vo všetkých inštitúciách, orgánoch, úradoch a agentúrach. 1.2. Dĺžka vyšetrovaní DV pravidelne poukazoval na prílišnú dĺžku vyšetrovaní a uvíta každé opatrenie, ktoré by mohlo zlepšiť túto situáciu. DV sa domnieva, že priamu kontrolu dĺžky vyšetrovaní by mali najskôr interne vykonať osoby, ktoré sú v prvom rade zodpovedné, napríklad vedenie úradu OLAF a generálny riaditeľ. DV by mal pravidelne monitorovať činnosti úradu OLAF a podporovať generálneho riaditeľa úradu OLAF pri vykonávaní kontroly lehôt. DV vcelku súhlasí s mechanizmom, ktorý je navrhnutý v diskusnom dokumente, pokiaľ ide o pravidelné postúpenie informácií v rôznych štádiách postupu. Toto postúpenie je pre DV krajne dôležité, aby mohol zabezpečiť dodržiavanie nezávislosti úradu OLAF tým, že vylúči vonkajšie zásahy do nestranného vedenia vyšetrovaní a zaistí, aby omeškania nebránili očakávaným výsledkom napríklad tým, že sa prekročí premlčacia lehota. DV víta aj zavedenie lehoty na posúdenie a domnieva sa, že ako všeobecné pravidlo by táto prvá časť vyšetrovania mala patriť do jeho monitorovacích povinností, čím poskytne dodatočnú záruku operačnej nezávislosti úradu OLAF pri otvorení vyšetrovania. V tomto smere by sa v nariadení malo stanoviť, že dozornému výboru sa poskytnú tieto informácie: 1. správy o vyšetrovaniach, ktoré ešte neboli uzavreté počas 12 mesiacov (vrátane lehoty na posúdenie); v správe sa objasní, prečo vyšetrovanie nebolo uzavreté, a stanoví sa približný časový rámec potrebný na jeho uzavretie. Musí byť zabezpečený dostatočný mechanizmus následných opatrení; 2. pri prípadoch trvajúcich viac než 30 mesiacov OLAF predloží dozornému výboru každých 6 mesiacov správu o celkovom pokroku vyšetrovaní, ktorá obsahuje prijaté opatrenia na uzavretie prípadov; 3. štatistické správy o operačných činnostiach úradu OLAF vrátane výkonnostných ukazovateľov založených na kvalitatívnych parametroch, ktoré DV môže použiť ako dodatočný nástroj na svoje monitorovanie. 1.3. Posilnenie práv na obhajobu V diskusnom dokumente sa právom vymedzuje potreba posilniť monitorovanie vyšetrovaní úradu OLAF najmä vzhľadom na dodržiavanie základných práv a procesných záruk. V tomto smere sa DV domnieva, že na jednej strane by sa mali objasniť pravidlá, ktorými sa riadia vyšetrovania vykonávané úradom OLAF a ktoré sa týkajú práv na obhajobu, a na strane druhej by mala byť zvýšená zodpovednosť úradu OLAF za interné postupy zavedené na vykonávanie týchto práv. 1.3.1. Objasnenie pravidiel DV víta vôľu inštitúcií objasniť práva a povinnosti vyšetrovaných osôb, práva a povinnosti úradu OLAF, inštitúcií a členských štátov pred vyšetrovaním, počas neho a po ňom. DV predloží ďalšie návrhy k tejto otázke v nasledujúcich stanoviskách. 1.3.2. Zlepšenie postupov DV je toho názoru, že prvoradá a hlavná zodpovednosť generálneho riaditeľa úradu OLAF a jeho riadiaceho tímu spočíva v tom, že rozhoduje o začatí alebo nezačatí vyšetrovania a zabezpečuje dodržiavanie základných práv vyšetrovaných osôb. V právomoci generálneho riaditeľa úradu OLAF je zaviesť zodpovedajúce vnútorné kontroly a mechanizmus monitorovania. V tomto smere by DV rád vyjadril svoje vážne obavy týkajúce sa vytvorenia funkcie poradcu pre revíziu. Podľa DV sú status a právomoci poradcu pre revíziu nejasné. Ako úradník/úradníčka menovaný/á generálnym riaditeľom úradu OLAF nemôže byť nezávislý/á. Vytvorenie poradcu pre revízie by okrem toho mohlo spôsobiť tieto problémy: — posun v inštitucionálnej rovnováhe úradu OLAF, keďže zavedenie funkcie poradcu pre revíziu by mohlo brániť práci DV a zároveň blokovať jeho prístup k základným informáciám potrebným pre jeho monitorovaciu úlohu, — riziko ďalších omeškaní už aj tak zdĺhavých vyšetrovaní, — značné riziko, že riadiaci tím úradu OLAF stratí zodpovednosť a právomoc nad kontrolou dodržiavania základných práv, — prekrývanie s inými existujúcimi mechanizmami (ombudsman, súdne preskúmanie a posteriori atď.), — možné dodatočné náklady pre rozpočet EÚ. Vzhľadom na význam, ktorý pripadá úradu OLAF pri zabezpečení zodpovedajúceho dodržiavania základných práv, DV je pripravený uvažovať o vytvorení funkcie úradníka pre sťažnosti, ktorý by sa zaoberal sťažnosťami proti úradu OLAF a v tomto smere radil generálnemu riaditeľovi úradu OLAF. Takáto funkcia existuje vo viacerých vnútroštátnych správach a OLAF by sa mohol riadiť niektorými už existujúcimi osvedčenými postupmi. Aj „kontrolné grémium“, ako sa navrhuje v diskusnom dokumente, by mohlo prichádzať do úvahy. V žiadnom prípade by sa však vytvorenie takejto funkcie nemalo prekrývať s právomocami a povinnosťami DV a DV by mal byť vo všetkých prípadoch oboznámený so všetkými sťažnosťami. DV síce oceňuje želanie Komisie zaviesť nezávislý a vonkajší kontrolný mechanizmus, napriek tomu je však presvedčený o tom, že v rámci celkovej organizačnej štruktúry úradu OLAF je jediným orgánom, ktorý spĺňa túto požiadavku. Preto DV navrhuje, aby sa jeho úloha pri monitorovaní postupov, najmä vzhľadom na dodržiavanie základných práv a na omeškanie vyšetrovaní, posilnila týmto spôsobom: — V nariadení by sa mohlo stanoviť, že DV bude každoročne predkladať (prípadne v rámci svojej výročnej správy) analýzu o tom, či OLAF pri svojich vyšetrovaniach dodržiava základné práva. Táto správa by vychádzala z informácií zaslaných dozornému výboru úradom OLAF o opatreniach prijatých na zabezpečenie plného dodržiavania základných práv a z vlastných monitorovacích činností dozorného výboru. — V prípade potreby a za mimoriadnych okolností by generálny riaditeľ mohol požiadať dozorný výbor o vykonanie špeciálnych kontrol, ak sa počas vyšetrovania dozvedel o závažných nedostatkoch. Výsledky týchto kontrol by boli oznámené iba generálnemu riaditeľovi úradu OLAF. 1.4. Spolupráca úradu OLAF s inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami pri vykonávaní jeho vyšetrovacej funkcie DV sa zasadzuje o to, aby sa v rámci nariadenia vyjasnili tie práva a povinnosti, ktoré sa týkajú úradu OLAF a inštitúcií, pokiaľ ide o boj proti podvodom. To má osobitný význam, pretože Komisia by mohla byť braná na zodpovednosť za činnosti úradu OLAF. 1.4.1. Postúpenie informácií dotknutým inštitúciám a orgánom OLAF má povinnosť čo najskôr odovzdať inštitúciám, orgánom, úradom a agentúram pri začatí svojich vyšetrovaní všetky potrebné informácie týkajúce sa podvodného správania osôb, na ktoré sa vzťahuje služobný poriadok, ako aj osôb, ktoré pracujú pre nejakú inštitúciu alebo delegáciu. Ďalej by sa mohlo uvažovať o tom, že táto povinnosť informovať inštitúcie o podvodnom správaní by sa vzťahovala aj na hospodárske subjekty, ktoré sú príjemcami grantov alebo zmlúv priamo alebo nepriamo poskytovaných z rozpočtu EÚ. Pri poskytovaní týchto informácií by sa mohli uplatňovať opatrenia na zachovanie dôvernosti, aby sa neohrozilo vyšetrovanie. Cieľom tohto informovania je umožniť inštitúcii, aby podľa možností riešila finančné a administratívne dôsledky takéhoto správania tak, že obmedzí finančné dôsledky. V priebehu vyšetrovania by OLAF stále mohol oznámiť dodatočné informácie, ktoré by pre dotknutú inštitúciu boli užitočné. Pri uzavretí svojho vyšetrovania OLAF oznámi dotknutej inštitúcii svoje zistenia a odporúčania. DV víta myšlienku rozšíriť svoju úlohu v oblasti dohľadu nad výmenou informácií medzi úradom OLAF a inštitúciami, ako je stanovené v diskusnom dokumente. Aby DV mohol plniť svoju úlohu, OLAF by mal pravidelne (napr. každé 3 mesiace alebo 6 mesiacov) oznamovať dozornému výboru, aké informácie postúpil inštitúciám v otvorených prípadoch. Zároveň by DV mal byť upovedomený o všetkých prípadoch, keď nebola zachovaná zodpovedajúca dôvernosť. OLAF by mal takisto zaviesť systém pravidelného podávania správ dozornému výboru v prípadoch, ak inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra nekonali podľa odporúčaní úradu OLAF. OLAF by mal takisto postúpiť všetky záverečné správy o vyšetrovaniach, o ukončení následných opatrení a výročnú správu so zhrnutím následných opatrení prijatých správnymi a súdnymi orgánmi členských štátov a prípadne tretích krajín na základe informácií, ktoré dostali. 1.4.2. Prístup úradu OLAF k informáciám uchovávaným inštitúciami, úradmi, orgánmi a agentúrami EÚ Od svojho vzniku sa úrad OLAF stretával s ťažkosťami pri získaní prístupu k informáciám niektorých inštitúcií, a najmä prístupu k niektorým databázam. To vyvoláva problémy pre spravodajský aspekt činností úradu OLAF. DV si myslí, že by sa tomuto aspektu mala venovať väčšia pozornosť, pretože by mohol spôsobiť konkrétne ohrozenie nezávislosti úradu OLAF. OLAF by mal systematicky zasielať dozornému výboru všetky informácie o oneskoreniach v nahlásení alebo nenahláseniach prípadov podvodu, ako aj o prípadoch, keď inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra neposkytli prístup k informáciám, ktoré vlastnia. 1.5. Spolupráca úradu OLAF s členskými štátmi DV podporuje posilnenie spolupráce tým, že členským štátom ukladá povinnosť pomáhať úradu OLAF a podporovať ho pri vedení vyšetrovaní, zasielať všetky dokumenty, ktoré by pre vyšetrovanie mohli byť užitočné, a podávať úradu OLAF správu o opatreniach, ktoré prijali po tom, ako im bola doručená jeho správa z vyšetrovania. DV víta pravidelné podávanie správ úradu OLAF o pokroku, ktorý členské štáty dosiahli, a OLAF by mal systematicky informovať DV o prípadoch nedostatočnej spolupráce zo strany orgánov členských štátov. DV si je vedomý skutočnosti, že OLAF mal často problémy stanoviť príslušné kontaktné osoby, ktoré by pomáhali jeho vyšetrovateľom v členskom štáte (napr. pri kontrolách priamych výdavkov na mieste), a potvrdzuje svoju požiadavku, aby každý členský štát určil vo svojich vnútroštátnych správnych orgánoch príslušné kontaktné miesta pre OLAF. Členský štát by mal informovať OLAF o podrobnostiach, ktoré sa týkajú vnútroštátnych kontaktných osôb pre OLAF. Je v záujme úradu OLAF informovať a v prípade potreby a v závislosti od kapacít úradu OLAF vyškoliť zamestnancov týchto vnútroštátnych správnych orgánov, aby lepšie chápali postupy EÚ a potreby úradu OLAF. To bude mať kladný vplyv na spoluprácu medzi útvarmi a zlepší účinnosť vyšetrovaní úradu OLAF. Malo by sa pripomenúť, že vzhľadom na obmedzené zdroje sa OLAF nemôže zaoberať všetkými prípadmi podvodov, o ktorých sa dozvedel, a preto by malo byť možné previesť niektoré z nich na vnútroštátne správne orgány a pritom zohľadniť najmä prahové hodnoty, ktoré OLAF zaviedol pre otvorenie vyšetrovania v dotknutých oblastiach. 1.6. Spolupráca úradu OLAF s Eurojustom, Europolom, medzinárodnými organizáciami a tretími krajinami OLAF by mal mať právne prostriedky pod všeobecnou záštitou Komisie na uzavretie dohôd o spolupráci s agentúrami, správnymi orgánmi členských štátov, útvarmi tretích krajín a medzinárodnými organizáciami, aby urýchlil svoje vyšetrovania a zefektívnil boj proti podvodom. Ustanovenia o kontrolách Komisie (alebo dotknutej inštitúcie, orgánu, úradu alebo agentúry) a úradu OLAF musia byť zahrnuté do všetkých finančných zmlúv, aj keď rozpočet EÚ nie je jediným financujúcim subjektom. 1.7. Zlepšenie postavenia a úlohy vedenia úradu OLAF 1.7.1. Status, nominácia a právomoci generálneho riaditeľa úradu OLAF Ako už bolo uvedené v tomto stanovisku, DV verí, že najlepší spôsob, ako zlepšiť fungovanie úradu OLAF, je poskytnúť generálnemu riaditeľovi dostatočné právomoci a vplyv, aby zabezpečil efektívne fungovanie vyšetrovaní pri plnom dodržiavaní základných práv. To možno dosiahnuť iba vtedy, ak je generálnemu riaditeľovi úradu OLAF na jednej strane zaručené plnoprávne členstvo medzi vedúcimi pracovníkmi Komisie a na strane druhej širšia autonómia, funkčná nezávislosť a zodpovednosť. — Titul DV preto navrhuje, aby súčasný titul riaditeľ(-ka) úradu OLAF bol nahradený titulom „generálny(-a) riaditeľ(-ka)“, ktorý by ho/ju postavil na rovnakú hierarchickú úroveň s jeho/jej kolegami v iných generálnych riaditeľstvách. — Funkčné obdobie DV sa vyslovuje za neobnoviteľné funkčné obdobie, aby sa posilnila nezávislosť generálneho riaditeľa úradu OLAF. — Postup vymenovania — DV si myslí, že postup vymenovania, ako je v súčasnosti stanovený v nariadení, by sa mal zachovať. — DV súhlasí s EP v potrebe vyhnúť sa omeškaniam pri vymenúvaní. Vzhľadom na to, že DV je veľmi dobre oboznámený s fungovaním a potrebami úradu OLAF, malo by stanovisko DV o kandidátoch ostať záväzné. Pri vymenovaní nového generálneho riaditeľa sú znalosti DV jedinečné a cenné a zapojenie dozorného výboru je dôležitým prvkom na zabezpečenie nezávislosti generálneho riaditeľa. — Zasahovanie úradu OLAF do konaní pred vnútroštátnymi súdnymi orgánmi DV si myslí, že možné zapojenie úradu OLAF ako uznávaného odborníka na vyšetrovanie do konaní pred vnútroštátnymi súdnymi orgánmi, ako je to už v niektorých členských štátoch, by malo byť možné vo všetkých štátoch EÚ. Zlepšila by sa tým viditeľnosť úradu OLAF a zaistilo lepšie pochopenie výsledkov jeho vyšetrovaní vnútroštátnymi súdnymi orgánmi. — Zasahovanie generálneho riaditeľa do konaní pred Súdnym dvorom Európskej únie Postup stanovený v článku 12 ods. 3 sa musí zachovať. OLAF nemá právo na podanie žaloby (locus standi), a preto nemôže pri súdnych konaniach Únie vystupovať ako žalobca. Ak vyšetrovanie alebo výsledky vyšetrovania úradu OLAF sú napadnuté pred súdom Únie, je dôležité, aby súd bol riadne informovaný a aby OLAF mohol predložiť svoje argumenty alebo odôvodnené stanoviská v úvodnom štádiu konania a počas vypočutia pred Súdnym dvorom. 1.7.2. Nominácia a status vyššieho manažmentu úradu OLAF V nariadení by sa mali stanoviť osobitné pravidlá, ktorými by sa zaručila kontinuita činnosti úradu OLAF v prípade neprítomnosti alebo nezastihnuteľnosti generálneho riaditeľa. Tieto pravidlá by mali takisto zaistiť, že operačná nezávislosť úradu OLAF ostane v týchto prípadoch zachovaná a že postup nahradenia generálneho riaditeľa sa do určitej miery opiera o medziinštitucionálny konsenzus. Takéto nahradenie by sa mohlo uskutočniť v súlade s platnými pravidlami delegovania v rámci Komisie tak, aby umožnilo generálnemu riaditeľovi delegovať právomoci, pričom by sa zohľadnil osobitý charakter úradu OLAF, totiž nezávislosť pri vyšetrovaní a potreba dosiahnuť určitý stupeň medziinštitucionálneho konsenzu. Možno stanoviť aj zvláštnu funkciu zástupcu generálneho riaditeľa, ktorého postup menovania by do určitej miery bol podobný postupu vymenovania generálneho riaditeľa. Tým by sa zabezpečila nezávislosť a dodržalo zapojenie týchto troch inštitúcií, pričom by sa zohľadnilo stanovisko generálneho riaditeľa, aby sa zabránilo prípadným konfliktom medzi nimi. 2. POLITICKÁ SPRÁVA A DIALÓG S INŠTITÚCIAMI: POSILNENIE NEZÁVISLOSTI 2.1. Medziinštitucionálny dialóg DV by mohol súhlasiť so zavedením pravidelného medziinštitucionálneho dialógu, ktorý by sa týkal boja proti podvodom a korupcii. DV verí, že by to mohlo byť príležitosťou na dosiahnutie politického konsenzu týkajúceho sa ochrany finančných záujmov EÚ a že takéto pravidelné výmeny názorov by mohli podporovať činnosti úradu OLAF. V každom prípade sa DV domnieva, že tento dialóg by nemal byť za žiadnych okolností príležitosťou na oslabenie operačnej nezávislosti úradu OLAF. Z tohto dôvodu dozorný výbor ako základný strážca nezávislosti úradu OLAF navrhuje riadiť tento dialóg. Dialóg by mal umožniť pravidelné stretnutia inštitúcií na pozvanie dozorného výboru a diskutovať o prioritách v boji proti podvodom. Nemal by nahradiť existujúce bilaterálne vzťahy medzi GR OLAF a inštitúciami ani vzťahy medzi dozorným výborom a inštitúciami. 2.2. Dozorný výbor DV víta súhlasné vyhlásenie všetkých troch inštitúcií, že DV zohráva dôležitú úlohu a že jeho právomoci sa musia posilniť. 2.2.1. Úloha DV DV súhlasí s vyhlásením v diskusnom dokumente, že mu musia byť pridelené dodatočné úlohy. Vzhľadom na svoje skúsenosti sa DV domnieva, že jeho úloha spočíva v zabezpečení dodržiavania nezávislosti úradu OLAF tým, že monitoruje operačné činnosti úradu, účinnosť jeho práce, dodržiavanie pravidiel vyšetrovania a základných práv, a tým podporuje generálneho riaditeľa úradu OLAF. DV bude vydávať stanoviská z vlastnej iniciatívy alebo na požiadanie GR OLAF, ktoré sa budú týkať hlavne dĺžky a účinnosti vyšetrovaní, procesných záruk a dodržiavania vopred stanovených jednotných kritérií začatia alebo odmietnutia začatia vyšetrovania alebo sa budú vzťahovať na operačné pokyny, najmä tie, ktoré sú stanovené v príručke úradu OLAF. Dozorný výbor si uvedomuje a potvrdzuje skutočnosť, že nesmie zasahovať do prebiehajúcich vyšetrovaní. Ak by však vo vyšetrovacej správe alebo spise zistil možné závažné procesné nezrovnalosti alebo protiprávne konania, ktoré by mohli mať negatívne dôsledky na OLAF a/alebo európske inštitúcie, predseda DV musí o tom okamžite informovať generálneho riaditeľa úradu OLAF. 2.2.2. Zloženie a postup vymenovania DV súhlasí s myšlienkou vymenovať svojich členov a obnovovať ich funkčné obdobie po etapách, aby zabezpečil kontinuitu svojej práce a zachoval odborné znalosti. 2.2.3. Zdroje DV — Postúpenie informácií dozornému výboru úradom OLAF a prístup k údajom DV je veľmi znepokojený v súvislosti s názormi vyjadrenými v diskusnom dokumente týkajúcimi sa prístupu DV k dokumentom, najmä s myšlienkou obmedziť prístup k „štatistickým údajom“. V tomto smere sa zdá, že diskusný dokument si navzájom protirečí, keďže by podľa neho bolo treba posilniť úlohu DV, a zároveň obmedziť jeho prístup k informáciám. Výsledkom by bolo, že DV by nebol schopný vykonávať účinnú kontrolu nad činnosťami úradu OLAF. Návrh vyjadrený v diskusnom dokumente by zbavil DV jeho hlavnej úlohy a nástroja na konanie: zachovať nezávislosť úradu OLAF prostredníctvom pravidelného monitorovania jeho vyšetrovaní. Obmedzenie prístupu DV k údajom, ako sa navrhuje v diskusnom dokumente, sa zdá byť čiastočne motivované obavou, že DV by zasahoval do vedenia vyšetrovaní úradu OLAF, a čiastočne požiadavkami stanovenými v právnych predpisoch o ochrane údajov. K prvému bodu by DV rád zdôraznil, že počas jeho funkčného obdobia sa nevyskytlo žiadne takéto zasahovanie a že v tomto smere si vždy prísne plnil svoje povinnosti. Pokiaľ ide o ochranu údajov, DV súhlasí všeobecne s myšlienkou, že prístup by mal byť poskytnutý na základe „potreby poznať“. Napriek tomu sa domnieva, že by nebol schopný vykonávať svoju monitorovaciu funkciu, ak by bol zbavený prístupu k zodpovedajúcim informáciám. Táto monitorovacia funkcia sa nedá vykonávať iba na základe štatistík. DV pravidelne dostáva štatistiky od úradu OLAF, ktoré môžu podporiť jeho analýzu, avšak v žiadnom prípade nestačia na to, aby umožnili DV plniť svoje úlohy. Účinné monitorovanie sa môže vykonávať iba na základe preskúmania dokumentov, ktoré sú súčasťou vyšetrovania. Toto monitorovanie je zárukou nezávislého vedenia vyšetrovaní a takisto zárukou pre dotknuté osoby (najmä pokiaľ ide o dĺžku vyšetrovaní a možnej ochrany základných práv) a pre európske inštitúcie. Pravidelné monitorovanie vykonávania vyšetrovacej funkcie zo strany DV zaručuje nezávislosť úradu OLAF a dodržiavanie základných práv dotknutých osôb. Okrem toho vzhľadom na zámer európskych inštitúcií zriadiť medziinštitucionálny dialóg o fungovaní úradu OLAF a o boji proti podvodom, ktorý by sa mohol konať pod vedením dozorného výboru, tu existuje rozpor v tom, že od DV sa žiada jeho stanovisko a zároveň je zbavený všetkých prostriedkov na vytvorenie stanoviska. DV sa preto domnieva, že budúce nariadenie by malo objasniť pravidlá prístupu k informáciám potrebným na monitorovanie vyšetrovaní. Nové nariadenie by malo jasnejšie špecifikovať typ informácií, ktoré sa majú poskytnúť DV: — Okrem správ a informácií opísaných v bodoch 1.2, 1.4 a 1.5 by OLAF mal dozornému výboru postúpiť všetky prípady, ktoré sú určené na zaslanie vnútroštátnym súdnym orgánom, a všetky prípady, v ktorých je podozrenie zo spáchania možného trestného činu, ale ktoré neboli zaslané z dôvodov vnútroštátnych právnych predpisov o premlčacích lehotách. — DV by mal mať takisto prístup na základe písomnej žiadosti a prípadných odôvodnení ku všetkým vyšetrovacím spisom. — Služby sekretariátu Podporné služby pre sekretariát DV poskytuje OLAF a členovia sekretariátu sú vymenovaní orgánom oprávneným na vymenúvanie so súhlasom DV. Sekretariát by mal mať zodpovedajúci počet zamestnancov, aby mohol vykonávať všetky úlohy, ktorými bol poverený. Príloha k stanovisku DV k diskusnému dokumentu o reforme úradu OLAF Tento dokument vychádza zo stanoviska DV a zhŕňa odpovede DV na otázky v prílohe 1 k diskusnému dokumentu. Hlavné body diskusného dokumentu Postoj DV 1. Správa a dialóg s inštitúciami (pozri bod 2.1 stanoviska DV) Druh dialógu a účastníci — DV by bol pripravený súhlasiť so zavedením pravidelného medziinštitucionálneho dialógu, ak tento dialóg za žiadnych okolností nezasahuje do operačnej nezávislosti úradu OLAF. — Tento dialóg by mal umožniť dosiahnutie silného politického konsenzu, ktorý by podporil činnosti úradu OLAF. — Ako strážca nezávislosti úradu OLAF by DV mal riadiť tento dialóg. Obsah dialógu Dialóg by mal umožniť diskusiu o prioritách v boji proti podvodom a nemal by nahradiť existujúce bilaterálne vzťahy medzi GR OLAF a inštitúciami ani vzťahy medzi DV a inštitúciami. 2. Úloha DV (pozri body 1.2, 1.3, 2.2 stanoviska DV) 2.1. Povinnosti členov — DV sa domnieva, že jeho úloha spočíva v zabezpečení dodržiavania nezávislosti úradu OLAF tým, že monitoruje operačné činnosti úradu, účinnosť jeho práce, dodržiavanie pravidiel vyšetrovania a základných práv, a tým podporuje generálneho riaditeľa úradu OLAF. — DV by mal vydávať stanoviská z vlastnej iniciatívy alebo na požiadanie generálneho riaditeľa. — Dozorný výbor by nemal zasahovať do prebiehajúcich vyšetrovaní. Ak by však v spise zistil závažné procesné nezrovnalosti, predseda DV musí o tom okamžite informovať generálneho riaditeľa úradu OLAF. 2.2. Funkčné obdobie — DV je za postupné obnovovanie funkčného obdobia svojich členov, aby zabezpečil kontinuitu svojej práce a zachoval odborné znalosti. 2.3. Zdroje (nový aspekt) — DV vyjadruje obavy týkajúce sa návrhu na obmedzenie jeho prístupu iba na štatistické údaje, čím by DV bol zbavený svojej hlavnej úlohy a nástroja na konanie. — Mali by sa jasne definovať pravidlá týkajúce sa postúpenia informácií dozornému výboru úradom OLAF a prístupu DV k údajom. — OLAF by mal dozornému výboru posielať pravidelné správy (pozri body 1.2, 1.4, 1.5 stanoviska DV). — Sekretariát by mal mať zodpovedajúci počet zamestnancov. 3. Vymenovanie a status generálneho riaditeľa úradu OLAF 3.1. Postup vymenovania generálneho riaditeľa úradu OLAF (pozri bod 1.7.1 stanoviska DV) Generálny riaditeľ musí mať dostatočné právomoci a vplyv, aby zabezpečil efektívne fungovanie vyšetrovaní pri plnom dodržiavaní základných práv, na jednej strane by mu malo byť zaručené plné členstvo medzi vedúcimi pracovníkmi Komisie a na strane druhej širšia autonómia, funkčná nezávislosť a zodpovednosť. — Status (nový aspekt): Generálny(-a) riaditeľ(-ka) musí mať rovnakú hierarchickú úroveň, a teda rovnaký titul ako jeho(jej) kolegovia v iných generálnych riaditeľstvách EK. — Funkčné obdobie: DV sa vyslovuje za neobnoviteľné funkčné obdobie. — Urýchlenie postupu vymenovania: súčasný postup vymenovania by sa mal zachovať. Stanovisko DV o kandidátoch by malo ostať záväzné ako záruka nezávislosti generálneho riaditeľa. — Zabezpečenie kontinuity: pravidlá delegovania (pozri bod 1.7.2 stanoviska DV) V nariadení by sa mali stanoviť osobitné pravidlá, ktorými by sa zaručila kontinuita práce úradu OLAF v prípade neprítomnosti alebo nezastihnuteľnosti generálneho riaditeľa pod podmienkou, že operačná nezávislosť úradu OLAF ostane zachovaná a že postup nahradenia generálneho riaditeľa sa do určitej miery opiera o medziinštitucionálny konsenzus. 3.2. Právomoci generálneho riaditeľa — Zasahovanie generálneho riaditeľa do konaní pred Súdnym dvorom (pozri bod 1.7.1 stanoviska DV): — Postup stanovený v článku 12 ods. 3 sa musí zachovať. — Ak je vyšetrovanie úradu OLAF napadnuté pred súdom EÚ, OLAF by mal mať možnosť predložiť svoje argumenty pred Súdnym dvorom. — Zasahovanie generálneho riaditeľa do konaní pred národnými súdmi (pozri bod 1.7.1 stanoviska DV): — Zasahovanie úradu OLAF ako uznávaného odborníka na vyšetrovanie by malo byť možné vo všetkých členských štátoch. 4. Procesné záruky vyšetrovaných osôb (pozri bod 1.3.1 stanoviska DV) — Nariadenie by malo objasniť pravidlá, ktorými sa riadia vyšetrovania úradu OLAF, pokiaľ ide o práva a povinnosti vyšetrovaných osôb, práva a povinnosti úradu OLAF, inštitúcií a členských štátov. — DV predloží ďalšie návrhy k tejto otázke v nasledujúcich stanoviskách. 5. Kontroly zákonnosti (pozri bod 1.3.2 stanoviska DV) — Prvoradá a hlavná zodpovednosť generálneho riaditeľa úradu OLAF a jeho riadiaceho tímu spočíva v tom, že rozhoduje o začatí alebo nezačatí vyšetrovania a kontroluje dodržiavanie základných práv a procesných záruk. — DV má vážne obavy týkajúce sa vytvorenia funkcie poradcu pre revíziu (pozri argument v bode 1.3.2). — Generálny riaditeľ by mohol zaviesť zodpovedajúce vnútorné kontroly a mechanizmus monitorovania, ako je „úradník pre sťažnosti“ alebo „kontrolné grémium“, ktoré by sa nemali prekrývať s právomocami a povinnosťami DV. Všetky sťažnosti by sa mali oznámiť DV. — Aby DV zabezpečil nezávislú kontrolu, mohol by: i) každoročne predkladať analýzu, či OLAF pri svojich vyšetrovaniach spĺňa požiadavku dodržiavania základných práv; ii) v prípade potreby a za mimoriadnych okolností na požiadanie generálneho riaditeľa vykonať špeciálne kontroly možných nedostatkov, ktoré sa vyskytli počas vyšetrovania. 6. Posilnená spolupráca s inštitúciami a orgánmi EÚ a zvýšená efektívnosť vyšetrovaní (pozri body 1.1, 1.2 a 1.4 stanoviska DV) Posilnenie vyšetrovacích právomocí úradu OLAF (nový aspekt) (pozri bod 1.1 stanoviska DV) — Ustanovenia týkajúce sa externých a interných vyšetrovaní by sa mali posilniť. — Je potrebné jasné vymedzenie právomocí úradu OLAF v každom štádiu vyšetrovania (pridanie výslovného odkazu na analýzu spravodajských informácií, objasnenie interných a externých vyšetrovaní vzhľadom na ich otvorenie…). — Nové možnosti poskytnuté Lisabonskou zmluvou (článok 325 TFEÚ) by sa mohli využiť na zavedenie ustanovení, ktoré by umožnili posilniť a zlepšiť spoluprácu medzi úradom OLAF a vnútroštátnymi súdnymi orgánmi. — Jednotné postupy by sa mali uplatňovať vo všetkých inštitúciách, orgánoch, úradoch a agentúrach vzhľadom na interné vyšetrovania. Postúpenie informácií dotknutým inštitúciám a orgánom (pozri bod 1.4 stanoviska DV) — DV víta myšlienku monitorovať v