SK Úradný vestník Európskej únie C 75/129

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru k Rozšíreniu bilaterálnych obchodných vzťahov medzi EÚ a Tureckom a modernizácia colnej únie

(2017/C 075/22)

Spravodajca:

Dimitris DIMITRIADIS

Konzultácia Každoročný list Európskej komisie 2016, 20.4.2016 Právny základ článok 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Príslušná sekcia sekcia pre vonkajšie vzťahy Prijaté v sekcii 16.11.2016 Dátum schválenia v pléne 14.12.2016 Plenárne zasadnutie č. 521 Výsledok hlasovania (za/proti/zdržali sa) 252/4/7

1. Závery a odporúčania

1.1. EHSV sa domnieva, že vzhľadom na aktuálny vývoj je súčasná dohoda o colnej únii zastaraná a že strany tejto dohody budú musieť začať seriózne rokovania o posilnení vzájomných hospodárskych väzieb vytvorením nového typu dohody, ktorý bude odrážať súčasné potreby.

1.2. EHSV sa stále domnieva, že Turecko je naďalej veľmi dôležitým partnerom a že existuje politická vôľa zvýšiť mieru spolupráce, avšak len pod podmienkou, že sa budú dodržiavať základné európske hodnoty a zásady demokracie a právneho štátu a ľudské práva.

1.3. EHSV sa domnieva, že postup týkajúci sa colnej únie sa môže uskutočniť buď prostredníctvom revízie rozhodnutia č. 1/95, nového rozhodnutia Asociačnej rady alebo ako posledná možnosť prostredníctvom nového protokolu k dohode o pristúpení.

1.4. EHSV odsudzuje pokus o štátny prevrat z 15. júla, je však veľmi znepokojený reakciou tureckej vlády a následným vnútropolitickým vývojom, kde nejde len o trestné stíhanie osôb, ktoré sa na pokuse o prevrat podieľali, a kde sa nerešpektujú zásady právneho štátu a demokratické princípy.

1.5. EHSV požaduje, aby Turecko ako kandidátska krajina na členstvo v EÚ chránilo a rešpektovalo všeobecné ľudské práva a dodržiavalo zásady demokracie a právneho štátu. EHSV odsudzuje pokus o zvrhnutie demokraticky zvolenej vlády Turecka, zároveň je však znepokojený reakciou tureckých orgánov a priamo vyzýva, aby boli plne rešpektované a bez rozdielu uplatňované ľudské práva, najmä sloboda prejavu a spôsob, akým sa konkrétne prejavuje formou slobody tlače, a aby bol v plnom rozsahu obnovený právny štát.

1.6. Podľa názoru EHSV musí Turecko skutočne preukázať, že je naďalej oddané štatútu prístupovej krajiny, ktorý má stále zo zákonného hľadiska a v súlade so zmluvami, a to tak, že bude pokračovať v rokovaniach s EÚ a dodržiavať acquis EÚ a všetky doterajšie dohodnuté požiadavky.

1.7. V dôsledku nových podmienok, ktoré sa v priebehu posledných rokov vytvorili vo svetovom obchode, začala EÚ nové kolo rokovaní o globálnych obchodných dohodách, v ktorých sa kladie dôraz na lepšie ustanovenia v celom rade oblastí s cieľom presadzovať moderné formy obchodu, ako aj uplatňovať zásady a acquis EÚ. Oznámenie Komisie Obchod pre všetkých: smerom k zodpovednejšej obchodnej a investičnej politike musí byť základom rokovaní medzi EÚ a Tureckom. Právne úpravy a osvedčené postupy, ktoré boli nedávno implementované v rôznych dohodách, zmenili normy, pokiaľ ide o udržateľnosť, transparentnosť a zapojenie sociálnych partnerov a občianskej spoločnosti do medzinárodných obchodných dohôd.

1.8. Podľa EHSV sa musia vopred vykonať ex ante a ex post posúdenia vplyvu a uskutočniteľnosti rokovaní, aby sa zistili účinky na životné prostredie, hospodárstvo a spoločnosť. Sociálni partneri a organizácie občianskej spoločnosti musia byť do týchto postupov zapojené. EHSV si okrem toho myslí, že Komisia by mala v každom štádiu rokovaní naďalej pozorne sledovať vývoj sociálnej a hospodárskej situácie v Turecku.

1.9. Netreba zabúdať, že za dvadsať rokov od nadobudnutia platnosti colnej únie sa acquis EÚ rozšírilo tak, že zahŕňa oblasti, ktoré v minulosti neboli predmetom regulácie.

1.10. EHSV sa domnieva, že je potrebná nová, moderná dohoda o colnej únii a odmieta myšlienku zachovať status quo alebo zmeniť súčasnú dohodu na regionálnu obchodnú dohodu, pretože to považuje za nerealistické. Domnieva sa, že nová dohoda by mala obsahovať nové kapitoly, v ktorých sa zohľadnia nové prvky práva a prax EÚ, pretože sa neustále rozširujú a revidujú, ako aj aktualizované ustanovenia týkajúce sa oblastí, ktoré sa pri vykonávaní colnej únie s Tureckom ukázali problematické, a predbežné požiadavky.

1.11. EHSV si taktiež myslí, že nové rokovania by sa mali osobitne zamerať na okamžitú implementáciu nevyhnutných radikálnych reforiem tureckej legislatívy.

1.12. EHSV navrhuje, aby sa do regulačného rámca novej dohody zahrnuli tieto oblasti: — poľnohospodárstvo (so všetkými požiadavkami uvedenými ďalej v stanovisku), — služby, — verejné obstarávanie, — nespracované produkty a suroviny, — ochrana spotrebiteľa, — ochrana životného prostredia a udržateľný rozvoj, — rovnocennosť regulačných režimov pri veterinárnych, sanitárnych a fytosanitárnych opatreniach a rovnocennosť politiky v oblasti bezpečnosti potravín, — účinná ochrana pracovných práv a dôstojné pracovné miesta, — ochrana zdravia a bezpečnosť v práci, — uľahčenie elektronického obchodu a definovanie digitálneho programu, ktorým sa stanoví slobodný pohyb digitálnych dát, — energetická politika a energetická bezpečnosť, — podporovanie inovácií a ochrana duševného vlastníctva, — boj proti korupcii a praniu špinavých peňazí, — lepšie stimuly pre MSP, — zjednodušené administratívne postupy a zníženie administratívnych nákladov, — investície a aktualizácia právnych predpisov v oblasti investícií s cieľom chrániť investorov a súčasné zavedenie nestranného postupu na urovnávanie sporov, — lepší postup pri transpozícii a začleňovaní európskych právnych predpisov do právneho systému Turecka, — prísnejšie ustanovenia, aby sa zabezpečilo, že obsah revidovanej dohody a vykonávacie ustanovenia sú v súlade s acquis EÚ.

1.13. EHSV sa domnieva, že pokiaľ ide o asymetriu ovplyvňujúcu obchodné vzťahy Turecka s tretími krajinami, s ktorými EÚ uzatvára nový typ obchodných dohôd, príslušnú doložku nie je možné zlepšiť okrem poskytnutia politických stimulov partnerským krajinám EÚ spolu s ďalšou možnosťou, na základe ktorej by Komisia poskytovala účinné mediačné služby.

1.14. EHSV sa domnieva, že súčasťou každého typu obchodnej dohody medzi EÚ a Tureckom musia byť účinné konzultácie a zapojenie sociálnych partnerov (zamestnávateľov a zamestnancov) a organizácií občianskej spoločnosti v štádiu rokovania, ako aj v štádiu vykonávania.

2. Obchodné vzťahy medzi EÚ a Tureckom

2.1. Turecko v roku 1959 požiadalo o pridružené členstvo v Európskom hospodárskom spoločenstve (EHS), z ktorého je dnes Európska únia (EÚ). V roku 1963 bola podpísaná dohoda o pridružení (1), v ktorej sa stanovilo vytvorenie colnej únie medzi EHS a Tureckom.

2.2. V dôsledku toho bol v roku 1970 vypracovaný dodatkový protokol, ktorým sa zrušili clá a kvóty na tovar, a prijali ďalšie kroky smerujúce k colnej únii, ktorá bola úplne dokončená v roku 1995 (2) a vyžiadala si zrušenie prekážok obchodu. Dohoda o voľnom obchode bola podpísaná (3) v tom istom roku a týkala sa uhlia a ocele s vtedajším Európskym spoločenstvom uhlia a ocele (ESUO).

2.3. Turecko bolo taktiež požiadané, aby prijalo spoločné vonkajšie clá (4) na dovoz z tretích krajín a prijalo všetky existujúce a budúce preferenčné obchodné dohody.

2.4. Svojho času bola colná únia prevratná a originálna myšlienka a ponúkala obrovskú príležitosť prehĺbiť bilaterálne vzťahy, pretože išlo o jednu z prvých dohôd, ktorá sa týkala harmonizácie právnych predpisov s nečlenským štátom.

2.5. V roku 1997 začala EÚ na základe žiadosti Turecka o pridruženie z roku 1987 paralelný proces podľa článkov 2 a 49 Zmluvy o Európskej únii.

2.6. Prístupové rokovania sa začali v roku 2005 a zahŕňajú 34 kapitol týkajúcich sa acquis EÚ a jednu kapitolu týkajúcu sa rôznych záležitostí, čiže spolu 35 kapitol.

2.7. EHSV vzhľadom na výzvy relevantných zainteresovaných subjektov pozitívne hodnotí dohody o voľnom obchode v oblasti uhlia a železa, ktoré by mali zostať nezmenené, ale zdôrazňuje potrebu reformy colnej únie s cieľom modernizovať obchodné vzťahy.

3. Politická situácia v Turecku po 15. júli

3.1. Situácia v Turecku po pokuse o štátny prevrat z 15. júla, ktorý EHSV dôrazne odsudzuje, vyvoláva veľké obavy. Postup úradov voči osobám podozrivým z účasti na pokuse o prevrat, ale aj voči predstaviteľom opozície a občianskej spoločnosti, ako aj tlači a médiám, ktoré nie sú verné vláde, nie je zlučiteľný s európskymi normami a zaťažuje rokovania medzi Tureckom a EÚ.

3.2. Po udalostiach, ku ktorým došlo 15. júla, sa oficiálny postoj Ankary zmenil a tureckí vyjednávači požadujú priame záväzky zo strany EÚ, ktorá doteraz v mnohých bodoch preukázala nerozhodnosť a nedostatok politickej vôle a politického smerovania. Podobne Turecko neprejavilo dobrú vôľu potrebnú pri implementácii prijatých dokumentov (napríklad pokiaľ ide o protokol k Ankarskej dohode atď.), čo ešte viac sťažuje nastolenie nevyhnutnej atmosféry porozumenia.

3.3. EHSV veľmi starostlivo a s veľkým znepokojením sleduje a bude sledovať situáciu po nevydarenom prevrate a začiatok rokovaní o novej colnej únii považuje za príležitosť začať normalizovať vzťahy medzi EÚ a Tureckom, ako aj pomôcť tureckej ekonomike, ktorá prechádza ťažkým obdobím.

3.4. Preto je v záujme Turecka, aby sa v tejto kritickej chvíli dlhodobo zaviazalo k programu reforiem, ktorých súčasťou je radikálna zmena tak v ekonomickej, ako i v politickej oblasti.

4. Hospodárstvo Turecka

4.1. V roku 2015 dosiahol hrubý domáci produkt Turecka v parite kúpnej sily (PKS) ohromujúcich 1 576 biliónov USD (odhad z roku 2015), čím sa krajina dostala na 18. miesto v celosvetovom hospodárskom rebríčku. Podľa odhadov sa rast krajiny v roku 2015 znížil na stále uspokojivú hodnotu 3,8 %, čo z celosvetového hľadiska zodpovedá 102. miestu. Verejný dlh krajiny sa znížil na miernych 33,1 % HDP, pričom miera inflácie je od roku 2015 stále vysoká s hodnotou približne 7,7 % (5).

4.2. Hospodárstvo Turecka sa v priebehu minulých rokov zmenilo z tradične poľnohospodárskeho hospodárstva na hospodárstvo založené na službách a cestovnom ruchu s výrobným odvetvím zameraným na vývoz. Čiastočne to možno pripísať colnej únii, vďaka ktorej vznikli dôležité príležitosti, ktoré sa hneď využili a ktoré sprevádzalo prijatie nového právneho rámca a zavedenie noriem EÚ.

4.3. Od roku 2012 sa však tempo rastu spomalilo v dôsledku poklesu priamych zahraničných investícií, ako aj v dôsledku politického a ekonomického vývoja, čo bolo v mnohých prípadoch prekážkou ekonomickému rastu a zdrojom neistoty. V rokoch 2013 – 2016 došlo k narušeniu dôvery z dôvodu politických nepokojov, geopolitických zmien, obvinení z korupcie a napätia vo vzťahoch so susednými štátmi spôsobeného snahou krajiny zohrávať v regióne hlavnú politickú úlohu. Táto skutočnosť negatívne zasiahla hospodárstvo Turecka a zatienila jeho nevídaný pokrok, pretože v dôsledku deficitu bežného účtu je krajina vystavená volatilite meny a trhu, čo odradilo a oslabilo investičné toky. Po pokuse o prevrat utrpela ekonomika nový šok, ktorý sa prejavil v dramatickom poklese objemu cestovného ruchu.

4.4. Znepokojujúci politický vývoj a jeho priame dôsledky výrazne poškodili ekonomiku z hľadiska dôvery trhu v stabilitu a z hľadiska spoľahlivosti ekonomického a investičného prostredia v Turecku (6). Zároveň existujú pochybnosti o tom, či je turecká vláda schopná vrátiť ekonomiku na cestu rastu, pričom jej dôveryhodnosť a hodnota tureckej líry výrazne utrpeli (7).

5. Vplyv colnej únie na turecké hospodárstvo, nedostatky v regulačnom rámci a problémy pri vykonávaní

5.1. Celkovo boli odhady v súvislosti s colnou úniou skôr pesimistické a skutočný vývoj preto prekvapil: predpokladalo sa, že HDP Turecka sa nezvýši o viac než 1 – 1,5 %, čo sa síce považovalo za značnú hodnotu, ale so skutočným nárastom sa to nedá porovnať.

5.2. EÚ je hlavným dovozným a vývozným partnerom Turecka, zatiaľ čo Turecko je v rámci dovozného trhu EÚ na siedmom mieste a v rámci vývozného trhu na piatom. Turecký vývoz do EÚ predstavujú najmä stroje a dopravné zariadenia, po nich nasledujú priemyselné výrobky. V rámci vývozu EÚ do Turecka prevládajú stroje a dopravné zariadenia, chemické výrobky a tovar pochádzajúci z výroby.

5.3. Obchod s EÚ sa v rokoch 1995 až 2014 zvýšil o 22 %. Poukazovalo sa aj na to, že colná únia spôsobila výkyvy na trhu (8), ale z hľadiska celkového percentuálneho podielu obchodu je to zanedbateľné (9).

5.4. V každom prípade to odradilo Turecko od uplatňovania ciel na priemyselné výrobky a spôsobilo, že nebolo nutné zaviesť pravidlá pôvodu pre dvojstranný obchod.

5.5. Niektoré z hlavných inherentných nevýhod colnej únie možno zhrnúť nasledovne: — nadmerné a nepotrebné používanie nástrojov na ochranu obchodu, ako sú napríklad kompenzačné, antidumpingové, ochranné opatrenia a opatrenia dohľadu, ktoré poškodzujú dvojstranný obchod (10), — neexistencia účinného mechanizmu dodržiavania súladu a postupu na urovnávanie sporov, bez ktorých nie je možná účinná náprava selektívneho vykonávania colnej únie v niektorých prípadoch, a prijímanie nepriamych diskriminačných opatrení, ktoré poškodzujú výrobky z EÚ. Súčasný postup urovnávania sporov sa obmedzuje na špecifické spory (konkrétne sa jeho pôsobnosť vzťahuje len na dobu, počas ktorej platia protekcionistické opatrenia) (11), ktoré môže preskúmať Asociačná rada, ktorá je predovšetkým politickým orgánom prijímajúcim rozhodnutia na základe konsenzu, — obmedzený rozsah pôsobnosti colnej únie, ktorý zahŕňa iba priemyselné výrobky vrátane ich komponentov a spracované poľnohospodárske výrobky vyrobené v EÚ alebo Turecku, ako aj tovar úplne alebo čiastočne vyrobený z výrobkov pochádzajúcich z tretích krajín za predpokladu, že sa voľne pohybuje v rámci EÚ alebo Turecka. Konkrétne poľnohospodárske produkty predstavujú 10 % a služby 60 % tureckého HDP, avšak rozsah pôsobnosti colnej únie sa na tieto dve odvetvia nevzťahuje, — proces harmonizácie s právnymi predpismi EÚ je tiež problematický, rovnako ako aj efektívnosť spôsobu informovania o tomto procese. V dôsledku toho sa podnikatelia pri dovoze alebo vývoze rovnakých výrobkov stretávajú s neustále sa meniacou legislatívou, takže ani oni, prostredníctvom svojich oficiálnych zastupujúcich orgánov (obchodných komôr, organizácií zamestnávateľov atď.), ani príslušné orgány (colné úrady, vývozné agentúry, orgány dohľadu nad trhom) (12), nemôžu byť informované o aktuálnom stave.

5.6. Okrem problematických oblastí v regulačnej štruktúre colnej únie vzbudzuje otázky aj jej nedostatočná implementácia alebo jednostranné rozhodnutia, ktoré prijíma turecká strana v otázkach colných a tarifných postupov, ktoré sú jasným porušením dohodnutých podmienok, ale aj odmietanie Turecka umožniť uskutočňovanie voľného obchodu s Cyperskou republikou, ktorá je členským štátom EÚ, čo je očividným porušením práva Spoločenstva a obchodných dohôd medzi EÚ a Tureckom.

5.7. V súčasnosti prispôsobenie sa Turecka právnym predpisom EÚ týkajúcim sa vnútorného trhu pokročilo v niektorých oblastiach, ako je napríklad voľný pohyb tovaru, politika hospodárskej súťaže a štátna pomoc, energetika, hospodárska a menová politika, podnikateľská a priemyselná politika, ale Európska komisia poukázala na skutočnosť, že Turecko sústavne ignoruje kľúčové aspekty dohody, keď prijíma paušálne protekcionistické opatrenia v rozpore s ustanoveniami colnej únie.

5.8. Turecko však riadne nevykonáva právne predpisy týkajúce sa štátnej pomoci a nezavádza programy monitorovania a zdá sa, že sa zdráha plne povoliť voľný pohyb tovaru zrušením skrytých obmedzení. Rovnako neprijalo a v skutočnosti nevykonalo opatrenia na presadzovanie práva v prípade porušenia duševných práv.

5.9. Pri posudzovaní celkových výhod colnej únie môžeme ako jej najväčší prínos vyzdvihnúť skutočnosť, že sa využíva ako nástroj hospodárskej reformy, ktorá podporuje integráciu Turecka na celosvetové trhy, čo pomohlo obnoviť jeho dôveryhodnosť, a že podnietila prijímanie opatrení na zastavenie inflácie a stabilizáciu hodnoty tureckej líry.

5.10. Modernizácia tureckého obchodu taktiež pokračuje rýchlym tempom a posilnila sa hospodárska súťaž medzi tureckými výrobcami a predajcami, ktorí prostredníctvom trhu EÚ získali prístup k priaznivejšiemu a podnetnejšiemu globálnemu obchodnému prostrediu.

6. Porovnanie colnej únie s novšími dohodami o voľnom obchode

6.1. Nadchádzajúce roky sa budú niesť v znamení novej hospodárskej éry, ktorá sa začne vypracovaním a implementáciou série regulačných iniciatív na medzinárodnej úrovni, ktoré ovplyvnia hospodárske vzťahy medzi EÚ a Tureckom a vyžiadajú si modernizáciu colnej únie. EÚ sa zároveň zamerala na posilnenie vonkajších hospodárskych vzťahov s tretími krajinami s cieľom zlepšiť životnú úroveň a zvýšiť prosperitu. Medzi najvýznamnejšie iniciatívy, o ktoré sa v súčasnosti usiluje, patrí Transatlantické obchodné a investičné partnerstvo (TTIP), komplexná hospodárska a obchodná dohoda medzi EÚ a Kanadou (CETA), dohoda o obchode so službami (TiSA), ako aj rokovania o obchodnej dohode s Japonskom (13).

6.2. V dôsledku nových podmienok už uviedla zastaraná colná únia turecké hospodárstvo do nevýhodného postavenia, keďže jej je vlastná asymetria (14): colná únia Turecku umožňuje rokovať o obchodných dohodách s tretími krajinami len po tom, ako s nimi EÚ uzavrie a podpíše novú dohodu o voľnom obchode, neumožňuje mu však v žiadnej fáze zasahovať do týchto rokovaní. Na druhej strane je tzv. turecká doložka politickým usmernením a tretie krajiny nezaväzuje k súhlasu s vedením rokovaní či dokonca podpísaním zmluvy. Aj keď sa dohoda dosiahne, týmto oneskorením sa turecké podniky dostávajú do konkurenčnej nevýhody.

6.3. Okrem toho je Turecko povinné prijať spoločný vonkajší colný sadzobník (CET) a tým sa prispôsobiť zmenám, najmä zníženiam, ktoré EÚ zavádza vzhľadom na uzatvorenie dohôd o voľnom obchode. Turecké výrobky na iných trhoch však vzhľadom na chýbajúcu dohodu túto výsadu nemajú. To viedlo k postupnej liberalizácii colného režimu Turecka.

6.4. Uvedené nedostatky v štruktúre colnej únie sú v súčasnej dobe, viacej než dvadsať rokov od jej vytvorenia, ešte viditeľnejšie.

6.5. V roku 2014 malo dohodu s Tureckom podpísanú len 17 zo 48 obchodných partnerov EÚ, kým spomedzi krajín, ktoré podpísali dohodu o voľnom obchode novej generácie, len Južná Kórea súhlasila s uzatvorením dohody s Tureckom a prijala výzvu stanovenú v tzv. tureckej doložke v dohode medzi Južnou Kóreou a EÚ.

7. Posilnenie dvojstranných obchodných vzťahov

7.1. Hospodárska a politická spolupráca medzi EÚ a Tureckom je nevyhnutnou požiadavkou a stačila by na dosiahnutie stability v mimoriadne nestabilnej časti sveta. Modernizácia colnej únie by mohla vyslať jasný pozitívny signál z hľadiska spolupráce a stability.

7.2. Po dôkladných diskusiách o alternatívnych riešeniach obchodných a hospodárskych vzťahov medzi EÚ a Tureckom, vrátane prípadného i) zachovania súčasného stavu, ii) nahradenia alebo doplnenia colnej únie regionálnou obchodnou dohodou alebo iii) jej modernizáciou, sa EHSV domnieva, že v záujme podporovania a prehlbovania dvojstranných vzťahov na báze vzájomnej výhodnosti je z uvedených možností posledná možnosť najideálnejšia.

7.3. Zachovanie súčasného stavu i s prihliadnutím na dlhodobý charakter prístupových rokovaní nepredstavuje realistickú alternatívu riešenia, pretože za dôležité sa považuje riešenie uvedených problémov a okamžite využitie nevyužitého potenciálu obchodných vzťahov.

8. Hlavné prvky revízie

8.1. V kontexte novej obchodnej a investičnej politiky EÚ, ktorá sa začala v roku 2015 zverejnením oznámenia Európskej komisie Obchod pre všetkých (15), je už jasné, že EÚ je odhodlaná využívať svoje vedúce postavenie v oblasti obchodu a reagovať na nové výzvy globalizovaného trhu a potreby moderného obchodného prostredia, podporovať rozvoj a usilovať o inštitucionálne zmeny stanovením priorít reforiem (16).

8.2. V súvislosti s týmto úsilím je zjavné, že nová obchodná politika nesmie byť jednorozmerná, ale musí byť viacúrovňová a komplexná a musí zahŕňať viacero oblastí činnosti, pokiaľ sa má považovať za účinnú a prínosnú pre viaceré subjekty, ktorých sa týka, ako sú pracovníci, spotrebitelia a MSP.

8.3. Konkrétne zahrnutie európskych hodnôt do rovnakého rámca zásad je dôležité z mnohých hľadísk, pretože rokovania o obchodných a investičných dohodách zjavne v súčasnosti nemajú len hospodársky charakter, ale predstavujú širší socio-ekonomický projekt na zavedenie reforiem v mnohých aspektoch a na mnohých úrovniach.

8.4. Udržateľný rozvoj a ochrana životného prostredia sú pre tieto hodnoty rovnako dôležité a nevyhnutné predovšetkým po tom, čo EÚ prijala parížsku dohodu (COP 21) a Hospodárska a sociálna rada OSN nové ciele udržateľného rozvoja (SDG) (17).

8.5. Tento aspekt je očividne ešte výraznejší pri krajinách, s ktorými sa dohoda vyjednáva a s ktorými sa vedú prístupové rokovania. Turecko je v tomto ohľade ukážkovým príkladom.

8.6. Revízia musí taktiež vychádzať z medzinárodných noriem a dohovorov na ochranu pracovných práv (18).

8.7. EÚ sa preto rozhodla v záujme dosiahnutia uvedených cieľov postupovať na základe troch základných zásad. Ide o tieto zásady: a) účinnosť: tak, aby sa prihliadalo na makroekonomické (napr. hospodárska situácia v krajinách EÚ počas krízy) a mikroekonomické potreby pri zabezpečení optimálnej adaptability novým obchodným projektom; b) transparentnosť: prostredníctvom väčšej viditeľnosti a účasti čo najviac zainteresovaných strán na rokovaniach; c) európske hodnoty a európsky model: rozvíjajúca sa koncepcia, ktorá sa rozšírila tak, že teraz zahŕňa otázky ochrany ľudských práv a základných slobôd (vrátane práv a slobôd pracovníkov), udržateľného rozvoja a boja proti korupcii.

8.8. Akýkoľvek pokus o konvergenciu s obchodnými partnermi teda musí zahŕňať: 1. štúdie na vysokej úrovni o existujúcom globálnom hodnotovom reťazci a globálnych dodávateľských reťazcoch; 2. aktualizované opatrenia na podporu obchodu a služieb, aby sa zohľadnila súčasná celosvetová situácia, pre ktorú je príznačná fragmentová výroba založená na využívaní subdodávateľov (outsourcing), presune výroby do zahraničia (offshoring) a zriaďovaní pobočiek (branching), 3. opatrenia na uľahčenie elektronického obchodu a mobility a samozrejme účinné rozšírenie formálnej spolupráce v štádiu vyjednávania, ako aj pri hodnotení a monitorovaní vykonávania dohôd.

9. Proces uzatvárania a obsah novej dohody

9.1. Rozsah pôsobnosti novej dohody by sa mal rozšíriť tak, aby zahŕňal aj ďalšie odvetvia, ako sú: a) poľnohospodárstvo (s prísnym dodržiavaním európskych noriem a vysledovateľnosti výrobkov, ale aj po prieskume vplyvu liberalizácie dovozu na európskych poľnohospodárov), pričom by sa tiež malo zvážiť zachovanie alebo zavedenie dočasných ochranných opatrení po skončení prechodného obdobia, ak to bude považované za absolútne nevyhnutné na ochranu európskych výrobkov; b) investície; c) regulácia verejného obstarávania; d) služby; e) aktuálnejšie oblasti ako udržateľný rozvoj, ochranu životného prostredia, odvetvie energetiky atď. ako aj suroviny a nespracované produkty atď. f) ochrana autorských práv a patentov. Dohoda by mala obsahovať aj záväzné ustanovenia pre okamžitú transpozíciu a začlenenie európskej legislatívy, ako aj osobitné ustanovenie o povinnom riešení sporov, ku ktorým by mohlo dôjsť počas ich zavádzania, prostredníctvom mechanizmu, na ktorého spustenie nie je potrebné politické rozhodnutie na rozdiel od súčasnej situácie, keď je veľmi ťažké vyriešiť spory účinne a transparentne.

9.2. Za obzvlášť dôležité sa takisto považuje, aby celé toto úsilie bolo spojené s revidovaným obchodným prístupom EÚ, v rámci ktorého budú témou rokovaní nespochybniteľné výzvy na demokratizáciu a transparentnosť procesu prijímania rozhodnutí, a to na medzinárodnej aj vnútroštátnej úrovni, ako aj zdôraznenie úlohy sociálnych partnerov a občianskej spoločnosti v procese verejného dialógu a rokovaní, s cieľom dosiahnuť účinnejšie vykonávanie revidovanej dohody, ktoré sa bude zameriavať na ľudí.

9.3. Obchodné vzťahy posilnené prostredníctvom novej dohody o colnej únii by mohli mať niekoľko pozitívnych účinkov: — liberalizácia naposledy regulovaných odvetví bude generovať príjmy a nárast priamych zahraničných investícií; — z obojstrannej liberalizácie verejného obstarávania prostredníctvom zrušenia obmedzení pre cudzincov, ktorí sa chcú zapojiť do predkladania ponúk, budú mať prospech európske spoločnosti, keďže tvoria 7 % HDP krajiny; — vytvoria sa príležitosti pre malé a stredné podniky, čím sa zvýši priemerný príjem v Turecku, vytvoria nové pracovné miesta a zvýši produktivita.

9.4. Proces uzatvárania dohody sa musí iniciovať s rokovaniami, ktoré sa musia začať okamžite so zapojením sociálnych partnerov a organizácií občianskej spoločnosti, a musí prebiehať na báze transparentných postupov.

9.5. EHSV víta verejnú konzultáciu a odporúča, aby sa vykonali porovnateľné štúdie o sociálnych ukazovateľoch a ukazovateľoch blahobytu, a v iných oblastiach, ako sú práva spotrebiteľov a pracovníkov.

9.6. EHSV sa domnieva, že hneď na začiatku by sa malo jasne uviesť, že tento proces je súčasťou rozsiahlejších prístupových rokovaní a že nejde iba o jednoliate prehĺbenie obchodnej spolupráce medzi EÚ a Tureckom, a tiež že pre úspešné uzavretie rokovaní bude nevyhnutné plne harmonizovať aspekty, na ktorých sa doteraz dohodlo.

9.7. Nová dohoda musí riešiť nielen súčasné problematické otázky, ale sa musí rozšíriť tak, aby zahŕňala aj osobitnú kapitolu o ochrane životného prostredia, udržateľnom rozvoji a energetickej bezpečnosti, ako aj spolupráci (obnoviteľné zdroje a konvenčné zdroje).

9.8. EHSV taktiež považuje za nevyhnutné vypracovať nový rámec spolupráce v oblasti investícií s lepšími normami na ochranu investorov spolu s mechanizmom nestranného riešenia sporov, čo je aspekt, ktorý posilní dôveru trhov v schopnosť ekonomiky prekonať budúce politické otrasy. V takomto rámci by sa mali zohľadniť obavy v súvislosti s ochranou investorov (19).

9.9. Nová dohoda musí samozrejme obsahovať prísne ustanovenia týkajúce sa protekcionistických a diskriminačných opatrení voči zahraničným výrobkom a dodatočných alebo skrytých ciel, ktoré revidované právne predpisy EÚ v oblasti obchodu zakazujú. Prísnejšie právne predpisy budú potrebné aj na boj proti praniu špinavých peňazí, korupcii a tieňovej ekonomike, a inštitúcie budú musieť užšie spolupracovať v boji proti cezhraničnej trestnej činnosti.

V Bruseli 14. decembra 2016 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Georges DASSIS

(1) Dohoda o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom a dodatkový protokol z 12. septembra 1963 (Ú. v. ES 217, 29.12.1964): http://eur-lex.europa.eu/legal-content/FR/ALL/?uri=CELEX%3A21964A1229(01)

(2) Rozhodnutie Asociačnej Rady ES – Turecko č. 1/95 z 22. decembra 1995 o vykonaní konečnej fázy colnej únie (96/142/ES).

(3) 96/528/ESUO: rozhodnutie Komisie z 29. februára 1996 o uzatvorení dohody medzi Európskym spoločenstvom uhlia a ocele a Tureckou republikou o obchodovaní s výrobkami zahrnutými v Zmluve o založení Európskeho spoločenstva uhlia a ocele (Ú. v. ES L 227, 7.9.1996), http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/HTML/?uri=CELEX:31996D0528&from=EN.

(4) Kombinovaná nomenklatúra, Spoločný colný sadzobník a Integrovaný sadzobník Európskej únie (TARIC), nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, 7.9.1987), http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/HTML/?uri=URISERV:l11003&from=SK.

(5) Štatistické údaje boli prevzaté z faktografického prehľadu CIA (CIA Factbook) a zo správ Svetovej banky o jednotlivých krajinách (World Bank Country Reports) a doplnené štatistickými údajmi z Centrálnej banky Tureckej republiky.

(6) http://www.bloomberg.com/news/articles/2016-09-26/lira-drops-most-among-emerging-peers-after-turkey-cut-to-junk

http://www.bloomberg.com/news/articles/2016-07-21/turkish-assets-extend-selloff-after-s-p-cut-state-of-emergency

https://www.ft.com/content/779ef1f6-5b22-11e6-9f70-badea1b336d4

(7) https://www.ft.com/content/5bbbcce4-83b2-11e6-a29c-6e7d9515ad15

http://www.forbes.com/forbes/welcome/?toURL=http://www.forbes.com/sites/dominicdudley/2016/07/18/turkeys-economy-could-slump-in-aftermath-of-failed-coup/&refURL=https://www.google.gr/&referrer=https://www.google.gr/

(8) C.S.P. Magee, Trade creation, trade diversion, and the general equilibrium effects of regional trade agreements: a study of the European Community-Turkey customs union, Review of World Economics, máj 2016, zv. 152, č. 2, s. 383 – 399.

(9) Evaluation of the EU-Turkey Customs Union, správa č. 85830-TR, 28. marec 2014, dostupné na: https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/sites/near/files/pdf/financial_assistance/phare/evaluation/2014/20140403-evaluation-of-the-eu-turkey-customs-union.pdf.

(10) V roku 2013 existovalo v Turecku trinásť nástrojov na ochranu obchodu namierených proti tovaru z EÚ. Viac informácií možno nájsť na: http://ec.europa.eu/trade/policy/accessing-markets/trade-defence/actions-against-exports-from-the-eu/.

(11) V protiklade s mechanizmom na urovnávanie sporov v rámci Ankarskej dohody, ktorá sa vzťahuje na širokú škálu sporov, ale vyžaduje si jednomyseľné rozhodnutie oboch strán pri aktivovaní urovnania.

(12) Pozri poznámku pod čiarou č. 9.

(13) Dohody boli podpísané aj s východoafrickými štátmi, Ekvádorom, Singapurom, Vietnamom a západnou Afrikou. Žiadna z týchto dohôd ani po uzatvorení nevstúpila do platnosti.

(14) Global Economics Dynamics Study, Turkey’s EU integration at a crossroads, What Consequences does the new EU trade policy have for economic relations between Turkey and Europe, and how can these be addressed? (Štúdia dynamiky svetového hospodárstva: Integrácia Turecka do EÚ na rázcestí, Aké dôsledky má nová obchodná politika EÚ pre hospodárske vzťahy medzi Tureckom a EÚ a ako k nim pristupovať?), Bertelsmann Stiftung, apríl 2016.

(15) http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf.

(16) Stanovisko EHSV (spravodajca: J. Peel) na tému Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov, Obchod pre všetkých – Smerom k zodpovednejšej obchodnej a investičnej politike, COM(2015) 497 final (Ú. v. EÚ C 264, 20.7.2016, s. 123).

(17) Súbor záväzkov samozrejme zahŕňa Rámcový dohovor Organizácie Spojených národov o zmene klímy a Kjótsky protokol. Pozri FCCC/CP/2015/L.9 (2015) v súvislosti s Parížskou dohodou.

(18) Základné pracovné normy MOP, pokyny OECD pre nadnárodné spoločnosti, všeobecné zásady OSN v oblasti podnikania a ľudských práv.

(19) Niektoré z týchto obáv sú zhrnuté v bode 8.8 stanoviska EHSV na tému Postoj EHSV k osobitným kľúčovým otázkam pri rokovaniach o Transatlantickom obchodnom a investičnom partnerstve (TTIP), Ú. v. EÚ C 487, 28.12.2016, s. 30.