Účelom novej kategórie zápisu je to, aby v prípade „pozitívnej lustrácie“ zápis informoval príslušníka v prvej línii o tom, že dotknutá osoba je podozrivá z účasti na trestnom čine, ktorý patrí do pôsobnosti Europolu. Následne by sa Europolu (prostredníctvom národného útvaru SIRENE) ohlásila skutočnosť, že daná osoba bola nájdená, ako aj miesto, čas a dôvod kontroly. Okrem takéhoto ohlasovania by nemali členské štáty v prípade „pozitívnej lustrácie“ žiadnu inú povinnosť. Vykonávajúci členský štát však bude môcť v jednotlivých prípadoch, a to aj na základe podkladových informácií získaných od Europolu, určiť, či je podľa vnútroštátneho práva a podľa vlastného uváženia daného členského štátu potrebné prijať vo vzťahu k danej osobe ďalšie opatrenia.

Tento návrh sa týka zmeny nariadenia (EÚ) 2018/1862. Cieľom tohto návrhu je umožniť Europolu vydávať „informačné zápisy“ o podozrivých osobách a páchateľoch, ktoré budú predstavovať novú kategóriu zápisu v SIS využívanú výlučne Europolom v presne stanovených a vymedzených prípadoch a za presne stanovených a vymedzených okolností. Toto je dôležitá zmena paradigmy SIS, pretože doteraz mohli údaje do SIS vkladať, aktualizovať ich a vymazávať iba členské štáty, zatiaľ čo Europol mal ku všetkým kategóriám zápisov prístup „len na čítanie“. Europol bude môcť vydávať zápisy na základe vlastnej analýzy informácií získaných od tretích krajín alebo medzinárodných organizácií, a to len v prípade trestných činov patriacich do jeho pôsobnosti a len o štátnych príslušníkoch tretích krajín, ktorí nepožívajú práva na voľný pohyb.

Europol však nemôže priamo a v reálnom čase poskytovať príslušníkom v členských štátoch, ktorí stoja v prvej línii informácie, ktoré má k dispozícii o podozrivých osobách a páchateľoch získané od tretích krajín. Príslušníci v prvej línii nemajú okamžitý prístup k informačným systémom Europolu ani k údajom, ktoré Europol vložil do kontrolného zoznamu systému ETIAS. Informačné systémy Europolu podporujú prácu vyšetrovateľov, príslušníkov kriminálneho spravodajstva a analytikov v členských štátoch. Hoci je na každom členskom štáte, aby rozhodol, ktoré príslušné vnútroštátne orgány môžu priamo spolupracovať s Europolom, príslušníci v prvej línii zvyčajne nemajú možnosť prístupu do informačných systémov Europolu.

Pokiaľ ide o možné riešenie na úrovni EÚ, všeobecne sa uznáva, že Europol má cenné informácie o podozrivých osobách a páchateľoch, ktoré získal od tretích krajín a medzinárodných organizácií. Keď Europol zanalyzuje informácie o podozrivých osobách a páchateľoch, ktoré dostal od tretích krajín a medzinárodných organizácií, a to aj na základe krížovej kontroly s informáciami, ktoré už má k dispozícii vo svojich databázach, aby potvrdil správnosť informácií a doplnil ich o ďalšie údaje, musí sprístupniť výsledok analýzy všetkým členským štátom. Na to, aby Europol sprístupnil analýzu informácií o podozrivých osobách a páchateľoch získaných z tretích krajín členským štátom, využíva svoje informačné systémy. Europol zapíše informácie z tretích krajín aj do kontrolného zoznamu Európskeho systému pre cestovné informácie a povolenia (ETIAS) určeného pre štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú oslobodení od povinnosti mať vízum pri prekračovaní vonkajších hraníc EÚ. Kontrolný zoznam pomôže členským štátom pri posúdení toho, či osoba, ktorá žiada o cestovné povolenie, predstavuje bezpečnostné riziko.

V tejto súvislosti sa už v záveroch Rady z júna 2018 o posilňovaní spolupráce a využívaní SIS na zaobchádzanie s osobami zapojenými do terorizmu alebo činností súvisiacich s terorizmom pripomenula potreba „zabezpečiť, aby sa informácie o zahraničných teroristických bojovníkoch dôsledne a systematicky nahrávali do európskych systémov a platforiem“. Rada odkázala na „trojúrovňový prístup k výmene informácií o zahraničných teroristických bojovníkoch prostredníctvom optimálneho a konzistentného využívania údajov SIS a Europolu, ktoré Europol spracúva na účely krížovej kontroly a analýzy v rámci príslušných analytických projektov.“ Členské štáty však nie sú vždy schopné vložiť do SIS informácie o zahraničných teroristických bojovníkoch získané od tretích krajín alebo medzinárodných organizácií, aby ich sprístupnili príslušníkom v prvej línii v iných členských štátoch. Po prvé, niektoré tretie krajiny uskutočňujú výmenu údajov o podozrivých osobách a páchateľoch iba s Europolom a prípadne aj s niektorými členskými štátmi. Po druhé, hoci členský štát dostane informácie o podozrivých osobách a páchateľoch priamo z tretej krajiny alebo prostredníctvom Europolu, nemusí byť schopný vydať zápis o dotknutej osobe kvôli obmedzeniam vo vnútroštátnych právnych predpisoch (napr. potreba stanoviť súvislosť s vnútroštátnou jurisdikciou). Po tretie, členský štát nemusí mať prostriedky na dostatočnú analýzu a overenie prijatých informácií. To vedie k rozdielom medzi informáciami o podozrivých osobách a páchateľoch, ktoré tretie krajiny sprístupňujú Europolu a členským štátom, a dostupnosťou týchto informácií pre príslušníkov v prvej línii vtedy a tam, kde ich potrebujú.

Europol odhaduje, že v súčasnosti neboli do SIS vložené informácie približne o 1 000 zahraničných teroristických bojovníkoch z krajín mimo EÚ, ktoré Europolu a jednotlivým členským štátom poskytli dôveryhodné tretie krajiny. SIS, najrozšírenejšie využívaná databáza na výmenu informácií v EÚ, poskytuje príslušníkom v prvej línii v reálnom čase priamy prístup k zápisom o osobách a veciach, vrátane zápisov o podozrivých osobách a páchateľoch. Keďže v SIS chýbajú zápisy o 1 000 zahraničných teroristických bojovníkoch z krajín mimo EÚ, existuje riziko, že ich pohraničná stráž neodhalí, keď sa snažia vstúpiť do EÚ, alebo keď ich príslušníci polície kontrolujú na území EÚ. To predstavuje značný nedostatok v oblasti bezpečnosti.

Trestná činnosť a terorizmus pôsobia cez hranice, pretože páchatelia a teroristi využívajú výhody, ktoré prináša globalizácia a mobilita. Informácie, ktoré si tretie krajiny vymieňajú s EÚ o trestnej a teroristickej činnosti, sú preto na vonkajších hraniciach EÚ, ako aj na území Únie čoraz dôležitejšie pre vnútornú bezpečnosť EÚ. V súčasnosti však v rámci EÚ existujú obmedzenia v spoločnom využívaní informácií získaných od tretích krajín o osobách, ktoré boli podozrivé z trestnej činnosti alebo trestného činu terorizmu, resp. za takéto činy odsúdené. Presnejšie povedané, existujú obmedzenia v spoločnom využívaní informácií získaných od tretích krajín príslušníkmi v členských štátoch, ktorí stoja v prvej línii (príslušníkmi polície a pohraničnej stráže), a to vtedy a tam, kde ich potrebujú. To isté sa vzťahuje na informácie, ktoré si medzinárodné organizácie vymieňajú s Europolom.

Dánsko: V súlade s článkami 1 a 2 protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k ZEÚ a ZFEÚ, sa Dánsko nezúčastní na prijatí tohto nariadenia a ani ním nie je viazané, ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto nariadenie bude založené na schengenskom acquis, sa Dánsko v súlade s článkom 4 uvedeného protokolu rozhodne do šiestich mesiacov po rozhodnutí Rady o tomto nariadení, či ho bude transponovať do svojho vnútroštátneho práva.

3.o Európskom systéme pre cestovné informácie a povolenia (ETIAS), ktorým sa zabezpečuje dôkladné posudzovanie bezpečnosti štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí majú v úmysle cestovať do EÚ, a to vrátane kontroly v SIS;

3.VÝSLEDKY EX POST HODNOTENÍ, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Týmto predloženým návrhom sa mení SIS vo vzťahu k policajnej spolupráci a justičnej spolupráci v trestných veciach. Pokiaľ ide o právo na ochranu osobných údajov, tento návrh je v súlade so zásadou proporcionality, pretože sa v ňom stanovujú konkrétne postupy a záruky pri vkladaní zápisov Europolom, ako aj osobitné pravidlá na ich vymazanie a nevyžaduje sa zhromažďovanie a uchovávanie údajov na dlhšie obdobie, ako je absolútne nevyhnutné na to, aby systém mohol fungovať a naplnili sa jeho ciele. Zápisy SIS vkladané Europolom budú obsahovať iba údaje, ktoré sa vyžadujú na identifikáciu osoby. Všetky ďalšie podrobnosti sa poskytujú prostredníctvom útvarov SIRENE, ktoré umožňujú výmenu doplňujúcich informácií. Návrhom sa okrem toho zavádza vykonávanie všetkých potrebných záruk a mechanizmov požadovaných na účinnú ochranu základných práv dotknutých osôb, najmä ochranu ich súkromného života a osobných údajov.

Túto významnú úroveň výmeny informácií medzi členskými štátmi a Europolom prostredníctvom SIS nie je možné dosiahnuť prostredníctvom decentralizovaných riešení. Z dôvodu rozsahu, účinkov a vplyvu opatrenia je možné tento návrh lepšie vykonať na úrovni Únie. Ciele tohto návrhu zahŕňajú okrem iného procedurálne a právne požiadavky na to, aby Europol mohol vkladať zápisy do SIS, ako aj technické požiadavky na zriadenie technického rozhrania, prostredníctvom ktorého môže vkladať, aktualizovať a vymazávať zápisy.

Úplná analýza subsidiarity sa vykonala pri predchádzajúcich príležitostiach; táto iniciatíva sa zameriava na zavedenie novej kategórie zápisu, ktorý by mal Europol vkladať do SIS, a to zmenou nariadenia (EÚ) 2018/1862.

Podobne ako v prípade iných kategórií zápisov sa v návrhu vymedzuje obdobie na preskúmanie zápisov vložených Europolom, ako aj pravidlá na vymazanie zápisov, ktoré sú presne stanovené pre tento typ zápisov. Zápis by sa mal spravidla uchovávať iba počas obdobia nevyhnutného na dosiahnutie účelu, na ktorý bol vložený. Zápis vložený Europolom do SIS by sa mal vymazať, najmä ak osoba, ktorá je predmetom zápisu, už nepatrí do rozsahu tejto kategórie zápisov, ak členský štát namieta proti vloženiu takého zápisu, ak členský štát vložil do SIS ďalší zápis, alebo ak sa Europol dozvie, že informácie získané od tretej krajiny alebo medzinárodnej organizácie boli nepresné, alebo boli Europolu oznámené na nezákonné účely, napríklad ak bolo sprístupnenie informácií o osobe motivované politickými dôvodmi.

V rámci opatrenia, ktoré by sa malo prijať, sa od príslušníka v prvej línii bude vyžadovať, aby okamžite nahlásil výskyt „pozitívnej lustrácie“ národnému útvaru SIRENE, ktorý sa následne spojí s Europolom. Príslušník v prvej línii iba oznámi, že sa našla osoba, ktorá je predmetom zápisu, a uvedie miesto, čas a dôvod vykonanej kontroly. Okrem tejto povinnosti podať správu ako neinvazívneho opatrenia neexistuje žiadna ďalšia povinnosť pre členský štát, v ktorom došlo k „pozitívnej lustrácii“. „Informačný zápis“ neukladá povinnosť príslušníkom členských štátov v prvej línii vykonať diskrétnu kontrolu osoby uvedenej v zápise a zhromaždiť súbor podrobných informácií, ak by sa s ňou stretli na vonkajšej hranici alebo na území EÚ. Členský štát, ktorý reaguje na zápis, však v jednotlivých prípadoch, a to aj na základe podkladových informácií získaných od Europolu, môže určiť, či sa majú prijať ďalšie opatrenia, pokiaľ ide o dotknutú osobu. Takéto ďalšie opatrenia sa uskutočňujú podľa vnútroštátneho práva a podliehajú úplne voľnému konaniu členského štátu.

Po tretie, Europol musí sprístupniť informácie zhromaždené o dotknutej osobe všetkým členským štátom a vykonať konzultáciu s cieľom potvrdiť, že žiadny členský štát nezamýšľa vložiť zápis sám na základe informácií zhromaždených Europolom a že členské štáty nemajú námietky proti zápisu vloženému Europolom. Tieto ustanovenia zabezpečujú, že ak sa členský štát domnieva, že má dostatok informácií a dôvodov na to, aby splnil požiadavky nariadenia (EÚ) 2018/1862, ako aj svoje vnútroštátne ustanovenia na vloženie zápisu sám, má možnosť tak urobiť a tento zápis má prednosť. V tomto prípade majú členské štáty možnosť určiť príslušnú kategóriu zápisu, ktorú majú k dispozícii na základe nariadenia (EÚ) 2018/1862, a vydať zápis. Členské štáty majú aj možnosť vzniesť námietku proti vloženiu zápisu Europolom, a to v odôvodnených prípadoch, najmä ak to vyžaduje ich národná bezpečnosť, alebo ak je pravdepodobné, že zápis by predstavoval riziko pre úradné alebo právne vyšetrovania, vyšetrovania alebo konania, alebo ak získajú nové informácie o osobe, ktorá je predmetom zápisu, ktoré menia posúdenie veci.

so zreteľom na návrh Európskej komisie,

po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1)Schengenský informačný systém (ďalej len „SIS“) predstavuje jeden zo základných nástrojov na zachovanie vysokej úrovne bezpečnosti v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti Únie, pretože podporuje operačnú spoluprácu medzi príslušnými vnútroštátnymi orgánmi, najmä pohraničnou strážou, políciou, colnými orgánmi, imigračnými orgánmi a orgánmi zodpovednými za predchádzanie trestným činom, ich odhaľovanie, vyšetrovanie alebo stíhanie alebo za výkon trestných sankcií. Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1862 predstavuje právny základ pre SIS, pokiaľ ide o záležitosti spadajúce do rozsahu pôsobnosti tretej časti hlavy V kapitol 4 a 5 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“).

(2)Zápisy o osobách a veciach vkladané do SIS sú v reálnom čase sprístupňované priamo všetkým koncovým používateľom v rámci príslušných vnútroštátnych orgánov členských štátov, ktoré používajú SIS v súlade s nariadením (EÚ) 2018/1862. Zápisy v SIS obsahujú informácie o konkrétnej osobe alebo veci, ako aj pokyny pre príslušné orgány uvádzajúce ako postupovať v prípade, že daná osoba alebo vec boli nájdené.

(3)Agentúra Európskej únie pre spoluprácu v oblasti presadzovania práva (ďalej len „Europol“) zriadená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/794 zohráva dôležitú úlohu pri používaní SIS a výmene doplňujúcich informácií o zápisoch v SIS s členskými štátmi. Avšak podľa existujúcich pravidiel môžu zápisy v SIS vydávať len príslušné orgány členských štátov.

(4)Vzhľadom na to, že závažná trestná činnosť a terorizmus nadobúdajú v dôsledku rastúcej mobility čoraz globálnejší charakter, sú pre bezpečnosť Únie čím ďalej relevantnejšie aj informácie, ktoré o páchateľoch trestnej činnosti a teroristoch získali tretie krajiny a medzinárodné organizácie, ako napr. Medzinárodná organizácia kriminálnej polície či Medzinárodný trestný súd. Takéto informácie by mali prispievať k celkovému úsiliu o zaistenie vnútornej bezpečnosti v Európskej únii. Niektoré z takýchto informácií sa poskytujú len Europolu. Hoci má Europol od medzinárodných partnerov k dispozícii cenné informácie o páchateľoch závažnej trestnej činnosti a teroristoch, nemôže vydávať zápisy v SIS. Členské štáty takisto nie sú vždy schopné vydávať zápisy v SIS na základe takýchto informácií.

(5)V snahe preklenúť medzeru, ktorá existuje pri poskytovaní informácií o závažnej trestnej činnosti a terorizme, a najmä o zahraničných teroristických bojovníkoch – v prípade ktorých je monitorovanie ich pohybu kľúčové – je potrebné zabezpečiť, aby mohol Europol tieto informácie priamo a v reálnom čase sprístupňovať príslušníkom v členských štátoch, ktorí stoja v prvej línii.

(6)Europol by mal byť preto oprávnený vkladať zápisy do SIS podľa nariadenia (EÚ) 2018/1862 pri plnom dodržiavaní základných práv a pravidiel v oblasti ochrany údajov.

(7)Na tento účel by sa mala v SIS vytvoriť osobitná kategória zápisu, ktorý by mal vydávať výlučne Europol, aby bolo možné koncových používateľov vykonávajúcich vyhľadávanie v SIS informovať, že dotknutá osoba je podozrivá z účasti na trestnom čine, ktorý patrí do pôsobnosti Europolu, a aby mohol Europol získať potvrdenie o tom, že osoba, ktorá je predmetom zápisu, bola nájdená.

(8)V snahe posúdiť, či je konkrétny prípad dostatočne primeraný, relevantný a dôležitý na to, aby o ňom existoval zápis v SIS, a zároveň potvrdiť spoľahlivosť zdroja informácií a správnosť informácií o dotknutej osobe, by mal Europol vykonať podrobné individuálne posúdenie každého prípadu, ako aj ďalšie konzultácie s treťou krajinou alebo medzinárodnou organizáciou, ktorá poskytla údaje o dotknutej osobe, a rovnako aj ďalšiu analýzu prípadu, najmä krížovú kontrolu s informáciami, ktoré už má k dispozícii vo svojich databázach, aby mohol potvrdiť správnosť informácií a doplniť ich o ďalšie údaje na základe svojich vlastných databáz. V rámci podrobného individuálneho posúdenia by sa malo analyzovať, či existujú dostatočné dôvody, na základe ktorých sa možno domnievať, že daná osoba spáchala alebo má v úmysle spáchať trestný čin, ktorý patrí do pôsobnosti Europolu, alebo že bola účastníkom takéhoto trestného činu.

(9)Europol by mal mať možnosť vložiť zápis do SIS len vtedy, ak dotknutá osoba ešte nie je predmetom zápisu, ktorý v SIS vydal niektorý členský štát. Ďalším predpokladom na vytvorenie takéhoto zápisu by mala byť skutočnosť, že členské štáty nevznesú proti zápisu, ktorý sa vydáva v SIS, žiadne námietky. Preto je potrebné stanoviť pravidlá, ktoré by upravovali povinnosti Europolu pred vložením údajov do SIS, najmä povinnosť vykonať s členskými štátmi konzultácie v súlade s nariadením (EÚ) 2016/794. Zároveň by mali mať členské štáty možnosť požiadať Europol o vymazanie zápisu, najmä ak získajú nové informácie o osobe, ktorá je predmetom zápisu, ak je to vzhľadom na ich národnú bezpečnosť potrebné, alebo ak je pravdepodobné, že by zápis predstavoval riziko z hľadiska úradného alebo súdneho zisťovania, vyšetrovania alebo konania.

(10)Europol by mal na účely overenia zákonnosti spracúvania údajov, vnútorného monitorovania a zabezpečenia náležitej bezpečnosti a integrity údajov viesť o individuálnom posúdení každého prípadu záznamy, v ktorých by sa mali uvádzať dôvody vloženia zápisu. Europol by mal v súlade s nariadením (EÚ) 2016/794 spolupracovať s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov a tieto záznamy na požiadanie sprístupniť, aby sa mohli použiť na monitorovanie operácií spracúvania údajov.

(11)Je potrebné stanoviť pravidlá vymazávania zápisov, ktoré do SIS vložil Europol. Zápis by sa mal uchovávať len tak dlho, ako je potrebné na dosiahnutie účelu, na ktorý bol vložený. Preto je vhodné stanoviť podrobné kritériá, na základe ktorých by bolo možné určiť, kedy by sa mal zápis vymazať. Zápis, ktorý do SIS vložil Europol, by sa mal vymazať najmä vtedy, ak členský štát vznesie námietku, ak členský štát vloží do SIS iný zápis alebo ak Europol zistí, že informácie získané od tretej krajiny alebo medzinárodnej organizácie boli nesprávne alebo boli Europolu oznámené na nezákonné účely, napríklad ak motívom na poskytnutie informácií o danej osobe boli politické dôvody.

(12)Pri vkladaní zápisov do SIS by mal byť Europol viazaný rovnakými požiadavkami a povinnosťami, aké sa pri vkladaní zápisov do SIS vzťahujú na členské štáty podľa nariadenia (EÚ) 2018/1862. Europol by mal predovšetkým dodržiava spoločné normy, protokoly a technické postupy stanovené na zabezpečenie zlučiteľnosti svojho technického rozhrania s centrálnym SIS na účely rýchleho a účinného prenosu údajov. Požiadavky týkajúce sa všeobecných pravidiel spracúvania údajov, proporcionality, kvality údajov, bezpečnosti údajov, podávania správ a povinností týkajúcich sa zberu štatistických údajov, ktoré sa pri vkladaní zápisov do SIS vzťahujú na členské štáty, by sa mali vzťahovať aj na Europol.

(13)Na spracúvanie osobných údajov Europolom pri vykonávaní svojich povinností podľa tohto nariadenia by sa malo vzťahovať nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725. Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov by mal vykonávať pravidelný audit zameraný na spracúvania údajov Europolom v súvislosti so SIS a na výmenu doplňujúcich informácií.

(14)Keďže ciele tohto nariadenia, a to zriadenie a úpravu osobitnej kategórie zápisu vydávaného Europolom v SIS na účely výmeny informácií o osobách, ktoré predstavujú hrozbu pre vnútornú bezpečnosť Európskej únie, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu ich podstaty ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii (ďalej len „ZEÚ“). V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.

(15)Toto nariadenie rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané predovšetkým v Charte základných práv Európskej únie. Toto nariadenie predovšetkým plne rešpektuje ochranu osobných údajov v súlade s článkom 8 Charty základných práv Európskej únie, pričom sa usiluje zabezpečiť bezpečné prostredie pre všetky osoby s pobytom na území Únie.

(16)V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k ZEÚ a ZFEÚ, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto nariadenia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto nariadenie je založené na schengenskom acquis, sa Dánsko v súlade s článkom 4 uvedeného protokolu rozhodne do šiestich mesiacov po rozhodnutí Rady o tomto nariadení, či ho bude transponovať do svojho vnútroštátneho práva.