/* KOM/2011/0528 v konečnom znení */ SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o zárukách krytých všeobecným rozpočtomSituácia k 31. decembru 2010





OBSAH 1. Úvod 2 2. Druhy operácií krytých rozpočtom EÚ 2 3. Vývoj od poslednej správy k 30. júnu 2010 3 3.1. Podpora platobnej bilancie určená členským štátom, ktoré nie sú členmi eurozóny 3 3.2. Makrofinančná pomoc 3 3.3. Euratom 3 3.4. Záruka z rozpočtu EÚ na poskytovanie vonkajších úverov EIB 3 3.5. Európsky finančný stabilizačný mechanizmus 4 4. Údaje o rizikách krytých rozpočtom 5 4.1. Vymedzenie rizika 5 4.2. Celková nesplatená suma istiny a úrokov krytá rozpočtom 5 4.3. Ročné riziko kryté rozpočtom 6 4.3.1. Riziko spojené s členskými štátmi 7 4.3.2. Riziko spojené s tretími krajinami 8 4.4. Vývoj rizika 9 5. Nesplácanie, aktivácia rozpočtových záruk a nedoplatky 11 5.1. Platby z hotovostných zdrojov 11 5.2. Platby z rozpočtu 11 5.3. Aktivácia Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia 11 6. Garančný fond pre vonkajšie opatrenia 11 6.1. Spätne získané prostriedky 11 6.2. Aktíva 11 6.3. Cieľová suma 11 7. Hodnotenie rizík: hospodárska a finančná situácia tretích krajín s najvyššou mierou rizkovej angažovanosti 12 7.1. Ciele 12 7.2. Metódy posudzovania rizík 12 ÚVOD Cieľom tejto správy je monitorovať kreditné riziká, ktoré znáša rozpočet Európskej únie v dôsledku poskytnutých záruk a úverových operácií vykonávaných priamo Európskou úniou alebo nepriamo prostredníctvom mandátu EIB na vonkajšie financovanie. Táto správa sa predkladá na základe článku 130 nariadenia o rozpočtových pravidlách, podľa ktorého je Komisia povinná predkladať Európskemu parlamentu a Rade dvakrát ročne správy o rozpočtových zárukách a súvisiacich rizikách [1]. Túto správu dopĺňa pracovný dokument útvarov Komisie obsahujúci súbor podrobných tabuliek a vysvetliviek (ďalej len „PDÚK“). DRUHY OPERÁCIÍ KRYTÝCH ROZPOčTOM EÚ Riziká kryté rozpočtom Európskej únie (ďalej len „rozpočet“) vyplývajú z rôznych úverových a záručných operácií, ktoré možno rozdeliť do dvoch kategórií: - úvery, ktoré Európska únia poskytuje na makroekonomické ciele, t. j. úvery v rámci makrofinančnej pomoci[2] (ďalej len „MFA“ – macro-financial assitance) tretím krajinám v spojení s brettonwoodskymi inštitúciami, úvery na podporu platobnej bilancie[3] (ďalej len „PB“) členských štátov, ktoré nie sú členmi eurozóny a majú ťažkosti s platobnou bilanciou, úvery v rámci európskeho finančného stabilizačného mechanizmu (ďalej len „EFSM“)[4] na podporu členských štátov, ktoré čelia ťažkostiam mimo svojej kontroly, a - úvery na mikroekonomické ciele, t. j. úvery od Euratomu a najmä financovanie operácií, na ktoré sa vzťahujú záruky EÚ[5], Európskou investičnou bankou (ďalej len „EIB“) v nečlenských štátoch („vonkajšie financovanie EIB“)[6]. Na poskytovanie záručných vonkajších úverov EIB, na úvery Euratomu a úvery MFA sa od roku 1994 poskytuje krytie z Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia (ďalej len „fond“)[7], kým úvery na podporu PB a úvery EFSM sa kryjú priamo rozpočtom. Fond je určený na prípady nesplácania úverov a na záruky za úvery poskytnuté nečlenským štátom alebo na projekty v nečlenských štátoch. Bol založený s cieľom: - poskytovať „likvidnú rezervu“ s cieľom predísť požiadavkám na rozpočet vždy, keď dôjde k nesplácaniu alebo k oneskoreniu splácania zaručeného úveru, a - vytvoriť nástroj rozpočtovej disciplíny tak, že sa ustanoví finančný rámec na vypracovanie politiky EÚ pre oblasť záruk za úvery Komisie a EIB nečlenským štátom[8]. Záruka fondu sa ďalej nevzťahuje na tretie krajiny, ak sa tieto stanú členskými krajinami, a riziko sa prenáša z fondu na rozpočet, ktorý ho v taktom prípade znáša priamo. Rezervy fondu sa tvoria z rozpočtu a musia sa udržiavať na určitej výške percentuálneho podielu nesplatenej sumy úverov a záruk za úvery krytých týmto fondom. Tento percentuálny podiel, známy ako cieľová sadzba, predstavuje v súčasnosti 9 %. V prípade nedostatku zdrojov vo fonde sa potrebné prostriedky budú musieť poskytovať z rozpočtu. VÝVOJ OD POSLEDNEJ SPRÁVY K 30. JÚNU 2010 Podpora platobnej bilancie určená členským štátom, ktoré nie sú členmi eurozóny V druhom polroku 2010 sa uskutočnili dve operácie v celkovej výške 1,35 miliardy EUR. Štvrtá tranža pôžičky poskytnutej Lotyšsku vo výške 0,2 miliardy EUR bola vyplatená 20. októbra 2010. Tento úver bol financovaný prostredníctvom súkromného umiestnenia bankou metódou „back-to-back“. 22. septembra 2010 sa vyplatila tretia tranža vo výške 1,15 miliardy EUR z úveru poskytnutého Rumunsku. Aj tento úver bol financovaný metódou „back-to-back“ prostredníctvom emisie referenčných dlhopisov EÚ. V priemere sa už vykonalo 83 % schválených úverových operácií na podporu PB[9]. Makrofinančná pomoc V druhom polroku 2010 nedošlo k žiadnemu vyplateniu úveru. Rada a Európsky parlament prijali v júli 2010 rozhodnutie o poskytnutí 500 miliónov EUR Ukrajine[10] vo forme úveru. Spolu s úverom vo výške 110 miliónov EUR poskytnutým na základe rozhodnutia prijatého Radou v roku 2002 má Ukrajina k dispozícii spolu 610 miliónov EUR. Euratom Počas sledovaného obdobia nedošlo k žiadnemu vyplateniu úveru. Záruka z rozpočtu EÚ na poskytovanie vonkajších úverov EIB V rámci mandátu na poskytovanie vonkajších úverov na obdobie rokov 2007 – 2013 došlo v druhej polovici roka 2010 k zrýchleniu tempa schvaľovania a vyplácania úverov, pričom sa schválila suma 3 476 miliónov EUR a vyplatila suma 1 642 miliónov EUR. Kumulovaná suma úverov vyplatených v rámci mandátu dosiahla k 31. decembru 2010 výšku 6 129 miliónov EUR, teda o 37 % viac ako k 30. júnu 2010. Európsky finančný stabilizačný mechanizmus - Kontext V reakcii na finančnú krízu Rada a členské štáty prijali v máji 2010 rozhodnutie o balíku opatrení na zachovanie finančnej stability v eurozóne aj v Európe ako celku. Európsky finančný stabilizačný mechanizmus (EFSM) [11] bol zriadený 11. mája 2010 na základe článku 122 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ)[12]. Finančná pomoc Únie v rámci EFSM má podobu úveru alebo úverovej linky poskytnutého(-ej) príslušnému členskému štátu. Na tento účel sa Komisia splnomocňuje, aby v mene Európskej únie uzatvárala zmluvy o prijatí úverov na kapitálových trhoch. Riziko spojené s operáciami v rámci EFSM je plne kryté rozpočtom EÚ, ktorý zaručuje splatenie prijatých úverov v prípade neplnenia príslušným členským štátom. Aktivácia finančnej pomoci v rámci EFSM podlieha prísnym podmienkam v kontexte spoločného programu podpory EÚ/Medzinárodného menového fondu (MMF). V rámci reakcie na krízu sa vytvorili ďalšie dva mechanizmy, ktoré na rozdiel od EFSM nepredstavujú pre rozpočet EÚ žiadne riziko. Namiesto toho záruky týmto mechanizmom poskytujú jednotlivé zúčastnené členské štáty na pomernom základe. Na základe rozhodnutí prijatých 9. mája 2010 v rámci Rady ECOFIN členské štáty eurozóny zriadili Európsky nástroj finančnej stability (ENFS) ako spoločnosť so sídlom v Luxembursku v ich vlastníctve. ENFS môže vydávať dlhopisy, za ktoré ručia členské štáty eurozóny, až do výšky 440 miliárd EUR na ďalšie poskytovanie úverov členským štátom eurozóny v ťažkostiach za podmienok, o ktorých rokovala Európska komisia v spojení s Európskou centrálnou bankou a MMF a ktoré má schváliť Euroskupina. Na základe žiadosti gréckych orgánov sa ministri krajín eurozóny 2. mája 2010 jednohlasne dohodli na aktivácii podpory stability pre Grécko prostredníctvom bilaterálnych úverov poskytnutých ostatnými členskými štátmi eurozóny, ktoré bude centrálne zhromažďovať Komisia. Podpora bola poskytnutá v kontexte trojročného spoločného programu s MMF, ktorý zahŕňal finančný balík vo výške 110 miliárd EUR, ktorý má pomôcť Grécku uspokojiť jeho potreby financovania. Program sprevádzala prísna podmienenosť politiky[13], na ktorej sa grécke orgány dohodli s Komisiou a MMF v spojení s ECB. Podiel členských štátov eurozóny predstavuje 80 miliárd EUR[14], zatiaľ čo MMF prispieva k tomuto programu pohotovostným úverom vo výške približne 30 miliárd EUR[15]. Predstavitelia členských štátov Európskej únie sa 5. mája 2010 rozhodli zveriť Komisii úlohy v súvislosti s koordináciou a správou združených bilaterálnych úverov. Táto úloha nepredstavuje zvýšenie výdavkov Komisie ani žiadnej inej výdavkovej položky v rámci rozpočtu EÚ. - Operácie v druhej polovici roku 2010 Rada 7. decembra 2010 prijala rozhodnutie o poskytnutí finančnej pomoci Únie Írsku vo výške 85 miliárd EUR v kontexte trojročného spoločného programu EÚ/MMF. Z toho sa maximálne 22,5 miliardy EUR poskytne v rámci EFSM (ďalšie podrobnosti o tejto operácii pozri v bode 4.4 Vývoj rizika). ÚDAJE O RIZIKÁCH KRYTÝCH ROZPOčTOM Vymedzenie rizika Riziko, ktoré znáša rozpočet, vyplýva z nesplatenej sumy istiny a úrokov v súvislosti so zaručenými operáciami. Nesplácané operácie sa budú kryť z fondu, ak sa týkajú tretích krajín (k 31. decembru 2010: 55 % celkovej nesplatenej zaručenej sumy), a priamo z rozpočtu, ak sa týkajú členských štátov (úvery na podporu PB a úvery na projekty v členských štátoch alebo v prospech takýchto projektov predstavujú zvyšných 45 % celkovej nesplatenej sumy zaručenej k 31. decembru 2010). Veľká časť zaručených úverov, ktoré sa týkajú členských štátov, je výsledkom kôl rozširovania[16] a aktivácie nástroja strednodobej finančnej pomoci EÚ pre členské štáty, ktoré nie sú členmi eurozóny (nástroj PB). Na účely tejto správy sa používajú dve metódy hodnotenia rizík, ktoré znáša rozpočet (či už priamo alebo nepriamo cez fond): - Výpočet celkovej sumy nesplatenej istiny pre dotknuté operácie k stanovenému dátumu vrátane vzniknutého úroku. Táto metodika umožňuje určiť celkovú mieru rizika znášaného rozpočtom k určenému dátumu pre všetky budúce platobné záväzky nezávisle od toho, kedy v budúcnosti sú platby splatné a či sú kryté fondom alebo nie. - Rozpočtový prístup vymedzený ako „ročné riziko, ktoré znáša rozpočet,“ je založený na výpočte maximálnej sumy ročných splatných platieb, ktoré by EÚ musela v danom rozpočtovom roku zaplatiť za predpokladu nesplácania všetkých zaručených úverov[17]. - Výsledky týchto dvoch metód sa uvádzajú v nasledujúcich dvoch oddieloch. Napokon sa uvádza oddiel o vývoji rizík. Celková nesplatená suma istiny a úrokov krytá rozpočtom Celkové riziko, ktoré znáša rozpočet k 31. decembru 2010, sa uvádza v nasledujúcej tabuľke 1. Tabuľka 1: Celkové nesplatené sumy kryté rozpočtom k 31. decembru 2010 (v miliónoch EUR) | Nesplatená istina | Vzniknutý úrok | Spolu | % | Členské štáty* | Makrofinančná pomoc | 38 | 0 | 38 | < 1 % | Euratom | 417 | 3 | 420 | 1 % | Podpora PB | 12 050 | 197 | 12 247 | 35 % | EIB*** | 3 240 | 30 | 3 269 | 9 % | Medzisúčet za členské štáty | 15 744 | 230 | 15 974 | 45 % | Tretie krajiny** | Makrofinančná pomoc | 463 | 2 | 465 | 1 % | Euratom | 49 | 0 | 49 | < 1 % | EIB*** | 18 747 | 135 | 18 882 | 53 % | Medzisúčet za tretie krajiny | 19 256 | 137 | 19 396 | 55 % | Spolu | 35 002 | 367 | 35 370 | 100 % | * Toto riziko kryje priamo rozpočet. Patria sem aj úvery MFA, Euratomu a EIB poskytnuté pred pristúpením k EÚ. ** Toto riziko je kryté fondom. *** Približne 83 % úverových operácií EIB (úverové operácie na vnútroštátnej a nižšej úrovni) kryje celková záruka, zatiaľ čo v prípade zvyšných operácií EIB využíva len krytie politického rizika. | V tabuľkách A1, A2, A3 a A4 v PDÚK sú uvedené podrobnejšie informácie o týchto nesplatených sumách, najmä pokiaľ ide o stropy, vyplatené sumy alebo záručné sadzby. V porovnaní so situáciou k 30. júnu 2010 sa celková nesplatená suma istiny a úrokov krytá rozpočtom zvýšila o 2,6 miliardy EUR na 35,4 miliardy EUR. Priemerný rast dosiahol 8 %. Nárast možno vysvetliť najmä sumou 1,4 miliardy EUR, ktorá sa vyplatila v rámci nástroja na podporu PB, a zvýšením vyplácania úverov EIB v tretích krajinách (1,2 miliardy EUR v druhom polroku 2010). Ročné riziko kryté rozpočtom V roku 2011 sa bude rozpočtom (priamo alebo prostredníctvom fondu) pokrývať suma 4,8 miliardy EUR predstavujúca sumu splatnú počas tohto obdobia z celkovej nesplatenej sumy k 31. decembru 2010. Z toho približne 3 miliardy (63 %) pripadá na členské štáty a zostatok na tretie krajiny. Riziko spojené s členskými štátmi Riziko spojené s členským štátmi sa týka a) úverov EIB, ako aj MFA a Euratomu poskytnutých pred pristúpením k EÚ a b) úverov poskytnutých v rámci nástroja na podporu PB po pristúpení. V roku 2011 bude rozpočet znášať maximálne priame riziko spojené s členskými štátmi vo výške 3 miliardy EUR[18] (63 % celkového ročného rizika). V tabuľke 2 sa uvádza, že Maďarsko a Rumunsko sa medzi členskými štátmi nachádzajú na prvom a druhom mieste, pokiaľ ide o ich nesplatenú sumu. Tabuľka 2: Poradie členských štátov podľa ich maximálneho rizika, ktoré znáša rozpočet v roku 2011 (v miliónoch EUR) | Poradie | Krajina | Maximálne riziko | % z celkového maximálneho rizika | 1 | Maďarsko | 2 209,6 | 73,3 % | 2 | Rumunsko | 383,9 | 12,7 % | 3 | Lotyšsko | 98,3 | 3,3 % | 4 | Poľsko | 81,9 | 2,7 % | 5 | Bulharsko | 76,9 | 2,6 % | 6 | Česká republika | 73,6 | 2,4 % | 7 | Slovenská republika | 58,1 | 1,9 % | 8 | Slovinsko | 14,3 | 0,5 % | 9 | Cyprus | 9,8 | 0,3 % | 10 | Litva | 5,5 | 0,2 % | 11 | Estónsko | 1,0 | 0 % | 12 | Malta | 0,7 | 0 % | Spolu | 3 013,7 | 100,0 % | Riziko spojené s tretími krajinami Fond kryje zaručené úvery týkajúce sa tretích krajín, ktorých splatnosť siaha až do roku 2040. Najmä v roku 2011 bude fond znášať maximálne ročné riziko súvisiace s tretími krajinami vo výške 1,8 miliardy EUR[19] (37 % celkového ročného rizika). Ďalej sa uvádza poradie desiatich krajín (z celkového počtu 44) s najväčšou celkovou nesplatenou sumou. Predstavujú 1 387,2 milióna EUR alebo 79 % ročného rizika, ktoré znáša fond. Hospodárska situácia týchto krajín sa analyzuje a objasňuje v PDÚK. Tabuľka 3: Poradie 10 najdôležitejších tretích krajín podľa ich maximálneho rizika, ktoré znáša fond v roku 2011 (v miliónoch EUR) | Poradie | Krajina | Maximálne riziko | % z celkového maximálneho rizika | Hodnotenie kreditného rizika v rámci Euromoney[20] | 03/2010 | 09/2010 | 1 | Turecko | 395,9 | 28,5 % | 59/185 | 50/185 | 2 | Egypt | 211,4 | 15,2 % | 69/185 | 64/185 | 3 | Maroko | 171,3 | 12,3 % | 57/185 | 62/185 | 4 | Tunisko | 166,3 | 12 % | 71/185 | 69/185 | 5 | Južná Afrika | 99,5 | 7,2 % | 53/185 | 44/185 | 6 | Srbsko | 88,0 | 6,3 % | 76/185 | 70/185 | 7 | Sýria | 76,8 | 5,5 % | 140/185 | 128/185 | 8 | Libanon | 76,0 | 5,5 % | 82/185 | 76/185 | 9 | Brazília | 55,0 | 4,0 % | 51/185 | 42/185 | 10 | Jordánsko | 47,1 | 3,4 % | 72/185 | 67/185 | Spolu za všetkých 10 krajín | 1 387,2 | 100,0 % | Vývoj rizika Napätie pozorované na niektorých trhoch so štátnymi dlhopismi v EÚ ostalo vysoké napriek povzbudzujúcemu zlepšeniu hospodárskej situácie počas druhého polroka 2010. - Nástroj platobnej bilancie Aktivácia nástroja strednodobej finančnej pomoci EÚ (nástroj PB) v decembri 2008 pomohla Maďarsku, Lotyšsku a Rumunsku obnoviť dôveru trhov. Prvá splátka úveru sa uskutoční v decembri 2011. V rámci nástroja na podporu PB s celkovým stropom 50 miliárd EUR zostáva na poskytovanie ďalšej pomoci v prípade potreby kapacita 36,4 miliardy EUR[21]. - Európsky finančný stabilizačný mechanizmus (EFSM) Závery Rady pre hospodárske a finančné záležitosti (ECOFIN) obmedzujú celkový strop mechanizmu na 60 miliárd EUR[22], ale v článku 2 ods. 2 nariadenia Rady sa ustanovuje právne obmedzenie, podľa ktorého je zostatková suma obmedzená na rezervu dostupnú v rámci stropu vlastných zdrojov[23]. Na žiadosť írskych orgánov z 21. novembra 2010 sa Írsku poskytla trojročná spoločná finančná podpora EÚ/ MMF. Program pomoci Írsku dosiahne spolu výšku 85 miliárd EUR. 17,5 miliardy EUR bude financovaných írskym príspevkom prostredníctvom hotovostnej rezervy ministerstva financií a investícií národného dôchodkového rezervného fondu. Zvyšok celkového objemu pomoci bude financovať: - Európsky finančný stabilizačný mechanizmus (EFSM) – príspevok až do výšky 22,5 miliardy EUR[24] krytý rozpočtom EÚ, - Európsky nástroj finančnej stability (ENFS) – príspevok vo výške 17,7 miliardy EUR (nekrytý zárukou z rozpočtu EÚ), - Medzinárodný menový fond (MMF) – príspevok vo výške 22,5 miliardy EUR, - bilaterálne úvery poskytnuté Spojeným kráľovstvom (3,8 miliardy EUR), Švédskom (0,6 miliardy EUR) a Dánskom (0,4 miliardy EUR). - Úvery v rámci makrofinančnej pomoci Úvery MFA tretím krajinám boli predmetom individuálnych rozhodnutí Rady[25] a od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy o nich rozhoduje Európsky parlament a Rada. K 31. decembru 2010 sa ešte nevykonali rozhodnutia Rady o poskytnutí makrofinančnej pomoci Arménsku[26], Srbsku[27] a Bosne a Hercegovine[28]. Počas druhého polroka 2010 sa nevykonali žiadne úverové operácie MFA. Úvery Euratomu Úvery Euratomu členským štátom alebo niektorým oprávneným nečlenským krajinám (Ruská federácia, Arménsko, Ukrajina) sú ohraničené stropom 4 miliardy EUR, z čoho sa už využilo približne 85 %. Zostávajúca rezerva dosahuje približne 600 miliárd EUR, ktoré by sa mohli vyplatiť na nové projekty v členských štátoch a na Ukrajine. - Úvery EIB Platnosť všeobecného mandátu EIB vzťahujúceho sa na obdobie rokov 2000 – 2007 sa skončila 31. júla 2007. K tomuto dňu boli podpísané zmluvy, ktoré predstavujú 98 % celkového stropu v rámci tohto mandátu (20 060 miliónov EUR – pozri tabuľku A5 v PDÚK). K 31. decembru 2010 ostávalo v rámci tohto mandátu vyplatiť celkovú sumu 3 022 miliónov EUR, ktorú však možno vyplatiť so zárukou EÚ do 10 rokov od skončenia platnosti mandátu, keď uplynie záruka EÚ na všetky nevyplatené sumy. Na základe návrhu Komisie na zmenu a doplnenie právneho základu mandátu EIB na poskytovanie vonkajších úverov pre zvyšok súčasného finančného výhľadu na roky 2007 – 2013[29] sa očakáva, že Parlament a Rada prijmú príslušné rozhodnutie do 31. októbra 2011. Záruka EÚ sa obmedzuje na 65 % súhrnnej sumy vyplatených úverov a poskytnutých záruk v rámci operácií financovania EIB po odpočítaní splatených súm a pripočítaní všetkých súvisiacich súm, pričom maximálnym stropom je suma 27 800 miliónov EUR[30]. V rámci tohto mandátu bola k 31. decembru 2010 schválená celková suma 16 600 miliónov EUR, z ktorej k uvedenému dátumu zostalo nevyplatených 10 603 miliónov EUR (pozri tabuľku A6 v PDÚK). Nesplácanie, aktivácia rozpočtových záruk a nedoplatky Platby z hotovostných zdrojov Komisia čerpá z vlastných hotovostných zdrojov, aby sa predišlo oneskoreniu a následným nákladom na splácanie jej operácií prijímania úverov v prípade, že dlžník mešká so splátkami EÚ[31]. Platby z rozpočtu Keďže sa počas druhého polroku 2010 nezaznamenal žiadny prípad neplnenia, z rozpočtového článku 01 04 01 (položka p.m.) „ Záruky Európskej únie za úvery EÚ a Euratomu a za úvery EIB “ sa nepožadovali žiadne prostriedky. Aktivácia Garančného fondu pre vonkajšie opatrenia[32] V prípade, že sa príjemca úveru pre tretie krajiny poskytnutého alebo zaručeného EÚ oneskorí s platbou, garančný fond je vyzvaný, aby pokryl nesplatenú splátku v lehote troch mesiacov od dátumu splatnosti platby[33]. V druhom polroku 2010 sa fond nevyužil. GARANčNÝ FOND PRE VONKAJšIE OPATRENIA Spätne získané prostriedky[34] K 31. decembru 2010 fond neevidoval žiadne nedoplatky, ktoré sa majú získať späť. Aktíva K 31. decembru 2010 predstavovali čisté aktíva[35] fondu sumu 1 485 464 411 EUR. Cieľová suma Fond musí dosiahnuť vhodnú úroveň (cieľovú čiastku) stanovenú na 9 % celkových nesplatených kapitálových záväzkov vyplývajúcich z každej operácie, plus vzniknutý úrok. Pomer medzi zdrojmi fondu (1 485 464 411 EUR) a nesplatenými kapitálovými záväzkami[36] (19 395 882 340 EUR) v zmysle nariadenia o fonde sa znížil z 8,21 % k 30. júnu 2010 na 7,7 % k 31. decembru 2010. Ku koncu roka 2010 boli zdroje fondu nižšie než cieľová suma. Na základe pravidiel vytvárania rezerv podľa nariadenia o garančnom fonde sa do predbežného rozpočtu na rok 2012 vložila suma 260 170 000 EUR. Táto suma sa z rozpočtu do fondu prevedie vo februári 2012. HODNOTENIE RIZÍK: HOSPODÁRSKA A FINANčNÁ SITUÁCIA TRETÍCH KRAJÍN S NAJVYššOU MIEROU RIZKOVEJ ANGAžOVANOSTI Ciele V predchádzajúcich oddieloch tejto správy sú uvedené informácie o kvantitatívnych aspektoch rizika, ktoré znáša rozpočet v súvislosti s tretími krajinami. Mala by sa však posúdiť aj kvalitatívna stránka rizík, ktoré závisia od druhu operácie a bonity dlžníkov (pozri vyššie uvedený oddiel 4.3). Metódy posudzovania rizík Posudzovanie rizík uvedené v PDÚK vychádza z informácií o hospodárskej a finančnej situácii, hodnotení a iných známych skutočností týkajúcich sa krajín, ktoré dostali zaručené úvery. V tomto posúdení nie sú zahrnuté odhady očakávaných strát a spätne získaných prostriedkov, ktoré sú očividne veľmi neisté. Ukazovatele rizikovosti krajín zahrnutých do tabuliek v PDÚK naznačujú vývoj rizika neplnenia. Analýza sa uvádza v oddiele 3 PDÚK, a to pre krajiny, ktoré v roku 2011 predstavujú pre rozpočet najvyššiu mieru úverového rizika a na ktoré sa vzťahuje najvyššia miera rizikovej angažovanosti (vrátane úverov MFA a Euratomu). [1] KOM(2011) 150 a SEC(2011) 371 tvoria predchádzajúcu správu o zárukách krytých rozpočtom k 30. júnu 2010. [2] Makrofinančná pomoc môže mať aj podobu grantov poskytnutých tretím krajinám. Viac informácií o MFA možno nájsť v správach Komisie KOM(2010) 513 a SEK(2010) 1117. [3] Nariadenie Rady (ES) č. 332/2002 z 18. februára 2002, ktorým sa zavádza systém strednodobej finančnej pomoci pre platobné bilancie členských štátov (Ú. v. ES L 53, 23.2.2002, s.1). [4] EFSM bol zriadený 11. mája 2010 na základe nariadenia Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010 (Ú. v. EÚ L 118, 12.5.2010, s. 1). Funguje podobným spôsobom ako nástroj platobnej bilancie, ale majú ho k dispozícii všetky členské štáty, t. j. aj členské štáty eurozóny. [5] Najaktuálnejšie ustanovené na obdobie od 1. februára 2007 do 31. októbra 2011 rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 633/2009/ES z 13. júla 2009 (Ú. v. EÚ L 190, 22.7.2009, s. 1) („rozhodnutie o mandáte EIB na poskytovanie vonkajších úverov“), ktorým sa nahrádza rozhodnutie Rady 2006/1016/ES z 19. decembra 2006. [6] Údaje týkajúce sa mandátov EIB sa uvádzajú v tabuľke A1 a odkazy na právne základy sa uvádzajú v tabuľke A4 v PDÚK. [7] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 z 25. mája 2009, ktorým sa zriaďuje Garančný fond pre vonkajšie opatrenia (kodifikované znenie), „nariadenie o garančnom fonde“ (Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 10). [8] Hoci sú vonkajšie riziká úhrnne kryté zárukami z rozpočtu EÚ, garančný fond slúži ako nástroj na ochranu rozpočtu EÚ pred rizikami nesplácania. Súhrnná správa o fungovaní fondu sa nachádza v dokumente KOM(2010) 418 a v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie [SEK(2010) 968]. [9] Pozri tabuľku A3a v PDÚK. [10] Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 388/2010/EÚ zo 7. júla 2010 o poskytnutí makrofinančnej pomoci Ukrajine (Ú. v. EÚ L 179, 14.7.2010, s.1). [11] Nariadenie Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010, ktorým sa zriaďuje európsky finančný stabilizačný mechanizmus (Ú. v. EÚ L 118, 12.5.2010, s. 1). [12] Článok 122 ods. 2 ZFEÚ predpokladá poskytnutie finančnej podpory členským štátom, ktoré majú ťažkosti spôsobené výnimočnými okolnosťami, ktoré členské štáty nedokážu ovplyvniť. [13] Hlavné prvky podmienenosti politiky boli zakotvené v rozhodnutí Rady 2010/320/EÚ z 10. mája 2010, ktorým sa Grécko vyzýva k posilneniu a prehĺbeniu fiškálneho dohľadu a ktorým sa upozorňuje, aby prijalo opatrenia na zníženie deficitu považované za nevyhnutné na odstránenie nadmerného deficitu (Ú. v. EÚ L 145, 11.6.2010, s. 6). Otázka podmienenosti sa podrobnejšie rozpracovala v memorande o porozumení, ktoré uzavreli grécke orgány a Komisia v mene členských štátov eurozóny. [14] Z čoho sa do marca 2011 poskytlo 38 miliárd EUR. [15] Z čoho sa do marca 2011 poskytlo 14,6 miliardy EUR. [16] Podľa článku 1 tretieho odseku nariadenia o garančnom fonde sa po pristúpení krajiny k Európskej únii prenáša riziko spojené s úvermi z fondu na rozpočet. [17] Na účely tohto výpočtu sa predpokladá, že nesplácané úvery nie sú splatné v predstihu, t. j. zohľadňujú sa iba splatné platby (pozri aj oddiel 2 PDÚK). [18] Predstavujúce sumy splatné v roku 2011 (z celkovej výšky nesplatených súm k 31. decembru 2010) a za predpokladu, že nesplácané úvery nie sú splatné v predstihu. Podrobnosti pozri v tabuľke A2 PDÚK. [19] Predstavujúce sumy splatné v roku 2011 (z celkovej výšky nesplatených súm k 31. decembru 2010) a za predpokladu, že nesplácané úvery nie sú splatné v predstihu. Podrobnosti pozri v tabuľke A2 PDÚK. [20] Čím je číslo hodnotenia vyššie, tým je kreditná schopnosť krajiny nižšia. Krajiny sa hodnotia na stupnici od nula do 185, pričom 185 predstavuje najvyššie riziko neplnenia. Daná krajina môže zlepšiť svoje hodnotenie, ale napriek tomu klesnúť v poradí, ak sa zlepší priemerné celkové hodnotenie všetkých hodnotených krajín. [21] Treba uviesť, že počas prvého polroka 2011 sa zvyšný strop znížil na 35 miliárd EUR v dôsledku nového programu preventívnej pomoci pre Rumunsko vo výške 1,4 miliardy EUR, o ktorom sa rozhodlo 27. mája 2011. [22] Pozri tlačovú správu o mimoriadnom zasadnutí Rady Ecofin 9. a 10. mája 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [23] Nariadenie Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010, ktorým sa zriaďuje európsky finančný stabilizačný mechanizmus (Ú. v. EÚ L 118, 12.5.2010, s. 1). [24] Prvá tranža vo výške 5 miliárd EUR sa vyplatila 12. januára 2011. Do júna 2011 sa vyplatilo 11,4 miliardy EUR. [25] Nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy sa spolurozhodovací postup stáva riadnym legislatívnym postupom. [26] Rozhodnutie Rady 2009/890/ES z 30. novembra 2009 o poskytnutí makrofinančnej pomoci Arménsku (úvery v maximálnej výške 65 miliónov EUR a granty vo výške do 35 miliónov EUR). [27] Rozhodnutie Rady 2009/892/ES z 30. novembra 2009 o poskytnutí makrofinančnej pomoci Srbsku (úverový nástroj v maximálnej výške 200 miliónov EUR). [28] Rozhodnutie Rady 2009/891/ES z 30. novembra 2009 o poskytnutí makrofinančnej pomoci Bosne a Hercegovine (úverový nástroj v maximálnej výške 100 miliónov EUR). [29] KOM(2010) 174 z 21. apríla 2010. [30] Táto suma sa skladá zo základného stropu s pevne stanovenou maximálnou sumou 25 800 miliónov EUR a doplnkového mandátu vo výške 2 000 miliónov EUR. [31] Pozri článok 12 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2007/436/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, 31.5.2000, s. 1 – 12). [32] Z fondu sa od jeho zavedenia v roku 1994 využila kumulovaná suma 478 miliónov EUR. [33] Ďalšie informácie sa uvádzajú v oddiele 1.4.3 PDÚK. [34] Celková suma spätne získaných prostriedkov prostredníctvom fondu od jeho zavedenia v roku 1994 dosiahla 576 miliónov EUR (vrátane sumy vyplatenej istiny a úrokov s pripočítaním sankčných úrokov za omeškané platby a vzniknutých kurzových ziskov a strát). [35] Celkové aktíva fondu znížené o vzniknuté záväzky (poplatky EIB a poplatky za audit). [36] Vrátane vzniknutých úrokov.