EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli26. 2. 2020 SWD(2020) 524 final PRACOVNÝ DOKUMENT ÚTVAROV KOMISIE Správa o krajine za rok 2020 – Slovensko Sprievodný dokument OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, EURÓPSKEJ RADE, RADE, EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKE A EUROSKUPINE Európsky semester 2020: Posúdenie pokroku dosiahnutého v oblasti štrukturálnych reforiem, predchádzania a nápravy makroekonomických nerovnováh a výsledky hĺbkových preskúmaní na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 {COM(2020) 150 final}



Zhrnutie 1.Hospodárska situácia a výhľad8 2.Pokrok dosiahnutý pri odporúčaniach pre jednotlivé krajiny 3.Reformné priority 3.1.Verejné financie a dane 3.2.Finančný sektor30 3.3.Trh práce, vzdelávanie a sociálne politiky 3.4.Konkurencieschopnosť, reformy a investície 3.5.Environmentálna udržateľnosť A.Tabuľka s prehľadom62 B.Analýza Komisie týkajúca sa udržateľnosti dlhovej služby a fiškálne riziká70 C.Štandardné tabuľky71 D.Investičné poradenstvo v súvislosti s Fondom na spravodlivú transformáciu na roky 2021 – 2027 pre Slovensko E.Pokrok pri dosahovaní cieľov udržateľného rozvoja (SDG) Odkazy84 ZOZNAM tabuliek 1.1.Kľúčové ekonomické ukazovatele – Slovensko 2.1.Tabuľka so zhrnutím posúdenia odporúčaní pre jednotlivé krajiny (CSR) za rok 201921

C.1.Ukazovatele finančného trhu71 C.2.Hlavné ukazovatele sociálneho prehľadu72 C.3.Ukazovatele trhu práce a vzdelávania73 C.4.Ukazovatele sociálneho začlenenia a zdravia74 C.5. Ukazovatele výkonnosti produktových trhov a politické ukazovatele75 C.6.Ekologický rast ZOZNAM grafov 1.1.Rast reálneho HDP a jeho zložky8 1.2.HDP na obyvateľa v štandarde kúpnej sily8 1.3.Vývoj produktivity práce a nedostatky (hrubá pridaná hodnota na odpracovanú hodinu v PPS)9 1.4.Rozčlenenie miery zmeny jednotkových nákladov práce10 1.5.Vývoj produktivity práce podľa regiónov10 1.6.Jednotkové náklady práce podľa sektorov11 1.7.Rozčlenenie čistej medzinárodnej investičnej pozície12 1.8.Zamestnanosť podľa odvetví, medziročná zmena12 1.9.Beveridgova krivka, 2000 – 2018 1.10.Regionálne rozdiely 1.11.Inflácia spotrebiteľských cien 1.12.Vývoj indexu cien nehnuteľností na bývanie a úvery PFI na kúpu bývania

2.1.Celkové viacročné vykonávanie odporúčaní pre jednotlivé krajiny za roky 2011 – 2019 (CSR) do dnešného dňa19 3.1.1.Zmeny v štruktúre daní na Slovensku a v EÚ v rozmedzí rokov 2008 až 2018 (v percentuálnych bodoch)24 3.1.2.Prijatie do nemocničnej starostlivosti pri diagnózach citlivých na ambulantnú starostlivosť, vekovo štandardizovaná miera na 100 000 obyvateľov29 3.2.1.Výstavba bytov a zníženie počtu obytných jednotiek32 3.2.2.Dlh domácností ako % HDP 3.3.1.Miera nezamestnanosti podľa okresov (september 2019) 3.3.2.Rodové rozdiely v zamestnanosti podľa vekovej skupiny, 2018 3.3.3.Úrovne rizika chudoby a sociálneho vylúčenia (AROPE) podľa vekových skupín 3.3.4.Osoby, ktoré predčasne ukončili školskú dochádzku, vek 18 – 24 rokov (%)42 3.4.1.Produktivita práce vo výrobe v porovnaní s trhovými službami 3.4.2.Vývoj v oblasti tvorby hrubého fixného kapitálu 3.4.3.Prílev priamych zahraničných investícií a repatriácia ziskov 3.4.4.Ukazovatele index regionálnej konkurencieschopnosti (RCI) 2019: porovnanie priemeru EÚ, Bratislavského kraja a Východného Slovenska ZOZNAM rámčekov 1.1.Automobilový priemysel 2.1.Fondy a programy EÚ riešia štrukturálne problémy a podporujú rast a konkurencieschopnosť na Slovensku 3.3.1.Monitorovanie výkonnosti vzhľadom na Európsky pilier sociálnych práv45 ZOZNAM MÁP

Príležitosti Slovenska na rast spočívajú v udržateľnejšom hospodárstve s vyššou pridanou hodnotou. Slovensko zaznamenalo v posledných desaťročiach značný hospodársky rast a dostihovalo priemer EÚ vďaka realizácii významných reforiem a štrukturálnych zmien. V nadväznosti na oslabovanie konvergencie smerom k priemeru EÚ sa hospodárstvo krajiny a jeho fiškálna udržateľnosť ocitajú tvárou v tvár pred dlhodobými výzvami, ako napríklad starnutie obyvateľstva, zmena klímy a digitálna transformácia. Zachovanie rastu produktivity, ktorý tvorí základ hospodárskej konvergencie Slovenska, si tak bude vyžadovať nepretržité štrukturálne reformy a cielené investície do infraštruktúry, výskumu a inovácií. Zlepšovanie kvality a inkluzívnosti systému vzdelávania a odbornej prípravy, znižovanie regionálnych rozdielov a zvyšovanie kvality verejných inštitúcií môžu Slovensku pomôcť ochrániť si svoju konkurencieschopnosť, posunúť sa nahor v hodnotovom reťazci a dosiahnuť väčšiu udržateľnosť. Inteligentná doprava a energetika krajiny, ktoré by boli charakterizované nízkymi emisiami uhlíka, môžu prispieť k ekologizácii hospodárstva (). Silný hospodársky rozmach posledných rokov momentálne slabne a nahrádza ho pomalší rast. Po tom, ako slovenské hospodárstvo zaznamenalo v roku 2018 rast o 4,0 %, sa odhaduje, že v roku 2019 narástlo o 2,3 % a že v rokoch 2020 a 2021 bude rásť podobným tempom. V situácii rekordne nízkej nezamestnanosti a rastúcich miezd budú ďalej rásť aj príjmy domácností a súkromná spotreba. Po menej dynamických výsledkoch v roku 2019, ktoré boli spôsobené slabším dopytom a výrobnými zmenami v automobilovom priemysle, ktorý je kľúčovou súčasťou slovenského hospodárstva, je pravdepodobné, že obchod sa opäť zotaví. Pokrok Slovenska pri dobiehaní priemeru EÚ sa spomalil. Po období rýchleho zbližovania po pristúpení krajiny k EÚ sa HDP na obyvateľa v štandarde kúpnej sily pohybuje od roku 2010 na úrovni 72 % až 77 % priemeru EÚ. Tempo dobiehania priemeru EÚ v krajine v súčasnosti zaostáva za tempom, ktoré zaznamenávajú partneri v regióne strednej a východnej Európy. Súvisí to čiastočne s pretrvávaním nedostatkov v oblasti produktivity práce oproti priemeru EÚ. Prispelo k tomu pravdepodobne aj suboptimálne využívanie dostupných finančných prostriedkov EÚ na Slovensku. Medzi hlavným mestom Slovenska a jeho ďalšími regiónmi okrem toho stále existuje značná rozvojová medzera. Tento problém by mohlo pomôcť vyriešiť, ak by sa zlepšila kľúčová infraštruktúra a verejné služby a posilnili prepojenia miest s vidiekom. Stratégie a reformy sú na Slovensku pomerne jasne formulované a účinné na papieri, no ich implementácia je naďalej často slabá. Situácia na trhu práce sa ďalej zlepšuje a mzdy rýchlo rastú. Rast zamestnanosti spôsobil, že miera nezamestnanosti je aktuálne na rekordne nízkej úrovni. Nedostatok pracovníkov spôsobil, že dochádza k výraznému zvyšovaniu miezd a náklady práce teraz rastú rýchlejšie než produktivita. Hoci rast miezd pomohol zlepšiť životnú úroveň, v niektorých odvetviach to môže mať negatívny vplyv na konkurencieschopnosť, ak tomuto rastu nebudú sekundovať investície, inovácie a rozvoj lepších zručností, ktoré zodpovedajú budúcim potrebám trhu práce. Za pozitívnymi všeobecnými trendmi sa skrývajú výrazné rodové rozdiely v zamestnanosti a platoch, ako aj regionálne rozdiely, ktoré majú vplyv najmä na marginalizované rómske komunity. Dlhodobá nezamestnanosť vo všeobecnosti klesá, no stále je vysoká v prípade mladých ľudí a vo východných regiónoch. Domácnosti sú čoraz viac zadlžené, čo by mohlo potenciálne ohroziť finančnú stabilitu. Dlh domácností dosiahol v druhom štvrťroku 2019 rekordne vysokú úroveň 42,8 % HDP, a to v dôsledku rastúcich cien nehnuteľností a následne i vyšších hypoték. Ceny nehnuteľností na bývanie budú podľa očakávaní ďalej rásť rýchlejším tempom než disponibilné príjmy, čím dôjde k zníženiu ich cenovej dostupnosti. Napriek nárastu aktivity v oblasti výstavby pokračuje v dôsledku obmedzení na strane ponuky ďalšie zvyšovanie cien, čo je čiastočne spôsobené zdĺhavými postupmi získavania stavebných povolení. Infláciu cien nehnuteľností na bývanie by mohli zmierniť ďalšie opatrenia, ktoré by boli zamerané na zvýšenie ponuky bývania a rozvoj trhu s nájomným bývaním a nájomnými bytmi vo verejnom vlastníctve. Vďaka lepším spojeniam verejnej dopravy by sa znížil dopyt po bývaní vo väčších mestách. V mnohých oblastiach politiky sú potrebné investície. Modernizácia siete nemocníc môže prispieť k ďalšiemu zlepšovaniu výsledkov v oblasti zdravotníctva. Rozširovanie pokrytia širokopásmovým prístupom a zvyšovanie jeho rýchlosti umožní lepší a rovnaký prístup k internetu. Renováciou energeticky slabo účinných budov a rozšírením možností verejnej dopravy by sa hospodárstvo mohlo prepracovať k environmentálne udržateľnejšiemu smerovaniu. Všeobecnejšie povedané, pre priaznivejšie investičné prostredie je zároveň dôležité podporovať aj dobrú správu vecí verejných a kvalitné podnikateľské prostredie. Slovensko dosiahlo obmedzený () pokrok pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny z roku 2019. K určitému pokroku došlo v týchto oblastiach: ·zefektívňovanie justičného systému; ·uplatňovanie kvalitatívnych kritérií a kritérií nákladov na životný cyklus vo verejnom obstarávaní; K obmedzenému pokroku došlo v týchto oblastiach: ·ochrana dlhodobej fiškálnej udržateľnosti zdravotníctva a dôchodkového systému; ·zlepšovanie kvality a inkluzívnosti vzdelávania; ·zlepšovanie prístupu k cenovo dostupnej a kvalitnej starostlivosti o deti a dlhodobej starostlivosti; ·podpora integrácie znevýhodnených skupín, najmä rómskych občanov; ·zameranie sa na hospodársku politiku súvisiacu s investíciami; ·odhaľovanie a stíhanie korupcie.

Sociálny prehľad, o ktorý sa opiera Európsky pilier sociálnych práv, poukazuje v prípade Slovenska na určité výzvy. Rodové rozdiely v zamestnanosti sú vysoké a naďalej rastú, čo znamená, že ženy v reprodukčnom veku majú nižšiu mieru ekonomickej aktivity. Slovensko sa snaží riešiť túto otázku úpravou dávok počas rodičovskej dovolenky. Hoci je blízko priemeru, podiel osôb, ktoré predčasne ukončili vzdelávanie a odbornú prípravu, sa v posledných rokoch výrazne zvýšil a medzi rómskymi obyvateľmi je veľmi vysoký. Inkluzívnosť vzdelávania je naďalej výzvou najmä pre rómske deti a deti s osobitnými vzdelávacími potrebami. Pozitívom však je, že príjmová nerovnosť a podiel obyvateľov ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením sú naďalej na nízkej úrovni. Pokiaľ ide o pokrok pri dosahovaní národných cieľov stratégie Európa 2020, na základe doposiaľ dostupných údajov Slovensko v súčasnosti spĺňa, alebo je na dobrej ceste k splneniu cieľov v oblasti miery zamestnanosti, emisií skleníkových plynov a znižovania počtu osôb ohrozených chudobou a sociálnym vylúčením. Na to, aby sa dosiahol cieľ v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov, by bolo potrebné urýchlene prijať ďalšie opatrenia. Pokiaľ ide o ciele v oblasti energetickej efektívnosti, zatiaľ čo cieľ v oblasti spotreby primárnych zdrojov energie je na dosah, Slovensko pravdepodobne nesplní svoj cieľ v oblasti konečnej spotreby energie. Zdá sa, že ciele v oblasti intenzity výskumu a vývoja a terciárneho vzdelávania neboli splnené, no v prípade terciárneho vzdelávania sa Slovensko k ich splneniu jednoznačne blíži. Hoci je počet žiakov a študentov, ktorí predčasne ukončili školskú dochádzku, stále v medziach cieľovej hodnoty, ich počet sa zvyšuje, z čoho vyplýva, že výsledky Slovenska sa v tejto oblasti stále zhoršujú. Hoci Slovensko dosiahlo pokrok smerom k splneniu cieľov udržateľného rozvoja (SDG), určité problémy pretrvávajú. Slovensko dosahuje v porovnaní s priemerom EÚ lepšie výsledky v oblasti viacerých sociálnych SDG vrátane znižovania chudoby (SDG1) a nerovností (SDG10). Pokrok bol dosiahnutý aj v oblasti dobrého zdravia a blahobytu ľudí (SDG3) a kvalitného vzdelania (SDG4), hoci Slovensko v týchto ukazovateľoch zaostáva za priemerom EÚ. Na udržateľný rozvoj Slovenska majú však negatívny vplyv environmentálne tlaky a meniaca sa klíma, pričom v oblasti spotreby energie s nízkymi emisiami a produktivity zdrojov došlo k menej priaznivému vývoju. Slovensko preto stále čelí problémom v oblasti posilňovania opatrení v oblasti klímy (SDG13), cenovo dostupnej a čistej energie (SDG7) a zodpovednejšej spotreby a výroby (SDG12) (). V tejto správe sa analyzujú nasledujúce kľúčové štrukturálne otázky, ktorými sa poukazuje na osobitné výzvy pre slovenské hospodárstvo: ·V prostredí viacerých rizík dochádza len k pomalému zlepšovaniu verejných financií a súčasnému rýchlemu rastu výdavkov. Príjmy profitovali zo solídneho rastu zamestnanosti a zlepšeného výberu dane z pridanej hodnoty, hoci výpadky príjmov z DPH sú stále vysoké. Dane z nehnuteľností, spotreby a environmentálne dane stále zohrávajú len obmedzenú úlohu. Vďaka digitálnym službám sa má dosiahnuť zefektívnenie daňovej správy, pričom v dôsledku preskúmaní výdavkov dochádza k postupnému zlepšovaniu rozdeľovania zdrojov. ·Starnutie obyvateľstva, nedávne dôchodkové reformy a systém zdravotnej starostlivosti sú oblasti, s ktorými sa spája riziko ohrozenia dlhodobej udržateľnosti verejných financií. Obyvateľstvo má podľa prognóz rýchlo starnúť v dôsledku zvyšovania strednej dĺžky života a nízkej plodnosti. Nedávne reformy, ktorými sa ohraničil vek odchodu do dôchodku a zvýšil minimálny dôchodok, znamenajú vyššie strednodobé a dlhodobé verejné výdavky. Nadmerné využívanie nemocničnej starostlivosti znižuje efektívnosť zdravotníctva, no komplexná reforma zameraná na modernizáciu siete nemocníc bola pozastavená. Efektívnosť systému zdravotnej starostlivosti však pomohlo zlepšiť niekoľko opatrení. ·Sektor bankovníctva je naďalej celkovo zdravý a dostatočne kapitalizovaný, no výzvami preň budú rastúce ceny bývania a zadlženosť domácností. Banky sú naďalej ziskové, no v dôsledku nízkych úrokových sadzieb sa znížili ich ziskové marže a nedávne zdvojnásobenie bankového odvodu ešte viac negatívne ovplyvní ich ziskovosť. Ceny nehnuteľností na bývanie ďalej rastú, čo má za následok miernu, no zvyšujúcu sa mieru nadhodnotenia nehnuteľností, klesajúcu cenovú dostupnosť bývania a rastúcu zadlženosť domácností. Makroprudenciálne opatrenia prispeli k spomaleniu rastu zadlženosti. Ďalšie opatrenia v rôznych oblastiach môžu pomôcť nastoliť rovnováhu ponuky a dopytu v oblasti bývania, znížiť zadlženosť domácností a zredukovať finančné riziká. ·Účinnosť rámca boja proti praniu špinavých peňazí si vyžaduje zlepšenie. Napriek ambicióznym plánom zameraným na posilňovanie prevencie, vyšetrovania a stíhania prípadov prania špinavých peňazí je chápanie týchto rizík stále nízke. Účinnosť dohľadu v tejto oblasti znižujú obmedzené ľudské zdroje a nedostatočná odborná príprava. Pri krokoch, ktoré boli prijaté v rámci akčného plánu vlády, ešte neboli špecifikované nástroje potrebné na to, aby sa dali účinne identifikovať a stíhať prípady prania špinavých peňazí a konfiškovať príslušné aktíva. ·Slovensko disponuje silným pracovným trhom, no pretrvávajú tu štrukturálne nedostatky a rozdiely. Miera zamestnanosti krajiny dosiahla rekordne vysokú úroveň 73,3 %. Počet žien, ktoré pracujú alebo si prácu hľadajú, sa postupne zvyšuje, no stále existujú značné rodové rozdiely v oblasti zamestnanosti i miezd. Dlhodobá nezamestnanosť klesá, no stále vysoká najmä vo východných regiónoch, čo je spôsobené aj nedostatkom integrovaných služieb zamestnanosti a sociálnych služieb pre zraniteľné skupiny, ktoré sú najviac vzdialené od trhu práce. Podiel osôb ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením je nízky, no určité skupiny a regióny sú obzvlášť zraniteľné. ·Ukazuje sa, že je náročné prerušiť pretrvávajúci cyklus chudoby, pričom prístup občanov k sociálnym a základným službám je nerovnomerný. Veľká časť rómskeho obyvateľstva žije v chudobe alebo v biednych bytových podmienkach a ich prístup k sociálnym a základným službám sťažuje chýbajúca infraštruktúra. Chudoba detí, najmä v rómskych komunitách, je jedným z hlavných dôvodov toho, že sú deti umiestňovaní do štátnej starostlivosti v rodinnom prostredí. V oblasti formálnej dlhodobej starostlivosti prevládajú aj naďalej rezidenčné zariadenia a proces deinštitucionalizácie starostlivosti o osoby so zdravotným postihnutím napreduje pomaly. Existuje nedostatok finančných zdrojov a neexistuje jasný a integrovaný prístup k rastúcemu dopytu po zdravotnej starostlivosti a sociálnym službám v dlhodobej starostlivosti. Prístup ku kvalitnej zdravotnej starostlivosti, najmä v oblasti primárnej starostlivosti, je naďalej pomerne slabý a nerovnomerný. ·Nízka kvalita systému vzdelávania a odbornej prípravy a nerovnosti v ňom bránia krajine v tom, aby dosiahla svoj hospodársky potenciál. V oblasti základných zručností dosahujú študenti aj naďalej slabé výsledky a pretrvávajú výrazné vzdelanostné nerovnosti, pričom na výsledky v oblasti vzdelania a zamestnanosti má značný vplyv sociálno-ekonomické zázemie. Investície do vzdelávania a odbornej prípravy sú aj naďalej nedostatočné, čo má vplyv na výsledky v oblasti vzdelávania na všetkých jeho úrovniach vrátane odborného a celoživotného vzdelávania. Napriek ďalšiemu zvyšovaniu platov učiteľov je povolanie učiteľa stále neatraktívne a učiteľov je nedostatok. Nízka inkluzívnosť vzdelávania prispieva aj k cyklu chudoby, ktorý bol zaznamenaný v určitých častiach krajiny. Ide o veľkú výzvu najmä v prípade rómskej menšiny, čo je spôsobené najmä pretrvávajúcim nedostatkom systémových opatrení zameraných na zlepšenie inklúzie rómskych detí. Povinný vek začatia predškolskej dochádzky sa od roku 2021 zníži, čo znamená, že vzdelávanie a starostlivosť v ranom detstve budú musieť byť prístupnejšie, kvalitnejšie a inkluzívnejšie. Keďže kvalita vysokoškolského vzdelávania je naďalej nízka, boli prijaté reformné opatrenia systému zabezpečovania kvality. ·Ak sa zabezpečí vhodnosť regulačného rámca a zlepší situácia v oblasti výskumu a vývoja, digitálna transformácia by mohla krajine ponúknuť značné príležitosti. Prípadné budúce technologické zmeny budú mať s veľkou pravdepodobnosťou vplyv na hospodárstvo Slovenska viac než v prípade iných krajín. Napriek tomu sú však verejné i súkromné investície do výskumu a vývoja stále nízke. Nízka kvalita verejného výskumu a obmedzená spolupráca s podnikmi, ktorú možno čiastočne vysvetliť neefektívnosťou vyplývajúcou z roztriešteného systému správy a riadenia, obmedzuje rozvoj a spoločné využívanie vedomostí a zručností. ·Podnikateľské prostredie sa pomaly zhoršuje tak v medzinárodných rebríčkoch, ako aj podľa vnímania miestnych podnikateľov. Popri špecifických nedostatkoch, ako napríklad zdĺhavé procesy získavania stavebných povolení a riešenia platobnej neschopnosti, môžu prílev investícií sťažovať aj časté zmeny regulačného rámca a ich nízka predvídateľnosť. Pozitívnejším zistením je, že záujem verejných obstarávateľov o väčšiu mieru využívania kvalitatívnych kritérií a kritérií nákladov na životný cyklus pri verejnom obstarávaní stúpa, hoci zásadné zlepšenia sa v praxi ešte neprejavili. ·Celková účinnosť verejných inštitúcií a verejnej správy je na Slovensku stále nízka. Napriek reformnému úsiliu sa slovenská verejná správa vyznačuje oproti iným krajinám EÚ podpriemernými výsledkami. Nedostatky existujú najmä v oblasti koordinácie tvorby politiky, koncipovania právnych predpisov a zabezpečovania vysokej výkonnosti štátnej služby, riadenia ľudských zdrojov a poskytovania služieb. Digitalizácia verejných služieb napreduje, no miera ich využívania je stále nízka. Napriek určitému pokroku čelí súdnictvo v oblasti celkovej integrity naďalej špecifickým problémom. Naliehavou výzvou sa navyše stalo stíhanie prípadov korupcie na vysokej úrovni, no zdá sa, že úsilie o zlepšenie rámca na predchádzanie korupcii a uskutočnenie plánovaných reforiem je nedostatočné. ·Environmentálne tlaky a výzvy majú na udržateľný rast Slovenska negatívny vplyv. Klimatická transformácia si vyžaduje zintenzívnenie úsilia a cielené investície, z čoho vyplýva potreba prijať významné hospodárske a sociálne rozhodnutia. V súčasnosti plánované investície a finančné prostriedky určené na zmierňovanie zmeny klímy a prispôsobenie sa jej nemusia postačovať, pričom obzvlášť nedostatočne rozvinuté sú najmä súkromné financie a kapitálové trhy. Prioritou zostáva investovanie do zvyšovania energetickej efektívnosti budov. Priaznivejšie prostredie by mohlo pomôcť zvýšiť podiel energie z obnoviteľných zdrojov na dodávke energie. Vážnym problémom pre zdravie obyvateľstva je znečistenie ovzdušia zo spaľovania tuhých palív a nárast emisií z dopravy. Slovensko sa navyše musí prispôsobiť zmene klímy, a to tak, že začne riešiť rastúce riziká a počítať s nimi. Dosiahnuť v oblasti využívania prírodných zdrojov väčšiu udržateľnosť by pomohol aj prechod k obehovejšiemu hospodárstvu. Návrh Komisie týkajúci sa Mechanizmu spravodlivej transformácie v rámci ďalšieho viacročného finančného rámca na roky 2021 – 2027 zahŕňa Fond na spravodlivú transformáciu, ktorý je špecializovaným programom pre spravodlivú transformáciu v rámci programu InvestEU, a nový úverový nástroj verejného sektora zriadený v spolupráci s Európskou investičnou bankou. Jeho cieľom je zabezpečiť, aby bol prechod na klimatickú neutralitu v EÚ spravodlivý, a dosiahnuť sa to má tak, že regiónom Slovenska najviac postihnutým touto zmenou sa pomôže riešiť súvisiace sociálne a hospodárske dôsledky. Kľúčové priority podpory z Fondu na spravodlivú transformáciu sú identifikované v prílohe D, ktorá vychádza z analýzy výziev v oblasti transformácie uvedených v tejto správe. Vývoj hospodárskeho rastu Silnú hospodársku expanziu zaznamenanú v posledných rokoch vystriedal pomalší rast. Slovensko zaznamenalo po hospodárskej kríze z roku 2009 pôsobivý hospodársky rast. Po tom, ako krajina zaznamenala v roku 2018 hospodársky rast (merané reálnym HDP) na úrovni 4,0 %, sa táto úroveň v roku 2019 podľa odhadov výrazne znížila na 2,3 % (graf 1.1). Príčinou bol hlavne nižší čistý vývoz, ktorý bol spôsobený tak nižším zahraničným dopytom, ako aj dočasnými domácimi faktormi, ako napríklad zmeny a meškania vo výrobe v rozsiahlom a na vývoz orientovanom automobilovom priemysle. Domáci dopyt je napriek tomu výrazný a súkromnú spotrebu podporuje aj rekordne nízka nezamestnanosť a silný nárast miezd. Odhaduje sa, že investičná aktivita sa po silnom raste v predchádzajúcich rokoch v roku 2019 oslabila. Graf 1.1:Rast reálneho HDP a jeho zložky Zdroj: Eurostat, prognóza Európskej komisie zo zimy 2020

V dôsledku obnovenia intenzity vývozu a zvoľnenia domáceho dopytu má hospodárstvo krajiny v roku 2020 zaznamenať rast na úrovni 2,2 % a v roku 2021 na úrovni 2,6 %. Podľa prognózy Komisie zo zimy sa rast súkromnej spotreby pravdepodobne mierne spomalí, pretože dochádza k spomaľovaniu miery vytvárania pracovných miest i k spomaľovaniu rastu reálnych miezd. Očakáva sa, že vývoz i obchodná bilancia sa v rokoch 2020 – 2021 pomaly zotavia. Nové výrobné kapacity a konkurencieschopný sektor vývozu pomáhajú Slovensku opäť získavať podiel na trhu. Konvergencia smerom k priemeru EÚ sa za posledné desaťročie spomalila, hoci v roku 2018 došlo k jej miernemu nárastu. HDP na obyvateľa, meraný na základe štandardov kúpnej sily, sa od roku 2010 pohyboval na úrovni od 72 % do 77 % priemeru EÚ, čo približne zodpovedalo hrubému národnému dôchodku na obyvateľa (graf 1.2). Reálny HDP na obyvateľa presiahol v rokoch 2010 až 2018 priemer EÚ kumulatívne o viac než 13,2 percentuálneho bodu, čo je výrazne menej než 50,1 percentuálneho bodu v rokoch 2000 – 2010. Vďaka pomerne rýchlemu hospodárskemu rastu Slovenska, ktorý znásobuje mierna inflácia, však môže dôjsť k obnoveniu konvergencie. Graf 1.2: HDP na obyvateľa v štandarde kúpnej sily Zdroj: AMECO Potenciálny rast Hospodársky rast je aktuálne pod úrovňou svojho potenciálu. Nedávna investičná aktivita stimulovala potenciálny rast súbežne s rastom skutočného HDP. Pomalší domáci a zahraničný dopyt však dotlačili zložku cyklického rastu do záporných čísiel. Celkovo je hospodársky rast následkom štrukturálneho rastu. V dôsledku toho pravdepodobne dôjde k spomaleniu doteraz zaznamenaného vysokého rastu miezd. Očakáva sa, že v strednodobom horizonte sa hospodársky rast vráti na úroveň svojho potenciálu. Potenciálny rast si v nadchádzajúcich niekoľkých rokoch podľa predpokladov zachová stabilné tempo na úrovni takmer 3 %. Stimuluje ho najmä rast celkovej produktivity faktorov a akumulácia kapitálu. Ďalšie prehlbovanie základného imania a investovanie do nehmotného kapitálu a technológií s vysokou pridanou hodnotou môže krajine pomôcť pri diverzifikácii hospodárstva, posilňovaní jeho odolnosti a udržiavaní či dokonca zvyšovaní potenciálneho rastu. V dlhodobom horizonte však pravdepodobne dôjde k situácii, keď bude mať na potenciálny rast negatívny vplyv situácia na trhu práce: z demografickej projekcie vyplýva, že do roku 2050 pravdepodobne dôjde k 12-percentnému zníženiu počtu obyvateľov v produktívnom veku, čo je jeden z najnepriaznivejších ukazovateľov v EÚ. Navyše sa prejavuje trend smerujúci k nižšiemu počtu odpracovaných hodín na osobu. Aktuálne tieto trendy stále vo veľkej miere kompenzuje rastúca miera zamestnanosti, ktorá v treťom štvrťroku 2019 dosiahla 73,3 % (medziročný nárast o 1,2 percentuálneho bodu). Dlhodobý potenciálny rast Slovenska budú určovať transformačné zmeny, ako napríklad automatizácia a ekologická transformácia, ako aj schopnosť krajiny reagovať na ne. Produktivita Graf 1.3:Vývoj produktivity práce a nedostatky (hrubá pridaná hodnota na odpracovanú hodinu v PPS) Zdroj: Eurostat Na zachovanie rastu produktivity – ktorý je základom rýchlej hospodárskej konvergencie Slovenska – bude potrebné vynakladať nepretržité úsilie. Celková produktivita faktorov rástla na Slovensku v rozmedzí rokov 1996 – 2018 ročne v priemere o 2,1 %, pričom v EÚ to bolo len 0,7 %. Rast produktivity práce (graf 1.3) bol podobne pôsobivý a rozdiel v produktivite oproti priemeru EÚ sa od roku 2000 výrazne znížil, hoci od roku 2009 nie až tak markantne. Hospodársky rast bol založený na priemyselnej špecializácii – ktorá sa dosiahla za pomoci priamych zahraničných investícií – a atraktívnych nákladoch práce. V roku 2018 predstavovala výroba 20 % HDP, pričom v EÚ to bolo 14,6 %. Keďže niektoré z týchto odvetví, ako napríklad automobilový priemysel, stoja pred rozsiahlymi štrukturálnymi zmenami globálneho charakteru a keďže domáce jednotkové náklady práce stúpajú, ďalšia konvergencia bude závisieť od schopnosti krajiny ďalej zvyšovať konkurencieschopnosť a produktivitu – napríklad tak, že sa prehĺbia zásoby kapitálu, vyrieši nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami a zlepší situácia v oblasti vzdelávania (pozri oddiel 3.3). Tempo rastu miezd je rýchlejšie než tempo rastu produktivity práce, v dôsledku čoho dochádza k rastu jednotkových nákladov práce. Nominálne jednotkové náklady práce vzrástli v roku 2017 o 4,5 %, v roku 2018 o 3,5 % a v roku 2019 odhadom o 5,2 % (graf 1.4). Dôvodom tohto rastu je nárast odmien za prácu a predpokladá sa, že v roku 2019 dosiahne svoju najvyššiu hodnotu od finančnej krízy, konkrétne 7,7 %. Výraznou mierou k tomu síce prispel vysoký nárast miezd vo verejnom sektore, no hlavnou príčinou tohto vývoja je prehrievajúci sa pracovný trh a nedostatok pracovnej sily zaznamenaný v niekoľkých odvetviach. Možno očakávať, že súbežne s celkovým hospodárskym rastom sa bude spomaľovať aj rast miezd, takže tlaky by sa v nadchádzajúcich rokoch mohli zmierniť. Graf 1.4:Rozčlenenie miery zmeny jednotkových nákladov práce Zdroj: AMECO Produktivita všetkých slovenských regiónov postupne dobieha priemer EÚ, no rozdiel medzi hlavným mestom a ostatnými časťami krajiny je naďalej markantný. V roku 2017 predstavovala reálna hrubá pridaná hodnota na pracovníka v Bratislave 50 500 EUR, pričom priemer celej krajiny bol 35 400 EUR. Všetky regióny Slovenska vykazujú v oblasti rastu podobný trend, no výkonnosť Bratislavy je vždy výrazne nad celoštátnym priemerom. Dôvodom je, že Bratislava má celkovo lepšiu infraštruktúru, vykazuje vyššiu efektívnosť na trhu práce, lepšiu schopnosť prilákať viac kvalifikovaných pracovníkov a spoločnosti s vyššou pridanou hodnotou a konkurencieschopnejší ekosystém v oblasti inovácií (graf 1.5). Graf 1.5:Vývoj produktivity práce podľa regiónov Zdroj: Eurostat, výpočty Európskej komisie Spotreba domácností Solídny rast reálneho disponibilného príjmu domácností podporuje silnú súkromnú spotrebu. Po viacerých rokoch výrazného rastu zamestnanosti sa miera vytvárania pracovných miest v roku 2019 spomalila a v rokoch 2020 – 2021 pravdepodobne dôjde k jej ďalšiemu zmierneniu. Hoci sa očakáva, že pozitívny vplyv tvorby pracovných miest na disponibilný príjem domácností sa zoslabí, výrazný rast miezd by mal aj naďalej podporovať zisky a príjmy. Celkovo sa predpokladá, že spotreba domácností bude rásť tempom výrazne nad 2 % v reálnom vyjadrení, v dôsledku čoho sa miera úspor domácností ustáli na úrovni takmer 10 %. Investície Rast investícií má podľa očakávaní pokračovať, pričom prominentnejšími sa stanú verejné investície. Celkové investície sa od roku 2015 vrátili na úroveň spred krízy a dokonca ju prevýšili. Rast investícií bol v roku 2019 podľa odhadov utlmený v dôsledku miernejšieho hospodárskeho výhľadu a v nadväznosti na rozsiahle súkromné investície v roku 2018, ktoré boli spojené s výstavbou nového automobilového závodu. Očakáva sa, že investície budú v nadchádzajúcich rokoch rásť podobným tempom. Verejné investície majú v strednodobom horizonte začať zohrávať prominentnejšiu úlohu vďaka niekoľkým významným verejným investičným projektom a z dôvodu blížiaceho sa konca programového obdobia na financovanie z prostriedkov EÚ. Výkonnosť obchodu a konkurencieschopnosť Zahraničný obchod sa po menej dynamických výsledkoch z roku 2019 pravdepodobne zotaví. Slovensko je citlivé na obchodné prostredie, pretože ide o malé a veľmi otvorené hospodárstvo: V roku 2018 pripadalo na vývoz 93,6 % HDP (EÚ: 46,2 %) a na dovoz 92,9 % HDP (EÚ: 42,7 %). Vývoz bol v roku 2019 ovplyvnený klesajúcim zahraničným dopytom zo strany kľúčových obchodných partnerov EÚ, najmä Nemecka, ktoré je najväčším obchodným partnerom Slovenska a na ktoré v roku 2018 pripadalo 22 % slovenského vývozu. Toto spomalenie prehĺbili dočasné domáce výrobné faktory (pozri ďalej). V nadväznosti na postupné vytrácanie sa týchto faktorov sa vývoz pravdepodobne postupne zotaví. Keďže na dovoz malo toto spomalenie menší vplyv, obchodná bilancia sa v roku 2019 podľa očakávaní dostane do záporných čísiel, no v roku 2021 by mal byť opäť zaznamenaný prebytok. Pozitívny vplyv nových investícií na vývoznú kapacitu a obchodnú výkonnosť Slovenska sa podľa očakávaní prejaví v rokoch 2020 – 2021. To by malo viesť k zvýšeniu podielu na vývoznom trhu po tom, ako v roku 2019 dôjde podľa očakávaní k jeho miernemu poklesu. Neistota na globálnych obchodných trhoch by však mala tento výhľad zmierniť. Hnacou silou hospodárskych výsledkov Slovenska je automobilový priemysel. Toto odvetvie predstavuje približne štvrtinu celkového vývozu a takmer tretinu, ak sa zaráta aj automobilové príslušenstvo. V roku 2018 pripadali na automobilový priemysel viac než dve tretiny rastu vývozu. V roku 2019 zaznamenalo toto odvetvie oveľa menšiu dynamiku, čo negatívne zapôsobilo na rast vývozu. V druhom štvrťroku 2019 vývoz klesol prudšie než zahraničný dopyt. Tento pokles možno vysvetliť dočasnými domácimi faktormi, ktoré však podľa očakávaní postupne zaniknú. Patria medzi ne: a) zmeny vo výrobných linkách s cieľom reagovať na meniace sa preferencie spotrebiteľov a dosiahnuť súlad s novými emisnými normami; a b) dlhší čas, než sa očakávalo, pre nábeh určitých výrobných kapacít. Automobilový priemysel sa vo všeobecnosti nachádza na kritickom rázcestí, pričom budúcu výrobu a vývoz Slovenska (rámček 1.1) môže výrazne ovplyvniť prechod na alternatívne spôsoby pohonu. Je dôležité, aby sa Slovensko na túto výzvu pripravilo.

Vyvážajúce sektory si aj napriek zhoršovaniu reálneho efektívneho výmenného kurzu relatívne dobre zachovali svoju cenovú konkurencieschopnosť. Reálny efektívny výmenný kurz založený na jednotkových nákladoch práce zaznamenal oslabenie hlavne z dôvodu nárastu nákladov práce, pričom priemerné nominálne mzdy sa zvýšili v kontexte rekordne nízkej nezamestnanosti a zvýšenej inflácie. Náklady práce majú ďalej rásť, no ich rast bude v strednodobom horizonte pravdepodobne zmierňovať očakávané spomalenie hospodárskeho rastu. Podobný obraz možno pozorovať aj v prípade reálneho efektívneho výmenného kurzu založeného na indexe spotrebiteľských cien. V oblasti vývozu bol však zaznamenaný menší vplyv, pretože rast produktivity v odvetviach orientovaných na vývoz vo všeobecnosti vykompenzoval nárast odmeňovania zamestnancov (graf 1.6). Výsledky Slovenska v oblasti vývozu tak boli v skutočnosti relatívne dobre izolované od priemerného rastu jednotkových nákladov práce, ktorý bol najvýraznejší v oblasti trhových služieb. Nárast jednotkových nákladov práce možno vysvetliť nízkym rastom produktivity, a to aj napriek miernemu rastu miezd v tomto sektore (pozri ďalej). Graf 1.6:Jednotkové náklady práce podľa sektorov Zdroj: Eurostat, výpočty Európskej komisie Zahraničná pozícia V dôsledku stabilného prílevu priamych zahraničných investícií došlo k vzniku rozsiahlej zápornej čistej medzinárodnej investičnej pozície. Čistý stav prichádzajúcich priamych zahraničných investícií ako podiel na HDP zostane v roku 2019 podľa predpokladov vo všeobecnosti stabilný na úrovni –51,1 % (graf 1.7). Do veľkej miery sa tak podieľa na pomerne vysokej zápornej čistej medzinárodnej investičnej pozícii krajiny, ktorá sa v roku 2019 podľa odhadov mierne zlepšila na –65,7 % (). Keďže priame zahraničné investície sú bezpečnejšou a stabilnejšou formou investičného nástroja, pretože nemôžu zlyhať, takáto čistá medzinárodná investičná pozícia je preto do veľkej miery bezproblémová. Ak nepočítame nástroje, ktoré nemôžu zlyhať, čisté zahraničné záväzky majú v roku 2019 podľa odhadov predstavovať len –15,6 % HDP, čo je mierne zhoršenie počas posledného desaťročia. Celkovo sa predpokladá, že vysoký rast nominálneho HDP povedie v nadchádzajúcich rokoch k miernemu zlepšeniu zahraničnej pozície. Graf 1.7:Rozčlenenie čistej medzinárodnej investičnej pozície Zdroj: Eurostat Saldo bežného účtu podľa očakávaní zotrvá v deficite. Odhaduje sa, že v roku 2019 bolo na úrovni –2,4 %, resp. na úrovni –0,6 % v cyklicky upravenom vyjadrení, čo je iba mierne pod úrovňou –0,2 %, ako je vysvetlená základnými ukazovateľmi. Je to výsledkom odlevu dividend, ktoré vyplývajú z veľkého objemu priamych zahraničných investícií. Očakáva sa, že v dôsledku slabého vývozu v roku 2019 dôjde k zhoršeniu negatívneho príspevku bilancie príjmov k bežnému účtu, hoci len dočasne. Zároveň sa očakáva, že zlepšovanie obchodnej bilancie – aj v dôsledku nárastu počtu výrobných zariadení – povedie v strednodobom horizonte k zmierneniu deficitu bežného účtu. Trh práce a sociálna situácia Zamestnanosť sa naďalej zvyšovala, najmä v dôsledku zlepšovania v sektoroch služieb a stavebníctva. V treťom štvrťroku 2019 dosiahla zamestnanosť osôb vo veku 20 – 64 rokov 73,3 % (medziročná zmena 0,8 percentuálneho bodu) a miera nezamestnanosti poklesla v štvrtom štvrťroku 2019 medziročne o 0,4 percentuálneho bodu na 5,7 %. Najväčší medziročný nárast zamestnanosti bol zaznamenaný v oblasti informačných technológií (5,3 %), v stavebníctve (5,1 %) a v sektore odborných a technických služieb (2,5 %; pozri graf 1.8). Podľa Štatistického úradu Slovenskej republiky dochádza po piatich rokoch stabilného rastu zamestnanosti v automobilovom priemysle k stagnácii. Silný dopyt po pracovnej sile sprevádzalo zvyšovanie miery účasti na trhu práce (vo vekovej skupine 20 – 64 rokov medziročný nárast o 0,4 percentuálneho bodu). Graf 1.8:Zamestnanosť podľa odvetví, medziročná zmena Zdroj: Eurostat Pokles nezamestnanosti znamená, že nedostatok pracovných síl zostáva výrazný, hoci sa údaje stabilizujú. Počet voľných pracovných miest evidovaných v decembri 2019 na úradoch práce dosiahol 92 300, pričom ich najväčšia koncentrácia je na západe krajiny. Na rozdiel od toho v niekoľkých okresoch juhovýchodného Slovenska bol počet voľných pracovných miest nižší než počet uchádzačov o zamestnanie (IFP, 2019). Ukazovateľ nedostatku pracovnej sily, ako ho znázorňuje Beveridgova krivka (graf 1.9), dosiahol vrchol v roku 2018, no v treťom štvrťroku 2019 klesol o 10 percentuálnych bodov. Prehrievajúci sa pracovný trh spôsobil výrazný rast platov. V dôsledku nedostatku pracovných síl narástli v roku 2018 nominálne odmeny zamestnancov o 5,3 % a očakáva sa, že v roku 2019 ďalej rástli o 6,8 %. Mzdy vo verejnom sektore rástli v roku 2018 rýchlejšie (6,6 %) než mzdy v súkromnom sektore (5,1 %). V súkromnom sektore bol najvýraznejší rast miezd zaznamenaný v stavebníctve (7,7 %) a priemysle (7,4 %), zatiaľ čo v odvetví služieb – najmä v trhových službách (3,5 %) – bol zaznamenaný miernejší rast. Celkovo sa očakáva, že vplyv nedávneho zvyšovania miezd na konkurencieschopnosť zostane obmedzený (pozri produktivitu vyššie). Graf 1.9:Beveridgova krivka, 2000 – 2018 Zdroj: Eurostat, VZPS a Európska komisia, obchodné a spotrebiteľské prieskumy EÚ. Údaje sú sezónne očistené. Napriek celkovo pozitívnym výsledkom na trhu práce čelia určité skupiny nevýhodám a rozdiely medzi východom a západom krajiny sú naďalej markantné. Nezamestnanosť osôb s nízkou kvalifikáciou je jedna z najvyšších v EÚ a v roku 2018 sa pohybovala na úrovni 29,8 % (13,3 % v EÚ). Situácia je obzvlášť závažná v prípade mladých ľudí s nízkou kvalifikáciou (43,5 % oproti 21,1 % v EÚ). Pretrvávajú veľké regionálne rozdiely, pričom vo východných regiónoch existuje pomerne horšia situácia naprieč všetkými pracovnými trhmi a sociálnymi ukazovateľmi. Situácia je obzvlášť kritická v prípade marginalizovaných rómskych komunít (pozri oddiel 3.3). Miera chudoby je naďalej nízka, no závažným problémom v niektorých regiónoch je stále sociálne vylúčenie. Podiel obyvateľov ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením v roku 2018 zostal nezmenený na úrovni 16,3 %, čo je výrazne pod priemerom EÚ na úrovni 21,9 %. Napriek tomu však takmer 200 000 rómskych občanov žije v marginalizovaných komunitách, často bez prístupu k základnej infraštruktúre a verejným službám. Príjmy a majetok sú pomerne rovnomerne rozdelené, nerovnosť v oblasti príležitostí je však naďalej vysoká. Ukazovateľ S80/S20, ktorým sa meria pomer príjmov najbohatších 20 % domácností k najchudobnejším 20 %, je v prípade Slovenska medzi najnižšími v EÚ (3,0 oproti priemeru EÚ na úrovni 5,2 v roku 2018). Príčinou nie je ani tak redistribučný efekt daňovo-dávkového systému, ale skôr nízke mzdové rozpätie. Hrubý disponibilný príjem domácnosti na obyvateľa rástol v rozmedzí rokov 2010 až 2018 len približne polovičným tempom oproti HDP na obyvateľa, z čoho vyplýva, že zvýšené príjmy dosiahli domácnosti len v obmedzenej miere, t. j. nízka inkluzívnosť rastu. Majetková nerovnosť je takisto jednou z najnižších v EÚ, čo je čiastočne dôsledkom vysokej miery vlastnenia nehnuteľností na bývanie. Nerovnosť príležitostí však zostáva vysoká, ako to ukazuje napríklad silný vplyv sociálno-ekonomického zázemia na vzdelávacie výsledky. Regionálne rozdiely Regionálne rozdiely sú naďalej výrazné. Prejavom markantných hospodárskych rozdielov medzi regiónmi sú nedostatočná infraštruktúra a slabé prepojenia medzi mestami a vidiekom (oddiel 3.4.2). V roku 2017 sa HDP na osobu (na základe štandardov kúpnej sily) pohyboval v rozmedzí od 179 % priemeru EÚ v regióne hlavného mesta až po 54 % priemeru EÚ v menej rozvinutom regióne Východného Slovenska. Regionálne rozdiely sú menej výrazné, ak porovnáme čistý disponibilný príjem, ktorého výška sa v roku 2017 pohybovala od 87 % na východe krajiny až po 153 % v Bratislavskom kraji. Odzrkadľuje to nízku mieru evidencie vnútroštátnej migrácie a dôležitosť dochádzania za prácou a štátnych transferov, pričom ide pravdepodobne o relevantnejší ukazovateľ rozdielov. Štandardy kúpnej sily sa navyše stanovujú na celoštátnej úrovni, zatiaľ čo rozdiely v životných nákladoch v jednotlivých regiónoch môžu tento rozdiel ešte znižovať. Podrobnejšia analýza by zároveň mohla odhaliť ďalšie vnútroregionálne rozdiely, napr. medzi hlavnými mestami regiónov a vidieckejšími oblasťami. Napriek celkovej konvergencii smerom k priemernému príjmu EÚ bola konvergencia vo vnútri samotnej krajiny nevýrazná. Vďaka silnému hospodárskemu rastu Slovenska je pôsobivá aj konvergencia krajiny smerom k priemeru EÚ, odkedy sa krajina stala členom EÚ, pričom všetkých osem regiónov NUTS 3 – ktoré sú podobnej veľkosti z hľadiska počtu obyvateľov – rastie rýchlejšie, než je priemer EÚ. Región hlavného mesta Bratislavy rástol v rozmedzí rokov 2007 – 2016 približne tak rýchlo, ako je celoštátny priemer, teda asi o 31 %. Najchudobnejší región krajiny, Prešovský, zaznamenal najvýraznejší rast, keď celoštátny priemer prekonal o 13,9 %. Celkovo je však regionálny rozptyl príjmov v roku 2017 stále na podobnej úrovni, ako bol v roku 2007 (pozri graf 1.10). Graf 1.10:Regionálne rozdiely Zdroj: Eurostat, výpočty Európskej komisie

Hospodárske a sociálne ukazovatele vykazujú rozsiahle regionálne rozdiely, hoci vývoj na trhu práce ukazuje určitú konvergenciu. Pokiaľ ide o ukazovatele pracovného trhu a sociálnej inklúzie, územné rozdiely sú naďalej výrazné, pričom zaostáva najmä východ a juhovýchod krajiny. S výnimkou regiónu hlavného mesta bol rast populácie v období rokov 2010 – 2016 pod priemerom EÚ vo všetkých regiónoch Slovenska. Región hlavného mesta zároveň dosahuje lepšie výsledky než všetky ostatné regióny, a to vo veľkom počte hospodárskych ukazovateľov, ako napríklad úroveň investícií, produktivita práce a mzdy. V rokoch 2013 – 2018 však všetky regióny zaznamenali výraznejší rast miezd než Bratislavský kraj, hoci z nižšieho začiatočného stavu. Hoci je regionálny rozptyl v miere zamestnanosti naďalej značný, z nedávneho silného rastu zamestnanosti najviac profitovali regióny s vysokou nezamestnanosťou. Inflácia Maloobchodné ceny vzrástli v roku 2019 o 2,8 % a očakáva sa, že tento rast sa zmierni. K celkovej inflácii výraznou mierou prispievajú služby, potraviny a energie. Sektor služieb zostane podľa predpokladov kľúčovou hnacou silou dynamiky cien, keďže má pokračovať rýchly rast miezd, ktorý sa prejaví aj na cenách služieb. Očakáva sa, že inflačné tlaky vyplývajúce z cien energie a potravín sa budú zmierňovať. Nepriemyselný energetický tovar na druhej strane pravdepodobne nebude k celkovému nárastu cien prispievať až takou mierou. Celkovo sa očakáva, že rast spotrebiteľských cien sa ustáli na hodnote 2,5 % v roku 2020 a 2,2 % v roku 2021. Graf 1.11:Inflácia spotrebiteľských cien Zdroj: Eurostat Úverový rast Dlh domácností sa naďalej zvyšuje a v budúcnosti by mohol prerásť v systémové riziko. V prvom polroku 2019 dosiahol rekordne vysokú úroveň 42,8 % HDP, čo je nad úrovňou základnej referenčnej hodnoty 28 %, no stále pod úrovňou prudenciálnej referenčnej hodnoty 55 % () (oddiel 3.2). Po značnom náraste v rokoch 2016 a 2017, ktorý bol čiastočne spôsobený rastúcimi cenami bývania, sa jeho rast v prvom polroku 2019 výrazne spomalil. Napriek tomu je však stále jedným z najvyšších v EÚ. Spomalenie bolo spôsobené hlavne sprísnením makroprudenciálnych opatrení, postupným nasýtením trhu s úvermi a tým, že došlo k stabilizácii priemernej úrokovej sadzby, ktorá je však stále nízka. Trh s bývaním Ceny nehnuteľností na bývanie naďalej rastú. Reálne ceny nehnuteľností na bývanie rastú stabilným tempom v dôsledku obmedzení na strane ponuky a silného dopytu, čím dochádza k zníženiu cenovej dostupnosti, hoci stále sú pod vrcholom spred krízy. Výstavba sa výrazne zvýšila, no je nepravdepodobné, že by v blízkej budúcnosti plne uspokojila dopyt. Trh s nájomným bývaním je zároveň príliš malý, čo obmedzuje mobilitu najmä dočasných pracovníkov a študentov. Graf 1.12:Vývoj indexu cien nehnuteľností na bývanie a úvery PFI na kúpu bývania Zdroj: Eurostat, ECB a výpočty Európskej komisie. Verejné financie Očakáva sa, že konsolidačné úsilie bolo v roku 2019 nedostatočné. Očakáva sa, že deficit klesol z 1,1 % HDP v roku 2018 na 0,9 % v roku 2019. Silný pracovný trh posilnil príjmy, najmä príspevky na sociálne zabezpečenie. Výber dane z pridanej hodnoty rástol rýchlejšie než spotreba domácností, čo naznačuje zlepšenie miery výberu dane. Rýchlym tempom však rástli aj bežné výdavky vrátane odmien zamestnancov, sociálnych transferov, dotácií a iných bežných transferov. Vzrástli aj verejné investície, k čomu došlo čiastočne aj vďaka vyššiemu čerpaniu finančných prostriedkov EÚ. Následkom toho sa štrukturálne saldo zlepšilo len nepatrne. V oblasti verejných financií existujú ďalšie riziká. Predpokladá sa, že deficit verejných financií vzrastie v roku 2020 na 1,2 % HDP. Priame dane majú rásť pomalšie v dôsledku zvýšenia odpočítateľných položiek, zníženia sadzby dane z príjmov pre samostatne zárobkovo činné osoby a malé podniky, vyšších odpočtov na výskum a vývoj a rýchlejšieho odpisovania vozidiel na elektrický pohon. Oneskorenie implementácie so sebou nesie riziko ohrozenia príjmov z nepriamych daní z online elektronických registračných pokladníc a palivových prísad, pričom znížená sadzba DPH pre určité potraviny bude mať negatívny vplyv na daňové príjmy. Medzi riziká v oblasti výdavkov na rok 2020 patrí ďalšie zvyšovanie miezd vo verejnom sektore, ďalšie sociálne dávky a miera čerpania finančných prostriedkov EÚ a súvisiace investície. Očakáva sa, že pomer dlhu k HDP klesne v rokoch 2020 – 2021 na úroveň takmer 47 % a menej. Ciele udržateľného rozvoja Hoci Slovensko dosiahlo pokrok smerom k splneniu cieľov udržateľného rozvoja (SDG), pretrváva viacero problémov. Počas posledných piatich rokov bol zaznamenaný pokrok takmer pri všetkých cieľoch udržateľného rozvoja. Slovensko dosahuje lepšie výsledky, než je priemer EÚ, v oblasti viacerých sociálnych SDG vrátane chudoby (SDG1), znižovania nerovností (SDG10) a úplného odstránenia hladu (SDG2). Hoci stále nedosahuje úroveň priemeru EÚ, pokrok bol zaznamenaný aj v oblasti dobrého zdravia a blahobytu ľudí (SDG3) a kvalitného vzdelávania (SDG4), napriek tomu však pretrvávajú určité výzvy (pozri odsek 3.3). Na udržateľný rozvoj Slovenska majú však negatívny vplyv environmentálne tlaky a meniaca sa klíma, pričom v oblasti spotreby energie s nízkymi emisiami a produktivity zdrojov došlo k menej priaznivému vývoju. Produktivita zdrojov je pod priemerom EÚ. Pretrvávajú preto výzvy súvisiace s posilňovaním opatrení v oblasti klímy (SDG13) a zlepšovaním stavu ekosystémov pri spomaľovaní degradácie pôdy a zachovávaní biodiverzity (SDG15), cenovo dostupnou a čistou energiou (SDG7) a zodpovednejšou spotrebou a výrobou (SDG12). (pokračovanie na ďalšej strane) Rámček (pokračovanie) Tabuľka 1.1:Kľúčové ekonomické ukazovatele – Slovensko Zdroj: Zdroj: Eurostat a ECB k 4. februáru 2019, ak sú údaje k dispozícii; Európska komisia v prípade údajov z prognóz (zimná prognóza 2020 pre reálny HDP a HICP, inak jesenná prognóza 2019)

Od začiatku európskeho semestra v roku 2011 zaznamenalo 50 % všetkých odporúčaní pre jednotlivé krajiny určených Slovensku aspoň „určitý pokrok“. 50 % týchto odporúčaní zaznamenalo „obmedzený“ alebo „žiadny pokrok“ (pozri graf 2.1). Určitý pokrok sa napríklad dosiahol v oblasti reforiem systému zdravotnej starostlivosti a pri skvalitňovaní a zefektívňovaní súdnictva. Graf 2.1:Celkové viacročné vykonávanie odporúčaní pre jednotlivé krajiny za roky 2011 – 2019 (CSR) do dnešného dňa Zdroj: Európska komisia Napriek pokroku, ktorý sa dosiahol v oblasti reforiem zdravotnej starostlivosti, pretrvávajú obavy týkajúce sa udržateľnosti verejných financií. Reforma týkajúca sa modernizácie siete nemocníc bola síce koncom decembra pozastavená, no orgány zdravotnej starostlivosti uskutočnili ďalšie preskúmanie výdavkov a niektoré zlepšenia už boli postupne realizované. V priebehu roku 2019 sa dosiahli ročné úspory na nákladoch vo výške približne 130 mil. EUR. Dlhodobá fiškálna udržateľnosť však bola ohrozená v dôsledku: i) dôchodkovej reformy, ktorá odstránila automatickú úpravu zákonného veku odchodu do dôchodku na základe strednej dĺžky života a ktorá stanovila strop veku odchodu do dôchodku na úrovni maximálne 64 rokov, a ii) rozhodnutia NR SR spred dvoch rokov, ktorým sa minimálne dôchodky zvýšili na 33 % priemernej mzdy a ktorým sa zrušilo predchádzajúce previazanie výšky dôchodku so životným minimom. Fiškálna konsolidácia je dôsledkom výrazného rastu príjmov, ktorému sekunduje rýchly a dane generujúci hospodársky rast. Ďalším podporným faktorom je zároveň politické úsilie, ktorého cieľom je zlepšiť výber daní a znížiť mieru daňových podvodov. V dôsledku úprav na strane výdavkov bola však ďalšia konsolidácia obmedzená. Opatrenia zamerané na skvalitňovanie a zvyšovanie inkluzívnosti vzdelávania vykazujú obmedzený pokrok, a potrebné je tak ďalšie systémové úsilie. K dispozícii je čoraz viac detských škôlok, no miera prihlasovania detí do nich je stále nízka, najmä v prípade rómskych detí. Výsledky v oblasti vzdelávania na stredoškolskej úrovni sú naďalej slabé a výrazne na ne vplýva sociálno-ekonomické zázemie študentov. Slovensko aktuálne implementuje program reforiem školstva na roky 2018 – 2027. Medzi kľúčové opatrenia prijaté alebo ohlásené v roku 2019 patrilo zníženie predškolského veku na 5 rokov od roku 2021, nový zákon o pedagogických zamestnancoch, zriadenie strediska pre inkluzívne vzdelávanie, nová akreditačná agentúra a nové právne predpisy zamerané na skvalitňovanie vysokoškolského vzdelávania. Implementáciu a vplyv týchto nových opatrení bude treba monitorovať. Napriek nedávnemu zvyšovaniu platu učiteľov ostávajú tieto platy nízke, a to tak v porovnaní s inými pracovníkmi s terciárnym vzdelaním, ako aj v medzinárodnom porovnaní. Vo sfére hospodárskej politiky zameranej na investície došlo k zlepšeniu v niektorých oblastiach, ako napríklad energetická efektívnosť, a aktuálne prebieha reforma postupov verejného obstarávania. Investovaniu napomáhajú rozličné opatrenia, ako napríklad vyššie daňovo odpočítateľné sumy v oblasti výskumu a vývoja. Investície do renovácie viacbytových budov prinášajú dobré výsledky. Vláda sa formálne dohodla s prevádzkovateľmi telekomunikačných sietí, že nepokryté oblasti budú čoskoro napojené na širokopásmový internet. Na investície však naďalej negatívne vplýva administratívne a regulačné prostredie a v dôsledku slabého riadenia v oblasti čerpania finančných prostriedkov EÚ na výskum a vývoj dochádza na Slovensku k brzdeniu prílevu investícií do tejto oblasti. Okrem toho stúpa aj záujem verejných obstarávateľov o intenzívnejšie využívanie kvalitatívnych kritérií a kalkulácie nákladov na životný cyklus. Úrad pre verejné obstarávanie a ústredný koordinačný orgán sa naďalej snažia poskytovať metodiku a odbornú prípravu, hoci na výsledky sa stále len čaká, keďže vzdelávanie a vykonávanie zmien si vyžadujú čas. Tabuľka 2.1:Tabuľka so zhrnutím posúdenia odporúčaní pre jednotlivé krajiny (CSR) za rok 2019 Zdroj: Európska komisia Pre CSR 3 regulačný rámec tvoriaci základ pre programovanie finančných prostriedkov pre politiku súdržnosti EÚ na roky 2021 – 2027 ešte spoluzákonodarcovia neprijali, pričom sa čaká, okrem iného, na dohodu o viacročnom finančnom rámci (VFR). Kvalita a efektívnosť súdnictva sa zlepšili, no snahy v oblasti odhaľovania a stíhania korupcie sú stále nedostatočné. Zintenzívnenie reformných činností má pozitívny vplyv na kvalitu súdnictva, napr. pokiaľ ide o zlepšenie online prístupu k rozsudkom. Pokiaľ ide o efektívnosť, k zlepšeniu došlo v oblasti dĺžky konaní a miery vyriešenia prípadov v občianskoprávnych a obchodných veciach, pričom dobre funguje aj správne súdnictvo. Pokiaľ ide o posilnenie nezávislosti súdnictva vrátane vymenúvania sudcov, jedným z pozitívnych zistení je, že prezidentka 10. októbra 2019 vymenovala zostávajúcich šesť sudcov Ústavného súdu, čím úspešne ukončila patovú situáciu, ktorá existovala od februára 2019. Ústavný súd je tak zložený z 13 sudcov, ako je to stanovené v ústave SR, a je teda plne uznášaniaschopný. V druhom polroku 2019 sa však naďalej prehlbovali dlhodobé obavy v súvislosti s celkovou integritou justície na Slovensku v dôsledku čoraz väčšieho počtu dôkazov, že medzi bielymi goliermi a politickou garnitúrou a jednotlivými sudcami a prokurátormi vrátane bývalého generálneho prokurátora existujú úzke väzby. Najväčšou výzvou pre krajinu je tak naďalej vysoká miera nedôvery v nezávislosť súdov, pričom výsledky Slovenska v tejto oblasti sú spomedzi členských štátov EÚ naďalej jedny z najslabších. Pokrok v oblasti boja proti korupcii je navyše stále obmedzený. Štatistiky v oblasti trestnej činnosti kolíšu, no nepoukazujú na žiadne výslovné zlepšenie. Objavujú sa správy o zintenzívnenom úsilí v oblasti trestania právnických osôb. Slovensko dosiahlo určitý pokrok pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny z roku 2019 (). Obmedzený pokrok bol zaznamenaný v oblasti fiškálno-štrukturálnej časti prvého odporúčania pre jednotlivé krajiny, keď došlo k príslušnému pokroku pri zlepšovaní nákladovej účinnosti systému zdravotnej starostlivosti. Obmedzený pokrok možno vidieť aj v oblasti druhého odporúčania pre jednotlivé krajiny, keďže sa zavádzajú rozličné opatrenia a programy podporované z Európskeho sociálneho fondu. Pri riešení tretieho odporúčania sa dosiahol len obmedzený pokrok, keďže na hospodársku politiku zameranú na investície sa sústreďovalo len niekoľko opatrení. Určitý pokrok sa dosiahol v súvislosti s tým, že orgány začali vo verejnom obstarávaní častejšie využívať kvalitatívne kritériá a kalkuláciu nákladov na celý životný cyklus. V boji proti korupcii sa dosiahol iba obmedzený pokrok. Určitý pokrok sa dosiahol pri skvalitňovaní a zefektívňovaní súdnictva. Na žiadosť členského štátu môže Komisia prostredníctvom Programu na podporu štrukturálnych reforiem poskytnúť individualizované odborné poradenstvo s cieľom pomôcť pri navrhovaní a vykonávaní reforiem zameraných na podporu rastu. Takáto podpora bola Slovensku od roku 2016 poskytnutá pri 26 podporných projektoch. V roku 2019 bolo realizovaných niekoľko projektov. Komisia napríklad pomohla Slovensku vypracovať akčný plán v oblasti transformácie uhoľného regiónu Horná Nitra, ktorý vláda prijala 3. júla 2019. Zároveň pomohla Slovensku navrhnúť stratégiu a podrobný plán vykonávania v oblasti podpory dobrovoľnej daňovej disciplíny. Komisia ďalej pomohla Slovensku vypracovať stratégiu a plán transformácie IT architektúry pre ministerstvo spravodlivosti. V roku 2019 začali práce na vykonávaní odporúčaní pre súdnictvo, na zlepšovaní dobrej správy a riadenia na miestnej úrovni a na návrhu schémy pracovnej mobility. 3.1.Verejné financie a dane 3.1.1.Dane Pomer štrukturálneho deficitu i fiškálnych príjmov Slovenska k jeho DPH sa pomaly znižuje. Deficit verejných financií klesol z 2,5 % HDP v roku 2016 na 1,1 % v roku 2018 a verejný dlh sa v rovnakom období znížil o 2,6 percentuálneho bodu na 49,4 % HDP. V roku 2018 bol pomer daňových príjmov k HDP na úrovni 34,1 % HDP, t. j. pod priemerom EÚ, ktorý bol 39,2 %. Predpokladá sa, že tento pomer zostane v rokoch 2019 a 2020 relatívne stabilný (prognóza Komisie z jesene 2019). Najväčším zdrojom daňových príjmov sú naďalej príjmy z daní z práce. V roku 2018 predstavovali 53,4 % daňových príjmov (EÚ: 49,9 %) (). Je to dôsledkom najmä výrazne vyššieho podielu sociálnych príspevkov na celkovom zdaňovaní (43,3 %) než v EÚ (31,1 %). Pod priemerom EÚ je aj podiel spotrebných daní na celkových daňových príjmoch, hoci ich podiel na HDP bol takmer rovnaký. Na rozdiel od toho podiel príjmov z daní z kapitálu na celkovom zdaňovaní je výrazne pod priemerom EÚ (13,4 % oproti priemeru EÚ na úrovni 21,6 %). V rozmedzí rokov 2008 až 2018 došlo k nárastu podielu daní z práce na celkových daňových príjmoch o 5,8 percentuálneho bodu, zatiaľ čo podiel daní z kapitálu zostal stabilný a podiel spotrebných daní klesol o 5,2 percentuálneho bodu (graf 3.1.1). Dane z nehnuteľností, spotreby a environmentálne dane zohrávajú obmedzenú úlohu. V prípade Slovenska na ne pripadá nižší podiel na HDP než celkovo v EÚ (14,2 % oproti 16,1 % v roku 2018). Pomerne nízka implicitná daňová sadzba () naznačuje potenciálny priestor na prechod od daní z práce na zdaňovanie majetku a environmentálne dane, ktoré sa považujú za menej škodlivé pre hospodársky rast. V tomto kontexte by bolo treba zohľadniť otázky týkajúce sa nerovnosti a účinkov prerozdeľovania takýchto reforiem (). Ak by sa základ dane z periodických daní z nehnuteľností uviedol do súladu s trhovými hodnotami, mohli by sa zvýšiť príjmy bez toho, aby sa zvýšili aj sadzby dane. Ak pravidelne nedochádza k aktualizácii základu dane, časom dôjde k jeho erózii, pričom sa zároveň podporí nárast cien nehnuteľností a vyvolajú sa potenciálne nespravodlivé účinky. Graf 3.1.1:Zmeny v štruktúre daní na Slovensku a v EÚ v rozmedzí rokov 2008 až 2018 (v percentuálnych bodoch) Zdroj: Správa o trendoch v zdaňovaní za rok 2019, Európska komisia

Environmentálne dane ako celok v roku 2018 predstavovali 2,5 % HDP. Implicitná sadzba dane z energie bola v roku 2017 na úrovni 164,3 (), teda jedna z najnižších v EÚ. Hoci zdaňovanie energií bolo nad priemerom EÚ (2,2 % HDP; EÚ: 1,9 %), stále existuje priestor na zvýšenie daní z dopravy (0,3 % v roku 2018; EÚ: 0,5 %) a zo zdrojov znečistenia (0,03 % v roku 2018; EÚ: 0,08 %). Dôležité je, aby sa rozlišovalo medzi daňovými sadzbami na základe obsahu uhlíka v zdroji energie a aby sa sadzby indexovali vzhľadom na infláciu, čo by mohlo zároveň v spotrebiteľoch podporiť environmentálne zodpovednejšie vzorce správania. Sadzby spotrebnej dane z motorovej nafty sú výrazne nižšie než sadzby dane z bezolovnatého benzínu, a to aj napriek tomu, že nafta má vyšší obsah uhlíka a energie než bezolovnatý benzín. Daňový systém zároveň uprednostňuje súkromné využívanie firemných automobilov, ktoré svojou podstatou ide proti stimulom, ktoré poskytuje zdaňovanie energie a vozidiel s cieľom znížiť spotrebu paliva. V roku 2020 sa očakáva diskusia o reforme environmentálneho zdaňovania (). Znížením daňovo-odvodového zaťaženia práce sa môže zlepšiť sociálna inklúzia prostredníctvom zamestnania (). Daňovo-odvodové zaťaženie pracovníkov s nízkymi príjmami je na úrovni 36,5 %, čo je výrazne nad váženým priemerom EÚ vo výške 32,5 %. Vyplýva z toho, že zdaňovanie práce môže mať vplyv na zamestnanosť osôb z najzraniteľnejších skupín. Zamestnanosť pracovníkov s nízkou kvalifikáciou bola v roku 2018 na úrovni 36,4 %, čo je jedna z najnižších úrovní v EÚ. Zdaňovanie práce je navrhnuté tak, že druhé zárobkovo činné osoby v domácnosti môže odrádzať od nástupu do práce (). Charakteristické znaky zdaňovania na základe rodinného príjmu môžu navyše spôsobiť, že bude dochádzať k nerovnému daňovému zaobchádzaniu s jednotlivcami v rámci domácnosti (). Pomerne malý rozdiel medzi daňovo-odvodovým zaťažením na 50 % a 167 % priemernej mzdy tiež naznačuje, že progresivita daní je pod priemerom EÚ. Pomer daňových výdavkov k HDP sa podľa očakávaní zvýši z 1,4 % v roku 2018 na 1,7 % v roku 2021. Toto zvýšenie oproti roku 2018 je spôsobené hlavne zavedením dovolenkových poukazov, nepeňažného príspevku na ubytovanie a zníženej sadzby DPH na ubytovanie. Hlavný vplyv v roku 2020 bude pochádzať zo: zavedenia zníženej sadzby DPH na vybrané potraviny; zníženej sadzby dane pre podnikateľov s obratom do 100 000 EUR (); oslobodenia od dane v prípade vecných dávok pre zamestnancov; zvýšenia osobitných odvodov v prípade oprávnených nákladov na výskum a vývoj zo 100 % na 150 % do konca roku 2019 a na 200 % v roku 2020, a daňových odpočtov aktív počas doby odpisovania pre mikrodaňovníkov (od roku 2021) (). Daňové výdavky nemusia nevyhnutne predstavovať účinnejšiu politiku než cielené výdavkové opatrenia, ako napríklad stimuly na podporu investícií alebo cielené výhody pre domácnosti s nízkym príjmom. Daňové výdavky na podporu zamestnanosti však pravdepodobne poskytnú finančnú motiváciu začať pracovať, zotrvať v pracovnom pomere, zvýšiť pracovné úsilie a investovať do odbornej prípravy (Barrios S. a kol., 2015). Výber DPH sa výrazne zlepšil, no výpadok príjmov z DPH je naďalej veľmi vysoký. Výpadok príjmov z DPH () je viac než dvojnásobkom priemeru EÚ (23,0 % oproti 10,9 % v roku 2017) (Centre for Social and Economic Research, 2018). Nárast dodržiavania predpisov o DPH naznačuje, že politické opatrenia zavedené v posledných rokoch sa začali prejavovať. Jedným z opatrení, ktoré dokázalo zvýšiť výber DPH a viesť boj proti daňovým podvodom, je napríklad povinné používanie elektronických registračných pokladní pre všetky zdaniteľné osoby, s online pripojením na finančnú správu (eKasa) od roku 2020. Toto opatrenie malo byť zavedené už v roku 2019 (Ministerstvo financií, 2019a), no bolo odložené z dôvodu nedostatku dostupných registračných pokladní (). Zavedenie nanomarkerov by mohlo potenciálne znížiť daňovú medzeru v oblasti spotrebných daní z minerálnych olejov, ktorá je stále vysoká (). Využívaním digitálnych služieb by sa aktuálne vyriešila potreba zefektívniť daňovú správu. Daňovníkom sa postupne začínajú ponúkať služby telefonických centier, virtuálny diskusný robot pre klientov (Taxana) a predvyplnené formuláre pre daňové záznamy, ktoré sa majú predkladať prostredníctvom aplikácie eDane. Správne a súdne poplatky môžu byť zaplatené prostredníctvom nového platobného systému eKolok, a to tak na Slovensku, ako aj zo zahraničia. Nová politika schválená v februári 2019 sa zameriava na zjednodušenie postupov v oblasti podnikateľských start-upov. Návrh na zmenu zákona o dani z príjmov bol prijatý s cieľom uľahčiť malým a stredným podnikom dodržiavanie daňovej povinnosti (Ministerstvo financií, 2019a). V oblasti dodržiavania daňových predpisov sú stále problematické audítorské činnosti a krížová kontrola. V súčasnosti sa testuje, či sa Spoločné analytické centrum môže používať ako analytický nástroj hodnotenia rizika v oblasti ciel a zároveň sa testuje, či sa index spoľahlivosti zdanenia môže používať pre diferencovaný prístup k daňovníkom. Špecializovaný daňový úrad bude najlepšie hodnoteným daňovníkom z radov podnikateľov ponúkať individualizované služby. Od týchto opatrení možno očakávať merateľné pozitívne výsledky. 3.1.2.Fiškálny rámec Posúdenia vyplývajúce z preskúmaní výdavkov sa len postupne integrujú do rozpočtového procesu (). V roku 2019 boli uverejnené záverečné správy o poľnohospodárstve, zdravotníctve a priebežná správa o marginalizovaných skupinách. O záverečnej správe o druhom preskúmaní výdavkov na zdravie sa pojednávalo v rámci rozpočtu verejnej správy na roky 2020 – 2022. Hoci sa s tým pôvodne počítalo od roku 2020, momentálne to vyzerá tak, že rozpočet na výdavky na verejné zdravotné poistenie bude organizovaný podrobnejším programovým spôsobom s merateľnými ukazovateľmi pre vybrané oblasti zdravotníctva až od roku 2021. Problematické je stále uskutočňovanie preskúmaní výdavkov, ktoré sú naviazané na rozpočtový proces. Viacročné výdavkové stropy by podporili lepšie plánovanie a plnenie rozpočtu a v strednodobom horizonte by pomohli zlepšiť fiškálnu disciplínu. Záväzné výdavkové stropy vrátane daňových výdavkov by fiškálnej politike umožnili fungovať proticyklicky a počas hospodárskeho poklesu by chránili investície. Ústavný zákon o rozpočtovej zodpovednosti, ktorý bol prijatý v roku 2011, sa vzťahuje na stanovovanie výdavkových stropov verejných financií. Vláda schválila na rok 2020 horné ohraničenie výdavkov zhruba na úrovni schváleného rozpočtu. Je to prvýkrát, keď bol zavedený výdavkový strop. Prognózovacie výbory a slovenská fiškálna rada posilnili fiškálny rámec, no určité nedostatky pretrvávajú. Tieto výbory fungujú už vyše desať rokov, vďaka čomu došlo k zlepšeniu dôveryhodnosti rozpočtových predpokladov. Napriek tomu však pretrvávajú určité nedostatky, napr. neúplné pokrytie daňových kategórií podľa ESA2010 (), dostupnosť štatistických údajov pre RRZ () a komplexnosť údajov (napr. neexistuje posúdenie nedaňových príjmov)]. 3.1.3.Analýza udržateľnosti dlhovej služby a fiškálne riziká Starnutie obyvateľstva so sebou nesie riziko ohrozenia dlhodobej udržateľnosti verejných financií. Ukazovateľ medzery fiškálnej udržateľnosti S2 poukazuje na stredne dlhodobé riziko (Európska komisia 2020a), zatiaľ čo ukazovateľ S1 poukazuje na nízke strednodobé riziko v prognózach dlhu. Bolo by potrebné dosiahnuť kumulované zlepšenie primárneho štrukturálneho salda o 3,8 percentuálneho bodu HDP, aby sa v dlhodobom horizonte dosiahla stabilizácia pomeru dlhu k HDP. Výdavky na dôchodky a zdravotnú starostlivosť sú hlavnou zložkou nákladov spojených so starnutím obyvateľstva, pričom spoločný príspevok predstavuje 2 percentuálne body HDP. Podľa prognóz sa má v dôsledku zvyšovania strednej dĺžky života a nízkej plodnosti index ekonomickej závislosti poproduktívnej zložky do roku 2060 strojnásobiť. Zatiaľ čo v roku 2016 pripadali na každých 10 zamestnaných osôb len približne dve neaktívne osoby staršie ako 65 rokov, demografická projekcia naznačuje, že do roku 2060 bude na každých 10 zamestnaných osôb pripadať približne šesť neaktívnych osôb, čo je jeden z najvyšších indexov v EÚ. Prispieva k tomu niekoľko trendov. Podľa prognóz sa stredná dĺžka života pri narodení zvýši do roku 2060 zo 73,7 na 82,6 roka v prípade mužov a z 80,7 na 87,8 roka u žien, čím sa zvýši podiel obyvateľov vo veku nad 65 a nad 80 rokov. Miera plodnosti zostane pod úrovňou prirodzenej záchovnej hodnoty 2,1, pričom sa predpokladá, že sa zvýši z 1,40 dieťaťa na ženu v roku 2016 na 1,79 v roku 2060. Preto sa predpokladá, že počet obyvateľov klesne z 5,45 milióna v roku 2019 na 5,1 milióna v roku 2060, a podiel obyvateľstva v produktívnom veku sa podľa prognóz do roku 2060 zníži o 16,1 percentuálneho bodu (Európska komisia, 2018a, Eurostat 2019a). Dôchodky Nedávne reformy stanovujú strop veku odchodu do dôchodku a zvyšujú minimálne dôchodky. Právne predpisy z roku 2019 odstránili automatickú úpravu zákonného veku odchodu do dôchodku na základe strednej dĺžky života a stanovili strop veku odchodu do dôchodku na úrovni 64 rokov, pričom ženám tiež priznávajú možnosť odísť do dôchodku o pol roka skôr za každé dieťa (rátajú sa maximálne tri deti). V dôsledku toho sa zákonný vek odchodu do dôchodku bude naďalej zvyšovať, aj keď pomalšie, a to až do roku 2030, kedy dosiahne úroveň 64 rokov, a potom sa stabilizuje na tejto úrovni. Oficiálne odhady vplyvu reformy ešte nie sú k dispozícii. V októbri 2019 parlament stanovil minimálny dôchodok vo výške 33 % priemernej mzdy za dva predchádzajúce roky pre tých, ktorí do systému platili aspoň 30 uznaných rokov, čím sa oslabilo predchádzajúce previazanie so životným minimom. Táto zmena bola prijatá v parlamente bez odbornej diskusie. Reformy zvyšujú riziko pre dlhodobú fiškálnu udržateľnosť. Odhady predbežnej komisie/pracovnej skupiny pre starnutie obyvateľstva poukazujú na zvyšovanie výdavkov v dlhodobom horizonte o 5,2 percentuálneho bodu HDP (z 8,6 % v roku 2016 na 13,8 % v roku 2070 namiesto 9,8 % v roku 2070, ako to bolo uvedené v správe o starnutí obyvateľstva z roku 2018). Kompenzačné opatrenia zatiaľ neboli predložené. Strop veku odchodu do dôchodku a zvyšovanie minimálnych dôchodkov môže mať vplyv na riziko chudoby alebo sociálneho vylúčenia starších osôb (ktoré v súčasnosti patrí medzi najnižšie v EÚ) a na celkovú mieru náhrady (v súčasnosti na úrovni 62 % a nad priemerom EÚ) (Európska komisia, 2018b) (). Zdravotná starostlivosť Efektívnosť systému zdravotnej starostlivosti pomohlo zlepšiť niekoľko opatrení. V kontexte preskúmania viacročných výdavkov v súvislosti s realizáciou projektu „Hodnota za peniaze“ slovenské orgány implementovali niekoľko opatrení na optimalizáciu stanovovania cien a obstarávania liekov a zdravotníckeho tovaru, ako aj na obmedzenie ich nadmernej spotreby. Do polovice roku 2019 sa dosiahli úspory na nákladoch na úrovni 116 miliónov EUR. V oblasti diagnostiky a laboratórnych testov môže zavádzanie elektronického systému kontroly priniesť okamžité úspory vo výške 10 mil. EUR ročne. Nadmerné opieranie sa o nemocničnú starostlivosť v rámci systému zdravotnej starostlivosti znižuje jeho efektívnosť. Napriek pokračujúcemu úsiliu zameranému na zoštíhlenie sektora nemocníc je počet lôžok akútnej starostlivosti (5,8 v porovnaní s 5,0 na 1 000 osôb v EÚ) v nemocniciach naďalej vysoký, rovnako aj miera prepustenia pacientov z nemocníc (195,7 v porovnaní so 179,3 na 1 000 osôb v EÚ v roku 2017). To spolu s jednou z najnižších mier využívania lôžok v EÚ (67,8 % v porovnaní so 77 % v EÚ v roku 2017) poukazuje na to, že slovenský systém zdravotnej starostlivosti sa v nadmernej miere opiera o nemocničnú starostlivosť, čo je prekážkou pri dosahovaní účinnosti. Projekt Hodnota za peniaze našiel priestor pre možné dodatočné úspory vo výške najmenej 0,5 mld. EUR ročne (t. j. 10 % výdavkov na zdravotníctvo) a určil opatrenia, ktoré by mohli znížiť zbytočné výdavky o 148 mil. EUR už v roku 2020 (Ministerstvo financií, 2019b). Komplexná reforma, ktorou sa mala zmodernizovať sieť nemocníc, bola pozastavená. V roku 2018 slovenské zdravotnícke orgány vypracovali návrh reformy, ktorou sa malo zracionalizovať poskytovanie nemocničných služieb prostredníctvom územnej a funkčnej koncentrácie kapacity poskytovania akútnej starostlivosti. Reforma mala vytvoriť sieť nemocníc, ktoré mali byť rozmiestnené v celej krajine v závislosti od rozsahu a komplexnosti poskytovaných služieb starostlivosti (Ministerstvo zdravotníctva, 2018). Pokiaľ bude túto reformu sprevádzať zodpovedajúce rozšírenie služieb základnej, núdzovej a dlhodobej starostlivosti, mohla by zlepšiť kvalitu starostlivosti a zvýšiť efektívnosť slovenského zdravotníctva. V súčasnosti nie je isté, kedy sa reforma prijme, pretože vláda stiahla legislatívny návrh z parlamentu po tom, ako bol odložený, a jeho prijatie za súčasného zloženia parlamentu bolo nepravdepodobné.

Štátne nemocnice naďalej akumulujú dlh napriek tomu, že ich vlády opakovane zachraňujú Pravidelné kumulovanie dlhu štátnych nemocníc je dlhodobým problémom v sektore slovenského zdravotníctva. Posledné kolo trojstupňového programu na vyrovnanie dlhu, ktorý vláda iniciovala koncom roka 2017, sa začalo v októbri 2019. Napriek tomu, že program vyžadoval od príjemcov plnenie plánu ozdravenia (so sankciami za porušenie), kumulovanie dlhu v prípade 13 fakultných a univerzitných nemocníc počas tohto obdobia pokračovalo. Hoci sa to dá čiastočne vysvetliť neoptimálnym využívaním zdrojov, ministerstvo zdravotníctva vo svojej analýze scenárov odhaduje, že dokonca aj po vykonaní všetkých opatrení naplánovaných v projekte Hodnota za peniaze by platby od zdravotných poisťovní ešte stále nepokryli približne 70 mil. EUR nákladov nemocníc (Ministerstvo financií, 2019b). Tento vývoj je signálom, že vládne regulačné nástroje sú neprimerané vo vzťahu k zmluvným praktikám zdravotných poisťovní a že mechanizmus nemocničných platieb, ktorý poskytuje slabé stimuly na dosiahnutie nákladovej efektívnosti, je takisto nevhodný. Očakáva sa, že postupné zavedenie systému nemocničných platieb založeného na skupinách súvisiacich diagnóz (DRG), ktorý by mal byť plne funkčný do roku 2022, zvýši transparentnosť výdavkov nemocníc, bude stimulovať riadenie nákladov a lepšie zosúladí prideľovanie zdrojov nemocniciam s ich skutočnými nákladmi na služby (Európska komisia, 2019a). Napriek opatreniam vlády súčasné nedostatky v primárnej starostlivosti obmedzujú potenciál Slovenska zlepšiť kvalitu a efektívnosť zdravotnej starostlivosti. Vzhľadom na rastúci výskyt chronických ochorení medzi obyvateľstvom Slovenskej republiky a vzhľadom na mieru ambulantných konzultácií, ktorá je vyššia ako priemer EÚ, poukazuje vysoká miera hospitalizácie za podmienok senzitívnych na ambulantnú starostlivosť (pozri graf 3.1.2) na neefektívnosť primárnej a ambulantnej starostlivosti odborných lekárov. Možno to čiastočne vysvetliť nízkym počtom všeobecných lekárov a ich nerovnomerným geografickým rozložením. Úzky súbor právomocí, ktoré majú všeobecní lekári, v spojení s platobným mechanizmom, ktorý ponúka slabé stimuly na poskytovanie definitívnej starostlivosti, a iné technické obmedzenia sú dôvodom toho, že všeobecní lekári nie sú schopní účinne pôsobiť ako subjekt rozhodujúci o tom, kedy pacienta zveriť do rúk odbornému lekárovi (Svetová banka, 2018). Orgány preto navrhli v posledných rokoch skromný súbor opatrení, aby rozšírili právomoc všeobecných lekárov v oblasti predpisovania liekov a liečby a ponúkli stimuly pre tých všeobecných lekárov, ktorí obsadia voľné pracovné miesta vo vzdialených oblastiach. Pokiaľ ide o infraštruktúru, v oblastiach s nedostatočnou dostupnosťou týchto služieb sa rozvíjajú centrá integrovanej starostlivosti, ktoré sa financujú aj z prostriedkov EÚ s cieľom zmodernizovať poskytovanie primárnej starostlivosti. Značná preventabilná úmrtnosť odráža vysoký výskyt rizikových faktorov a nízke výdavky na prevenciu. Veľkým problémom v oblasti verejného zdravia je vysoký výskyt rizikových faktorov, ako je fajčenie a zlé stravovacie návyky obyvateľstva. Negatívny vplyv týchto rizikových faktorov na zdravie obyvateľstva sa prejavuje v nadpriemernom počte úmrtí na Slovensku v dôsledku preventabilných príčin () (2,44 v porovnaní s 1,61 na 1 000 osôb v EÚ). Z toho vyplýva, že tu existuje značný priestor pre intervencie verejného zdravotníctva s cieľom prispieť k zníženiu predčasných úmrtí. Súčasné deficity v podpore zdravia a prevencii chorôb čiastočne súvisia s nízkou úrovňou výdavkov na prevenciu na Slovensku, ktorá bola na úrovni 1 % bežných výdavkov na zdravotníctvo v roku 2017 a jednou z najnižších v EÚ (3 %). Graf 3.1.2:Prijatie do nemocničnej starostlivosti pri diagnózach citlivých na ambulantnú starostlivosť, vekovo štandardizovaná miera na 100 000 obyvateľov Zdroj: Eurostat, 2017 Súčasný a očakávaný nedostatok pracovnej sily v zdravotníctve je významný, najmä pokiaľ ide o všeobecných lekárov a zdravotné sestry. Predpokladá sa, že ak nedôjde k žiadnym zmenám v politike, do roku 2030 bude Slovensku chýbať viac ako 3 000 lekárov (20 % aktívnych lekárov) a 9 900 zdravotných sestier (33 % aktívnych zdravotných sestier) (Ministerstvo zdravotníctva, 2018b). Hoci je počet lekárov v roku 2017 porovnateľný s priemerom EÚ (3,4 v porovnaní s 3,6 na 1 000 osôb v EÚ), pomer všeobecných lekárov k špecialistom je výrazne nižší. To spolu s čoraz vyšším priemerným vekom všeobecných lekárov (57 rokov v roku 2016, Ministerstvo financií, 2019b) a nízkym počtom absolventov medicíny, ktorí sa špecializujú na všeobecné lekárstvo (9 % v porovnaní so 17 % v EÚ, Svetová banka, 2018), zvyšuje obavy v súvislosti s počtom všeobecných lekárov v budúcnosti. Okrem toho je počet zdravotných sestier na Slovensku výrazne nižší ako priemer EÚ (5,7 v porovnaní s 8,5 na 1 000 osôb; OECD/Európske stredisko pre monitorovanie systémov a politík v oblasti zdravia, 2019). Vzhľadom na tieto riziká vláda zintenzívnila úsilie zamerané na riešenie nedostatku pracovníkov v zdravotníctve a na zlepšenie ich udržania. Okrem zvyšovania platov nelekárskeho personálu vláda zvýšila kapacitu univerzít zameraných na odbornú prípravu študentov medicíny, rozšírila rezidentský program v oblasti všeobecného lekárstva, ktorý sa realizuje od roku 2013, a zaviedla štipendium pre študentov ošetrovateľstva, ktoré je podmienené akceptovaním následného vykonania päťročnej praxe na Slovensku (Ministerstvo financií, 2019b). Bankový sektor Sektor bankovníctva je na Slovensku naďalej celkovo zdravý a dostatočne kapitalizovaný. Na banky v zahraničnom vlastníctve pripadá viac než 90-percentný trhový podiel. Celková kapitalizácia bankového sektora sa v roku 2018 mierne znížila, no celkovo zostala v posledných rokoch stabilná. Dôvodom je nerozdelenie zisku, ktoré stabilizovalo celkový podiel kapitálu na úrovni 18,2 % v júni 2019, čo zodpovedá priemeru eurozóny. Hodnota vlastného kapitálu Tier 1 (CET1) sa v roku 2018 mierne znížila, ale v roku 2019 sa zotavila a v prvej polovici roku 2019 bola na úrovni 16,0 %, t. j. nad priemerom eurozóny. Proticyklický kapitálový vankúš zavedený v roku 2015, ktorý bol odvtedy niekoľkokrát zvýšený, sa od 1. augusta 2020 zvýši na 2 %. Rovnako ako v prípade mnohých členských štátov môže Bazilej III zvýšiť kapitálové požiadavky. Makroprudenciálne opatrenia prispeli k obmedzeniu rastu hypoték Centrálna banka zaviedla aj limity týkajúce sa dlžníkov v roku 2014, ktoré odvtedy opakovane sprísnila (). V dôsledku toho pomer výšky úveru k hodnote nehnuteľnosti pri vzniku výrazne klesol a zadlžovanie sa spomalilo. Väčšina hypotekárnych veriteľov si volí dlhšie obdobia s pevne stanovenou úrokovou sadzbou s cieľom obmedziť svoju zraniteľnosť v prípade nárastu úrokových sadzieb. Týmito makroprudenciálnymi opatreniami sa spomalilo agregované poskytovanie hypoték (pozri oddiel o bývaní uvedený ďalej v texte). Účinnosť boja proti prehrievaniu a atraktívnosti úverov na financovanie nákupu nehnuteľností by sa mohla posilniť zvýšením zdanenia majetku (pozri oddiel 3.1). Banky sú aj naďalej ziskové, ale nižšie úrokové sadzby znížili ich rozpätia zisku. Rentabilita vlastného kapitálu (ROE) bola pomerne stabilná na úrovni približne 10 % do konca roka 2018, ale odvtedy klesla na úroveň 8,5 % v dôsledku nižších úrokových sadzieb a následne aj nižších sprostredkovateľských marží. Aj keď je čistý príjem z úrokov aj naďalej hlavným zdrojom zisku, banky si zachovali svoje miery zisku rozširovaním svojej úverovej aktivity (väčšinou prostredníctvom úverov na bývanie). To sa premietlo do zvýšenia pomeru úverov k vkladom z približne 90 % na konci roka 2016 na 101,5 % v prvej polovici roka 2019, čo je však stále výrazne nižšia úroveň než priemer eurozóny. Hospodárska súťaž v oblasti hypotekárnych úverov sa zvýšila: v decembri 2018 bolo 61 % nových hypoték sprostredkovaných prostredníctvom hypotekárnych sprostredkovateľov, čo stláčalo kreditnú maržu. Napriek tejto kompresii, príjmy zo sprostredkovania zostali vďaka objemovému efektu vysoké. Rast úverov poskytovaných súkromnému sektoru sa spomalil z 10,6 % v júni 2018 na 7,1 % v júli 2019. V systéme, v ktorom banky závisia hlavne od príjmov zo sprostredkovania, zaznamenali menšie banky so slabšou kvalitou aktív neúmerne vysoký pokles ziskovosti, zatiaľ čo ziskovosť systémových bánk sa držala dobre. Nedávne zdvojnásobenie bankového odvodu ďalej zníži ziskovosť. Keďže sa daň mala do roku 2020 zrušiť, banky stanovili svoje dlhodobé úrokové sadzby úverov na základe iných predpokladov. Zdvojnásobenie dane nie je časovo obmedzené. Keďže sa daň vyberá nezávisle od ziskov, môže mať za následok zníženie makrofinančnej stability, pretože viac bánk posunie do stratovej zóny. Môže tiež posilniť procyklickosť, keďže základ odvodu je nezávislý od inherentnej rizikovosti bankových aktív (Európska centrálna banka, 2019). Podiel nesplácaných úverov zostáva pod priemerom. V posledných rokoch sa výrazne znížil, a to z približne 5 % v roku 2016 na 3,1 % v júni 2019, čo je pod priemerom eurozóny na úrovni 3,6 %. Podobne sa podiel krytia v posledných troch rokoch stabilne zvyšoval a v júni 2019 dosiahol úroveň 69,4 %. Makroekonomické spomalenie a súčasné finančné podmienky by však mohli predstavovať riziko. Hoci špirálové prepojenie medzi cenami nehnuteľností a hypotekárnymi úvermi, ktoré je ovplyvnené súčasnými úverovými podmienkami a potrebou bánk rozšíriť klientské portfóliá, nie je také silné, mohlo by mať negatívny dosah na strednodobý výhľad. Analýza citlivosti týkajúca sa rozšíreného prostredia nízkych úrokových sadzieb poukazuje na potenciálny prudký pokles ziskov bankového sektora do roku 2021. Z analýzy vykonanej centrálnou bankou vyplýva, že podľa základného scenára – t. j. s úrokovými sadzbami na úrovni z roku 2018 – by zisky klesli z 594 mil. EUR na konci roka 2018 (čo zodpovedá rentabilite vlastného kapitálu vo výške 9,3 %) na 485 mil. EUR do konca roku 2021, čo predstavuje priemerný pokles o 18 % pre bankový systém ako celok. V druhom scenári sa skúma, čo by sa stalo, keby úrokové sadzby úverov na bývanie postupne klesli z 1,6 % na 1,0 %. Podľa tohto scenára by sa zisky do roku 2021 znížili o 32 %. Najzávažnejším scenárom je zhoršenie kvality aktív v kombinácii so zvýšením podielu nesplácaných úverov z 3,2 % na 5,2 %. V tomto prípade by existoval diferencovaný vplyv, pričom zisky veľkých bánk by sa znížili o 18 %, zatiaľ čo menšie banky by zaznamenali malé straty. Boj proti praniu špinavých peňazí Obmedzené chápanie rizík prania špinavých peňazí a nedostatočný dohľad majú za následok nedostatočné oznamovanie prípadov odborníkmi zapojenými do zakladania spoločností. Napriek rozsiahlemu využívaniu spoločností v rámci systémov prania špinavých peňazí, odborníci zapojení do procesu zakladania spoločností oznamujú len veľmi málo podozrivých transakcií(): v roku 2018 od nich pochádzali len štyri z 2 509 oznámení prijatých finančnou spravodajskou jednotkou (Ministerstvo vnútra, 2019a). Hoci účinný dohľad nad týmito odborníkmi by mohol zlepšiť oznamovanie z ich strany, na tieto úlohy je pridelených len päť zamestnancov, pričom ich odborná príprava je obmedzená. Nedostatočné včasné odhaľovanie trestnej činnosti a neprimeraný právny rámec obmedzujú prokurátorov konajúcich v prípadoch prania špinavých peňazí. Napriek vysokým mieram usvedčenia boli prípady prania špinavých peňazí donedávna spojené len s menej závažnými trestnými činmi. Prebiehajúce konania sa týkajú väčších prípadov, no vyžadujú si značné úsilie na vykonanie rýchlych finančných vyšetrovaní a vyšetrovaní trestných činov, keďže obmedzené chápanie nových trendov v činnostiach medzinárodnej organizovanej trestnej činnosti (prevažne hospodárskej trestnej činnosti) bráni včasnému odhaľovaniu a cieleným vyšetrovaniam (). Absencia silného rámca pre sankcie a konfiškácie takisto obmedzuje schopnosť orgánov presadzovania práva vymáhať príjmy z prania špinavých peňazí. Vláda oznámila svoj zámer posilniť svoj systém predchádzania a sankcií, no dosiahnutý pokrok bol doposiaľ obmedzený. Na základe nedostatkov zistených vo vnútroštátnom posúdení rizika vypracovala vláda začiatkom roka 2019 akčný plán boja proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu. Harmonogram plnenia cieľov akčného plánu je ambiciózny a jeho zámerom je mať rámec boja proti praniu špinavých peňazí pripravený do júna 2020. Pokrok bol obmedzený a parlament dvakrát zamietol úsilie o posilnenie systému sankcií. Finančnej spravodajskej jednotke neboli doteraz pridelení žiadni ďalší pracovníci, ktorí by sa zaoberali úlohami dohľadu. Nebola poskytnutá žiadna nová odborná príprava s cieľom pomôcť vyšetrovateľom lepšie sa zamerať na činnosti medzinárodnej organizovanej trestnej činnosti. Oneskorená transpozícia 5. smernice o boji proti praniu špinavých peňazí takisto oberá príslušné orgány o kľúčové nástroje, ako je centrálny register bankových účtov. Bývanie Ceny nehnuteľností na bývanie naďalej rastú. V reálnom vyjadrení narástli ceny nehnuteľností na bývanie medziročne v treťom štvrťroku 2019 o 8,6 %, čo je druhá najvyššia miera rastu od krízy. V roku 2019 narástli ceny nehnuteľností na bývanie o 5,7 % v reálnom vyjadrení, čo je mierne rýchlejší rast, než aký bol zaznamenaný v roku 2018 (+5,0 %) a v roku 2017 (+4,4 %). Tento rast cien bol zaznamenaný vo väčšine regiónov a pri všetkých typoch obytných jednotiek, čím sa ceny dostali približne na najvyššie úrovne, aké bývali pred krízou. Miery rastu boli v rôznych regiónoch skôr homogénne, s výnimkou Košíc, kde sa ceny od roku 2018 medziročne znížili v priemere o 3,3 %. Bratislava má oveľa vyššiu úroveň cien v porovnaní so zvyškom krajiny – 2 148 EUR za 1 m2 v roku 2018, čo je 1 100 EUR za 1 m2 nad celoštátnym priemerom. Slovensko má nízky, no stále rastúci a kladný rozdiel v ocenení nehnuteľného majetku. Podľa interných výpočtov Komisie predstavovalo v roku 2018 nadhodnotenie slovenského trhu s bývaním 4,8 %, čo predstavuje nárast o 3,8 percentuálneho bodu v porovnaní s rokom 2017. Napriek nárastu sa rozdiel v ocenení stále drží približne na úrovni dlhodobého priemeru a nárast je hlavne dôsledkom pomeru ceny k výške nájomného, ktorý sa v roku 2018 zvýšil o 7,8 percentuálneho bodu (pozri graf 3.2.1). To zahŕňa aj skutočnosť, že ceny nehnuteľností na bývanie rástli rýchlejšie než nájomné, hoci na tento ukazovateľ sa nemožno bezvýhradne spoliehať, pretože trh s nájomným bývaním je malý a zväčša obmedzený na bratislavský región. Odhady centrálnej banky poukazujú na nadhodnotenie o približne 12,5 % v druhej polovici roku 2019 (NBS, 2019).

Neustále zvyšovanie cien malo vplyv na cenovú dostupnosť bez ohľadu na klesajúce úrokové sadzby. Medziročný rast deflovaných cien nehnuteľností na bývanie prevýšil od roku 2014 rast reálnych miezd v priemere o päť percentuálnych bodov, čím sa zhoršila cenová dostupnosť napriek nižším nákladom na financovanie. Podľa súčasnej úrovne príjmu je na kúpu bytu o rozlohe 100m2 v priemere potrebných 8,1 roka, čo je v porovnaní s priemerom EÚ nízke číslo. Problémy s cenovou dostupnosťou sú najakútnejšie v Bratislavskom kraji, kde so zreteľom na regionálnu úroveň príjmu v porovnaní s priemerom krajiny je na kúpu bývania potrebných o 39 % viac príjmových rokov (). Napriek zvýšeniu výstavby, nízky počet nových nehnuteľností aj naďalej posilňuje rast cien. V roku 2018 počet dokončených obytných jednotiek výrazne vzrástol – medziročne o 10,6 %, čo predstavuje viac ako 22000 obydlí a je to najvyššia úroveň od začiatku krízy. Počet obydlí, ktorých výstavba sa začala, predstihol od roku 2015 počet dokončených obydlí, takže sa zvýšil počet obytných jednotiek nachádzajúcich sa vo výstavbe. Napriek tomu značná časť obytných jednotiek nachádzajúcich sa vo výstavbe už bola predaná, čo naznačuje, že úroveň výstavby nemusí stále stačiť na pokrytie silného dopytu (NBS, 2019b). Graf 3.2.1:Výstavba bytov a zníženie počtu obytných jednotiek Zdroj: Štatistický úrad SR Zdĺhavý postup udeľovania stavebných povolení spomaľuje reakcieschopnosť na strane ponuky. Počet vydaných stavebných povolení po miernom náraste v rokoch 2017 až 2018 v roku 2019 klesol. V druhom štvrťroku 2019 bolo vydaných približne 4 335 stavebných povolení, čo je podstatne menej, ako bol ich najvyšší počet pred krízou (7 143 v treťom štvrťroku 2018). Slovensko sa aj naďalej nachádza na najvyššej priečke v rámci OECD, pokiaľ ide o počet dní potrebných na získanie stavebného povolenia: Priemerne 300 dní, t. j. takmer dvojnásobok priemeru EÚ (174,6 dňa) (Svetová banka, 2019). Obmedzuje to schopnosť ponuky rýchlo sa prispôsobiť zmenám dopytu. Očakáva sa, že sa postup udeľovania stavebných povolení zefektívni po implementácii troch balíkov opatrení na zníženie administratívneho a regulačného zaťaženia (pozri oddiel 3.4.4), ale bude trvať určitý čas, než sa vplyv opatrení prejaví. Nedostatočne rozvinutý trh s nájomným bývaním zvyšuje dopyt v sektore nehnuteľností a bráni mobilite pracovnej sily. Približne 90,1 % ľudí na Slovensku má vlastné bývanie, čo je o viac ako 24 percentuálnych bodov nad priemerom EÚ (Eurostat). Ide o kombinovaný výsledok: a) nedostatku verejného nájomného bývania; b) právneho rámca, ktorý uprednostňuje vlastníctvo nehnuteľnosti pred jej prenájmom; a c) veľkej miery odpredaja bytov do súkromného vlastníctva po páde komunistického režimu. Takýto malý trh s nájomným bývaním znižuje mobilitu študentov a dočasných pracovníkov. Napríklad 84,2 % ľudí vo veku od 18 do 29 rokov žije so svojimi rodičmi v porovnaní s 68,2 % v EÚ (údaje Eurostatu). Keďže majitelia nehnuteľností sú viac viazaní na svoje bývanie a svoj región v dôsledku vysokých transakčných nákladov, veľký podiel vlastníctva bývania môže takisto zvyšovať neefektívnosť zosúlaďovania ponúkaných a požadovaných pracovných miest v jednotlivých regiónoch a viesť k väčším regionálnym rozdielom v nezamestnanosti v prípade nepriaznivých hospodárskych otrasov (pozri oddiel 3.3). Nedostatok alternatívnych možností bývania tiež presunul dopyt do sektora nehnuteľností, čím sa zvýšil tlak na ceny. Investovanie do nájomných bytov vo verejnom vlastníctve a úprava právneho rámca by mohli pomôcť rozvinúť trh s nájomným bývaním. Podľa Štatistického úradu Slovenskej republiky sa počet nájomných bytov vo verejnom vlastníctve postupne znižoval z 1 545 dokončených obytných jednotiek v roku 2012 na 195 v roku 2018. Investície do nájomných bytov vo verejnom vlastníctve by mohli posilniť nedostatočnú ponuku a pomôcť dočasným pracovníkom, ako aj osobám s nižším príjmom, keďže ide o bývanie za nižšie náklady, než aké sú pri čisto trhovom základe. Pomôcť môže aj zjednodušenie administratívnych postupov pre obce a regióny s cieľom získať cielené financovanie. Opatrenia prijaté na riešenie týchto výziev sa týkajú obstarávania ubytovní pre zamestnancov a daňového oslobodenia nepeňažných príjmov s cieľom čiastočne zamestnávateľovi kompenzovať náklady na ubytovanie. S účinnosťou od januára 2020 sa zlepšili úverové podmienky na získanie nájomných bytov tak pre podniky, ako aj pre miestne samosprávy, a to aj tak, že sa zvýšili prahové hodnoty úverov a nákladov. Lepšia infraštruktúra verejnej dopravy (pozri oddiel 3.4.2), ktorá môže podporiť prímestskú dopravu, by mohla znížiť dopyt a cenový tlak v hlavných mestách a znížiť zadlženosť domácností prostredníctvom účinného zvyšovania ponuky pozemkov. Práva prenajímateľa aj nájomcu možno posilniť ochranou vlastníckych práv prenajímateľov pri súčasnom zaistení stability a predvídateľnosti pre nájomníkov (Európska komisia, 2015). Súkromná zadlženosť Úvery domácností naďalej rastú, ale pomalším tempom. Úvery domácností sa od vstupu Slovenska do EÚ v roku 2004 neustále zvyšovali, najmä v porovnaní s partnerskými krajinami (pozri graf 3.2.2.). V treťom štvrťroku 2019 dosiahol dlh domácností najvyššiu rekordnú úroveň 43,4 % HDP, čo je stále pod prudenciálnou referenčnou hodnotou Komisie vo výške 55 %, ale nad referenčnou hodnotou založenou na základnom kapitáli (28 %). Tento rast bol výsledkom prostredia s nízkou úrokovou sadzbou, silnej výkonnosti trhu práce a stúpajúcich príjmov, ktoré podnecovali domácnosti k tomu, aby si vzali úvery. Nízke kreditné marže v bankovom sektore takisto vytvorili stimuly na zvýšenie úverovej činnosti bánk. V roku 2019 sa však rast spomalil a pomer dlhu domácností k HDP rástol medziročne v priemere o 2,7 %, čo je oveľa nižší rast než dlhodobý priemer na úrovni 11,3 %. Makroprudenciálne pravidlá prispeli k pomalšiemu rastu dlhu domácností. Spomalenie dlhu domácností možno pripísať najmä zmierneniu rastu úverov na kúpu nehnuteľnosti na bývania, pri ktorom sa zaznamenalo zníženie na úroveň 10 % v roku 2019 v porovnaní s 12 % v roku 2018. Makroprudenciálne opatrenia prijaté centrálnou bankou prispeli k spomaleniu rastu týchto úverov zvýšením prahu na poskytnutie úveru pre najrizikovejších dlžníkov, ktoré sa dosiahlo najmä zavedením stropu pre pomer dlhovej služby k príjmu (NBS, 2019a). Limity pre pomer výšky úveru k hodnote zabezpečenia takisto pomohli zmierniť rast pomeru výšky úveru k hodnote nehnuteľnosti v čase vzniku a riziko nesplácania v prípade poklesu hospodárskej aktivity (NBS, 2019) Okrem týchto opatrení k pomalšiemu rastu úverov na bývanie významne prispela aj stabilnejšia priemerná úroková miera v spojení s postupnou saturáciou úverového trhu, keďže miera rozšírenia úverov sa výrazne zvýšila a úvery na bývanie sú sústredené v mladšej vekovej kohorte. V dôsledku rýchleho splácania úverov sa znížil aj rast spotrebiteľských úverov, a to na úroveň 1,2 % v roku 2019 (v porovnaní s 13,4 % v roku 2018). Graf 3.2.2:Dlh domácností ako % HDP Zdroj: Eurostat Hoci sa rast zadlženia domácností spomalil, pretrvalo viacero rizík pre finančnú stabilitu. Po prvé, prostredie s nízkymi úrokovými sadzbami naďalej prispieva k zvýšenému dopytu po úveroch. Rast cien nehnuteľností, ku ktorému došlo v druhej polovici roka 2019, bude pravdepodobne naďalej zvyšovať hodnotu úverov, ktoré si vzali domácnosti. Malo by sa to osobitne monitorovať, keďže domácnosti, ktoré si berú úvery s vysokým pomerom dlhu k príjmu (DTI) a pomerom výšky úveru k hodnote zabezpečenia (LTV), majú aj iné rizikové charakteristiky, ako sú relatívne nízky príjem a dlhšie doby splatnosti (NBS, 2019b). Okrem toho nezanedbateľný podiel úverov so súčasne vysokými limitmi pomeru dlhu k príjmu a pomeru výšky úveru k hodnote zabezpečenia takisto poukazuje na základné riziká na trhu. Rastúci priemerný vek dlžníkov v čase splatnosti úveru by tiež mohol byť výzvou, pretože redukuje možnosť využitia priestoru pre predĺženie doby trvania úveru ako prostriedku na zníženie splátok dlžníkov v ťažkostiach. Všetky tieto faktory spolu s nízkym pomerom čistých finančných aktív k HDP by mohli viesť k finančnej nestabilite, ak dôjde k negatívnym hospodárskym šokom. NBS tak v januári 2020 znížila limit pomeru dlhovej služby k príjmu z 80 % na 60 %. Výkonnosť trhu práce Výkonnosť trhu práce sa naďalej zlepšovala vzhľadom na neustály rast zamestnanosti. Miera zamestnanosti sa v období od tretieho štvrťroku 2018 do tretieho štvrťroku 2019 ďalej zvýšila približne o 30 000 ľudí, čo zodpovedá priemernému nárastu o 2,3 %. Miera zamestnanosti (u ľudí vo veku 20 – 64 rokov) kulminovala na úrovni 73,3 %, čo je o 0,8 percentuálneho bodu viac ako jeden rok predtým a nad úrovňou cieľa stratégie Európa 2020 vo výške 72 %. Toto zlepšenie miery zamestnanosti možno čiastočne vysvetliť neustálym poklesom populácie v produktívnom veku, ktorý sa začal v roku 2012 a v posledných šiestich rokoch dosahoval 4,1 %. V treťom štvrťroku 2019 bola miera nezamestnanosti na úrovni 157 000 ľudí, čo predstavuje približne 40 % z úrovní dosiahnutých v roku 2013, keď sa oživenie začínalo, pričom miera nezamestnanosti ďalej klesla na 5,7 % (o 0,4 percentuálneho bodu menej než rok predtým). Graf 3.3.1:Miera nezamestnanosti podľa okresov (september 2019) Zdroj: Ústredie práce sociálnych vecí a rodiny SR Za pozitívnymi trendmi sa skrývajú výrazné regionálne rozdiely. V roku 2018 predstavoval rozdiel medzi mierami zamestnanosti v regiónoch s najlepšími a najhoršími výsledkami viac než 10 percentuálnych bodov. Najviac sa darilo Bratislave (79,9 %), nasledovalo Západné Slovensko (73,9 %), Stredné Slovensko (71,9 %) a Východné Slovensko (68,1 %). Podobne aj v prípade nezamestnanosti bola jej miera v Bratislave (2,9 %) viac než o 7 percentuálnych bodov nižšia než na Východnom Slovensku (10,1 %). Upozorňujeme, že v niektorých okresoch miera nezamestnanosti dosahuje 20 % (pozri graf 3.3.1). Tieto rozdiely možno sčasti vysvetliť umiestnením najväčších výrobcov automobilov, ktorí – vrátane dodávateľského reťazca – predstavujú odhadom 8,5 % celkovej zamestnanosti (rámček 1.1). Znevýhodnení občania na pracovnom trhu Podiel mladých ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy (NEET), sa v roku 2018 naďalej približoval priemeru EÚ. Vo vekovej skupine 15 – 29 rokov predstavoval podiel ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy, 14,6 % v porovnaní s priemerom EÚ (12,9 %); Záruka pre mladých ľudí by týmto skupinám mohla pomôcť, ale jej realizácia je z veľkej časti založená na projektoch a implementuje sa prostredníctvom tradičného systému aktívnych politík trhu práce, a preto nie je systémovo koordinovaná s opatreniami v oblasti sociálnej politiky. Napríklad, uchádzačom o zamestnanie, ktorí sú vo verejnom systéme zamestnanosti klasifikovaní ako nespolupracujúci, sa ruší registrácia, čo sťažuje ďalšie sledovanie a sťažuje oslovovanie mladých ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy. Dlhodobá nezamestnanosť klesá, no stále je vysoká najmä v prípade mladých ľudí a vo východných regiónoch. V pomere k aktívnemu obyvateľstvu sa počet dlhodobo nezamestnaných v treťom štvrťroku 2019 medziročne znížil o 0,9 percentuálneho bodu na 3 %, čo je stále nad priemerom EÚ (2,5 %). Dlhodobá nezamestnanosť zostáva aj naďalej problémom pre mladých ľudí: táto miera je stále výrazne nad priemerom EÚ (6,6 % v porovnaní s 3,3 %) a poukazuje na regionálne rozdiely (2,1 % na Západnom Slovensku v porovnaní s 10 % na Východnom Slovensku). Miera nezamestnanosti a dlhodobej nezamestnanosti je aj naďalej zvlášť vysoká medzi rómskym obyvateľstvom. Sociálne podnikanie nadobúda význam ako nástroj na boj proti dlhodobej nezamestnanosti marginalizovaných skupín. Počet sociálnych podnikov () a ich zamestnancov sa postupne zvyšoval, pričom existuje 38 takýchto registrovaných podnikov v porovnaní so 7 podnikmi v roku 2018. Z týchto 38 sociálnych podnikov 32 zamestnáva spolu 452 marginalizovaných Rómov (Ministerstvo vnútra, 2019b). Finančné prostriedky EÚ vyčlenené na podporu sociálnych podnikov však zostávajú do veľkej miery nevyužité.

Výdavky na aktívne politiky trhu práce sú nízke a napriek určitému pokroku existuje v oblasti poskytovania služieb zraniteľným skupinám stále priestor na zlepšenie. Výdavky (kategórie LMP 2 – 7) dosiahli úroveň 0,185 % HDP v roku 2017, čo je menej než polovica priemeru EÚ. Súčasne s poklesom nezamestnanosti a so zvýšením podpory z Európskeho sociálneho fondu pre zamestnancov verejných služieb zamestnanosti sa počet prípadov pripadajúcich na jedného zamestnanca výrazne znížil (z 550 – 620 žiadateľov v roku 2014 na 220 žiadateľov v roku 2018). Využívanie individuálneho poradenstva je však naďalej obmedzené. Spolupráca medzi verejnými službami zamestnanosti a sociálnymi službami pre skupiny, ktoré sú najviac vzdialené od trhu práce, je slabá a zapojenie mimovládnych poskytovateľov a externých inštitúcií (napr. poskytovateľov chránených pracovísk, centier pre bezdomovcov a drogovo závislé osoby) je aj naďalej nestatočné (Kešelová a kol., 2018). Stimuly pre zamestnanosť sú stále dominantným aktívnym politickým nástrojom trhu práce na Slovensku. Preškoľovacie kurzy sa ponúkajú oprávneným uchádzačom o zamestnanie v rámci programov REPAS+ a KOMPAS+, ale ponuka odbornej prípravy prispôsobenej ľuďom s nízkou kvalifikáciou je obmedzená, pričom chýba systémová podpora kompenzačného vzdelávania (Kešelová a kol., 2018). Ide o problém z dôvodu vysokej miery nezamestnanosti nízkokvalifikovaných ľudí, ktorí sú registrovaní na aktivačné práce bez komponentu zvyšovania úrovne zručností (Ministerstvo financií, 2019c). Graf 3.3.2:Rodové rozdiely v zamestnanosti podľa vekovej skupiny, 2018 Zdroj: Eurostat Situácia žien na trhu práce sa postupne zlepšuje, no rodové rozdiely v zamestnanosti a odmeňovaní sú naďalej výrazné. Napriek tomu, že celkový rodový rozdiel v zamestnanosti má blízko k priemeru EÚ, tieto číselné údaje maskujú výrazné rozdiely súvisiace s vekom: rozdiel je pomerne malý vo vekovej skupine nad 40 rokov (1 percentuálny bod až 7,8 percentuálneho bodu v závislosti od kohorty), ale je značný vo vekovej skupine 20 – 39 rokov (18,3 až 27,9 percentuálneho bodu, pozri graf 3.3.2). Účasť mladších žien na trhu práce je aj naďalej nízka a obmedzuje ju plnenie rodinných povinností (čo je podporované dlhou platenou materskou dovolenkou) (), nedostatok zariadení starostlivosti o deti, najmä v prípade detí do 3 rokov, a nízke využívanie pružných pracovných podmienok. Účasť na vzdelávaní a starostlivosti v ranom detstve je jednou z najnižších v EÚ a počet zariadení starostlivosti o deti vo veku do 3 rokov je nedostatočný v celej krajine. Podiel žien, ktoré nie sú aktívne v dôsledku povinností spojených so starostlivosťou o dieťa, bol v roku 2018 na úrovni 38,1 %, čo je výrazne nad priemerom EÚ (31,8 %). Podobne ako vo väčšine východoeurópskych krajín zostáva podiel žien pracujúcich na čiastočný úväzok pod 10 %. Sektorová segregácia prispieva k vysokému rodovému rozdielu v odmeňovaní. Neupravený rodový rozdiel v odmeňovaní, ktorý bol v roku 2018 na úrovni 19,8 %, a teda vyšší ako priemer EÚ (16 %), sa za posledný rok zvýšil. Ženy sú nadmerne zastúpené vo verejnom sektore (72 %), pričom obsadzujú aj relatívne slabo platené pracovné miesta v oblastiach, ako sú vzdelávanie, zdravotná starostlivosť, sociálne služby a verejná správa. V súkromnom sektore zastávajú ženy len 42 % pozícií. Minuloročný nárast platov zavedený v odvetviach, v ktorých prevládajú ženy, pomáha odstrániť rodové rozdiely v odmeňovaní. Rodový rozdiel v dôchodkoch je nižší ako 10 % a patrí medzi najnižšie v EÚ. Sociálny dialóg Kolektívne vyjednávanie má dobrú inštitucionálnu štruktúru. Čoraz viac otázok sa však rieši prostredníctvom právnych predpisov, pričom sa obchádzajú sociálni partneri. Odborové zväzy aj zamestnávateli