EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli14. 7. 2021 COM(2021) 551 final 2021/0211(COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorou sa mení smernica 2003/87/ES o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Únii, rozhodnutie (EÚ) 2015/1814 o zriadení a prevádzke trhovej stabilizačnej rezervy systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Únii a nariadenie (EÚ) 2015/757 (Text s významom pre EHP) {SEC(2021) 551 final} - {SWD(2021) 557 final} - {SWD(2021) 601 final} - {SWD(2021) 602 final}



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1.KONTEXT NÁVRHU •Dôvody a ciele návrhu V oznámení o Európskej zelenej dohode sa vytýčila nová stratégia rastu pre EÚ, ktorej cieľom je transformovať EÚ na spravodlivú a prosperujúcu spoločnosť s moderným a konkurencieschopným hospodárstvom, ktoré efektívne využíva zdroje. Opätovne sa v nej potvrdila ambícia Komisie zvýšiť svoje ciele v oblasti klímy a do roku 2050 urobiť z Európy prvý klimaticky neutrálny kontinent. Okrem toho je jej cieľom chrániť zdravie a blaho občanov pred environmentálnymi rizikami a vplyvmi. Nevyhnutnosť a hodnota Európskej zelenej dohody sa ešte viac zvýšili vzhľadom na veľmi závažné dôsledky pandémie COVID-19 na zdravie, životné a pracovné podmienky a blaho občanov Únie. Riešenie zmeny klímy predstavuje naliehavú výzvu. V súlade s vedeckými zisteniami z osobitnej správy Medzivládneho panelu o zmene klímy (IPCC) je potrebné dosiahnuť globálnu nulovú bilanciu emisií CO2 približne do roku 2050 a neutralitu v súvislosti so všetkými ostatnými skleníkovými plynmi čo najskôr v priebehu tohto storočia. Táto naliehavá výzva si vyžaduje, aby EÚ zintenzívnila svoju činnosť a ukázala svoje postavenie svetového lídra tak, že sa do roku 2050 stane klimaticky neutrálnou. Tento cieľ je stanovený v oznámení s názvom Čistá planéta pre všetkých: Európska dlhodobá strategická vízia pre prosperujúce, moderné, konkurencieschopné a klimaticky neutrálne hospodárstvo. Na základe stratégie Európskej zelenej dohody a komplexného posúdenia vplyvu sa v oznámení Komisie o ambicióznejších klimatických cieľoch pre Európu na rok 2030 (ďalej len „plán cieľov v oblasti klímy do roku 2030“) zo septembra 2020 navrhlo zodpovedným spôsobom zvýšiť ambíciu EÚ a predložiť komplexný plán zameraný na sprísnenie záväzného cieľa Európskej únie na rok 2030, ktorým je čisté zníženie emisií aspoň o 55 %. Ak sa teraz zvýši ambícia na rok 2030, pomôže to dodať istotu tvorcom politík a investorom, aby sa v dôsledku rozhodnutí prijatých v nasledujúcich rokoch úrovne emisií nezasekli na úrovniach v rozpore so zámerom EÚ dosiahnuť do roku 2050 klimatickú neutralitu. Cieľ na rok 2030 je v súlade s cieľom Parížskej dohody udržať zvýšenie globálnej teploty výrazne pod hodnotou 2 °C a vynaložiť úsilie na obmedzenie zvýšenia teploty na 1,5 °C. Európska rada na svojom zasadnutí v decembri 2020 schválila nový záväzný cieľ EÚ na rok 2030. Rada takisto vyzvala Komisiu, „aby posúdila, ako môžu k cieľu do roku 2030 čo najlepšie prispieť všetky hospodárske odvetvia, a aby predložila potrebné návrhy spolu s hĺbkovým preskúmaním environmentálneho, hospodárskeho a sociálneho vplyvu na úrovni členských štátov, pričom zohľadní národné energetické a klimatické plány a preskúma existujúcu flexibilitu“. Na tento účel sa prostredníctvom európskeho právneho predpisu v oblasti klímy, v znení dohodnutom so spoluzákonodarcami, stane cieľ klimatickej neutrality EÚ právne záväzným a zvýši sa ambícia na rok 2030 stanovením cieľa, ktorým je čisté zníženie emisií aspoň o 55 % do roku 2030 v porovnaní s rokom 1990. Aby sa dodržal postup navrhnutý v európskom právnom predpise v oblasti klímy a dosiahla sa táto zvýšená úroveň ambície na rok 2030, Komisia preskúmala aktuálne platné právne predpisy v oblasti klímy a energetiky, od ktorých sa očakáva, že emisie skleníkových plynov znížia len o 40 % do roku 2030 a o 60 % do roku 2050. Tento legislatívny balík návrhov „Fit for 55“ oznámený v rámci plánu cieľov v oblasti klímy do roku 2030 je najkomplexnejším stavebným prvkom v úsilí plniť nový ambiciózny cieľ v oblasti klímy na rok 2030, pričom k nemu budú musieť prispieť všetky hospodárske odvetvia a politiky. Európska rada v decembri 2020 takisto vyzvala Komisiu, aby zvážila preskúmanie spôsobov, ako posilniť systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii (EU ETS) a zároveň zachovať jeho integritu a zohľadniť potrebu riešiť obavy týkajúce sa rozdeľovania a energetickú chudobu. Európska rada ďalej vyzvala Komisiu, aby zvážila navrhnutie opatrení, ktoré umožnia energeticky náročným priemyselným odvetviam vyvíjať a zavádzať inovačné klimaticky neutrálne technológie a zároveň si zachovať svoju priemyselnú konkurencieschopnosť. Súčasné právne predpisy o systéme ETS boli revidované v roku 2018 s cieľom dosiahnuť do roku 2030 zníženie emisií EU ETS o 43 % v porovnaní s rokom 2005, a to v súlade s cieľom zníženia emisií v celom hospodárstve EÚ do roku 2030 aspoň o 40 % v porovnaní s rokom 1990. Z nedávnej analýzy útvarov Komisie však vyplýva, že ak právne predpisy zostanú nezmenené, sektory, na ktoré sa v súčasnosti vzťahuje systém EU ETS, by namiesto toho v roku 2030 dosiahli zníženie emisií o 51 % v porovnaní s rokom 2005. Hoci by to znamenalo dosiahnutie lepšieho výsledku, ako je uvedený príspevok zníženia o 43 %, predstavovalo by to napriek tomu neuspokojivý príspevok k celkovému cieľu zníženia aspoň o 55 % v porovnaní s rokom 1990. Všeobecným cieľom tejto iniciatívy je preto revidovať smernicu o ETS spôsobom zodpovedajúcim ambícii v oblasti klímy na rok 2030 dosiahnuť do roku 2030 zníženie čistých emisií skleníkových plynov aspoň o 55 % pod úroveň z roku 1990 a s postupnou a vyváženou trajektóriou smerujúcou ku klimatickej neutrálnosti do roku 2050 nákladovo efektívnym a koherentným spôsobom s prihliadnutím na potrebu spravodlivej transformácie a potrebu, aby všetky sektory prispievali k úsiliu EÚ v oblasti klímy. Ako sa vysvetľuje v posúdení vplyvu, príspevok sektorov, na ktoré sa vzťahuje systém EU ETS, predstavujúci zníženie o 61 % v porovnaní s rokom 2005, sa považuje za príspevok najlepšie odzrkadľujúci výsledky plánu cieľov v oblasti klímy do roku 2030 a považuje sa za ambíciu EU ETS prispievajúcu k celkovému cieľu zníženia aspoň o 55 % v porovnaní s rokom 1990. Zvýšenie environmentálneho príspevku EU ETS zahŕňa najmä prispôsobenie celkového počtu kvót vydaných v rámci EU ETS (ďalej len „limit“). Znížené množstvo kvót dostupných pre trh však ovplyvňuje iné piliere EU ETS a cenu uhlíka. Má vplyv na hlavné zásady, ako sú potreba trhovej stability, ochrana pred rizikom úniku uhlíka, starostlivo vyvážené účinky distribúcie medzi členskými štátmi a dostupnosť finančných prostriedkov na zvýšené investičné potreby v oblasti nízkouhlíkových technológií. Zároveň so zosúladením systému EU ETS s celkovým cieľom zníženia aspoň o 55 % v porovnaní s rokom 1990 je potrebné, aby bola táto zvýšená ambícia v oblasti klímy takisto zohľadnená v príspevku sektorov, na ktoré sa v súčasnosti nevzťahuje systém EU ETS, k úsiliu EÚ v oblasti klímy. V posúdení vplyvu, ktoré sprevádza plán cieľov v oblasti klímy do roku 2030, sa zistilo, že ak by sa neprijali dodatočné opatrenia, emisie v určitých sektoroch by sa neznížili v miere potrebnej na dosiahnutie zníženia emisií o 55 % v celom hospodárstve. Emisie v námornej doprave sú v súčasnosti v skutočnosti vyššie než v roku 1990 a očakáva sa, že pri vývoji za nezmenených okolností budú emisie z námornej dopravy naďalej rásť. Pri všetkých postupoch posúdených v rámci plánu cieľov v oblasti klímy do roku 2030 a Stratégie pre udržateľnú a inteligentnú mobilitu sa predpokladá zníženie emisií z medzinárodnej lodnej dopravy do roku 2050 o 80 – 82 % v porovnaní s rokom 1990 (zodpovedajúce zníženie emisií o 88 – 89 % v porovnaní s rokom 2008), aby sa dosiahol súlad so zvýšenou úrovňou ambícií v oblasti klímy. Európska komisia preto prijala záväzok rozšíriť systém EU ETS na námornú dopravu v rámci balíka opatrení EÚ na riešenie emisií z námornej dopravy spolu s opatreniami odsúhlasenými v rámci Medzinárodnej námornej organizácie. Komisia v tejto súvislosti víta pokrok, ktorý Európsky parlament a Rada od roku 2019 dosiahli v súvislosti s návrhom na zmenu nariadenia (EÚ) 2015/757 s cieľom náležite zohľadniť globálny systém zberu údajov o spotrebe lodného paliva [COM(2019) 38 final], a Komisia berie na vedomie podporu pléna Európskeho parlamentu, pokiaľ ide o rozšírenie systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii (EU ETS) tak, aby sa od roku 2023 vzťahoval na emisie z námornej dopravy. Emisie z námornej dopravy by sa mali zahrnúť do existujúceho systému obchodovania s emisiami. Aby sa zaistil hladký prechod, mala by sa zaviesť fáza postupného zavádzania, v ktorej by lodné spoločnosti museli odovzdať len kvóty za podiel ich overených emisií, ktorý by sa v priebehu štyroch rokov postupne zvýšil na 100 %. Keďže rozšírením existujúceho systému ETS na námornú dopravu by do systému pribudlo len približne 90 miliónov ton CO2, vplyv dostupnosti kvót pre iné sektory, na ktoré sa systém vzťahuje, by ostal obmedzený. Aby sa zohľadnilo zahrnutie námorného sektora do systému EU ETS, malo by sa zmeniť nariadenie (EÚ) 2015/757, najmä pokiaľ ide o nahlasovanie údajov o súhrnných emisiách na úrovni spoločnosti a vzhľadom na úlohu riadiacich orgánov, pokiaľ ide o lodné spoločnosti. Tieto zmeny dopĺňajú zmeny navrhnuté v oznámení COM(2019) 38 final. Ako sa uvádza v pláne cieľov v oblasti klímy do roku 2030, sektor budov je v súčasnosti priamo a nepriamo zodpovedný za 36 % emisií skleníkových plynov súvisiacich s energetikou v EÚ a má veľký potenciál nákladovo efektívneho znižovania emisií. Existujúci systém ETS sa už vzťahuje na viac ako polovicu týchto emisií, najmä na poskytovanie elektrickej energie na použitie v budovách a väčšinu emisií centralizovaného zásobovania teplom. Mnohé domovy sa však ešte stále vykurujú zastaralými systémami, ktoré využívajú znečisťujúce fosílne palivá, ako sú uhlie a olej. Odvetvie cestnej dopravy má takisto významný potenciál nákladovo efektívneho znižovania. Cestná doprava dnes tvorí pätinu emisií skleníkových plynov EÚ a od roku 1990 jej emisie vzrástli o viac ako štvrtinu. Ako sa už zohľadnilo v oznámení o Európskej zelenej dohode, Komisia navrhuje zahrnutie sektora budov a odvetvia cestnej dopravy do obchodovania s emisiami. Pokrytím týchto sektorov obchodovaním s emisiami v kontexte ďalších vhodných regulačných a investičných opatrení pre dotknuté sektory by sa zabezpečili zvýšené a harmonizovanejšie hospodárske stimuly na zníženie emisií v týchto sektoroch v EÚ a zvýšená istota dosiahnutia znižovania emisií v týchto sektoroch. Obchodovanie s emisiami by sa v prípade sektora budov a odvetvia cestnej dopravy malo zaviesť prostredníctvom samostatného, no prepojeného obchodovania s emisiami. Zabráni sa tak akémukoľvek narušeniu dobre fungujúceho systému obchodovania s emisiami v sektore stacionárnych zariadení a v odvetví leteckej dopravy vzhľadom na rôzny potenciál týchto sektorov, pokiaľ ide o znižovanie, a rôzne faktory, ktoré ovplyvňujú dopyt. Akékoľvek možné zlúčenie týchto dvoch systémov by sa malo posúdiť až po niekoľkých rokoch fungovania nového obchodovania s emisiami na základe skúseností. Rozšírenie na budovy a cestnú dopravy si vyžaduje prístup zdola nahor k regulovaným subjektom.

Trhová stabilita je kľúčová na to, aby systém EU ETS fungoval správne a dosiahol svoje ciele. V záujme zabezpečenia trhovej stability sa rozhodnutím (EÚ) 2015/1814 zriadila trhová stabilizačná rezerva. Jej prevádzka sa začala v januári 2019. Cieľom trhovej stabilizačnej rezervy je riešiť historické nerovnováhy medzi ponukou a dopytom a zabezpečiť väčšiu odolnosť systému EU ETS voči veľkým nerovnováham. Týmto mechanizmom sa musí chrániť regulačná stabilita a zabezpečiť dlhodobá predvídateľnosť. V článku 3 rozhodnutia sa vyžaduje, aby Komisia preskúmala fungovanie rezervy do troch rokov od začiatku prevádzky. Toto preskúmanie je potrebné posúdiť spolu s účinkami zvýšenia ambicióznosti systému EU ETS na trhovú stabilitu, a preto sa v tomto návrhu potrebné zmeny rezervy navrhujú spolu so zmenami systému EU ETS. V tejto súvislosti má tento návrh ako súčasť balíka Fit for 55 tieto špecifické ciele: –posilnenie systému EU ETS v jeho súčasnom rozsahu pôsobnosti s cieľom zabezpečiť náležitý príspevok k celkovému cieľu zníženia emisií skleníkových plynov najmenej o 55 % v porovnaní s rokom 1990, –zabezpečenie nepretržitej účinnej ochrany sektorov vystavených závažnému riziku úniku uhlíka a zároveň stimulovanie využívania nízkouhlíkových technológií, –riešenie distribučných a sociálnych účinkov tejto transformácie preskúmaním využívania príjmov z aukcií a veľkosti a fungovania mechanizmov nízkouhlíkového financovania, –zabezpečenie toho, aby aj iné sektory ako tie, na ktoré sa v súčasnosti vzťahuje systém EU ETS, nákladovo efektívne prispievali k znižovaniu emisií potrebnému v súlade s cieľmi EÚ a záväzkami Parížskej dohody, a to najmä zahrnutím emisií z námornej dopravy a emisií zo sektora budov a odvetvia cestnej dopravy podľa pravidiel systému EU ETS so súčasným zabezpečením synergií s ďalšími politikami zameranými na tieto sektory, –preskúmanie systému monitorovania, vykazovania a overovania emisií CO2 z námornej dopravy s cieľom zohľadniť zahrnutie sektora námornej dopravy do systému EU ETS, –preskúmanie trhovej stabilizačnej rezervy v súlade s príslušnou právnou povinnosťou a preskúmanie možných zmien jej koncepcie s cieľom splniť právne ciele v rozhodnutí o trhovej stabilizačnej rezerve a riešiť akékoľvek otázky, ktoré môžu vyplynúť v súvislosti so zvýšenými ambíciami. •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky Všetky sektory hospodárstva by mali prispievať k znižovaniu emisií skleníkových plynov. Balík Fit for 55 pre klímu a energetiku je komplexným krokom pri prepracovaní právnych predpisov Únie na ich zosúladenie so zvýšenými ambíciami EÚ v oblasti klímy. Všetky iniciatívy v balíku sú úzko prepojené a ich jednotlivé koncepcie sú vzájomne závislé. Tento legislatívny návrh dopĺňa návrhy uvedené v balíku a zachováva s nimi súlad. Na sektory, ktoré nie sú súčasťou systému EU ETS, sa vzťahuje nariadenie o spoločnom úsilí (ESR), v ktorom sa stanovuje celkový cieľ zníženia emisií skleníkových plynov pre celú EÚ, ako aj záväzné ročné ciele pre jednotlivé členské štáty, ktoré sa majú dosiahnuť do roku 2030. Nariadenie ESR sa okrem iného vzťahuje na odvetvie cestnej dopravy a sektor budov, ako aj na emisie z domácej lodnej dopravy, ktoré spolu tvoria približne 50 % emisií, na ktoré sa vzťahuje nariadenie ESR. Na rozdiel od systému EU ETS sektory, na ktoré sa vzťahuje nariadenie ESR, nepodliehajú signálu pre cenu uhlíka pre celú EÚ. Poskytnutím dodatočných hospodárskych stimulov (stanovovaním cien uhlíka) potrebných na dosiahnutie nákladovo efektívneho zníženia emisií v sektore budov a cestnej dopravy by nový systém ETS dopĺňal nariadenie ESR v súčasnom rozsahu pôsobnosti, v rámci ktorého sa zachovávajú stimuly a zodpovednosť za vnútroštátne opatrenia. Význam tejto zodpovednosti takisto zdôraznil veľký počet zainteresovaných strán. Keďže ambícia obchodovania s emisiami pre budovy a cestnú dopravu na rok 2030 je stanovená v súlade s nákladovo efektívnymi príspevkami sektorov, na ktoré sa vzťahuje, nedochádza k narušeniu príspevkov sektorov patriacich do rozsahu pôsobnosti nariadenia ESR, na ktoré sa nevzťahuje stanovovanie cien uhlíka pre celú EÚ. Vnútroštátne opatrenia, ktorými sa riešia prekážky nesúvisiace s cenou alebo ktorými sa sprístupňujú alternatívne riešenia, môžu zefektívniť fungovanie stanovovania cien uhlíka. V odôvodnení 4 smernice (EÚ) 2018/410 sa uvádza, že od roku 2023 by Medzinárodná námorná organizácia (IMO) alebo Únia mali začať vykonávať opatrenia vrátane prípravných prác týkajúcich sa prijatia a vykonávania opatrenia, ktorým sa zabezpečí, aby toto odvetvie náležite prispievalo k úsiliu potrebnému na dosiahnutie cieľov dohodnutých v rámci Parížskej dohody a aby na to náležite prihliadali všetky zainteresované strany. Zníženie emisií z námornej dopravy je takisto súčasťou záväzku znížiť emisie v celom hospodárstve EÚ podľa Parížskej dohody. K dnešnému dňu nie sú zavedené žiadne náležité opatrenia na svetovej úrovni ani na úrovni EÚ na dosiahnutie potrebného zníženia emisií v sektore námornej dopravy tak, aby boli v súlade so zvýšenou úrovňou ambícií EÚ v oblasti klímy. Na úrovni EÚ sa od roku 2018 monitorujú, vykazujú a overujú emisie CO2 z lodí s hrubou priestornosťou viac ako 5 000 cestujúcich do prístavov alebo z prístavov nachádzajúcich sa v rámci EHP (na základe nariadenia EÚ o monitorovaní, vykazovaní a overovaní v námornej doprave). Na celosvetovej úrovni je zavedený regulačný rámec pre energetickú efektívnosť nových lodí a nedávno boli schválené opatrenia súvisiace s energetickou efektívnosťou existujúcich lodí. Medzinárodná námorná organizácia takisto prijala počiatočnú stratégiu zníženia emisií skleníkových plynov z lodí, v ktorej sa stanovuje cieľ zníženia emisií skleníkových plynov do roku 2050 aspoň o 50 % v porovnaní s úrovňami z roku 2008. Hoci je nedávny pokrok dosiahnutý v Medzinárodnej námornej organizácii vítaný, tieto opatrenia nie sú dostatočné na dekarbonizáciu medzinárodnej lodnej dopravy v súlade s medzinárodnými cieľmi v oblasti klímy. Vzhľadom na túto situáciu sa Európska komisia zaviazala navrhnúť balík opatrení EÚ na zvýšenie príspevku námornej dopravy k úsiliu EÚ v oblasti klímy spolu s opatreniami schválenými na celosvetovej úrovni v rámci Medzinárodnej námornej organizácie. Okrem rozšírenia systému EU ETS na námornú dopravu balík opatrení obsahuje najmä iniciatívu FuelEU Maritime, ktorej cieľom je zvýšiť dopyt a zintenzívniť zavádzanie alternatívnych dopravných palív z obnoviteľných zdrojov, ako aj návrh na preskúmanie smernice o zdaňovaní energie vzhľadom na súčasné oslobodenie paliva používaného loďami od zdanenia. Systém EU ETS sa v súčasnosti priamo alebo nepriamo vzťahuje na približne 30 % emisií z vykurovania budov. Súvisí to z tým, že systém pokrýva centralizované zásobovanie teplom a elektrickú energiu používanú na účely vykurovania. Pokrytie všetkých emisií zo spaľovania fosílnych palív v tomto sektore a ich začlenenie do obchodovania s emisiami v EÚ by prinieslo významné výhody, pokiaľ ide o účinnosť znižovania emisií. V cestnej doprave by malo obchodovanie s emisiami výhodu v tom, že sa ním môžu zastropovať emisie z vozového parku a zároveň prostredníctvom cenového signálu stimulovať zmeny správania s trvalými účinkami na riešenia mobility. Emisné normy CO2 pre automobily napriek tomu zostávajú hlavným hnacím motorom pri zabezpečovaní prísunu moderných a inovačných ekologických vozidiel vrátane elektrických automobilov. Súbežne s uplatňovaním obchodovania s emisiami na cestnú dopravu Komisia navrhuje posilnenie noriem CO2 pre autá a dodávky na rok 2030 s cieľom zabezpečiť jasné smerovanie k mobilite s nulovými emisiami. Okrem už stanovených možných využití príjmov z aukcií, medzi ktoré patrí napr. podpora budovania zručností a prerozdelenia pracovnej sily, by sa časť príjmov z obchodovania s emisiami v nových sektoroch mohla použiť na riešenie sociálnych vplyvov vyplývajúcich z nového obchodovania s emisiami v týchto sektoroch a mohla by sa investovať do opatrení zameraných na urýchlenie vlny obnovy budov, ako aj na využívanie vozidiel s nulovými emisiami a do rozvoja potrebnej infraštruktúry, ako sú napríklad strategicky rozmiestnené, inteligentné čerpacie a nabíjacie stanice pre vozidlá s nulovými emisiami. Podpora opatrení na podporu energetickej efektívnosti v zraniteľných domácnostiach alebo domácnostiach s nízkymi príjmami by takisto mohla prispieť k predchádzaniu nadmerným účinkom distribúcie. Na tento účel Komisia v legislatívnom balíku Fit for 55 navrhuje zriadenie Sociálno-klimatického fondu na financovanie príslušných plánov členských štátov zameraných na riešenie sociálnych aspektov obchodovania s emisiami pre budovy a cestnú dopravu s osobitným dôrazom na zraniteľné domácnosti, mikropodniky a používateľov dopravy. Časť príjmov z aukcií v rámci nového systému sa má použiť na financovanie plánov členských štátov. Navrhuje sa, aby sa úroveň ambície, maximálna hodnota emisií a trajektória pre nový systém ETS stanovili v súlade s nákladovo efektívnym znižovaním emisií budov a cestnej dopravy vyplývajúcim z kombinácie stanovovania cien uhlíka a posilnenia existujúceho regulačného rámca pre tieto sektory. •Súlad s ostatnými politikami Únie Európska zelená dohoda, jej zámer dosiahnuť klimatickú neutralitu a súbežná zelená a digitálna transformácia sú hlavnou prioritou Európskej únie. Balík Fit for 55, nástroj Next Generation EU a viacročný finančný rámec na roky 2021 – 2027 pomôžu dosiahnuť súbežnú zelenú a digitálnu transformáciu, o ktorú sa Európa usiluje. Kombinácia týchto politík sa zameria na riešenie hospodárskej krízy a na zrýchlenie prechodu na čisté a udržateľné hospodárstvo, čím dôjde k prepojeniu opatrení v oblasti klímy s hospodárskym rastom. Zníženie čistých emisií skleníkových plynov do roku 2030 na úrovni celého hospodárstva aspoň o 55 % v porovnaní s rokom 1990 si vyžaduje zmeny súčasného politického rámca nielen v oblasti klímy, ale aj v oblasti energetiky. Na účely dosiahnutia tohto zámeru poskytuje balík Fit for 55 komplexné preskúmanie právnych predpisov v oblasti klímy a energetiky. Súčasťou tohto veľkého súboru koherentne navrhnutých politických návrhov je návrh na zmenu systému ETS. Systém ETS je kľúčovým nástrojom, ktorý má EÚ pomôcť dosiahnuť zvýšený cieľ na rok 2030 a úspešný a spravodlivý prechod ku klimatickej neutralite do roku 2050. Preto je táto iniciatíva spojená s mnohými inými oblasťami politiky vrátane vonkajších politík Únie. Systém ETS ako trhovo orientovaný nástroj pre celú EÚ je napríklad v súlade s vnútorným trhom EÚ a ďalej ho posilňuje. Zvýšený inovačný fond podľa smernice o ETS ako jeden z hlavných nástrojov EÚ, ktorého cieľom je priblížiť inovačné nízkouhlíkové technológie trhu, dopĺňa ďalšie nástroje, ako sú programy Horizont 2020 a Horizont Európa, ktoré sa zameriavajú najmä na fázy raného výskumu. Zvýšený modernizačný fond podľa smernice o ETS podporuje investície do modernizácie odvetvia energetiky a širších energetických systémov, zvýšenia energetickej efektívnosti a uľahčenia spravodlivej transformácie v regiónoch závislých od uhlia v členských štátoch s nízkymi príjmami. Týmto sa dopĺňajú iné nástroje, ako je politika súdržnosti a fond pre spravodlivú transformáciu.

Súlad s ostatnými politikami Únie sa takisto zabezpečuje koherentnosťou posúdení vplyvu pre systém EU ETS s posúdeniami vplyvu pre zvyšok rámca politík v oblasti klímy, energetiky a dopravy na rok 2030, ako napríklad komplementárnosťou rozšírenia obchodovania s emisiami so smernicou o energetickej efektívnosti, a s ďalšími opatreniami predloženými v rámci balíka opatrení na riešenie emisií skleníkových plynov z námornej dopravy. Používa sa východisko a hlavné politické scenáre spoločné s ďalšími iniciatívami balíka Fit for 55. Tieto scenáre zohľadňujú všetky relevantné opatrenia a politiky EÚ. Predpokladá sa, že dodatočné administratívne náklady na rozšírenie na cestnú dopravu a budovy sa obmedzia na základe existujúcich štruktúr používaných na účely smernice o zdaňovaní energie a povinností v oblasti úspory energie podľa smernice o energetickej efektívnosti vždy, keď je to možné. Nový systém ETS by následne posilnil dodatočné úspory energie s potenciálnym prepojením na úspory energie podľa článku 7 smernice o energetickej efektívnosti. 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právny základ Právnym základom tohto návrhu je článok 192 ZFEÚ. V súlade s článkom 191 a článkom 192 ods. 1 ZFEÚ musí Európska únia prispievať k dosahovaniu aj týchto cieľov: udržiavanie, ochrana a zlepšovanie kvality životného prostredia, podpora opatrení na medzinárodnej úrovni na riešenie regionálnych alebo celosvetových problémov životného prostredia, a to predovšetkým na boj proti zmene klímy. •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci) Smernica o ETS je existujúci legislatívny nástroj EÚ prijatý v roku 2003. V súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 ZFEÚ možno ciele tohto návrhu na zmenu smernice o ETS dosiahnuť len pomocou legislatívneho nástroja na úrovni EÚ. Rovnako je aj rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/1814 o zriadení a prevádzke trhovej stabilizačnej rezervy systému EU ETS existujúcim opatrením Únie. Jej zmenu v rámci tohto návrhu nemožno dosiahnuť na vnútroštátnej alebo miestnej úrovni, ale vyžaduje si opatrenia na úrovni Únie. Zmena klímy je cezhraničným problémom a opatreniami na úrovni EÚ sa môžu účinne doplniť a posilniť opatrenia na celosvetovej, regionálnej, celoštátnej a miestnej úrovni. Zvýšenie cieľovej hodnoty znižovania skleníkových plynov EÚ na rok 2030 ovplyvní mnohé odvetvia v celom hospodárstve EÚ, a preto je nevyhnutná koordinovaná činnosť na úrovni EÚ, pri ktorej je väčšia šanca, že povedie k nevyhnutnej transformácii a bude pôsobiť ako veľká hnacia sila nákladovo efektívnej zmeny a vzostupnej konvergencie. Mnohé prvky tohto návrhu majú okrem toho dôležitý rozmer vnútorného trhu, a to najmä možnosti súvisiace s ochranou pred únikom uhlíka a mechanizmy nízkouhlíkového financovania. Ako trh s uhlíkom systém EU ETS stimuluje znižovanie emisií, ktoré sa má dosiahnuť v prvom rade nákladovo najefektívnejšími riešeniami v rámci činností, ktorých sa týka, čím sa vďaka jeho veľkému rozsahu dosahuje vyššia efektívnosť. Zavedenie podobného opatrenia na vnútroštátnej úrovni by malo za následok menšie, rozdrobené trhy s uhlíkom, hrozilo by narušením hospodárskej súťaže a pravdepodobne by viedlo k vyšším celkovým nákladom na znižovanie emisií. Rovnaká logika by sa mala uplatňovať aj pri stanovovaní cien uhlíka v nových odvetviach. Cezhraničný rozmer sektora námornej dopravy si vyžaduje koordinované opatrenia na európskej úrovni. Opatrenia na úrovni EÚ môžu takisto inšpirovať a vytvoriť podmienky na rozsiahlejšie opatrenia, napr. pokiaľ ide o námornú dopravu v rámci Medzinárodnej námornej organizácie a zo strany tretích krajín. •Proporcionalita Ako sa uvádza v oddieloch 3 a 7 posúdenia vplyvu priloženom k tomuto návrhu, návrh spĺňa zásadu proporcionality, pretože neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie cieľov zavedenia cieľovej hodnoty znižovania emisií skleníkových plynov v EÚ do roku 2030 nákladovo efektívnym spôsobom a zároveň zabezpečuje správne fungovanie vnútorného trhu. Európska rada schválila celkové zníženie emisií skleníkových plynov do roku 2030 v celom hospodárstve a na vnútroštátnej úrovni aspoň o 55 % v porovnaní s úrovňami v roku 1990. Tento návrh sa vzťahuje na veľkú časť týchto emisií skleníkových plynov a reviduje sa ním smernica o systéme EU ETS v záujme dosiahnutia tohto cieľa. •Výber nástroja Ciele predkladaného návrhu možno najlepšie dosiahnuť prostredníctvom smernice. Ide o najprimeranejší právny nástroj na vykonanie zmien v existujúcej smernici o ETS (smernica 2003/87/ES). Smernica ukladá členským štátom povinnosť dosiahnuť ciele a vykonať opatrenia v rámci ich vnútroštátnych hmotnoprávnych a procesnoprávnych systémov. Tento prístup dáva členským štátom pri vykonávaní opatrení EÚ väčšiu voľnosť než v prípade nariadenia, a to v tom zmysle, že členské štáty majú možnosť zvoliť si tie nástroje, ktoré sú podľa nich najvhodnejšie na vykonanie opatrení v smernici. To členským štátom umožňuje zabezpečiť, aby zmenené pravidlá boli v súlade s ich platným hmotnoprávnym a procesnoprávnym rámcom na vykonávanie EU ETS, predovšetkým s predpismi o povoľovaní zariadení, ako aj predpismi o opatreniach na presadzovanie a sankciách. Smernica je takisto vhodným nástrojom na zmenu rozhodnutia (EÚ) 2015/1814 o zriadení a prevádzke trhovej stabilizačnej rezervy, pretože preskúmanie tohto právneho nástroja úzko súvisí s účinkami na trhovú stabilitu a zvýšené ambície systému EU ETS. Táto smernica je takisto vhodným nástrojom na zmenu nariadenia (EÚ) 2015/757 o monitorovaní, nahlasovaní a overovaní emisií oxidu uhličitého z námornej dopravy, pretože na základe tejto smernice sa emisie CO2 z určitých činností v námornej doprave zahŕňajú do systému EU ETS na základe údajov o emisiách pochádzajúcich z nariadenia (EÚ) 2015/757. 3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX-POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

•Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov Vzhľadom na ranú fázu vykonávania súčasných právnych predpisov o ETS, ktoré sa začali uplatňovať v roku 2021 zmenené smernicou (EÚ) 2018/410 Európskeho parlamentu a Rady, sa neuskutočnilo žiadne hodnotenie ex post ani kontrola vhodnosti tohto návrhu. V dôsledku toho boli na účely hodnotenia dostupné obmedzené údaje. •Konzultácie so zainteresovanými stranami Na rôznych fázach vypracúvania tohto návrhu sa zúčastnili členské štáty, zástupcovia priemyslu zo súkromného sektora, mimovládne organizácie, výskumné a akademické inštitúcie, odborové zväzy a občania. Revízia systému EU ETS nadväzuje na spätnú väzbu k plánu cieľov v oblasti klímy do roku 2030 a prepojenia systému EU ETS s paralelnými politikami a širšími cieľmi Európskej zelenej dohody. Hlavným cieľom konzultácií o revízii systému EU ETS bolo zhromaždiť názory zainteresovaných strán na posilnenie existujúceho systému EU ETS, rozšírenie systému EU ETS na nové sektory (námornú dopravu, ako aj budovy, cestnú dopravu alebo všetky spaľované fosílne palivá) a preskúmanie trhovej stabilizačnej rezervy. V rámci konzultácie sa takisto zbierali podnety, ako riešiť riziko úniku uhlíka, využívanie príjmov a nízkouhlíkové podporné mechanizmy. Komisia najskôr požiadala o spätnú väzbu k úvodnému posúdeniu vplyvu, v ktorom sa načrtli počiatočné úvahy a možnosti politiky súvisiace s revíziou. Komisia následne zorganizovala verejnú konzultáciu online s dotazníkom ku každému z návrhov balíka Fit for 55, pričom bolo doručených takmer 500 odpovedí. Na podporu iniciatívy týkajúcej sa stanovovania cien uhlíka v námornej doprave sa uskutočnil cielený prieskum zainteresovaných strán, ktorý sprevádzal program cielených rozhovorov. Komisia okrem toho uskutočnila (virtuálne) dvojstranné a viacstranné stretnutia zainteresovaných strán, a to aj so zástupcami priemyslu z rôznych sektorov, odborových zväzov, mimovládnych organizácií a členských štátov, a zúčastnila sa na virtuálnych konferenciách. Komisia napokon poverila dodávateľa, aby zorganizoval dva odborné semináre o preskúmaní trhovej stabilizačnej rezervy. Výsledky konzultačných činností sa uvádzajú v posúdení vplyvu priloženom k tomuto návrhu a v čo najväčšej miere sa zohľadňujú v súčasnom návrhu. Vo všeobecnosti z verejných konzultácií vyplynulo, že EU ETS ako politický nástroj sa teší širokej podpore. Mnohé zainteresované strany podporujú posilnenie existujúceho systému EU ETS s cieľom zvýšiť jeho ambicióznosť v súlade s novým cieľom na rok 2030 a na základe úvah o nákladovej efektívnosti. Len niekoľkí respondenti zo súkromného sektora obhajovali nižší príspevok a niekoľkí respondenti z občianskej spoločnosti obhajovali vyšší príspevok v porovnaní so zásadou nákladovej efektívnosti. Zainteresované strany vo všeobecnosti zastávali názor, že na dosiahnutie zvýšenej ambície je dôležité prispôsobenie lineárneho redukčného koeficientu, zatiaľ čo niektoré zainteresované strany takisto zdôrazňovali význam kombinácie s jednorazovým znížením množstva kvót, ako sa zohľadňuje v tomto návrhu. Pokiaľ ide o bezodplatné prideľovanie emisných kvót a riziko úniku uhlíka, prevažná väčšina zainteresovaných strán je za zmenu súčasného rámca pre únik uhlíka, zatiaľ čo niektoré zainteresované strany z oblasti priemyslu chcú zachovať súčasný rámec pre únik uhlíka bez zmien. Názory na konkrétne možnosti zmien sa líšia, pričom najväčšiu podporu získalo zavedenie ďalších opatrení na dodatočnú stimuláciu znižovania emisií skleníkových plynov. V návrhu sa tieto stimuly poskytujú podmienením bezodplatného prideľovania emisných kvót investíciami do techník na zvýšenie energetickej efektívnosti. Úprava referenčných hodnôt s cieľom zabezpečiť rýchlejšie začleňovanie inovácie a technického pokroku získala podporu širokej škály zainteresovaných strán s výnimkou niektorých častí súkromného sektora. Návrh obsahuje tento prístup, keďže sa predpokladá, že sa ním dosiahne spravodlivejšie a transparentnejšie rozdelenie bezodplatného prideľovania emisných kvót než vyšším znížením pre všetky sektory na základe medziodvetvového korekčného faktora. Pokiaľ ide o využitie príjmov z aukcií, v návrhu sa zohľadňuje názor vyjadrený mnohými zainteresovanými stranami, podľa ktorých sú potrebné prísnejšie pravidlá, aby sa zabezpečilo, že členské štáty budú vynakladať svoje príjmy z aukcií v rámci systému EU ETS v súlade s cieľmi v oblasti klímy. Pokiaľ ide o mechanizmy nízkouhlíkového financovania, zainteresované strany vo všeobecnosti vítajú zvýšenie objemu inovačného fondu, ako aj zavedenie dodatočných podporných nástrojov, ako sú rozdielové zmluvy o uhlíku. V návrhu sa to náležite zohľadňuje zvýšením objemu inovačného fondu a rozšírením jeho rozsahu pôsobnosti. Pokiaľ ide o modernizačný fond, väčšina zainteresovaných strán, a to najmä z občianskej spoločnosti a častí súkromného sektora, podporuje zvýšenie modernizačného fondu, ako sa zohľadňuje v tomto návrhu. Zainteresované strany vo všeobecnosti podporujú zjednodušenie druhov investícií, ktoré možno financovať z modernizačného fondu, a posilnenie súladu modernizačného fondu s Európskou zelenou dohodou. Návrh prispieva k tomto cieľu vypustením výnimky pre financovanie centralizovaného zásobovania teplom získavaným z fosílnych palív v určitých členských štátoch. Trhová stabilizačná rezerva má rozsiahlu podporu všetkých zainteresovaných strán; neexistuje však zhoda v tom, ako by sa mali zmeniť jej parametre. Občianska spoločnosť vyjadrila väčšiu podporu posilneniu parametrov trhovej stabilizačnej rezervy než súkromný sektor. Zachovanie pravidla zániku platnosti, bezvýhradne alebo so zmenou, získalo podporu, zatiaľ čo niektoré zainteresované strany sa vyjadrili, že pravidlo zániku platnosti by sa malo zrušiť. Na odborných seminároch niektoré zainteresované strany uviedli, že je potrebná variabilná miera prijatia na to, aby sa predchádzalo veľkým vplyvom stropu, a častejšie preskúmania. V návrhu sa dosahuje rovnováha medzi potrebou zabezpečiť zníženie trhového prebytku počas primeraného časového horizontu, predvídateľnosťou mechanizmu, ako aj jeho zložitosťou. Okrem toho návrh na zahrnutie kvót pre leteckú dopravu a emisií z nej do výpočtu prebytku predstavuje uprednostňovanú možnosť väčšiny zainteresovaných strán. Pokiaľ ide o námornú dopravu, prevažná väčšina zainteresovaných strán, ktoré sa zapojili do cieleného prieskumu, uviedla, že námorný sektor by mal k opatreniam v oblasti klímy prispievať viac než doteraz. Rozšírenie existujúceho systému EU ETS na námornú dopravu je spomedzi navrhovaných možností uprednostňovanou možnosťou zainteresovaných strán, pokiaľ ide o stanovovanie cien uhlíka, zatiaľ čo lodný priemysel zdôraznil význam opatrení na medzinárodnej úrovni. V návrhu sa zohľadňujú názory zainteresovaných strán v tom zmysle, že sa vzťahuje na emisie z plavieb v rámci EÚ a na polovicu emisií z plavieb mimo EÚ a obsahuje doložku o preskúmaní v súvislosti s prácou v Medzinárodnej námornej organizácii zameranou na globálne trhové opatrenia. Ide o jeden z piatich prístupov, ktoré sa v súčasnosti zvažujú v súvislosti s rámcovým dohovorom Organizácie Spojených národov o zmene klímy (UNFCCC). Pokiaľ ide o sektor cestnej dopravy a sektor budov, viaceré zainteresované strany vrátane sociálnych partnerov zo strany zamestnávateľov aj zamestnancov majú vo všeobecnosti pochybnosti o rozšírení obchodovania s emisiami na tieto sektory. Z predložených možností je uprednostňovanou možnosťou politiky širokej škály zainteresovaných strán začať s oddeleným, samostatným systémom, ako sa zohľadňuje v tomto návrhu. Vládnu odlišné názory na to, či by sa už v rámci revízie systému EU ETS malo určiť, kedy a ako by sa obchodovanie s emisiami pre odvetvie cestnej dopravy a sektor budov mohli postupne začleniť do existujúceho systému EU ETS. Mimovládne organizácie poukázali najmä na riziká súvisiace s prepojením dvoch systémov. V návrhu sa náležite zohľadňujú tieto obavy tým, že sa navrhuje samostatné, no prepojené obchodovanie s emisiami a doložka o preskúmaní. • Získavanie a využívanie expertízy Tento návrh nadväzuje na dôkazy zhromaždené v posúdení vplyvu k predchádzajúcej revízii systému EU ETS uskutočnenému v roku 2018, posúdení vplyvu sprevádzajúcom plán cieľov v oblasti klímy do roku 2030, analýze uskutočnenej na podporu európskej dlhodobej strategickej vízie Komisie pre prosperujúce, moderné, konkurencieschopné a klimaticky neutrálne hospodárstvo a na relevantné dôkazy zhromaždené v rámci iných súbežných iniciatív zelenej dohody, ako aj predchádzajúcich štúdií súvisiacich s emisiami skleníkových plynov z námornej dopravy, cestnej dopravy a budov. Nadväzuje na údaje o emisiách a skúsenosti z vykonávania systémov monitorovania, vykazovania a overovania EÚ. Rovnako ako ďalšie návrhy a posúdenia vplyvu balíka politík Fit for 55 tento návrh takisto využíva súbor integrovaných modelovacích nástrojov, ktoré pokrývajú všetky emisie skleníkových plynov v hospodárstve EÚ. Tieto nástroje sa používajú na vytvorenie súboru hlavných scenárov, ktoré odrážajú základné balíky politík zosúladené so zvýšeným cieľom v oblasti klímy na rok 2030 a nadväzujú na scenáre vypracované na účely plánu cieľov v oblasti klímy do roku 2030. Scenáre sú založené na aktualizovanom referenčnom scenári EÚ, projekcii vývoja energetických systémov EÚ a vnútroštátnych energetických systémov a emisií skleníkových plynov na základe súčasného politického rámca, ktorý zahŕňa vplyvy ochorenia COVID-19. Tieto scenáre boli vypracované na základe zmluvy s laboratóriom E3M lab a Národnou technickou univerzitou v Aténach a podrobné výsledky modelovania sú uverejnené spolu s návrhmi.

Komisia okrem toho vychádza z čoraz väčšieho počtu partnersky preskúmaných empirických výskumov venovaných systému EU ETS a využíva viacero zmlúv o poskytovaní podpory. Jeden z týchto poskytovateľov podpory, spoločnosť Vivid Economics, vypracoval štúdiu, ktorej cieľom je pomôcť Komisii pri preskúmaní trhovej stabilizačnej rezervy. Pokiaľ ide o ustanovenia o úniku uhlíka, podporné práce vykonali inštitúty Öko-Institut, Trinomics, Ricardo a Adelphi. Tím pod vedením inštitútu Ricardo okrem toho vypracoval štúdiu o „EU ETS pre námornú dopravu a prípadné alternatívne možnosti alebo kombinácie znižovania emisií skleníkových plynov (EU ETS for maritime transport and possible alternative options or combinations to reduce greenhouse gas emissions)“. •Posúdenie vplyvu Súčasťou navrhovanej smernice je posúdenie vplyvu, ktoré vychádza zo zistení komplexného posúdenia vplyvu plánu cieľov v oblasti klímy do roku 2030. Vytvoril sa tým analytický základ na stanovenie cieľa zníženia emisií skleníkových plynov aspoň o 55 % do roku 2030 v porovnaní s rokom 1990. Zverejňuje sa aj súhrnný prehľad a kladné stanovisko výboru pre kontrolu regulácie týkajúce sa posúdenia vplyvu. Posúdenie vplyvu je založené na integrovaných modelových scenároch, v ktorých sa odzrkadľuje vplyv rôznych politických nástrojov na hospodárske subjekty, a to s cieľom zaistiť doplnkovosť, koherentnosť a účinnosť pri dosahovaní klimatických cieľov na rok 2030. Dopĺňajú to dostupné údaje a špecifické analytické nástroje na riešenie otázok konkrétneho politického návrhu. V posúdení vplyvu sa analyzujú tri druhy problémov. V prvom rade tie späté s potrebou posilniť existujúci systém EU ETS úmerne k zvýšenému cieľu v oblasti zníženia čistých emisií skleníkových plynov do roku 2030 v porovnaní s rokom 1990 aspoň o 55 %, pričom sa zabráni nerovnováham medzi ponukou a dopytom. Po druhé, s potrebou zabezpečiť, aby určité sektory dostatočne prispievali k dosiahnutiu vyššieho cieľa. Napokon, s potrebou zvýšenej miery investovania a väčšej kapacity na riešenie rozloženia vplyvov opatrení v oblasti znižovania emisií, pričom finančné prostriedky zostanú obmedzené. Pokiaľ ide o posilňovanie existujúceho EU ETS s cieľom zvýšiť jeho ambíciu s súlade s cieľom čistého zníženia aspoň o 55 % do roku 2030, pri dosahovaní cieľa do roku 2030 by bol účinným ktorýkoľvek z balíkov možností. Z posúdenia vplyvu zároveň vyplýva, že je potrebný cielenejší prístup k bezodplatnému prideľovaniu emisných kvót tam, kde sa naďalej uplatňuje, a to v podobe posilnených referenčných úrovní a podmienenosti úsilím v oblasti dekarbonizácie s cieľom stimulovať zavádzanie nízkouhlíkových technológií. Pokiaľ ide o trhovú stabilizačnú rezervu, posúdenie vplyvu okrem iného poukázalo na skutočnosť, že na udržiavanie dobrého fungovania systému EU ETS by sa mala miera príjmu udržiavať na úrovni 24 % do roku 2030 a prispôsobovať sa tak, aby sa vylúčil nežiaduci „vplyv stropu“. K tomuto vplyvu stropu dochádza vtedy, ak celkové množstvo kvót v obehu je veľmi blízko k úrovni 833 miliónov hornej prahovej hodnoty, podľa ktorej sa určuje príjem kvót v rámci trhovej stabilizačnej rezervy. V takomto prípade môže jedna kvóta viac alebo menej v rámci celkového množstva kvót v obehu spustiť plný objem príjmu 200 miliónov kvót alebo aj nie, a to v závislosti od toho, či sa celkové množstvo kvót v obehu nachádza nad prahovou hodnotou alebo pod ňou. Neistota, ktorá sa spája s naplnením tohto stavu, môže vytvoriť cenovú nestabilitu na trhu a viesť k zvýšeniu rizika jeho zneužívania. S cieľom rozšíriť rámec politík v oblasti klímy na námornú dopravu sa zanalyzovali štyri hlavné možnosti a rôzne geografické rozsahy. Uprednostňovanou možnosťou je integrácia sektora námornej dopravy v rámci existujúceho EU ETS. V posúdení vplyvu sa ako hlavná možnosť preskúmalo zavedenie obchodovania s emisiami pre odvetvie cestnej dopravy a sektor budov alebo pre spaľovanie všetkých fosílnych palív ako nové samostatné obchodovanie s emisiami. Oboma možnosťami by sa zabezpečili dodatočné hospodárske stimuly a prostredníctvom stropu by sa do roku 2030 zabezpečilo dosiahnutie rovnakého relatívneho zníženia emisií v dotknutých sektoroch, a to o 43 % v porovnaní s rokom 2005. Začlenenie sektora budov a odvetvia cestnej dopravy do rozsahu dodatočného systému obchodovania s emisiami, na rozdiel od začlenenia všetkých odvetví spotrebúvajúcich fosílne palivá, ktoré momentálne nepatria do rozsahu ETS, má zreteľné výhody z hľadiska ekonomickej efektívnosti, najmä preto, že by sa tým zabránilo vytvoreniu nového systému na ochranu pred rizikom úniku uhlíka pre tie časti malopriemyslu, ktoré by si takýto systém vyžadovali, ale ktoré by podliehali záťaži pravdepodobne neprimeranej jeho výhodám. • Regulačná vhodnosť a zjednodušenie Právne predpisy vzťahujúce sa na EU ETS ustálene uprednostňujú prístupy na minimalizovanie regulačného zaťaženia pre hospodárske subjekty aj verejné správy. Väčšina zariadení, na ktoré sa EU ETS vzťahuje, sa síce nachádza v energeticky náročných odvetviach, ktorých trhovú štruktúru charakterizujú veľké podniky, návrh je však zameraný aj na malé zdroje emisií, ktoré môže vlastniť MSP alebo mikropodniky. Konkrétne, zariadenia s malým objemom emisií využívajú výhody vyplývajúce nielen z existujúcich pravidiel určených na zmiernenie administratívnej záťaže a nákladov na monitorovanie a nahlasovanie emisií, ale takisto z možnosti, aby ich členské štáty vylúčili z EU ETS, ak sa na ne vzťahujú vnútroštátne opatrenia, ktorých výsledkom je rovnocenný prínos k zníženiam emisií. V súlade so záväzkom Komisie týkajúcim sa lepšej právnej regulácie sa tento návrh vypracoval inkluzívne, jeho základom je úplná transparentnosť a neprerušená účasť zainteresovaných strán a získavanie externej spätnej väzby, ako aj zohľadňovanie externých preskúmaní s cieľom dosiahnuť primeranú vyváženosť (pozri aj oddiel o získavaní a využívaní expertízy). Navrhované rozšírenie na sektor námornej dopravy by stavalo na existujúcich mechanizmoch monitorovania, vykazovania a overovania (MRV), ktoré oslobodzujú malé plavidlá a ktoré bude potrebné zmeniť, aby boli vhodné pre obchodovanie s emisnými kvótami. Prostredníctvom zachovania jednotného systému MRV sa v porovnaní s existenciou viacerých systémov udrží nízka úroveň administratívneho zaťaženia a úsilia na dodržiavanie predpisov lodných spoločností. Nový systém EU ETS pre ďalšie sektory by sa uplatňoval na vyššej úrovni distribučného reťazca a nadväzoval by na existujúce ustanovenia, ktoré upravujú daňové sklady alebo dodávateľov paliva. •Základné práva V návrhu sa rešpektujú základné práva a zásady uznané predovšetkým v Charte základných práv Európskej únie. Návrh predovšetkým prispieva k cieľu vysokej úrovne ochrany životného prostredia v súlade so zásadou udržateľného rozvoja uvedenou v článku 37 charty. 4.VPLYV NA ROZPOČET EU ETS vytvára značné množstvo príjmov. V súčasnosti väčšina z týchto príjmov z aukcií vzniká členským štátom. Komisia ako súčasť pripravovaného balíka vlastných zdrojov predloží úpravy rozpočtového rámca EÚ vrátane návrhu na zmenu viacročného finančného rámca. Štátne rozpočty členských štátov budú mať prínos z rozšírenia rozsahu pôsobnosti systému EU ETS na námornú dopravu, ako aj z nového obchodovania s emisiami v odvetví cestnej dopravy a sektore budov. Bezpečné fungovanie registra Únie sa financuje z rozpočtu Únie. Rozšírenie rozsahu pôsobnosti na námornú dopravu a nový EU ETS v odvetví cestnej dopravy a sektore budov si budú vyžadovať dodatočné zdroje na bezpečné fungovanie registra Únie, ako je uvedené v finančnom výkaze priloženom k tomuto návrhu. Vzhľadom na rozpočtové a personálne obmedzenia európskej verejnej správy podľa súčasného viacročného finančného rámca sa tieto zdroje uvoľnia prostredníctvom prerozdelenia, pričom sa spojené operačné výdavky poskytnú z balíka programu pre životné prostredie a ochranu klímy. Rozhodnutia týkajúce sa vývoja IT a obstarávania sa uskutočnia v súlade s oznámením o usmerneniach týkajúcich sa financovania informačných technológií a kybernetickej bezpečnosti z 10. septembra 2020, ktorého súčasťou je predbežné schválenie určitých výdavkov v oblasti IT Radou Európskej komisie pre informačné technológie a kybernetickú bezpečnosť. 5.ĎALŠIE PRVKY

•Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ Komisia bude naďalej monitorovať a hodnotiť fungovanie systému EU ETS prostredníctvom svojej výročnej správy o trhu s uhlíkom, ako sa stanovuje podľa článku 10 ods. 5 smernice o ETS. Vzťahuje sa to aj na vplyvy súčasnej revízie systému EU ETS. Výročná správa Komisie o trhu s uhlíkom a výročná správa členských štátov sa budú zároveň vzťahovať aj na sektory, na ktoré sa rozširuje obchodovanie s emisiami. Údaje týkajúce sa monitorovania, vykazovania a overovania, získané prostredníctvom regulácie nových sektorov, budú pre Komisiu predstavovať kľúčový zdroj informácií na hodnotenie pokroku v dotknutých odvetviach. Pravidlá monitorovania, vykazovania a overovania pre lodnú dopravu by sa mali riadiť pravidlami ustanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/757, zmenenom návrhom COM(2019) 38 final a týmto návrhom. Okrem toho sa hodnotenie pokroku pri uplatňovaní smernice o ETS stanovuje v súčasnom článku 21 smernice ako takej. Táto iniciatíva vychádza z procesu založeného na integrovaných národných energetických a klimatických plánoch a pevnom transparentnom rámci pre emisie skleníkových plynov a ďalších informáciách o klíme, ktoré obsahuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1999. Komisia okrem iného použije aj informácie predložené a nahlásené členskými štátmi podľa nariadenia o riadení ako základ pre svoje pravidelné posudzovanie pokroku. Zároveň sú ustanovenia týkajúce sa podávania správ o použití vytvorených príjmov z aukcie v tejto smernici stanovené v nariadení (EÚ) 2018/1999. Vplyvy zmien v tejto smernici bude potrebné zanalyzovať, pričom si môžu vyžadovať následnú zmenu tohto nariadenia, aby sa zabezpečila koherentnosť medzi týmito dvoma právnymi aktmi. Ďalšie podrobnosti o monitorovaní a hodnotení sú uvedené v oddiele 9 posúdenia vplyvu priloženom k tomuto návrhu. •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu Hlavnými prvkami smernice o ETS, ktoré sa menia, sú: Námorná doprava (článok 3, články 3g až 3ge a článok 16) Návrhom sa rozširuje rozsah pôsobnosti systému obchodovania s emisiami EÚ tak, aby sa vzťahoval na námornú dopravu. Z toho dôvodu sa návrhom upravuje vymedzenie pojmu „emisie“ v článku 3 písm. b) tak, aby zahŕňalo emisie z lodí vykonávajúcich činnosť námornej dopravy, rozširuje sa kapitola II smernice tak, aby obsahovala „leteckú a námornú dopravu“, a do prílohy I sa zahŕňa námorná doprava ako nový druh činnosti. Súčasťou návrhu sa okrem toho stáva nové vymedzenie pojmov „lodná spoločnosť“ v rámci článku 3 písm. v) a „riadiaci orgán vo vzťahu k lodnej spoločnosti“ v článku 3 písm. w). Aby sa kapitola II rozšírila na námornú dopravu, vkladajú sa články 3g až 3ge. Rozšírenie pôsobnosti systému EU ETS na námornú dopravu sa uplatňuje v súvislosti s emisiami z plavieb v rámci EÚ, s polovicou emisií z plavieb mimo EÚ a emisiami počas kotvenia v prístave EÚ; rovnaké pravidlá, ktoré sa uplatňujú na iné sektory, na ktoré sa vzťahuje systém EU ETS, by sa mali vzťahovať na námornú dopravu v súvislosti s aukciou, prenosom, odovzdaním a zrušením kvót, so sankciami a s registrami (článok 16). Záväzok odovzdať kvóty v sektore námornej dopravy sa postupne zavedie počas obdobia rokov 2023 až 2025, pričom lodné spoločnosti budú musieť odovzdať 100 % ich overených emisií v roku 2026 (článok 3ga). V súlade s týmto postupným zavedením by sa množstvo neodovzdaných kvót malo zrušiť, pokiaľ sa v priebehu tohto obdobia odovzdá menej kvót v súvislosti s overenými emisiami z námornej dopravy. Uplatňovať sa budú pravidlá monitorovania a podávania správ, ako aj pravidlá overovania a akreditácie, ktoré sú stanovené v nariadení (EÚ) 2015/757, v znení zmien (články 3gb a 3gc). Okrem všeobecných pravidiel o sankciách v rámci systému EU ETS sa môžu vydávať rozhodnutia o vyhostení pre lode, za ktoré nesie zodpovednosť lodná spoločnosť, ktorá neodovzdala kvóty počas dvoch alebo viacerých po sebe nasledujúcich období nahlasovania, a na ktorého základe lode, za ktoré nesie zodpovednosť, môžu byť zadržané vlajkovým členským štátom a môže im byť odopretý vstup do prístavu podliehajúceho právomoci členského štátu iného ako vlajkový štát (článok 16 ods. 11a). Každá lodná spoločnosť patriaca do rozsahu pôsobnosti uplatňovania systému EU ETS je pridelená členskému štátu – riadiacemu orgánu – na jej riadenie podľa smernice. Riadiaci orgán je určený na základe miesta registrácie lodnej spoločnosti. Ak spoločnosť nie je registrovaná v členskom štáte, je pridelená členskému štátu, v ktorom mala najvyšší počet zastavení v prístave za posledné dva monitorovacie roky. Do roku 2024 Komisia zverejní a bude pravidelne aktualizovať zoznam lodných spoločností, na ktoré sa smernica vzťahuje, a ich príslušných riadiacich orgánov (článok 3gd). Riadiace orgány môžu požiadať Európsku námornú bezpečnostnú agentúru (EMSA) o pomoc pri výkone svojich povinností podľa tejto smernice, najmä pokiaľ ide o schválenie plánov monitorovania a overovanie emisií (článok 18b). Vzhľadom na skúsenosti s vykonávaním nariadenia (EÚ) 2015/757 a s uplatňovaním svojich IT nástrojov by mohla EMSA pomáhať riadiacim orgánom pri vykonávaní smernice, a to napríklad uľahčovaním výmeny informácií alebo vypracúvaním usmernení a kritérií. Zavádza sa doložka o nahlasovaní a o preskúmaní (článok 3ge) na monitorovanie vykonávania tejto kapitoly a na zohľadnenie príslušného vývoja na úrovni Medzinárodnej námornej organizácie. Lineárny redukčný koeficient a jednorazové zníženie stropu (čl. 9) Lineárny redukčný koeficient sa mení na 4,2 % od roka nadobudnutia účinnosti tejto smernice, ktorou sa mení smernica o ETS. Zvýšený lineárny redukčný koeficient sa kombinuje s jednorazovou úpravou stropu smerom nadol tak, aby mal nový lineárny redukčný koeficient rovnaký účinok, ako keby sa uplatňoval od roku 2021. Zabezpečí sa tým, že celkové množstvo kvót („strop“) sa bude každoročne rýchlejšie znižovať a výsledkom bude celkové zníženie v sektoroch v rámci systému EU ETS o 61 % do roku 2030 v porovnaní s rokom 2005. Zároveň sa od roka po nadobudnutí účinnosti tejto smernice strop zvýši o množstvo kvót zodpovedajúce emisiám z námornej dopravy, ktoré sa má zahrnúť do systému EU ETS a ktoré bolo odvodené z údajov zo systému MRV EÚ pre námornú dopravu za rok 2018 a 2019, upravené od roku 2021 o lineárny redukčný koeficient. Použitie príjmov z aukcií (článok 10) Aby sa riešila zvýšená potreba nízkouhlíkových investícií, ustanovenie o použití príjmov z aukcií sa mení tak, že členské štáty musia využiť všetky príjmy, pokiaľ neboli pripísané do rozpočtu Únie, na účely súvisiace s klímou, a to vrátane podpory udržateľnej renovácie domácností s nízkymi príjmami. Komisia v rámci nadchádzajúceho balíka týkajúceho sa vlastných zdrojov predstaví úpravy rozpočtového rámca EÚ vrátane návrhu na zmenu viacročného finančného rámca. Okrem toho sa s cieľom riešiť distribučné a sociálne účinky transformácie návrhom umožňuje aukcia dodatočných 2,5 % stropu na financovanie energetickej transformácie členských štátov, v ktorých bol v rokoch 2016 až 2018 HDP na obyvateľa nižší ako 65 % priemeru Únie, a to prostredníctvom modernizačného fondu. Prísnejší prístup referenčných úrovní a zavedenie podmienenosti pre bezodplatné prideľovanie (článok 10a ods. 1) Aby sa znížila možnosť uplatňovania medziodvetvového korekčného faktora po úprave stropu, navrhuje sa aktualizácia referenčných úrovní s cieľom priblížiť sa znižovaniam emisií v odvetviach a pododvetviach, a to zvýšením maximálnej miery aktualizácie od roku 2026 na 2,5 % za rok namiesto súčasnej úrovne 1,6 %. Predpokladá sa, že týmto prístupom sa dosiahne spravodlivejšia a transparentnejšia distribúcia bezodplatného prideľovania kvót v porovnaní s vyšším obmedzením pre všetky odvetvia prostredníctvom medziodvetvového korekčného faktora. Bezodplatné prideľovanie kvót je okrem toho podmienené úsilím v oblasti dekarbonizácie s cieľom stimulovať zavádzanie nízkouhlíkových technológií. Od zariadení, na ktoré sa vzťahuje povinnosť vykonávať energetický audit podľa súčasného znenia článku 8 ods. 4 smernice o energetickej efektívnosti, sa bude požadovať, aby vykonali odporúčania obsiahnuté v audítorskej správe alebo aby preukázali vykonanie iných opatrení, ktoré viedli k zníženiu emisií skleníkových plynov a ktoré sú rovnocenné s tými, ktoré boli odporučené v audítorskej správe. V opačnom prípade by došlo k zníženiu ich bezodplatného pridelenia kvót. MSP nepodliehajú v súlade so súčasným článkom 8 ods. 4 smernice o energetickej efektívnosti energetickému auditu. Podľa podmienok uvedených v článku 8 ods. 6 smernice o energetickej efektívnosti sú podniky, ktoré nie sú MSP a ktoré vykonávajú systém environmentálneho alebo energetického riadenia, oslobodené od požiadavky na energetický audit. Navrhuje sa, aby sa pravidlá, ktorými sa určuje oslobodenie od vykonania energetického auditu, zmenili podľa revidovanej smernice o energetickej efektívnosti, a to z výnimky pre MSP na výnimku založenú na energetickej spotrebe. Takáto výnimka by bola takisto primeraná pre podmienenosť bezodplatného prideľovania kvót. Opatrenia kompenzácie uhlíka na hraniciach (článok 10a ods. 1)

Opatrenie kompenzácie uhlíka na hraniciach je alternatívnym opatrením na zmiernenie rizík úniku uhlíka. Odvetviam a pododvetviam, na ktoré sa dané opatrenie vzťahuje, by preto nemali byť pridelené bezodplatné kvóty. Stanovuje sa prechodné obdobie s cieľom umožniť výrobcom, dovozcom a obchodníkom prispôsobiť sa novému režimu, a to pri postupnom znižovaní bezodplatných kvót pri súčasnom postupnom zavádzaní opatrenia kompenzácie uhlíka na hraniciach. Vytvárajú sa zároveň pravidlá týkajúce sa výpočtu konečného množstva, ktoré sa má odpočítať od množstva bezodplatne pridelených kvót a s ktorým sa má obchodovať formou aukcie. Rozdielové zmluvy o uhlíku a navýšenie inovačného fondu (článok 10a ods. 8) Rozdielové zmluvy o uhlíku sú dôležitým prvkom motivujúcim k znižovaniu emisií v priemysle, keďže EÚ ponúkajú príležitosť zaistiť si investorov v oblasti inovačných klimaticky priaznivých technológií spočívajúcu v záruke pevnej ceny, ktorá predstavuje odmenu za znížené objemy emisií CO2 nad súčasnými cenovými úrovňami v systéme EU ETS. Rozsah pôsobnosti inovačného fondu by sa mal rozšíriť, aby sa poskytla podpora projektom prostredníctvom súťažných ponukových mechanizmov, medzi ktoré patria aj rozdielové zmluvy o uhlíku. Inovačný fond sa okrem toho navyšuje o 50 miliónov kvót získavaných rovnakým spôsobom z kvót dostupných na bezodplatné pridelenie a na obchodovanie formou aukcie, ako je to v prípade súčasného splnomocnenia fondu. V dôsledku toho bude 40 miliónov kvót pochádzať z kvót dostupných na bezodplatné prideľovanie a 10 miliónov z kvót, s ktorými sa má obchodovať formou aukcie. Modernizačný fond (článok 10d) Týmto návrhom sa zosúlaďuje modernizačný fond s novými cieľmi Únie v oblasti klímy požiadavkou, aby investície boli v súlade s cieľmi Európskej zelenej dohody a európskeho klimatického predpisu, ako aj zrušením podpory pre investície súvisiace so všetkými fosílnymi palivami, nielen tuhými fosílnymi palivami, ako je to v súčasnosti. Návrhom sa okrem toho: zvyšuje percentuálny podiel fondu, ktorý je potrebné investovať do prioritných investícií; kladie väčší dôraz na obnoviteľné zdroje a investície do energetickej efektívnosti v odvetviach dopravy, budov, odpadového hospodárstva a poľnohospodárstva; za prioritnú oblasť na strane dopytu považuje energetická efektívnosť vrátane priemyslu výslovne ako oprávneného odvetvia; zahŕňa podpora domácností s cieľom riešiť energetickú chudobu. Zachytávanie a využívanie uhlíka [článok 3 bod b) a článok 12 ods. 3b)] Zvýšenými ambíciami v oblasti klímy sa podporí využitie všetkých technologických riešení na znižovanie emisií vrátane zachytávania a využívania uhlíka. Dôsledkom toho sa v návrhu stanovuje, že povinnosti odovzdávania kvót nevznikajú pre emisie CO2, ktoré sa stali trvalo chemicky viazané v produkte tak, aby pri jeho bežnom používaní neunikali do atmosféry. Odstránenie prekážok pre inovatívne nízkouhlíkové technológie úpravou rozsahu systému EU ETS a jeho referenčných úrovní (článok 2, článok 10a a príloha I) Pravidlá bezodplatného prideľovania v rámci systému EU ETS sa menia, aby lepšie podporovali dekarbonizáciu energeticky náročných odvetví prostredníctvom zavádzania prelomových technológií. Účinné technológie tesne pod referenčnou úrovňou získavajú viac bezodplatných kvót, než vytvárajú. Pre inovatívne technológie mimo rozsahu pôsobnosti systému EU ETS tak vzniká konkurenčná nevýhoda, čo môže predstavovať prekážku pre investície do týchto technológií. Inovatívne zariadenia sa môžu ocitnúť mimo rozsahu pôsobnosti systému EU ETS v dôsledku zmeny svojho výrobného procesu alebo preto, že ich celkový menovitý tepelný príkon spaľovacích jednotiek zariadenia sa zníži na úroveň pod 20 MW. Táto prekážka sa rieši: i) určením, že zariadenia zostávajú v rozsahu pôsobnosti systému EU ETS vtedy, ak znížia celkovú kapacitu svojich spaľovacích jednotiek s cieľom znížiť emisie skleníkových plynov (napr. elektrifikáciou); ii) postulovaním technologicky neutrálnych vymedzení činností (odstránenie odkazov na fosílne palivá alebo konkrétne výrobné procesy); iii) odkazmi na výrobné kapacity namiesto spaľovacích kapacít a iv) revíziou vymedzení referenčných úrovní s cieľom zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie so zariadeniami nezávisle od použitej technológie, a to vrátane používania technológií s nízkymi alebo nulovými emisiami uhlíka. Zachovaním inovatívnych zariadení v rozsahu pôsobnosti systému EU ETS sa zároveň znížia referenčné úrovne, a tým sa podporí väčšie znižovanie emisií. Zavedenie obchodovania s emisiami pre sektor budov a odvetvie cestnej dopravy (kapitola IVa) Nové obchodovanie s emisiami pre sektor budov a odvetvie cestnej dopravy by sa malo zaviesť od roku 2025 ako oddelený, samostatný systém (kapitola IVa). Počas prvého roka sa od regulovaných subjektov bude vyžadovať, aby disponovali povolením na emisie skleníkových plynov a aby nahlásili svoje emisie za roky 2024 a 2025 (články 30b a 30f). Vydávanie kvót a plnenie záväzkov sa bude v prípade týchto subjektov uplatňovať až od roku 2026, čím sa novému systému umožní začať riadne a efektívne fungovať (články 30c, 30d a 30e). Keďže v sektore budov a odvetví cestnej dopravy existuje podstatne vyšší počet malých zdrojov emisií, a z dôvodu technickej uskutočniteľnosti a administratívnej účinnosti, regulačný bod je stanovený nie na strane zdrojov emisií, ale v prvých stupňoch dodávateľského reťazca (článok 30b a príloha III). Uvádzanie palív do daňového voľného obehu, teda palív využívaných na účely spaľovania v sektore budov a v odvetví cestnej dopravy, bude preto činnosťou, ktorá je regulovaná v rámci nového systému (príloha III). Rozsah sektora budov a odvetvia cestnej dopravy je vymedzený na základe relevantných zdrojov emisií, ktoré sú súčasťou Usmernení IPCC z roku 2006 pre vnútroštátne súpisy skleníkových plynov (príloha III). Regulované subjekty sa vymedzujú v súlade so systémom spotrebnej dane stanoveným smernicou Rady (EÚ) 2020/262, keďže v uvedenej smernici je už stanovený solídny mechanizmus monitorovania a podávania správ na účely platenia spotrebných daní, ktorý sa vzťahuje na množstvá palív uvádzaných do daňového voľného obehu. Povinnosti týkajúce sa monitorovania, vykazovania a overovania v sektore budov a odvetví cestnej dopravy sa zosúladia v čo najväčšej možnej miere s dobre fungujúcimi mechanizmami, ktoré sú zavedené v prípade stacionárnych zariadení a leteckej dopravy [článok 30 písm. f)]. Maximálna hodnota emisií sa v rámci nového systému obchodovania s emisiami stanoví od roku 2026 na základe údajov zhromaždených v rámci nariadenia o spoločnom úsilí a úrovne ambície, pričom sa bude znižovať, aby v roku 2030 dosiahla zníženie emisií o 43 % v porovnaní s hodnotami z roku 2005 v odvetviach budov a cestnej dopravy (článok 30c a príloha IIIa). Vymedzuje sa zodpovedajúci lineárny redukčný koeficient. Po zavedení monitorovania a podávania správ v rámci nového obchodovania s emisiami sa celkové množstvo kvót na rok 2028 upraví na základe údajov z MVR z rokov 2024 až 2026. Lineárny redukčný koeficient sa preskúma, len ak sú údaje z MRV výrazne vyššie ako počiatočný strop, nie však z dôvodu malých rozdielov v porovnaní s inventarizačnými údajmi EÚ UNFCCC. S kvótami v rámci nového obchodovania s emisiami sa bude obchodovať formou aukcie, keďže sa neposkytujú žiadne bezodplatné kvóty (článok 30d). Aby sa zabezpečilo hladké spustenie obchodovania s emisiami v nových odvetviach, určité množstvo kvót sa poskytne vopred (prvý pododsek článku 30d ods. 2). Okrem toho, aby sa od spustenia zabezpečila stabilita trhu, trhová stabilizačná rezerva bude fungovať aj v uvedených odvetviach na základe špecifických pravidiel (druhý pododsek článku 30d ods. 2). Keďže ide o nový systém, zmierňujúce opatrenia sú zavedené s cieľom riešiť potenciálne riziko nadmernej cenovej nestability, ktoré môže byť mimoriadne vysoké na začiatku obchodovania s emisiami v rámci nových sektorov (článok 30h). V záujme riešenia niektorých z transformačných a spoločenských výziev vyplývajúcich zo stanovovania cien uhlíka v nových sektoroch, ako aj zabezpečenia cielenej podpory inovácie bude obchodovanie s emisiami v odvetví cestnej dopravy a sektore budov prispievať aj k už existujúcim nízkouhlíkovým fondom. Na podporu zelenej transformácie sa preto inovačnému fondu sprístupní 150 miliónov kvót vydaných v rámci nového systému obchodovania s emisiami v odvetviach cestnej dopravy a budov (článok 30d ods. 4). Komisia bude monitorovať uplatňovanie pravidiel nového obchodovania s emisiami a ak to bude potrebné, navrhne do 1. januára 2028 preskúmanie s cieľom zlepšiť jeho účinnosť, správu a praktické uplatňovanie (článok 30i). Hlavnými prvkami rozhodnutia o trhovej stabilizačnej rezerve, ktoré sa návrhom menia, sú: Zohľadnenie čistého dopytu zo strany odvetví leteckej dopravy (článok 1 ods. 4a) a námornej dopravy Návrhom sa upravuje výpočet celkového množstva kvót v obehu tak, aby zahŕňal emisie z leteckej dopravy a kvóty vydávané v súvislosti s leteckou dopravou. Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2392 sa zmenil článok 12 ods. 3 smernice o ETS s cieľom umožniť všetkým prevádzkovateľom využívať všetky kvóty, ktoré sa vydávajú na účely povinnosti odovzdávania kvót, a to vrátane kvót pre leteckú dopravu. Presnosť a účinnosť rezervy ako opatrenia na stabilitu trhu prostredníctvom jeho ponuky a dopytu sa zlepší začlenením kvót pre leteckú dopravu do výpočtu rezervy, pričom sa zachová jej environmentálna integrita. V prípade prijatia tohto návrhu na zmenu systému EU ETS sa budú emisie z leteckej dopravy a kvóty pre leteckú dopravu započítavať do celkového množstva kvót v obehu, ak vznikli alebo boli vydané, v roku nasledujúcom po nadobudnutí účinnosti tejto zmeny. Napriek tomu, že neexistujú samostatné kvóty pre námornú dopravu, znenie je takisto potrebné zmeniť, aby sa kvóty a emisie v súvislosti so sektorom námornej dopravy zahrnuli do výpočtu, keďže sa v súčasnom znení odkazuje iba na emisie a kvóty pre zariadenia. Aby sa zabránilo narušeniu postupného zavádzania požiadaviek týkajúcich sa námornej dopravy, rozdiel medzi overenými emisiami a odovzdanými kvótami v rámci sektora námornej dopravy, ktorý sa namiesto vydraženia kvót formou aukcie skôr zruší, sa bude započítavať do celkového množstva kvót v obehu tak, akoby by boli kvóty vydané.

Miera príjmu (článok 1 ods. 5) Miera príjmu sa mení s cieľom riešiť „vplyv stropu“, ktorý by nastal, ak by celkové množstvo kvót v obehu dosiahlo úroveň veľmi blízku hornej prahovej hodnote. V takomto prípade môže jedna kvóta viac alebo menej v rámci celkového množstva kvót v obehu spustiť alebo nespustiť príjem, a to v závislosti od toho, či sa celkové množstvo kvót v obehu nachádza nad prahovou hodnotou alebo pod ňou. Z neistoty, ktorá sa spája s naplnením tohto stavu, vyplýva riziko vzniku cenovej nestability na trhu. Návrhom sa upravuje mechanizmus miery príjmu. Navrhuje sa v ňom príjem nárazovej trhovej stabilizačnej rezervy, ak sa celkové množstvo kvót v obehu pohybuje v rozmedzí 833 a 1 096 miliónov. V takomto prípade bude príjem predstavovať rozdiel medzi celkovým množstvom kvót v obehu a prahovou hodnotou na úrovni 833 miliónov. Pokiaľ sa celkové množstvo kvót v obehu nachádza nad úrovňou 1 096 miliónov, uplatňovať sa bude bežná miera príjmu (24 % do roku 2030). Dôvodom použitia hodnoty 1 096 miliónov kvót je skutočnosť, že pri takomto množstve sa príjem na úrovni 24 % a rozdiel medzi celkovým množstvom kvót v obehu a hornou prahovou hodnotou k sebe navzájom približujú. Rieši sa tým vplyv stropu, pričom sa udržiava účinný príjem trhovej stabilizačnej rezervy, ak je celkové množstvo kvót v obehu vyššie. Vymedzenie celkového množstva kvót v obehu (článok 1 ods. 5) Pri výpočte celkového množstva kvót v obehu vzorec určuje, že len kvóty vydané a nezaradené do rezervy sú súčasťou ponuky kvót a že množstvo kvót v rámci rezervy sa už neodpočítava od ponuky kvót. Touto zmenou sa sprehľadňuje výpočet celkového množstva kvót v obehu, pričom nemá žiaden hmotný vplyv na jeho výsledok, a to vrátane výpočtov celkového množstva kvót v obehu v minulosti. Mechanizmus zániku platnosti (článok 1 ods. 5a) Od roku 2023 zaniká platnosť kvót v trhovej stabilizačnej rezerve nad úrovňou aukčných objemov z predchádzajúceho roka. Úroveň aukčných objemov predchádzajúceho roka však závisí od rôznych prvkov, ako sú maximálna prahová hodnota a prevádzka samotnej trhovej stabilizačnej rezervy. Aby sa zabezpečila väčšia predvídateľnosť úrovne kvót, ktorá ostáva v rezerve po zrušení platnosti, navrhuje sa obmedziť množstvo kvót v rezerve na úroveň 400 miliónov. Uvedená hodnota zároveň zodpovedá nižšej prahovej hodnote pre celkové množstvo kvót v obehu, pod úrovňou ktorej dochádza k uvoľneniu kvót z trhovej stabilizačnej rezervy. Trhová stabilizačná rezerva pre obchodovanie s emisiami v odvetví cestnej dopravy a sektore budov (článok 1a) Aby sa riešilo riziko nerovnováhy medzi ponukou a dopytom, trhová stabilizačná rezerva bude fungovať aj v rámci obchodovania s emisiami v odvetví cestnej dopravy a sektore budov, pričom príjmy a uvoľňovania kvót budú založené na prahových hodnotách, pokiaľ ide o prebytok kvót na danom trhu. Aby sa okrem toho umožnilo, že trhová stabilizačná rezerva bude od spustenia obchodovania s emisiami v uvedených dvoch sektoroch fungovať ako účinný nástroj na riešenie nerovnováh na trhu, v rámci rezervy sa pre nové sektory vytvorí určité množstvo kvót. S cieľom riešiť možné riziko nadmernej cenovej nestability sa zavádzajú opatrenia na umožnenie uvoľňovania dodatočných kvót z trhovej stabilizačnej rezervy. Spúšťací mechanizmus tohto dodatočného uvoľnenia však bude založený na zvýšení priemernej ceny kvóty, a nie na prebytku kvót na trhu. Hlavnými prvkami nariadenia (EÚ) 2015/757, známeho ako nariadenie o monitorovaní, nahlasovaní a overovaní, ktoré sa týmto návrhom menia, sú: Návrhom sa zavádza nové vymedzenie pojmov „riadiaci orgán“ a „údaje o súhrnných emisiách na úrovni spoločnosti“. Navrhovanými zmenami sa spoločnostiam okrem toho ukladá povinnosť, aby predkladali svoje plány monitorovania príslušným riadiacim orgánom na schválenie (zmenené články 6 a 7), nahlasovali údaje o súhrnných emisiách na úrovni spoločnosti (zmenený článok 4) a aby po overení údajov o súhrnných emisiách na úrovni spoločnosti (zmenené články 13 až 16) predložili tieto overené súhrnné údaje príslušnému riadiacemu orgánu (nový článok 11a a zmenený článok 12). Overovateľ nemá žiadnu povinnosť overovať správu o emisiách na úrovni lode a správu uvedenú v článku 11 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2015/757, keďže tieto správy na úrovni lode už boli overené. Návrhom sa zároveň Komisii udeľuje právomoc prijímať delegované akty, ktorými sa menia metódy a pravidlá monitorovania tak, aby boli vhodné pre obchodovanie s emisiami (zmenený článok 5 ods. 2), a doplniť nariadenie (EÚ) 2015/757 o pravidlá týkajúce sa schvaľovania plánov monitorovania a ich zmien riadiacimi orgánmi, o pravidlá týkajúce sa monitorovania, nahlasovania a predkladania údajov o súhrnných emisiách na úrovni spoločnosti (článok 6 ods. 8, článok 7 ods. 5 a článok 11a ods. 4) a o pravidlá týkajúce sa overovania údajov o súhrnných emisiách na úrovni spoločnosti, ako aj vydávania správy o overení v súvislosti s údajmi o súhrnných emisiách na úrovni spoločnosti (článok 13 ods. 6 a článok 15 ods. 6). Návrhom tejto zmeny nariadenia o monitorovaní, nahlasovaní a overovaní sa dopĺňa návrh Komisie COM(2019) 38 final. 2021/0211 (COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorou sa mení smernica 2003/87/ES o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Únii, rozhodnutie (EÚ) 2015/1814 o zriadení a prevádzke trhovej stabilizačnej rezervy systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Únii a nariadenie (EÚ) 2015/757 (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1,

so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru, so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1)Parížska dohoda bola prijatá v decembri 2015 na základe Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy (UNFCCC) a platnosť nadobudla v novembri 2016 („Parížska dohoda“). Jej zmluvné strany sa dohodli na plnení záväzku udržať zvýšenie globálnej priemernej teploty výrazne pod hodnotou 2 °C v porovnaní s hodnotami predindustriálneho obdobia a vyvíjať úsilie o obmedzenie zvýšenia teploty na 1,5 °v porovnaní s hodnotami predindustriálneho obdobia. (2)Riešenie výziev súvisiacich s klímou a životným prostredím a dosiahnutie cieľov Parížskej dohody sú ťažiskom oznámenia o Európskej zelenej dohode, ktoré Komisia prijala 11. decembra 2019. (3)V Európskej zelenej dohode sa kombinuje komplexný súbor vzájomne sa posilňujúcich opatrení a iniciatív zameraných na dosiahnutie klimatickej neutrality v EÚ do roku 2050 a vytyčuje sa v nej nová stratégia rastu, ktorej cieľom je transformovať Úniu na spravodlivú a prosperujúcu spoločnosť s moderným a konkurencieschopným hospodárstvom efektívne využívajúcim zdroje, kde hospodársky rast nezávisí od využívania zdrojov. Jej cieľom je takisto ochraňovať, zachovávať a zveľaďovať prírodný kapitál Únie a chrániť zdravie a kvalitu životných podmienok občanov pred environmentálnymi rizikami a vplyvmi. Táto transformácia zároveň vplýva na ženy ako na mužov rôzne a má osobitný dosah na niektoré znevýhodnené skupiny, napríklad na starších ľudí, osoby so zdravotným postihnutím či osoby s menšinovým, rasovým alebo etnickým pôvodom. Preto sa musí zabezpečiť, aby bola táto transformácia spravodlivá a inkluzívna a aby sa pri nej na nikoho nezabudlo. (4)Potreba a hodnota Európskej zelenej dohody vzrástla už vzhľadom na veľmi závažné vplyvy pandémie COVID-19 na zdravie, ako aj životné a pracovné podmienky či blahobyt občanov Únie, z čoho jasne vyplynulo, že naša spoločnosť a hospodárstvo musia zlepšiť svoju odolnosť voči vonkajším otrasom a konať včas, vďaka čomu im dokážu zabrániť alebo ich zmierniť. Európski občania naďalej vyjadrujú silné presvedčenie, že táto potreba sa týka predovšetkým problematiky zmeny klímy. (5)V rámci aktualizovaného vnútroštátne stanoveného príspevku, ktorý bol predložený sekretariátu UNFCCC 17. decembra 2020, sa Únia zaviazala, že do roku 2030 dosiahne celohospodárske zníženie svojich čistých emisií skleníkových plynov aspoň o 55 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990. (6)Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1119 Únia do právnych predpisov zakotvila cieľ dosiahnuť do roku 2050 celohospodársku klimatickú neutralitu. V uvedenom nariadení sa takisto stanovuje záväzný cieľ Únie, ktorým je dosiahnuť do roku 2030 zníženie domácich čistých emisií skleníkových plynov (emisie po odpočítaní ich odstránených množstiev) minimálne o 55 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990. (7)K uvedeným zníženiam emisií musia prispieť všetky odvetvia hospodárstva. Ambícia systému EÚ na obchodovanie s emisiami (EU ETS), ktorý bol zriadený smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES s cieľom podporiť nákladovo a hospodársky efektívne znižovanie emisií skleníkových plynov, by sa preto mala zvýšiť úmerne k tomuto cieľu na rok 2030, ktorý sa týka celohospodárskeho zníženia čistých emisií skleníkových plynov. (8)Systém EU ETS by mal stimulovať výrobu v zariadeniach, ktoré čiastočne alebo úplne znižujú emisie skleníkových plynov. Preto by sa v záujme zabezpečenia rovnakého zaobchádzania so zariadeniami v príslušných odvetviach mal zmeniť opis niektorých kategórií činností v prílohe I k smernici 2003/87/ES. Zároveň by malo byť bezodplatné prideľovanie kvót na výrobu produktov nezávislé od charakteru daného výrobného procesu. Preto je potrebné upraviť vymedzenie produktov a procesov a emisií, na ktoré sa vzťahujú niektoré referenčné hodnoty, s cieľom zabezpečiť rovnocenné podmienky pre nové a v súčasnosti existujúce technológie. V záujme zohľadnenia rastúceho významu výroby vodíka mimo sektora rafinérií je zároveň nevyhnutné osobitne pristupovať k aktualizácii referenčných úrovní v prípade rafinérií a výroby vodíka. (9)Smernica Rady 96/61/ES bola zrušená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ. Odkazy na smernicu 96/61/ES uvedené v článku 2 smernice 2003/87/ES a v jej prílohe IV by sa mali zodpovedajúcim spôsobom aktualizovať. Vzhľadom na naliehavú potrebu dosiahnuť celohospodárske zníženie emisií by členské štáty mali byť schopné prijímať opatrenia na zníženie emisií skleníkových plynov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti EU ETS, a to prostredníctvom iných politík, než sú emisné limity prijaté podľa smernice 2010/75/EÚ. (10)Komisia vo svojom oznámení „Cesta k zdravej planéte pre všetkých“ vyzýva na nasmerovanie EÚ k dosiahnutiu nulového znečistenia do roku 2050 znížením znečistenia ovzdušia, sladkovodných zdrojov, morí a pôdy na úrovne, pri ktorých sa už neočakáva, že budú škodlivé pre zdravie a prírodné ekosystémy. Vďaka opatreniam stanoveným v smernici 2010/75/EÚ, ktoré pôsobia ako hlavný nástroj na regulovanie emisií látok znečisťujúcich ovzdušie, vodu a pôdu, bude často dochádzať aj k znižovaniu emisií skleníkových plynov. V súlade s článkom 8 smernice 2003/87/ES by mali členské štáty zabezpečiť koordináciu medzi požiadavkami na povolenie podľa smernice 2003/87/ES a danými požiadavkami stanovenými v smernici 2010/75/EÚ. (11)Vzhľadom na skutočnosť, že nové inovačné technológie neraz poslúžia na zníženie emisií skleníkových plynov i znečisťujúcich látok, je dôležité zabezpečiť synergie medzi politikami zameranými na znižovanie emisií ako skleníkových plynov, tak aj znečisťujúcich látok, a to konkrétne prostredníctvom smernice 2010/75/EÚ, pričom bude potrebné v tejto súvislosti preskúmať ich účinnosť. (12)Na účely stanovenia maximálneho množstva kvót bezodplatne pridelených priemyslu v období rokov 2013 až 2020 sa uplatňovalo vymedzenie pojmu výrobcovia elektrickej energie, no viedlo to k rozdielnemu zaobchádzaniu s kogeneračnými elektrárňami v porovnaní s priemyselnými zariadeniami. S cieľom stimulovať využívanie vysoko účinnej kogenerácie a zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie so všetkými zariadeniami, ktoré dostávajú bezodplatné kvóty na výrobu tepla a diaľkové vykurovanie, by sa mali všetky odkazy na výrobcov elektrickej energie v smernici 2003/87/ES vypustiť. Okrem toho sa v delegovanom nariadení Komisie (EÚ) 2019/331 špecifikuje oprávnenosť všetkých priemyselných procesov na bezodplatné prideľovanie kvót. Ustanovenia o zachytávaní a ukladaní uhlíka v článku 10a ods. 3 smernice 2003/87/ES sú už preto zastarané a mali by sa vypustiť. (13)Skleníkové plyny, ktoré nie sú priamo uvoľňované do atmosféry, by sa mali považovať za emisie v rámci EU ETS, pričom by sa za tieto emisie (pokiaľ sa neukladajú v úložisku v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/31/ES alebo nie sú trvalo chemicky viazané v produkte tak, aby pri jeho bežnom používaní neunikali do atmosféry) mali odovzdávať kvóty. Komisia by mala byť splnomocnená prijímať vykonávacie akty, v ktorých sa stanovia podmienky, za ktorých sa majú skleníkové plyny považovať za trvalo chemicky viazané v produkte tak, aby pri jeho bežnom používaní neunikali do atmosféry, a to podľa potreby aj vrátane získania osvedčenia o odstránení uhlíka, vzhľadom na vývoj v oblasti regulácie, pokiaľ ide o certifikáciu odstránených množstiev uhlíka. (14)Jediným druhom dopravy, ktorý nebol zahrnutý do predchádzajúcich záväzkov Únie týkajúcich sa znižovania emisií skleníkových plynov, bola medzinárodná námorná doprava, ktorá pozostáva z plavieb medzi prístavmi podliehajúcimi právomoci dvoch rôznych členských štátov alebo medzi prístavom podliehajúcim právomoci členského štátu a prístavom mimo právomoci ktoréhokoľvek členského štátu. Od roku 1990 došlo k nárastu objemu emisií z palív predávaných v Únii na účely ciest s odchodom v jednom členskom štáte a príchodom do iného členského štátu alebo tretej krajiny, ktorý predstavuje približne 36 %. Tieto emisie predstavujú takmer 90 % všetkých únijných emisií z lodnej dopravy, keďže v prípade emisií z palív predávaných v Únii na účely ciest s odchodom z členského štátu a príchodom do toho istého členského štátu sa od roku 1990 zaznamenal pokles o 26 %. V scenári s nezmeneným vývojom sa predpokladá, že emisie z činností medzinárodnej námornej dopravy v období od roku 2015 do roku 2030 vzrastú približne o 14 % a v období od roku 2015 do roku 2050 o približne 34 %. Ak bude vplyv činností námornej dopravy na zmenu klímy rásť podľa prognózy, výrazne sa tak oslabí znižovanie emisií v iných odvetviach, ktoré je súčasťou boja proti zmene klímy.

(15)V roku 2013 Komisia prijala stratégiu postupného začleňovania emisií z námornej dopravy do politiky Únie na znižovanie emisií skleníkových plynov. V rámci tohto prístupu Únia ako prvý krok zriadila systém monitorovania, nahlasovania a overovania emisií z námornej dopravy prostredníctvom nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/757, po čom malo nasledovať stanovenie cieľov znižovania emisií v odvetví námornej dopravy a uplatňovanie trhových opatrení. V súlade so záväzkom spoluzákonodarcov vyjadreným v smernici Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/410 by od roku 2023 Medzinárodná námorná organizácia (IMO) alebo Únia mali začať vykonávať predmetné opatrenia vrátane prípravných prác týkajúcich sa prijatia a vykonávania opatrenia, ktorým sa zabezpečí, aby toto odvetvie náležite prispievalo k úsiliu potrebnému na dosiahnutie cieľov dohodnutých v rámci Parížskej dohody a aby na dané ambície náležite prihliadali všetky zainteresované strany. (16)Podľa smernice (EÚ) 2018/410 by mala Komisia podávať Európskemu parlamentu a Rade správu o pokroku, ktorý IMO dosahuje na ceste k ambicióznemu cieľu znižovania emisií, a o sprievodných opatreniach na zabezpečenie toho, aby odvetvie námornej dopravy náležite prispievalo k úsiliu potrebnému na dosiahnutiu cieľov dohodnutých v rámci Parížskej dohody. Malo by sa podporovať prebiehajúce úsilie o obmedzenie celosvetových emisií z námornej dopravy, ktoré sa realizuje prostredníctvom IMO. Hoci je nedávny pokrok dosiahnutý prostredníctvom IMO vítaný, tieto opatrenia nebudú stačiť na dosiahnutie cieľov Parížskej dohody. (17)V európskej zelenej dohode Komisia vyjadrila svoj zámer prijať dodatočné opatrenia na riešenie problému emisií skleníkových plynov z odvetvia námornej dopravy prostredníctvom súboru opatrení, ktoré Únii umožnia dosiahnuť jej ciele v oblasti znižovania emisií. V tejto súvislosti by sa smernica 2003/87/ES mala zmeniť tak, aby sa ňou do EU ETS zahrnulo odvetvie námornej dopravy s cieľom zabezpečiť, aby toto odvetvie prispievalo k plneniu zvýšených klimatických cieľov Únie, ako aj cieľov Parížskej dohody, čo si bude vyžadovať, aby rozvinuté krajiny prevzali vedúcu úlohu spočívajúcu v realizovaní celohospodárskych cieľov v oblasti znižovania emisií, pričom rozvojové krajiny budú vyzývané k tomu, aby postupne smerovali k dosahovaniu celohospodárskych cieľov v podobe znižovania či obmedzovania emisií. Vzhľadom na to, že emisie z medzinárodnej leteckej dopravy mimo Európy by mali byť od januára 2021 obmedzené v dôsledku globálnych trhových opatrení, no neexistujú žiadne opatrenia, ktoré by obmedzovali alebo stanovovali ceny emisií z námornej dopravy, je vhodné, aby sa systém EU ETS vzťahoval na podiel emisií z plavieb medzi prístavom podliehajúcim právomoci členského štátu a prístavom podliehajúcim právomoci tretej krajiny, pričom daná tretia krajina má možnosť rozhodnúť o vhodných opatreniach v súvislosti s druhým podielom emisií. Rozšírenie EU ETS na odvetvie námornej dopravy by preto malo zahŕňať polovicu emisií z lodí vykonávajúcich plavby, ktoré prichádzajú do prístavu podliehajúceho právomoci členského štátu z prístavu mimo právomoci členského štátu, polovicu emisií z lodí vykonávajúcich plavby, ktoré odchádzajú z prístavu podliehajúceho právomoci členského štátu a prichádzajú do prístavu mimo právomoci členského štátu, emisie z lodí vykonávajúcich plavby, ktoré prichádzajú do prístavu podliehajúceho právomoci členského štátu z prístavu podliehajúceho právomoci členského štátu, a emisie z lodí, ktoré vykonávajú plavbu do prístavu podliehajúceho právomoci členského štátu, a emisie v kotvisku podliehajúcom právomoci členského štátu. Tento prístup sa pokladá za praktický spôsob riešenia otázky spoločných, ale diferencovaných povinností a spôsobilostí, ktorá je v kontexte UNFCCC dlhodobou výzvou. Pokrytím podielu emisií z prichádzajúcich, ako aj odchádzajúcich plavieb medzi Úniou a tretími krajinami sa zabezpečuje účinnosť systému EU ETS, a to najmä vďaka zintenzívneniu vplyvu predmetného opatrenia na životné prostredie v porovnaní s geografickým rozsahom, ktorý je obmedzený na plavby v rámci EÚ, pričom sa tak obmedzuje riziko tzv. evazívnych (vyhýbacích) zastavení v prístavoch a riziko premiestnenia prekládkových činností mimo Únie. S cieľom zabezpečiť bezproblémové začlenenie tohto odvetvia do systému EU ETS by sa malo postupne zvyšovať odovzdávanie kvót zo strany lodných spoločností, pokiaľ ide o overené emisie nahlásené za obdobie 2023 až 2025. V záujme ochrany environmentálnej integrity systému, pokiaľ sa v priebehu týchto rokov odovzdá menej kvót v súvislosti s overenými emisiami z námornej dopravy, by sa mal po každoročnom stanovení rozdielu medzi overenými emisiami a odovzdanými kvótami zrušiť zodpovedajúci počet kvót. Od roku 2026 by mali lodné spoločnosti odovzdať množstvo kvót zodpovedajúce všetkým overeným emisiám, ktoré spôsobili, nahláseným v predchádzajúcom roku. (18)Ustanovenia smernice 2003/87/ES súvisiace s činnosťami námornej dopravy by sa mali preskúmavať vzhľadom na budúci medzinárodný vývoj a úsilie vynaložené na dosiahnutie cieľov Parížskej dohody vrátane druhého globálneho hodnotenia v roku 2028 a po ňom nasledujúcich globálnych hodnotení každých päť rokov, ktorých cieľom je poskytnúť informácie pre ďalšie vnútroštátne stanovené príspevky. Ide predovšetkým o to, že Komisia by mala kedykoľvek pred druhým globálnym hodnotením v roku 2028, a to najneskôr do 30. septembra 2028, predložiť Európskemu parlamentu a Rade správu o pokroku v rokovaniach IMO týkajúcich sa globálneho trhového opatrenia. Komisia by mala vo svojej správe analyzovať nástroje Medzinárodnej námornej organizácie a podľa potreby posúdiť, ako tieto nástroje implementovať do práva Únie prostredníctvom revízie smernice 2003/87/ES. Komisia by mala do svojej správy podľa potreby zahrnúť aj návrhy. (19)Komisia by mala preskúmať fungovanie smernice 2003/87/ES v súvislosti s činnosťami námornej dopravy na základe skúseností s jej uplatňovaním, a to aj v súvislosti s možnými evazívnymi (vyhýbacími) praktikami, a potom by mala navrhnúť opatrenia na zabezpečenie jej účinnosti. (20)Osobou alebo organizáciou zodpovednou za súlad s EU ETS by mala byť lodná spoločnosť, ktorá je vymedzená ako vlastník lode alebo akákoľvek iná organizácia či osoba, ako je správca alebo nájomca lode, ktorá prevzala zodpovednosť za prevádzku lode od vlastníka lode a ktorá prijatím tejto zodpovednosti súhlasila s prevzatím všetkých povinností a zodpovedností vyplývajúcich z Medzinárodného kódexu pre bezpečné riadenie lodí a prevenciu znečisťovania. Toto vymedzenie vychádza z vymedzenia pojmu „spoločnosť“ v článku 3 bode d) nariadenia (EÚ) 2015/757 a je v súlade s globálnym systémom zberu údajov, ktorý v roku 2016 zaviedla IMO. V súlade so zásadou „znečisťovateľ platí“ by lodná spoločnosť mohla na základe zmluvnej dohody vyvodzovať voči subjektu, ktorý je priamo zodpovedný za rozhodnutia, ktoré majú vplyv na emisie CO2 z predmetnej lode, zodpovednosť za náklady na zabezpečenie súladu v zmysle tejto smernice. Tento subjekt by bol za bežných okolností subjektom, ktorý je zodpovedný za voľbu paliva, trasy a rýchlosti lode. (21)V záujme zníženia administratívnej záťaže lodných spoločností by mal byť za každú lodnú spoločnosť zodpovedný jeden členský štát. Komisia by mala zverejniť úvodný zoznam lodných spoločností, ktoré vykonávali námornú činnosť patriacu do rozsahu pôsobnosti EU ETS, v ktorom sa bude uvádzať riadiaci orgán vo vzťahu ku každej lodnej spoločnosti. Tento zoznam by sa mal aktualizovať aspoň každé dva roky s cieľom podľa potreby prideliť lodné spoločnosti inému riadiacemu orgánu. V prípade plodných spoločností zaregistrovaných v členskom štáte by riadiacim orgánom mal byť daný členský štát. V prípade lodných spoločností zaregistrovaných v tretej krajine by riadiacim orgánom mal byť členský štát, v ktorom mala daná lodná spoločnosť za posledné dva monitorované roky najväčší odhadovaný počet zastavení v prístavoch pri plavbách, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 2003/87/ES. V prípade lodných spoločností zaregistrovaných v tretej krajine, ktoré za posledné dva monitorované roky nevykonávali žiadnu plavbu patriacu do rozsahu pôsobnosti smernice 2003/87/ES, by riadiacim orgánom mal byť členský štát, z ktorého lodná spoločnosť začala svoju prvú plavbu patriacu do rozsahu pôsobnosti uvedenej smernice. Komisia by mala raz za dva roky zverejniť a aktualizovať zoznam lodných spoločností, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 2003/87/ES, v ktorom sa uvedie riadiaci orgán pre každú lodnú spoločnosť. S cieľom zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie s lodnými spoločnosťami by mali členské štáty dodržiavať harmonizované pravidlá správy lodných spoločností, za ktoré nesú zodpovednosť, v súlade s podrobnými pravidlami, ktoré stanoví Komisia. (22)Členské štáty by mali zabezpečiť, aby lodné spoločnosti, za ktorých správu sú zodpovedné, spĺňali požiadavky smernice 2003/87/ES. Ak lodná spoločnosť dané požiadavky nespĺňa a žiadnymi donucovacími opatreniami, ktoré prijal riadiaci orgán, sa nepodarilo zabezpečiť ich splnenie, mali by členské štáty konať solidárne. Ako krajné riešenie by členské štáty mali mať možnosť odmietnuť vstup lodiam, za ktoré nesie zodpovednosť príslušná lodná spoločnosť, s výnimkou členského štátu, pod ktorého vlajkou sa daná loď plaví, ktorý by mal byť schopný túto loď zadržať. (23)Lodné spoločnosti by mali monitorovať a nahlasovať svoje údaje o súhrnných emisiách z činností námornej dopravy na úrovni spoločnosti v súlade s pravidlami stanovenými v nariadení (EÚ) 2015/757. Správy venované údajom o súhrnných emisiách na úrovni spoločnosti by sa mali overovať v súlade s pravidlami stanovenými v uvedenom nariadení. Pri vykonávaní overovaní na úrovni spoločnosti by overovateľ nemal overovať správu o emisiách na úrovni lode a správu uvedenú v článku 11 ods. 2 daného nariadenia, keďže tieto správy na úrovni lode by už mali byť overené. (24)Európska námorná bezpečnostná agentúra (EMSA) alebo iná príslušná organizácia by na základe skúseností nadobudnutých pri uskutočňovaní podobných úloh súvisiacich s ochranou životného prostredia mali podľa potreby a v súlade so svojím mandátom pomáhať Komisii a riadiacim orgánom pri vykonávaní smernice 2003/87/ES. Vzhľadom na skúsenosti s vykonávaním nariadenia (EÚ) 2015/757 a s uplatňovaním svojich IT nástrojov by mohla EMSA pomáhať riadiacim orgánom najmä v súvislosti s monitorovaním, nahlasovaním a overovaním emisií vznikajúcich v dôsledku námorných činností v rámci rozsahu pôsobnosti tejto smernice, a to uľahčovaním výmeny informácií alebo vypracúvaním usmernení a kritérií. (25)Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2392 sa zmenil článok 12 ods. 3 smernice 2003/87/ES s cieľom umožniť všetkým prevádzkovateľom využívať všetky vydané kvóty. Požiadavka, aby povolenia na emisie skleníkových plynov obsahovali povinnosť odovzdávať kvóty podľa článku 6 ods. 2 písm. e) uvedenej smernice, by sa mala náležite zosúladiť. (26)Dosiahnutie únijného cieľa na rok 2030 v oblasti zníženia emisií si bude vyžadovať zníženie emisií v odvetviach, na ktoré sa vzťahuje systém EU ETS, o 61 % v porovnaní s rokom 2005. Treba znížiť celoúnijné množstvo kvót v rámci EU ETS s cieľom vydať potrebný dlhodobý signál o cene uhlíka, ako aj impulz na dosiahnutie tejto úrovne dekarbonizácie. Preto by sa mal zvýšiť lineárny redukčný koeficient (ďalej len koeficient lineárneho zníženia), a to aj so zreteľom na zahrnutie emisií z námornej dopravy. Uvedené emisie by sa mali odvodiť z emisií z činností námornej dopravy nahlásených v súlade s nariadením (EÚ) 2015/757 za roky 2018 a 2019 v Únii a od roku 2021 by sa mali upravovať pomocou koeficientu lineárneho zníženia. (27)Vzhľadom na to, že sa touto smernicou mení smernica 2003/87/ES, pokiaľ ide o obdobie vykonávania, ktoré sa už začalo 1. januára 2021, z dôvodov predvídateľnosti, environmentálnej účinnosti a jednoduchosti by mala prudšia lineárna trajektória znižovania v rámci systému EU ETS predstavovať od roku 2021 do roku 2030 priamku, vďaka čomu by sa do roku 2030 podarilo dosiahnuť zníženie emisií v rámci EU ETS o 61 %, čo je náležitý medzistupeň na ceste k dosiahnutiu celohospodárskej klimatickej neutrality Únie v roku 2050. Keďže zvýšený koeficient lineárneho zníženia sa môže uplatňovať až od roku nasledujúceho po nadobudnutí účinnosti tejto smernice, jednorazovým znížením množstva kvót by sa malo znížiť celkové množstvo kvót tak, aby bolo v súlade s touto úrovňou ročného zníženia, ktoré sa vykonáva od roku 2021. (28)Dosiahnutie zvýšených ambícií v oblasti klímy si bude vyžadovať značné verejné zdroje v EÚ, ako aj vnútroštátne rozpočtové prostriedky, ktoré sa majú vyčleniť na klimatickú transformáciu. Na doplnenie a posilnenie značných výdavkov na oblasť klímy v rozpočte EÚ by sa mali využiť všetky príjmy z aukcií, ktoré nie sú pripísané do rozpočtu Únie. Patrí sem využitie finančnej podpory určenej na riešenie sociálnych aspektov v prípade domácností s nižšími a strednými príjmami prostredníctvom zníženia rušivých daní. Okrem toho by sa s cieľom riešiť distribučné a sociálne účinky transformácie v členských štátoch s nižšími príjmami malo na financovanie energetickej transformácie členských štátov, v ktorých bol v rokoch 2016 až 2018 hrubý domáci produkt (HDP) na obyvateľa nižší ako 65 % priemeru Únie, použiť dodatočné množstvo predstavujúce 2,5 % celoúnijných kvót od roku [rok nadobudnutia účinnosti smernice] do roku 2030, a to prostredníctvom modernizačného fondu uvedeného v článku 10d smernice 2003/87/ES. (29)Mali by sa poskytnúť ďalšie stimuly na znižovanie emisií skleníkových plynov pomocou nákladovo efektívnych techník. Bezodplatné prideľovanie emisných kvót stacionárnym zariadeniam by preto malo byť od roku 2026 podmienené investíciami do techník slúžiacich na zvyšovanie energetickej efektívnosti a znižovanie emisií. Ak by sa zabezpečilo, že táto požiadavka bude zameraná na väčších spotrebiteľov energie, vyústilo by to do podstatného zníženia zaťaženia prevádzok s nižšou spotrebou energie, ktoré môžu byť vlastnené malými a strednými podnikmi alebo mikropodnikmi. [Odkaz sa potvrdí po revízii smernici o energetickej efektívnosti]. Príslušné delegované akty by sa mali zodpovedajúcim spôsobom upraviť. (30)Mechanizmus kompenzácie uhlíka na hraniciach (CBAM) zavedený na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) [..../..] je alternatívou k bezodplatnému prideľovaniu kvót, ktorá slúži na riešenie rizika úniku uhlíka. Odvetviam a pododvetviam, na ktoré sa dané opatrenia vzťahuje, by nemali byť pridelené bezodplatné kvóty. Je však potrebné prechodné obdobie na postupné zrušenie bezodplatných kvót, aby sa výrobcovia, dovozcovia a obchodníci dokázali prispôsobiť novému režimu. Znižovanie množstva bezodplatne pridelených kvót by sa malo realizovať tak, že počas postupného zavádzania mechanizmu CBAM sa bude na množstvo kvót bezodplatne pridelených odvetviam, na ktoré sa vzťahuje CBAM (ďalej len „odvetvia CBAM“), uplatňovať určitý koeficient. Tento percentuálny podiel (koeficient CBAM) by sa mal počas prechodného obdobia od nadobudnutia účinnosti [nariadenia o CBAM] do roku 2025 rovnať 100 %, v roku 2026 by mal predstavovať 90 % a každý rok by sa mal znížiť o 10 percentuálnych bodov tak, aby napokon predstavoval 0 %, vďaka čomu by do desiateho roka jeho uplatňovania došlo k úplnému zrušeniu bezodplatného prideľovania kvót. Príslušné delegované akty týkajúce sa bezodplatného prideľovania kvót by sa mali v prípade odvetví a pododvetví, na ktoré sa vzťahuje CBAM, zodpovedajúcim spôsobom upraviť. Bezodplatné kvóty, ktoré sa už odvetviam CBAM na základe tohto výpočtu (dopyt po CBAM) neposkytujú, sa musia obchodovať formou aukcie, pričom dané príjmy pribudnú do inovačného fondu s cieľom podporiť inovácie v oblasti nízkouhlíkových technológií, zachytávania a využívania CO2(CCU), zachytávania a geologického ukladania CO2 (CCS), energie z obnoviteľných zdrojov a uskladňovania energie, a to spôsobom, ktorý prispieva k zmierňovaniu zmeny klímy. Osobitná pozornosť by sa mala venovať projektom v odvetviach CBAM. V záujme dodržania podielu bezodplatne pridelených kvót, ktorý je k dispozícii pre odvetvia, na ktoré sa nevzťahuje CBAM, by sa konečné množstvo, ktoré sa má odpočítať od množstva bezodplatne pridelených kvót a s ktorým sa má obchodovať formou aukcie, malo vypočítať na základe podielu, ktorý predstavuje dopyt po CBAM, pokiaľ ide o potreby týkajúce sa bezodplatného prideľovania kvót vo všetkých odvetviach, ktorým sa prideľujú bezodplatné kvóty. (31)S cieľom lepšie zohľadniť technologický pokrok a prispôsobiť zodpovedajúce referenčné úrovne príslušnému obdobiu prideľovania kvót a zároveň zabezpečiť stimuly na znižovanie emisií a náležite oceniť inovácie by sa maximálna úprava referenčných úrovní mala zvýšiť z 1,6 % na 2,5 % ročne. Tieto referenčné úrovne by sa mali na obdobie 2026 až 2030 upraviť v rámci rozpätia od 4 % do 50 % v porovnaní s hodnotou uplatniteľnou v období 2013 až 2020. (32)Na dosiahnutie cieľov Európskej zelenej dohody je nevyhnutný komplexný prístup k inováciám. Potrebné úsilie v oblasti výskumu a inovácií sa na úrovni EÚ podporuje okrem iného prostredníctvom programu Horizont Európa, ktorý zahŕňa značné finančné prostriedky a nové nástroje určené pre odvetvia, na ktoré sa vzťahuje ETS. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby vnútroštátne transpozičné ustanovenia nebránili inováciám a aby boli technologicky neutrálne. (33)Rozsah pôsobnosti inovačného fondu v zmysle článku 10a ods. 8 smernice 2003/87/ES by sa mal rozšíriť tak, aby sa z neho podporovali inovácie v oblasti nízkouhlíkových technológií a postupov, ktoré sa týkajú spotreby palív v sektore budov a v odvetví cestnej dopravy. Inovačný fond by mal okrem toho slúžiť na podporu investícií na účely dekarbonizácie odvetvia námornej dopravy vrátane investícií do vývoja udržateľných alternatívnych palív, ako je vodík a amoniak, ktoré sa vyrábajú z obnoviteľných zdrojov, ako aj do vývoja bezemisných pohonných technológií, medzi ktoré patria technológie s využitím veternej energie. Vzhľadom na to, že príjmy pochádzajúce zo sankcií v zmysle nariadenia xxxx/xxxx [FuelEU Maritime] sa pripisujú do inovačného fondu ako vonkajšie pripísané príjmy v súlade s článkom 21 ods. 5 nariadenia o rozpočtových pravidlách, Komisia by mala zabezpečiť, aby sa náležitá pozornosť venovala podpore inovačných projektov, ktoré sú zamerané na urýchlenie vývoja, ako aj zavádzania obnoviteľných a nízkouhlíkových palív v odvetví námornej dopravy, ako sa uvádza v článku 21 ods. 1 nariadenia xxxx/xxxx [FuelEU Maritime]. S cieľom zabezpečiť dostatočné finančné prostriedky na inováciu v rámci tohto rozšíreného rozsahu pôsobnosti by sa mal inovačný fond doplniť o 50 miliónov kvót, ktoré čiastočne pochádzajú z kvót, s ktorými by sa inak mohlo obchodovať formou aukcie, a čiastočne z kvót, ktoré by sa inak mohli prideliť bezodplatne, v súlade s aktuálnym podielom finančných prostriedkov, ktoré sa do inovačného fondu poskytli z jednotlivých zdrojov. (34)Podľa článku 10 nariadenia Komisie (EÚ) 2019/1122, ak už prevádzkovatelia lietadiel neprevádzkujú lety, na ktoré sa vzťahuje EU ETS, stav ich účtov sa upraví na vylúčený a z daných účtov už nemožno iniciovať žiadne procesy. S cieľom zachovať environmentálnu integritu systému by sa kvóty, ktoré sa prevádzkovateľom lietadiel nevydali z dôvodu ich uzavretia, mali použiť na pokrytie akýchkoľvek neodovzdaných kvót zo strany týchto prevádzkovateľov, pričom by sa všetky zvyšné kvóty mali použiť na urýchlenie opatrení na boj proti zmene klímy, a to ich pripísaním do inovačného fondu.

(35)Rozdielové zmluvy o uhlíku sú dôležitým prvkom motivujúcim k znižovaniu emisií v priemysle, keďže investorom v oblasti inovačných klimat