[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 20.11.2007

KOM(2007) 727 v konečnom znení

OZNÁMENIE KOMISIE

Preskúmanie Lamfalussyho postupu Posilnenie spolupráce orgánov dohľadu

OZNÁMENIE KOMISIE

Preskúmanie Lamfalussyho postupuPosilnenie spolupráce orgánov dohľadu

1. ÚVOD

Zdravý a dynamický finančný sektor zohráva kľúčovú úlohu v správnom fungovaní hospodárstva EÚ a celosvetovej konkurencieschopnosti. Finančné služby sú nesmierne dôležité pre európskych spotrebiteľov a spoločnosti, či už veľké alebo malé, ktorí chcú veľký výber možností financovania a ktorí sa chcú môcť spoliehať na vysoko kvalitné a bezpečné produkty a dobre spravované inštitúcie a dobrý dohľad nad nimi, čo si vyžaduje pevný rámec EÚ pre reguláciu finančného sektora a dohľad nad ním.

Cieľom spustenia Lamfalussyho postupu v roku 2001 bolo zaviesť efektívny mechanizmus, prostredníctvom ktorého sa malo začať zbližovanie praktík finančného dohľadu v EÚ a umožniť, aby sa právne predpisy Spoločenstva o finančných službách vypracovávali tak, aby boli rýchlou a pružnou reakciou na vývoj na finančných trhoch. V rámci tejto novej koncepcie sa finančná regulácia rozčlenila na dve úrovne.

Na úrovni 1 sa rámcové právne predpisy, v ktorých sa ustanovujú základné zásady a vymedzujú vykonávacie právomoci, prijímajú prostredníctvom spolurozhodovacieho postupu, a to po ukončení úplných a vyčerpávajúcich konzultácií v súlade so zásadami lepšej právnej regulácie.

Technické podrobnosti formálne prijíma Komisia ako vykonávacie opatrenia na „ úrovni 2 “, po hlasovaní príslušného výboru pre reguláciu (Európsky výbor pre cenné papiere, Európsky bankový výbor a Európsky výbor pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov). Pri postupe na úrovni 2 Komisia dôkladne zohľadňuje stanovisko Európskeho parlamentu. Komisii poskytujú pri technickej príprave vykonávacích opatrení poradenstvo výbory, ktoré tvoria zástupcovia vnútroštátnych orgánov dohľadu a ktoré sa označujú ako výbory „úrovne 3“ - Výbor európskych orgánov bankového dohľadu (VEOBD), Výbor európskych orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov (VEODPDP), Výbor európskych regulačných orgánov cenných papierov (VEROCP). Tieto výbory, zriadené rozhodnutiami Komisie[1] takisto zohrávajú významnú úlohu pri dôslednom a jednotnom vykonávaní smerníc EÚ, pretože zabezpečujú účinnejšiu spoluprácu vnútroštátnych orgánov dohľadu a zbližovanie praktík dohľadu. To je „úroveň 3“ postupu. Na „úrovni 4“ Komisia zabezpečuje správnu a včasnú transpozíciu právnych predpisov EÚ do vnútroštátnych právnych predpisov.

Táto štvorúrovňová koncepcia finančných služieb, ktorá je založená na komitológii, sa v sektore cenných papierov zaviedla pred piatimi rokmi a v bankovom sektore pred dvoma rokmi. V smernici 2005/1/ES, ktorou sa zriadila nová organizačná štruktúra výborov pre finančné služby, sa vyžaduje, aby Komisia do konca roka 2007 preskúmala Lamfalussyho postup, na čo teraz nastal vhodný čas. V uplynulých rokoch sa na finančných trhoch v EÚ udiali výrazné zmeny. Integrácia finančných trhov v EÚ sa zrýchlila. Finančné inštitúcie čoraz viac realizujú svoje obchody na trhoch mimo svojej krajiny a s finančnými produktmi sa v čoraz väčšej miere obchoduje na celoeurópskej úrovni. Zaznamenáva sa takisto väčšia koncentrácia trhu, ako aj intenzívnejšia inovácia a väčšia komplexnosť produktov. Čoraz častejšie dochádza k cezhraničným či zlúčeniam a prevzatiam či zlúčeniam a prevzatiam medzi sektormi.

Z nedávnych nepokojov na trhu je zrejmé, do akej veľkej miery sú trhy medzi časom vzájomne prepojené – a aká naliehavá je potreba rozvíjať rámec dohľadu EÚ, ktorý bude zodpovedať tejto novej skutočnosti na trhu.

Napriek týmto úspechom sa zainteresované strany stále viac zhodujú v názore, že vo fungovaní súčasného rámca dohľadu EÚ sú potrebné ďalšie praktické zlepšenia založené na faktoch. Rada ECOFIN sa v októbri 2007 zhodla na ďalších krokoch s cieľom viac rozvinúť úpravy na cezhraničnú finančnú stabilitu v rámci EÚ. Posilnenie Lamfalussyho rámca predstavuje nevyhnutný doplnok týchto krokov. Medziinštitucionálna monitorovacia skupina (MMS, Inter-institutional Monitoring Group - IIMG) v októbri zverejnila svoju záverečnú správu, v ktorej preskúmala fungovanie výborov úrovne 3. Výbor pre finančné služby by takisto mal predložiť správu o dlhodobých otázkach týkajúcich sa dohľadu a zbližovania praktík. Tieto všetky správy budú základom politickej debaty, ktorej cieľom bude v roku 2008 sformulovať konkrétne odporúčania.

V tomto preskúmaní sa predstavuje niekoľko praktických, nevyhnutných a dosiahnuteľných vylepšení Lamfalussyho postupu, ktorými sa podnieti intenzívnejšia spolupráca vnútroštátnych orgánov dohľadu a zabezpečí väčší súlad vo vykonávaní a právnom presadzovaní na vnútroštátnych úrovniach a zbližovanie týchto praktík. Komisia zastáva názor, že v tejto fáze vzhľadom na, inter alia, nedostatočnú zhodu medzi členskými štátmi a inými zúčastnenými stranami nie je možné uskutočniť ambicióznejšie inštitucionálne zmeny ako napríklad udelenie práva na nezávislé určovanie pravidiel na úrovni 3. Príčinou je predovšetkým zložitosť otázok týkajúcich sa finančného sektora (keďže v členských štátoch existujú odlišné úpravy dohľadu nad bankovníctvom, poisťovníctvom a cennými papiermi ako aj rozličné organizačné modely dohľadu). V tejto súvislosti sú zmeny navrhnuté v tomto oznámení tie zmeny, ktoré Komisia považuje za podstatné na ďalšie posilnenie súčasného rámca dohľadu EÚ.

2. CELKOVÉ POSÚDENIE

Všeobecné skúsenosti s Lamfalussyho postupom boli doteraz pozitívne – názor, ktorý do veľkej miery zastávajú členské štáty, Európsky parlament[2], účastníci trhu a regulačné orgány. Ceteris paribus , Lamfalussyho postup predstavuje významný prínos pre rozvoj pružnejšieho regulačného systému EÚ a prípravu na užšie zblíženie praktík dohľadu a intenzívnejšiu spoluprácu. Celkový rozhodovací proces sa zefektívnil, zrýchlil a zahŕňa viac aspektov. Prvé štyri Lamfalussyho smernice sa prijali v časovom období priemerne 20 mesiacov, čo v porovnaní s časom potrebným na rokovanie o predchádzajúcich smerniciach (napr. 4 roky na rokovanie o smernici o investičných službách v rokoch 1989-93) predstavuje pokrok.

Tempo realizácie Lamfalussyho postupu sa v jednotlivých častiach sektora líši. V sektore cenných papierov sa prijali štyri smernice úrovne 1 a dvanásť vykonávacích opatrení úrovne 2, a to všetky jednohlasne a so silnou podporou Európskeho parlamentu. To by nebolo bývalo možné bez technického poradenstva VEROCP. V bankovom sektore sa v smernici o kapitálových požiadavkách (SKP, Capital Requirement Directive – CRD, 2006/48/ES) zohľadňujú technické detaily, ktoré odrážajú regulačnú dohodu dosiahnutú na úrovni G10 a ktoré sa môžu zmeniť a doplniť prostredníctvom komitologických rozhodnutí. VEOBD prijal dvanásť smerníc úrovne 3, na základe ktorých sa má zabezpečiť jednotné uplatňovanie smernice o kapitálových požiadavkách. V sektore poisťovníctva sa práca VEODPDP zamerala na poskytovanie poradenstva Komisii pri technických otázkach týkajúcich sa návrhu Solventnosť II (KOM(2007) 361) a jeho vykonávacích opatrení. VEODPDP takisto pomohol Komisii pri skúmaní vplyvu návrhu Solventnosť II, keď realizoval sériu kvalitatívnych posúdení vplyvu návrhu.

Uplatňovanie Lamfalussyho postupu sprevádzalo výrazné posilnenie celosvetovej konkurencieschopnosti finančných služieb a trhov EÚ. Kvalita regulačnej metódy EÚ zohrala dôležitú úlohu pri vytváraní dynamického rámca pre kapitálové trhy EÚ v súvislosti s ich rozvojom a inováciou. Okrem toho regulačná koncepcia EÚ, založená na zásadách, ovplyvňuje medzinárodné zbližovanie praktík účtovníctva, investičných služieb, PKIPCP, bankovníctva (SKP) a iných oblastí, pričom ponúka možnosti zaujať vedúce postavenie pri určovaní celosvetových noriem.

Ďalší základný cieľ regulačného rámca je dosiahnuť optimálny dohľad za čo najnižších možných regulačných nákladov pre finančné podniky. V súčasnosti nie je k dispozícii žiadny celkový všeobecný odhad nákladov a iných bremien cezhraničnej a medzisektorovej regulácie, ktoré toto odvetvie znáša. Komisia preto začala štúdiu, v rámci ktorej podrobnejšie preskúma náklady, ktoré podniky musia znášať v súvislosti s dosahovaním súladu s obmedzeným počtom smerníc EÚ. Výsledky tejto štúdie budú k dispozícii v roku 2009. Na ich základe Komisia v spolupráci s výbormi úrovne 3 posúdi, či a v akých prípadoch sú potrebné ďalšie zlepšenia.

3. ZLEPšENIA LEGISLATÍVNEHO PROCESU A PRESADZOVANIE PRÁVA

3.1. Posúdenie súčasnej situácie

Pokrok sa dosiahol pri zameriavaní smerníc úrovne 1 na všeobecné pravidlá a zásady, aj keď podľa niektorých kritikov je v textoch úrovne 1 ešte stále príliš veľa podrobností. Komisia vypracovala starostlivo vyvážené opatrenia úrovne 2, ktoré vychádzajú z technického poradenstva zo strany výborov úrovne 3 a konzultácií so zúčastnenými stranami, aby sa predišlo nadmernej regulácii. Okrem toho sa v júli 2006 dosiahla dohoda o novom regulačnom postupe s kontrolou, čím sa reagovalo na obavy Európskeho parlamentu o zabezpečenie primeranej inštitucionálnej rovnováhy na úrovni 2. Po určení technického rozsahu pôsobnosti bude Európsky parlament mať právo preskúmať a kontrolovať a dokonca zablokovať prijímanie „kvázi-legislatívnych“ (komitologických) opatrení. Tri inštitúcie EÚ sa takisto zhodli, že vykonávacie právomoci by sa na Komisiu mali preniesť bez časového obmedzenia, čo znamená, že platné doložky o platnosti v smerniciach o finančných službách sa musia zrušiť[3]. Teraz je mimoriadne dôležité, aby sa tento záväzok splnil do konca roka 2007, aby sa odstránili neistoty medzi inštitúciami.

3.2. Plánovanie priebehu opatrení úrovne 1 a 2

Plánovanie priebehu rokovaní a prijímaní rámcových právnych predpisov spolurozhodovacím postupom (úroveň 1) s vykonávacími opatreniami (úroveň 2) viedlo k prekážkam a nerealistickým harmonogramom.

V praxi podstatnú časť obdobia transpozície smerníc uvedenú v právnych predpisoch úrovne 1 zaberie príprava vykonávacích opatrení, bez ktorých členské štáty nemôžu efektívnym spôsobom pokračovať v transpozícii. Je však riskantné pokúšať sa o odhad trvania rokovaní na úrovni 2 v čase prijímania rámcových právnych predpisov. Takéto odhady mali za následok problémy pri určovaní reálnych konečných termínov transpozície zo strany členských štátov ako aj začatia uplatňovania zo strany hospodárskeho odvetvia. Preto sa konečný termín transpozície smernice o trhu s finančnými nástrojmi (STFN, Market in Financial Instruments Directive -MiFID) a jej uplatňovania posunul na neskôr.

Komisia považuje lepšie zosúladenie harmonogramov prijímania a transpozície právnych predpisov a vykonávacích opatrení za obzvlášť dôležité. Toto lepšie zosúladenie by sa dalo dosiahnuť spojením transpozície celého balíka právnych predpisov s prijatím posledného vykonávacieho opatrenia určeného v právnych predpisoch úrovne 1.

Rovnako by sa práca na opatreniach úrovne 1 a 2 mala v čo najväčšej možnej miere vykonávať súčasne, aby sa zlepšilo prepojenie právnych úprav a ich pochopenie. Zohľadnením opatrení úrovne 2 v skorom štádiu procesu sa uľahčia rokovania o základnom akte a spolutvorcom právnych predpisov sa osvetlí základný obsah budúcich vykonávacích opatrení.

3.3. Lepšia právna úprava

Lamfalussyho proces predstavuje prelomovú prácu pri zavádzaní a prísnom uplatňovaní solídnych regulačných zásad: prístup „zdola nahor“, otvorené konzultácie, posudzovanie vplyvu a dôsledné zahrnutie profesionálnych účastníkov trhu a spotrebiteľských organizácii, ako aj vnútroštátnych regulačných orgánov. Vďaka otvorenosti a transparentnosti tohto postupu sa minimalizovala regulačná arbitráž, zlepšila kvalita a posilnila transparentnosť a predpovedateľnosť vytvárania politiky EÚ. Aby sa tieto úspechy neohrozili, je mimoriadne dôležité, aby sa členské štáty v čo najväčšej možnej miere usilovali nepridávať k pravidlám dohodnutým na úrovni EÚ dodatočné pravidlá (tzv. „gold-plating“ – nadbytočné vylepšovanie). Radikálnym znížením kumulácie a častejším uplatňovaním nariadení (ako sa navrhuje v Lamfalussyho správe) sa zlepšia regulačné výsledky pre trh. Komisia bude vo všetkých vhodných prípadoch a v čo najväčšej miere navrhovať pre vykonávacie opatrenia nariadenia. Pokiaľ ide o nadbytočné vylepšovanie, Komisia bude naďalej sledovať solídnu politiku, ktorá sa zaviedla v článku 4 vykonávacej smernice STFN (2006/73/EC). Členské štáty by Komisii mali dôkladne zdôvodniť akékoľvek regulačné dodatky alebo prídavky v prípadoch, kde majú voľnosť vykonať takýto zásah.

Konzultácie

Zúčastnené strany veľmi uvítali systematické a transparentné konzultácie. V niektorých prípadoch, najmä v oblasti cenných papierov, sa však účastníci trhu sťažovali na krátke konzultačné doby. Komisia posúdi, ako sa môže zabezpečiť správna rovnováha medzi časom vyhradeným na konzultácie a technickou komplexnosťou otázky.

Transparentná tvorba politiky si takisto vyžaduje transparentnosť pri výsledkoch konzultácií. S výnimkou prípadov, keď je nutné dôverné zaobchádzanie, systematické uverejňovanie odpovedí by sa malo stať bežnou praxou. Komisia bude na internete uverejňovať súhrnné správy z pripomienkových konaní organizovaných ako súčasť konzultácií a vyzýva výbory úrovne 3, aby nasledovali jej príklad. Komisia víta všetky pripomienky k svojmu návrhu bez ohľadu na ich zdroj. Ak by sa však navrhovali alternatívne riešenia, mali by ich sprevádzať dostatočné a presvedčivé hospodárske dôkazy, a táto podmienka v súčasnosti nie je splnená.

Posúdenie vplyvu

Posúdenie vplyvu má podstatný význam pre posúdenie potreby regulácie ako aj na zabezpečenie kvality. Komisia v súčasnosti vykonáva posúdenie vplyvu všetkých právnych predpisov úrovne 1. No lepšia právna úprava je celistvá koncepcia – všetky zúčastnené strany musia vyvíjať úsilie, aby sa dosiahli optimálne celkové výsledky. Komisia uvítala opätovne potvrdené odhodlanie Európskeho parlamentu „ zlepšiť tvorbu právnych predpisov a vykonávať hodnotenia vplyvu pri uskutočnení podstatných zmien v legislatívnych návrhoch “[4]. O komplexné posúdenie vplyvu bude takisto žiadať Radu v prípade predkladania návrhu na podstatné zmeny a doplnenia, ako aj výbory úrovne 3 pri poskytovaní poradenstva Komisii.

Komisia zastáva názor, že vzhľadom na skutočnosť, že vykonávacie opatrenia môžu významným spôsobom ovplyvňovať rozličné zúčastnené strany, malo sa by pri každom významnom navrhovanom opatrení úrovne 2 dôkladne zvážiť vykonanie posúdenia jeho vplyvu. Komisia bude preto do budúcnosti vyvíjať úsilie s cieľom rozšíriť prax posudzovania vplyvu aj na vykonávacie opatrenia prijaté v rámci týchto výborov.

3.4. Presadzovanie práva na úrovni 4 – zlepšenie transparentnosti pri transpozícii smerníc

Zavedenie Lamfalussyho postupu nemalo za následok hmatateľné zlepšenie situácie pri včasnej transpozícii právnych predpisov úrovne 1 a 2 v členských štátoch. Komisia je aj naďalej znepokojená z oneskorenej transpozície smerníc EÚ, ktorá má negatívny vplyv na členské štáty ako aj na trhy. Malá skupina členských štátov s transpozíciou opakovane mešká.

Zaviedlo sa niekoľko mechanizmov sprístupňovania informácií s cieľom zvýšiť transparentnosť. Napríklad článok 144 SKP zahŕňa požiadavku, aby orgány dohľadu sprístupňovali informácie týkajúce sa transpozície SKP do vnútroštátnych právnych predpisov a používania celého radu vnútroštátnych možností a rozhodovacej právomoci v uvedenej smernici. VEOBD na uľahčenie dôsledného uplatňovania vyvinul internetový rámec pre sprístupnenie informácií zo strany orgánov dohľadu[5]. Uplatňovanie SKP je však ešte len v počiatočnej fáze, keďže úplné bude až od 1. januára 2008.

Komisia na svojej webovej stránke dvakrát v mesiaci uverejňuje prehľad miery transpozície smerníc akčného plánu finančných služieb (APFS, Financial Services Action Plan - FSAP)[6] a smerníc súvisiacich s Lamfalussyho postupom[7]. Rovnako zverejňuje aj aktuálny stav transpozície STFN, pričom východiskom sú dotazníky, ktoré Komisia zasiela členským štátom.

Komisia počas lehoty na transpozíciu intenzívne spolupracuje s vnútroštátnymi správami. K tejto spolupráci patria semináre, dvojstranné a viacstranné zasadnutia ako aj poskytovanie usmernenia inými prostriedkami ako sú napr. nezáväzné usmernenia pre výklad a moduly otázok a odpovedí s využitím webových aplikácií. V tejto praxi sa bude pokračovať. Ďalej Komisia bezodkladne začne konanie vo veci porušenia pravidiel podľa článku 226 Zmluvy o ES voči každému členského štátu, ktorý sa s uplatňovaním omešká. Od členských štátov takisto očakáva, že na uľahčenie kontroly poskytnú transpozičné tabuľky. Okrem toho systematicky zahrnie do každého nového návrhu smernice povinnosť poskytnúť tabuľku zhody.

4. SPOLUPRÁCA A ZBLIžOVANIE PRAKTÍK NA ÚROVNI ORGÁNOV DOHľADU

4.1. Posúdenie súčasnej situácie

Kľúčovým cieľom Lamfalussyho postupu je podporiť spoluprácu a zbližovanie praktík na úrovni orgánov dohľadu. Je to jeden z najinovatívnejších prvkov v Lamfalussyho postupu.

Zbližovanie praktík orgánov dohľadu členských štátov by malo mať za následok jednotné regulačné riešenia a riešenia dohľadu a jednotné uplatňovanie v praxi. Na dosiahnutie tohto cieľa bude pravdepodobne potrebné, aby orgány dohľadu v EÚ na úrovni 3 dohodli a uplatňovali záväzné usmernenia a odporúčania.

Na zintenzívnenie zbližovania praktík orgánov dohľadu a spolupráce existuje niekoľko nástrojov, napríklad sprostredkovanie, delegácia úloh, zjednodušené požiadavky na predkladanie správ a poskytovanie informácií a úpravy týkajúce sa výmeny údajov. Dôležitú úlohu pri rozvíjaní spoločnej „kultúry dohľadu“ môžu zohrávať aj školenia a výmeny zamestnancov.

Napriek úsiliu výborov úrovne 3 zriadiť nástroje nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa, výsledky nenaplnili vždy očakávania a pri dôležitých otázkach dohľadu sa vyskytlo zbytočné zablokovanie.

VEROCP mal pri určovaní spoločného formátu nahlasovania transakcií podľa STFN veľké problémy a jeho práca sa pozdržala aj pri zavádzaní výmenného mechanizmu nahlasovania transakcií. V bankovom sektore bol výsledok spoločného rámca podávania správ, o ktorý žiadali ministri, do značnej miery komplexný a nie zjednodušený a jednotný, ako si žiadal trh. VEOBD mal ťažkosti so zbližovaním obozretného zaobchádzania s hybridnými nástrojmi a uvítal by, keby Komisia priamo vypracovala nové právne predpisy. Ani pri zavedení sprostredkovacích postupov sa doteraz nezaznamenal úspech, keďže v žiadnom vyskytnutom prípade sa nevyužili .

V niektorých prípadoch sa zdá, že výbory úrovne 3 nie sú dostatočne vybavené na to, aby spĺňali, čo sa od nich očakáva. Preto je potrebný silnejší politický impulz. Na druhej strane, keďže kompetencia orgánov dohľadu sa v prvom rade týka vnútroštátnych záležitostí, za určitých okolností nemusia mať primerané právomoci či motiváciu zbližovať sa na úrovni EÚ.

Komisia určila niekoľko oblastí politík, v ktorých by sa mohlo usilovať o intenzívnejšie zbližovanie praktík dohľadu. Tieto zmeny plánuje zaviesť v čo najväčšej možnej miere počas roka 2008.

4.2. „Posilnenie úrovne 3“

4.2.1. Posilnenie politickej zodpovednosti výborov úrovne 3

Výbory úrovne 3 sú voči Komisii do tej miery zodpovedné, aká je určená v rozhodnutiach o ich zriadení. Ich členovia sú za svoju prácu zodpovední voči svojim vlastným vládam a/alebo parlamentom na vnútroštátnej úrovni. Mnohé vnútroštátne orgány dohľadu nemôžu vykonávať svoje úlohy na úrovni 3. V prípade, že sú povinnosti orgánu dohľadu podľa vnútroštátnych právnych predpisov v konflikte s nezáväznými opatreniami podľa úrovne 3, orgány dohľadu sa riadia povinnosťami vyplývajúcimi z vnútroštátnych právnych predpisov.

Vzhľadom na význam úlohy výborov úrovne 3 pri zbližovaní praktík dohľadu na úrovni EÚ, avšak bez toho, aby bola dotknutá nezávislosť orgánov dohľadu, by inštitúcie EÚ mali vyjadriť svoje politické očakávania súvisiace s hlavnými výsledkami, ktoré majú vykázať výbory za nadchádzajúce štandardné časové obdobie (napr. 2 roky). Takisto by mali byť oprávnené pravidelne posudzovať výkon výborov úrovne 3.

To by sa mohlo odohrať prostredníctvom dvojstupňového postupu.

Po prvé, Európsky parlament a rada ECOFIN by na základe textu Komisie a po predchádzajúcich konzultáciách s výbormi úrovne 3 mohli spoločne prijať krátke politické vyhlásenie, ktoré by obsahovalo hlavné výsledky, ktoré sa od výborov úrovne 3 v nastávajúcom období očakávajú.

Po druhé, počas uvedeného obdobia a na jeho konci by výbory úrovne 3 podávali Komisii, Európskemu parlamentu a Rade správu o dosiahnutých výsledkoch, alebo prípadne o dôvodoch, pre ktoré nemohli vytýčené ciele dosiahnuť. V druhom uvedenom prípade by boli povinné uviesť podrobné vysvetlenie vrátane konkrétnych údajov o prípadných nespolupracujúcich orgánoch dohľadu. Ak nie je možné pri konkrétnej iniciatíve určenej v rámci mandátu dosiahnuť na úrovni 3 žiaden pokrok, ostávajú ako praktické opatrenie tri možnosti: i) udržanie statusu quo bez ďalšieho vývoja, ii) povýšenie opatrenia na komitologické opatrenie Komisie za predpokladu, že spadá do rozsahu pôsobnosti delegovaných právomocí, iii) ak nie sú splnené podmienky bodu ii) a záležitosť je v dostatočnej miere významná, zváženie zmeny a doplnenia úrovne 1.

Týmto celistvým prístupom by sa zväčšil politický tlak na výbory úrovne 3 vykazovať výsledky a posilnilo postavenie predsedov výborov úrovne 3. Tým by sa zase výrazným spôsobom zväčšila efektívnosť Lamfalussyho postupu a posilnil tlak skupiny medzi členmi výboru. Členský štát, ktorého regulačný alebo orgán dohľadu je v menšine, by mohol požiadať o poskytnutie dodatočného vysvetlenia.

Na vnútroštátnej úrovni by sa tieto úpravy mali doplniť tak, že do stanov vnútroštátnych orgánov dohľadu by sa mala zahrnúť požiadavka spolupracovať s inými orgánmi dohľadu s cieľom väčšieho zblíženia praktík dohľadu v EÚ. Komisia súhlasí s odporúčaním MMS, že „ k programovému vyhláseniu príslušného orgánu dohľadu by sa mala pridať jednoznačná úloha podporovať proces zbližovania praktík dohľadu v EÚ“ . Toto stanovisko zaujala už v októbri rada ECOFIN, ktorá vyzvala členské štáty, aby rozhodli o zahrnutí rozmeru EÚ do vnútroštátnych mandátov orgánov dohľadu a aby zohľadnili obavy o finančnú stabilitu vo všetkých členských štátoch pred koncom roku 2007.

4.2.2. Posilnenie právneho štatútu výborov úrovne 3

Rozhodnutia Komisie o zriadení výborov úrovne neodrážajú v dostatočnej miere ich význam v čoraz integrovanejšom finančnom trhu EÚ. Úlohy každého výboru sa v rozhodnutiach navzájom mierne odlišujú, sú v nich zohľadnené obavy a politické dohody, ktoré sa postupom času pozmenili. Všetky tri by logicky mali byť zhodné.

Výbory musia vo všeobecnosti spĺňať tri typy úloh. V rozhodnutiach je však pevne ukotvená iba poradná funkcia. Ich úloha pri zabezpečovaní jednotného uplatňovania právnych predpisov a pri zbližovaní praktík dohľadu sa uvádza iba v prípade VEOBD a VEODPDP. Požiadavka, aby výbory úrovne 3 zintenzívnili spoluprácu pri dohľade, sa uvádza iba v prípade VEOBD.

Táto skutočnosť znamená príslušné nevýhody. Napríklad z dôvodu nedostatočného údaju o zbližovaní praktík dohľadu a spolupráci v rozhodnutí, ktorým sa zriadil VEROCP, sa jeho úloha nemôže uviesť v smerniciach úrovne 1.

Komisia zváži, aké pozmenenia súčasného právneho rámca by boli vhodné. K možnostiam patrí i) pozmenenie rozhodnutí Komisie, ktorými sa zriadili tri výbory stupňa 3 s cieľom prispôsobiť ich funkcie medzisektorovému zbližovaniu a zhode, a ii) pozmenenie príslušných smerníc úrovne 1 s cieľom zdôrazniť požiadavku spolupráce a posilniť právomoci výborov úrovne 3 pri dohľade. Prvý krok sa urobil vo vykonávacích ustanoveniach návrhu smernice Solventnosť II, kde sa priamo odkazuje na VEODPDP a prenášajú naň úlohy súvisiace so sprostredkovaním ako aj jedna konkrétna rozhodovacia právomoc[8]. Komisia zváži, akým spôsobom by sa táto koncepcia dala uplatniť aj pri VEOBD a VEROCP.

4.3. Vybudovanie vzájomnej dôvery s cieľom lepšie uplatňovať právne predpisy – praktické prekážky na úrovni EÚ a na vnútroštátnej úrovni

4.3.1. Rozhodovací proces vo výboroch úrovne 3

Všeobecným pravidlom je, že v chartách prijatých vo výboroch úrovne 3 sa ustanovuje, že rozhodnutia sa majú prijímať na základe konsenzu. Toto ustanovenie sa týka prijímania noriem/usmernení ako aj rozhodnutí súvisiacich s realizáciou operačných cieľov. Jediná výnimka z ustanovenia o prijímaní rozhodnutí na základe konsenzu je ustanovenie o technickom poradenstve Komisii, v prípade ktorého sa rozhodnutia môžu prijímať kvalifikovanou väčšinou. Doteraz výbory úrovne 3 dosahovali dohodu na základe konsenzu a ešte nikdy nevyužili možnosť prijímať rozhodnutia kvalifikovanou väčšinou.

Rozhodnutia prijaté na základe konsenzu majú pomerne veľkú váhu. Pritom však môžu mať za následok riešenia s najmenším spoločným menovateľom alebo, v najhoršom prípade, žiadne riešenie. V prípadoch, keď výbory nemôžu dosiahnuť dohodu na základe konsenzu, obracajú sa na Komisiu so žiadosťou, aby našla riešenie na niekedy vysoko technické otázky, napríklad určité otázky týkajúce sa uplatňovania pravidiel čo najlepšieho vykonávania v STFN, úprav pre dohľad nad pobočkami alebo nahlasovania transakcií.

Ďalšie zlepšenie účinnosti a efektívnosti rozhodovacích procesov výborov úrovne 3 je nevyhnutné. Vo svojich chartách by mohli zaviesť prijímanie rozhodnutí kvalifikovanou väčšinou v prípade akéhokoľvek poradenstva poskytovaného Európskej komisii a všetkých opatrení zameraných na podporu zbližovania praktík dohľadu v EÚ. Rada a Európsky parlament by mali dosiahnuť dohodu o spoločnom vyhlásení podľa ktorého by výbory úrovne 3 mohli v tomto zmysle svoje vlastné rozhodovacie procesy meniť a dopĺňať. Ak by to nebolo možné, mohli by sa v tomto zmysle pozmeniť rozhodnutia Komisie, ktorými sa zriaďujú výbory úrovne 3.

Komisia takisto zastáva názor, že by pre výbory úrovne 3 bolo prospešné dosiahnuť „dohodu“ medzi ich členmi, podľa ktorej by členovia v menšine súhlasili s uplatnením vôle väčšiny. Takýto záväzok by mohol zahŕňať bezpečnostnú doložku, na základe ktorej by členovia výboru úrovne 3 mohli nesúhlasiť s uplatňovaním usmernení/nezáväzných noriem za určitých presne vymedzených okolností, ako napr. ak navrhované opatrenie presahuje rozsah pôsobnosti vnútroštátnych právomocí. V týchto prípadoch by sa členom výboru mohla uložiť povinnosť predložiť právne dôvody nedodržiavania dotknutých odporúčaní alebo usmernení. Takisto by príslušní členovia výboru mali v správach úrovne 3 poskytnúť inštitúciám EÚ jasné vysvetlenie a zverejniť ho.

Komisia by pre prípad, ak by člen výboru nedodržiaval opatrenia dohodnuté vo výbore úrovne 3 a ani nespĺňal podmienky na vylúčenie z uplatňovania tohto rozhodnutia (alebo dokonca odmietal ich spĺňať alebo poskytnúť vysvetlenie), vyzvala výbor úrovne 3 vo svojej charte zakotviť disciplinárne opatrenia.

4.3.2. Implementácia na vnútroštátnej úrovni

Rozhodnutia prijaté na úrovni 3 sú nezáväzné, bez ohľadu na ich formu. Výbor múdrych zastáva názor, že napriek skutočnosti, že sú nezáväzné, majú tieto rozhodnutia „ jednoznačne pomerne veľkú autoritu “. Doteraz to však bezvýhradne neplatilo. Naopak, zo skúseností skôr vyplýva, že opatrenia dohodnuté na úrovni 3 sa v každodennej praxi vnútroštátnych orgánov dohľadu neuplatňujú dostatočne dôkladne[9]. Túto situáciu v niektorých prípadoch ešte posilňuje skutočnosť, že niektoré regulačné orgány vydávajú na vnútroštátnej úrovni usmernenia, ktoré sa odchyľujú od usmernení dohodnutých vo výboroch úrovne 3. Táto „inflácia“ usmernení je príčinou zmätenosti medzi účastníkmi trhu, má vplyv na integráciu trhov a ohrozuje efektívne uplatňovanie právnych predpisov Spoločenstva. Komisia je preto presvedčená, že v oblastiach, pre ktoré sa vydali usmernenia úrovne 3, by vnútroštátne regulačné orgány nemali prijímať žiadne dodatočné opatrenia.

Aj keď udelenie niektorých nezávislých regulačných právomocí výborom úrovne 3 nie je politicky možné, v praxi treba zodpovedať otázku, ako môžu regulačné a orgány dohľadu členských štátov zabezpečiť súlad s opatreniami úrovne 3 na základe nezáväzných nástrojov. Členské štáty by mali požiadať svoje regulačné orgány/orgány dohľadu, aby súhlasili s úplným uplatňovaním spoločných noriem a usmernení úrovne 3 a zahrnuli tento záväzok v príslušnom vyhlásení Rady ECOFIN.

4.3.2.1. Právomoci vnútroštátnych orgánov dohľadu a sankcie

V niektorých právnych predpisoch o finančných službách sa uvádza zoznam minimálnych právomocí, ktoré by orgány dohľadu mali mať. Ide predovšetkým o právne predpisy týkajúce sa sektora cenných papierov. Banková smernica obsahuje zoznam rozsiahlych konkrétnych právomocí orgánov dohľadu. Vnútroštátne orgány dohľadu, predovšetkým v sektore cenných papierov, nemusia mať na uplatňovanie smerníc EÚ a noriem/usmernení úrovne 3 rovnaké právomoci, mali by však mať nevyhnutné a dostatočné minimálne právomoci a nástroje (vrátane sankcií) na to, aby mohli spĺňať svoje povinnosti. Je to nevyhnutná podmienka dobrého fungovania vzťahov medzi domovskou a hostiteľskou krajinou.

Komisia a výbory úrovne 3 analyzujú mieru, do akej sú pravidlá, právomoci a prax v členských štátoch dostatočne zblížené. Z prvých výsledkov vyplýva, že medzi vnútroštátnymi právomocami a spôsobom, akým sa uplatňujú v praxi, sú výrazné rozdiely, a to predovšetkým pri rozsahu pôsobnosti právomoci uvaliť sankcie a penále. Napríklad cenným zmapovaním právomocí orgánov dohľadu podľa smernice o prospekte a smernice o zneužívaní trhu, ktoré v júni 2007 vykonal revízny výbor VEROCP, sa odhalili veľké rozdiely medzi členskými štátmi v tejto oblasti.

Komisia s cieľom odstrániť tieto rozdiely začne rozsiahly medzisektorový prieskum právomocí pri dohľade a sankčných systémov v sektore cenných papierov, bankovníctva a poisťovníctva, ktorým sa pokúsi určiť prípady, keď nevyrovnané právomoci môžu narúšať spoluprácu regulačných orgánov. Okrem toho zváži potrebu posilniť ustanovenia o minimálnych právomociach pri dohľade v právnych predpisoch úrovne 1. V oblasti sankcií je potrebné oveľa väčšie zblíženie praktík a takisto je nutná politická diskusia, či sú cezhraničné sankčné systémy v EÚ príliš slabé.

4.3.2.2. Operačná nezávislosť vnútroštátnych orgánov dohľadu

Podmienkou účinného systému dohľadu v EÚ sú jasné kompetencie a ciele orgánov dohľadu a vykonávanie úloh transparentným, nezávislým a zodpovedným spôsobom.

Operačná nezávislosť má štyri rozmery: inštitucionálny, regulačný, rozpočtový a rozmer dohľadu. Po prvé, orgány dohľadu by pri výkone svojich právomocí a funkcií mali byť nezávislé od politických orgánov a od zásahov zo strany hospodárstva . Po druhé, orgány dohľadu by mali pri určovaní technických pravidiel obozretnosti byť dostatočne nezávislé. Po tretie, orgány dohľadu by mali byť schopné vykonávať svoje rozhodnutia a právomoci v oblasti povolení, inšpekcií, uvaľovania sankcií a právnom presadzovaní nezávisle a nediskriminačným spôsobom. Po štvrté, orgány dohľadu by mali byť dostatočne pružné, aby mohli určiť svoje rozpočtové potreby.

Napriek tomu, že nezávislosti a zodpovednosti orgánov dohľadu sa pripisuje čoraz väčší význam, na tento vývoj vrhá tieň skutočnosť, že politici v niektorých častiach EÚ orgánom dohľadu neudeľujú dostatočnú úplnú operačnú nezávislosť.

Táto situácia môže vzbudzovať obavy. Komisia upriami pozornosť členských štátov na situáciu v EÚ a bude na ne naliehať, aby prijali tieto základné zásady, aby sa zabezpečila operačná nezávislosť ich vnútroštátnych orgánov dohľadu. Takisto bude monitorovať pokrok dosiahnutý pri udeľovaní operačnej nezávislosti a prípadne navrhovať primerané kroky, ak sa krátkodobo nedosiahne výrazný pokrok.

4.3.2.3. Spolupráca medzi domovskými a hostiteľskými regulačnými orgánmi

Delegácia úloh a zodpovednosti je dôležitým nástrojom optimalizácie fungovania cezhraničného dohľadu a spolupráce orgánov dohľadu v EÚ. Ako uviedol hospodársky a finančný výbor, delegácia by mohla pre hostiteľské krajiny predstavovať motiváciu podpísať dohodu o spolupráci, ktorá by sa mohla uplatniť v prípade potenciálnej finančnej krízy.

Podmienkou fungovania cezhraničnej delegácie úloh sú právne ustanovenia ako základ. Komisia zvažuje zavedenie explicitných právnych ustanovení, na základe ktorých sa orgánom dohľadu povolí delegovať úlohy na orgán dohľadu iného členského štátu, ako sa ustanovuje v článku 131 SKP a v článku 13 smernice o prospekte (2003/71/ES).

Spolupráca medzi domovskými a hostiteľskými regulačnými orgánmi by sa mala viac zintenzívniť pri dohľade nad skupinami, ktorých činnosť je cezhraničná. Práca v tejto oblasti sa vykonáva už od roku 1992 pri bankovom dohľade a v súčasnosti sa realizuje v rámci STFN v súvislosti s pobočkami. Na doplnenie platných právnych predpisov by mali výbory úrovne 3 zohrávať kľúčovú úlohu pri budovaní vzájomnej dôvery a zabezpečovaní rovnakých podmienok pre všetkých. Jedna možnosť ich činnosti by napr. mohlo byť vypracovanie viacstranných memoránd o porozumení medzi orgánmi dohľadu a/alebo vypracovanie spoločných vzorov takýchto memoránd so zameraním na praktické uplatňovanie určitých ustanovení textov úrovne 1 a 2. V oblasti bankovníctva Komisia zvažuje prispôsobenie rovnováhe medzi domovskou a hostiteľskou krajinou v smernici o kapitálových požiadavkách. Rada ECOFIN v októbri 2007 vyzvala Komisiu, aby preskúmala možnosti zlepšenia na objasnenie povahy a rozsahu právnych povinností orgánov dohľadu v oblasti výmeny informácií a spolupráce v týchto oblastiach: posilnenie práva na informácie a zintenzívnenie zapojenia sa hostiteľských krajín, objasnenie úlohy konsolidačných orgánov dohľadu a uľahčenie včasného zapojenia sa príslušných orgánov v krízovej situácii. Komisia situáciu preskúma a hospodárskemu a finančnému výboru do konca roka 2007 predloží správu o tom, či sú zmeny v právnych predpisoch potrebné. Tieto zmeny by zahŕňali aj posilnenie právnej požiadavky spolupráce orgánov dohľadu a výmeny informácií.

Posilnenie úlohy a právomocí „vedúceho“ orgánu dohľadu cezhraničných finančných inštitúcií[10] môže mať takisto za následok výrazné zefektívnenie súčasného systému dohľadu. Prvé kroky na tento účel sa podnikli už v SKP v súvislosti s bankami vyvíjajúcimi cezhraničnú činnosť. Komisia musí zabezpečiť, aby sa úloha a právomoci „vedúceho“ orgánu dohľadu riadila vývojom trhu a v prípade potreby aktualizovala a posilnila. Z tohto dôvodu plánuje v októbri 2008 predložiť návrhy právnych predpisov, ktorými sa posilnia právomoci „vedúceho“ orgánu dohľadu cezhraničných bankových skupín. Týmito prispôsobeniami sa rozšíria súčasné právomoci tak, že budú zahŕňať aj rozhodnutia druhého piliera a požiadavky na podávanie správ pre cezhraničné bankové skupiny a skupiny investičných spoločností. Posilnenie úlohy „vedúceho“ orgánu dohľadu cezhraničnej finančnej skupiny je úzko spojené so správnym fungovaním „kolégia“, ktoré pozostáva z orgánov dohľadu príslušnej hostiteľskej krajiny pre túto skupinu.

4.4. Kolégiá orgánov dohľadu

Dohľad na cezhraničnými skupinami a zblíženie systémov dohľadu v EÚ by sa výrazným spôsobom zvýšilo existenciou kolégií orgánov dohľadu, ktoré by uľahčili spoluprácu medzi orgánmi dohľadu zapojenými do vykonávania dohľadu nad špecifickými cezhraničnými spoločnosťami. Dobré skúsenosti s kolégiami sú v bankovom sektore a podobné tendencie sa zaznamenávajú aj v sektore poisťovníctva. Kolégiá predstavujú solídny základ pre riešenie súčasných konfliktov medzi kompetenciami domovskej a hosťovskej krajiny. Prostredníctvom vyvíjania spoločných stratégií posudzovania rizika a súčasnej výmeny príslušných informácií o predmetnej finančnej skupine by mohli slúžiť ako fórum na reagovanie na prvé signály možnej krízy v konkrétnej inštitúcii, a tým prispievať k zlepšovaniu krízového riadenia, ako navrhol hospodársky a finančný výbor. Kolégiá orgánov dohľadu môžu takisto podporovať pravidelnejšie využívanie možnosti delegovania úloh a zodpovednosti.

Optimálne fungovanie kolégií orgánov dohľadu si vyžaduje právny základ v smerniciach EÚ a celý rad prispôsobení súčasnej koncepcie. V prípadoch, keď sa nedospeje k dohode, sú potrebné jasné interné rozhodovacie postupy. Takisto by sa mala všetkým zúčastneným stranám ustanoviť povinnosť dodržiavať rozhodnutia kolégia. Výbory úrovne 3 by mali vyvinúť súbor spoločných noriem pre činnosť kolégií, kompetencie ich „vedúcich“ orgánov dohľadu a s nimi spojených „hostiteľských“ orgánov dohľadu.

4.5. Medzisektorová spolupráca

Cezhraničná spolupráca výborov úrovne 3 vychádza zo spoločného protokolu o spolupráci, ktorý v novembri 2005 podpísali VEROCP, VEOBD, VEODPDP. Spolupráca sa vyvíja iba v prípadoch, keď sa pri spoločných krokoch dá očakávať pridaná hodnota, t. j. keď i) existuje vysoké riziko škodlivej regulačnej arbitráže, ii) medzisektorová spolupráca môže priniesť jednoznačné výhody pri účinnom vykonávaní činností dohľadu a iii) spolupráca výborov úrovne 3 môže viesť k skutočnému nárastu efektivity. Výbory úrovne 3 od roku 2006 dosahujú dohodu o spoločných ročných pracovných programoch.

Jednou z priorít spoločných ročných pracovných programov od roku 2006 boli finančné konglomeráty. V roku 2006 výbory úrovne 3 zriadili dočasný pracovný výbor pre finančné konglomeráty (DPVFK, Working Committee on Financial Conglomerates - IWCFC), ktorý v súčasnosti už funguje a vykonáva prácu na základe celého radu mandátov. V súčasnosti je ešte príliš skoro, aby sa mohlo určiť, či je potrebné ho vylepšiť. Komisia v nasledujúcich mesiacoch preskúma fungovanie smernice o konglomerátoch (2002/87/ES) a bude sa zaoberať štatútom DPVFK.

Jej ďalšou prioritou je vývin spoločných noriem podávania správ. Výbory úrovne 3 v rámci spoločného pracovného programu na rok 2007 vypracujú na túto tému správu a preskúmajú potrebu ďalších opatrení.

4.6. Krízové riadenie

Všetky tri výbory úrovne 3 by mali zabezpečiť, aby v prípade výraznejších narušení fungovania trhu či finančných kríz boli schopné konať spoločne a účinným spôsobom. Preto by sa mali vypracovať postupy rýchleho sprostredkovania informácií v krízových situáciách, ktorými sa zabezpečí, aby všetky orgány dohľadu v EÚ boli o aktuálnej situácii informované.

4.7. Zdroje a rozpočet

Výbory úrovne 3 financujú ich členovia, ktorí do rozpočtu výboru odvádzajú svoj ročný príspevok na základe interných pravidiel, v ktorých sa vymedzuje spôsob výpočtu výšky príspevku a spôsob platby. Na výbory úrovne 3 sa však vyvíja rastúci tlak financovať projekty, ktoré vyplývajú z právnych povinností v rámci regulačného rámca EÚ. Príkladom je financovanie každodennej prevádzky výmenného mechanizmu nahlasovania transakcií, ktorý v súčasnosti na základe STFN zavádza VEROCP.

Ďalej je potrebné rozvíjať spoločnú „kultúru dohľadu“ vo všetkých oblastiach dohľadu. Praktickou myšlienkou je, aby výbory úrovne 3 vytvorili spoločné, medzisektorové, celoeurópske vzdelávacie kapacity. Takáto platforma by mala umožniť zamestnancom vnútroštátnych orgánov dohľadu prehĺbiť svoje poznatky o regulačných postupoch v EÚ, podeliť sa o praktické skúsenosti z každodennej činnosti pri dohľade a vyvíjať spoločné praktiky.

Pri podporovaní spoločnej kultúry dohľadu v EÚ by sa spoločné vzdelávacie programy mohli postupne rozšíriť aj na úradníkov tretích krajín, ktoré pracujú na vybudovaní svojich regulačných systémov. Ich účasť na vzdelávacích programoch by sa zameriavala na zvyšovanie informovanosti a prehlbovanie poznatkov o regulačnom systéme EÚ, čím by sa propagovala regulačná koncepcia EÚ ako medzinárodne osvedčené postupy na vybudovanie udržateľnej siete globálnych regulačných orgánov.

Komisia zastáva názor, že určitá finančná pomoc môže prispieť k zbližovaniu praktík dohľadu v EÚ, za predpokladu, že bude v súlade s ustanoveniami EÚ o regulácii a rozpočte. V súčasnosti Komisia skúma možnosti poskytovania príspevku na financovanie osobitných projektov vyplývajúcich z právnych povinností podľa platných smerníc a medzisektorových vzdelávacích programov v prvom rade pre orgány dohľadu EÚ a následne aj pre orgány dohľadu tretích krajín. Komisia preskúma plány výborov úrovne 3 a v prípade, že sa môžu realizovať za súčasných regulačných a rozpočtových obmedzení, predloží v roku 2008 konkrétny návrh.

5. ZÁVER

Na nedávnych turbulenciách na finančných trhoch sa zreteľne ukázala rastúca prepojenosť a globalizácia finančných trhov. Riziká boli podstatne rozšírené a zasiahli aj finančný sektor EÚ. Našťastie sa doteraz neprejavili žiadne vážnejšie cezhraničné systémové dôsledky. Z týchto čerstvých skúseností opäť vyplýva potreba prijať globálnu zblíženú koncepciu regulácie a dohľadu s pravidlami obozretnosti a dôsledným prístupom k dohľadu. V tejto súvislosti zohrávajú kľúčovú úlohu výbory úrovne 3 a vnútroštátne orgány dohľadu. Medzi otázkami, ktorými sa Komisia bude v roku 2008 zaoberať spoločne s inými aktérmi na úrovni EÚ ako aj na medzinárodnej úrovni, ktorí sú pre toto oznámenie relevantní, bude aj otázka zbližovania praktík dohľadu vo finančnom sektore a predovšetkým potreba preskúmať možnosti zintenzívnenia spolupráce orgánov dohľadu.

Komisia preto vyzýva Radu, Európsky parlament a výbory úrovne 2 a 3, aby iniciatívy načrtnuté v tomto oznámení považovali za priority s cieľom dosiahnuť v EÚ väčšie zblíženie praktík dohľadu. Plánuje priebežne monitorovať realizáciu týchto iniciatív a celkové fungovanie Lamfalussyho rámca, aby zabezpečila, aby zostával naďalej úplne prispôsobený vývoju trhu a spĺňal svoj účel.

[pic]

ANNEX II: Achievements

Securities

Level 1 "framework" legislation

- Directive of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on markets in financial instruments amending Council Directives 85/611/EEC and 93/6/EEC and Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council and repealing Council Directive 93/22/EEC (2004/39/EC)

- Directive of the European Parliament and of the Council of 28 January 2003 on insider dealing and market manipulation (market abuse) (2003/6/EC)

- Directive of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 on the prospectus to be published when securities are offered to the public or admitted to trading and amending Directive 2001/34/EC (2003/71/EC)

- Directive of the European Parliament and of the Council of 15 December 2004 on the harmonisation of transparency requirements in relation to information about issuers whose securities are admitted to trading on a regulated market and amending Directive 2001/34/EC (2004/109/EC)

Level 2 "implementing" legislation

- Commission Directive of 22 December 2003 implementing Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council as regards the definition and public disclosure of inside information and the definition of market manipulation (2003/124/EC)

- Commission Directive of 22 December 2003 implementing Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council as regards the fair presentation of investment recommendations and the disclosure of conflicts of interest (2003/125/EC)

- Commission Regulation of 22 December 2003 implementing Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council as regards exemptions for buy-back programmes and stabilisation of financial instruments ((EC) No 2273/2003)

- Commission Directive of 29 April 2004 implementing Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council as regards accepted market practices, the definition of inside information in relation to derivatives on commodities, the drawing up of lists of insiders, the notification of managers’ transactions and the notification of suspicious transactions (2004/72/EC)

- Commission Regulation of 29 April 2004 implementing Directive 2003/71/EC of the European Parliament and of the Council as regards information contained in prospectuses as well as the format, incorporation by reference and publication of such prospectuses and dissemination of advertisements ((EC) No 809/2004)

- Commission Directive of 8 March 2007 laying down detailed rules for the implementation of certain provisions of Directive 2004/109/EC on the harmonisation of transparency requirements in relation to information about issuers whose securities are admitted to trading on a regulated market (2007/14/EC)

- Commission Directive of 10 August 2006 implementing Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council as regards organisational requirements and operating conditions for investment firms and defined terms for the purposes of that Directive (2006/73/EC)

- Commission Regulation of 10 August 2006 implementing Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council as regards record-keeping obligations for investment firms, transaction reporting, market transparency, admission of financial instruments to trading, and defined terms for the purposes of that Directive ((EC) No 1287/2006)

Level 3 measures

- Stabilisation and Allotment – European Supervisory Approach; CESR/02-020b (9/4/2002)

- A European Regime of Investor Protection – The Harmonisation of Conduct of Business Rules; CESR/01-014d (9/4/2002)

- A European Regime of Investor Protection – The Professional and Counterparty Regimes; CESR/02-098b) (8/7/2002)

- Standards for Alternative Trading Systems; CESR/02-086b (8/7/2002)

- Standard No. 1 on Financial Information; CESR/03-073 (1/3/2003)

- Recommendation for additional guidance regarding the implementation of International Financial Reporting Standards (IFRS); CESR/03-323e (31/12/2003)

- Standard No. 2 on Financial Information - Co-ordination of enforcement activities; CESR / 03-317c (22/04/2004)

- Standards for securities clearing and settlement systems in the European Union; CESR/04-561 (4/4/2006) (22/10/2004)

- CESR’s guidelines for supervisors regarding the transitional provisions of the amending UCITS Directives (2001/107/EC and 2001/108/EC); CESR/04-434b (3/02/2005)

- CESR’s recommendations for the consistent implementation of the European Commission’s Regulation on Prospectuses nº 809/2004; CESR/05-054b (10/02/2005)

- Market Abuse Directive - Level 3 – first set of CESR guidance and information on the common operation of the Directive; CESR/04-505b (11/05/2005)

- CESR Recommendation on Alternative Performance Measures; CESR/05-178b (03/11/2005)

- CESR’s guidelines to simplify the notification procedure of UCITS; CESR/06-120b (29/06/2006)

- CESR's Level 3 Guidelines and recommendations on Publication and Consolidation of markets data; CESR/07-043 (09/02/2007)

- CESR's Level 3 Recommendations on the List of minimum records under Article 51(3) of the MiFID Implementing Directive; CESR/06-552c (09/02/2007)

- CESR's guidelines concerning eligible assets for investment by UCITS; CESR/07-044 (19/03/2007)

- Guidelines - CESR Level 3 Guidelines on MiFID Transaction reporting; CESR/07-301 (29/05/2007)

- Recommendations - Inducements under MiFID; CESR/07-228b (29/05/2007)

- Q&A on Best Execution; CESR/07-320 (29/05/2007)

- Protocol on MiFID Passport Notifications; CESR/07-317 (29/05/2007)

- Recommendations - The passport under MiFID; CESR/07-337 (29/05/2007)

- Market Abuse Directive - Level 3 – second set of CESR guidance and information on the common operation of the Directive to the market; CESR/06-562b (12/07/2007)

- Guidelines - Level 3 guidelines on the classification of hedge fund indices as financial indice; CESR/07-434 (17/07/2007)

Banking

Level 3 measures

- CEBS Guidelines on prudential filters for regulatory capital (21/12/2004)

- CEBS Guidelines on supervisory disclosure (1/11/2005)

- CEBS Guidelines on financial reporting (recast of 15/12/2006; amendments of 24 July 2007) (16/12/2005

- CEBS Guidelines on common reporting (recast of 16/10/2006) (13/1/2006)

- CEBS Guidelines on the recognition of external credit assessment institutions (20/1/2006)

- CEBS Guidelines on supervisory review process (25/1/2006)

- CEBS Guidelines on supervisory cooperation for cross-border banking and investment firm groups (25/1/2006)

- CEBS Guidelines on validation (04/04/2006)

- CEBS technical guidelines on interest rate risk in the banking book (03/10/2006)

- CEBS Guidelines on outsourcing (14/12/2006)

- CEBS Additional technical guidelines on concentration risk (14/12/2006)

- CEBS Additional Guidelines on stress testing (14/12/2006)

Insurance

Level 3 measures

- CEIOPS Guidelines for Coordination Committees in the Framework of the Insurance Groups Directive; CEIOPS-DOC-02/05 (February 2005)

- CEIOPS Recommendations regarding the Implications of the IAS/IFRS Introduction for the Prudential Supervision of Insurance Undertakings; CEIOPS-DOC-05/05 (September 2005)

- Statement on the Role of the Lead Supervisor; CEIOPS-DOC-07/06 (December 2006)

ANNEX III

MAIN ACTIONS PROPOSED IN THE COMMUNICATION

GENERAL |

Abolition of sunset clauses in financial services legislation | European Parliament, Council | End 2007 |

Publication of study on costs of compliance | Commission | 1st half 2009 |

ADOPTION OF LEGISLATION – LEVELS 1 AND 2 |

Future alignment of transposition deadlines for directives and implementing measures | Commission, European Parliament, Council | Ongoing |

Extension of impact assessment to implementing measures | Commission | Ongoing |

Impact assessments for any substantive amendments in the legislative process and the technical advice by the Level 3 Committees | Council, Level 3 Committees | Ongoing |

Limitation of any regulatory additions ("goldplating) and obligation to justify to the Commission | Member States | Ongoing |

Systematic publication of responses to consultation and summary reports of hearings organised as part of consultations on the internet | Commission, Level 3 Committees | Ongoing |

SUPERVISORY COOPERATION AND CONVERGENCE – LEVEL 3 |

Adoption of political statement indicating the main achievements expected from the Level 3 Committees | Commission, European Parliament, Council | Starting in 2008 |

Regular reporting on the achievement of these objectives | Level 3 Committees | Starting in 2008 |

Inclusion of the requirement to cooperate with other supervisors at European level in the constitutive charters of national supervisors | Member States / Commission | 1st half 2008 |

Reinforcement of the legal status of the Level 3 Committees (possible modification of Commission decisions setting up the three Level 3 Committees / changes in framework Level 1 legislation) | Commission, European Parliament , Council | 2008 |

Extension of the qualified majority voting in decision-making of the Level 3 Committees | Level 3 Committees / Commission | 1st half 2008 |

Political commitment to the full application of Level 3 common standards and guidelines | Level 3 Committees, Member States |

Cross-sectoral survey on supervisory powers and systems of sanctions and assessment of the need to reinforce the provisions on minimum supervisory powers in the framework legislation | Commission | End 2008 |

Political debate on operational independence of national supervisors | Commission / Member States | 1st half 2008 |

Introduction of explicit legal provisions in financial services directives to allow supervisors to delegate tasks to another Member State’s supervisor | European Parliament, Council, Commission | End 2008 |

Legislative proposal to strengthen the powers of the 'lead' supervisor for cross-border banking groups | Commission | October 2008 |

Development of a set for common standards for the operation of the colleges for cross border operations | Level 3 Committees | 1st half 2008 |

Report on the development of common reporting standards | Level 3 Committees | End 2007 |

Decision on possibility and modalities of contributing to the financing of Level 3 Committees | Commission | End 2008 |

[1] Rozhodnutia Komisie 2001/527/EC, ktorým sa zriaďuje VEROCP, rozhodnutie 2004/5/EC, ktorým sa zriaďuje VEOBD a rozhodnutie 2004/6/EC, ktorým sa zriaďuje VEODPDP.

[2] Správa EP o Lepšej právnej regulácii v EÚ (A6-0273/2007), ods. 18 a 19.

[3] Ú.v. EÚ C 255, 21.10.2006, s. 1, bod 3.

[4] Uznesenie o politike finančných služieb (2007)0338.

[5] Komisia zaviedla podobnú požiadavku v návrhu Solventnosť II, článok 30.

[6] http://ec.europa.eu/internal_market/finances/actionplan/index_en.htm#transposition

[7] http://ec.europa.eu/internal_market/securities/ucits/index_en.htm

[8] VEODPDP je povinný pôsobiť ako sprostredkovateľ medzi dozornými orgánmi, ak nemôžu dosiahnuť dohodu o potvrdení interného modelu rizík poisťovní, môže prijímať záväzné rozhodnutia pri určovaní, ktorý orgán by mal prevziať funkciu a zodpovednosť „dozorného orgánu skupiny“ cezhraničnej skupiny poisťovní.

[9] Hospodárske odvetvie hodnotí mieru zblíženia praktík, ktorú dosiahol VEOBD , ako skôr neuspokojivú (Štúdia hodnotenia výkonu VEOBD 2006/2007)

[10] Uvedené ako „orgán konsolidovaného dohľadu“ v SKP, „koordinátor dohľadu“ v smernici o finančných konglomerátoch a „orgán dohľadu nad skupinou“ v návrhu Solventnosť II.