SK Úradný vestník Európskej únie C 143/69

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Zelená kniha o online distribúcii audiovizuálnych diel v Európskej únii: príležitosti a výzvy na jednotnom digitálnom trhu“

COM(2011) 427 final

2012/C 143/13

Spravodajca: Jacques LEMERCIER

Komisia sa 13. júla 2011 rozhodla podľa článku 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom dokument s názvom

„Zelená kniha o online distribúcii audiovizuálnych diel v Európskej únii: príležitosti a výzvy na jednotnom digitálnom trhu“

COM(2011) 427 final.

Odborná sekcia pre jednotný trh, výrobu a spotrebu, poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 1. februára 2012.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 478. plenárnom zasadnutí 22. a 23. februára 2012 (schôdza z 22. februára) prijal 226 hlasmi za, pričom 10 členovia sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 Európsky hospodársky a sociálny výbor by chcel poukázať na judikatúru Súdneho dvora Európskej únie, na základe ktorej je v prípade autorského práva pri spoločnom využívaní elektronických súborov (1) nevyhnutné zachovávať rovnováhu medzi viacerými základnými právami. Autorské právo nie je absolútnym právom a jeho dodržiavanie nemožno vyžadovať pomocou systematického filtrovania internetu poskytovateľmi služieb (ISPs – pozri SABAM versus Scarlet). Zdanenie digitálnych médií vo viacerých členských štátoch sa nesmie uplatňovať na médiá používané na účel iný ako sú digitálne audiovizuálne kópie, ako napr. digitálny hardware používaný na riadenie podnikov (prípad Padawan). Niektoré príliš reštriktívne vnútroštátne právne predpisy by sa mali zrevidovať, aby nebrzdili rozvoj on-line distribúcie audiovizuálnych diel, pričom by mali zohľadniť vývoj judikatúry Súdneho dvora Európskej únie.

1.2 Ďalším faktorom rastu trhu s týmito dielami je zavedenie atraktívnych obchodných modelov za dostupné ceny, pri ktorých sa distribúcia digitálneho audiovizuálneho obsahu môže realizovať za nižšie ceny než umožňujú CD a DVD nosiče. Tieto značné úspory distribučných nákladov by mali byť pre spotrebiteľa prínosné a súčasne by mali autorom zabezpečiť dostatočný príjem, aby mohli pokračovať vo svojej umeleckej a literárnej tvorbe. Autorské právo by sa malo upraviť tiež tak, aby slúžilo všeobecnému záujmu, napr. zavedením povinnosti prístupu pre osoby so zdravotným postihnutím bez penalizujúcich nákladov. Treba tiež zvážiť možnosti rozšírenia výnimiek a obmedzení na uľahčenie prístupu znevýhodnených skupín obyvateľstva k verejným knižniciam a kultúrnym centrám, ako to odporučil výbor vo svojom stanovisku z roku 2010 (2).

1.3 Internet sa stal univerzálnym médiom on-line obsahu; prostredníctvom záväzných právnych noriem by sa mali stanoviť určité technické a právne požiadavky, aby sa zaručili rešpektovanie súkromného života distribútormi obsahu a neutralita internetu, ktorý by nemal byť predmetom systematického filtrovania (3), pokiaľ sudca na základe dostatočných dôkazov o nezákonnom rozmnožovaní a na základe konkrétneho návrhu nositeľa autorských práv alebo s nimi súvisiacich práv nevydal pre konkrétnu stranu výslovný príkaz.

1.4 Podobne sa výbor domnieva, že prílišné sprísnenie právnych predpisov na ochranu autorského práva by nemalo znevýhodniť inštitúcie zodpovedné za správu audiovizuálnych diel a knižnice. Ich úlohou je totiž zachovávať a sprostredkúvať diela na kultúrny účel popularizácie a ochrany umelcov a autorov z dlhodobého hľadiska, ako i umožniť prístup najširšej verejnosti, najmä žiakom a študentom, k uvedeným dielam vo všeobecnom záujme, ako je napr. úspech stratégie Európa 2020, digitálnej agendy a kultúrnej stratégie (4). Návrh smernice o osirotených dielach, ktorý výbor (5) podporil, by sa mal tiež v plnej miere podieľať na úspechu európskych a národných stratégií na podporu kultúry.

1.5 Cezhraničný trh s on-line distribúciou diel nepredstavuje veľký problém s prístupom, pokiaľ ide o troch najväčších nadnárodných distribútorov, ktorí kontrolujú tri štvrtiny trhov a disponujú všetkými finančnými a technologickými prostriedkami na to, aby svoje katalógy sprístupnili širokej európskej verejnosti.

1.5.1 Výbor konkrétnejšie žiada Európsku komisiu, aby vypracovala podrobné návrhy pre veľké množstvo malých a stredných podnikov (MSP) a malých a stredných priemyselných podnikov (MSPP), ktoré predstavujú skutočné kultúrne a umelecké bohatstvo Európy vzhľadom na ich jazykovú rozmanitosť a rozmanitosť ich literárnej a filmovej tvorby s cieľom umožniť ich aktívnu účasť na jednotnom trhu s on-line distribúciou audiovizuálneho obsahu.

1.6 Výbor poukazuje na niektoré návrhy obsiahnuté v štúdii KEA-Cema z októbra 2010, ako je spoločné používanie katalógov a jednotných kontaktných miest na distribúciu obsahu určenej európskej verejnosti (6). Táto analýza vývoja trhov je okrem toho podrobná a relevantná. Distribučné stratégie a nové obchodné modely sú navrhnuté tak, aby uľahčili zákonnú distribúciu diel a maximalizovali zisk za každý distribučný čas a čo najviac zhodnotili tieto diela. Popri klasických reklamných spôsoboch sa produkty propagujú i pomocou sociálnych médií (tzv. „buzz“).

1.7 Výbor sa domnieva, že vytvorenie komplexného a jednotného európskeho kódexu autorských práv tak, ako to navrhuje Komisia, môže prispieť k nevyhnutnému posilneniu harmonizácie právnych predpisov členských štátov v podobe smernice. Kódex by nahradil množstvo existujúcich smerníc EÚ v oblasti autorských práv a zaviedol by povinnosť predkladať pravidelné správy o účinnej implementácii členskými štátmi. Do tohto európskeho kódexu autorských práv by sa mala začleniť stratégia Európa 2020 (7).

1.7.1 Takýto kódex by mohol riešiť otázku pôvodu krajiny v náležitých súvislostiach, pokiaľ ide o právne predpisy, ktoré by sa mali uplatniť vzhľadom na skutočnú harmonizáciu. V prípade, že členský štát poskytne verejné financie na filmovú tvorbu, tento štát by sa mal spravidla považovať za krajinu pôvodu na účely stanovenia uplatniteľného práva. Komisia (8) by mala tiež uvažovať o prípadnom „európskom pôvode“ v súvislosti so stanovením uplatniteľného práva.

1.7.2 Mala by sa zvážiť možnosť zabrániť nekalým podmienkam v zmluvách o prevode práv skutočného autora (alebo skutočných autorov) diela na producentov alebo distribútorov. Často sa stáva, že autor tieto práva postúpi producentom pre všetky existujúce a budúce technológie bez toho, aby zmluva obsahovala klauzulu o účasti na budúcich príjmoch získaných z používania nových médií a distribučných prostriedkov (Blue-ray, IPTV (9) atď.).

1.7.3 Obsah sa nesmie považovať za druh tovaru. Tento aspekt by sa mal zohľadniť pri úvahách o on-line distribúcii, ktorá je kultúrnou službou šíriacou význam.

1.7.4 Výbor opätovne zdôrazňuje, že je potrebné umožniť prístup k širokopásmovému pripojeniu, aby užívatelia internetu mali kvalitný a dostatočne rýchly príjem audiovizuálnych diel prostredníctvom káblovej televízie, IPTV a VoD (10).

1.8 Príslušné oddelenia Komisie by mali preskúmať možnosti vytvoriť systémy správy údajov na zistenie nositeľa práv na audiovizuálne diela (11). Podobne je to v prípade vytvárania licencií pre viacero území, ktoré platia na celom európskom trhu. Malí európski producenti by sa mali podporovať a malo by sa im pomôcť (12), aby ich katalógy nadobudli európsky rozmer v identifikačnom systéme diel so (dobrovoľnou) sekciou obsahujúcou údaje o nositeľoch autorských práv a s nimi súvisiacich práv zaregistrovaných na viacerých územiach.

1.9 Systém vysporiadania práv by mal zaručiť transparentné a spravodlivé rozdelenie časti príjmu určenej nositeľom práv (13). Je nevyhnutné, aby správa ochranných zväzov podliehala každoročným nezávislým kontrolám, ktorých výsledky budú prístupné autorom a verejnosti, aby demokraticky dohliadali na ich činnosti a príspevky ku kultúrnemu rozvoju (14).

1.10 Výbor sa domnieva, že na základe reakcií zúčastnených strán na zelenú knihu by Komisia mala uvažovať o vypracovaní bielej knihy v druhej polovici roka 2012 a po konzultáciách so zúčastnenými stranami v prvom polroku 2012, zahŕňajúcich verejné inštitúcie (15), EHSV v rámci formálneho postupu, odbory a združenia zastupujúce autorov a distribútorov na úrovni EÚ. Táto biela kniha by mala obsahovať konkrétnejšie návrhy týkajúce sa ďalších možných krokov na vytvorenie jednotného európskeho trhu s audiovizuálnymi dielami i napriek jazykovým bariéram. Výbor si uvedomuje právne a technické problémy, ktoré bude nutné vyriešiť v záujme dosiahnutia pokroku v tejto dôležitej otázke, ale nemyslí si, že sú neprekonateľné.

2. Zhrnutie obsahu oznámenia Komisie

2.1 Tento dokument, ktorý priamo súvisí so stratégiou Európa 2020, je pokračovaním oznámenia Komisie o jednotnom trhu pre práva duševného vlastníctva známeho tiež ako stratégia v oblasti práva duševného vlastníctva (16).

2.2 Sektor kultúry je významným sektorom, ktorý zamestnáva 6 miliónov pracovníkov v EÚ s ročným obratom 500 miliárd EUR, čo predstavuje 3 % HDP EÚ. Vplyvom technologického vývoja došlo v distribúcii audiovizuálnych diel k zásadnej revolúcii. Digitálne technológie, internet s rýchlym a veľmi rýchlym pripojením, „výpočtové mračno“ („cloud computing“), možnosť prijímať audiovizuálne diela na osobných počítačoch a mobilných telefónoch zásadne zmenili tradičné distribučné siete.

2.3 Komisia v zelenej knihe uvádza viacero prístupov, ale zasadzuje sa za podporu jednotného modelu správy autorských práv na základe cezhraničných a celoeurópskych licencií.

2.4 Komisia sa domnieva, že vysporiadanie práv na on-line poskytovanie audiovizuálnych diel (filmy atď.) mimo pôvodného územia sa musí zjednodušiť. Platí to i v prípade vysielania programov na požiadanie, ktoré si vyžadujú získanie práv odlišných od práv získaných pre pôvodné vysielanie.

2.5 V zelenej knihe sa podrobnejšie uvádza, že simultánny prenos vysielania si vyžaduje zvláštne povolenie od nositeľa práva.

2.6 V prípade simultánneho vysielania z iných členských štátov smernica o satelitnom vysielaní a káblovej retransmisii (17) ustanovuje správu práv ochranným zväzom. Tieto práva dopĺňajú práva udelené priamo vysielateľmi.

2.7 V súvislosti s káblovou retransmisiou Komisia poznamenáva, že nie všetky organizácie zastupujúce nositeľov práv sú právne spôsobilé na to, aby im boli udelené licencie na tieto práva.

2.8 Prevádzkovatelia služieb DSL (digitálna účastnícka linka), IPTV (Internetové televízne vysielanie) a DTT (digitálna terestriálna televízia), ako i nové digitálne platformy poskytujú aj služby retransmisie vysielania, čo ešte viac sťažuje dodržiavanie súčasných právnych predpisov.

2.9 Z ekonomického hľadiska bolo v EÚ v roku 2009 vyrobených asi 1 200 filmov, ktoré zodpovedali sotva 25 % návštevnosti kín v EÚ, pričom americké filmy predstavovali 68 %. Naopak európska produkcia na americkom trhu predstavovala iba 7 %. V rámci propagácie filmu v EÚ producenti a distribútori uvádzajú svoje filmy postupne. Film sa spravidla uvádza najskôr v kinách, potom na videu, na videu na požiadanie (VoD), ďalej sa vysiela na platených televíznych staniciach a napokon na bezplatných televíznych staniciach. Rozvoj služieb VoD poskytovaných mimo krajinu, v ktorej bol film vyrobený, znásobuje počet partnerov, a teda počet zmlúv.

Aby sa znížil počet týchto postupov, Komisia navrhuje kolektívnu správu diel a zavedenie jedného zdroja pre udeľovanie kolektívnych licencií.

2.10 Ďalšia časť zelenej knihy sa týka odmeny autorov.

Vo väčšine krajín EÚ túto odmenu spravujú producenti formou paušálnej platby alebo platby za „odkúpenie“ ich príspevku k audiovizuálnemu dielu. V týchto krajinách preto autori nezískavajú systematicky dodatočnú odmenu za on-line distribúciu diela. V niektorých krajinách dostávajú ochranné zväzy zastupujúce autorov tantiémy za každé použitie ich diela. V iných krajinách je za platbu týchto služieb zodpovedný konečný distribútor.

2.11 Odmena pre výkonných umelcov

V súčasnosti vyplýva táto odmena spravidla zo zmluvy a vypláca sa paušálne, ako je to v prípade autorov. Komisia navrhuje zavedenie spravodlivejšieho systému odmien a správu tohto práva ochrannými zväzmi. V zelenej knihe sa však uvádza, že tieto nové práva by pre producentov znamenali ekonomickú, a teda i právnu neistotu a brzdili by on-line distribúciu diel.

3. Všeobecné pripomienky

3.1 Komisia prostredníctvom tejto zelenej knihy pokračuje v budovaní jednotného európskeho trhu pomocou harmonizácie vnútroštátnych pravidiel.

Daný sektor sa týka kultúry a jej digitálnych distribučných kanálov. Ide o veľmi špecifickú a citlivú oblasť, ktorá sprostredkúva dejiny krajiny, jej jazyk, tradície a ambície. Nemôže sa k nej pristupovať ako ku klasickému ekonomickému sektoru, ani ako ku tradičnému sektoru všeobecného hospodárskeho záujmu. Prístup, ktorý Komisia uplatnila v zelenej knihe, sa môže javiť príliš zameraný na spotrebiteľa. Jej analýza jednotlivých mechanizmov je však dôkladná a takmer vyčerpávajúca.

3.2 Text je veľmi hutný a zaoberá sa mnohými, veľmi odlišnými témami, avšak hlavným cieľom Komisie je vybudovať jednotný trh v tomto sektore.

3.3 Komisia sa pri hodnotení stavu audiovizuálnej distribúcie a s ňou súvisiacich práv opiera o viacero zistení:

Po prvé, súčasný systém nefunguje, je zložitý a nákladný pre konečného spotrebiteľa. Po druhé, zoskupenie národných produkcií môže zvýšiť obchodnú životaschopnosť sektora ako celku. VoD nezávislé od hlavných poskytovateľov prístupu alebo od iTunes sa stretáva s ťažkosťami pri získavaní výlučných teritoriálnych alebo európskych práv na diela, pretože tieto práva sa často sústreďujú v rukách producentov usilujúcich o maximalizáciu svojich príjmov inými cestami (najmä predajom DVD).

3.4 Centralizovaná správa licencií (spojiť informačné prostriedky a zdroje na rozvoj sektoru):

Komisia preto v zelenej knihe navrhuje poskytovanie on-line licencií na autorské práva pre multiteritoriálne a celoeurópske služby a podporuje zavedenie jednotného modelu licencií, ktorý umožní udeľovanie multiteritoriálnych licencií.

EHSV sa domnieva, že pre daný jazykový región by to mohlo byť riešením.

3.5 Množstvo vysielacích kanálov a interaktívnych prijímačov a mobilita zákazníkov vyvíjajú silný tlak na ekonomické modely distribučných sietí.

3.6 V súčasnosti sa povolenia a licencie vydávajú prevažne na úrovni členských štátov a vychádzajú z dohodnutých zmlúv medzi producentom diela a on-line distribútorom. Európsky hospodársky a sociálny výbor uznáva, že systém navrhovaný Komisiou nepochybne predstavuje výhody, najmä pokiaľ ide o rýchlosť a jednoduchosť prístupu k údajom poskytovaným producentmi. Môže prispieť k ďalšiemu šíreniu národných diel, ktoré by inak zostali na miestnej úrovni.

3.7 Treba však poznamenať, že implementácia smernice o satelitnom vysielaní pred 15 rokmi neviedla k vzniku celoeurópskych služieb v oblasti satelitného vysielania.

3.8 Zavedenie európskeho registra diel môže znamenať ťažko merateľné riziká.

EHSV sa domnieva, že táto databáza by mala byť čisto informatívna.

Konkrétne prístup k ochrane autorských práv by nemal byť podmienený záznamom v registri.

3.9 Výhodou tejto európskej štruktúry by bolo spojenie európskych producentov a distribútorov, aby mohli konkurovať veľkým hollywoodskym štúdiám, ktoré sa organizujú v Európe.

Zaujímavé je tiež všimnúť si, že na zostavení medzinárodného systému identifikačného číslovania audiovizuálnych diel (Entertainment Identifier Registry) pracujú veľké americké štúdiá (Warner Bross, Disney atď.).

3.10 Od roku 2004 francúzski producenti vyvíjajú svoj vlastný systém ISAN (International Standard Audiovisual Number). Uvedené čísla týkajúce sa európskej a americkej produkcie filmov sú znepokojujúce. Pripomeňme, že s týmto systémom predstavuje americká produkcia 75 % návštevnosti európskych kín. Správa takéhoto systému má preto kľúčový význam.

3.11 Výbor poukazuje na to, že práve producenti stanovujú pri obchodných rokovaniach s distribútormi zmluvnú a paušálnu sumu, ktorá sa vypláca autorom a nositeľom práv za ich práva, a zaručujú ich vyplatenie. Problém odmeny nositeľov práv možno čiastočne vyriešiť centralizovanou správou. Založiť odmenu na meraní návštevnosti v priebehu mnohých rokov sa môže byť zaujímavá myšlienka, avšak ide o problematickú vec.

3.12 Medzi producentmi, distribútormi filmov a prispievateľmi existuje skutočný konflikt záujmov. Producenti si želajú, aby ich dielo bolo najskôr uvedené v kinách s cieľom zabezpečiť čo možno najlepšiu propagáciu diela, zatiaľ čo distribútori požadujú, aby bolo dielo čo najrýchlejšie dostupné na videu, platených televíznych staniciach a prostredníctvom mediálnych služieb na požiadanie.

3.13 EHSV sa domnieva, že vzhľadom na rastúci význam internetového televízneho vysielania, ADSL a digitálnych platforiem je nevyhnutné rokovať o prispôsobení týchto lehôt. V súvislosti so staršími dielami, na ktoré sa už nevzťahujú výhradné práva, je zavedenie identifikačného systému a súpis diel spojený s databázou nositeľov práv zaujímavá myšlienka.

3.14 Komisia teda vsádza na kolektívnu správu diel (databáza), aby stimulovala tento sektor. Bude EÚ schopná čeliť tlaku amerických nadnárodných spoločností? Rizika spojené s náhlym zrušením súčasných národných systémov sú reálne.

3.15 Podľa názoru EHSV sa pred akýmkoľvek zrušením alebo oslabením súčasných národných systémov musia vykonať seriózne hodnotenia. Ako sme už uviedli, lobistické skupiny poverené ochranou záujmov amerických spoločností sú účinné a vyvíjajú tlak na liberalizáciu tohto veľmi lukratívneho sektora.

3.16 Cieľom uvedeného návrhu Komisie je zvýšiť a regulovať šírenie európskych diel. Postoj Komisie týkajúci sa technických a regulačných aspektov je dôležitý z tohto dôvodu, že môže urýchliť proces liberalizácie, ktorý už iní začali.

3.17 EHSV bezvýhradne podporuje všetky kroky Komisie, ktorých cieľom je uľahčiť prístup občanov k dielam na internete. Tento prístup musí byť možný na celom území EÚ za dostupné ceny. Umožnil by lepšie šírenie kultúry členských štátov a uľahčil by vzdelávanie mladých Európanov. Okrem toho sa výbor domnieva, že niektoré formy „uvádzania verzií“ – ako napr. zavedenie reklám v tých dielach, v ktorých sa pôvodne s reklamami nepočítalo – môžu poškodzovať kultúrne ciele on-line distribúcie, hoci tieto menej kvalitné verzie by mohli umožniť bezplatné alebo cenovo veľmi výhodné šírenie takto upravených diel. To by sa mohlo zohľadniť v dobrovoľnom kódexe kvality pre distribútorov obsahu prostredníctvom internetu, káblového prenosu alebo hertzového prenosu, ktorí by sa zaviazali rešpektovať v čo najväčšej miere pôvodné diela.

3.18 Stanovisko EHSV k oznámeniu Komisie na tému jednotného trhu pre práva duševného vlastníctva (18) poukazuje na odlišnosť jednotlivých národných modelov a protichodné prístupy v správe autorských práv v oblasti kultúry. EHSV berie do úvahy skutočnosť, že diskusie sa ešte celkom neskončili, a preto sa domnieva, že prvým krokom by malo byť vymedzenie zásad európskeho kódexu. V prvej fáze by sa mal tento kódex, založený na rešpektovaní kultúrnych zvláštnosti každej krajiny, obmedziť na stanovenie jednoduchých ale kľúčových zásad, ktoré by pri udeľovaní licencií každá krajina dodržiavala.

3.19 EHSV sa domnieva, že nie je žiaduce, aby sa právo krajiny pôvodu rozšírilo, pretože toto inak správne kritérium by sa mohlo obchádzať voľbou krajiny, v ktorej má poskytovateľ služieb sídlo. Komisia súčasne spustila činnosti a konzultácie, ktorých zámerom je podporiť prevádzkovateľov služieb v oblasti prenosu dát, aby investovali do nových sietí, ktoré budú schopné zabezpečiť kvalitný a cenovo dostupný prenos dát.

3.20 V predloženej zelenej knihe Komisia uvádza, že kolektívna správa práv bude stimulovať rast digitálnych sietí. Bude však ešte treba uistiť sa, že prevádzkovatelia sietí budú z finančného hľadiska schopní modernizovať a zvýšiť svoju distribučnú schopnosť. Z tohto dôvodu stanovisko EHSV na tému otvoreného internetu a neutrality (19) siete užitočným spôsobom podporuje niektoré tézy obsiahnuté v zelenej knihe.

3.21 V prípade simultánneho vysielania z iných členských štátov smernica o satelitnom vysielaní a káblovej retransmisii ustanovuje správu práv ochranným zväzom. Tieto práva dopĺňajú práva udelené priamo vysielateľmi. Tento dvojitý postup, ktorý sa môže javiť ťažkopádny, je nevyhnutný na to, aby sa zabránilo výpadkom pri vysielaní programov (používanie médií, ktoré používajú už iné televízne stanice).

3.22 Komisia sa domnieva, že pre rozvoj audiovizuálneho sektora má zásadný význam financovanie zo strany členského štátu a podporuje program MEDIA, ktorý bol vytvorený, aby podnietil distribúciu diel na viacerých územiach. EHSV s touto iniciatívou súhlasí, avšak konštatuje pokles subvencií a masívne zoskupovanie poskytovateľov finančných prostriedkov na financovanie filmu.

V Bruseli 22. februára 2012 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) Nedávne prípady: Padawan a SABAM.

(2) Ú. V. EÚ C 228, 22.9.2009, s. 52.

(3) Vec SABAM proti Scarlet.

(4) COM(2007) 242 final.

(5) Ú.v. C 376, 22.12.2011, s. 66.

(6) Multi-Territory Licensing of Audiovisual Works in the European Union, nezávislá štúdia vypracovaná pre Generálne riaditeľstvo pre spoločnosť a médiá Európskej komisie, október 2010. Pozri tiež oznámenie o kreatívnom obsahu on-line na jednotnom trhu, COM(2007) 836 final.

(7) Ú. v. EÚ C 68, 6.3.2012, s. 28.

(8) 28. režim, ktorý už výbor navrhol v oblasti európskeho zmluvného práva. Ú. v. EÚ C 21, 21.1.2011, s. 26.

(9) Internetové televízne vysielanie.

(10) Video na požiadanie.

(11) Producenti pracujú na medzinárodnom systéme identifikácie diel (ISAN – International Standard Audiovisual Number). ISAN neobsahuje údaje o nositeľoch práv a funguje na dobrovoľnej báze. Niektoré veľké americké štúdiá používajú podobný systém (EIDR – Entertainment Identifier Registry; eidr.org/how-eidr-works/) obsahujúci kód, ktorý je tvorcom poskytnutý API, ale ktorý neobsahuje žiaden údaj o nositeľovi práv na audiovizuálne diela.

(12) Napríklad prostredníctvom programu MEDIA, ktorý bude v činnosti až do roku 2013, a ktorý by sa mohol následne nahradiť novým podporným programom.

(13) Ú. v. EÚ C 68, 6.3.2012, s. 28.

(14) Tamže.

(15) Národné inštitúcie financujúce filmy, knižnice a kultúrne centrá.

(16) COM(2011) 287 final.

(17) Smernica 93/83/EHS (Ú. v. ES L 248, 6.10.1993, s. 15).

(18) Ú. v. EÚ C 68, 6.3.2012, s. 28.

(19) Ú. v. C 24, 28.1.2012, s. 139.