Systém je v súlade so stratégiou jednotného trhu a s cieľmi Programu regulačnej vhodnosti a efektívnosti (REFIT).

Navrhovaná iniciatíva a jej ciele sú v súlade s politikou Únie v oblasti MSP stanovenou v rámci iniciatívy „Small Business Act“, a najmä so zásadou VII o pomoci MSP lepšie využívať príležitosti, ktoré ponúka jednotný trh.

·Call-off-stock: Rada vyzvala Komisiu, aby navrhla spôsob, ako zmeniť súčasné pravidlá pre DPH s cieľom umožniť zjednodušenie úpravy call-off-stock a jednotný prístup k tejto úprave v cezhraničnom obchode. Na tento účel pojem „call-off-stock“ označuje situáciu, keď predávajúci premiestni tovar do veľkoskladu, kde je k dispozícii známemu nadobúdateľovi v inom členskom štáte, a nadobúdateľ sa stáva vlastníkom tovaru vtedy, keď tento tovar zo skladu odoberie.

·Reťazové transakcie: Rada vyzvala Komisiu, aby zanalyzovala a navrhla jednotné kritériá a vhodné legislatívne zlepšenia, ktoré by viedli k zvýšenej právnej istote a harmonizovanému uplatňovaniu pravidiel pre DPH pri určovaní prístupu v oblasti DPH k reťazcu transakcií vrátane trojstranných transakcií.

·Identifikačné číslo pre DPH: Rada vyzvala Komisiu, aby predložila legislatívny návrh zameraný na to, aby sa platné identifikačné číslo pre DPH zdaniteľnej osoby alebo nezdaniteľnej právnickej osoby nadobúdajúcej tovar, ktoré prideľuje iný členský štát, než je členský štát, v ktorom sa začalo odoslanie alebo preprava tovaru, stalo dodatočnou hmotnoprávnou podmienkou na uplatnenie oslobodenia od DPH pri dodaní tovaru v rámci Spoločenstva.

Rada vo svojich záveroch z 8. novembra 2016 uviedla, že kým Komisia pracuje na konečnom systéme DPH pre obchodovanie v rámci Únie, mal by sa zatiaľ zlepšiť súčasný systém DPH. V tejto súvislosti Rada požadovala zmeny v štyroch oblastiach:

Rada vo svojich záveroch z 25. mája 2016 vzala na vedomie body, ktoré Komisia uviedla vo svojom akčnom pláne v oblasti DPH týkajúce sa smerovania ku konečnému systému DPH, ako aj jej zámer predložiť v roku 2017 ako prvý krok legislatívny návrh konečného systému DPH pre cezhraničné obchodovanie medzi podnikmi. Pripomenula aj svoj názor, že zásada „zdanenia v členskom štáte pôvodu dodaného tovaru alebo služieb“ by sa mala v prípade konečného systému DPH pre transakcie B2B nahradiť zásadou „zdanenia v členskom štáte určenia“.

V roku 1994 Komisia upriamila pozornosť Rady a Európskeho parlamentu na otázku dôkazov, ktoré sa majú poskytnúť na preukázanie toho, že podmienky pre oslobodenie dodania tovaru v rámci Spoločenstva sú splnené. Komisia už v tom čase, necelé dva roky po zavedení súčasnej prechodnej úpravy zdaňovania obchodu v rámci Spoločenstva (ktorá znamená, že transakcia s tovarom medzi podnikmi v rámci Spoločenstva predstavuje oslobodené dodanie tovaru v členskom štáte začatia prepravy a zdanené nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva v členskom štáte ukončenia prepravy), poukázala na to, že táto otázka spôsobuje ťažkosti.

Komisia zriadila dve pracovné skupiny pre rokovania na technickej úrovni o DPH, konkrétne skupinu pre budúcnosť DPH a expertnú skupinu pre DPH. Tieto skupiny diskutovali o zlepšeniach súčasného systému DPH vrátane otázky dôkazu o preprave tovaru z jedného členského štátu do druhého v kontexte oslobodenia od DPH pre dodania tovaru medzi podnikmi (B2B) v rámci Spoločenstva. Okrem toho v období od 20. decembra 2016 do 20. marca 2017 prebehla verejná konzultácia, z ktorej vzišlo 121 príspevkov.

•Konzultácie so zainteresovanými stranami

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Navrhované opatrenie, pokiaľ ide o dôkaz o preprave tovaru z jedného členského štátu do druhého, je cielenou odpoveďou na konkrétny problém súvisiaci s jedným pravidlom v oblasti DPH, pri ktorom sa ukázalo, že je ťažké uplatňovať ho systematickým a jednotným spôsobom, a ktoré vytvára problémy zdaniteľným osobám, ako aj daňovým správam.

(4)Keďže cezhraničné podvody v oblasti DPH sú spojené predovšetkým s oslobodením dodaní v rámci Spoločenstva, je potrebné spresniť určité okolnosti, za ktorých by sa tovar mal považovať za tovar odoslaný alebo prepravený z územia členského štátu dodania.

(3)Rozdielny prístup jednotlivých členských štátov pri uplatňovaní tohto oslobodenia pre cezhraničné transakcie spôsobuje ťažkosti a vytvára právnu neistotu pre podniky. To je v rozpore s cieľom posilniť obchod v rámci Únie, ako aj v protiklade k zrušeniu daňových hraníc. Z tohto dôvodu je dôležité spresniť a harmonizovať podmienky, za ktorých sa oslobodenie môže uplatniť.

(2)V smernici 2006/112/ES sa stanovuje viacero podmienok pre oslobodenie dodaní tovaru od DPH v kontexte určitých transakcií v rámci Spoločenstva. Jednou z týchto podmienok je, že tovar musí byť prepravený alebo odoslaný z jedného členského štátu do iného členského štátu.

so zreteľom na návrh Európskej komisie,

so zreteľom na smernicu Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, a najmä na jej článok 397,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,

V druhej situácii, keď je nadobúdateľ certifikovanou zdaniteľnou osobou a keď tovar prepravil alebo odoslal tento nadobúdateľ, priamo alebo prostredníctvom tretej strany na jeho účet, zavádza sa predpoklad, že tovar možno považovať za tovar prepravený z členského štátu dodania do iného členského štátu, ak má dodávateľ i) písomné vyhlásenie nadobúdateľa, že tovar prepravil nadobúdateľ alebo bol prepravený na jeho účet, s uvedením členského štátu ukončenia prepravy tovaru (avšak bez zverejnenia presného miesta určenia, aby sa zachovala dôvernosť podnikateľskej činnosti nadobúdateľa); a ii) dva neprotichodné doklady (zo zoznamu dokladov v nariadení) potvrdzujúce túto prepravu. Vyhlásenie v bode i), ktoré má zaznamenať dodávateľ, sa musí poskytnúť najneskôr v desiaty deň mesiaca nasledujúceho po mesiaci dodania. Toto obdobie by malo poskytnúť nadobúdateľovi dostatok času nato, aby tieto informácie postúpil, a zároveň neprekračuje lehotu, v ktorej dodávateľ musí vystaviť faktúru (v súlade s podmienkami článku 222 smernice o DPH najneskôr v pätnásty deň mesiaca nasledujúceho po mesiaci dodania).

V prvej situácii, v ktorej tovar prepravil alebo odoslal dodávateľ, priamo alebo prostredníctvom tretej strany na jeho účet, a tento dodávateľ má status certifikovanej zdaniteľnej osoby, zavádza sa predpoklad, že tovar bol prepravený z členského štátu dodania (začatia prepravy) do iného členského štátu, ak má dodávateľ dva neprotichodné doklady (ktorých zoznam je uvedený v nariadení) potvrdzujúce túto prepravu. Daňový orgán však môže tento predpoklad vyvrátiť na základe dôkazov svedčiacich o tom, že tovar nebol prepravený z členského štátu dodania do iného členského štátu.

V priebehu konzultačného procesu, ktorý sa začal v súvislosti so Zelenou knihou o budúcnosti DPH, však početné príspevky opäť zdôrazňovali túto otázku ako zásadný problém súčasného systému DPH. Jasné a stabilné pravidlá, ktoré poskytujú podnikom právnu istotu, majú zásadný význam. Daňové správy zároveň musia byť schopné monitorovať a zabezpečiť správne uplatňovanie oslobodenia od dane, a to najmä preto, že dodania v rámci Spoločenstva oslobodené od dane sú často základným prvkom cezhraničným schém kolotočových podvodov.

Neskoršie diskusie na úrovni Únie nepriniesli konkrétne výsledky. Vykonávacie nariadenie o DPH navyše v súčasnosti neobsahuje žiadne ustanovenie týkajúce sa tejto veci, a to aj napriek tomu, že dôkaz, ktorý oprávňuje na oslobodenie dodaní v rámci Spoločenstva od dane, sa za tie roky riešil aj v rámci judikatúry Súdneho dvora Európskej únie.

(6)Vzhľadom na to, že ustanovenia uvedené v tomto nariadení súvisia so zmenami zavedenými smernicou Rady […]/EÚ, pokiaľ ide o certifikovanú zdaniteľnú osobu, toto nariadenie by sa malo uplatňovať od dátumu uplatňovania uvedených zmien.

(7)Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 282/2011 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

PRIJALA TOTO NARIADENIE:

Článok 1

V kapitole VIII vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 282/2011 sa dopĺňa tento ODDIEL 2a:

„ODDIEL 2a

Oslobodenie od dane pri transakciách v rámci Spoločenstva

(Články 138 až 142 smernice 2006/112/ES)

Článok 45a

1.Na účely uplatňovania oslobodenia stanoveného v článku 138 smernice 2006/112/ES sa predpokladá, že tovar bol odoslaný alebo prepravený do miesta určenia mimo ich územia, ale v rámci Spoločenstva, v jednej z týchto situácií:

a)predávajúci je certifikovanou zdaniteľnou osobou v zmysle článku 13a smernice 2006/112/ES a uvedie, že tovar prepravil alebo odoslal on alebo tretia strana na jeho účet, a má aspoň dva neprotichodné dôkazy uvedené v odseku 3, ktoré prepravu alebo odoslanie potvrdzujú;

b)nadobúdateľ je certifikovanou zdaniteľnou osobou v zmysle článku 13a smernice 2006/112/ES a predávajúci má:

i) písomné vyhlásenie od nadobúdateľa, ktoré potvrdzuje, že tovar prepravil alebo odoslal on alebo tretia strana na jeho účet a v ktorom sa uvádza členský štát určenia tovaru;

ii) dva neprotichodné dôkazy uvedené v odseku 3, ktoré prepravu alebo odoslanie potvrdzujú.

Nadobúdateľ musí predávajúcemu poskytnúť písomné vyhlásenie uvedené v písmene b) bode i) najneskôr v desiaty deň mesiaca nasledujúceho po mesiaci dodania.

2.Daňový orgán môže vyvrátiť predpoklad podľa odseku 1, ak existujú náznaky nesprávneho použitia alebo zneužitia zo strany predávajúceho alebo nadobúdateľa.

3.Na účely odseku 1 sa ako dôkaz o preprave alebo odoslaní akceptuje:

a)doklad podpísaný nadobúdateľom alebo osobou oprávnenou konať v jeho mene, ktorý potvrdzuje prijatie tovaru v členskom štáte určenia;

b)doklady týkajúce sa prepravy alebo odoslania tovaru, ako je napríklad podpísaný doklad alebo list CMR, nákladný list, faktúra nákladnej leteckej dopravy, faktúra od dopravcu tovaru, poistenie súvisiace s prepravou alebo odoslaním tovaru alebo bankové doklady preukazujúce platbu za prepravu alebo odoslanie tovaru;