Oznámenie Komisie Európskej Rade - Obdobie hodnotenia a Plán D /* KOM/2006/0212 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 10.5.2006 KOM(2006) 212 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEJ RADE Obdobie hodnotenia a Plán D OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEJ RADE Obdobie hodnotenia a Plán D 1. ÚVOD V poslednom čase sa začali nové diskusie o budúcnosti Európy. Tieto diskusie iniciovali samotní Európania, ale Európska únia sa snaží ich usmerňovať a upriamiť na nich pozornosť. V decembri 2001, rok po podpísaní Zmluvy z Nice, Európska rada prijala deklaráciu o budúcnosti Európskej únie, ktoré Úniu zaväzuje, aby sa stala demokratickejšou, transparentnejšou a efektívnejšou. Táto „Deklarácia z Leakenu “ načrtla vyhliadky Ústavy pre Európu a ustanovila konvent, ktorého členmi sa stali zástupcovia vlád a parlamentov z celej Európy, ako aj zástupcovia európskych inštitúcií. Konvent odsúhlasil návrh Zmluvy o Ústave pre Európu. Tento návrh bol základom textu, ktorý bol prijatý v októbri 2004 a ktorý v Ríme podpísali hlavy štátov a vlád všetkých členských štátov. Na jar minulého roku, keď desať členských štátov schválilo Ústavu, občania Francúzska a Holandska ju odmietli. Hoci dôvody, ktoré viedli k takémuto výsledku hlasovania, sú rozhodne veľmi zložité, prieskumy verejnej mienky naznačujú, čo asi viedlo voličov k ich rozhodnutiu, ako aj prístup voličov k európskej integrácii[1]. Rozhodnutie voličov v obidvoch krajinách, ktorí hlasovali proti Ústave, najviac ovplyvnili obavy o hospodársku a sociálnu situáciu v krajine. Vo Francúzsku sa voliči, ktorí hlasovali proti, pri vysvetľovaní svojho rozhodnutia v prvom rade najčastejšie odvolávali na sociálno-ekonomické aspekty, ako sú strach z nepriaznivých následkov na počet pracovných príležitosti, na súčasnú hospodársku situáciu a situáciu na trhu práce, na dojem, že Ústava je orientovaná príliš liberálne, alebo že nie je dostatočne sociálne orientovaná. Zdá sa, že v Holandsku mnohí voliči, ktorí povedali Ústave „nie“, boli motivovaní takisto nesprávnym pochopením skutočného vplyvu a významu Ústavy, potom nasledovali obavy zo straty suverenity. Ale to nenaznačuje, že by došlo k poklesu podpory Únie ako takej: Úniu ešte stále pozitívne vníma 88 % Francúzov a 82 % Holanďanov. Po záporných výsledkoch v týchto referendách Európska rada prijala vyhlásenie o ratifikácii Zmluvy o Ústave pre Európu, v ktorej hlavy štátov a vlád vyzvali k obdobiu hodnotenia, počas ktorého by sa mali v každej krajine uskutočniť rozsiahle diskusie. Do týchto diskusií by sa mali zapojiť občania, občianske spoločnosti, sociálni partneri, národné parlamenty a politické strany. Európske inštitúcie, a najmä Komisia, boli vyzvané, aby sa do týchto diskusií taktiež zapojili. Zároveň v niektorých členských štátoch pokračoval ratifikačný proces. Od júna 2005 schválilo Ústavu ďalších päť krajín, pričom prijatie konečného stanoviska fínskeho parlamentu sa očakáva v najbližších mesiacoch. Počet ratifikácii by tak onedlho dosiahol celkový počet 16. V októbri 2005 Komisia predložila „Plán D“, kde D znamená demokraciu, dialóg a diskusiu[2]. Tento plán bol novým impulzom pre diskusiu o budúcnosti Európy presadzovaním nových spôsobov, ako zapojiť občanov do tejto diskusie. Plán D bol reakciou na výsledky francúzskeho a holandského referenda, ale nie je záchrannou operáciou pre Ústavu, ani nie je časovo obmedzeným hodnotiacim obdobím: je počiatočným bodom dlhodobého procesu demokratických reforiem. Politickým zámerom je dosiahnuť, aby vlastníkmi stratégií EÚ boli občania, zabezpečiť, aby tieto stratégie boli pochopiteľné a zodpovedajúce a aby sa inštitúcie EÚ zodpovedali za svoju prácu tým, ktorým slúžia. Tento proces si vyžiada čas, ak jeho cieľom má byť dosiahnutie hmatateľných a trvalých výsledkov, a vyžiada si skutočný záväzok najmä zo strany členských štátov, ale taktiež zo strany inštitúcií EÚ. Úspech by v konečnom dôsledku mal byť merateľný schopnosťou a ochotou EÚ počúvať občanov, spracovať spätnú väzbu a následne predložiť politické riešenia. Je však potrebné pripomenúť, že za organizovanie diskusií na vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni sú v prvom rade zodpovedné členské štáty. Úlohou Komisie v rámci Plánu D je pomôcť pripraviť tieto diskusie a v prípade potreby poskytnúť členským štátom finančnú a organizačnú podporu. Podrobné zhrnutie činností v rámci Plánu D, ktoré vykonala Komisia v období od októbra 2005 do apríla 2006, sa uvádza v prílohe č. 1. Rozsah diskusií o budúcnosti Európy sa medzi jednotlivými členskými štátmi značne líšil. Aspoň čiastočne je to spôsobené prirodzenou reakciou na rozličné štádia, ktoré členské štáty dosiahli pri ratifikácii Ústavy – v členských štátoch, ktoré Ústavu ratifikovali, sa diskusia už uskutočnila. Tieto členské štáty pochopiteľne boli menej ochotné začínať nové iniciatívy a ich občania sa menej zaujímali o ďalšie kroky. Obdobie hodnotenia umožní celkové zhodnotenie vnútroštátnych diskusií, ktoré sa má uskutočniť v júni 2006. Toto oznámenie obsahuje zhrnutie diskusií s osobitným zreteľom na závery, ktoré vyplývajú z Plánu D. Taktiež obsahuje podrobné informácie o špeciálnom prieskume Eurobarometr[3], ktorý sa týkal budúcnosti Európy. Jeho závery sú uvedené v „Agende občanov, výsledky pre Európu“ ako príspevok Komisie k Európskej rade o budúcnosti Európy[4]. 2. OTÁZKY NASTOLENÉ V DISKUSIÁCH 2.1. Hospodársky a sociálny rozvoj Európy Prieskum Eurobarometer obsahoval otázky, ktorých cieľom bolo zhodnotiť všeobecnú náladu medzi Európanmi. Z prieskumu vyplýva, že Európania sú vo všeobecnosti spokojní so životom vo svojich krajinách a sú spokojní tak so svojím rodinným životom, ako aj so svojím zamestnaním. Pesimistickejšie predstavy o budúcnosti sú vo všeobecnosti tam, kde dominujú obavy z hospodárskych a sociálnych vyhliadok. Hlavnými obavami najmä medzi mladými ľuďmi sú obavy z nezamestnanosti. Hlavnou témou všetkých vnútroštátnych diskusií a on-line diskusií bol vplyv globalizácie . Nastolené otázky poukazovali na jej vplyv na zamestnanosť a prosperitu a na potrebu väčšej konkurencieschopnosti a produktívnosti v starnúcej spoločnosti. Zástupcovia masmédií, odborových zväzov a mimovládneho sektora poukazovali na súvis medzi Európskou úniou a globalizáciou. Súviselo to s obavami, že by globalizácia mohla mať negatívny vplyv na sociálnu ochranu a zväčšiť rozdiely medzi bohatými a chudobnými. Pri prieskume Eurobarometra sa však zistila rovnováha v prístupoch ku globalizácii, hoci počet tých, ktorí globalizáciu považujú za hrozbu pre zamestnanosť a podniky (47 %) prevyšuje počet tých, ktorí globalizáciu považujú za dobrú príležitosť pre národné spoločnosti (37 %). V niekoľkých krajinách si veľkú kritiku vyslúžila nedostatočná dynamika európskeho hospodárstva. Obavy z narušenia sociálnej ochrany súviseli najmä s dôchodkovou reformou a systémami sociálneho zabezpečenia alebo systémami zdravotnej starostlivosti. Liberalizácia služieb, napriek významu, ktorá sa jej pripisuje v európskej politike, zohrávala menšiu úlohu. Občania sa vo všeobecnosti domnievajú, že Európska únia mohla využiť európsky sociálny model na ochranu proti vedľajším negatívnym účinkom globalizácie, ale zatiaľ podnikla len niekoľko konkrétnych krokov. Sloboda pohybu pracovníkov bola citlivou otázkou takmer vo všetkých vnútroštátnych diskusiách. V niektorých starých členských štátoch prevládali obavy zo straty pracovných miest a tlak na znižovanie miezd vyplývajúci z otvorenia pracovného trhu pracovníkom z nových členských štátov. Zároveň občania v nových členských štátoch naďalej vnímajú obmedzenia voľného pohybu pracovných síl ako popieranie základných slobôd Únie. V nových členských štátoch boli dôležité ešte dve ďalšie témy. Po prvé, pre väčšinu občanov boli dôležitým cieľom vyhliadky na vstup do Eurozóny. Po druhé, zavedenie Schengenského systému bolo jedným zo zdrojom obáv z dôvodu, že by mohol vytvoriť nové bariéry pre susedné krajiny členských štátov. 2.2. Európska únia a jej úloha Vnútroštátne diskusie potvrdili aj dôkazy získané pri prieskumoch verejnej mienky, že členstvo v Európskej únii sa vo všeobecnosti vníma pozitívne. Prieskumy verejnej mienky aj napriek tomu svedčia o postupnom poklese podpory vo väčšine členských štátov počas niekoľkých uplynulých mesiacov, s obzvlášť veľkým poklesom podpory v Rakúsku, Fínsku a v Spojenom kráľovstve. V niekoľkých nových členských štátoch občania spochybňovali úlohu ich krajín v Európskej únii, ako aj vzťahov medzi starými a novými členskými štátmi. Často sa objavujúcimi témami v diskusiách bolo financovanie EÚ a dostupnosť štrukturálnych a kohéznych fondov . Vo všeobecnosti sa vnímali pozitívne s určitou mierou kritiky týkajúcej sa zdĺhavých postupov. Zníženie financovania EÚ je osobitným predmetom záujmu v Španielsku, kde je financovanie EÚ v súvislosti s posledným rozšírením vnímané ako „zlyhanie“. Pritom občania v krajinách, ako sú Švédsko a Spojené kráľovstvo, sa kriticky vyjadrujú k nespravodlivo rozdelenej záťaži. Mier medzi členskými štátmi a jednotný trhu sa považujú za dva najväčšie úspechy európskych štruktúr. Prieskumy verejnej mienky tiež poukazujú na priaznivé hodnotenie úsilia Únie zameraného na posilnenie spolupráce v oblasti výskumu a inovácii na podporu rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami. Okrem toho sa v niektorých diskusiách objavili otázky týkajúce sa bezpečnosti, ako napríklad environmentálna bezpečnosť, bezpečnosť potravín, bezpečnosť prepravy a práva cestujúcich, zásobovanie energiou, prevažne spojené s pozitívnym hodnotením práce Únie v týchto oblastiach – obzvlášť vysokým v niektorých členských štátoch. Príležitostne sa diskutovalo o potrebe spoločnej prisťahovaleckej a azylovej politiky, daňovej reforme, vzdelávaní, európskej identite a kultúrnej rozmanitosti, ako aj o právach spotrebiteľov a o budúcnosti poľnohospodárstva. Občania sú kritickejší voči nadmiernej miere regulácií, nadmieru podrobným právnym predpisom a byrokracii. Naďalej v značnej miere pretrváva obraz vzdialenej EÚ, ktorá zbytočne zasahuje do vnútorných vecí. V mnohých krajinách sa ďalšie kritické pripomienky týkali tak nedostatku demokracie , ako aj nedostatočnej transparentnosti v činnosti Európskych inštitúcií. Zaznelo veľa výziev na väčšiu účasť občanov v rozhodovacom procese. Okrem toho v niekoľkých krajinách prevláda názor, že Komisia neuplatňuje rovnaké zaobchádzanie pri všetkých členských štátoch. Takýto pocit majú väčšinou malé krajiny, ktoré majú dojem, že sa pravidlá o nadmernom schodku alebo rozhodnutia týkajúce sa hospodárskej súťaže neuplatňujú spravodlivo. Rovnako je vnímané aj presadzovanie práva Spoločenstva. Prieskumy verejnej mienky poukázali na veľmi nízku úroveň poznatkov a chápania fungovania Únie, jej inštitúcií a ich úloh. Aj napriek tomu záujem o tieto otázky je a v posledných mesiacoch zastúpenia Komisie v členských štátoch zaznamenali nárast žiadostí študentov o informácie o Európskych inštitúciách a o štúdiu a výmenných programoch v ostatných členských štátoch. Zdá sa, že jazyková otázka sa vo vnútroštátnych diskusiách nevyskytovala až tak často, ale jasne sa prejavila jedna z hlavných otázok v rámci fóra „Diskusia o Európe“, kde sú občania priamo konfrontovaní potrebou komunikovať s občanmi, ktorí pochádzajú z iných kultúrnych prostredí. V týchto diskusia väčšina účastníkov najviac vyzývala k zavedeniu druhého spoločného jazyka pre všetkých občanov EÚ. Diskusie ukázali, že niektoré otázky zohrávali veľmi dôležitú úlohu v niektorých členských štátoch, zatiaľ čo v iných im občania venovali len malú pozornosť . Rakúšania diskutovali o možnosti zahraničných študentov študovať na rakúskych univerzitách, ako aj o tranzite cez Alpy, zatiaľ čo v nemeckých diskusiách sa často hovorilo o problematike subsidiarity. V Dánsku občania diskutovali o možnom zrušení dánskych výnimiek. V centre diskusií bola aj reakcia EÚ na uverejnenie karikatúr Mohameda, pričom sa názory na reakciu Európskej únie rozchádzali. Napokon pre Cyprus bola veľmi dôležitou problematika prístupu k Turecku. 2.3. Hranice Európy a úloha Európy vo svete Rozširovanie zostáva aj naďalej najdiskutovanejšou témou týchto diskusií. V priemere 55 % Európanov považuje rozširovanie EÚ za pozitívne. Ale 63 % sa obáva, že nové rozšírenie by mohlo zhoršiť problémy na vnútroštátnych trhoch práce. V EÚ 15 sa tí, ktorí vyjadrili pochybnosti, domnievajú, že rozširovanie v minulosti prebiehalo v príliš veľkom rozsahu a veľmi rýchlo, taktiež spochybňujú ďalšie rozširovanie ako také, ale najmä prijatie Turecka. Zdá sa, že títo občania majú obavy zo straty identity v rámci Európy bez jasných hraníc a z väčších kultúrnych rozdielov. Povaha diskusií sa líšila od krajiny ku krajine, v niektorých prípadoch išlo o veľký odpor proti ďalšiemu rozširovaniu, v iných prípadoch naopak, občania zaujímali pozitívnejší prístup (Slovinsko, Spojené kráľovstvo). Tak historické, ako aj geografické hľadiská majú tendenciu ovplyvňovať stanoviská občanov k tejto otázke. Niektoré krajiny sú priaznivejšie naklonené k pristúpeniu Chorvátska a krajín západného Balkánu, ako k pristúpeniu Turecka. V niektorých krajinách sa občania odvolávali na potrebu silnej Európy so spoločnými iniciatívami v oblasti zahraničnej politiky a ďalším rozvojom obrannej a bezpečnostnej politiky. Pričom v značnej miere uznávajú úsilie na podporu mieru a demokracie vo svete. Konkrétne Fíni a Lotyši vyjadrili potrebu užšej spolupráce medzi Európskou úniou a Ruskom. Príležitostne sa objavili aj otázky týkajúce sa zlepšenia schopnosti EÚ zvládať krízové situácie, ako aj zintenzívnenia transatlantických vzťahov. 2.4. Spôsob fungovania Únie: „Konkrétne skutky, menej slov“ Z prieskumu vyplýva, že činnosť EÚ bola nevyhnutná, ale bola spájaná s veľkými očakávaniami. Myšlienku Európy, ako politického zoskupenia pre dosiahnutie mieru a solidarity a miesta, kde sú spoločnými atribútmi sloboda a spravodlivosť, akceptuje veľká väčšina občanov. Podľa nich má Európska únia dobrú pozíciu na obranu európskeho modelu vo svete, na boj proti terorizmu a na to, aby sa vyrovnala s ostatnými problémami týkajúcimi sa bezpečnosti. Životné prostredie, bezpečnosť potravín alebo energia sú oblasti, ktoré občanov zaujímajú a v ktorých vnímajú pozitívne stránky integrácie Spoločenstva. Podľa názoru európskej verejnej mienky by EÚ mala pokračovať v svojej práci v tých v oblastiach, v ktorých je hodnotená kladne, a mala by si v nich posilňovať svoje právomoci. Platí to obzvlášť pri podpore demokracie a mieru vo svete, spolupráci na výskumne a inováciách a pri ochrane životného prostredia. Ale panuje taktiež názor, že spôsob, akým Únia funguje, by mohol mať vplyv na tvorbu politiky. Občania sú kritickejší viac k spôsobu, akým Európska únia funguje, ako k stratégiám, ktorými sa majú riadiť, a chcú sa viac zapájať do rozhodovacieho procesu Spoločenstva. Bolo vyslovené želanie, aby sa činnosť EÚ premietla do konkrétnych výsledkov v tých oblastiach, kde vzniká skutočná pridaná hodnota. Z diskusií vyplýva, že občania majú tendenciu považovať inštitucionálne otázky za abstraktné a zložité a prejavujú väčší záujem o konkrétne politiky, ktoré ovplyvňujú ich každodenný život, ako je napríklad politika zamestnanosti, environmentálna politika, alebo energetická politika. Avšak dilema okolo Ústavy a úlohy európskych inštitúcií bola tiež významnou témou na diskusnom fóre „Diskusia o Európe“, na ktorom sa vyskytli tak pozitívne, ako aj kritické príspevky. Európska verejná mienka taktiež podporila názor (25 %), že Ústava by bola prínosom pre budúcnosť Európy, ak by sa dosiahli porovnateľné životné úrovne a zaviedlo euro vo všetkých členských štátoch. 3. ZÁVER Záväzok Komisie k demokracii, dialógu a diskusii sa neskončí po skončení obdobia hodnotenia. Komisia bude aj naďalej pokračovať vo plnení 13 činností prijatých v Pláne D v októbri 2005 a je pripravená začať s novými činnosťami, kdekoľvek a kedykoľvek to bude potrebné. Pritom bude aj naďalej úzko spolupracovať s inštitúciami EÚ a s členskými štátmi, pričom bude odkázaná na zvýšené úsilie a účasť niektorých z nich. Z obdobia hodnotenia pre nás vyplýva niekoľko cenných ponaučení. Pozitívnou stránkou, ktorá stojí za zmienku je, že je evidentný záujem o diskusie o tom, ako by mala Európa fungovať, čo jasne naznačujú veľmi konštruktívne a na budúcnosť zamerané iniciatívy, ktoré prijali niektoré členské štáty; verejné diskusie a fóra, aktívna pomoc národným parlamentom, regiónom a na miestnej úrovni. Pre EÚ by bolo jednoznačne prínosom, ak by takéto iniciatívy podnikalo viac členských štátov. Pokiaľ ide o inštitúcie EÚ, medziparlamentné fórum zorganizované Európskym parlamentom a rakúskym parlamentom, ktoré sa konalo 8. a 9. mája, ako aj celý rad cenných iniciatív výborov Európskeho parlamentu jednoznačne vytvorili priestor pre ďalšie potrebné širšie diskusie a účasť občanov na parlamentnej úrovni, čím sa ešte viac posilnilo prepojenie európskeho projektu medzi ľuďmi a ich volenými zástupcami. Rovnako aj Výbor regiónov a Hospodársky a sociálny výbor vytvorili štruktúry, ktoré umožňujú, aby sa regióny a sociálni partneri nielen podieľali na tvorbe politík EÚ, ale aby boli ich hlasy vypočuté a ich názory zohľadnené už pri formulovaní politík EÚ. Je však potrebné zdôrazniť, že je stále potrebné zabezpečiť, aby tieto iniciatívy zohrávali trvalú úlohu v rozvoji európskych záležitostí a následne zabezpečiť štruktúry – na európskej, národnej, regionálnej a miestnej úrovni – s cieľom umožniť nepretržitú spätnú väzbu od občanov. V tejto súvislosti je obzvlášť dôležité zaangažovať mladých ľudí, pretože práve oni sú jednoznačne určení zohrávať väčšiu úlohu pri rozvoji Európskej únie a tým aj na rozvoji svojho aktívneho európskeho občianstva[5]. Obdobie hodnotenia ukázalo, že občania majú dosť slabé vedomosti a malý záujem o to, ako pracujú inštitúcie EÚ. Zároveň však majú veľké očakávania pokiaľ ide o prínos a obsah politík. To kladie veľké požiadavky na inštitúcie EÚ, aby občanov stále viac zapájali do procesu tvorby politík na všetkých úrovniach. Komisia bude v tejto súvislosti zohrávať osobitnú úlohu a bude musieť zabezpečiť – spoločne s členskými štátmi a inštitúciami EÚ, ako rozhodujúcimi prispievateľmi, aby sa proces spätnej väzby bral vážne a aby po vypočutí názoru občanov nasledovali aj konkrétne kroky. Komisia zváži, ako zohľadniť túto spätnú väzbu a iniciatívy občanov pri tvorbe politiky. Komisia je pripravená poskytovať Rade ďalšie údaje, analýzy a hodnotenie nepretržitého úsilia vynakladaného v tejto súvislosti. PRÍLOHA Plán D – podrobné zhrnutie činností uskutočnených Komisiou október 2005 – apríl 2006 Okrem stoviek návštiev členských štátov, vrátane vyše sto návštev predsedu Komisie a jej členov v národných parlamentoch zorganizovala Komisia ako súčasť programu Plán D radu špeciálnych návštev popredných odborníkov, aby podnietila skutočný dialóg s občanmi Európy. Niektoré z týchto aktivít sú opísané nižšie. 1. PRÍKLADY čINNOSTÍ USKUTOčNENÝCH OD OKTÓBRA 2005 Posilnenie širšej verejnej diskusie - Návštevy komisárov v členských štátoch: Okrem bežných návštev komisárov sa v rámci Plánu D uskutočnilo päť špeciálnych návštev, na ktorých sa zúčastnili predseda Barroso, podpredseda Wallstörm, podpredseda Barrot a komisári Špidla, Ferrero-Waldner, Fígeľ a Potočnik. Tieto návštevy ponúkli jedinečný mix stretnutí, vrátane stretnutí s vládami štátov a miestnymi samosprávami, národnými parlamentmi, médiami, zástupcami organizácií a so širokou verejnosťou s cieľom umožniť výmenu názorov so skutočne širokou škálou zástupcov spoločnosti. - Nasledujúce návštevy v rámci Plánu D v dňoch 18. - 19. mája v Dánsku a v júni Lotyšsku a Litve doplnia do nasledujúceho zasadania Európskej rady počet návštev na celkový počet osem návštev v rámci Plánu D. - Dostupnosť komisárov pre národné parlamenty: V roku 2005 komisári kontaktovali alebo navštívili národné parlamenty takmer 100-krát. Do apríla 2006 bolo do Plánu D doplnených viac ako 40 návštev komisárov v národných parlamentoch, ktoré sa uskutočnili takmer vo všetkých členských štátoch. Niektoré z týchto stretnutí boli stretnutiami, na ktorých národné parlamenty po prvýkrát privítali predsedu Komisie alebo komisárov na plenárnom zasadnutí. - Zastúpenia otvorené verejnosti a centrá Europe Direct: Všetky zastúpenia Komisie v členských štátoch organizovali raz mesačne alebo týždenne „dni otvorených dverí“, počas ktorých sa konali tlačové konferencie a tematické prezentácie. Podpora účasti občanov na demokratickom procese - Podpora účinnejších konzultácií : Biela kniha o komunikačnej stratégii Európskej únie, ktorú Komisia prijala 1. februára 2006[6], bude mať za cieľ vypracovanie konkrétnejšieho akčného plánu po šesťmesačnom konzultačnom období, počas ktorého môžu vyjadriť svoje názory všetci občania Európy, ako aj hlavní zúčastnení (do začiatku mája 2006 bolo zaregistrovaných viac ako 500 príspevkov)[7]. - Podpora európskych občianskych projektov : Dňa 17. marca 2006 Komisia uverejnila výzvu na predkladanie návrhov na poskytnutie finančnej podpory vo výške 2 miliónov eur na projekty zamerané na organizovanie nadnárodných podujatí pre občanov[8] (t.j. podujatím na ktorých by sa na jednom projekte zúčastnilo aspoň 4-5 členských štátov). Práve prebieha výber projektov. Cieľom výzvy na predkladanie návrhov je nabádať európske organizácie, aby organizovali iniciatívy zamerané na podporu účasti verejnosti na diskusiách o EÚ, ako je uvedené v Pláne D. - Väčšia otvorenosť : Komisia privítala závery Rady z 21. decembra 2005, v ktorých sa Rada zaviazala k väčšiemu počtu verejných zasadaní, aby tak zlepšila ich otvorenosť a transparentnosť. Okrem toho zriadila otvorený register expertných skupín[9], ktorý Komisii pomôže pri príprave legislatívnych návrhov a politických iniciatív a ktorý je dostupný on-line už od novembra 2005. V rámci Európskej iniciatívy týkajúcej sa transparentnosti vyhlásenej v novembri 2005 prijala Komisia 3. mája 2006 Zelenú knihu, ktorá sa týka začatia diskusií o lobbingu a o zavedení zákonnej povinnosti členských štátov zverejňovať informácie o príjemcoch finančných prostriedkov, ktoré sú v spoločnej správe členských štátov, ako aj o konzultačných praktikách Komisie. Nástroje tvorby dialógu o európskej politike - Osobitný prieskum Eurobarometra o budúcnosti Európy: Vo februári a marci 2006 sa vo všetkých 25 členských štátoch uskutočnil kvantitatívny a kvalitatívny prieskum. - Internet : Komisia 27. marca 2006 otvorila on-line diskusné fórum „Diskusia o Európe“ v 20 jazykoch[10]. Do 4. mája 2006 občania poslali 5 354 príspevkov. - Stanovené cieľové skupiny: „ Jarný deň Európy 2006“ vyhlásený v januári 2006 (čím oslávil svoje 5. výročie) je iniciatívou, ktorá vznikla a organizuje sa – za aktívnej účasti komisárov – s cieľom oživiť záujem o Európu a o diskusiu o Európe medzi mladými ľuďmi. Do 4. mája 2006 sa do Jarného dňa zapojilo 7 354 škôl. Partnerstvo s európskymi inštitúciami a orgánmi Hladká spolupráca a synergia boli základom rokovaní na stretnutí Medzininštitúcionálnej skupiny pre informácie (IGI), ktoré sa konalo 17. januára 2006. Stretnutie umožnilo zavedenie tohto partnerstva do praxe a jeho premenu na konkrétne kroky. V rámci tejto premeny sa členovia a spolupracovníci inštitúcií a orgánov EÚ napríklad zúčastnili návštev členských štátov a prispeli do on-line diskusného fóra „Diskusia o Európe“. Taktiež podporili aktivity a podieľali sa na aktivitách škôl v rámci iniciatívy Jarný deň. Mnohé z podujatí, ktoré sa budú konať 9. mája v členských štátoch, organizovali spoločne zastúpenia Komisie a úrady Európskeho parlamentu, pričom medziparlamentné fórum národných parlamentov zorganizoval v Bruseli Európsky parlament spoločne s rakúskym parlamentom. Okrem toho boli pri plnení Plánu D významnými partnermi aj Výbor regiónov a Hospodársky a sociálny výbor, ktoré naplno využili svoje kapacity na miestnej/regionálnej úrovni, ako ja väzby so sociálnymi partnermi. Upevnenie vzťahov s národnými parlamentmi Ďalšie úsilie vynaloží Európsky parlament v úzkej spolupráci s národnými parlamentmi napríklad pri skúmaní spôsobov zabezpečenia náležitej informovanosti o ročnej politickej stratégii, ako aj informovanosti o celoročnej práci a legislatívnom programe. Komisia je otvorená návrhom národných parlamentov týkajúcim sa iniciatív pred začatím legislatívneho konania, v súlade s ustanoveniami v súčasnosti platných zmlúv. 2. HODNOTENIE - Plán D nie je záchrannou operáciou pre Ústavu Cieľom Plánu D je „podporovať širokú diskusiu medzi inštitúciami EÚ a občanmi“. Je určený na nájdenie spôsobu, ako zapojiť občanov do rozhodovacieho procesu Európskej únie. Obsah diskusií prebiehajúcich v rámci Plánu D môže priniesť nové nápady týkajúce sa tak samotnej politiky, ako aj nových právnych dokumentov a nástrojov, ktorých časť by sa týkala efektívneho a zodpovedného rozhodovania. - Nevyhnutná účasť členských štátov Komisia vidí svoju účasť v tomto procese najmä v úlohe sprostredkovateľa. Šesť mesiacov po prijatí Plánu D je potrebné poukázať na to, že organizovanie vnútroštátnych diskusií nie je vo všetkých členských štátoch rovnaké. - Dlhodobý záväzok Činnosti v rámci plánu D sa začali vykonávať v prvom polroku roku 2006, a preto je ešte príliš zavčasu robiť akékoľvek významné závery. Plán D je súčasťou dlhodobého procesu využívajúceho nové spôsoby komunikácie s občanmi. Konštruktívny dialóg nie je možné nadviazať zo dňa na deň. Okrem toho, takýto dialóg sa nemôže konať len z iniciatívy inštitúcií EÚ a/alebo Bruselu. Musí sa dostať na miestnu úroveň a potrebuje aktívnu podporu a účasť členských štátov. - Viacjazyčnosť Zo strany Komisie sa činnosti v rámci Plánu D uskutočňujú vo všetkých úradných jazykoch EÚ (on-line diskusné fórum; Jarný deň Európy), zatiaľ čo iniciatívy, ktoré organizujú zastúpenia Komisie v členských štátoch na vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni, prebiehajú v jazyku príslušnej krajiny. V tejto súvislosti je potrebné zdôrazniť, že viacjazyčnosť je nevyhnutným nástrojom na presadzovanie skutočného dialógu s občanmi. Z toho dôvodu sa Komisia a jej inštitucionálni partneri snažia poskytovať prostredníctvom internetu informácie určené širokej verejnosti podľa možnosti v čo najväčšom počte jazykov. [1] Prieskumy verejnej mienky Flash Eurobaromenter č. 171 a 172 – Európska ústava: prieskumy po referendách vo Francúzsku a v Holandsku. [2] Príspevok Komisie k obdobiu hodnotenia a po ňom: Plán D pre demokraciu, dialóg a diskusiu – KOM (2005) 494. [3] Eurobarometer č. 65.1 o budúcnosti Európy – máj 2006. [4] KOM (2006) 211, 10.5.2006. [5] „Mládež má slovo“ Obavy a očakávania mladých Európanov v súvislosti s rozvojom Európskej únie; analýza zo štandardného Eurobarometra č. 63, uverejnená v decembri 2005. [6] KOM(2006) 35. [7] http://www.europa.eu.int/comm/communication_white_paper/charter_code/index_en.htm. [8] http://europa.eu.int/comm/dgs/communication/grants/index_en.htm . [9] http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regexp/. [10] http://europa.eu.int/debateeurope/.