SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE VÝROČNÁ SPRÁVA O UPLATŇOVANÍ NARIADENIA (ES) č. 300/2008 O SPOLOČNÝCH PRAVIDLÁCH V OBLASTI BEZPEČNOSTNEJ OCHRANY CIVILNÉHO LETECTVA ZA ROK 2011 /* COM/2012/0412 final */





SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Táto správa sa vzťahuje na obdobie od 1. januára do 31. decembra 2011 ÚVOD Rok 2011 bol prvým celým rokom uplatňovania nariadenia (ES) č. 300/2008 a jeho vykonávacích ustanovení po nadobudnutí účinnosti revidovaných pravidiel bezpečnostnej ochrany letectva v apríli 2010. Komisia počas roka vytrvalo spolupracovala s členskými štátmi a priemyselným odvetvím na zabezpečení jednotného uplatňovania tohto nového právneho rámca. Prostredníctvom režimu inšpekcií uplatňovaného Komisiou sa získali užitočné informácie o hlavných výzvach v oblasti uplatňovania a dali sa určiť oblasti, v ktorých je potrebné vykonať drobné úpravy s cieľom zvýšiť zrozumiteľnosť tohto nového právneho rámca. Správa obsahuje opis inšpekčnej činnosti Komisie počas roka 2011 a vývoja v oblasti právnych predpisov, skúšok a štúdií a medzinárodných vzťahov. PRVÁ ČASŤ Inšpekcie 1. Všeobecne Na základe nariadenia (ES) č. 300/2008 musí Komisia vykonávať inšpekcie orgánov bezpečnostnej ochrany letectva (ďalej len „príslušných orgánov“) jednotlivých členských štátov, ako aj inšpekcie na letiskách, prevádzkovateľov a subjektov. Do programu Únie je zahrnuté aj Švajčiarsko, kým Nórsko a Island (a Lichtenštajnsko) kontroluje podľa paralelných ustanovení Dozorný úrad EZVO (ďalej len „ESA“). Na vykonávanie inšpekcií má Komisia tím 10 inšpektorov bezpečnostnej ochrany letectva. Na tejto inšpekčnej činnosti sa v súčasnosti podieľa skupina 87 národných inšpektorov vymenovaných členskými štátmi, Islandom, Nórskom a Švajčiarskom. V prílohe sa nachádza tabuľka so zhrnutím všetkých činností Komisie a ESA týkajúcich sa monitorovania dodržiavania predpisov. 2. Inšpekcie príslušných vnútroštátnych orgánov Komisia počas roka 2011 monitorovala 10 príslušných orgánov, pričom všetky tieto orgány boli podrobené jej predchádzajúcim inšpekciám. V prípade niekoľkých členských štátov tieto inšpekcie odhalili značné zlepšenia v porovnaní s minulosťou. Najbežnejšie nedostatky zistené v roku 2011 boli podobné nedostatkom zisteným v roku 2010 a súviseli s neúplným zosúladením národných programov bezpečnostnej ochrany letectva a národných programov kontroly kvality s novým právnym rámcom nariadenia (ES) 300/2008. Pokiaľ ide o vykonávanie opatrení, v niektorých členských štátoch sa našli dôkazy o neschopnosti rýchleho odhalenia a nápravy nedostatkov. Niektoré členské štáty nemonitorovali všetky potrebné aspekty právnych predpisov a následné činnosti boli v niektorých prípadoch neprimerané. Sankcie sa uvádzajú v právnych predpisoch všetkých členských štátov, no neuplatňovali sa vždy v prípade, keď nedošlo k rýchlemu odstráneniu nedostatkov. Finančná kríza a tlak na verejné rozpočty v jej dôsledku mali takisto vplyv na zdroje, ktoré mali určité členské štáty k dispozícii na činnosti v oblasti vnútroštátneho monitorovania dodržiavania predpisov. 3. Prvé inšpekcie na letiskách V roku 2011 sa vykonalo devätnásť (19) prvých inšpekcií letísk, rovnako ako v roku 2010. Inšpekcie sa týkali všetkých kapitol (aj keď nie pri všetkých inšpekciách). Celkový podiel kľúčových opatrení, ktoré spĺňali požiadavky v roku 2011, bol 80 % a teda zhodný s rokom 2010. Zistené nedostatky, ktoré sa vyskytovali v oblasti tradičných opatrení[1], boli zvyčajne zavinené ľudským faktorom a v porovnaní s predchádzajúcim rokom sa nijako zvlášť nezmenili. Požiadavky v oblasti tradičných opatrení na letiskách, na ktorých boli vykonané inšpekcie počas roka 2011, sa neplnili hlavne v súvislosti s kvalitou detekčnej kontroly zamestnancov, ako aj určitých požiadaviek na bezpečnostnú ochranu nákladu. Výzvou bola aj naďalej predovšetkým nedostatočná kvalita ručných prehliadok zamestnancov. Pokiaľ ide o náklad, neboli požiadavky splnené väčšinou v súvislosti s výberom najvhodnejších metód detekčných kontrol vzhľadom na charakter zásielky a štandardov ich vykonávania. Tieto otázky ľudského faktora sa musia pozorne sledovať a kým nebudú dostupné nové technologické a/alebo procedurálne alternatívy, mali by sa riešiť prostredníctvom intenzívnejšej odbornej prípravy a prísnejšieho dohľadu. Okrem toho neboli ešte na letiskách, na ktorých prebehli inšpekcie v roku 2011, vykonané všetky určité dodatočné opatrenia na základe nového regulačného rámca. K neplneniu požiadaviek dochádzalo v súvislosti s metódami a štandardmi týkajúcimi sa detekčných kontrol dodávok potrebných počas letu a letiskových dodávok (prípady neúplného využívania bezpečného dodávateľského reťazca) a nevykonávania posudzovania rizík, ktorého cieľom je poskytnúť adekvátne prostriedky a stanoviť častosť výskytu hliadok na letiskách. Príslušné orgány členských štátov by mali aktívne presadzovať uplatňovanie týchto nových ustanovení. 4. Následné inšpekcie V súlade s článkom 13 nariadenia č. 72/2010 vykonáva Komisia pravidelne obmedzený počet následných inšpekcií. Takéto následné inšpekcie sa často vykonávajú v prípadoch, keď sa počas prvej inšpekcie odhalia viaceré vážne nedostatky, ako aj, hoci v menšej miere, na náhodnom základe na overenie správneho vykonávania vnútroštátnych činností v oblasti monitorovania dodržiavania predpisov a podávania správ. Počas roku 2011 bolo vykonaných päť takýchto činností a vo väčšine prípadov sa nimi potvrdila náprava zistených nedostatkov. 5. Otvorené spisy, prípady podľa článku 15 a súdne konania Spisy z inšpekcie sa neuzavrú, kým sa Komisia neuistí, že boli vykonané primerané nápravné opatrenia. V roku 2011 bolo uzatvorených 30 spisov (18 letísk a 12 príslušných orgánov). Na konci roka zostalo otvorených celkovo 12 spisov z inšpekcií príslušného orgánu a 12 spisov z inšpekcií letísk. Ak sa nedostatky zistené na letisku považujú za také vážne, že predstavujú významné ohrozenie celkovej úrovne bezpečnostnej ochrany civilného letectva v Únii, Komisia uplatní článok 15 nariadenia č. 72/2010[2]. To znamená, že všetky ostatné príslušné orgány sú varované o tejto situácii a v súvislosti s letmi z predmetného letiska by bolo potrebné zvážiť dodatočné opatrenia. Počas roka 2011 uplatnenie tohto článku nebolo nutné. Ďalšou možnou sankciou v najvážnejších prípadoch alebo v prípade dlhotrvajúceho stavu bez nápravy alebo opätovného výskytu nedostatkov je začatie konania vo veci porušenia právnych predpisov. V roku 2011 sa po inšpekciách národných orgánov začali dve konania vo veci porušovania právnych predpisov. V oboch prípadoch išlo o nedodržiavanie vlastného národného programu bezpečnostnej ochrany civilného letectva príslušným členským štátom. Počas toho istého roka bolo možné po náprave zistených nedostatkov uzavrieť tri prípady porušenia predpisov. 6. Vlastné hodnotenia členských štátov Podľa článku 18 prílohy k nariadeniu Komisie č. 18/2010[3] sú členské štáty povinné predložiť Komisii do konca marca každého roka výročnú správu o výsledkoch svojho vnútroštátneho monitorovania dodržiavania predpisov za obdobie od januára do decembra predchádzajúceho roka. Príspevky členských štátov za vykazovacie obdobie od januára do decembra 2010 boli doručené načas a všetky zodpovedali vzoru Komisie. Z analýzy týchto správ vyplynulo, že viaceré členské štáty nesplnili všetky požiadavky týkajúce sa rozsahu a frekvencie vnútroštátnych činností v oblasti monitorovania. Okrem toho značný počet členských štátov vyhlásil, že ešte nezaviedli štandardné protokoly o skrytých skúškach plnenia požiadaviek bezpečnostnej ochrany letectva. Komisia tieto otázky zaradila do programu pracovnej skupiny pre inšpekcie zriadenej v rámci regulačného výboru bezpečnostnej ochrany letectva s cieľom pomôcť členským štátom splniť spoločné požiadavky. DRUHÁ ČASŤ Právne predpisy a doplnkové nástroje 1. Všeobecne Nové legislatívne akty v oblasti bezpečnostnej ochrany letectva prijaté v roku 2011 sa týkajú najmä zavádzania bezpečnostných skenerov a nových požiadaviek na náklad a poštu z tretích krajín. Po vypracovaní úplného posúdenia vplyvu boli prijaté právne predpisy pre zavádzanie bezpečnostných skenerov. Zabezpečilo sa tak, aby sa bezpečnostné skenery používali harmonizovaným spôsobom zabezpečujúcim vysokú úroveň bezpečnostnej ochrany, pričom sa rešpektujú základné práva cestujúcich, najmä pokiaľ ide o zdravie, súkromie a ochranu údajov a právo cestujúcich neprejsť bezpečnostným skenerom. Komisia bude venovať osobitnú pozornosť tomu, aby zabezpečila dodržiavanie všetkých týchto pravidiel členskými štátmi. Komisia v reakcii na incident s nákladom z Jemenu koncom októbra 2010 spolu s členskými štátmi a za účasti zainteresovaných strán rýchlo vypracovala aj príslušné právne požiadavky na náklad, ktorý do EÚ smeruje z tretích krajín. Okrem toho si očakávané ťažkosti pri detekčnej kontrole kvapalín vyžadovali zmeny dátumu realizácie prvej fázy povinnej detekcie tekutín na letiskách EÚ. Bola zriadená pracovná skupina a bolo zadané vypracovanie štúdie, ktorej cieľom je analýza všetkých príslušných faktorov súvisiacich so zavádzaním zariadenia na detekciu tekutín na letiskách EÚ. Nakoniec bolo potrebné predĺžiť časové obdobie na používanie systémov detekcie výbušnín Standard 2 a predĺženie bolo prijaté na jeseň 2011. 2. Prijaté doplňujúce legislatívne akty V roku 2011 sa prijali tieto nové legislatívne akty: · nariadenie (EÚ) 720/2011[4], ktorým sa dopĺňajú spoločné základné normy bezpečnostnej ochrany civilného letectva, pokiaľ ide o postupné zavádzanie detekcie tekutín, rozprašovačov a gélov na letiskách EÚ; · nariadenie (EÚ) č. 859/2011[5] o ustanovení podrobných opatrení na vykonávanie spoločných základných noriem bezpečnostnej ochrany civilného letectva, pokiaľ ide o letecký náklad a leteckú poštu; · nariadenie (EÚ) 1087/2011[6] o ustanovení podrobných opatrení na vykonávanie spoločných základných noriem bezpečnostnej ochrany civilného letectva vzhľadom na systémy detekcie výbušnín; · nariadenie (EÚ) 1141/2011[7], ktorým sa dopĺňajú spoločné základné normy bezpečnostnej ochrany civilného letectva, pokiaľ ide o používanie bezpečnostných skenerov na letiskách EÚ; · nariadenie (EÚ) 1147/2011[8] o ustanovení podrobných opatrení na vykonávanie spoločných základných noriem bezpečnostnej ochrany civilného letectva vzhľadom na systémy detekcie výbušnín; · rozhodnutie 5862/2011/EÚ[9] o ustanovení podrobných opatrení na vykonávanie spoločných základných noriem bezpečnostnej ochrany civilného letectva, pokiaľ ide o letecký náklad a leteckú poštu; · rozhodnutie 2011/8042/EÚ[10] o ustanovení podrobných opatrení na vykonávanie spoločných základných noriem bezpečnostnej ochrany civilného letectva vzhľadom na systémy detekcie výbušnín; Konečné znenie týchto dokumentov bolo dohodnuté počas 6 riadnych a 2 mimoriadnych zasadnutí regulačného výboru pre bezpečnostnú ochranu letectva, ako aj na 6 stretnutiach poradnej skupiny zúčastnených strán venovaných bezpečnostnej ochrane letectva. 3. Databáza oprávnených zástupcov a známych odosielateľov V záujme posilnenia bezpečného dodávateľského reťazca v leteckej nákladnej a poštovej doprave, ako aj uľahčenia jeho homogénneho fungovania v EÚ bola vytvorená databáza oprávnených zástupcov a známych odosielateľov (ďalej len „RAKC“) a vedie sa od začiatku jej úplného fungovania 1. júna 2010 na základe rámcovej zmluvy Komisie. V databáze RAKC bolo na konci roka 2011 evidovaných približne 8 500 oprávnených zástupcov a (nezávisle validovaných) známych odosielateľov. Táto databáza je jediným primárnym právnym nástrojom, do ktorého môžu oprávnení zástupcovia nahliadnuť pri prijímaní zásielok iného oprávneného zástupcu alebo známeho odosielateľa. Po nadobudnutí účinnosti nových požiadaviek na leteckých dopravcov prepravujúcich náklad do EÚ z tretích krajín sa začala aj práca na rozširovaní databázy s cieľom zahrnúť aj týchto leteckých dopravcov. 4. Inšpekcie na letiskách EÚ – príručky Na základe nariadení (ES) č. 300/2008 a (EÚ) č. 72/2010 musí byť monitorovanie dodržiavania požiadaviek na bezpečnostnú ochranu civilného letectva útvarmi Komisie objektívne a musí sa pri ňom používať štandardná metodika. S cieľom prispieť k tomuto cieľu Komisia zostavila a upravuje dve komplexné príručky s podrobnými pokynmi a usmerneniami pre inšpektorov EÚ v tejto oblasti. Tieto príručky sa pravidelne revidujú. TRETIA ČASŤ Skúšky a štúdie 1. Skúšky „Skúška“ sa v zmysle právnych predpisov EÚ v oblasti bezpečnostnej ochrany letectva[11] uskutočňuje, keď sa členský štát dohodne s Komisiou, že bude určitý čas používať osobitné prostriedky alebo metódu, ktorá nie je uznaná právnymi predpismi, a nahradí nimi jednu z uznaných bezpečnostných kontrol, pod podmienkou, že konkrétne takéto skúšky negatívne neovplyvnia celkovú dosiahnutú úroveň bezpečnostnej ochrany. V právnom zmysle sa tento pojem neuplatňuje na prípady, keď členský štát alebo subjekt vykonáva vyhodnotenie novej bezpečnostnej kontroly zavedenej ako doplnok k jednej alebo viacerým kontrolám, na ktoré sa vzťahujú právne predpisy. Nové skúšky sa začali v priebehu roka 2011 v Španielsku a Spojenom kráľovstve. Týkali sa používania stopovej detekcie výbušnín a ručných detektorov kovu na detekčnú kontrolu prikrývok hlavy cestujúcich, ktoré nosia z náboženských dôvodov. Okrem toho niekoľko skúšok bezpečnostných skenerov pokračovalo v priebehu roka 2011 pred formálnym prijatím právnych predpisov EÚ o zavedení takýchto bezpečnostných skenerov. Jedna z týchto skúšok ešte prebieha v Spojenom kráľovstve. 2. Štúdie Na základe pravidiel EÚ v oblasti bezpečnostnej ochrany letectva sa všetky tekutiny (nakúpené v bezcolnej zóne alebo prinesené z domu) od 29. apríla 2013 musia podrobiť detekčnej kontrole (miesto zamietnutia ich prenosu do lietadla). Aby sa zabezpečilo, že sa podniknú primerané a konkrétne kroky vzhľadom na dodržanie lehoty v roku 2013, zriadila Komisia na konci roku 2011 pracovnú skupinu pre tekutiny v roku 2013 a začala realizovať štúdiu o posúdení vplyvu detekčnej kontroly tekutín na letiskách EÚ na prevádzku. Okrem toho bola v priebehu roka realizovaná štúdia o technológii obrazovej projekcie ohrozenia (TOP) používanej na detekčnú kontrolu príručnej a podanej batožiny. Záverečná správa, ktorá má byť hotová v roku 2012, bude vychádzať z analýzy výsledkov činností skrytého vykonávania skúšok na letiskách s TOP a na letiskách bez TOP. Nakoniec, Komisia začala koncom roka 2011 realizovať štúdiu o vplyve nových pravidiel bezpečnostnej ochrany EÚ na prichádzajúci náklad. Záverečná správa, ktorá má byť hotová koncom roka 2012, by mala poskytnúť včasné informácie na nezávislú validáciu leteckých dopravcov prepravujúcich náklad z tretích krajín do EÚ pred koncom prechodného obdobia, ktoré sa skončí 30. júna 2014. ŠTVRTÁ ČASŤ Dialóg s medzinárodnými orgánmi a tretími krajinami 1. Všeobecne Komisia spolupracuje v plnej miere s medzinárodnými orgánmi a kľúčovými partnermi z tretích krajín pri príprave a účasti na medzinárodných stretnutiach zahŕňajúcich otázky bezpečnostnej ochrany. Komisia sa intenzívne zúčastňuje na koordinácii pozície EÚ a často robí prezentácie a predkladá dokumenty. V prípade potreby sa uskutočňuje aj dialóg s jednotlivými tretími krajinami o otázkach obojstranného významu alebo spoločného záujmu. Podpora takýchto vzťahov s medzinárodnými orgánmi a kľúčovými tretími krajinami zabezpečuje dobrú informovanosť EÚ a jej vhodné postavenie na to, aby mohla vplývať na celosvetovú politiku v oblasti bezpečnostnej ochrany letectva, tak z hľadiska stanovovania pravidiel, ako aj z hľadiska ich dodržiavania, keďže pre niektoré regióny sveta je dôležité vybudovať potrebné kapacity. 2. Medzinárodné orgány Komisia sa ako zástupca EÚ zúčastňuje na každoročnom fóre ICAO o bezpečnostnej ochrane letectva. Európska komisia a členské štáty EÚ predstavili na stretnutí tohto fóra v roku 2011 (v Montreale, 21. – 25. marca) dokumenty týkajúce sa bezpečnostnej ochrany leteckého nákladu – o pripravovaných pravidlách, ako aj o potrebe posilnenia medzinárodných pravidiel – a pravidiel EÚ v oblasti detekčnej kontroly tekutín. Komisia sa takisto pravidelne zúčastňuje na stretnutiach Európskej konferencie civilného letectva (ECAC), konkrétne fóra ECAC pre bezpečnostnú ochranu a osobitnej technickej skupiny ECAC, ktorá sa venuje technologickým otázkam. Práca ECAC v niektorých prípadoch pomohla pri práci regulačnému výboru EÚ pre bezpečnostnú ochranu civilného letectva. 3. Tretie krajiny Komisia pokračovala aktívne v dialógu s USA o otázkach bezpečnostnej ochrany letectva na mnohých fórach, najmä v rámci skupiny EÚ-USA pre spoluprácu v oblasti bezpečnostnej ochrany dopravy, ktorá pokročila v práci na vytvorení jednorazovej bezpečnostnej kontroly uplatniteľnej od 1. apríla 2011, ktorá umožňuje cestujúcim prilietajúcim z letísk USA a ich batožine presun cez letiská EÚ na nadväzujúci let bez toho, aby sa museli znovu podrobovať bezpečnostným kontrolám[12]. V roku 2011 sa Komisia vzhľadom na uplatňovanie jednorazovej bezpečnostnej kontroly zúčastnila na inšpekciách na letiskách USA. Komisia zasiahla aj pri viacerých príležitostiach, keď členské štáty vyjadrili obavy pred dodatočnými bezpečnostnými opatreniami USA týkajúcimi sa leteckých dopravcov EÚ, najmä pokiaľ ide o bezpečnostnú ochranu leteckého nákladu, kde sa zdalo, že požiadavky USA opakujú uplatňovanie bezpečnostných kontrol v rámci režimu bezpečnostnej ochrany letectva EÚ. V tejto súvislosti sa Komisia dohodla na programe uznávania nákladu, pričom sa USA budú usilovať o uznanie bezpečnostných opatrení EÚ namiesto prijímania svojich rovnocenných opatrení. Práca na tejto iniciatíve sa zintenzívnila na konci druhej polovice roka 2011 s cieľom jej ukončenia v roku 2012. ZÁVER Hoci je v EÚ všeobecne naďalej zabezpečená vysoká úroveň bezpečnostnej ochrany, inšpekcie Komisie odhalili niektoré nedostatky. Čo sa týka tradičných opatrení v oblastiach detekčnej kontroly zamestnancov a nákladu, zistené nedostatky boli zvyčajne zavinené ľudským faktorom. Pokiaľ ide o dodatočné opatrenia vykonané na základe nového právneho rámca nariadenia (ES) č. 300/2008, ďalšie zistené nesplnenia požiadaviek súviseli s hliadkami na letiskách, posudzovaním rizika a detekčnou kontrolou dodávok potrebných počas letu a letiskových dodávok. Odporúčania Komisie týkajúce sa nápravných opatrení boli z celkového hľadiska uspokojivo splnené a potvrdzujú význam prísneho režimu inšpekcií EÚ a primeraného zabezpečovania kvality na úrovni členských štátov. Prostredníctvom svojho osvedčeného systému partnerského preskúmavania, ako aj iniciovania formálneho konania vo veci porušenia právnych predpisov sa Komisia bude naďalej usilovať zabezpečiť, aby sa všetky právne požiadavky plnili v plnej miere a správne. Pokiaľ ide o legislatívu, počas roka 2011 sa prijali ďalšie podrobné vykonávacie predpisy, ktorých hlavným cieľom je povoliť zavedenie bezpečnostných skenerov za určitých podmienok a zvýšiť bezpečnostnú ochranu nákladu a pošty prepravovaných do EÚ. Tieto a ďalšie opatrenia sa takisto dostali na medzinárodnú scénu v rámci kontaktov s medzinárodnými organizáciami a tretími krajinami s cieľom sprísniť celosvetové normy bezpečnostnej ochrany letectva. Príloha Inšpekcie Komisie k 31. decembru 2011 Štát || Počet inšpekcií od januára 2011 do decembra 2011 (vrátane následných inšpekcií) || Celkový počet inšpekcií od roku 2004 do roku 2011 (vrátane následných inšpekcií) Rakúsko || 0 || 9 Belgicko || 1 || 10 Bulharsko || 1 || 6 Cyprus || 1 || 6 Česká republika || 2 || 7 Dánsko || 2 || 9 Estónsko || 1 || 5 Fínsko || 1 || 8 Francúzsko || 3 || 15 Nemecko || 3 || 17 Grécko || 1 || 13 Maďarsko || 2 || 7 Írsko || 0 || 8 Taliansko || 3 || 15 Lotyšsko || 1 || 5 Litva || 0 || 4 Luxembursko || 0 || 6 Malta || 0 || 3 Holandsko || 0 || 7 Poľsko || 2 || 9 Portugalsko || 0 || 8 Rumunsko || 0 || 3 Slovensko || 0 || 4 Slovinsko || 1 || 5 Španielsko || 2 || 14 Švédsko || 2 || 11 Spojené kráľovstvo || 4 || 17 Non EU Members : Štáty, ktoré nie sú členmi EÚ: Švajčiarsko || 1 || 5 SPOLU || 34 || 236 Inšpekcie Dozorného úradu EZVO k 31. decembru 2011 Štát || Počet inšpekcií od januára 2011 do decembra 2011 (vrátane následných inšpekcií) || Celkový počet inšpekcií od roku 2004 do roku 2011 (vrátane následných inšpekcií) Island || 2 || 9 Nórsko || 4 || 35 SPOLU || 6 || 44 [1] Opatrenia sú definované ako tradičné, keď sú uplatniteľné už na základe právneho rámca nariadenia (ES) č. 2320/2002. [2] Nariadenie Komisie (EÚ) č. 72/2010, ktorým sa ustanovujú postupy vykonávania inšpekcií Komisie v oblasti bezpečnostnej ochrany letectva, Ú. v. EÚ L 23, 27.1.2010, s. 1. [3] Nariadenie Komisie (EÚ) č. 18/2010 z 8. januára 2010, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008, pokiaľ ide o špecifikácie národných programov kontroly kvality v oblasti bezpečnostnej ochrany civilného letectva (Ú. v. EÚ L 7, 12.1.2010, s. 3). [4] Nariadenie Komisie (EÚ) č. 720/2011 z 22. júla 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 272/2009, Ú. v. EÚ L 193, 23.7.2011, s. 19 – 21. [5] Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 859/2011 z 25. augusta 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 185/2010, Ú. v. EÚ L 220, 26.8.2011, s. 9 – 15. [6] Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1087/2011 z 27. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 185/2010, Ú. v. EÚ L 281, 28.10.2011, s. 12 – 13. [7] Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1141/2011 z 10. novembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 272/2009, Ú. v. EÚ L 293, 11.11.2011, s. 22 – 23. [8] Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1147/2011 z 11. novembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 185/2010, Ú. v. EÚ L 294, 12.11.2011, s. 7 – 11. [9] Rozhodnutie Komisie 2011/5862/EÚ z 17. augusta 2011 určené všetkým členským štátom. Neuverejnené v úradnom vestníku (tajný a dôverný materiál). [10] Rozhodnutie Komisie 2011/8042/EÚ zo 14. novembra 2011 určené všetkým členským štátom. Neuverejnené v úradnom vestníku (tajný a dôverný materiál). [11] Pozri bod 12.8. prílohy k nariadeniu Komisie (EÚ) č. 185/2010 o ustanovení podrobných opatrení na vykonávanie spoločných základných noriem bezpečnostnej ochrany civilného letectva s názvom Metódy detekčnej kontroly využívajúce nové technológie, Ú. v. EÚ L 55, 5.3.2010, s. 1. [12] Nariadenie Komisie (EÚ) č. 983/2010 z 3. novembra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 185/2008, Ú. v. EÚ L 286, 4.11.2010, s. 1.