SPOLOČNÉ OZNÁMENIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Globálna Európa: nový prístup k financovaniu vonkajšej činnosti EÚ /* KOM/2011/0865 v konečnom znení */





1. SÚVISLOSTI Európska únia (EÚ), ktorá má 500 miliónov obyvateľov a ktorá predstavuje viac než 25 % svetového hrubého domáceho produktu a pätinu celosvetového obchodu, je globálnym aktérom. Pri preberaní zodpovednosti za globálnu správu zohráva EÚ aktívnu politickú úlohu a má osobitné regionálne a globálne záujmy. Dôkazom je skutočnosť, že poskytuje viac než polovicu celkovej medzinárodnej rozvojovej pomoci a je najväčším darcom humanitárnej pomoci na svete. Úloha EÚ v rámci globálneho riadenia sa prejavuje v jej aktívnej podpore demokracie, právneho štátu, ochrany ľudských práv a ľudskej bezpečnosti, ako aj dodržiavaním medzinárodných dohovorov v oblasti ochrany životného prostredia a sociálnej oblasti, zásad otvoreného obchodu, ako aj programu dôstojnej práce. Zmenil sa svet. Súčasná ekonomická kríza podčiarkuje význam užších a silnejších vzťahov Európy s jej partnermi vrátane susediacich regiónov, keďže majú veľký vplyv na jej finančné a hospodárske vyhliadky. Ako sa svet stáva čoraz prepojenejším, získavajú výzvy súvisiace s bezpečnosťou novú podobu. Vzácnosť prírodných zdrojov, rýchlo rastúca svetová populácia a hrozby súvisiace so zmenou klímy spochybnili spôsob interakcie s našimi medzinárodnými partnermi. Rýchlo sa mení aj rozvojový svet. V súčasnosti dochádza k mocenskému posunu a počet rýchlo sa rozvíjajúcich krajín, ktoré vstupujú na globálnu scénu, narastá. Obzvlášť Brazília, Rusko, India, Čína a Južná Afrika využívajú nové spôsoby interakcie so zvyškom sveta a často so sebou prinášajú aj iné hodnoty. Rastúci význam skupiny G20 so sebou prináša zmenu pravidiel globálneho riadenia. V mnohých oblastiach, ktoré majú pre EÚ veľký význam, ako napríklad udržateľný rozvoj, bezpečnosť vrátane nešírenia, odzbrojenia a kybernetickej bezpečnosti, regulácia finančného sektora, obchod a investície, zmena klímy, biodiverzita a využívanie nových technológií, je potrebné hľadať multilaterálne riešenia. V tomto premenlivom globálnom prostredí je kľúčovým záujmom EÚ podporovať medzinárodný systém založený na pravidlách. Rýchlo sa rozvíjajúce ekonomiky zohrávajú čoraz väčšiu úlohu aj v rozvojových krajinách a obchod juh – juh prevyšuje obchod sever – juh. Najchudobnejším krajinám naopak čoraz viac hrozí marginalizácia. Nakoniec, v bezprostrednom susedstve Európy prebiehajú obrovské zmeny súvisiace so začatím procesu prechodu k demokracii v južnom Stredozemí. Zmenila sa Európska únia. Lisabonská zmluva poskytuje nový rámec pre podporu komplexného a konzistentného prístupu EÚ. Stanovuje všeobecné zásady, ciele a celkový rámec vonkajšej činnosti EÚ a ustanovuje Európsku službu pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) pod vedením vysokého predstaviteľa a podpredsedu Komisie, ktorého úlohou je zaistiť súlad v rámci vonkajšej činnosti Únie. ESVČ a Komisia úzko spolupracujú pri realizácii vonkajších politík Únie ako v ústredí, tak aj v delegáciách EÚ. Nové právomoci získal aj Európsky parlament, a to najmä rámci rozpočtového postupu. Nové ustanovenia zmluvy týkajúce sa vzťahov s kandidátskymi a susednými krajinami, rozvojovej spolupráce, humanitárnej pomoci a civilnej ochrany by mali byť doplnené zodpovedajúcimi právnymi a finančnými nástrojmi. V oznámení „Rozpočet stratégie Európa 2020“, ktoré kolégium prijalo 29. júna 2011 a ktoré jasne vychádza zo stratégie Európa 2020 a novej architektúry Lisabonskej zmluvy, sa uvádzajú oblasti, v ktorých môže EÚ zohrávať dôležitú úlohu v meniacom a globalizujúcom sa svete. V kontexte globálnej hospodárskej krízy musí EÚ viac než kedykoľvek predtým sústrediť svoje zdroje tam, kde sú najviac potrebné a kde by mohli mať najsilnejší účinok a mohli priniesť najväčšiu pridanú hodnotu. Celkovým cieľom vonkajšej činnosti v rámci nového viacročného finančného rámca (ďalej tiež „VFR“) bude zaistiť, aby napriek hospodárskej kríze a súvisiacim finančným obmedzeniam bola EÚ schopná hovoriť jedným hlasom, naplniť svoje ambície, pokiaľ ide o podporu demokracie, mieru, solidarity, stability a prosperity a zmierňovanie chudoby ako na globálnej úrovni, tak aj v našom bezprostrednom susedstve, a pomáhať chrániť globálne verejné statky. To sú hlavné zásady, ktorými sa riadia návrhy revidovaných nástrojov, ktoré sú pripojené k tomuto oznámeniu[1]. 2. Prečo by Európska únia mala investovať do vonkajších vzťahov? 2.1 Prepojený svet Relatívna váha našich hlavných partnerov sa z ekonomického aj politického hľadiska zvyšuje, a preto je pre EÚ čoraz dôležitejšie hovoriť jedným hlasom. Udalosti v ostatných častiach sveta môžu mať priamy vplyv na európskych občanov. Katastrofy, či už prírodné alebo spôsobené ľudskou činnosťou, môžu rýchlo narušiť stabilitu mnohých krajín. Ako sa potvrdilo v prípade „arabskej jari“, udalosti, ktoré sa odohrávajú v našom susedstve, majú priamy a okamžitý dopad. EÚ má osobitný záujem aktívne podporovať demokratizáciu vedúcu k stabilite a prosperite v tomto regióne a zároveň nesie za tento proces určitú zodpovednosť. Naše spoločnosti sa stávajú čoraz viac globalizované. Každodenný život je určovaný globálnymi trendmi v oblasti medzinárodného obchodu a investícií, energetiky, migrácie a zmeny klímy. Naša planéta sa musí deliť o obmedzené zdroje udržateľným spôsobom a my sa musíme prispôsobiť meniacim sa podmienkam. Zároveň sa v záujme stabilného a spravodlivého globálneho riadenia musíme naďalej usilovať pomáhať tým, ktorým hrozí, že budú ponechaní svojmu osudu. Podobne, vnútorné politiky EÚ môžu mať priamy vplyv na tretie krajiny a často ich je možné plne realizovať len v úzkej spolupráci s našimi medzinárodnými partnermi. V kontexte tejto rastúcej vzájomnej prepojenosti a vzhľadom na záväzok EÚ k účinnému multilateralizmu je v životnom záujme EÚ aktívne sa podieľať na rozhodovacom procese na globálnej úrovni, a to najmä rámci multilaterálnych fór, ako je OSN, WTO a skupiny G8 / G20. Riešenie globálnych výziev, akými sú zmena klímy, strata biodiverzity, terorizmus, organizovaná trestná činnosť, kybernetická bezpečnosť a obchodná nerovnováha, si vyžaduje, aby kľúčoví aktéri užšie spolupracovali. EÚ sa pri realizácii svojich záujmov v zahraničí musí tejto novej realite prispôsobiť a musí zaistiť jednotnosť a súlad svojho prístupu v rámci bilaterálnych a multilaterálnych vzťahov. Únia musí mať k dispozícii prostriedky, aby mohla reagovať na všetky udalosti, ktoré môžu ovplyvniť našich občanov, či už prostredníctvom využitia ponúkaných príležitostí, alebo predvídaním možných rizík a hrozieb. 2.2 Pridaná hodnota EÚ V globalizovanom svete je čoraz dôležitejšie konať spoločne. Pridaná hodnota EÚ sa prejavuje vo viacerých oblastiach: · je možné zlúčiť zdroje a použiť ich na široké spektrum politík a nástrojov. Všetky členské štáty môžu profitovať zo širokého geografického zastúpenia EÚ v tretích krajinách, ktoré poskytuje platformu na riešenie konkrétnych výziev, kombinujúc rad nástrojov a opatrení, ktoré jednotlivé krajiny často nemajú k dispozícii, · zlepšenie našej rokovacej pozície a politického vplyvu zvýšením celkovej váhy a zastúpenia na základe presne vymedzených spoločných záujmov a záväzkov. Podobne je tak možné podporiť diskusie a hľadanie riešení na multilaterálnej úrovni v súvislosti s otázkami globálneho významu, ako je zmena klímy, ochrana životného prostredia a energetická bezpečnosť, · presadzovanie našich politík, noriem a hodnôt na základe spoločných európskych záujmov, keď je EÚ, ako v prípade politiky rozšírenia a susedskej politiky, v najlepšej pozícii pomôcť partnerom v procese ich ekonomickej a politickej transformácie, pri stabilizácii ich ekonomík a zaisťovaní s pravidlami a normami EÚ, · zavádzanie najlepších postupov, ktoré prispievajú k vysokej medzinárodnej dôveryhodnosti v oblasti podpory ľudských práv, demokratizácie vrátane volebnej pozorovateľskej činnosti a zlepšovania správy. Podobne aj zachovávanie vysokého stupňa neutrality a nestrannosti pri poskytovaní humanitárnej pomoci a nakoniec využívanie našich dlhoročných skúseností s mobilizáciou dlhodobej a predvídateľnej rozvojovej pomoci na globálnej úrovni, · Dosahovanie úspor z rozsahu v rámci poskytovania technickej a finančnej pomoci alebo spolupráce a poskytovanie diplomatických a rozvojových služieb v zahraničí. 3. Strategické ciele V súlade s oznámením o viacročnom finančnom rámci z júna budú vonkajšie finančné nástroje sledovať tieto strategické ciele[2]: · podpora a ochrana hodnôt EÚ v zahraničí, pričom ľudské práva, demokracia a právny štát sú ústredným prvkom vonkajšej činnosti EÚ, · investovanie do dlhodobej prosperity a stability v susedstve EÚ a podpora reformného procesu v krajinách, ktoré sa pripravujú na členstvo v EÚ, · podpora záujmov EÚ v zahraničí, ako napríklad ochrana občanov EÚ, posilňovanie obchodných príležitostí, šírenie noriem a štandardov EÚ, zaisťovanie energetickej bezpečnosti atď., · presadzovanie politík EÚ zameraných na riešenie hlavných globálnych problémov, akým je boj proti zmene klímy, zvrátenie straty biodiverzity, ochrana globálnych verejných statkov a zdrojov, · zvýšenie vplyvu rozvojovej spolupráce EÚ s prvoradým cieľom pomôcť odstrániť chudobu, · posilnenie mechanizmov európskej solidarity v prípade prírodných a človekom spôsobených katastrof, · zlepšenie prevencie a riešenie krízových situácií, udržiavanie mieru, predchádzanie konfliktom a posilňovanie medzinárodnej bezpečnosti. 4. Základné zásady 4.1 Využitie nových príležitostí V období po roku 2013 sa bude dôraz klásť na prispôsobenie metód navrhovania, programovania a distribúcie vonkajšej pomoci novej politickej, ekonomickej a inštitucionálnej realite, vychádzajúc z toho, čo sa osvedčilo v doterajšej praxi. Riešenie krátkodobých, strednodobých a dlhodobých výziev v mnohých oblastiach a mobilizácia celého radu vonkajších nástrojov na úrovni EÚ a členských štátov si bude vyžadovať osobitné úsilie na zaistenie celkovej politickej súdržnosti v rámci našich záväzkov k našim partnerom pri sledovaní komplexného prístupu EÚ. Navrhovaná revízia procesu programovania zaistí lepší súlad medzi rôznymi oblasťami vonkajšej činnosti EÚ a prístup, ktorý bude viac zameraný na výsledky, pričom zároveň umožní flexibilnejšie reagovať na politické priority. Nová generácia vonkajších nástrojov uľahčí politický dialóg, rokovania a vykonávanie existujúcich a budúcich dohôd s našimi partnermi zameraných na podporu celkovej politickej stratégie vo vzťahu k danej krajine. V tomto rámci je súdržnosť politík naďalej kľúčovou prioritou. EÚ zároveň posilní dialóg a koordináciu s inými neštátnymi partnermi vrátane organizácií občianskej spoločnosti (aj sociálnymi partnermi), miestnymi orgánmi, multilaterálnymi organizáciami, medzinárodnými finančnými inštitúciami, inými darcami a súkromným sektorom. 4.2 Maximalizácia účinku obmedzených zdrojov EÚ sa musí usilovať nasmerovať svoje zdroje tam, kde sú najpotrebnejšie a kde bude ich účinok najciteľnejší. Ústrednou zásadou tohto návrhu je diferencovanejší prístup k partnerstvám a prideľovaniu pomoci na základe situácie danej krajiny. EÚ by mala naďalej venovať osobitnú pozornosť podpore rozvoja vo svojom susedstve a v subsaharskej Afrike. Na druhej strane, mnohé krajiny postupne prestávajú byť závislé od rozvojovej pomoci EÚ, keďže sú schopné financovať svoj vlastný rozvoj. Pomoc sa bude prideľovať na základe potrieb, kapacít, záväzkov a výsledkov danej krajiny a potenciálneho vplyvu EÚ. Prioritou budú osobitné potreby krajín v zraniteľných, nestabilných, konfliktom postihnutých a krízových situáciách. Diferenciácia umožní rôzne formy spolupráce, ako je kombinácia grantov a pôžičiek od medzinárodných finančných inštitúcií vrátane Európskej investičnej banky. Širšie využívanie inovatívnych finančných nástrojov by malo viesť k mobilizácii dodatočného financovania, a to aj zo súkromného sektora. To v kontexte veľmi napätej rozpočtovej situácie zaručí maximálny účinok výdavkov EÚ. EÚ tiež zaistí koncentráciu vonkajších výdavkov, aby sa zabránilo neefektívnosti vyplývajúcej z odvetvového rozptýlenia zdrojov a fragmentácie pomoci. Väčší dôraz by sa mal klásť na investovanie do základov a hybných prvkov inkluzívneho a udržateľného rastu a na podporu ľudských práv, demokracie a ďalších kľúčových prvkov dobrej správy vrátane podpory rodovej rovnosti a ženských práv. V rýchlo sa meniacom svete finančné nástroje EÚ v minulosti obmedzovala ich nedostatočná flexibilita. Zmyslom vytvorenia nástroja stability bolo čiastočne aj riešenie tohto problému. S cieľom ešte viac zvýšiť schopnosť EÚ reagovať na nepredvídané udalosti sa zaviedli nové mechanizmy umožňujúce revíziu nástrojov na účely zvýšenia flexibility, a to najmä prostredníctvom vyčlenenia finančných prostriedkov na nepredvídané potreby a stanovenia minimálnych pridelených súm. Na zaistenie účinnejšej distribúcie pomoci EÚ sa navrhujú zjednodušené pravidlá a postupy programovania a distribúcie pomoci EÚ pre všetky vonkajšie nástroje, a to aj vzhľadom na revíziu nariadenia o rozpočtových pravidlách. Zjednodušenie by malo byť prospešné predovšetkým pre partnerské krajiny a regióny, ale zároveň by malo umožniť efektívnejšie riadenie prostredníctvom zníženia administratívnej záťaže. Legislatívny horizontálny nástroj zaistí vysoký stupeň harmonizácie finančných ustanovení. Cieľom EÚ bude vzájomná zodpovednosť za prideľovanie a vyplácanie finančných prostriedkov. Vonkajšie nástroje EÚ budú všeobecne vo väčšej miere zohľadňovať ľudské práva, demokraciu a dobrú správu vecí verejných pri prideľovaní vonkajšej pomoci partnerským krajinám. V prípade kandidátskych a susedných krajín by sumy pridelené jednotlivým krajinám a poskytovanie pomoci mali byť jasnejšie prepojené s pokrokom dosiahnutým pri realizácii reforiem. V prípade rozvojových krajín EÚ posilní vzájomnú zodpovednosť v súvislosti so záväzkami a plnením cieľov dohodnutých s partnerskými krajinami. Orientačné sumy pridelené jednotlivým krajinám sa prehodnotia vzhľadom na plnenie uvedených kritérií. Humanitárna pomoc bude naďalej založená na zásadách neutrality, nestrannosti a nezávislosti. V súlade s ustanoveniami Lisabonskej zmluvy budú v nových nástrojoch zahrnuté nové mechanizmy na zaistenie demokratickejšej diskusie o vonkajšej pomoci EÚ prostredníctvom väčšieho zapojenia Európskeho parlamentu. Príkladom je použitie delegovaných aktov[3], ktoré môže zvýšiť flexibilitu vonkajších nástrojov. Zlepší sa aj demokratická kontrola Európskeho rozvojového fondu (ERF) prostredníctvom jej zosúladenia s pravidlami, ktoré sa vzťahujú na nástroj financovania rozvojovej spolupráce, pričom sa však zohľadnia osobitosti tohto nástroja. 5. Revidovaný a zjednodušený proces programovania Výraznou inováciou v rámci tejto revízie vonkajších nástrojov EÚ je navrhovaná zmena procesu programovania. V Lisabonskej zmluve sa stanovuje jasná povinnosť EÚ a jej členských štátov koordinovať svoje politiky v oblasti vonkajšej činnosti[4] vrátane rozvojovej spolupráce[5]. 5.1. Dosiahnutie dohody o komplexných spoločných stratégiách EÚ Na dosiahnutie tohto cieľa a na zaistenie väčšej účinnosti a viditeľnosti v rámci vzťahov s tretími krajinami potrebujú členské štáty a EÚ jasnú spoločnú stratégiu pre vzťahy s jednotlivými partnerskými krajinami a regiónmi. V náležitých prípadoch to môže zahŕňať vypracovanie spoločného rámcového dokumentu na základe spoločnej analýzy[6]. Spoločný rámcový dokument by integroval všetky aspekty vonkajšej činnosti EÚ a všetky nástroje EÚ v záujme dosiahnutia primeranej rovnováhy medzi flexibilitou a predvídateľnosťou, ako aj medzi krátkodobými, strednodobými a dlhodobými cieľmi. V spoločnom rámcovom dokumente by sa definovali strategické akčné línie a všeobecný súbor politík, ktoré sa majú sledovať v danej krajine alebo regióne, pričom sa zohľadnia diplomatické a politické aspekty (spoločná zahraničná a bezpečnostná politika, politický dialóg, demokracia a ľudské práva atď.), rozvojová spolupráca, humanitárna pomoc, bezpečnosť a externá projekcia vnútorných politík. Navrhované nové nástroje zohľadňujú skutočnosť, že v prípade vypracovania spoločného rámcového dokumentu pre partnerskú krajinu alebo región by sa tento dokument použil na účely procesu programovania a pre takúto krajinu alebo región by sa už nevyžadoval žiaden dokument o stratégii krajiny. 5.2. Podpora flexibilnejšieho a reaktívnejšieho procesu programovania EÚ musí zjednodušiť svoj proces programovania, aby bolo možné rýchlejšie reagovať na zmeny situácie, a zaistiť jeho vyššiu flexibilitu, aby sa uľahčilo spoločné programovanie s členskými štátmi, ktoré by sa v EÚ malo stať pravidlom. Programovanie fondov musí vychádzať z jasnej stratégie stanovenej v dokumentoch o stratégii pre každú partnerskú krajinu alebo región s viacročným prideľovaním prostriedkov po prekročení určitej úrovne[7]. Za dokument o stratégii sa môže považovať ktorýkoľvek z týchto dokumentov: 1. dokument o národnej stratégii partnerskej krajiny (národný rozvojový plán alebo podobný dokument) uznávaný Komisiou a útvarmi ESVČ; 2. spoločný programový dokument vypracovaný ESVČ a útvarmi Komisie spolu s členskými štátmi; 3. dokument o stratégii krajiny alebo regiónu alebo rovnocenný dokument vypracovaný ESVČ a útvarmi Komisie; Ako už bolo uvedené, v prípade, že je vypracovaný spoločný rámcový dokument, mal by tento zároveň slúžiť ako strategický dokument. Existencia jedného z týchto dokumentov nebráni tomu, aby sa vypracovali ďalšie, ale na to, aby bolo možné programovanie fondov EÚ, je potrebný aspoň jeden z nich. V rámci regiónu susedstva sa v prípade krajín, ktoré uzavreli s EÚ akčný plán alebo rovnocenný dokument, dokumenty o stratégií krajiny nahradia jednotným podporným rámcom. Pokiaľ ide o nástroj predvstupovej pomoci, nové dokumenty o stratégii krajiny budú podporovať posilnenú súdržnosť medzi všetkými oblasťami politiky, na ktoré sa nástroj vzťahuje. Na základe dokumentu o stratégii by sa programovanie fondov EÚ malo v zásade stanoviť vo viacročnom indikatívnom programe alebo rovnocennom dokumente. ESVČ a útvary Komisie sa vždy, keď to bude možné, budú snažiť vypracovať spoločné viacročné programové dokumenty s členskými štátmi. Fondy EÚ sa programujú na základe potrieb a stratégií partnerských krajín a programové obdobie by sa malo v zásade časovo zladiť s ich strategickými cyklami. Programový cyklus EÚ sa môže pri jednotlivých krajinách líšiť a suma vopred naplánovaných finančných prostriedkov preto nemusí pokrývať celý cyklus 2014 – 2020, ani všetky indikatívne pridelené prostriedky pre danú krajinu. Vyššia úroveň flexibility má zásadný význam pre štáty, ktoré sa nachádzajú v nestabilnej, krízovej a pokrízovej situácii vrátane situácií po konflikte, pretože umožňuje rýchle (pre-) programovanie pomoci EÚ v súlade so spoločným rámcovým dokumentom alebo dokumentom o stratégii krajiny a/alebo akoukoľvek stratégiou EÚ v oblasti predchádzania konfliktom, reakcie na krízy/krízového riadenia a budovania mieru. To by malo zaistiť potrebnú zmes prístupov a nástrojov, a to najmä dosiahnutím primeranej rovnováhy medzi prístupmi zameranými na bezpečnosť, rozvoj a humanitárnu oblasť a uceleným prepojením krátkodobej reakcie s dlhodobou podporou. Proces (pre-)programovania by sa mal zamerať najmä na oblasti ako sú správa vecí verejných, obnovenie poskytovania sociálnych služieb a zdrojov obživy, budovanie mieru a štátu a riešenie zistených hlavných príčin nestability alebo (rizika obnovenia) konfliktu, ako aj zraniteľnosť voči katastrofám. Proces prijímania alebo úpravy viacročných indikatívnych programov by sa mal skrátiť vzhľadom na to, že politická situácia sa v mnohých prípadoch vyvíja veľmi rýchlo. Revízia programových dokumentov sa uskutoční, ak a keď to bude potrebné. 6. Navrhovaná štruktúra nového okruhu pre vonkajšiu činnosť 6.1 Spolupráca s partnerskými krajinami Európska únia sa vo svojej práci s vonkajšími partnermi zameria na štyri hlavné politické priority, ktoré priamo vyplývajú z uplatňovania zmluvy: rozširovanie, susedstvo, spolupráca so strategickými partnermi a rozvojová spolupráca. Nástroj predvstupovej pomoci bude aj naďalej hlavným finančným pilierom stratégie rozširovania, ktorý zahŕňa všetky aspekty vnútorných politík a tematických otázok. Cieľom bude zaistiť, aby kandidátske krajiny a potenciálne kandidátske krajiny boli plne pripravené na možné pristúpenie, prostredníctvom podporovania týchto krajín v tom, aby integrovali nové stratégie a politiky Únie do svojich národných priorít. Dôraz sa bude klásť na podporu politických reforiem, a to najmä posilnenie demokratických inštitúcií a právneho štátu, na podporu ľudských práv a základných slobôd, sociálno-ekonomický rozvoj, regionálnu spoluprácu, prijímanie a vykonávanie acquis, ciele stratégie Európa 2020 a prípravu na riadenie vnútorných politík po prípadnom pristúpení. Posilní sa súlad medzi finančnou podporou a celkovým pokrokom dosiahnutým pri vykonávaní predvstupovej stratégie. Nástroj európskeho susedstva bude určený pre krajiny susediace s EÚ a bude podporovať hlbšiu politickú spoluprácu, užšiu ekonomickú integráciu s EÚ a účinný a udržateľný prechod k demokracii. Spolupráca so susednými krajinami EÚ bude založená na zásade „viac za viac“, ako sa navrhuje v spoločnom oznámení Vysokej predstaviteľky EÚ pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a Európskej komisie „Nová reakcia na meniace sa susedstvo“[8]. Nástroj financovania rozvojovej spolupráce sa zameria na boj proti chudobe. Bude tiež prispievať k dosahovaniu ďalších cieľov vonkajšej činnosti EÚ, a to najmä podpore udržateľného hospodárskeho, sociálneho a environmentálneho rozvoja, ako aj podpore demokracie, právneho štátu, dobrej správy vecí verejných a dodržiavania ľudských práv. Bude organizovaný okolo: i) geografických programov na podporu dvojstrannej a regionálnej spolupráce s rozvojovými krajinami, na ktoré sa nevzťahuje nástroj európskeho susedstva, nástroj predvstupovej pomoci ani Európsky rozvojový fond. Vzhľadom na potrebu napĺňať potreby a priority partnerských krajín a zaistiť ich zapojenie v súlade s medzinárodnými záväzkami týkajúcimi sa účinnosti pomoci sa bude nástroj financovania rozvojovej spolupráce naďalej zameriavať najmä na geografické programy; ii) zefektívnených tematických programov s vyššou flexibilitou, ktoré umožnia rýchlejšiu reakciu na nové globálne výzvy. Program pre celosvetové verejné statky a problémy sa zameria na hlavné globálne verejné statky a výzvy, a to najmä na zmenu klímy, životné prostredie, energetiku, ľudský rozvoj, potravinovú bezpečnosť, udržateľné poľnohospodárstvo a migráciu, pričom sa zaručí súdržnosť s cieľom zmierňovania chudoby. Najmenej 25 % finančných prostriedkov tohto programu sa použije na ciele v oblasti zmeny klímy a životného prostredia na účely dosiahnutia cieľa stratégie Európa 2020. Aspoň 20 % prostriedkov pridelených na program pre celosvetové verejné statky a problémy sa použije na podporu sociálnej inklúzie a ľudského rozvoja, a to najmä na kľúčové priority, ako sú napríklad základná zdravotná starostlivosť a vzdelávanie. Program pre organizácie občianskej spoločnosti a miestne orgány sa zameria na posilnenie postavenia týchto aktérov, aby sa zapájali do rozvojových stratégií a procesov; iii) celoafrický program v rámci nástroja financovania rozvojovej spolupráce bude podporovať vykonávanie strategického partnerstva EÚ a Afriky ako doplnok k iným nástrojom pre spoluprácu s africkými krajinami a regiónmi. Posilnením postavenia vonkajšieho rozmeru vnútorných politík EÚ v rámci nástroja na financovanie rozvojovej spolupráce a jeho programovania sa náležite zohľadní otázka jednotnosti a súladu celkovej politiky EÚ, pričom sa do úvahy vezmú potreby a priority partnerských krajín v súlade so zásadami účinnosti pomoci. Koncept diferenciácie umožní lepšie riešiť otázku prepojenia medzi humanitárnou pomocou a rozvojovou pomocou, pričom prostriedky sa budú prednostne prideľovať krajinám, ktoré čelia ťažkostiam súvisiacim s transformáciou. Osobitné pravidlá týkajúce sa programovania a flexibility v prípade krajín, ktoré sa nachádzajú v krízovej situácii alebo v situácii po kríze, by mali podporovať lepšiu koordináciu medzi pomocou, obnovou a rozvojom. V tejto súvislosti by možnosť ponechať k dispozícii nepridelené prostriedky umožnila mobilizáciu zdrojov na výzvy súvisiace s transformáciou prostredníctvom zmeny a doplnenia viacročných indikatívnych programov. Spolupráca s africkými, karibskými a tichomorskými štátmi bude naďalej financovaná hlavne mimo rozpočtu v rámci jedenásteho Európskeho rozvojového fondu (ERF) . Spolupráca so zámorskými krajinami a územiami bude tiež krytá z ERF. Kľúč na stanovenie príspevkov členských štátov do 11. ERF by sa mal viac zosúladiť s kľúčom používaným na stanovenie príspevkov do všeobecného rozpočtu EÚ s cieľom uľahčiť začlenenie ERF do rozpočtu EÚ v neskoršej fáze. Cieľom partnerstva EÚ a Grónska je zachovať úzke väzby medzi nimi a zároveň podporiť udržateľný rozvoj grónskej spoločnosti. Toto partnerstvo by sa malo posilniť a malo by zahŕňať oblasti, ako sú suroviny, vzhľadom na ich značný ekonomický potenciál v tejto krajine. Nový nástroj partnerstva bude slúžiť na presadzovanie a podporu záujmov EÚ a spoločných záujmov a zaistí stratégii Európa 2020 celosvetový dosah. Nahrádza nástroj spolupráce s industrializovanými krajinami a umožní EÚ účinným a flexibilným spôsobom napĺňať ciele v oblasti spolupráce vyplývajúce z našich vzťahov s partnerskými krajinami a reagovať na globálne výzvy. Hoci prioritou budú strategickí partneri a rozvíjajúce sa ekonomiky, pôsobnosť nástroja zostane globálna. Mohol by tiež slúžiť na podporu nových vzťahov s krajinami, na ktoré sa už viac nebude vzťahovať bilaterálna rozvojová spolupráca. Výdavky sa nebudú povinne označovať ako oficiálna rozvojová pomoc, hoci to bude naďalej možné. Nástroj partnerstva by tiež mohol prispievať na činnosť EÚ v oblasti klímy a biodiverzity, ale na tento účel nebudú ex ante vyčlenené žiadne prostriedky. Budúce vonkajšie nástroje by tiež mali EÚ a jej členským štátom umožniť zvýšiť ich vplyv v rámci politických a hospodárskych partnerstiev, ktorých sú súčasťou, a dodržať záväzky prijaté na rôznych fórach. Ambíciou EÚ napríklad je použiť aspoň 20 % svojho rozpočtu ako príspevok na budovanie nízkouhlíkovej spoločnosti, ktorá je odolná voči zmene klímy, a začleniť opatrenia týkajúce sa klímy a biodiverzity do svojich vonkajších nástrojov. Navyše, okrem finančného balíka programu „Erasmus pre všetkých“ v rámci okruhu 1 rozpočtu EÚ a s cieľom podporiť medzinárodný rozmer vysokoškolského vzdelávania sa z rôznych nástrojov vonkajšej činnosti (nástroj financovania rozvojovej spolupráce, nástroj európskeho susedstva, nástroj predvstupovej pomoci, nástroj partnerstva a európsky rozvojový fond) v súlade s cieľmi vonkajšej činnosti EÚ vymedzenými v článku 21 ZEÚ vyčlení indikatívna suma 1 812 100 000 EUR na opatrenia týkajúce sa mobility v oblasti vzdelávania a na spoluprácu a politický dialóg s orgánmi/inštitúciami/organizáciami krajín, ktoré sú oprávnenými krajinami v rámci týchto nástrojov vonkajšej činnosti. 6.2 Podpora demokracie a ľudských práv na celosvetovej úrovni Posilnenie európskeho nástroja pre demokraciu a ľudské práva umožní EÚ poskytovať širšiu podporu na rozvoj dobre fungujúcich občianskych spoločností a ich špecifickej úlohy ako kľúčových aktérov pozitívnej zmeny, pokiaľ ide o dodržiavanie ľudských práv a demokraciu. Zároveň to znamená zvýšenú schopnosť EÚ rýchlo reagovať na núdzové situácie v oblasti ľudských práv a väčšiu podporu pre medzinárodné a regionálne mechanizmy ochrany ľudských práv. Podpora sa poskytne aj na uskutočňovanie volebných pozorovateľských misií, prijímanie opatrení v nadväznosti na ich odporúčania a zlepšovanie demokratických a volebných procesov. 6.3 Predchádzanie krízam a ich riadenie Nástroj stability sa zvýši, aby sa zohľadnila zložitejšia medzinárodná situácia. Jeho neprogramovateľná časť sa použije v prípade krízových situácií, medzi ktoré patria aj prírodné katastrofy. Programovateľná časť sa zameria na budovanie kapacít v oblasti pripravenosti na krízové situácie a na riešenie globálnych a nadregionálnych hrozieb, ako je terorizmus, organizovaná trestná činnosť, nedovolené obchodovanie, ochrana kritickej infraštruktúry a verejného zdravia, a na zmierňovanie rizík súvisiacich s chemickými, biologickými, rádiologickými alebo jadrovými materiálmi. Použije sa tiež na podporu opatrení na zabezpečenie primeraného splnenia osobitných potrieb žien a detí v krízových situáciách a pri konfliktoch vrátane ich vystavenia násiliu založenému na rodovej príslušnosti. Nástroj spolupráce v oblasti jadrovej bezpečnosti bude naďalej podporovať vysokú úroveň jadrovej bezpečnosti a radiačnej ochrany a uplatňovanie efektívnych a účinných bezpečnostných opatrení pre jadrové materiály v tretích krajinách, a to najmä v susediacich krajinách, v súlade s medzinárodnými dohovormi a normami. 6.4 Ďalšie finančné nástroje pre vonkajšiu činnosť Jedným z ďalších vonkajších nástrojov, ktoré má EÚ k dispozícii, je makrofinančná pomoc tretím krajinám. Tento nástroj sa používa za výnimočných okolností na poskytnutie finančnej pomoci makroekonomického charakteru na riešenie dočasných problémov súvisiacich s platobnou bilanciou. Podmienkou je účasť MMF a jeho použitie je zamerané najmä na krajiny susediace s EÚ. Každé rozhodnutie o poskytnutí makrofinančnej pomoci musí byť súlade s prioritami vonkajšej činnosti. Hoci nie sú opísané v tomto dokumente, nástroje týkajúce sa napríklad humanitárnej pomoci a civilnej ochrany sa budú naďalej financovať v rámci okruhu „Globálna Európa“ viacročného finančného rámca na roky 2014 – 2020. Okrem toho z rozpočtu spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky sa budú naďalej podporovať opatrenia, ktoré nemajú vojenské alebo obranné dôsledky. 7. Súdržnosť medzi nástrojmi Podobne ako v minulosti sa v tej istej krajine aj naďalej budú vykonávať rôzne nástroje vonkajšej politiky EÚ. V prípade tých rozvíjajúcich sa ekonomík, na ktoré sa prestane vzťahovať bilaterálna rozvojová spolupráca, ako sú Brazília, Čína a India, by sa mali ustanoviť iné partnerstvá s použitím nástrojov, ktoré prekračujú rámec bilaterálnej rozvojovej spolupráce. Medzi ne by mohli patriť regionálna rozvojová spolupráca a tematické programy v rámci nástroja financovania rozvojovej spolupráce, európskeho nástroja pre demokraciu a ľudské práva, nástroja stability, nástroja partnerstva, vonkajšie časti vnútorných nástrojov atď. V súlade s novou zmluvou budú ESVČ a útvary Komisie klásť osobitný dôraz na súdržnosť rôznych politík a nástrojov vo fáze ich programovania. [1] Nástroj predvstupovej pomoci, nástroj európskeho susedstva, nástroj financovania rozvojovej spolupráce, rozhodnutie Komisie, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady o vzťahoch medzi Európskou úniou na jednej strane a Grónskom a Dánskym kráľovstvom na strane druhej, nástroj partnerstva, európsky nástroj pre demokraciu a ľudské práva, nástroj stability, nástroj spolupráce v oblasti jadrovej bezpečnosti. Bude sa nimi riadiť aj využívanie nástrojov týkajúcich sa humanitárnej pomoci, civilnej ochrany a makrofinančnej pomoci. [2] KOM(2011) 500 „Rozpočet stratégie Európa 2020 – Časť II“. [3] Na základe článku 290 ZFEÚ. [4] Články 21 a 22 ZEÚ. [5] Článok 210 ZFEÚ. [6] S výnimkou kandidátskych krajín, v prípade ktorých strategické plánovanie finančnej pomoci vykonáva Komisia na základe stratégie rozširovania. [7] Presná suma sa ešte musí stanoviť. V návrhu rozhodnutia o nástroji financovania rozvojovej spolupráce je už zahrnuté príslušné ustanovenie. Pokiaľ ide o nástroj predvstupovej pomoci, viacročné programy sa môžu prijímať bez ohľadu na výšku sumy. [8] KOM(2011) 303.