Pomoc, ktorá sa ponúka v rámci EGF, by inak nebola k dispozícii. To poukazuje na komplementárnosť a doplnkovosť opatrení EGF.

Napriek tomu, že prípady prepúšťania pod všeobecným prahovým počtom 500 prepustených pracovníkov by mohli byť oprávnené podľa doložky o výnimke, v členských štátoch prevláda neistota, ako dokázať, že prepúšťanie bude mať pravdepodobne značný vplyv na hospodárstvo, najmä na úrovne zamestnanosti, keďže tento vplyv sa ďalej v nariadení nevymedzuje. Zdá sa, že je veľmi dôležité, aby sa značný vplyv vymedzil jasnejšie, napríklad vypracovaním osobitných ukazovateľov alebo hodnotiacej tabuľky, ktorá by pomohla analyzovať tento vplyv.

Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii (ďalej len „EGF“) bol zriadený pred 10 rokmi s cieľom preukázať solidaritu s pracovníkmi, ktorí boli prepustení z dôvodu vážnych zmien v štruktúre svetového obchodu v dôsledku globalizácie, a poskytnúť im podporu. Rozsah pôsobnosti stanovený v pôvodnom nariadení (ES) č. 1927/2006 o EGF bol v roku 2009 rozšírený nariadením (ES) č. 546/2009 tak, aby zahŕňal aj prepúšťania v dôsledku celosvetovej finančnej a hospodárskej krízy. V rámci EGF sa spolufinancujú opatrenia vykonávané členskými štátmi s cieľom pomôcť prepusteným pracovníkom opätovne sa začleniť na trh práce, keď ich prepustenie malo značný vplyv na hospodárstvo, najmä na úroveň zamestnanosti v regióne alebo v určitom odvetví. Doložkou o výnimke v článku 6 ods. 2 súčasného nariadenia (EÚ) č. 1309/2013 (ďalej len „nariadenie o EGF“) sa umožňuje členským štátom, ktoré čelia vysokej miere nezamestnanosti mladých ľudí, aby začlenili mladých ľudí, ktorí „nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy“ (NEET), do žiadostí o EGF až do konca roka 2017.

Pomoc EGF odstraňuje aj prekážky účasti na vnútroštátnych opatreniach alebo opatreniach EGF tým, že ponúka dodatočné služby, ako napríklad pomoc pri cestovaní alebo v zariadeniach starostlivosti o deti.

Pokiaľ ide o výnimku týkajúcu sa ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy, dotknuté členské štáty (okrem Španielska) prejavili veľký záujem o jej využitie. Celkovo sa však výnimka využila len v deviatich prípadoch v troch rôznych členských štátoch. Napriek tomu v prípadoch, keď bola pomoc uplatnená, ju vo veľkej miere využila cieľová skupina mladých ľudí, ktorá by sa k takejto pomoci inak nedostala.

V niekoľkých prípadoch hodnotenie poukázalo na určité problémy pri zabezpečovaní včasného poskytovania údajov z monitorovania. Ak by tento problém pretrvával, Komisia by mala zvážiť prijatie vhodných opatrení.

Všeobecnejšie povedané, obmedzené požiadavky na monitorovanie stanovené v nariadení o EGF sú problémom a prekážkou vykonania dôkladnejšej analýzy.

Pokiaľ ide o udržateľnosť výsledkov, keďže cyklus vykonávania nebol dostatočne vyspelý a hodnotenie sa preto mohlo vzťahovať iba na dvojročné obdobie (žiadosti predložené v rokoch 2014 a 2015), nie sú k dispozícii žiadne spoľahlivé údaje. Všeobecná zamestnateľnosť sa zlepšila vďaka zvyšovaniu úrovne zručností a ich zlepšovaniu. Na individuálnej úrovni sa zistilo, že príjemcovia si zvýšili sebadôveru, ktorá pravdepodobne viedla k proaktívnejšiemu prístupu k hľadaniu pracovného miesta.

Na inštitucionálnej úrovni podporuje využívanie pomoci EGF rozvoj všeobecného mechanizmu poskytovania reštrukturalizačnej pomoci v členských štátoch s malými skúsenosťami v oblasti hromadného prepúšťania. V členských štátoch, ktoré majú veľa skúseností s touto problematikou a ktoré majú zavedené mechanizmy na poskytovanie pomoci, funguje EGF ako nástroj na testovanie inovačných opatrení, ktoré by sa mohli neskôr začleniť do pravidelnej pomoci.

Pokiaľ ide o efektívnosť mobilizovanej pomoci, stále sa kritizovala dĺžka postupov počas rozhodovacieho procesu, a to aj napriek podstatnému skráteniu časového rámca a prísnejším termínom pre Komisiu a členské štáty. Trvanie postupu podávania žiadostí bolo obmedzené a teraz predstavuje v priemere približne 200 dní namiesto 300 dní v predchádzajúcom programovom období.

V polovici prípadov vyjadrujú členské štáty kladné stanovisko k usmerneniam, ktoré dostali od Európskej komisie počas fázy podávania žiadostí.

Treba vynaložiť väčšie úsilie na zabezpečenie súdržnosti financovania. Zatiaľ čo na úrovni prípadov nebolo možné zistiť žiadne prekrývanie s inými finančnými prostriedkami EÚ alebo vnútroštátnymi finančnými prostriedkami, stále existuje priestor na lepšie zosúladenie EGF a Európskeho sociálneho fondu (ďalej len „ESF“). Fond EGF bol navrhnutý tak, aby ponúkal opatrenia, ktoré dopĺňajú iné nástroje, ako napríklad ESF. Integrovaný prístup sa môže v najlepšom prípade dodržať vo vzájomnej súhre vnútroštátnych finančných prostriedkov a EGF. Členské štáty však v súčasnosti nenavrhujú strategické balíky investícií do ľudského kapitálu, do ktorých by mohli začleniť pomoc z EGF v prípade veľkých reštrukturalizačných udalostí. Okrem toho by sa EGF mohol lepšie koordinovať s odporúčaniami, ktoré stanovuje rámec kvality EÚ pre predvídanie zmien a reštrukturalizácie.

Pokiaľ ide o relevantnosť financovania z EGF, existujú náznaky, že EGF je dôležitým nástrojom na rozvoj ľudského kapitálu. Zainteresované strany, najmä tie, ktoré majú skúsenosti so zavádzaním opatrení EGF do praxe, spochybnili, či je EGF tým správnym prostriedkom na poskytovanie pomoci pre ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy. V oveľa menšej, ale stále vo významnej miere sa už kritérium krízy považovalo za nerelevantné. V súvislosti so zmenami v spôsobe, akým globalizácia funguje, rastúca vzájomná prepojenosť svetových ekonomík a rastúci vývoj globálnych hodnotových reťazcov pravdepodobne ešte viac zvýši význam kritéria globalizácie, ale bude aj ťažšie dokázať, že prepúšťania boli skutočne spôsobené globalizáciou. Vzhľadom na ťažkosti pri poskytovaní dôkazov na podporu žiadostí je jasné, že EGF by sa mohol využívať oveľa rýchlejšie, ak by sa vyžadovalo menej dokumentácie. Fond EGF by potom lepšie fungoval ako nástroj núdzovej pomoci.

To by bolo potrebné zvážiť aj v súvislosti s rozsahom pôsobnosti EGF, ktorý sa vzťahuje na globalizáciu a finančnú krízu, ale nepokrýva iný významný hospodársky vývoj. Pracovníci, ktorí boli prepustení z iných dôvodov, ako je napríklad automatizácia, čelia veľmi podobným problémom a prevyšujú počet prepustených z dôvodu globalizácie. Ak by sa rozsah rozšíril tak, aby zahŕňal akýkoľvek typ reštrukturalizačnej udalosti, ktorá spôsobuje závažný nepriaznivý vplyv, fond by bol schopný reagovať na akýkoľvek vývoj. Preto by už tvrdenie, že by sa tieto reštrukturalizačné udalosti mali vzťahovať na rozsah pôsobnosti EGF, nebolo potrebné.

Pri hodnotení sa zistilo, že EGF vytvára pridanú hodnotu EÚ. Platí to najmä z hľadiska objemových vplyvov, čo znamená, že pomoc z EGF nielen zvyšuje počet a rozmanitosť ponúkaných služieb, ale aj ich intenzitu. Okrem toho majú intervencie EGF vysokú viditeľnosť a široká verejnosť sa môže priamo presvedčiť o ich pridanej hodnote EÚ.

Dôsledky pre budúcu podobu politiky

V strednodobom hodnotení sa preukazuje, že EGF dosahuje svoje ciele prispievať k priorite stratégie Európa 2020 v oblasti inkluzívneho rastu. Realizuje sa to prejavovaním solidarity s pracovníkmi prepustenými v dôsledku globalizácie a finančnej a hospodárskej krízy a ich podporovaním. Existuje všeobecná zhoda a dostatočné dôkazy, že táto pomoc je prospešná, a ak by EGF neexistoval, táto pomoc by sa inak neponúkala.

Podobu EGF je však potrebné zlepšiť. V budúcnosti by bolo možné riešiť niekoľko výziev, najmä vzhľadom na diskusie po roku 2020.

Rozsah pôsobnosti

Dôkazy zhromaždené počas konzultácií so zainteresovanými stranami, ktoré sa uskutočnili v priebehu hodnotenia, ukazujú, že podoba EGF si vyžaduje revíziu alebo ďalšie vymedzenie, ako napríklad jeho presný rozsah pôsobnosti a kritériá, ktoré vedú k jeho využívaniu. V súlade so zásadou subsidiarity musia reštrukturalizačné udalosti značne ovplyvniť hospodárstvo a trh práce, aby sa dalo odôvodniť čerpanie prostriedkov z EGF. Pojem „značný vplyv“ však nie je jasne vymedzený. Najmä v prípade prepúšťaní menšieho rozsahu pod obvyklou hranicou 500 prepustených pracovníkov vo vidieckych oblastiach by podľa doložky o výnimke uvedenej v článku 4 ods. 2 nariadenia o EGF mohli byť tieto prepúšťania oprávnené, ale v členských štátoch prevláda neistota, ako poskytovať dôkazy o značnom vplyve. Zdá sa, že je dôležité vymedziť jasný ukazovateľ týkajúci sa zamestnanosti a sociálnych účinkov. Má to význam najmä preto, že sa hodnotové reťazce stávajú integrovanejšími a menej lokalizovanými a že MSP tvoria najväčší podiel podnikov v mnohých členských štátoch.

Ani pojmy globalizácia a kríza nie sú jasne vymedzené a členské štáty často nemajú jasno, podľa ktorého kritéria by mali žiadosť podať. Členské štáty vidia pravidelne jednu z hlavných prekážok na podanie žiadosti v tom, že musia najskôr identifikovať, čo v skutočnosti spustilo udalosť týkajúcu sa prepúšťania, aby mohli zistiť, či táto udalosť poskytuje dôvody a dôkazy na podanie žiadosti. Vzhľadom na tieto ťažkosti a vzhľadom na to, že v dôsledku technologických zmien sa zruší viac pracovných miest (v týchto prípadoch prepustení pracovníci čelia rovnakým problémom, ako tí, ktorí boli prepustení v dôsledku globalizácie, keďže ich zručnosti sa stali zastaranými či nadbytočnými), by bolo možným riešením zahrnúť do rozsahu pôsobnosti všetky rozsiahle udalosti týkajúce sa prepúšťania, ktoré vedú k značnému vplyvu. Viedlo by to k vyváženejšiemu využívaniu EGF, čím by sa rozšíril jeho potenciál na členské štáty EÚ-13. Tým by sa znížilo zaťaženie v podobe nutnosti poskytovať dôkazy o podaní žiadosti, aby sa dokázalo, že straty pracovných miest boli spôsobené globalizáciou. Keďže ide o jeden z dvoch najviac časovo náročných krokov počas fázy podávania žiadostí, toto zjednodušenie by urýchlilo mobilizáciu pomoci z EGF o niekoľko týždňov. Poskytlo by sa tým aj viac možností pre menšie členské štáty požiadať o pomoc.

Monitorovanie a podávanie správ

S cieľom lepšie analyzovať efektívnosť EGF by sa od členských štátov malo vyžadovať, aby zhromažďovali podrobnejšie údaje monitorovania, najmä pokiaľ ide o kategóriu pracovníkov (odborná prax a vzdelanie), ich postavenie v zamestnaní a typ nájdeného zamestnania.