[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 29.3.2007 KOM(2007) 170 v konečnom znení 2005/0260 (COD) Zmenený a doplnený návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, KTOROU SA MENÍ A DOPĹŇA SMERNICA RADY 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania („Audiovizuálne mediálne služby bez hraníc“) (predložený Komisiou) 2005/0260 (COD) Zmenený a doplnený návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, KTOROU SA MENÍ A DOPĹŇA SMERNICA RADY 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania („Audiovizuálne mediálne služby bez hraníc“) 1. Súvislosti Dátum doručenia návrhu Rade a Európskemu parlamentu Ref. KOM (2005)646 - 2005/0260(COD) 15. december 2005 Stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru 13. september 2006 Stanovisko Výboru regiónov 11. október 2006 Stanovisko Európskeho parlamentu − prvé čítanie 13. december 2006 2. CIEľ NÁVRHU KOMISIE Cieľom návrhu je prehĺbiť vnútorný trh s nelineárnymi audiovizuálnymi službami/audiovizuálnymi službami na požiadanie (minimálna harmonizácia so zreteľom na ochranu maloletých osôb, prejavy nenávisti, komerčnú komunikáciu) na základe zásady krajiny sídla a modernizovať pravidlá, osobitne pravidlá pre reklamu, pokiaľ ide o lineárne služby/služby televízneho vysielania. 3. Stanovisko komisie k pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom prijatým parlamentom 3.1. Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy prijaté Komisiou Komisia môže akceptovať niekoľko pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov, ktoré sú konzistentné s návrhom Komisie a v súlade so všeobecným prístupom Rady z 13. novembra 2006. Z týchto dôvodov Komisia môže v celom rozsahu akceptovať tieto prijaté pozmeňujúce a doplňujúce návrhy : 6, 11, 12, 14, 16, 20, 25, 30, 32, 41, 42, 43, 49, 56, 62, 67, 78, 79, 81, 84, 85, 89-92, 99, 115, 117, 120-125, 133, 138, 144, 199[1], 213, 221, 222, 224, 226. 3.2. Zmeny a doplnenia, ktoré Komisia akceptovala čiastočne alebo v zásade Body odôvodnenia: Pokiaľ ide o body odôvodnenia, Komisia môže akceptovať nasledujúce pozmeňujúce a doplňujúce návrhy s výhradou formulačnej úpravy. Tieto zmeny väčšinou vyplývajú zo zmien v normatívnej časti a ich účelom je zjednodušiť pozmeňujúce a doplňujúce návrhy a dosiahnuť ich väčšiu konzistentnosť: Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 1 (bod odôvodnenia 1): „(1) Smernicou 89/552/EHS sa koordinujú určité ustanovenia zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúce sa vykonávania činností televízneho vysielania. Nové technológie v oblasti prenosu audiovizuálnych mediálnych služieb si však vyžadujú úpravu regulačného rámca, aby sa zohľadnil dosah štrukturálnych zmien, šírenia informačných a komunikačných technológií (IKT) a technologického rozvoja na obchodné modely, najmä na financovanie komerčného vysielania, a zabezpečili optimálne podmienky pre hospodársku súťaž a právnu istotu, pokiaľ ide o európske informačné technológie a európske odvetvia masovokomunikačných prostriedkov a mediálnych služieb, ako aj rešpektovanie kultúrnej a jazykovej rozmanitosti.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 3 (bod odôvodnenia 3): „(3) Audiovizuálne mediálne služby sú v rovnakej miere kultúrnymi ako aj ekonomickými službami. Ich rastúca dôležitosť pre spoločnosti, demokraciu – najmä prostredníctvom zabezpečenia slobody informácií, názorovej rozmanitosti a plurality masovokomunikačných prostriedkov – vzdelávanie a kultúru je dôvodom na uplatňovanie osobitných pravidiel na tieto služby.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 4 (bod odôvodnenia 3a): „Európsky parlament vo svojich uzneseniach z 1. decembra 2005, 4. apríla a 27. apríla 2006 zdôraznil medzinárodný rozmer audiovizuálnych služieb a skutočnosť, že kultúrne činnosti, statky a služby majú tak hospodársku ako aj kultúrnu povahu.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 7 (bod odôvodnenia 5): „(5) Základné zásady smernice 89/552/EHS, konkrétne zásada štátu, z ktorého sa uskutočňuje prenos, a spoločné minimálne normy, sa osvedčili, a preto by sa mali zachovať. Európske spoločnosti dodávajúce audiovizuálne mediálne služby však čelia právnej neistote a nerovnakým súťažným podmienkam, pokiaľ ide o právny režim, ktorým sa riadia vznikajúce služby na požiadanie. Preto je potrebné, s cieľom zabrániť narušovaniu hospodárskej súťaže, zlepšiť právnu istotu, pomôcť dobudovať vnútorný trh a uľahčiť vznik jednotného informačného priestoru, uplatniť na všetky audiovizuálne mediálne služby, a to lineárne aj nelineárne, základný stupeň koordinovaných pravidiel. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 8 (bod odôvodnenia 6): „(6) Komisia prijala oznámenie o budúcnosti európskej regulačnej politiky v audiovizuálnej oblasti, v ktorom zdôrazňuje, že regulačná politika v uvedenom odvetví musí poskytnúť ochranu určitým verejným záujmom, ako napríklad kultúrna rozmanitosť, právo na informácie, význam plurality médií, ochrana maloletých osôb a ochrana spotrebiteľov a opatrenie zamerané na posilnenie mediálnych zručností.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 10 (bod odôvodnenia 6b)[2]: „(6a) Zásada krajiny pôvodu má kľúčový význam pre vznik a ďalší rozvoj celoeurópskeho audiovizuálneho trhu so silným odvetvím produkujúcim európsky obsah. Touto zásadou sa okrem toho zabezpečuje ochrana práva divákov vybrať si zo širokej škály európskych programov, a tým sa ňou prispieva k pluralite médií.“ Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 13 a 110[3] (bod odôvodnenia 9): „(9) Touto smernicou sa zlepšuje súlad so základnými právami a je v plnej miere v súlade so zásadami, právami a slobodami ustanovenými v Charte základných práv Európskej únie, najmä v článku 11. V tejto súvislosti by mali členské štáty zriadiť nezávislé regulačné orgány v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, ak tak ešte neurobili. Členské štáty môžu rozhodnúť o tom, či je vhodné mať jediný regulačný orgán pre všetky audiovizuálne mediálne služby, alebo niekoľko samostatných orgánov pre každú kategóriu služieb (lineárnych alebo nelineárnych). Navyše sa touto smernicou členským štátom vôbec nebráni uplatňovať svoje ústavné pravidlá vzťahujúce sa na slobodu tlače a slobodu prejavu v masovokomunikačných prostriedkoch.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 17 (bod odôvodnenia 12): „(12) V žiadnom ustanovení tejto smernice by sa od členských štátov nemalo vyžadovať, aby stanovili nové systémy vydávania licencií alebo administratívneho povoľovania pre akýkoľvek typ audiovizuálnych mediálnych služieb, ani by sa nemali do toho podnecovať.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 18 (bod odôvodnenia 13): „(13) Vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb sa vzťahuje iba na audiovizuálne služby poskytované podľa programovej skladby alebo na požiadanie, poskytované masovokomunikačnými prostriedkami, to znamená služby, ktorých cieľovým príjemcom je veľká časť širokej verejnosti a ktoré by na ňu mohli mať zjavný vplyv. Audiovizuálne mediálne služby pozostávajú z programov. Medzi programy patria napríklad celovečerné filmy, športové udalosti, situačné komédie, dokumentárne programy, programy pre deti a pôvodné televízne hry. Jej rozsah pôsobnosti je však obmedzený na služby, ako sú definované Zmluvou, a preto sa vzťahuje na všetky formy hospodárskej činnosti, vrátane činností podnikov verejných služieb, ale nevzťahuje sa na činnosti, ktoré sú predovšetkým nehospodárskej povahy a ktoré nesúťažia s televíznym vysielaním, ako sú napríklad súkromné internetové stránky a služby pozostávajúce z poskytovania alebo šírenia audiovizuálneho obsahu vytváraného súkromnými používateľmi na účely zdieľania a vzájomnej výmeny v rámci záujmových spoločenstiev. Týmto vymedzením sa vylučujú všetky služby, ktoré nie sú určené na šírenie audiovizuálneho obsahu, t. j. prípady, keď audiovizuálny obsah je vzhľadom na službu iba vedľajší a nie je jej hlavným účelom.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 23 (bod odôvodnenia 16): „(16) Na účely tejto smernice sa termín „audiovizuálny“ vzťahuje na pohyblivé obrazy so zvukom alebo bez zvuku, takže tento termín zahŕňa nemé filmy, ale nevzťahuje sa na prenos zvuku, rozhlasové služby alebo samostatné textové služby. V súvislosti s televíznym vysielaním pojem simultánne sledovanie programov takisto zahŕňa kvázisimultánne sledovanie v dôsledku kolísania krátkeho časového oneskorenia, ktoré vzniká medzi vysielaním a prijatím signálu z technických dôvodov vlastných procesu vysielania.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 27 (bod odôvodnenia 17b): „(17a) Všetky kritériá ustanovené v definícii audiovizuálnych mediálnych služieb uvedené v článku 1 písm. a) smernice 89/552/EHS a rozšírené v bodoch odôvodnenia 13 až 17 tejto smernice musia byť splnené súčasne.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 28 (bod odôvodnenia 18): „(18) Okrem reklamy a televíznej ponuky tovarov (telešopingu) sa zavádza širšie vymedzenie audiovizuálnej komerčnej komunikácie. Toto vymedzenie zahŕňa obrazy so zvukom alebo bez neho, ktoré sú vysielané ako súčasť audiovizuálnej mediálnej služby, tvoria súčasť programu alebo ho sprevádzajú a sú upravené tak, aby priamo alebo nepriamo propagovali tovar, služby alebo verejný obraz fyzickej či právnickej osoby vykonávajúcej hospodársku činnosť, a preto nezahŕňa oznamy verejných služieb a výzvy na dobročinnosť vysielané bezplatne.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 33 (bod odôvodnenia 23): „(23) Členské štáty však musia byť schopné uplatňovať v oblastiach koordinovaných touto smernicou prísnejšie pravidlá na poskytovateľov mediálnych služieb, ktorí spadajú pod ich právomoc, pričom musia zabezpečiť, aby tieto pravidlá boli v súlade s právnymi predpismi Spoločenstva. Na zabránenie zneužitiu a podvodnému konaniu je kodifikácia judikatúry Európskeho súdneho dvora kombinovaná s účinnejším postupom vhodným riešením, ktoré zohľadňuje obavy členských štátov bez spochybnenia riadneho uplatnenia zásady krajiny pôvodu.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 34 (bod odôvodnenia 23a): „(23a) Na účely argumentácie členského štátu v jednotlivých prípadoch, že poskytovateľ mediálnych služieb so sídlom v inom členskom štáte poskytuje vysielanie úplne alebo prevažne nasmerované na jeho územie, môže tento členský štát uviesť ukazovatele, ako napríklad pôvod reklamy a/alebo výnosov z predplatného, hlavný jazyk služby alebo existencia programov alebo komerčnej komunikácie zacielených výslovne na verejnosť v členskom štáte, v ktorom sa prijímajú. Okrem toho, v súvislosti s obchádzaním pravidiel musí uvedený členský štát dokázať zneužívanie alebo podvodné konanie poskytovateľa mediálnych služieb, ktorý má sídlo v inom členskom štáte. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 35 (bod odôvodnenia 24): „(24) Podľa tejto smernice môžu členské štáty bez ohľadu na uplatňovanie zásady krajiny pôvodu naďalej prijímať opatrenia na obmedzenie slobody pohybu televízneho vysielania alebo nelineárnych audiovizuálnych mediálnych služieb, ale len za určitých podmienok uvedených v článku 2a tejto smernice a pri dodržaní postupov ustanovených v tejto smernici. Európsky súdny dvor však opakovane rozhodol, že akékoľvek obmedzenie slobody poskytovať služby, ako napríklad akákoľvek odchýlka od niektorej základnej zásady Zmluvy, treba vykladať reštriktívne. V súvislosti s nelineárnymi audiovizuálnymi službami nahrádza možnosť prijať opatrenia podľa článku 2a smernice 89/552/EHS možné opatrenia, ktoré mohol prijať príslušný členský štát doteraz, ako sa ustanovuje v článku 3 ods. 4 a/alebo v článku 12 ods. 3 smernice 2000/31/ES v rámci oblasti koordinovanej článkami 3d a 3e smernice 89/552/EHS.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 36 (bod odôvodnenia 25): „(25) Komisia vo svojom oznámení Rade a Európskemu parlamentu o lepšej regulácii v oblasti rastu a pracovných miest v Európskej únii zdôraznila, že je potrebná dôkladná analýza týkajúca sa vhodného regulačného prístupu, najmä či je pre dané odvetvie a problém vhodnejšie uprednostniť právny predpis, alebo či by sa mali zvážiť iné možnosti ako koregulácia alebo sebaregulácia. Skúsenosti okrem toho ukázali, že pri poskytovaní vysokej úrovne ochrany spotrebiteľov môžu hrať dôležitú úlohu koregulačné aj sebaregulačné nástroje implementované v zhode s rozličnými právnymi tradíciami členských štátov. Opatrenia zamerané na dosiahnutie cieľov verejného záujmu vo vznikajúcom odvetví audiovizuálnych mediálnych služieb budú účinnejšie, ak sa prijmú s aktívnou podporou samotných poskytovateľov týchto služieb. Sebaregulácia preto predstavuje druh dobrovoľnej iniciatívy, ktorá umožňuje hospodárskym subjektom, sociálnym partnerom, mimovládnym organizáciám alebo združeniam prijímať spoločné usmernenia medzi sebou a pre seba. Členské štáty by mali v súlade so svojimi rozdielnymi právnymi tradíciami uznať účinnú úlohu, ktorú môže hrať efektívna sebaregulácia ako doplnok právnych predpisov a zavedených súdnych a/alebo administratívnych mechanizmov, a jej užitočný prínos k dosiahnutiu cieľov tejto smernice. Hoci by však sebaregulácia mohla predstavovať doplnkovú metódu vykonávania určitých ustanovení tejto smernice, nemôže nahrádzať povinnosti vnútroštátneho zákonodarcu. Koregulácia vo svojej minimálnej podobe poskytuje „právne spojenie“ medzi sebareguláciou a vnútroštátnym zákonodarcom v súlade s právnymi tradíciami členských štátov.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 39 (bod odôvodnenia 26a): „(26a) Mediálna gramotnosť sa vzťahuje na zručnosti, znalosti a porozumenie, ktoré umožňujú spotrebiteľom účinne a bezpečne využívať masovokomunikačné prostriedky. Mediálne gramotní ľudia budú schopní fundovane sa rozhodovať, porozumieť povahe obsahu a služieb, využívať výhody celej škály príležitostí, ktoré ponúkajú nové komunikačné technológie. Budú schopní lepšie chrániť seba a svoje rodiny pred škodlivým alebo urážlivým materiálom. Rozvoj mediálnej gramotnosti by sa preto mal vo všetkých segmentoch spoločnosti podporovať a monitorovať. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 218 (bod odôvodnenia 27): „(27) Preto na zabezpečenie ochrany základnej slobody prijímania informácií a na zabezpečenie plnej a riadnej ochrany záujmov divákov v Európskej únii musia tí, ktorí vykonávajú výhradné práva týkajúce sa udalosti veľkého verejného záujmu, udeliť ostatným prevádzkovateľom vysielania a sprostredkovateľom, ak konajú v mene vysielateľov, právo používať krátke úryvky na účely zaradenia do všeobecných spravodajských programov, a to za spravodlivých, primeraných a nediskriminujúcich podmienok pri náležitom zohľadnení výhradných práv. Takéto podmienky by sa mali včas oznámiť pred konaním udalosti verejného záujmu, aby ostatní mali dostatok času na výkon takéhoto práva. Vysielatelia si môžu voľne vybrať krátky úryvok zo signálu, ktorý prenášajú vysielatelia, prinajmenšom s uvedením totožnosti svojho zdroja, pokiaľ to nie je z praktických dôvodov nemožné. Také krátke úryvky by nemali presiahnuť 90 sekúnd a nemali by sa vysielať pred skončením danej udalosti, alebo v prípade športových udalostí pred koncom hry v jednom dni, a to podľa toho, k čo nastane skôr. Tieto ustanovenia sa uplatňujú bez toho, aby boli dotknuté povinnosti jednotlivých vysielateľov dodržiavať príslušné právne predpisy Spoločenstva a medzinárodné dohovory týkajúce sa autorských práv. Členské štáty sú spravidla povinné uľahčiť prístup k udalostiam udelením prístupu k signálu vysielateľa. Môžu však zvoliť iné rovnocenné prostriedky. Medzi takéto prostriedky patrí, okrem iného, udelenie prístupu na miesto konania týchto udalostí. Právo na prístup k cezhraničným správam by sa malo uplatňovať len v prípade nutnosti; v súlade s tým platí, že pokiaľ iný vysielateľ v tom istom členskom štáte získal výhradné práva na danú udalosť, treba o prístup požiadať tohto vysielateľa. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 46 (bod odôvodnenia 32): „(32) Opatrenia prijaté na ochranu neplnoletých osôb a na ochranu ľudskej dôstojnosti musia byť v citlivej rovnováhe so základným právom na slobodu prejavu ustanoveným v Charte základných práv Európskej únie. Cieľom týchto opatrení, ako sú napríklad PIN kódy (osobné identifikačné čísla) alebo označovanie, by však malo byť zabezpečiť primeranú úroveň ochrany neplnoletých osôb a ľudskej dôstojnosti, najmä so zreteľom na nelineárne služby, pomocou povinnosti jasne upozorniť na osobitnú povahu určitých programov pred ich vysielaním a v súlade s článkom 1 a článkom 24 Charty základných práv Európskej únie.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 104 [článok 3d (1d)] ako nový bod odôvodnenia 32a: „(32a) Poskytovatelia audiovizuálnych mediálnych služieb spadajúci pod právomoc jedného z členských štátov budú v každom prípade podliehať ustanoveniu trestného práva, ktorým sa zakazuje šírenie detskej pornografie.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 214 (bod odôvodnenia 35): „(35) Nelineárne audiovizuálne mediálne služby majú potenciál čiastočne nahradiť lineárne služby. V súlade s tým by mali v prípadoch, v ktorých je to uskutočniteľné, podporovať produkciu a šírenie európskych diel a tak aktívne prispievať k podpore kultúrnej rozmanitosti. Takáto podpora európskych diel by mohla spočívať napríklad v minimálnom podiele európskych diel pomernom k hospodárskemu výsledku alebo v minimálnom podiele európskych diel v katalógoch videí na požiadanie alebo v atraktívnej prezentácii európskych diel v elektronických programových sprievodcoch. Bude dôležité pravidelne preskúmavať uplatňovanie ustanovení týkajúcich sa podpory európskych diel zo strany audiovizuálnych mediálnych služieb. V rámci správ stanovených v článku 3f ods. 3 členské štáty takisto zohľadnia predovšetkým finančný prínos takýchto služieb k výrobe európskych diel a nadobúdaniu práv na ne, podiel európskych diel v katalógu audiovizuálnych mediálnych služieb ako aj skutočnú zákaznícku spotrebu európskych diel ponúkaných takýmito službami.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 57 (bod odôvodnenia 41): „(41) Popri praktikách, ktoré upravuje predkladaná smernica, sa smernica 2005/29/ES vzťahuje na nekalé obchodné praktiky, ako sú napríklad zavádzajúce a agresívne praktiky vyskytujúce sa v audiovizuálnych mediálnych službách. Navyše, keďže smernicou 2003/33/ES, ktorou sa zakazuje reklama na cigarety a iné tabakové výrobky a súvisiace sponzorovanie v tlačených masovokomunikačných prostriedkoch, v službách informačnej spoločnosti a v rozhlasovom vysielaní, nie je dotknutá smernica Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania; so zreteľom na osobitné vlastnosti audiovizuálnych mediálnych služieb by vzťah medzi smernicou 2003/33/ES a smernicou 89/552/EHS mal zostať rovnaký aj po nadobudnutí účinnosti tejto smernice. Článok 88 ods. 1 smernice 2001/83/ES, ktorým sa zakazuje reklama určená širokej verejnosti na určité liečivá, sa podľa odseku 5 toho istého článku uplatňuje bez toho, aby bol dotknutý článok 14 smernice 89/552/EHS; vzťah medzi smernicou 2001/83/ES a smernicou 89/552/EHS by mal zostať rovnaký aj po nadobudnutí účinnosti predkladanej smernice. Smernica sa navyše uplatňuje bez toho, aby bolo dotknuté nariadenie Európskeho parlamentu a Rady .../... o výživových a zdravotných tvrdeniach na označeniach potravín.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 58 (bod odôvodnenia 42): „(42) Vzhľadom na častejšie používanie nových technológií, ako napríklad osobné videonahrávače a väčší výber kanálov, už nie je opodstatnená podrobná regulácia týkajúca sa zaraďovania reklamných spotov a majúca za cieľ chrániť divákov. Táto smernica poskytuje vysielateľom pružnosť so zreteľom jej na zaraďovanie do miest, kde to neprimerane nenarúša celistvosť programov.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 219 (bod odôvodnenia 46): „(46) Umiestňovanie produktov je skutočnosťou vo filmových dielach a v audiovizuálnych dielach vytvorených pre televíziu, ale členské štáty regulujú túto prax rozlične. Na zabezpečenie rovnakých podmienok, a tým aj na zvýšenie konkurencieschopnosti európskeho mediálneho odvetvia, je potrebné prijať pravidlá pre umiestňovanie produktov. Je užitočné mať k dispozícii schválený zoznam, ktorým sa povoľuje umiestnenie produktu v tých druhoch obsahu, ktorých prvoradou funkciou nie je ovplyvňovanie mienky, a v prípadoch, keď sa neposkytuje protihodnota alebo keď sa poskytuje iba zanedbateľná protihodnota. Vymedzenie umiestnenia produktu sa vzťahuje na akúkoľvek podobu audiovizuálnej komerčnej komunikácie, ktorá sa tvorí včlenením produktu, služby či príslušnej ochrannej značky alebo zmienky o nich do programu, zvyčajne výmenou za platbu alebo za podobnú protihodnotu. Umiestnenie produktu podlieha rovnakým kvalitatívnym pravidlám a obmedzeniam, aké platia na reklamu. Ďalej by malo spĺňať osobitné požiadavky. Nesmie byť ohrozená redakčná zodpovednosť a nezávislosť poskytovateľa mediálnych služieb. Najmä spôsob, akým je produkt zaradený do programu, nesmie vytvárať dojem, že program alebo účinkujúci tento produkt podporujú. Okrem toho sa produktu nesmie poskytnúť „nenáležité zvýraznenie“. To znamená zvýraznenie, ktoré nie opodstatnené redakčnými požiadavkami programu alebo potrebou dodať pravdepodobnosť. Rozhodujúcim kritériom na rozlíšenie medzi sponzorstvom a umiestnením produktu je skutočnosť, že pri umiestnení produktu je odkaz na produkt začlenený do deja programu. Zmienky o sponzoroch môžu byť na rozdiel od toho odvysielané počas programu, ale nemôžu byť súčasťou deja.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 63 (bod odôvodnenia 47): „(47) Regulačné orgány by mali byť nezávislé od vlád členských štátov, ako aj od poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb, aby mohli vykonávať svoju prácu nestranne a transparentne a prispievať k pluralizmu. Na zabezpečenie riadneho uplatňovania tejto smernice je potrebná úzka spolupráca medzi príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a Komisiou. Podobne je dôležitá najmä úzka spolupráca medzi členskými štátmi a regulačnými orgánmi členských štátov, pokiaľ ide o vplyv, ktorý by vysielatelia so sídlom v jednom členskom štáte mohli mať v inom členskom štáte. Ak sú postupy udeľovania licencií upravené vnútroštátnymi právnymi predpismi a pokiaľ sa prípad týka viacerých členských štátov, je žiaduce, aby sa kontakty medzi príslušnými orgánmi uskutočnili ešte pred pridelením licencií. Táto spolupráca by sa mala vzťahovať na všetky oblasti koordinované smernicou 89/552/EHS, a najmä jej článkami 2, 2a a 3.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 64 (bod odôvodnenia 47a): „(47a) Kultúrna rozmanitosť, sloboda vyjadrovania a pluralita masovokomunikačných prostriedkov sú dôležitými aspektmi európskeho audiovizuálneho odvetvia, a sú preto predpokladmi demokracie a rozmanitosti.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 65 (bod odôvodnenia 47b): „(47b) Právo zdravotne postihnutých osôb a starších ľudí na účasť na spoločenskom a kultúrnom živote spoločnosti a na začlenenie sa doň je neoddeliteľné od poskytovania dostupných audiovizuálnych mediálnych služieb. Dostupnosť audiovizuálnych mediálnych služieb okrem iného zahŕňa znakovú reč, titulkovanie, zvukový opis a ľahko pochopiteľnú orientáciu v ponuke (menu), ale neobmedzuje sa na ne.“ Normatívna časť: Pokiaľ ide o vymedzenie pojmu v článku 1 , Komisia môže akceptovať: Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 66 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „a) ‚audiovizuálna mediálna služba‛ znamená službu vymedzenú v článkoch 49 a 50 Zmluvy vykonávanú v rámci redakčnej zodpovednosti poskytovateľa mediálnych služieb a ktorej hlavným účelom je poskytovanie programov s cieľom informovať, zabávať alebo vzdelávať širokú verejnosť prostredníctvom elektronických komunikačných sietí v zmysle článku 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES. Takéto audiovizuálne mediálne služby znamenajú buď televízne prenosy, ako sú vymedzené v písmene c) tohto článku, alebo služby na požiadanie vymedzené v písmene e) tohto článku a /alebo audiovizuálnu komerčnú komunikáciu;“ Posledná veta tohto pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu sa vypúšťa, pretože kritérium „hlavného účelu“ už vylučuje elektronické verzie novín a časopisov z pôsobnosti smernice, ako je jasne uvedené v bode odôvodnenia 15. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 68 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „c) ‚televízne vysielanie‛ alebo ‚televízny prenos‛ (t. j. lineárna audiovizuálna mediálna služba) znamená audiovizuálnu mediálnu službu, ktorú dodáva poskytovateľ mediálnych služieb na účel súbežného sledovania programov na základe programovej skladby;“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 205 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „e) ‚služba na požiadanie‛ (t. j. nelineárna audiovizuálna mediálna služba) znamená audiovizuálnu mediálnu službu, ktorú poskytuje poskytovateľ mediálnych služieb na účely sledovania programov v danom okamihu zvolenom užívateľom a na jeho individuálnu žiadosť na základe katalógu programov vybratých poskytovateľom mediálnych služieb;“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 70 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „f) ‚audiovizuálna komerčná komunikácia‛ znamená obrazy so zvukom alebo bez zvuku, ktoré sú upravené tak, aby priamo alebo nepriamo propagovali tovar, služby alebo verejný obraz fyzickej alebo právnickej osoby vykonávajúcej hospodársku činnosť. Takéto obrazy sprevádzajú program alebo sú doň zahrnuté za platbu alebo podobnú protihodnotu alebo na účely sebapropagácie. Audiovizuálna komerčná komunikácia zahŕňa, inter alia , televíznu reklamu, sponzorstvo, televíznu ponuku tovarov (telešoping) a umiestnenie produktu;“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 71 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „h) ‚skrytá audiovizuálna komerčná komunikácia‛ znamená slovnú alebo obrazovú prezentáciu tovaru, služieb, mena, ochrannej známky alebo činností výrobcu tovarov alebo poskytovateľa služieb v programoch, ak prevádzkovateľ vysielania má úmysel takúto prezentáciu použiť na reklamu a mohol by uviesť verejnosť do omylu, pokiaľ ide o povahu tejto prezentácie. Takáto prezentácia sa pokladá za úmyselnú najmä v prípade, ak sa vykonáva za platbu alebo za podobnú protihodnotu;“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 73 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „(i) ‚sponzorstvo‛ znamená akýkoľvek príspevok poskytnutý verejným alebo súkromným podnikom alebo fyzickou osobou, ktoré sa nezaoberajú poskytovaním audiovizuálnych mediálnych služieb alebo výrobou audiovizuálnych diel, na financovanie audiovizuálnych mediálnych služieb alebo programov s cieľom propagovať svoje meno, svoju ochrannú známku, svoj verejný obraz, svoje činnosti alebo svoje výrobky;“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 77 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „(aa) ‚program‛ znamená súbor pohyblivých obrazov so zvukom alebo bez zvuku, ktorý je jednotlivou položkou v rámci programovej skladby alebo v katalógu, ktorú zostavil poskytovateľ mediálnych služieb a ktorého forma a obsah sú porovnateľné s formou a obsahom televízneho vysielania;“ V pozmeňujúcom a doplňujúcom návrhu 137 sa navrhuje zakotviť v článku 6 smernice vymedzenie pojmu, ktoré je už uvedené v bode odôvodnenia 36 smernice 97/36. Komisia môže v zásade akceptovať toto vymedzenie v článku 1 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „2. Pri vymedzovaní pojmu ‚nezávislý producent‛ členské štáty zohľadnia predovšetkým vlastníctvo a vlastnícke práva produkčnej spoločnosti a počet programov poskytovaných tomu istému vysielateľovi.“ Zmeny vo vymedzeniach pojmov sa vykonávajú s cieľom lepšie zosúladiť pozmeňujúce a doplňujúce návrhy so všeobecným prístupom Rady. Pokiaľ ide o postup podľa článku 2a smernice, Komisia môže v zásade akceptovať pozmeňujúci a doplňujúci návrh 82 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „2. Členský štát môže dočasne urobiť výnimku z odseku 1, ak sa splnia tieto podmienky: a) audiovizuálna mediálna služba prichádzajúca z iného členského štátu sa zjavne, závažne a hrubo porušuje článok 22 ods. 1 alebo 2 a/alebo, článok 3d alebo článok 3e; b) poskytovateľ mediálnych služieb počas predchádzajúcich 12 mesiacov porušil ustanovenie (ustanovenia) uvedené v písmene a) aspoň dvakrát pri predchádzajúcich príležitostiach; c) dotknutý členský štát písomne oznámil poskytovateľovi mediálnych služieb, členskému štátu, v ktorom má sídlo, a Komisii údajné porušenia a opatrenia, ktoré má v úmysle prijať, pokiaľ by k akémukoľvek takému porušeniu došlo znovu; d) konzultácie s členským štátom sídla a s Komisiou neviedli v priebehu 15 dní po doručení oznámenia stanoveného v písmene c) k zmieru a údajné porušovanie trvá. Do dvoch mesiacov po oznámení opatrení prijatých členským štátom Komisia rozhodne o tom, či sú tieto opatrenia zlučiteľné s právnymi predpismi Spoločenstva. Ak rozhodne, že nie sú, členský štát bude musieť predmetné opatrenia bezodkladne ukončiť.“ Pokiaľ ide o postup uvedený v článku 3 ods. 1 , Komisia môže čiastočne akceptovať pozmeňujúci a doplňujúci návrh 220 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „1. Členské štáty naďalej môžu vyžadovať od vysielateľov, ktorí spadajú pod ich právomoc, aby dodržiavali podrobnejšie alebo prísnejšie predpisy v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, pokiaľ sú tieto predpisy v súlade s právnymi predpismi Spoločenstva.“ Pokiaľ ide o krátke spravodajské príspevky (článok 3b) , Komisia môže v zásade akceptovať: Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 223 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „1. Členské štáty zabezpečia, aby na účely krátkych spravodajských príspevkov všetci vysielatelia so sídlom v Spoločenstve mali na základe spravodlivých, primeraných a nediskriminujúcich podmienok prístup k udalostiam vysoko zaujímavým pre verejnosť, ktorých prenos uskutočňuje vysielateľ spadajúci pod ich právomoc.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 97 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „3. Členské štáty bez toho, aby boli dotknuté ostatné odseky tohto článku, v súlade so svojím právnym systémom a právnou praxou zabezpečia, aby podrobnosti a podmienky týkajúce sa použitia týchto krátkych úryvkov boli primerane vymedzené, najmä pokiaľ ide o akékoľvek kompenzačné opatrenia.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 98 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „4. Členský štát môže alternatívne k odseku 2 zaviesť rovnocenný systém, ktorý umožní spravodlivý, primeraný a nediskriminačný prístup pomocou iných prostriedkov.“ Komisia môže so zreteľom na základne ustanovenia právnych predpisov akceptovať: S cieľom lepšie zosúladiť pozmeňujúce a doplňujúce návrhy so všeobecným prístupom Rady (článok 3b) Komisia môže v zásade akceptovať pozmeňujúci a doplňujúci návrh 107 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „Článok 3e Členské štáty primeranými prostriedkami zabezpečia, aby audiovizuálne mediálne služby poskytované poskytovateľmi spadajúcimi pod ich právomoc neobsahovali podnecovanie nenávisti z dôvodu rasy, pohlavia, náboženského vyznania alebo štátnej príslušnosti.“ Pokiaľ ide o podporu Európskej produkcie , Komisia môže v zásade akceptovať: Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 108 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „Článok 3f „1. Členské štáty zabezpečia, aby služby na požiadanie poskytované poskytovateľmi mediálnych služieb, ktorí spadajú pod ich právomoc, podporovali, v rámci praktickej uskutočniteľnosti a vhodnými prostriedkami, produkciu európskych diel a prístup k nim. Takáto podpora by sa mohla vzťahovať, inter alia , na finančný príspevok takýchto služieb na produkciu európskych diel a nadobúdanie práv na tieto diela, alebo na zastúpenie a/alebo zvýraznenie európskych diel v katalógu programov ponúkaných touto službou.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 109 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „4. Komisia na základe informácií poskytnutých členskými štátmi a na základe nezávislej štúdie podáva Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní odseku 1, pričom zohľadní vývoj trhu, technologický rozvoj a cieľ týkajúci sa kultúrnej rozmanitosti.“ Pokiaľ ide o komerčnú komunikáciu , Komisia môže akceptovať: Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 114 a 225 týkajúce sa článku 3g s výhradou tejto formulačnej úpravy: „1. Členské štáty zabezpečia, aby audiovizuálna komerčná komunikácia poskytovaná poskytovateľmi spadajúcimi pod ich právomoc spĺňala tieto požiadavky: a) audiovizuálna komerčná komunikácia musí byť ľahko rozoznateľná ako taká a odlíšiteľná od redakčného obsahu. Skrytá audiovizuálna komerčná komunikácia je zakázaná. b) v audiovizuálnej komerčnej komunikácii sa nesmú používať techniky využívajúce podprahové vnímanie; c) audiovizuálna komerčná komunikácia nesmie: (i) znižovať úctu k ľudskej dôstojnosti, (ii) obsahovať akúkoľvek diskrimináciu z dôvodov rasy, pohlavia alebo štátnej príslušnosti, (iii) urážať náboženské alebo politické presvedčenie, (iv) podnecovať správanie poškodzujúce zdravie alebo bezpečnosť, (v) podnecovať správanie, ktorý sa hrubo ohrozuje ochranu životného prostredia; d) všetky formy audiovizuálnych komerčných komunikácií, ktoré sa týkajú cigariet a iných tabakových výrobkov, sú zakázané; e) audiovizuálna komerčná komunikácia týkajúca sa alkoholických nápojov nesmie byť zacielená osobitne na neplnoleté osoby a nesmie podnecovať nestriedmu konzumáciu takýchto nápojov; f) audiovizuálna komerčná komunikácia týkajúca sa liečiv a lekárskeho ošetrenia, ktoré sú dostupné iba na lekársky predpis v členskom štáte, do ktorého právomoci spadá poskytovateľ mediálnych služieb, je zakázaná; g) audiovizuálna komerčná komunikácia nesmie spôsobovať morálnu ani fyzickú ujmu neplnoletým osobám. Preto nemôže priamo nabádať neplnoleté osoby, aby si kúpili alebo prenajali nejaký výrobok alebo službu, využívajúc ich neskúsenosť alebo dôverčivosť, priamo nabádať neplnoleté osoby, aby presviedčali svojich rodičov či iné osoby, aby kúpili inzerovaný tovar alebo službu, využívať osobitnú dôveru, ktorú neplnoleté osoby majú k svojim rodičom, učiteľom alebo iným osobám, ani neuvážene zobrazovať neplnoleté osoby v nebezpečných situáciách; 2. Členské štáty a Komisia by mali povzbudzovať poskytovateľov audiovizuálnych služieb, aby vypracovali kódex správania so zreteľom na detské programy obsahujúce reklamu, sponzorstvo alebo akýkoľvek marketing týkajúci sa nezdravých a nevhodných potravín a nápojov, ako napríklad potraviny a nápoje s vysokým obsahom tuku, cukru a soli a alkoholických nápojov, alebo programy ktoré sú takouto reklamou, sponzorstvom alebo marketingom prerušované.“ Pokiaľ ide o umiestnenie produktu (článok 3i), Komisia môže akceptovať: Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 227 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „1. Umiestňovanie produktu sa zakazuje. 2. Odchylne od odseku 1, pokiaľ sa členské štáty nerozhodnú inak, je umiestnenie produktu prípustné - v kinematografických dielach, filmoch a seriáloch vyrobených pre audiovizuálne mediálne služby, v zábavných programoch ľahšieho žánru a športových prenosoch; alebo - v prípadoch, keď sa nevykonáva platba, ale určitý tovar alebo služby sú poskytované iba bezplatne. Odchýlka v prvej zarážke sa nevzťahuje na programy pre deti. 3. Programy, ktoré obsahujú umiestnenie produktu, musia spĺňať aspoň tieto požiadavky: a) ich obsah a, v prípade televízneho vysielania, ich časové zaradenie nesmú byť v žiadnom prípade ovplyvnené tak, aby tým bola dotknutá zodpovednosť a redakčná nezávislosť poskytovateľa mediálnych služieb; b) nesmú priamo podnecovať k nákupu alebo prenájmu produktov alebo služieb, najmä osobitnými zmienkami o takýchto produktoch alebo službách na účely propagácie; c) nesmú predmetnému produktu nenáležite pripisovať dôležitosť; d) diváci musia byť o existencii umiestňovania produktu informovaní. Programy obsahujúce umiestnenie produktu musia byť riadne označené na začiatku a na konci, a keď určitý program pokračuje po reklamnej prestávke, aby divák nemohol byť žiadnym spôsobom uvedený do omylu. V prípadoch, keď platba alebo podobná odmena za umiestnenie produktu nebola uhradená poskytovateľovi mediálnych služieb, členské štáty môžu upustiť od požiadaviek uvedených vyššie v písmene d). 4. Programy nesmú v žiadnom prípade obsahovať umiestnenie produktov, ktorými sú: - tabakové výrobky alebo cigarety, alebo umiestnenie produktu podnikov, ktorých hlavným predmetom činnosti je výroba alebo predaj cigariet a iných tabakových výrobkov; alebo - konkrétne liečivá alebo lekárske ošetrenia, ktoré sú v členskom štáte, pod ktorého právomoc spadá poskytovateľ mediálnych služieb, dostupné iba na lekársky predpis. 5. Ustanovenia tohto článku sa vzťahujú iba na programy vyrobené po [dátum: lehota na transpozíciu smernice].“ Pokiaľ ide o otázky dostupnosti , Komisia môže akceptovať pozmeňujúci a doplňujúci návrh 135 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „Článok 3j 1. Členské štáty prijmú primerané opatrenia na zabezpečenie toho, aby audiovizuálne mediálne služby, ktoré spadajú pod ich právomoc, boli postupne, a v prípade, keď to bude možné, sprístupnené zrakovo a sluchovo postihnutých osobám. 2. Vo svojej správe podľa článku 26 Komisia opíše pokrok dosiahnutý pri dosahovaní cieľov z odseku 1.“ Pokiaľ ide o zaraďovanie reklamných spotov (článok 11), Komisia môže čiastočne akceptovať pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 228 a 208 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „Článok 11 1. Členské štáty zabezpečia, aby v prípadoch, v ktorých sa reklama alebo telešoping zaraďuje v priebehu programov, nebola narušená celistvosť programov, s prihliadnutím na prirodzené prestávky v programe, na dobu jeho trvania a jeho povahu, ani práva držiteľov práv. 2. Prenos filmov vyrobených pre televíziu (s výnimkou seriálov, cyklov a dokumentárnych programov) kinematografických diel a spravodajských relácií je možné prerušovať reklamou alebo telešopingom jedenkrát počas každého plánovaného časového úseku, ktorého dĺžka je 30 minút. Prenos programov pre deti môže byť prerušený reklamou a/alebo telešopingom jedenkrát počas každého plánovaného časového úseku, ktorého dĺžka je najmenej 30 minút, pokiaľ plánovaná dĺžka programu presahuje 30 minút. Reklamy ani telešoping sa nesmú zaraďovať počas bohoslužieb.“ Pokiaľ ide o telešoping , Komisia môže akceptovať pozmeňujúci a doplňujúci návrh 229 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „Článok 18a Telešopingové vstupy sú zreteľne označené optickými a akustickými prostriedkami a trvajú bez prerušenia najmenej 15 minút. Pokiaľ ide o regulačné orgány , Komisia môže akceptovať pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 147 a 149 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „Článok 23b „1. Členské štáty prijmú vhodné opatrenia na zriadenie vnútroštátnych regulačných orgánov a inštitúcií v súlade s vnútroštátnym právom s cieľom zaručiť ich nezávislosť vnútroštátnych regulačných orgánov a zabezpečia, aby tieto orgány vykonávali svoje právomoci nestranne a transparentne. 2. Vnútroštátne regulačné orgány poskytujú sebe navzájom a Komisii informácie potrebné na uplatňovanie ustanovení tejto smernice. Vnútroštátne regulačné orgány úzko spolupracujú pri riešení problémov vyplývajúcich z uplatňovania tejto smernice.“ Pokiaľ ide o všeobecné ustanovenia o transpozícii , Komisia môže akceptovať: Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 150 s výhradou tejto formulačnej úpravy: „Článok 26 Najneskôr […] a potom každé tri roky predloží Komisia Európskemu parlamentu, Rade a Hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o uplatňovaní zmeneného a doplneného znenia tejto smernice. Uvedená správa obsahuje opis všeobecnej úrovne súladu s touto smernicou a to, do akej miery boli dosiahnuté ciele tejto smernice, a to najmä so zreteľom na: - európsku a nezávislú produkciu (články 5, 6 a 3f), - dostupnosť pre ľudí so zdravotným postihnutím (článok 3hc). Komisia by v prípade potreby mala predložiť ďalšie návrhy, aby smernicu prispôsobila vývoju v oblasti audiovizuálnych mediálnych služieb, najmä so zreteľom na nedávny technologický rozvoj, konkurencieschopnosť odvetvia a úroveň mediálnej gramotnosti vo všetkých členských štátoch.“ Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 151 (článok 3 zmenenej a doplnenej smernice) s výhradou tejto formulačnej úpravy: „1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do [dvoch rokov po nadobudnutí účinnosti tejto smernice]. Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou. Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravujú členské štáty.“ 3.3. Záver Podľa článku 250 ods. 2 Zmluvy o ES Komisia mení a dopĺňa svoje návrhy vyššie uvedeným spôsobom. [1] Rovnosť hlasov pri hlasovaní o pozmeňujúcom a doplňujúcom návrhu 199, ktorý Komisia pôvodne zamietla, znamenala, že pozmeňujúci a doplňujúci návrh 215 nebol prijatý, avšak viedla k prijatiu pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu, ktorý je totožný s pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom 215, ktorý Komisia predtým akceptovala. [2] Akceptovaný v zásade iba preto, lebo pôvodné číslovanie nebolo správne. [3] Odkaz na chartu bol navrhnutý EP v normatívnej časti, a preto bol prijatý iba v zásade.