SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o hodnotení financií Únie na základe dosiahnutých výsledkov /* COM/2014/0383 final */





Obsah SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o hodnotení financií Únie na základe dosiahnutých výsledkov 1. Úvod. 3 2. Prehľad dosiahnutých výsledkov 4 2.1. Vnútorné politiky Únie. 4 2.1.1. KONKURENCIESCHOPNOSŤ PRE RAST A ZAMESTNANOSŤ (rozpočtový riadok 1A) 4 2.1.2. SÚDRŽNOSŤ PRE RAST A ZAMESTNANOSŤ (rozpočtový riadok 1B) 13 2.1.3. OCHRANA A SPRÁVA PRÍRODNÝCH ZDROJOV (rozpočtový riadok 2) 19 2.1.4. SLOBODA, BEZPEČNOSŤ A SPRAVODLIVOSŤ (rozpočtový riadok 3A) 24 2.1.5. OBČIANSTVO (rozpočtový riadok 3B) 27 2.2. Vonkajšie politiky Únie (rozpočtový riadok 4) 29 3. RÁMEC NA MONITOROVANIE, PODÁVANIE SPRÁV A HODNOTENIE – VFR 2014 – 2020. 34 4. ZÁVERY. 35 1. Úvod Podľa článku 318 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) je Komisia povinná predkladať Európskemu parlamentu a Rade hodnotiacu správu o financiách Únie na základe dosiahnutých výsledkov. Táto štvrtá hodnotiaca správa podľa článku 318 ZFEÚ (ďalej len „hodnotiaca správa“ alebo „správa“) bola vypracovaná na základe požiadaviek týkajúcich sa obsahu a štruktúry správy, ktoré vzniesol orgán zodpovedný za udelenie absolutória, naposledy vo svojom uznesení o udelení absolutória za rok 2012 a v uznesení z 26. februára 2014[1]. V záujme zlepšenia zamerania správy o plnení hlavných finančných programov sa vyvinulo ďalšie úsilie, tak ako bolo oznámené a zhodnotené v roku 2013. Došlo k rozlíšeniu medzi vnútornými a vonkajšími politikami, pričom správa bola v oddiele venovanom vnútorným politikám zameraná na informácie o výkonnosti týkajúce sa stratégie Európa 2020. Ako už bolo uvedené v nedávno vypracovanej hodnotiacej správe Komisie týkajúcej sa stratégie Európa 2020, na pozadí krízy a iných dlhodobých trendov, ktoré ovplyvňujú rast, bol pokrok pri plnení cieľov stratégie Európa 2020 zmiešaný[2]. Hoci nie je možné určiť, aký bol konkrétny prínos jednotlivých finančných programov k plneniu cieľov stratégie Európa 2020[3], a hoci stratégia Európa 2020 ešte nebola prijatá v čase, keď sa zostavovali programy v rámci viacročného finančného rámca na obdobie rokov 2007 – 2013, v tejto správe sa na základe dostupných informácií o výkonnosti vysvetľuje, ako finančné programy prispeli k realizácii stratégie Európa 2020. Rok 2013 je posledným rokom VFR na obdobie rokov 2007 – 2013, napriek tomu je ešte príliš skoro na úplné zhodnotenie výsledkov a vplyvov jednotlivých programov. Je to spôsobené tým, že záverečné hodnotenia a hodnotenia ex post venované týmto otázkam sú naplánované na obdobie rokov 2014 – 2016. K dispozícii sú však údaje týkajúce sa ukazovateľov hodnotenia rozsahu, v akom sa programy realizujú podľa plánov, pričom bolo sfinalizovaných viacero hodnotení, ktoré poskytujú spätnú väzbu týkajúcu sa výkonnosti. V tejto správe sa skúmajú výsledky dosiahnuté hlavnými finančnými programami (oddiel 2). Pokiaľ ide o budúcnosť, správa sumarizuje rámec na monitorovanie, podávanie správ a hodnotenie viacročného finančného rámca na obdobie rokov 2014 – 2020 (VFR; oddiel 3). K správe sú pripojené dva pracovné dokumenty útvarov Komisie. Prvý obsahuje analýzu a opis rámcov na monitorovanie, podávanie správ a hodnotenie, ktoré sa uplatňujú na finančné programy v rokoch 2014 – 2020, čím sa plní záväzok prijatý v minuloročnej hodnotiacej správe. V druhom pracovnom dokumente sa na základe požiadavky Dvora audítorov hodnotí pokrok doposiaľ dosiahnutý pri vykonávaní akčného plánu na vypracovanie hodnotiacej správy podľa článku 318 ZFEÚ, ktorý tvoril prílohu k minuloročnej správe. 2. Prehľad dosiahnutých výsledkov Tento oddiel poskytuje prehľad výsledkov, ktoré v roku 2013 dosiahli hlavné finančné programy. Je štruktúrovaný podľa rozpočtových riadkov. V prípade rozpočtových riadkov, ktoré sa týkajú vnútorných politík EÚ, uvádza: 1. Hlavné finančné programy a ich prepojenie so stratégiou Európa 2020; 2. Hodnotenie dostupných výsledkov v oblasti výkonnosti; 3. Prehľad prevádzkových aspektov výkonnosti. V prípade vonkajších politík EÚ sa správa zameriava na hlavné výsledky finančných programov súvisiace s cieľmi vonkajšej politiky. V súlade s usmerneniami, ktoré poskytol orgán zodpovedný za udelenie absolutória, táto správa poskytuje len prehľad, a preto neposkytuje vyčerpávajúce ani podrobné informácie o každoročnom pokroku v dosahovaní cieľov jednotlivých finančných programov v rámci VFR na roky 2007 – 2013. Takéto podrobné informácie vrátane súhrnov hodnotení za rok 2013 možno nájsť vo výročných správach o činnosti oddelení Komisie. 2.1. Vnútorné politiky Únie 2.1.1. KONKURENCIESCHOPNOSŤ PRE RAST A ZAMESTNANOSŤ (rozpočtový riadok 1A) Programové ciele a stratégia Európa 2020 Hlavnými programami v rámci rozpočtového riadka „Konkurencieschopnosť pre rast a zamestnanosť“ (91 % výdavkov za rok 2013 vo výške 15,7 miliardy EUR v rámci tohto rozpočtového riadka) sú „siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (RP7)“; „rámcový program pre konkurencieschopnosť a inovácie (CIP)“; „transeurópska sieť (TEN)“; „program celoživotného vzdelávania“ a „Európsky energetický program pre oživenie (EEPO)“. Tieto finančné programy prispievajú k plneniu prioritných cieľov stratégie Európa 2020 na zabezpečenie inteligentného a udržateľného rastu. V rámci týchto priorít sa finančné programy okrem toho venujú riešeniu spoločných potrieb identifikovaných v stratégii Európa 2020: potrebe využívať finančné prostriedky EÚ [napr. RP7 prostredníctvom verejno-súkromných partnerstiev (PPP) a spoločných programov s členskými štátmi] a potrebe vytvoriť nové finančné nástroje na zvýšenie kapitálu pre inovatívne podniky a MSP (napr. finančné nástroje v rámci RP7, CIP a EEPO poskytujú MSP a inovatívnym spoločnostiam záruky, rizikový kapitál a pôžičky). V súvislosti s prioritou stratégie Európa 2020 týkajúcou sa inteligentného rastu programy prispievajú k rozličným hlavným cieľom a hlavným iniciatívam „Inovácia v Únii“ (podporou výskumu a inovácií prostredníctvom RP7 a CIP), „Mládež v pohybe“ (prostredníctvom programov mobility výskumníkov a študentov, akcií Marie Skłodowska-Curie a programu celoživotného vzdelávania). Politika EÚ v oblasti výskumu prispieva prostredníctvom RP7 k plneniu hlavného cieľa stratégie Európa 2020, ktorým je zvýšiť investície do výskumu a vývoja na 3 % HDP. Cieľ poskytovať finančné prostriedky na oblasť výskumu vo výške 3 % HDP sa pravdepodobne nedosiahne. V priebehu uplynulých rokov mierne poklesli najmä podnikateľské výdavky na výskum a vývoj. Komisia sa v tejto súvislosti snaží posilniť výskum a technologický rozvoj v rámci Únie, a to aj financovaním prostredníctvom RP7. Prostredníctvom RP7 sa usilovala aj mobilizovať rozpočet EÚ, a to využitím pákového efektu svojich finančných prostriedkov prostredníctvom nových kombinácií súkromných a verejných financií. V rámci RP7 sa zriadilo niekoľko dlhodobých verejno-súkromných partnerstiev. Cieľom „iniciatívy za inovačnú medicínu“ je podporovať Európu ako najatraktívnejšie miesto pre farmaceutický výskum a vývoj, čím sa zlepší prístup pacientov k inovačným liekom. Cieľom iniciatívy v oblasti letectva a leteckej dopravy „Čisté nebo“ je vyvinúť ekologické a nákladovo efektívne lietadlá. Iniciatíva pre palivové články a vodík je zameraná na urýchlenie vývoja technológií palivových článkov a vodíka v Európe tak, aby sa umožnilo ich komerčné zavedenie medzi rokmi 2010 až 2020. Projekty ARTEMIS a ENIAC pre zabudované počítačové systémy a nanoelektroniku podporujú rozsiahle mnohonárodné výskumné činnosti. Boli zriadené aj viaceré verejno-súkromné partnerstvá, v ktorých sa súčasne mobilizujú finančné prostriedky členských štátov a EÚ. Sprístupnené boli informácie o výkonnosti spoločného programu Bývanie s podporou okolia, ktorý je zameraný na informačné a komunikačné technológie (IKT) a inovácie, pokiaľ ide o starnutie obyvateľstva. Finančný nástroj s rozdelením rizika vytvorený v rámci RP7 je spoločným finančným nástrojom EÚ a EIB zameraným na veľké projekty (spoločnosti so strednou kapitalizáciou[4] a veľké spoločnosti, verejno-súkromné partnerstvá, výskumné infraštruktúry atď.). Ďalším nástrojom je pilotný nástroj s rozdelením rizika, ktorý spoločne vytvorila EÚ a EIF a ktorý je zameraný na MSP a malé spoločnosti so strednou kapitalizáciou. Finančný nástroj s rozdelením rizika podporuje investície do výskumu, vývoja a inovácií poskytovaním úverov alebo záruk. RP7 takisto prispieva k úsiliu Európy v oblasti výskumu prostredníctvom posilňovania ľudských zdrojov. Finančné prostriedky poskytuje Európska rada pre výskum (ERC) výlučne na základe kritéria vedeckej excelentnosti. V rámci podprogramu RP7 Ľudia dosiahli finančné prostriedky poskytnuté na pracovné miesta vo výskume v rámci akcií Marie Skłodowska-Curie v roku 2013 celkovú výšku 854,9 milióna EUR (o 21 % viac ako v roku 2012). Program celoživotného vzdelávania (v roku 2013 výdavky vo výške 1,34 miliardy EUR) navyše prispieva k hlavnej iniciatíve Mládež v pohybe a k plneniu hlavných cieľov stratégie Európa 2020, medzi ktoré patrí zvýšenie podielu obyvateľov vo veku 30 až 34 rokov s ukončeným terciárnym vzdelaním aspoň na 40 % a zníženie miery predčasného ukončenia školskej dochádzky na menej než 10 %. V plnení týchto cieľov stratégie Európa 2020 sa dosiahol určitý pokrok, aj keď iné ukazovatele naznačujú, že v uplynulých rokoch sa zhoršila účasť dospelých ľudí na vzdelávaní, zamestnateľnosť a hospodárska situácia mladých ľudí. V súvislosti s prioritou stratégie Európa 2020 týkajúcou sa udržateľného rastu, finančné programy v rámci tohto rozpočtového riadka prispeli k hlavnej iniciatíve „Európa efektívne využívajúca zdroje“ s cieľom znížiť emisie skleníkových plynov a zabezpečiť dodávky energie (CIP – program Inteligentná energia – Európa a Európsky energetický program pre oživenie), riešiť kritické miesta v oblasti dopravy a znížiť emisie uhlíka v odvetví dopravy (TEN-T a Marco Polo). Vesmírne programy Galileo a Copernicus prispeli k hlavnej iniciatíve „Priemyselná politika vo veku globalizácie“. V rámci programu CIP prispieva program Inteligentná energia – Európa k hlavným cieľom stratégie Európa 2020 v oblasti klímy a energetiky, pričom zlepšuje konkurencieschopnosť EÚ a zvyšuje zručnosti pracovníkov v energetickom sektore. Európsky energetický program pre oživenie (EEPO; platby vo výške 201,6 milióna EUR v roku 2013) bol navrhnutý s cieľom zvýšiť spoľahlivosť dodávok energie a pomôcť pri znižovaní emisií skleníkových plynov. EEPO poskytuje veľké granty vysoko strategickým projektom v týchto troch oblastiach energetického sektora: prepojenia plynárenskej a elektrickej infraštruktúry (43 projektov), veterná energia na mori (9 projektov) a zachytávanie a ukladanie oxidu uhličitého (6 projektov). Navyše sa v rámci tohto programu v roku 2011 prostredníctvom prerozdelenia 146 miliónov EUR zriadil nástroj financovania (Európsky fond pre energetickú efektívnosť) s cieľom uľahčiť prístup k financovaniu v odvetví energetickej efektívnosti. Program transeurópskej dopravnej siete (TEN-T) prispel k „urýchleniu realizácie strategických projektov s vysokou európskou pridanou hodnotou na riešenie kritických prekážok, najmä pokiaľ ide o cezhraničné úseky a intermodálne uzly (mestá, prístavy, logistické platformy)“[5]. Cieľom programu TEN-T s platbami vo výške 759,3 milióna EUR v roku 2013 je dokončiť 30 takzvaných prioritných projektov alebo osí, ktoré uľahčia mobilitu tovaru a cestujúcich. Cieľom programu Marco Polo II (v roku 2013 platby vo výške 17,5 milióna EUR) je zníženie veľkej časti očakávaného ročného nárastu medzinárodnej cestnej nákladnej dopravy financovaním nákladov spojených s prechodom od cestnej dopravy k iným spôsobom dopravy. V rámci hlavnej iniciatívy stratégie Európa 2020 týkajúcej sa priemyselnej politiky vo veku globalizácie Komisia pracuje na vytvorení „účinnej vesmírnej politiky, ktorá poskytne nástroje na riešenie niektorých kľúčových globálnych výziev a najmä na realizáciu projektov Galileo a GMES“[6]. Zabezpečuje sa financovanie európskych systémov satelitnej navigácie a pozorovania Zeme (GALILEO, GMES – COPERNICUS). Trhový podiel EÚ na svetovom odberateľskom trhu globálnych navigačných satelitných systémov od roku 2010 postupne vzrástol z 24 % na 30 %. Je pravdepodobné, že cieľ stanovený do roku 2020 (33 %) sa podarí dosiahnuť. Európsky vesmírny a raketový priemysel dosiahol v uplynulých rokoch celkovo dobré výsledky na globálnych obchodných trhoch pri rastúcom podiele na trhu so satelitmi a stabilnom trhovom podiele približne 50 % v oblasti komerčných štartov rakiet. Výkonnosť programov RP7, program celoživotného vzdelávania a program CIP: príspevok k inteligentnému rastu V rámci RP7 na obdobie rokov 2007 – 2013 boli finančné prostriedky poskytnuté 130 007 žiadateľom. Celková výška požadovaného finančného príspevku EÚ dosiahla 41,26 miliardy EUR. 98 % dokončených projektov dosiahlo svoje stanovené ciele a z každého dokončeného projektu vzišlo v priemere 5,7 publikácií. Takmer 6 000 dokončených projektov vyprodukovalo spolu 1 261 práv duševného vlastníctva. Osobitná pozornosť sa v rámci RP7 venovala zapojeniu priemyslu a MSP s cieľom zabezpečiť, aby výskum zodpovedal potrebám podnikov a aby dochádzalo k následnému obchodnému využitiu výsledkov. Účasť priemyselného sektora na projektoch spoločného výskumu bola obzvlášť vysoká v oblastiach energetiky a dopravy, kde sa podiely financovania blížili k hodnote 50 %. Podiel projektov spoločného výskumu, ktoré viedli k patentovej prihláške alebo inej forme duševného vlastníctva, prekročil cieľové hodnoty (s výnimkou oblasti potravinárstva, poľnohospodárstva/rybného hospodárstva a biotechnológie). V rámci RP7 sa MSP aktívne zapojili najmä do osobitného programu „Spolupráca“ (16 492 zúčastnených MSP dostalo finančný príspevok EÚ vo výške 4,7 miliardy EUR) a do osobitného programu „Kapacity“ (6 502 zúčastnených MSP dostalo finančný príspevok EÚ vo výške 1,3 miliardy EUR). Celkovo 17 % rozpočtu osobitného programu „Spolupráca“ bolo vyhradených pre MSP, čo presiahlo cieľ 15 %. Verejno-súkromné partnerstvá zriadené v rámci RP7 zabezpečili značný pákový efekt. V prípade iniciatívy za inovačnú medicínu sa k príspevku EÚ vo výške jednej miliardy EUR pridal nepeňažný príspevok v hodnote aspoň ďalšej jednej miliardy EUR od členov Európskej federácie farmaceutického priemyslu a farmaceutických združení (EFPIA). Rozpočet vo výške 1,6 miliardy EUR na spoločný podnik Čisté nebo pochádzal z jednej polovice od Komisie (v hotovosti) a z druhej polovice od leteckého priemyslu (nepeňažný príspevok). V prípade iniciatívy pre palivové články a vodík sa k príspevku EÚ vo výške 470 miliónov EUR pridal príspevok zo súkromného sektora a ostatných účastníkov vo výške ďalších 470 miliónov EUR. EÚ a zainteresované členské štáty takisto vložili v rokoch 2008 až 2013 viac ako 1,547 miliardy EUR do projektov verejno-súkromných partnerstiev ARTEMIS a ENIAC, pričom súkromné aktivity v oblasti výskumu a vývoja priniesli ďalších vyše 2,529 miliardy EUR. Tieto verejno-súkromné partnerstvá boli z hľadiska prevádzky a dosiahnutých výsledkov hodnotené kladne. V druhom priebežnom hodnotení iniciatívy za inovačnú medicínu v roku 2013 sa napríklad dospelo k záveru, že táto iniciatíva úspešne preukázala uskutočniteľnosť veľkých, viacstranných verejno-súkromných partnerstiev pre výskum a vývoj v biomedicíne a v súčasnosti je na celom svete vnímaná ako vedúce verejno-súkromné partnerstvo v oblasti zdravotnej starostlivosti. V druhom priebežnom hodnotení iniciatívy pre palivové články a vodík v roku 2013 sa dospelo k záveru, že táto iniciatíva zostavila primeranú riadiacu štruktúru, vytvorila efektívny dialóg medzi priemyslom a výskumom o spoločnom strategickom programe a úspešne tento program vykonávala. Aj v hodnoteniach projektov ARTEMIS a ENIAC v polovici ich trvania sa dospelo k záveru, že ich relevantnosť, kvalita a účinnosť sú naďalej vysoké. V hodnotení sa napriek tomu odporúča, aby programy boli jednoznačnejšie ukotvené v európskej stratégii pre elektronické komponenty a systémy a aby sa viac úsilia venovalo zlepšeniu súladu a koordinácie medzi projektmi i v rámci samotných projektov, zlepšeniu riadenia projektov a dôkladnejšiemu hodnoteniu vplyvu a úspechu projektov. Tieto odporúčania sa zohľadnili pri príprave nástupníckeho programu. V rámci spoločného programu Bývanie s podporou okolia vzniklo významné množstvo aktivít v oblasti výskumu a inovácií, keď sa začalo realizovať vyše 120 projektov s investíciami v celkovej výške viac ako 650 miliónov EUR[7]. Podarilo sa mu takisto vyvolať veľký záujem priemyselných podnikov, pričom zapojenie MSP predstavovalo viac ako 40 %. V hodnotení programu z roku 2013 sa takisto dospelo k záveru, že existujú sľubné dôkazy trhového potenciálu výrobkov a služieb, ktoré vzišli z projektov. Základné odporúčania, ako napríklad zlepšenie metriky a monitorovania programu, čo umožní lepšie posudzovanie vplyvu, a ďalšie zosúladenie nástupníckeho nástroja s ostatnými zodpovedajúcimi iniciatívami, sa zapracovali do návrhu nástupníckeho programu. V rámci druhého hodnotenia v polovici trvania sa zistilo, že finančný nástroj s rozdelením rizika v rámci RP7 viedol k výraznému zvýšeniu investícií podnikov do inovačných projektov v oblasti výskumu a vývoja. Ďalšie súkromné investície do výskumu a inovácií (t. j. multiplikačný účinok) dosiahli výšku 34,1 miliardy EUR, čo je nad očakávanou hranicou 30 miliárd EUR. Tento nástroj sa pre spoločnosti pôsobiace v oblasti výskumu, vývoja a inovácií ukázal ako príťažlivý a splnili alebo prekročili sa jeho ciele, pokiaľ ide o objem úverov, rozšírilo sa jeho geografické pokrytie a umožnil, aby sa zvýšila schopnosť EIB poskytovať rizikovejšie úvery. Pozitívne sa hodnotil prístup riadený dopytom, ktorý bol použitý pri uplatňovaní finančného nástroja s rozdelením rizika. Hodnotenie obsahovalo niekoľko odporúčaní vrátane lepšieho zacielenia konkrétnych finančných produktov na inovatívne spoločnosti so strednou kapitalizáciou, posilnenia pilotnej poradenskej činnosti a systému správy a riadenia. Pokiaľ ide o spoločnosti so strednou kapitalizáciou, Komisia reagovala tým, že sa vo finančných nástrojoch programu Horizont 2020 viac zamerala na menšie i väčšie spoločnosti so strednou kapitalizáciou. Pilotná poradenská činnosť sa v rámci programu Horizont 2020 takisto výrazne zvýšila a systém správy a riadenia sa posilňuje. Od roku 2007 financovala Európska rada pre výskum (ERC) v rámci RP7 viac ako 4 300 výskumných pracovníkov 64 rôznych národností a ich tímov pracujúcich v takmer 600 hostiteľských inštitúciách v 29 krajinách EÚ a v pridružených krajinách. Medzi príjemcov grantov ERC patrí osem laureátov Nobelovej ceny a traja nositelia Fieldsovej medaily. Celkovo 134 príjemcov grantov ERC získalo iné prestížne medzinárodné vedecké ceny a ocenenia. V rokoch 2008 až 2013 sa v odborných renomovaných časopisoch objavilo viac ako 20 000 článkov, v prípade ktorých sa uviedlo, že získali financovanie od ERC. Analýza ukázala, že približne 10 % článkov, v ktorých sa uznáva financovanie od ERC, patrí medzi najvplyvnejšie vedecké publikácie na svete (najlepšie 1 % najčastejšie citované), v porovnaní s menej ako 1 % v prípade všetkých článkov EÚ. Každý príjemca grantu ERC zamestnáva v priemere šesť ďalších výskumných pracovníkov, čím prispieva k odbornej príprave novej generácie špičkových výskumných pracovníkov. Tieto skutočnosti potvrdzujú vysoké ocenenie vedeckej kvality výstupov tohto programu a jeho vysokú pridanú hodnotu v porovnaní s ostatnými programami. Akcie Marie Skłodowska-Curie podporili v rokoch 2007 až 2013 vo forme štipendií a iných nástrojov podľa plánu približne 50 000 výskumných pracovníkov (cca 10 000 kandidátov na titul PhD) 136 rôznych národností, ktorí pracujú vo vyše 81 krajinách. Ukazovatele vplyvu potvrdzujú cielený trend rastúceho počtu výskumných pracovníkov, ktorí pracujú v EÚ. Viac ako 50 % financovaných projektov je zameraných na priame riešenie veľkých spoločenských problémov uvedených v stratégii Európa 2020 (napríklad zmena klímy). Vo všetkých ukazovateľoch sa dosiahol pokrok pri plnení programových cieľov a vo všetkých s výnimkou jedného (účasť žien) bol cieľ splnený, prípadne prekročený. V priebežnom hodnotení sa potvrdilo, že akcie Marie Skłodowska-Curie zabezpečujú vysokú pridanú hodnotu pri vytváraní medzinárodných sietí medzi výskumom, akademickou obcou a podnikateľským sektorom, keďže výskumným pracovníkom, ktorým boli poskytnuté finančné prostriedky, umožňujú lepší kariérny rast vďaka väčšiemu objemu, rozsahu a excelentnosti výskumu[8]. Odhaduje sa, že v roku 2013, dva roky po skončení štipendií, malo pracovné miesto 95 % štipendistov, čo prekračuje plán, a zúčastnení štipendisti uviedli, že ich kariéra sa zlepšila. Program bol zaujímavý nielen pre špičkové univerzity, ale aj pre subjekty zo súkromného sektora, úspešné v oblasti inovácií. Účasť na činnostiach zameraných na individuálnu mobilitu v rámci programu celoživotného vzdelávania je v súlade s cieľmi alebo ich prevyšuje, s výnimkou podprogramu pre dospelých študentov (Grundtvig). Podprogram Erasmus, ktorý podporuje mobilitu a spoluprácu medzi inštitúciami vyššieho vzdelávania, splnil svoj cieľ, a to tri milióny študentov v akademickom roku 2012/2013, keď iba v roku 2013 sa doň zapojilo vyše 250 000 študentov (o 9 % viac) vrátane viac ako 48 000 umiestnení do podnikov (o 18 % viac). To predstavuje 5 % ročného celkového počtu európskych absolventov. Pokiaľ ide o kvalitu, 97 % bývalých študentov zapojených do podprogramu Erasmus považuje štúdium v zahraničí za výhodu na trhu práce. Medzinárodná spolupráca s krajinami mimo EÚ v rámci programu Erasmus Mundus v roku 2013 prispela k zvýšeniu príťažlivosti európskych systémov vzdelávania a výskumu na celom svete. Spomedzi 100 najlepších univerzít z EÚ v šanghajskom rebríčku sa 96 (viac oproti plánovanému počtu 93) zapojilo do spoločných programov Erasmus Mundus. Celková účasť v období rokov 2009 – 2013 však nedosiahla stanovený cieľ, čiastočne v dôsledku obmedzenia programov s USA a Kanadou po vypuknutí hospodárskej krízy. V záverečnom hodnotení programu CIP sa dospelo k záveru, že tento program sa stal dôležitým prostriedkom na podporu inovácií, najmä preto, že bol zostavený ako relatívne otvorený proces, ktorý ide nad rámec jednoduchého zamerania sa na technologický rozvoj smerom k vyrovnanejšej perspektíve, ktorá zahŕňa vývoj v sektore služieb, ako aj v sektore výroby a vzťahuje sa rovnako na postupy a obchodné modely, ako aj výrobky. Súčasná hospodárska kríza podčiarkla význam hlavných cieľov programu CIP a pretrvávajúcej dôležitosti mnohých otázok, na riešenie ktorých bol vytvorený. Z tohto dôvodu je naliehavé nadviazať na myšlienky, ktoré sa ukázali ako úspešné a ktoré preukázali efektívnosť, napríklad na finančné nástroje. Dopyt po finančných nástrojoch programu CIP je od úplného začiatku vysoký a pridelený rozpočet sa plne využil. Do septembra 2013 poskytol Záručný fond pre MSP (ZFMSP) úvery 275 113 spoločnostiam a 340 MSP využilo Fond na podporu rýchlorastúcich a inovačných MSP (GIF). Je pravdepodobné, že cieľový počet príjemcov bude prekročený a splní sa cieľ uľahčiť MSP prístup k finančným prostriedkom na začiatok činnosti a rozvoj. Ukázalo sa, že fond GIF, ako aj úvery a mikroúvery ZFMSP sú dôležité pre potreby európskych MSP, keďže uspokojujú dopyt po finančných prostriedkoch, ktorý by inak uspokojený nebol, a prispievajú k začiatku činnosti a rastu MSP. Tieto nástroje vyvolávajú aj silný pákový efekt. Každé jedno euro ZFMSP z rozpočtu Únie viedlo k 32 eurám v oblasti financovania a každé jedno euro z fondu GIF viedlo k 6,7 eura kapitálových investícií. CIP-IEE, EEPO, TEN-T; Marco Polo: príspevok k udržateľnému rastu (Európa efektívne využívajúca zdroje) K značnému pákovému efektu došlo aj v rámci programu CIP prostredníctvom programu Inteligentná energia – Európa (CIP-IEE). V roku 2013 získali projekty IEE zamerané na krátkodobý vplyv z programu 42 miliónov EUR. V dôsledku toho sa ročne ušetrí 165 000 ton fosílnych palív, ako aj takmer 500 000 ton CO2, pričom sa vygeneruje takmer 500 miliónov EUR na investície. Tento pákový efekt potvrdzuje výsledky záverečného hodnotenia programu IEE, v ktorom sa zistilo, že program bol relevantný a užitočný, že reagoval na meniace sa potreby, problémy a prekážky v oblasti energie z udržateľných zdrojov v Európe, a že celkovo boli jeho činnosti na dobrej úrovni. V hodnotení sa dospelo k záveru, že program bol užitočným nástrojom, ktorý by sa mal naďalej využívať. Iniciatíva BUILD UP Skills – Energetické zručnosti pre stavebných pracovníkov Vďaka iniciatíve BUILD UP Skills podporovanej z podprogramu Inteligentná energia – Európa programu CIP spojilo 30 národných projektových tímov (EÚ 28 + Nórsko a bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko) viac než 1 600 organizácií v celej Európe s cieľom určiť stratégie v oblasti odbornej prípravy stavebných pracovníkov. Podľa prvých výsledkov je na dosiahnutie energetických cieľov EÚ 20-20-20 potrebné, aby sa zvýšila úroveň zručností v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov a energetickej efektívnosti v Európe viac než troch miliónov pracovníkov. Každý národný projekt určil hlavné prekážky odbornej prípravy pracovnej sily a kľúčové opatrenia na prekonanie týchto prekážok. V záujme podpory vytvorenia alebo zlepšenia vzdelávacích programov sa už v 21 krajinách začala druhá fáza[9]. V roku 2013 sa ukončil veľký počet projektov v rámci Európskeho energetického programu pre oživenie (EEPO), predovšetkým v oblasti plynu a elektrickej energie. Financovanie prepojení plynárenskej a elektrickej infraštruktúry prostredníctvom programu EEPO prispelo k integrácii vnútorného trhu s plynom a elektrickou energiou, pričom došlo aj k zvýšeniu kapacity týchto prepojení. Tento program je vysoko relevantný – napokon i na zasadnutí Európskej rady v marci 2014 odznela výzva na ďalšie zlepšenie prepojení so vzdialenejšími a/alebo menej dobre prepojenými časťami jednotného trhu[10]. Program EEPO prispel k vzniku prvých veľkých veterných elektrární, ktoré sa nachádzajú v hlbokých vodách ďaleko od pobrežia. Vykonávanie programu čelilo problémom spojeným so zložitosťou použitých technológií (predovšetkým pokiaľ ide o integráciu elektrickej energie získanej z veternej energie na mori do rozvodnej siete a o zachytávanie a ukladanie oxidu uhličitého), s nedostatočným prijatím zo strany verejnosti, s otázkami týkajúcimi sa verejného obstarávania a prístupu k dlhodobému financovaniu. Podprogram zachytávania a ukladania oxidu uhličitého je vystavený značným neistotám, ktoré ohrozujú jeho úspešnú realizáciu. Poučenia získané počas vykonávania programu EEPO Komisia zohľadnila pri príprave návrhu nového nariadenia o transeurópskej energetickej infraštruktúre. Hodnotením Európskeho fondu pre energetickú efektívnosť (finančného nástroja v rámci programu EEPO) v polovici trvania sa zistilo, že tento nástroj zabezpečuje pridanú hodnotu tým, že poskytuje dlhodobé financovanie, podporuje trhovo orientované a kvalitné investície a umožňuje lepšie pochopenie dynamiky energeticky účinného trhu[11]. Má aj významný pákový efekt. Na každých 100 EUR z finančných prostriedkov EÚ poskytujú ďalší investori viac ako 110 EUR. Strednodobý cieľ programu TEN-T stanovený na rok 2013, konkrétne dostať sedem prioritných projektov do prevádzkovej fázy, bol z veľkej časti splnený. Popri piatich prioritných projektoch, ktoré sú už v prevádzke, bola v roku 2013 do plnej prevádzky uvedená vysokorýchlostná železničná os Paríž – Brusel – Kolín – Amsterdam – Londýn a výrazný pokrok sa dosiahol na zostávajúcom projekte – železničnej osi Berlín – Verona/Miláno – Bologna – Neapol – Messina – Palermo. Dokončenie prioritného projektu číslo dva programu TEN-T Prioritná os číslo dva je prvým európskym cezhraničným projektom vysokorýchlostnej osobnej železnice, spájajúcej veľké mestá vo Francúzsku, v Belgicku, Nemecku, Holandsku a v Spojenom kráľovstve. Sieť Paríž – Brusel – Kolín – Amsterdam – Londýn ponúka výrazné skrátenie dĺžky trvania cesty medzi piatimi krajinami, a tak poskytuje cestujúcim reálnu alternatívu k leteckej a cestnej doprave. Umožňuje aj lepšie prepojenie medzi niektorými kľúčovými európskymi letiskami – Brusel, Frankfurt, Kolín/Bonn, Paríž Charles de Gaulle a Amsterdam Schiphol. Trať bola dokončená bez akýchkoľvek nevyriešených finančných alebo environmentálnych problémov. Vysokorýchlostná trať zásadne zlepšila spojenie Spojeného kráľovstva s európskou pevninou a výrazne skrátila dĺžku trvania cesty medzi veľkými mestami najhustejšie osídlenej oblasti Európy. Prispieva aj k podpore intermodálnej železničnej a leteckej dopravy, čím pomáha plniť ciele dopravnej politiky EÚ[12]. Naopak, efektívnosť a využívanie programu Marco Polo nie sú celkom uspokojivé, hoci zabezpečuje značný presun na iné spôsoby dopravy vyjadrený v miliardách tonokilometrov. Program Marco Polo I dosiahol 46 % plánovaného presunu[13] a hoci projekty v rámci programu Marco Polo II ešte prebiehajú, je pravdepodobné, že konečné výsledky programu budú mať podobnú podobu. Tento stav zapríčinilo viacero dôvodov, okrem iného osobitná podoba programu, ako aj zložitá situácia na trhu. Program bol navrhnutý tak, aby chránil verejné finančné prostriedky, a preto európske podniky museli niesť hlavné prevádzkové riziká investovania sami. Program takisto považovali za príliš zložitý. Navyše, keďže multimodálne dopravné riešenia sa vo všeobecnosti spájajú s vyššími rizikami a vyžadujú si vyššie investície ako len čisto cestná doprava, program sa ukázal byť mimoriadne citlivý na vplyv hospodárskej krízy a výsledný pokles objemov dopravy. Aj napriek tomu tento program predstavuje efektívne využitie verejných finančných prostriedkov s odhadovaným environmentálnym prínosom vo výške 13 EUR na každé investované euro (záverečný výsledok programu Marco Polo I), keďže platby sa vykonávajú na základe dosiahnutých výsledkov. Vzhľadom na výsledky, ktoré program dosiahol, ako aj na vyvíjajúci sa kontext dopravnej politiky sa napriek tomu v tomto prístupe k financovaniu služieb nákladnej dopravy zo strany EÚ nebude pokračovať. Galileo a GMES-Copernicus: príspevok k udržateľnému rastu: „Priemyselná politika vo veku globalizácie“ Prispievajúc k hlavnej iniciatíve „Priemyselná politika vo veku globalizácie“ v roku 2013, Európsky satelitný navigačný systém Galileo a program Únie pre pozorovanie a monitorovanie Zeme GMES - Copernicus pokročili z fázy rozvoja do prevádzkovej fázy. Je to dôležitý krok, keďže EÚ získa strategickú infraštruktúru na využitie odhadovaného obrovského hospodárskeho potenciálu následných služieb a aplikácií. Štyri satelity programu Galileo zaznamenali svoje prvé autonómne stanovenie pozície. Po celom svete bolo rozmiestnených niekoľko pozemných staníc. Fáza validácie programu Galileo sa úspešne ukončila v roku 2013. Zatiaľ čo pozemný segment programu Galileo sa naďalej zavádzal ako sa plánovalo, vyskytli sa problémy súvisiace s výrobou satelitov. Súkromný konštruktér sa nevyhol technickým problémom a dve vypustenia satelitov naplánované na rok 2013 museli byť odložené (t. j. spolu štyri satelity). Poukazuje to na dôležitosť dobrého riadenia rizika a lepšieho riadenia všetkých zapojených strán. Harmonogram budúcich vypustení satelitov sa po vyriešení technických otázok súvisiacich so satelitmi konsoliduje. Pokiaľ ide o program GMES – Copernicus, dve z jeho šiestich služieb monitorovania Zeme boli uvedené do plnej prevádzky (riadenie núdzových situácií a monitorovanie krajiny). Údaje pre služby riadenia núdzových situácií a monitorovania krajiny sú teraz k dispozícii bezplatne pre používateľov programu GMES. V rámci priebežného hodnotenia počiatočnej prevádzky programu GMES (GIO) v roku 2013 sa zistilo, že aj keď bolo pre rozpočtové obmedzenia možné vyvinúť len dve služby, GIO sa zdá byť účinným mechanizmom na vývoj plne operačných služieb[14], pričom program GMES preukazuje pridanú hodnotu EÚ prostredníctvom vytvorenia výstupov, ktoré by nebolo možné dosiahnuť výlučne na vnútroštátnej úrovni. Program GMES poskytol v roku 2013 cenné služby záchranným tímom nasadeným pri povodniach v Nemecku, Českej republike a Maďarsku a pri lesných požiaroch v Portugalsku. Prevádzkové aspekty výkonnosti Preskúmali sa jednotlivé aspekty vykonávania RP7. Výhody využívania externých subjektov pri vykonávaní RP7 boli skonštatované v dvoch hodnoteniach. V hodnotení fungovania Výkonnej agentúry Európskej rady pre výskum (ERCEA) sa úspory vyplývajúce z delegovania úloh na ERCEA za obdobie rokov 2009 – 2012 odhadli na 45 miliónov EUR. V hodnotení Výkonnej agentúry pre výskum sa úspory za obdobie rokov 2009 – 2012 potvrdili vo výške 106,4 milióna EUR. Okrem toho sa účinok spätnej väzby toho, či Komisia zabezpečila účinné vykonávanie RP7, sprístupnil prostredníctvom osobitnej správy Európskeho dvora audítorov[15]. Ten dospel k záveru, že Komisia podnikla niekoľko krokov na zjednodušenie pravidiel, je však možné vykonať viac a niektoré aspekty vykonávania RP7 sú poznačené nejednotnosťou. Dvor audítorov zistil, že pozornosť sa zameriava hlavne na zabezpečenie vysokokvalitných výdavkov a menej na efektívnosť. Uviedol, že procesy by sa mali ešte viac skrátiť, a hoci čas potrebný na udelenie grantu (t. j. podpis zmluvy) sa skracuje, medzi útvarmi sa počas prvých piatich rokov RP7 zaznamenali rozdiely. Komisia akceptovala všetky odporúčania Dvora audítorov a väčšina z nich bola zohľadnená pri príprave programu, ktorý bude nasledovať po RP7. Napríklad, aby sa zabezpečilo konzistentné dosahovanie výsledkov RP7 a aby sa pomohlo pri koordinácii a dosahovaní výsledkov programu Horizont 2020, bolo zriadené spoločné centrum podpory, ktorého cieľom je poskytovať služby vysokej kvality v oblasti právnej podpory, auditov ex post, IT systémov a operácií, obchodných postupov, informácií o programe a údajov všetkým generálnym riaditeľstvám, ktoré sa zaoberajú výskumom, výkonným agentúram a spoločným podnikom, ktoré vykonávajú program Horizont 2020. Zaviedla sa spoločná reprezentatívna vzorka kontrol ex post, ktorá sa vzťahuje na všetky časti RP7. 2.1.2. SÚDRŽNOSŤ PRE RAST A ZAMESTNANOSŤ (rozpočtový riadok 1B) Programové ciele a stratégia Európa 2020 Podokruh „Súdržnosť pre rast a zamestnanosť“ sa týka štrukturálnych fondov, a to Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR), Európskeho sociálneho fondu (ESF), ako aj Kohézneho fondu. V rámci politiky súdržnosti sa počas obdobia rokov 2007 – 2013 rozdeľovalo 349 miliárd EUR, čo predstavuje 36 % rozpočtu Únie. Ide o jeden z najviditeľnejších finančných nástrojov EÚ, ktorý má výrazne prispieť k zamestnanosti a rastu v Európe. Fondu EFRR a Kohéznemu fondu bolo pridelených viac než 270 miliárd EUR, čo predstavuje takmer 80 % celkového rozpočtu v rámci tohto rozpočtového riadka, zatiaľ čo fondu ESF bolo pridelených približne 75 miliárd EUR. Finančné prostriedky z týchto troch fondov, na ktoré sa vzťahuje zdieľané hospodárenie, sa poskytujú prostredníctvom programov riadených na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni. Tieto fondy prispievajú k plneniu všetkých cieľov stratégie Európa 2020. Jedným z kľúčových cieľov pomoci z fondu EFRR bolo zlepšiť efektívnosť podnikov tým, že sa im pomôže investovať do nových strojov a zariadení alebo na vývoj nových výrobkov. Prostriedky z fondu EFRR boli použité aj v mnohých častiach EÚ na podporu využívania IKT zo strany MSP, zavedenia digitálnych prostriedkov prístupu do verejných služieb a investícií do širokopásmového pripojenia s cieľom zlepšiť prístup na internet, resp. v niektorých prípadoch poskytnúť prístup, ak predtým žiaden neexistoval. Fond EFRR a Kohézny fond aj naďalej poskytovali podporu oblastiam, v ktorých sú potrebné veľké investície, ako je napríklad rozvoj dopravnej infraštruktúry a infraštruktúry životného prostredia, ako aj podpora energetickej účinnosti a účinnosti využívania zdrojov. Medzi hlavné oblasti pomoci z fondu ESF patrí integrácia na trhu práce v prípade, že členské štáty sa spoliehali na ESF na podporu aktívnych politík trhu práce. V krajinách EÚ-12, kde sú rozpočty aktívnej politiky trhu práce nízke (pod 0,5 % HDP), predstavujú výdavky ESF na aktívnu politiku trhu práce viac ako polovicu celkových finančných prostriedkov určených na túto politiku (54,1 % v rokoch 2007 – 2010). Mnohé členské štáty takisto sústredili svoje aktivity v rámci ESF na začínajúce podniky nezamestnaných ľudí a ľudí zo znevýhodnených skupín, ako aj na udržateľnosť a kvalitu práce samostatne zárobkovo činných majiteľov podnikov a mikropodnikateľov. Sedemnásť členských štátov zahrnulo podnikanie medzi priority svojich operačných programov na programové obdobie rokov 2007 – 2013. V súlade so svojím záväzkom poskytovať cielenú podporu zo štrukturálnych fondov hlavnej iniciatíve stratégie Európa 2020 „Európska platforma proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu“ Komisia vyčlenila 20 % prostriedkov ESF na cieľ znížiť chudobu a sociálne vylúčenie do roku 2020 aspoň o 20 miliónov ľudí. Ako však vyplynulo z posúdenia pokroku v plnení cieľov stratégie Európa 2020, ktoré vypracovala Komisia, dosiahnutie tohto cieľa bude náročné vzhľadom na to, že počet ľudí vystavených riziku chudoby a sociálneho vylúčenia v EÚ (vrátane ľudí, ktorým hrozí finančná chudoba, ktorí trpia materiálnou depriváciou alebo ktorí žijú v domácnosti bez zamestnaných osôb) sa zvýšil zo 114 miliónov v roku 2009 na 124 miliónov v roku 2012[16]. Výkonnosť programov Podľa správ členských štátov o vykonávaní programov v rámci politiky súdržnosti sú štrukturálne fondy kľúčovým nástrojom v úsilí o udržanie zamestnanosti a predchádzanie šíreniu nezamestnanosti. Prostriedky z EFRR pomáhali vytvárať pracovné miesta, a to najmä prostredníctvom podpory výskumu, inovácií a MSP. Monitorovacie údaje ukazujú, že v rokoch 2007 až 2012 bolo vytvorených odhadom 594 000 nových pracovných miest. Najvyšší počet nových pracovných miest hlásili z Nemecka, Spojeného kráľovstva, Maďarska, Španielska, Talianska a Poľska[17]. V celej EÚ sa realizovala široká škála opatrení EFRR na podporu podnikov a ich inovačných schopností. Hodnotenie výsledkov naznačuje, že spomedzi všetkých zásahov spolufinancovaných z fondu EFRR je hlavným zdrojom vytvárania pracovných miest podpora podnikov[18]. Podľa najnovších výročných správ členských štátov o vykonávaní dostalo pomoc z fondu EFRR do konca roku 2012 takmer 200 000 podnikov, z toho takmer 80 000 bolo nových, pričom v MSP sa vytvorilo viac ako 260 000 pracovných miest[19]. Do konca roku 2012 viedli investície z fondu EFRR do IKT k tomu, že sa pre viac ako päť miliónov ďalších ľudí podarilo zabezpečiť prístup k širokopásmovému pripojeniu, pričom približne polovica z nich žije v menej rozvinutých regiónoch. Prispieva sa tým k zmenšovaniu digitálnej priepasti, ktorá je vo viacerých krajinách ešte stále pomerne veľká, najmä v krajinách EÚ-12 a v južných členských štátoch EÚ-15. Členské štáty informujú o pokroku dosiahnutom pri realizácii investícií do infraštruktúry prostredníctvom Kohézneho fondu a fondu EFRR, ale výsledky nespĺňajú ciele vo väčšine projektov týkajúcich sa infraštruktúry v oblasti dopravy a životného prostredia, najmä v krajinách EÚ-12. Príklad úspechu v Estónsku: Zlepšenia železničnej siete spolufinancované EÚ viedli do konca roku 2012 k skráteniu času cestovania na určitých úsekoch siete o 31 %, pričom cieľom je ďalšie skrátenie do konca roku 2015 až na 45 %[20]. V odvetví dopravy bolo na obdobie rokov 2007 – 2013 v rámci programov vyčlenených približne 42 miliárd EUR na cestnú infraštruktúru vrátane TEN-T a vnútroštátnych, regionálnych a miestnych cestných komunikácií. Na železničnú infraštruktúru bolo v rámci programov vyčlenených približne 23 miliárd EUR, okrem iného aj na projekty TEN-T. Vďaka poskytnutým značným finančným prostriedkom sa dosiahli niektoré významné výsledky, predovšetkým v podobe zlepšení existujúcich železničných tratí, keď rekonštrukciou alebo modernizáciou prešlo viac ako 2 300 km týchto tratí. Rekonštruovalo sa aj vyše 30 000 km ciest. Výrazne však zaostáva výstavba nových železničných tratí v krajinách, ktoré využívajú prostriedky z Kohézneho fondu, keď doposiaľ bolo dokončených iba 59 km z plánovaných 253 km. V Poľsku sa ako problém ukázala nedostatočná projektová príprava, obmedzená administratívna kapacita, ťažkosti pri realizácii a oneskorenie, v Rumunsku a Slovinsku vznikli problémy s verejným obstarávaním a v Slovinsku aj s postupmi územného plánovania. V sektore životného prostredia, v ktorom prostriedky na program na obdobie rokov 2007 – 2013 dosahujú výšku takmer 50 miliárd EUR, sa v mnohých členských štátoch vyskytli prípady oneskorenia pri realizácii projektov, najmä ak boli investície riadené na miestnej úrovni. Najbežnejšie problémy sú spojené s verejným obstarávaním, postupmi plánovania a obmedzenou kapacitou na riadenie projektov, ako aj, v niektorých prípadoch, s nedostatkom finančných prostriedkov na spolufinancovanie v dôsledku pokračujúceho hospodárskeho poklesu. Ťažkosti boli zaznamenané najmä v Bulharsku, kde miera úhrady v oblasti vodného hospodárstva dosiahla len 11 %, čo znamená, že ciele sa nepodarí dosiahnuť, a v Rumunsku. S cieľom riešiť tieto nedostatky Komisia požiadala o závažné odvetvové a organizačné reformy a podporila využitie všetkých dostupných zdrojov technickej pomoci od rôznych medzinárodných finančných inštitúcií. Príklady úspechov: Taliansko: Výsledkom projektov spolufinancovaných z fondu EFRR je zlepšenie v oblasti úpravy odpadových vôd pre viac ako jeden milión ľudí, čo je približne 13 % všetkých obyvateľov konvergenčných regiónov a takmer 40 % obyvateľov regiónov Sicília a Basilicata, kde sa realizovala väčšina investícií. Malta: Južná čistiareň odpadových vôd vybudovaná s pomocou fondov EÚ, ktorá je schopná upraviť 80 % odpadovej vody vyprodukovanej na ostrove, viedla k zvýšeniu kategórie pobrežných vôd v južnej časti krajiny z 3. triedy na 1. triedu a Malta sa stala prvou stredozemskou krajinou, v ktorej sa všetka odpadová voda pred vypustením do mora upravuje. V sektore energetiky, v ktorom sa prostriedky fondu EFRR a Kohézneho fondu vo výške 4,5 miliardy EUR vyčlenili na obdobie rokov 2007 – 2013 na projekty v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov (veterná energia, solárna energia, energia z biomasy, vodná a geotermálna energia), sa dodatočná kapacita na výrobu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov zvýšila o 2 400 MW ešte pred koncom roku 2012. Okrem toho boli v rámci programov naplánované investície vo výške približne 6 miliárd EUR do energetickej účinnosti bytových domov a verejných budov, pričom dôkazy z hodnotení ich účinnosti by mali byť k dispozícii do konca roku 2015. Príklad úspechu v Rakúsku: Podporené projekty viedli k zvýšeniu výrobnej kapacity v 55 elektrárňach využívajúcich biopalivá o 89 MW, teda o 20 %, čoho výsledkom je potenciálne zníženie emisií skleníkových plynov rovnajúce sa množstvu CO2, aké vyprodukuje približne 33 000 áut. Z fondu EFRR sa takisto poskytujú prostriedky na investície do sociálnej infraštruktúry v oblastiach ako vzdelávanie, zdravotníctvo, starostlivosť o deti a bývanie, ktoré dopĺňajú tzv. mäkké opatrenia financované z fondu ESF. V nových členských štátoch sú investície do sociálnej infraštruktúry prostredníctvom fondu EFRR v mnohých prípadoch jediným zdrojom pre modernizáciu a reformovanie verejných služieb, kým v štátoch EÚ-15 ide vo všeobecnosti o doplnkový zdroj. Veľká časť investícií z fondu ESF na obdobie rokov 2007 – 2013 sa zameriava na podporu prístupu k zamestnaniu – na tento účel bolo vyčlenených takmer 23 miliárd EUR. Zistenia vyplývajúce z dostupných hodnotení[21] ukazujú, že s intervenčnými opatreniami fondu ESF sú spojené značné čisté rozdiely, pokiaľ ide o zamestnanosť a nezamestnanosť. Zistilo sa napríklad, že jednotlivci, ktorých sa týkajú intervenčné opatrenia fondu ESF, majú väčšiu šancu nájsť si prácu než kontrolné skupiny, pričom sa ukazuje, že tento efekt je výraznejší v prípade znevýhodnených skupín ľudí. Zo správ členských štátov o vykonávaní vyplýva, že 2,4 milióna ľudí, ktorí sa podieľali na operáciách financovaných z fondu ESF, si našlo prácu do šiestich mesiacov od skončenia intervenčného opatrenia. Odhaduje sa, že do konca decembra 2012 si prácu s podporou fondu ESF našlo celkovo viac ako 5,7 milióna osôb. Vo viacerých hodnoteniach sa tiež zdôrazňovali „mäkké“ výsledky spojené s intervenčnými opatreniami fondu ESF v oblasti prístupu k zamestnaniu vrátane podpory ľudí pri hľadaní práce a motivovania ku vstupu na trh práce. V záverečnej správe Odbornej hodnotiacej siete ESF o výsledkoch fondu ESF v rokoch 2007 – 2013 sa uvádza, že v niektorých členských štátoch sa podarilo dosiahnuť výrazné výsledky, pokiaľ ide o novo založené podniky a osoby, ktoré sa stali samostatne zárobkovo činnými, pričom takýchto prípadov je takmer 550 000. V oblasti politiky, ktorá je zameraná konkrétne na zvýšenie adaptability, bolo zaznamenaných viac ako 13,1 milióna zapojených subjektov, pričom pracovníci tvoria najväčšiu skupinu, viac ako 8,5 milióna ľudí, z čoho je takmer 847 000 samostatne zárobkovo činných, čo dokazuje význam pomoci ESF začínajúcim podnikom v rámci politiky zvyšovania adaptibility, kde približne 13 miliárd EUR bolo naprogramovaných na zvyšovanie adaptability pracovníkov, spoločností, podnikov a podnikateľov v období rokov 2007 – 2013. Vo väčšine členských štátov získali proporčne vyššiu podporu z fondu ESF mladí ľudia – viac ako 30 % všetkých intervenčných opatrení ESF; viac ako 50 % v Nemecku a takmer 40 % v Maďarsku, vo Francúzsku a v Dánsku. Naproti tomu vo Švédsku, v Portugalsku a na Cypre je tento podiel 15 % alebo menej, čo je odrazom vnútroštátnych politických rozhodnutí. V hodnoteniach sa zdôrazňuje, že príjemcovia pomoci z fondu ESF zvýšili hodnotu služby alebo podpory, ktorú získali, a existujú dôkazy, že intervenčné opatrenia ESF na podporu ľudských zdrojov v podnikoch, ktoré čelili nadbytku pracovníkov, alebo všeobecnejšie, znižovaniu počtov, pomohli stabilizovať úroveň zamestnanosti v týchto subjektoch. Napriek výrazným investíciám do zvyšovania odborných zručností a kvalifikácie existujúcich pracovníkov však neexistujú dôkazy o vplyve týchto opatrení na produktivitu v podnikoch, ani o prínose pre zárobky pracovníkov a ich mobilitu pri hľadaní pracovného miesta. Intervenčnými opatreniami ESF sa podporovali politiky v oblasti sociálneho začleňovania (zavedením stratégií aktívneho začleňovania, prístupov zameraných na sociálne investície, ako aj účinnejšieho a efektívnejšieho využívania rozpočtov pre sociálnu oblasť) s cieľom pomôcť skupinám ľudí s ťažším prístupom na trh práce (napríklad mladí ľudia, osamelí rodičia, migranti a starší ľudia). Z fondu ESF sa financoval aj rozvoj sociálnych služieb so zameraním na vyššiu kvalitu a lepšiu dostupnosť pre znevýhodnené skupiny, a to napríklad v Lotyšsku, Rumunsku a Španielsku. V rokoch 2007 – 2013 bolo približne 13 miliárd EUR z fondu ESF zameraných na zlepšenie sociálneho začlenenia znevýhodnených osôb. Hoci sa vo väčšine správ Odbornej hodnotiacej siete ESF, týkajúcich sa jednotlivých krajín, hodnotilo financovanie zo strany EÚ v oblasti politiky sociálneho začlenenia ako najmenej výkonné, dosiahli údaje o počte ľudí, ktorí získali pracovné miesta vďaka opatreniam v oblasti sociálneho začleňovania, vysokú hodnotu, a to viac ako 164 000 zaznamenaných prípadov (väčšina z nich sa vyskytla v Španielsku). Toto je oblasť financovania zo strany EÚ, v ktorej je obzvlášť ťažké jasne stanoviť, do akej miery prispievajú financované akcie k celkovým cieľom politiky. Oblasti sociálneho začlenenia a vzdelávania sú najmä v kompetencii členských štátov a zameranie investícií do sociálneho začlenenia sa líši v závislosti od členského štátu, čo komplikuje zisťovanie pridanej hodnoty intervenčného opatrenia. Celkovo sa očakáva, že programy v rámci politiky súdržnosti na obdobie rokov 2007 – 2013 povedú k tvorbe pracovných miest a inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu prinajmenšom do konca roku 2015. Pokiaľ ide o ostatné programy v rámci predchádzajúceho obdobia viacročného finančného rámca, ich hodnotenia ex post sa ešte len vypracúvajú, pričom by sa mali dokončiť do konca roku 2015. Až potom bude možné poskytnúť jasnejší prehľad o tom, do akej miery prispeli príspevky jednotlivých programov k celkovým cieľom. Prevádzkové aspekty výkonnosti Od začiatku hospodárskeho poklesu prijala Komisia sériu opatrení na urýchlenie vykonávania politiky súdržnosti s cieľom zabezpečiť, aby sa všetky zdroje plne mobilizovali na podporu úsilia členských štátov a regiónov o oživenie, ako aj zosúladiť intervenčné opatrenia spolufinancované zo strany EÚ s cieľmi stratégie Európa 2020. V uplynulých rokoch sa vykonali dva druhy významných úprav pôvodných plánov programov – tematické preprogramovanie a cielené zníženie požiadaviek na spolufinancovanie členskými štátmi. Do konca roku 2013 bolo preprogramovaných z jednej tematickej oblasti do druhej viac ako 45 miliárd EUR, resp. 13 % celkovej sumy finančných prostriedkov, s cieľom podporiť najnaliehavejšie potreby a posilniť určité intervenčné opatrenia. Pokiaľ ide o investičné témy, zmeny priniesli zvýšenie pomoci na inovácie, výskum a vývoj, všeobecnú podporu podnikania, energiu z udržateľných zdrojov, sociálnu infraštruktúru, cesty a trh práce vrátane zamestnanosti mladých ľudí. Tieto zmeny sú v súlade so stratégiou Európa 2020 a reagujú na potrebu väčšieho zamerania finančných nástrojov EÚ na tieto oblasti. Komisia v rokoch 2011 – 2012 takisto schválila niektorým členským štátom zníženie požiadaviek v oblasti národného spolufinancovania (ES, GR, IE, IT, LT a PT a v menšej miere BE, FR a UK). Tým sa požiadavka na národné verejné výdavky znížila zo 143 miliárd EUR na 118 miliárd EUR, t. j. 18 % zníženie, ku ktorému došlo preto, že sa uznalo, že národné rozpočty boli pod tlakom a že prostredníctvom zmiernenia záťaže na vnútroštátne financovanie sa mohli už začaté investície do značnej miery ukončiť. Komisia sa tiež snažila podporiť a uľahčiť integrované využívanie investícií z fondov ESF a EFRR s cieľom ďalej zvýšiť pridanú hodnotu financovania zo strany EÚ a ukázať viac viditeľných výsledkov. Viaceré členské štáty sa už rozhodli uplatňovať tento integrovaný prístup v najdôležitejších oblastiach sociálneho začlenenia, ako je prechod od inštitucionálnej ku komunitnej starostlivosti o deti alebo integrácia marginalizovaných komunít, napríklad Rómov. Komisia sa okrem toho pridržiavala hlavných odporúčaní, ktoré vzišli zo štyroch tematických osobitných správ Európskeho dvora audítorov a ktoré sa týkali oblastí pôsobnosti programov EFRR/Kohézneho fondu, a to energetickej účinnosti, projektov infraštruktúry na nakladanie s komunálnym odpadom, regenerácie priemyselných a vojenských lokalít a ciest[22]. Vo všetkých štyroch správach sa dospelo k záveru, že očakávané výsledky sa dosiahli a že projekty sa realizovali podľa plánov, ale s určitým oneskorením a prekročenými nákladmi. V odporúčaniach Dvora audítorov sa určila potreba silnejšieho zamerania sa na účinnosť, efektívnosť a hospodárnosť projektov pri stanovovaní investičných priorít; väčšia potreba analýzy v procese výberu projektov a potreba lepších a transparentných ukazovateľov výkonnosti. Legislatívny rámec na roky 2014 – 2020 umožňuje Komisii, aby uplatnila niektoré z hlavných odporúčaní Dvora audítorov, predovšetkým: dôslednejšie zameranie sa na výsledky pri spolufinancovaných programoch s prepojením medzi hlavnými akciami spoločného strategického rámca a odporúčaniami pre jednotlivé krajiny v rámci európskeho semestra; uzatváranie partnerských dohôd s členskými štátmi, ktoré budú zahŕňať analýzu rozdielov a potrieb rozvoja; podmienenosť ex ante a každoročné podávanie správ o ukazovateľoch výstupov na úrovni prioritnej osi na základe spoločného vymedzenia ukazovateľov. 2.1.3. OCHRANA A SPRÁVA PRÍRODNÝCH ZDROJOV (rozpočtový riadok 2) Programové ciele a stratégia Európa 2020 Druhý rozpočtový riadok zahŕňa podporu v oblastiach poľnohospodárstva, rozvoja vidieka, rybárstva a životného prostredia a predstavuje 43 % výdavkov EÚ v období rokov 2007 – 2013. Väčšina zdrojov (34 % celkových výdavkov EÚ) sa rozdeľuje ako priama podpora poľnohospodárom v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP). Európsky fond pre rybné hospodárstvo je základným nástrojom na financovanie spoločnej rybárskej politiky. Osobitné financovanie v oblasti životného prostredia sa zabezpečuje prostredníctvom nástroja LIFE+. Cieľom spoločnej poľnohospodárskej politiky je podporovať inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast poľnohospodárskych a vidieckych oblastí EÚ v súlade so stratégiou Európa 2020. Pozostáva z dvoch oblastí, resp. pilierov: 1. z výdavkov súvisiacich s trhom a priamych platieb poľnohospodárom a 2. z výdavkov na rozvoj vidieka. Cieľom spoločnej rybárskej politiky (SRP) je zabezpečiť, aby boli rybolovné a akvakultúrne činnosti dlhodobo environmentálne udržateľné a riadili sa spôsobom, ktorý je v súlade s cieľmi, ktorými je dosiahnuť hospodársky a sociálny prínos a prínos v oblasti zamestnanosti a prispieť k dostupnosti dodávok potravín. Prostredníctvom Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo poskytuje EÚ finančnú podporu odvetviu rybárstva (vrátane všetkých činností výroby, spracovania a uvádzania produktov rybárstva a akvakultúry na trh) a pre trvalo udržateľný rozvoj oblastí závislých od rybolovu. S rozpočtom vo výške približne 300 miliónov EUR ročne je cieľom projektov financovaných z programu LIFE+ otestovať inovačné prístupy, demonštrovať nové prístupy alebo uplatňovať osvedčené postupy pri riešení problémov súvisiacich so životným prostredím a zmenou klímy. Programové oblasti Príroda a Biodiverzita prispievajú k plneniu cieľov stratégie Európa 2020 tým, že sa usilujú o zastavenie, a ak je to možné, zvrátenie strát biodiverzity, zatiaľ čo programová oblasť Životné prostredie prispieva k hospodárstvu efektívne využívajúcemu zdroje a šetrnému voči klíme tým, že ponúka podnikom, najmä MSP, možnosť skúšať nové technológie a metodiky pred ich zavedením do výrobného reťazca. V rámci programovej oblasti Informácie sa spolufinancovali projekty týkajúce sa komunikácie a kampaní za zlepšenie informovanosti o otázkach životného prostredia, ochrany prírody alebo zachovania biodiverzity. Výkonnosť programov Údaje ukazujú, že priama pomoc poľnohospodárom (v rámci prvého piliera SPP) stabilizuje príjmy poľnohospodárskych podnikov, a tým prispieva k ich hospodárskej životaschopnosti. V roku 2012 predstavovali priame platby v priemere takmer polovicu príjmu rodinného poľnohospodárskeho podniku (48 %). Hoci reálny príjem na pracovníka v poľnohospodárstve v krajinách EÚ-28 v roku 2013 klesol o 1,3 %, za uplynulých desať rokov vzrástol približne o 30 %. Pokles v roku 2013 spôsobil najmä vyšší reálny nárast nákupných cien prostriedkov poľnohospodárskej výroby (+0,7 %), zatiaľ čo ceny získané pri predaji poľnohospodárskych výrobkov zostali stabilné. Reformy SPP od roku 1992 posilnili trhovú orientáciu poľnohospodárstva v EÚ a znížili výdavky na náhrady pri vývoze a verejné zásahy. Podiel subvencovaného vývozu na celkovom vývoze sa znížil z 1,9 % v roku 2007 na 0,1 % v roku 2012. Hodnota obchodného toku poľnohospodárskych produktov medzi EÚ a zvyškom sveta vzrástla z 80 miliárd EUR v roku 2008 na viac ako 120 miliárd EUR v roku 2013. V roku 2013 boli vykonané viaceré hodnotenia rozličných prvkov SPP. Hodnotenia vplyvov európskeho školského mliečneho programu[23] a opatrení SPP pre oblasť včelárstva[24] potvrdili vhodnosť uplatňovaných nástrojov na dosiahnutie politických cieľov, ako aj pridanú hodnotu EÚ v podobe určitých odporúčaní na ďalšie zlepšenia v oblasti vzájomného dopĺňania sa súvisiacich programov a iniciatív. Školský mliečny program bol vyhodnotený ako primeraný nástroj na zvýšenie konzumácie mlieka deťmi a na zlepšenie ich stravovacích návykov. Väčšina členských štátov uviedla, že tento program bol hlavnou hybnou silou pre začatie a uplatňovanie školského mliečneho programu v ich krajinách. Pokiaľ ide o opatrenia v oblasti včelárstva, pri hodnotení sa dospelo k záveru, že majú pozitívny vplyv na produktivitu a príjmy včelárov, ako aj na stabilizáciu úrovne výroby medu v EÚ v kontexte rastúcich výrobných nákladov, ohrozenia prežitia včiel a silnej medzinárodnej konkurencie z tretích krajín. V rámci hodnotenia štrukturálnych vplyvov priamej pomoci[25] sa posudzovalo, ako zmeny zavedené reformou z roku 2003, vrátane oddelenia pomoci od výroby, ovplyvnili aspekty, ako sú stratégie európskych poľnohospodárskych podnikov v oblasti práce, kapitálu a obchodovania. Hodnotenie odhalilo nepriame vplyvy, ako napríklad nárast hospodárskej veľkosti poľnohospodárskych podnikov a ich väčšiu špecializáciu. Okrem toho oddelenie stimulovalo zmenu zamerania na výrobu s vyššou ziskovosťou. V hodnotení sa dospelo k záveru, že reforma, najmä oddelenie pomoci, mohla prispieť, spolu s inými faktormi, k zníženiu intenzity využívania pracovných síl. Súhrn vnútroštátnych a regionálnych hodnotení[26] v polovici trvania, uverejnený v roku 2013, zmeral pokrok a vplyv opatrení na rozvoj vidieka (v rámci druhého piliera SPP) v rokoch 2007 – 2013. Bol založený na hodnoteniach, ktoré vykonali členské štáty v roku 2010, a dospelo sa v ňom k záveru, že prijímanie opatrení na rozvoj vidieka bolo pomalšie, než sa očakávalo, pričom len málo opatrení zaznamenalo bezproblémovú implementáciu. Najrýchlejšie sa implementovali opatrenia s menej technickými požiadavkami a najväčšou nadväznosťou na predchádzajúce obdobie. Posudzoval sa aj hospodársky, environmentálny a sociálny vplyv opatrení a tiež ich vplyv na kvalitu života, ale bolo ťažké dospieť k hodnovernému záveru, pokiaľ ide o celkové vplyvy, keďže vykonávanie programu bude pokračovať až do konca roku 2015. Pokiaľ ide o hospodárske vplyvy, zhruba v dvoch tretinách správ sa určil čistý kladný účinok na rast a tvorbu pracovných miest. V niektorých správach boli uvedené závery o kladných environmentálnych vplyvoch, vplyvy programov rozvoja vidieka na životné prostredie sú však zriedkavo vyčíslené. Vplyvy opatrení na zvyšovanie kvality života sa vo vidieckych komunitách hodnotili vysoko, ale boli ťažko zmerateľné. Keďže realizácia programov trvá do konca roku 2015, jasný prehľad miery, do akej boli opatrenia na rozvoj vidieka prínosné, bude možné poskytnúť až po dokončení súhrnu vnútroštátnych a regionálnych hodnotení ex post v oblasti rozvoja vidieka v období rokov 2007 – 2013 (v roku 2017). Hodnotenia v polovici trvania boli v rámci životného cyklu programov vykonané príliš skoro na to, aby už mohli spoľahlivo podložiť celkové posúdenie vplyvov a výkonnosti programu rozvoja vidieka. Poskytujú však informácie o realizácii programu. Dostupné údaje o pokroku dosiahnutom v programe rozvoja vidieka v tejto fáze ukazujú nejednoznačný obraz. Napríklad, prospech zo zlepšenia služieb podporovaných v rámci programu malo doposiaľ 83 miliónov ľudí vo vidieckych oblastiach (94 % cieľového počtu). S podporou programu bolo obnovených 34 000 dedín, čím sa prekročil konečný cieľ 27 000 dedín do konca daného obdobia. Na druhej strane, hoci z dostupných správ vyplýva, že sa na základe opatrení na rozvoj vidieka vytvorilo 45 000 pracovných miest, predstavuje to 19 % konečného cieľa. Podobne dostalo doposiaľ podporu 36 000 mikropodnikov z plánovaného počtu 77 000[27]. V oblasti spoločnej rybárskej politiky sa trvalé zastavenie rybolovných činností považuje za hlavný nástroj na zabezpečenie rovnováhy medzi rybolovnou kapacitou a rybolovnými zdrojmi. V období od januára 2007 do mája 2013 bolo s finančnou podporou z Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo z prevádzky vyradených viac ako 4 000 plavidiel, čo prispelo k značnému zmenšeniu flotily[28]. Spätné hodnotenie opatrení v rámci uvedeného fondu týkajúcich sa vyradenia z prevádzky a dočasného odstavenia lodí však zdôraznilo nedostatočnú efektívnosť a účinnosť existujúcich programov vyraďovania z prevádzky pri regulovaní rybárskych flotíl EÚ a rybolovných zdrojov[29]. Pokiaľ ide o systémy dočasného odstavenia lodí, v hodnotení sa dospelo k záveru, že financovanie z verejných zdrojov prinieslo viac úžitku v súvislosti so zabezpečením politickej prijateľnosti týchto systémov než v súvislosti so skutočným znižovaním objemu rybolovu. Podpora z Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo na akvakultúru a spracovávanie produktov rybolovu a akvakultúry je veľmi významná. Spolu za obe oblasti predstavuje takmer tretinu záväzkov Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo. Oba sektory sú ziskové, ale z hľadiska objemu sa produkcia akvakultúry v EÚ nezvyšuje. Pokiaľ ide o spracovávanie, objem i hodnota produkcie sa zvyšujú. Zamestnanosť v odvetví akvakultúry je z hľadiska počtu pracovných miest ekvivalentných plnému pracovnému času stabilná. Pracovné úväzky na kratší pracovný čas sú čoraz viac nahrádzané pracovnými úväzkami na plný pracovný čas. To vysvetľuje, prečo sa príspevok Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo k tvorbe pracovných miest zdá byť obmedzený, hoci pre príslušných zamestnancov ide o dôležitý vývoj. Okrem toho je akvakultúra EÚ kapitálovo čoraz náročnejšia, pričom tento proces je sprevádzaný verejnou podporou z Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo. Pokiaľ ide o spracovávanie, vplyv Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo na pracovné miesta je mierny – v rokoch 2007 až 2010 bolo vytvorených viac ako 3 400 nových pracovných miest[30]. Finančná podpora z Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo sa komunitám závislým od rybolovu poskytuje prostredníctvom rybárskych miestnych akčných skupín. V nedávnej štúdii sa odhaduje, že v období rokov 2010 – 2013 vytvorili najmenej 7 300 pracovných miest, pričom ďalších 12 500 pracovných miest sa zachovalo. Vzniklo vyše 200 nových spoločností. Príklad: Rybárske miestne akčné skupiny prinášajú hospodársky vzostup tradičným rybolovným podnikom v regiónoch „Fisch vom Kutter“ je malý inovatívny projekt zahŕňajúci 21 rybolovných spoločností z aktívneho regiónu pobrežia Baltského mora. S podporou Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo vytvorili systém priameho predaja rýb z regiónu. Využívajú pri tom dynamickú webovú stránku, na ktorú posielajú rybári na mori prostredníctvom SMS podrobnosti o svojich úlovkoch a odhadovaný čas pristátia. Umožňujú tak spotrebiteľom, aby videli kde, kedy a aké čerstvé ryby si môžu kúpiť priamo z lode po jej príchode do prístavu. Zapojení rybári udržiavajú vyššie ceny svojich rýb. Niektoré rybolovné spoločnosti tiež zaviedli doplnkové aktivity, rozšírili svoju škálu produktov (napríklad údenie a varenie časti úlovku) a hlásia 30 % až 50 % nárast počtu zákazníkov. Z hodnotení ex post nástroja LIFE na projektovej úrovni vyplýva, že jeho program Príroda sa ukázal ako veľmi dôležitý pri podpore politiky EÚ v oblasti zachovania prírody, najmä pri vykonávaní smerníc o vtáctve a o biotopoch a pri realizácii siete Natura 2000. Aktivity v rámci projektov programu Príroda sú vo všeobecnosti účinné, ich vplyv je veľký a udržateľnosť vysoká. Vďaka projektom programu Príroda v rámci nástroja LIFE sa populácia najohrozenejšieho druhu z čeľade mačkovitých, rysa španielskeho, v Španielsku strojnásobila a pripravujú sa podmienky na jeho návrat do Portugalska. Okrem toho sa zabezpečilo 13 000 ha územia na účely ochrany prírody. V rámci environmentálnej oblasti nástroja LIFE ukázali projekty, ako je Icarre 95, potenciál skutočných výrobných postupov „od kolísky po kolísku“, pomocou ktorých sa bude v budúcnosti podporovať efektívne využívanie recyklovateľných materiálov v priemyselnej výrobe. Ďalšie projekty, napríklad Od strechy k ceste pomohli rozvinúť podnikanie efektívne využívajúce zdroje, v tomto prípade využitie bitúmenu zo starých striech na povrchy ciest. Pokiaľ ide o informačnú oblasť programu LIFE+, záverečné hodnotenie potvrdilo, že program zohral významnú úlohu aj pri zvyšovaní informovanosti, dobrej správy a verejnej účasti na environmentálnych záležitostiach EÚ. Prevádzkové aspekty výkonnosti V oblasti ochrany a riadenia prírodných zdrojov Európsky dvor audítorov vydal niekoľko osobitných správ týkajúcich sa otázok zostavovania a realizácie programov. Zistenia a odporúčania Dvora audítorov vo vzťahu k viazaným priamym platbám sa vzali do úvahy v rámci programov na roky 2014 – 2020. Ako výnimku zo všeobecnej zásady platieb v rámci SPP, kde je pomoc oddelená od úrovne poľnohospodárskej výroby, môžu členské štáty v obmedzenom rozsahu a za určitých podmienok naďalej poskytovať viazané platby. Európsky dvor audítorov (Osobitná správa č. 10/2013) skritizoval, že členské štáty dostali príliš veľkú voľnosť pri zavádzaní viazaných priamych platieb. Členské štáty neposkytli dostatočné dôkazy, ktorými by preukázali, že zavedené opatrenia boli potrebné a vhodné, pričom monitorovací rámec (ciele a ukazovatele) nepostačoval na to, aby sa tieto opatrenia mohli v budúcnosti náležite posúdiť. Komisia predpokladá zriadenie spoločného monitorovacieho a hodnotiaceho rámca pre oba piliere SPP na obdobie rokov 2014 – 2020 s cieľom lepšie hodnotiť výkonnosť politiky. Pri zostavovaní svojich návrhov v oblasti politiky rozvoja vidieka v období rokov 2014 – 2020 Komisia zohľadnila kritiku Dvora audítorov týkajúcu sa výkonnosti opatrení na rozvoj vidieka financovaných EÚ v rámci druhého piliera SPP[31]. Opakovanou kritikou bolo to, že výber projektov členskými štátmi sa často zameriaval viac na minutie pridelených prostriedkov, než na kvalitu projektov a ich schopnosť dosiahnuť výsledky. Dvor audítorov tiež zistil, že ciele výdavkov na rozvoj vidieka neboli dostatočne prehľadné a že nebol dostatok informácií a správ o dosiahnutých výsledkoch, ktoré by ukázali, do akej miery boli splnené stanovené ciele a že finančné prostriedky EÚ sa minuli efektívne a účinne. Dvor audítorov poukázal aj na skutočnosť, že dostupné informácie z monitorovania a hodnotenia sa nedostatočne využívali na zvýšenie efektívnosti a účinnosti výdavkov na rozvoj vidieka. Predovšetkým v rámci podpory rozvoja vidieka zameranej na zvýšenie ekonomickej hodnoty lesov Dvor audítorov zistil nedostatky vo vypracovaní opatrenia a dospel k záveru, že iba malý počet kontrolovaných projektov výrazne zvýšil ekonomickú hodnotu lesov. Komisia pri navrhovaní programovej oblasti Životné prostredie v rámci nového programu LIFE takisto zohľadnila nedostatky zistené Dvorom audítorov[32]. Dvor audítorov zistil, že programová oblasť Životné prostredie programu LIFE+ nebola dostatočne dobre zostavená ani vykonávaná. Hlavné problémy súviseli s kvalitou postupu pri výbere projektov a s nedostatkom vhodných ukazovateľov. V reakcii na uvedené sa vyvinulo úsilie o to, aby bol nový program LIFE lepšie štruktúrovaný, strategickejší, jednoduchší a flexibilnejší. V rámci programu sa vyberú projekty, ktoré preukazujú najlepšie postupy a inovatívne alebo demonštratívne prístupy na pridanie hodnoty na európskej úrovni. Od orientačného prideľovania národných prostriedkov sa úplne upustí od roku 2018. S cieľom poskytnúť lepšie informácie o výsledkoch programu a jeho dôsledkoch v budúcnosti sa do nového nariadenia o programe LIFE zahrnul súbor ukazovateľov výkonnosti, ktorý je vo viacročnom pracovnom programe LIFE na roky 2014 – 2017 doplnený o ukazovatele výsledkov podľa prioritných oblastí, a tam, kde je to relevantné, podľa tematickej priority. 2.1.4. SLOBODA, BEZPEČNOSŤ A SPRAVODLIVOSŤ (rozpočtový riadok 3A) Programové ciele a stratégia Európa 2020 Tento rozpočtový riadok predstavuje 0,8 % celkového viacročného rámca na roky 2007 – 2013. V roku 2013 predstavovala finančná podpora pre túto oblasť politiky 1,45 miliardy EUR vo viazaných rozpočtových prostriedkoch. Rozpočtový riadok sa týka finančných programov, ktorými sa podporujú rozličné aspekty politiky Komisie v oblasti migrácie, azylu a hraníc, boja proti trestnej činnosti a terorizmu a politiky v oblasti spravodlivosti. V oblasti migrácie, azylu a hraníc sa prostredníctvom rámcového programu „Solidarita a riadenie migračných tokov“ (SOLID) na obdobie rokov 2007 – 2013 vyčlenili takmer 4 miliardy EUR s cieľom zabezpečiť spravodlivé rozdelenie zodpovednosti medzi krajiny EÚ za finančnú záťaž, ktorá vzniká z integrovaného riadenia vonkajších hraníc Únie a z vykonávania spoločnej azylovej a prisťahovaleckej politiky. Európsky fond pre integráciu štátnych príslušníkov tretích krajín (EIF), ktorý je časťou tohto rámcového programu, je nástrojom, ktorý je najviac priamo prepojený s hlavným cieľom stratégie Európa 2020, ktorým je zvýšenie miery zamestnanosti žien a mužov vo veku 20 – 64 rokov na 75 %, a to aj prostredníctvom lepšej integrácie legálnych migrantov. Podporou činností, ako sú jazykové kurzy a kurzy občianskej orientácie, budovanie kapacít a výmeny medzi členskými štátmi, sa fond EIF usiluje postupne znižovať rozdiel v miere zamestnanosti štátnych príslušníkov krajín mimo EÚ a štátnych príslušníkov krajín EÚ. Je doplnkom Európskeho sociálneho fondu. Rámcový program „Bezpečnosť a ochrana slobôd“ presadzuje efektívnu európsku cezhraničnú spoluprácu v oblasti boja proti trestnej činnosti a terorizmu a v oblasti lepšieho predchádzania trestnej činnosti. Program „Predchádzanie a boj proti trestnej činnosti“ (ISEC) s rozpočtom vo výške 600 miliónov EUR v období rokov 2007 – 2013 je zameraný na predchádzanie a boj proti trestnej činnosti (terorizmus, obchodovanie s ľuďmi, zneužívanie detí, počítačová kriminalita, nelegálne obchodovanie s drogami a zbraňami, korupcia a podvody). V oblasti spravodlivosti je šesť programov týkajúcich sa občianskeho práva, trestného práva, základných práv a občianstva, boja proti násiliu voči deťom, mladým ľuďom a ženám (Daphne), nediskriminácie a rodovej rovnosti (Progress) a politiky v oblasti kontroly drog zameraných tak, aby prispievali okrem iného aj k plneniu hlavného cieľa stratégie Európa 2020, ktorým je zvýšiť mieru zamestnanosti ľudí v aktívnom veku na 75 %. Medzi príklady pomoci patria finančné prostriedky na osobitné opatrenia na riešenie rozdielov v odmeňovaní mužov a žien a na podporu rodovej rovnosti v hospodárskom rozhodovaní, ako aj financovanie v oblasti nediskriminácie a integrácie Rómov. Výkonnosť programov V roku 2013 sa všetky programy v rámci tohto rozpočtového riadka vykonávali podľa predpokladov, pričom v príslušných správach sa uvádza takmer stopercentné čerpanie rozpočtu. V oblasti migrácie, azylu a hraníc sa v rámci Európskeho fondu pre návrat (v rámci programu SOLID) podporil dobrovoľný návrat osôb do ich krajiny pôvodu. Počet dobrovoľných návratov stúpol. V roku 2012 bol podiel dobrovoľných návratov 41,1 % (z celkového počtu návratov) v porovnaní s 38,4 % v roku 2011. K tomuto nárastu prispela aj finančná podpora v rámci programu, keďže v niektorých krajinách program umožnil vytvorenie systémov dobrovoľného návratu, ktoré tam predtým neexistovali. Európsky fond pre utečencov (EFU, takisto v rámci programu SOLID) podporuje členské štáty pri prijímaní žiadateľov o azyl a osôb pod medzinárodnou ochranou a znášaní dôsledkov tohto prijatia. Najnovšie údaje ukazujú, že dochádza k zvýšenému využívaniu finančných prostriedkov EÚ členskými štátmi, ktoré sa usilujú zabezpečiť lepšie prijímacie kapacity a úspešnú integráciu príjemcov medzinárodnej ochrany na svojom území. Fond EFU sa takisto využíva na podporu členských štátov v ich úsilí o presídlenie utečencov: v roku 2013 sa členské štáty zaviazali presídliť s pomocou fondu EFU viac ako 3 900 osôb. Na porovnanie, v roku 2012 šlo o takmer 3 000 osôb. Potenciál programu SOLID dosahovať výsledky bol obmedzený hospodárskym poklesom. Potvrdzujú to najnovšie dostupné údaje, ktoré preukazujú, že rozdiel v miere zamestnanosti medzi štátnymi príslušníkmi krajín mimo EÚ a štátnymi príslušníkmi krajín EÚ ostal v uplynulých piatich rokoch pomerne stabilný a že miera zamestnanosti občanov ktoréhokoľvek členského štátu EÚ zostáva výrazne vyššia (65,1 %) ako v prípade štátnych príslušníkov tretích krajín (53,9 %)[33]. V oblasti boja proti trestnej činnosti a terorizmu pomáhalo financovanie zo strany EÚ uľahčovať spoluprácu medzi orgánmi presadzovania práva a inými subjektmi. Pravidelne bola financovaná napríklad činnosť celosvetovej siete odborníkov na vyhľadávanie majetku vrátane odborníkov z USA (sieť odborníkov CARIN). K inovatívnym projektom, ktoré podporuje Komisia, patrí správa skonfiškovaného majetku a opätovné využitie majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti na sociálne účely. Príklad financovania v oblasti vnútorných záležitostí: Fond EFU podporuje členské štáty, ktoré čelia náhlym príchodom veľkého počtu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí môžu potrebovať medzinárodnú ochranu. Na konci leta a v jeseni 2013 čelilo Bulharsko bezprecedentnému prílevu migrantov a žiadateľov o azyl, čo v značnej a naliehavej miere mimoriadne zaťažilo jeho azylový systém. Bulharský azylový systém s kapacitou na prijatie približne 1 250 osôb ročne nebol schopný zvládnuť viac ako 7 000 žiadostí o medzinárodnú ochranu. Bulharské orgány preto požiadali o podporu EÚ v podobe núdzových opatrení z fondu EFU. Vďaka týmto finančným prostriedkom sa Bulharsku v priebehu šiestich mesiacov plánovaného trvania núdzovej pomoci z fondu EFU podarilo výrazne zvýšiť a zlepšiť kapacitu svojho azylového systému na poskytovanie primeranej úrovne ubytovania pre žiadateľov o azyl a rozšíriť kapacitu na spracovávanie žiadostí o medzinárodnú ochranu. Bulharsko v tejto súvislosti takisto získalo podporu z Európskeho fondu pre návrat, ako aj z Fondu pre vonkajšie hranice. V oblasti spravodlivosti boli činnosti podporované prostredníctvom výdavkových programov úzko previazané s vývojom politiky EÚ v oblasti spravodlivosti s cieľom vybudovať európsky priestor spravodlivosti v prospech všetkých. Čoraz viac právnikov v EÚ je vyškolených v oblasti práva EÚ alebo práva iného členského štátu. Európska sieť odbornej justičnej prípravy zohráva zásadnú úlohu pri odbornej príprave sudcov. Komisia v roku 2013 naďalej podporovala projekty v členských štátoch s cieľom pomôcť vytvoriť podmienky pre rovnakú účasť žien na trhu práce, zlepšiť prístup k spravodlivosti, chrániť a podporovať práva detí, Rómov, obetí násilia a trestných činov. V tejto súvislosti získali prevádzkové granty nadnárodné siete ako Európska sieť vnútroštátnych orgánov pre rovnosť–EQUINET a organizácie European Women's Lobby, Missing Children Europe, Victim Support Europe, Notaries of Europe a European Digital Rights. Dôkazy z hodnotení výsledkov financovaných opatrení v oblasti spravodlivosti sa v súčasnosti zbierajú a mali by byť k dispozícii koncom roku 2014. Príklad financovania v oblasti spravodlivosti: Európsky informačný systém registrov trestov (ECRIS) – podpora zo strany EÚ uľahčuje efektívnu výmenu informácií o odsúdeniach za trestné činy medzi členskými štátmi Systém ECRIS bol vytvorený v apríli 2012 s pomocou programu Trestná justícia. Systém poskytuje sudcom a prokurátorom jednoduchý prístup ku komplexným informáciám o trestnej minulosti ľubovoľného občana EÚ, bez ohľadu na to, v ktorých krajinách EÚ bola daná osoba v minulosti odsúdená. Tým, že systém odstránil možnosť, aby páchateľ unikol svojej trestnej minulosti jednoduchým presťahovaním sa z jednej krajiny EÚ do druhej, môže slúžiť aj na predchádzanie trestnej činnosti. Írska polícia vo svojej správe o výsledkoch projektu z roku 2013 potvrdila, že systém ECRIS jej pomohol maximalizovať presnosť a integritu údajov v registri trestov, čo krajine umožnilo poskytovať kvalitnejšie informácie ostatným členským štátom. Nie je potrebné sa vyjadriť k žiadnym osobitným prevádzkovým aspektom súvisiacim s vykonávaním programu alebo so správami Európskeho dvora audítorov o výkonnosti programu z roku 2013. 2.1.5. OBČIANSTVO (rozpočtový riadok 3B) Programové ciele a stratégia Európa 2020 Výdavky v rámci okruhu „Občianstvo“ prispievajú k plneniu cieľa stratégie Európa 2020 v oblasti inteligentného rastu. Cieľom príspevkov na hlavnú iniciatívu „Mládež v pohybe“ z programu Mládež v akcii (výdavky vo výške 148 miliónov EUR v roku 2013) je poskytnúť mladým ľuďom viac príležitostí prostredníctvom neformálneho vzdelávania s európskym rozmerom. Finančné prostriedky sa takisto poskytujú na oblasť ochrany spotrebiteľa a zdravia. V spotrebiteľskej oblasti podporila Komisia v roku 2013 spotrebiteľské organizácie, ktoré pôsobia na úrovni EÚ, s cieľom zabezpečiť, aby boli záujmy spotrebiteľov primerane zastúpené na úrovni EÚ. Výdavky v rámci programu Kultúra dosiahli v roku 2013 výšku 61 miliónov EUR a použili sa na spolufinancovanie kultúrnych aktivít na európskej úrovni vrátane medzinárodných projektov spolupráce v oblasti kultúry, literárnych prekladov a podpory kultúrnych inštitúcií európskeho záujmu. Programy MEDIA 2007 a MEDIA Mundus (výdavky v roku 2013 vo výške 116,5 milióna EUR) pomáhajú posilniť konkurencieschopnosť európskeho audiovizuálneho odvetvia uľahčením prístupu k finančným prostriedkom, podporou využívania digitálnych technológií a posilňovaním celosvetovej spolupráce medzi profesionálmi z EÚ a z krajín mimo EÚ. Cieľom programu Európa pre občanov je podporiť vzájomnú interakciu medzi európskymi občanmi, zvýšiť toleranciu a vzájomné porozumenie medzi nimi, a tým priblížiť Európu jej občanom prostredníctvom podporovania európskych hodnôt a úspechov a súčasne zachovať v pamäti jej minulosť. Výkonnosť programov Príspevkami na hlavnú iniciatívu „Mládež v pohybe“ v roku 2013 potvrdil program Mládež v akcii svoju atraktívnosť pre cieľovú populáciu, a to podporou stále väčšieho počtu mladých ľudí a mladých pracovníkov s takmer jedným miliónom účastníkov od roku 2007. Program prispel ku skutočnému uznávaniu neformálneho vzdelávania, keď sa v rámci neho od roku 2007 vydalo 265 000 preukazov Youthpass, t. j. osvedčení o príležitostiach na vzdelávanie. Podľa prieskumu z roku 2013 o vplyve preukazu Youthpass sa približne 80 % účastníkov programu Mládež v akcii zhodlo na tom, že preukaz Youthpass zvýšil užitočnosť financovaných projektov, pokiaľ ide o osvedčovanie ich výsledkov neformálneho vzdelávania. Podľa najnovších dostupných údajov z monitorovacieho prieskumu sa 67 % účastníkov domnieva, že ich šance na získanie pracovného miesta sa vďaka skúsenosti s programom Mládež v akcii zvýšili. Pri hodnotení finančného príspevku EÚ dvom organizáciám na úrovni EÚ, Európskemu združeniu pre koordináciu zastúpenia spotrebiteľov v procesoch normalizácie a Európskej organizácii spotrebiteľov, v rámci programu Spotrebitelia v období rokov 2007 – 2011 sa zistilo, že tieto organizácie výrazne prispeli k zastupovaniu záujmov spotrebiteľov a zabezpečili súdržný výstup spotrebiteľskej organizácie na úrovni EÚ a pri podpore dialógu medzi jednotlivými zainteresovanými stranami. EÚ v rámci tohto programu finančne podporovala aj vykonávanie spoločných akcií dohľadu nad trhom medzi členskými štátmi, ktoré sa zameriavali na testovanie výrobkov, posudzovanie rizika, monitorovanie trhu a výmenu odborných poznatkov a osvedčených postupov. V roku 2013 dokončilo 19 krajín EÚ takéto spoločné projekty zamerané na presadzovanie vo viacerých oblastiach, ako napríklad detské kostýmy a výrobky napodobňujúce potraviny. Pokiaľ ide o verejné zdravie, v hodnotení programu pre oblasť zdravia[34] v polovici trvania z roku 2011 sa uvádza, že väčšina financovaných akcií mala vplyv na celú EÚ. Zo zozbieraných dôkazov vyplýva, že pridanú hodnotu EÚ programu väčšinou vidieť v oblastiach ako výmena znalostí a vytváranie sietí medzi zdravotníckymi pracovníkmi v rôznych krajinách EÚ, okrem iného, FI, IT, LT, NL a DE, v záležitostiach, ako sú informácie a ukazovatele zdravia, podpora zdravia (napr. v súvislosti s HIV/AIDS a bezpečnosťou krvi, tkanív, buniek a orgánov) a zdravotná bezpečnosť (napr. Európska sieť pre hodnotenie rizika v oblasti vystavenia elektromagnetickým poliam). Hodnotenie taktiež umožnilo validáciu siedmich kritérií pridanej hodnoty EÚ, ktoré sa vo veľkej miere použili na určenie priority oblastí činnosti nového programu na roky 2014 – 2020. V dôsledku toho sa bude nový program viac zameriavať na prepojenie medzi zdravím a cieľmi stratégie Európa 2020. Záverečné hodnotenie programu na roky 2008 – 2013 sa začalo na začiatku roku 2014 a jeho výsledky budú k dispozícii v roku 2015. Program Kultúra sa vykonával podľa plánu vrátane veľkých súvisiacich propagačných akcií a spolupráce s tretími krajinami, so zameraním na Austráliu a Kanadu. Ako výsledok financovania sa odhaduje, že v roku 2012 bolo v pohybe niekoľko tisíc umelcov alebo kultúrnych pracovníkov, kolovalo niekoľko tisíc umeleckých prác a zapojených bolo približne 1 900 organizácií, či už ako koordinátori alebo spoluorganizátori so silným zameraním na medzikultúrny dialóg. Činnosti v rámci programov MEDIA a MEDIA Mundus sa v roku 2013 realizovali podľa ich pracovných programov. Jedno euro investované v rámci programu MEDIA 2007 viedlo k šiestim eurám zo súkromných zdrojov financovania, čo v oblasti financovania siete kín dospelo k multiplikačnému účinku 14. Záručný fond pre výrobu v rámci programu MEDIA je v prevádzke v deviatich krajinách. Podpora digitalizácie cielených nezávislých prevádzkovateľov kín, ktoré premietajú väčšinu európskych filmov, pokračovala v roku 2013 podporou 200 premietacích sál (+44). Ako to už potvrdzuje priebežné hodnotenie, program MEDIA 2007 dosiahol svoj hlavný cieľ, t. j. zlepšiť konkurencieschopnosť európskeho filmového priemyslu, pričom významne prispieva k podpore kultúrnej rozmanitosti v Európe. Filmy podporené v rámci programu MEDIA sú nadpriemerne úspešné na špičkových festivaloch. V roku 2013 získali dva podporené filmy Oscarov za rok 2013 a tri z trinástich filmov podporených v rámci programu MEDIA získali ocenenia na Medzinárodnom filmovom festivale v Cannes. Štúdia[35], ktorá merala vplyv programu Európa pre občanov, bola dokončená v máji 2013. Respondenti vo všeobecnosti uviedli veľmi pozitívne hodnotenia účinkov ich účasti na ich povedomí a celkovom porozumení života ľudí v iných európskych krajinách. Až 89,1 % z nich si viac uvedomuje európsku kultúru, identitu a dedičstvo, 88,2 % pociťuje viac solidarity s ostatnými Európanmi a 77,5 % sa cíti viac európsky. V porovnaní s predchádzajúcou štúdiou z roku 2009 sú výsledky v roku 2013 pozitívnejšie, čo poukazuje na vyššiu efektívnosť programu. Nie je potrebné sa vyjadriť k žiadnym osobitným prevádzkovým aspektom súvisiacim s vykonávaním programu alebo so správami Európskeho dvora audítorov o výkonnosti programu v roku 2013. 2.2. Vonkajšie politiky Únie (rozpočtový riadok 4) Programové ciele a strategické ciele politiky vonkajšej pomoci V roku 2013 celosvetová nestabilita, meraná počtom konfliktov (zahŕňajúcich spory, nenásilné krízy, násilné krízy, obmedzené vojny a vojny), v porovnaní s rokom 2012 vzrástla zo 405 konfliktov na celom svete na 414[36] vrátane 20 vojen a 25 obmedzených vojen. K tomuto nárastu prispeli viaceré faktory, ako napríklad zložitosť konfliktných situácií, rozsiahle nerešpektovanie medzinárodného humanitárneho a utečeneckého práva, neustály demografický tlak a urbanizácia, zmena klímy, súperenie o zdroje, vysoké a nestále ceny potravín a energií, bezpečnostné hrozby a zlá správa vecí verejných. Na výsledky výdavkových programov na podporu rôznych rozmerov vonkajšej politiky Únie z roku 2013 sa treba pozerať v tomto kontexte. Niektoré finančné programy (humanitárna pomoc a mechanizmus civilnej ochrany[37]) poskytujú okamžitú pomoc a pomoc po skončení katastrof a v krízových situáciách. Iné programy majú dlhodobejšie zameranie a podporujú rozvojovú politiku Komisie a zahraničnú a bezpečnostnú politiku Únie. EÚ v oznámení „Program zmien“ z roku 2011 v rámci rozvojovej politiky EÚ oznámila väčšie zameranie finančných nástrojov (8,3 miliardy EUR zazmluvnených v roku 2013) na hlavný cieľ rozvojovej politiky EÚ: odstrániť chudobu v kontexte udržateľného rozvoja vrátane dosiahnutia miléniových rozvojových cieľov. EÚ prijala aj obnovený prístup k poskytovaniu rozpočtovej pomoci partnerským krajinám v roku 2011 s cieľom zvýšiť účinnosť tohto nástroja. V roku 2013 sa podpora rozvojovej politiky EÚ poskytovala najmä prostredníctvom Európskeho rozvojového fondu pre africké, karibské a tichomorské krajiny (45 % platieb) a nástroja financovania rozvojovej spolupráce 27 % platieb). Európska susedská politika bola podporovaná prostredníctvom nástroja európskeho susedstva a partnerstva (ENPI, 23 % platieb). V oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky sú hlavnými nástrojmi činnosti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky a nástroj stability. Ďalší nástroj vonkajšej pomoci (nástroj predvstupovej pomoci) podporuje prístupový proces kandidátskych krajín a potenciálnych kandidátskych krajín. Podpora politiky rozširovania EÚ prostredníctvom nástroja predvstupovej pomoci dosiahla v roku 2013 výšku približne 1,95 miliardy EUR. Program rozširovania sa v súčasnosti týka západného Balkánu a Turecka, keďže Island sa rozhodol pozastaviť prístupové rokovania s EÚ. V roku 2013 sa členom EÚ stalo Chorvátsko. Výkonnosť programov Finančné nástroje pre humanitárnu pomoc a civilnú ochranu sa celkovo uplatňovali podľa plánu, aj keď platby nemohli úplne spĺňať zistené potreby. Prijímali sa opatrenia ad hoc, ktoré umožňovali kontinuitu operácií na mieste zásahu. V roku 2013 potreby humanitárnej pomoci nadobudli nové rozmery a humanitárna pomoc EÚ prekročila hodnotu 1,3 miliardy EUR pre 124 miliónov príjemcov, čo je o 15 % viac oproti plánovanému počtu 107 miliónov. Z rozpočtu humanitárnej pomoci ide 16 % (6 % nad cieľovou hodnotou 10 %) na zabudnuté krízy, ktoré unikli pozornosti medzinárodného spoločenstva darcov. Do tejto kategórie donedávna patrila napríklad pomoc Stredoafrickej republike. V roku 2013 boli dokončené viaceré hodnotenia, okrem iného hodnotenie poskytovania prístrešia obetiam katastrof, v ktorom sa konštatuje, že pri humanitárnych zásahoch EÚ sa súdržne rieši potreba prístrešia a poskytuje sa účinná priama operačná podpora. V hodnotení sa odporúča zlepšiť partnerský prístup zahŕňajúci spoluprácu s mimovládnymi organizáciami, ktoré vykonávajú humanitárnu činnosť, pričom zodpovednosť za určovanie priorít, rozhodovanie a koordináciu by transparentne mali niesť všetky zainteresované strany. Okrem toho by malo existovať silnejšie prepojenie s dlhodobejšími riešeniami alebo so stratégiami pre ukončenie operácie. Finančné programy, ktoré podporujú rozvojovú politiku EÚ, sa vykonávali podľa plánu, s výnimkou nástroja európskeho susedstva, v rámci ktorého sa v prípade regiónu južného susedstva neplnili viaceré konkrétne ciele týkajúce sa cieleného pokroku v oblasti dobrej správy vecí verejných, zintenzívnenia spolupráce s EÚ a podpory demokracie, ľudských práv a zásad právneho štátu[38]. To bolo do značnej miery spôsobené krízou v tomto regióne. Hoci nie je jednoduché pripísať pokrok v plnení miléniových rozvojových cieľov priamo nástrojom EÚ, príspevok financovania rozvoja zo strany EÚ k plneniu hlavných miléniových cieľov v období rokov 2007 – 2012 (najnovšia aktualizácia) sa dá ilustrovať takto: Miléniový rozvojový cieľ 1 „Odstrániť extrémnu chudobu a hlad“, kde sa cieľ znížiť v priebehu rokov 1990 – 2015 na polovicu podiel ľudí žijúcich z menej ako 1,25 dolára na deň dosiahol vo všetkých regiónoch, s výnimkou subsaharskej Afriky. V rámci plnenia miléniového rozvojového cieľa 1 získalo v období rokov 2007 – 2012 pomoc z nástrojov pre rozvoj 46,5 milióna ľudí prostredníctvom sociálnych transferov v podobe hotovosti alebo v podobe inej vecnej dávky, ktorá sa na pravidelnom základe poskytuje najchudobnejším a z hľadiska potravinovej bezpečnosti najohrozenejším ľuďom. Len v roku 2012 bolo k dispozícii 1,6 miliardy EUR na zvýšenie odolnosti a zlepšenie udržateľného rozvoja poľnohospodárstva. Cieľom tejto podpory bol boj proti podvýžive, rozšírenie potravinového nástroja a zlepšenie prístupu k ľuďom, ktorí sú ohrození hladom. Na podporu miléniového rozvojového cieľa 2 „Dosiahnuť všeobecné základné vzdelanie“, kde sa dosiahol výrazný pokrok v plnení cieľa zabezpečiť, aby deti mohli dokončiť základnú školu, umožnili nástroje pre rozvoj zápis 13,7 milióna detí do základnej školy, vyškolenie 1,2 milióna učiteľov a vybudovanie alebo renováciu 37 000 škôl. Na podporu miléniového rozvojového cieľa 4 „Znížiť detskú úmrtnosť“, kde bol zaznamenaný výrazný pokrok v znižovaní úmrtnosti detí mladších ako 5 rokov, sa prostredníctvom nástrojov pre rozvoj zabezpečilo, že 18,3 milióna detí mladších ako jeden rok bolo zaočkovaných proti osýpkam, pričom bolo vybudovaných, renovovaných alebo zariadených viac ako 8 500 zdravotných stredísk a zariadení. Ešte stále nie je možné v plnom rozsahu posúdiť vplyv politických zmien, ktoré boli v roku 2011 oznámené v Programe zmien. V roku 2013 však už boli k dispozícii niektoré výsledky hodnotení, ktoré potvrdzujú viaceré aspekty nového zamerania[39]. Z hodnotenia financovania rozvoja súkromného sektora a pomoci spojenej s obchodom vyplýva, že ak táto podpora pomohla mnohým tretím krajinám dosiahnuť pokrok a prehĺbiť integráciu so svetom, bolo to vďaka rozličným vonkajším faktorom spojeným s politickými preferenciami a vládnymi prioritami v dotknutých krajinách. Najväčší pokrok bolo vidieť v krajinách, kde je súkromný aj verejný sektor silne orientovaný na obchod (v krajinách južného susedstva EÚ a v Ázii). V mnohých najmenej rozvinutých krajinách a v nestabilných podmienkach je pomoc spojená s obchodom úspešná pri zvyšovaní objemu obchodu, ale menej úspešná bola pri diverzifikácii obchodu. Dobré výsledky sa však dosiahli v oblasti inštitucionálnych a regulačných reforiem zameraných na zlepšenie podnikateľského prostredia, predovšetkým v krajinách južného susedstva, kde väzba na obchodnú dohodu predstavovala stimul pre realizáciu reforiem. Ako výsledok zistení hodnotenia prispôsobí EÚ svoj prístup okolnostiam a najmä úrovni rozvoja krajiny. Systematická analýza trhu by mala pomôcť zvýšiť účinnosť zásahov EÚ a zlepšiť výsledky znižovania chudoby a vytvárania pracovných miest v rámci pomoci spojenej s obchodom. Podpora rozvoja súkromného sektora môže zvýšiť vplyv pomoci EÚ. Zdá sa, že nová politika rozpočtovej pomoci začína prinášať ovocie, predovšetkým pokiaľ ide o zmluvy o podpore konsolidácie štátu v nestabilných krajinách, ktoré sa zatiaľ vykonávajú jeden rok. Hodnotenia vykonané v roku 2013 v Tanzánii a Južnej Afrike potvrdzujú hodnotu rozpočtovej pomoci. Predovšetkým z hodnotenia Tanzánie vyplýva, že tento nástroj môže byť veľmi účinný tam, kde je potrebné zvýšiť objem zdrojov na napĺňanie základných potrieb. Zistilo sa, že dodatočné zdroje poskytnuté prostredníctvom rozpočtu majú kladný vplyv na hospodársky rast, na oblasť vzdelávania a na odstraňovanie chudoby spôsobenej chýbajúcim príjmom. Hodnotitelia dospeli k záveru, že ani financovaním projektov, ani spoločným financovaním sa nemohli dosiahnuť takéto výsledky s rovnakou mierou účinnosti, efektívnosti a udržateľnosti. Navyše v prípadoch, keď výsledok zaisťuje primeranú údržbu ciest alebo zvýšenie platov učiteľov, je rozpočtová pomoc zrejme jedinou možnou formou pomoci. Hodnotenia Južnej Afriky aj Tanzánie však ukazujú, že účinnejšie mohli byť opatrenia vedúce k politickému dialógu a budovaniu kapacít a v mnohých dôležitých oblastiach pretrvávali nedostatky v tvorbe politiky a zavádzaní reforiem. V prípade Tanzánie sa tieto problémy riešia prostredníctvom akčného plánu, ktorý vypracovali spoločne poskytovatelia rozpočtovej pomoci a tanzánska vláda. V pláne je určená zodpovednosť za každú činnosť a stanovený zodpovedajúci časový rámec na jeho vykonávanie. Audit výkonnosti, ktorý vykonal Dvor audítorov v Egypte (Osobitná správa č. 4/2013), zistil, že rozpočtová pomoc poskytnutá Egyptu v rokoch 2007 – 2013 nebola účinná pri podpore lepšieho hospodárenia s verejnými financiami, pretože tam naďalej pretrváva nedostatok transparentnosti rozpočtu, neúčinná funkcia auditu a endemická korupcia. Komisia je odhodlaná riešiť zistené problémy pri rokovaniach o novom akčnom pláne s Egyptom a už sprísnila kritériá oprávnenosti na rozpočtovú pomoc pre operácie v Egypte. Finančné nástroje EÚ, ktoré podporujú zahraničnú a bezpečnostnú politiku EÚ, sa v roku 2013 v plnom rozsahu uplatnili vzhľadom na zhoršujúcu sa bezpečnostnú situáciu v rôznych častiach sveta. Z hľadiska geografického pokrytia boli subsaharská Afrika, Blízky východ a severná Afrika hlavnými oblasťami zásahov súvisiacich s mnohými aspektmi nestability a kríz, ktoré sa v týchto regiónoch vyskytujú. Zatiaľ čo v celom svete sa počet a intenzita konfliktov zvýšili, ukazovatele vplyvu naznačujú všeobecný pokles intenzity konfliktov v oblastiach, kde prebiehajú hlavné operácie spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky. Napríklad v Kosove, ktoré bolo z hľadiska rozpočtu najväčšou operáciou, intenzita konfliktu na stupnici od 1 do 5 klesla z úrovne 4 (násilná kríza) na úroveň 1 (spor) po rozhovoroch, ktoré sprostredkovala EÚ, a po dosiahnutí dohody o zmierení v apríli 2013. Misia EÚ bola jedným z kľúčových prvkov, ktoré prispeli k zabezpečeniu stability v Kosove. V rámci nástroja stability sa začalo 45 akcií v celkovej výške 214 miliónov EUR s využitím zložky pre reakciu na krátkodobé krízové situácie a 26 miliónov EUR s využitím zložky pre pripravenosť na dlhodobé krízové situácie. Hodnotenie zložky pre pomoc s pripravenosťou na dlhodobé krízové situácie z roku 2013 viedlo k záveru, že táto zložka je nenahraditeľným prvkom komplexnej architektúry mieru, bezpečnosti a rozvoja EÚ a mala by byť do tejto štruktúry pevne zabudovaná. Zistilo sa, že táto zložka umožňuje EÚ riešiť konflikty v najširšom zmysle a že jednotlivé projekty skutočne vytvárali alebo posilňovali schopnosť organizácií prispieť k mierotvornému úsiliu a posilniť koncepciu spoločenstva odborníkov. Príklad opatrenia ako reakcie na krízu v Sýrii Počas dlhotrvajúcej krízy v Sýrii sa realizovala pomoc prostredníctvom nástroja stability na území Sýrie, aj v susedných krajinách. V Turecku, Iraku, ale najmä v Jordánsku a Libanone slúžil nástroj stability na pomoc orgánom pri prijímaní rastúceho počtu sýrskych utečencov. Utečenci dostávajú aj priamu pomoc, napríklad vo forme zlepšovania životných podmienok. V samotnej Sýrii sú možnosti prístupu a ostatné podmienky na poskytovanie inej ako humanitárnej pomoci jednoznačne náročnejšie. Napriek tomu sa prostredníctvom nástroja stability poskytuje určitá priama pomoc vo forme základnej zdravotnej starostlivosti, zvýšenej potravinovej bezpečnosti a základného vzdelania. Podporujúc prístupový proces kandidátskych krajín a potenciálnych kandidátskych krajín boli posledné programy v rámci nástroja predvstupovej pomoci podľa plánu prijaté v roku 2013, okrem dvoch výnimiek: národný program pre Bosnu a Hercegovinu sa redukoval pre nedostatočný pokrok v plnení jej politických záväzkov a program pre Island bol ukončený vzhľadom na rozhodnutie tejto krajiny pozastaviť prístupové rokovania. Celkové závery z druhého metahodnotenia pomoci v rámci nástroja predvstupovej pomoci na obdobie rokov 2007 – 2010[40] potvrdili, že tento nástroj je užitočným prostriedkom na dosiahnutie zmeny a budovanie kapacít krajín zahrnutých do procesu pristúpenia, čo vedie k postupnému, pozitívnemu vývoju v regióne. Účinnosť pomoci z nástroja predvstupovej pomoci na obdobie rokov 2007 – 2010 je vo všeobecnosti dobrá, najmä v tých krajinách, ktoré využívajú centralizované hospodárenie. Využívanie tohto nástroja sa okrem toho považuje za účinné. V hodnotení sa poukázalo na to, že tento nástroj dosahuje najlepšie výsledky vtedy, keď sa využíva na základe požiadaviek, ktoré sa vzťahujú na acquis, pretože to predstavuje politicky prijateľnú inštitucionálnu štruktúru a mandát. Dospelo sa k záveru, že na zvýšenie vplyvu a udržateľnosti pomoci a na zvýšenie pridanej hodnoty musí tento nástroj sprevádzať jednoznačná politická stratégia a plynulý pokrok v procese pristúpenia. V hodnotení sa odporúča pevnejšie prepojenie medzi politickým dialógom a financovaním prostredníctvom nástroja predvstupovej pomoci, prijatie viacročného prístupu založeného na výsledkoch v nástupníckom programe, aby sa celý proces urýchlil, zaistenie toho, že dosiahnuté výsledky skutočne prispievajú k udržateľným výsledkom, a zaistenie určitej miery pružnosti vo vykonávaní. Odporúča sa tiež, aby pomoc bola prispôsobená absorpčnej kapacite príjemcu, pričom je potrebné viac využívať posudzovanie kapacity vo fáze plánovania. Komisia prijala mnoho odporúčaní a použila ich pri príprave návrhu nástupníckeho programu nástroja predvstupovej pomoci II. Prevádzkové aspekty výkonnosti V oblasti humanitárnej pomoci a civilnej ochrany je mimoriadne dôležitá rýchlosť zásahu, aby bolo možné okamžite pomôcť s dodávkami základných potrieb. V roku 2013 bola priemerná rýchlosť zásahu, od prijatia ponuky po poskytnutie pomoci prostredníctvom mechanizmu EÚ v oblasti civilnej ochrany, v súlade s cieľom menej než 36 hodín. Schopnosť rýchlej a koordinovanej reakcie Únie zvýšilo otvorenie nového Koordinačného centra pre reakcie na núdzové situácie Európskej Komisie v máji 2013. Centrum poskytuje nepretržitú službu, ktorá posilňuje schopnosť EÚ reagovať na katastrofy tým, že zhromažďuje o katastrofách informácie v reálnom čase, monitoruje riziká a zabezpečuje efektívnu koordináciu zásahov. Napríklad na Filipínach centrum umožnilo príchod personálu z viac ako 20 zúčastnených štátov a dodávky materiálu na pomoc, ako aj dopravu prostriedkov civilnej ochrany do regiónu, čím potvrdilo svoju pridanú hodnotu. V súlade s cieľmi Komisie v oblasti riadenia bola v roku 2013 hlavná časť projektov nástroja stability (72 %) v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky prijatá do troch mesiacov od vypuknutia krízy. To umožnilo EÚ uskutočniť včasné zásahy v niektorých závažných krízach. Aj v oblasti vonkajšej pomoci Komisia vynaložila úsilie na zlepšenie koordinácie v prípadoch, keď ľudia trpiaci následkami rozsiahlej humanitárnej krízy dostávajú pomoc prostredníctvom rôznych finančných nástrojov, ako to ilustruje tento príklad: Koordinácia vnútri Komisie, keď sa mobilizujú rozličné nástroje vonkajšej pomoci EÚ Kríza v Sýrii si od začiatku vyžadovala mobilizáciu všetkých nástrojov vonkajšej spolupráce EÚ. Aby sa predišlo zbytočnému prekrývaniu, zorganizovala sa koordinácia medzi útvarmi Komisie, ktoré zabezpečujú financovanie. Tento koordinačný mechanizmus umožňuje skorú výmenu informácií o prebiehajúcich a plánovaných činnostiach. Takto sa určili viaceré činnosti, pri ktorých mohol nástroj stability užitočne doplniť nástroj humanitárnej pomoci, napríklad zaistením bezpečnosti v jordánskych utečeneckých táboroch alebo poskytnutím veľmi potrebnej pomoci v severných oblastiach Sýrie, kde režim v Damasku zaviedol prísne obmedzenia voči humanitárnym pracovníkom. 3. RÁMEC NA MONITOROVANIE, PODÁVANIE SPRÁV A HODNOTENIE – VFR 2014 – 2020 Parlament a Rada už prijali takmer celý právny základ pre nové programy VFR. Rámec na monitorovanie, podávanie správ a hodnotenie, ktorý sa uplatňuje na tieto programy, je uvedený v pripojenom pracovnom dokumente útvarov Komisie. V rámci legislatívneho procesu bolo vynaložené úsilie na zabezpečenie posilnených cieľov, ukazovateľov a míľnikov, a to aj v návrhoch Komisie. Súbežne s tým Komisia vyvinula svoje vnútorné nástroje riadenia, konkrétne plány riadenia a výročné správy o činnosti vypracované generálnymi riaditeľstvami, ktorých súčasťou je podávanie viacerých správ o výkonnosti finančných plánov. Podobne ako v prípade predchádzajúcich VFR je základný cyklus monitorovania a podávania správ ročný. Počas prvých štyroch rokov programu sú správy zamerané na pokrok vo vykonávaní programu a výstupy. Vo všeobecnosti sa priebežné hodnotenia zamerané na dosiahnutý pokrok, problémy v realizácii a prvé náznaky výkonnosti programov budú realizovať v rokoch 2016 až 2017. Týmito hodnoteniami by sa mali určiť všetky potrebné úpravy prebiehajúceho vykonávania programov, ako aj prípravy návrhov programov na nasledujúce finančné obdobie. Tieto prvé údaje o výkonnosti môžu takisto predstavovať podnet na návrh Komisie z roku 2016 o pre