SK Úradný vestník Európskej únie C 13/161

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Vplyvy digitalizácie na odvetvie služieb a zamestnanosť v súvislosti s priemyselnými zmenami“

(prieskumné stanovisko)

(2016/C 013/24)

Spravodajca: Wolfgang GREIF Pomocný spravodajca: Hannes LEO

Nicolas Schmit, minister práce, zamestnanosti a sociálneho a solidárneho hospodárstva, listom z 29. júna 2015 v mene budúceho luxemburského predsedníctva požiadal výbor v súlade s článkom 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, aby vypracoval prieskumné stanovisko na tému

„Vplyvy digitalizácie na odvetvie služieb a zamestnanosť v súvislosti s priemyselnými zmenami“.

(prieskumné stanovisko)

Poradná komisia pre priemyselné zmeny (CCMI), ktorá bola poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci, prijala svoje prieskumné stanovisko 15. júla 2015.

Európsky hospodársky a sociálny výbor prijal na svojom 510. plenárnom zasadnutí 16. a 17. septembra 2015 (schôdza zo 16. septembra) 139 hlasmi za, pričom 1 člen hlasoval proti a 8 členov sa hlasovania zdržalo, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1. Digitalizácia mení všetky segmenty spoločnosti a hospodárstva, a teda logicky ovplyvňuje prácu aj zamestnanosť. Digitálna technológia má potenciál zvýšiť bohatstvo na nebývalú úroveň a môže oživiť kvalitu práce a zamestnanosti v Európe. S týmito príležitosťami sa však spájajú aj riziká, ako sa ukazuje vo všetkých hospodárskych odvetviach vrátane sektora súkromných služieb (1).

1.2. Na jednej strane dosahujú inovačné služby a podnikateľské modely, ktoré vznikli vďaka digitalizácii, predtým nepredstaviteľné prírastky v produktivite služieb a zároveň rozširujú výber pre spotrebiteľov (2). Na druhej strane majú značný vplyv na pracovný trh a organizáciu práce, napríklad pokiaľ ide o prehlbovanie rozdielov v príjmoch či obmedzenie prístupu k systémom sociálneho zabezpečenia, ktoré by sa pre niektoré konkrétne skupiny zamestnancov mohli prejaviť ako negatívne, ak sa tomu primerane nezabráni.

1.3. Vplyvy digitalizácie služieb na zamestnanosť si preto vyžadujú politickú pozornosť a riadenie. Proaktívna tvorba politiky na európskej a národnej úrovni môže a musí umožniť rozvinúť zrejmý potenciál digitalizácie, a zároveň zabrániť jej nástrahám. Európska únia je prostredníctvom Digitálnej agendy pre Európu a iniciatívy jednotný digitálny trh aktívnym hráčom na poli digitálnej politiky. Napriek tomu väčšina vplyvov digitalizácie služieb na zamestnanosť stále uniká pozornosti, a preto sa ani adekvátne nerieši v príslušných politických opatreniach.

1.4. Digitalizácia je určite jednou z najdynamickejších zmien našej doby, pričom príležitosti a riziká sú v nej úzko prepojené. Ďalší vývoj bude zrejme komplikovaný – popri tradičných podnikoch a odvetviach budú vznikať začínajúce podniky, malé podniky a flexibilné operácie. Zatiaľ nie je známe, aký vplyv môžu mať tieto zmeny na zamestnanosť, a nie je možné ho ani presne predpovedať. Preto sa šíria obavy z poklesu miery zamestnanosti, zároveň však na trhu práce v EÚ pretrváva nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami. V danej situácii má zásadný význam konštruktívna spolupráca a lepšia osveta medzi hlavnými aktérmi, t. j. vládami a sociálnymi partnermi. Vzhľadom na veľkú rozmanitosť sociálno-hospodárskych štruktúr a rôznu úroveň hospodárskeho rozvoja v EÚ môžu byť potrebné špecifické analýzy a prístupy, aby bolo možné zvládnuť vplyvy digitalizácie na trh práce a zamestnanosť.

1.5. EHSV poukazuje na evidentné problémy v oblasti zamestnanosti v odvetví služieb, ktoré vyplývajú z digitalizácie, a v súvislosti s ich politickým riadením dáva tieto odporúčania:

1.5.1. Ak má pracovná sila v EÚ získať zručnosti potrebné v digitálnom veku, treba podporiť súkromné a verejné investície do odborného vzdelávania a zvážiť, či sú potrebné európske opatrenia na to, aby sa pozitívne skúsenosti členských štátov s uvoľnením z práce na účely ďalšieho vzdelávania zovšeobecnili v celej EÚ.

1.5.2. V širokom dialógu by sa malo podrobnejšie preskúmať, či je v časoch všadeprítomnej digitálnej mobilnej komunikácie potrebná dodatočná ochrana súkromia zamestnancov, a ak áno, v akom rozsahu, ako aj to, aké opatrenia, prípadne na európskej alebo národnej úrovni, sú zmysluplné na obmedzenie sústavnej dostupnosti, resp. zastihnuteľnosti. Rovnako bude potrebné zvážiť aj rozumné opatrenia, ktorými sa posilnia práva rastúceho počtu samostatne zárobkovo činných osôb.

1.5.3. Na vypracovanie presnejších prognóz o vývoji trhu práce, ako aj o polarizácii práce, zamestnania a príjmu sú potrebné lepšie štatistiky a výskum v odvetví služieb (a to na celosvetovej a európskej úrovni). Program Horizont 2020 by preto mal zabezpečiť dostatočné financovanie výskumu zamestnanosti v odvetví služieb. Okrem toho sú naliehavo potrebné podrobné a často aktualizované štatistiky zaznamenávajúce výskyt a rozširovanie neštandardných foriem zamestnanosti vrátane údajov o takých praktikách, ako je tzv. crowdsourcing.

1.5.4. Je potrebné podporovať na všetkých úrovniach kolektívne vyjednávanie, predovšetkým tiež v tých odvetviach a podnikoch, ktoré sú postihnuté digitalizáciou, aby sa zabránilo prehlbovaniu nerovností príjmov, ktorá čiastočne vzniká aj pre digitalizáciu. To môže pomôcť zabezpečiť, že nové formy organizácie digitalizovanej práce budú kvalitu pracovných miest zlepšovať, a nie zhoršovať.

1.5.5. V záujme ochrany zaužívaných noriem ochrany súkromia v práci je potrebné zaviesť dôsledné ustanovenia o ochrane osobných údajov zamestnancov. V európskych právnych predpisoch o ochrane údajov by sa mali stanoviť prísne minimálne normy, pričom sa členským štátom nesmie brániť presadzovať ešte dôraznejšiu reguláciu. Nariadenie EÚ o ochrane osobných údajov, o ktorom sa v súčasnosti rokuje, by preto malo obsahovať tzv. otvorenú doložku umožňujúcu členským štátom ísť nad rámec minimálnych noriem EÚ.

1.5.6. EÚ a členské štáty by mali v dialógu so sociálnymi partnermi preskúmať, ako by sa dala oblasť pôsobnosti sociálnych a pracovnoprávnych noriem prispôsobiť tak, aby zodpovedala podmienkam digitalizovaného pracovného sveta.

1.5.7. Nový priemyselný cyklus Priemyslu 4.0 a digitalizácia vplývajú na celú spoločnosť. Je potrebný konštruktívny dialóg medzi sociálnymi partnermi, členskými štátmi a EÚ, v ktorom sa zvážia dôsledky pre trh práce, ako aj možné a potrebné úpravy v oblasti sociálneho a pracovného práva. V poslednom čase sa začali zavádzať sľubné iniciatívy vlád a sociálnych partnerov, napríklad v Nemecku, Holandsku a Rakúsku. V každom prípade sa budú musieť zohľadniť osobité črty národného vývoja a možnosti, ktoré ponúka. Mali by sa šíriť osvedčené postupy.

1.5.8. EÚ, národné vlády a sociálni partneri by mali iniciovať diskusie s cieľom vymedziť politické opatrenia a právne predpisy na zaistenie primeranej úrovne povinnej sociálnej ochrany pre všetkých pracovníkov, vrátane osôb s neštandardnými formami zamestnania.

1.5.9. Makroekonomické rámcové podmienky sa v jednotlivých členských štátoch značne líšia. Na podporu zamestnanosti napriek poklesu dopytu po pracovnej sile je potrebné v dialógu všetkých zainteresovaných strán poukázať na možné problémy a v súlade s potrebami jednotlivých členských štátov vyvinúť príslušné stratégie riešenia (napr. aj pokiaľ ide o verejné investície, inovácie podporujúce zamestnanosť, a takisto o rozdelenie a skrátenie práce).

1.5.10. Treba dôkladne preskúmať reformy daňových systémov tak, aby zaisťovali podobné úrovne zdanenia všetkých druhov príjmu, či už bol vygenerovaný v tradične organizovaných sektoroch, alebo v hospodárstve spoločného využívania zdrojov. Na zabezpečenie udržateľnosti sociálnych systémov aj do budúcnosti a odľahčenie faktora práca by sa mohlo uvažovať aj o využití časti digitalizačnej dividendy na tento účel.

2. Úvod: Štrukturálna zmena v službách

2.1. V posledných rokoch došlo k významnému rozvoju v oblasti digitálnych technológií. Nové a mimoriadne výkonné možnosti digitálnych technológií umožňujú automatizáciu stále ďalších úloh a zamestnaní (napr. samostatne jazdiace auto, internet vecí, priemysel 4.0). Digitálne technológie navyše vedú k radikálnemu znižovaniu nákladov na vyhľadávanie a transakcie, čím umožňujú vývoj úplne nových a ľahko rozšíriteľných obchodných modelov v službách (napr. miesta a platformy elektronického predaja a tiež takzvané hospodárstvo spoločného využívania zdrojov, Uber, Airbnb). Tento trend podporuje digitalizáciu obchodných modelov a procesov v širokom spektre hospodárskych odvetví. Niektoré z nich sa už riešili v predchádzajúcich stanoviskách EHSV (3).

2.2. Digitalizácia so sebou prináša veľké procesy zmien a reštrukturalizáciu v takmer všetkých sektoroch v odvetví služieb (4), o ktorom až donedávna prevládal názor, že je odolné voči technologickej racionalizácii. Služby sa dlhodobo vnímali ako podporný prvok ostatných odvetví hospodárstva (napr. poľnohospodárskeho, ťažobného, spracovateľského a stavebného odvetvia), domácností a spotrebiteľov a v súvislosti s novými technológiami najmä ako pasívny používateľ. Nástupom internetu v kombinácii s liberalizáciou telekomunikačných služieb sa však podstatne zmenila úloha služieb.

2.3. Dosah tohto rozvoja na zamestnanosť v príslušných odvetviach sa v posledných desaťročiach pomaly zväčšoval a teraz zvyšuje svoje tempo. Niektoré vplyvy digitalizácie na zamestnanosť v službách sú viditeľné už teraz. Patria sem: — požadovanie nových zručností od zamestnancov v odvetví služieb, — investície súvisiace so znižovaním počtu zamestnancov, pretože technológie sú lacnejšie a dokážu vykonávať úlohy, ktoré sa predtým vnímali ako výhradne ľudská práca. Na makroúrovni to v tradičných odvetviach viedlo k poklesu dopytu po pracovnej sile, ktorá dosiahla nižší podiel na tvorbe HDP (5), — pokles dopytu po stredne a vysoko odbornej práci, ktorý zrejme bude v blízkej budúcnosti naďalej pokračovať. V rôznych štúdiách sa odhaduje, že približne polovici dnešných zamestnaní hrozí nahradenie digitálnou technológiou v najbližších dvadsiatich rokoch (6). Skúsenosti však ukazujú, že k takýmto predpovediam treba pristupovať veľmi obozretne.

2.4. Od digitalizácie si momentálne sľubujeme mimoriadne oživenie produktivity, čím sa dosiahne výnos v podobe „digitalizačnej dividendy“, ako aj – a toto je druhá strana mince – podstatné zníženie dopytu po pracovnej sile, najmä pracovníkov so strednou odbornou kvalifikáciou. Toto zníženie dopytu sa spája so stúpajúcou nezamestnanosťou, tzv. zanikaním strednej vrstvy a ďalším prehlbovaním príjmovej nerovnosti (7).

2.5. V súčasnosti v digitálnej ekonomike dominujú spoločnosti vo vlastníctve subjektov z USA, zatiaľ čo európske spoločnosti na rozvoj digitálnych technológií do veľkej miery vôbec nenadviazali. Podobne sa zdá, že Európa nie je dostatočne pripravená na zásadné zmeny vyvolané digitalizáciou, ktoré ovplyvnia jej hospodárstvo a spoločnosť (t. j. už uvedené masívne zvýšenie produktivity, ako aj hrozba vytvorenia nerovnováhy, ktorá by mohla viesť k rapídnemu zvýšeniu nezamestnanosti určitých kategórií zamestnancov a ďalšej polarizácii spoločnosti), čo je dôvodom na obavy.

2.6. Výsledky zmeny vyplývajúcej z technologického pokroku sa v takomto veľkom meradle nedajú predvídať, je však jednoznačne potrebné vyzvať EÚ, aby sa ujala aktívnej úlohy a zasiahla do formovania tohto vývoja a riadila jeho vplyvy na zamestnanosť a spoločnosť – a to najmä z toho dôvodu, že v súčasnosti sa tejto aktívnej úlohy vôbec nezhosťuje (8). Zámerom tohto stanoviska je upraviť tento stav prostredníctvom diskusie o vplyve digitalizácie na zamestnanosť v službách a vydať súvisiace politické odporúčania.

3. Transformácia potrebných zručností

3.1. Logickým následkom digitalizácie je zavádzanie digitálnych technológií na čoraz viac pracovísk v odvetví služieb. Napríklad takmer 60 % zamestnancov z odvetvia bankovníctva potvrdilo zavedenie nových technológií na svojich pracoviskách v priebehu posledných troch rokov (9). Zamestnanci potrebujú špecifické kompetencie, t. j. tzv. digitálne zručnosti, aby boli zdatní v obsluhe týchto technológií. To znamená, že je potrebné v súlade s tým aktualizovať učebné osnovy odborného vzdelávania a odbornej prípravy a zaviesť príslušné opatrenia odbornej prípravy.

3.2. Oficiálne údaje Komisie však poukazujú na veľké prekážky v oblasti formovania zručností s odhadom, že 47 % pracovnej sily v EÚ nemá dostatočné digitálne zručnosti – aj keď medzi krajinami existujú značné rozdiely (10). Ak sa tento problém nebude riešiť, okrem mrhania príležitosťami na vytváranie nových pracovných miest môže tzv. nesúlad zručností brániť rozvoju digitálneho hospodárstva, a tým poškodzovať konkurencieschopnosť EÚ.

3.3. V záujme riešenia tohto nesúladu zručností v rámci učebných plánov sú potrebné spoľahlivé poznatky o zručnostiach, po ktorých je dopyt a ktoré chýbajú. Aj EÚ je v tejto oblasti už aktívna najmä prostredníctvom agentúr, ako je Cedefop. Ako úspešné sa preukázalo umožniť sociálnym partnerom prevziať vedenie v takomto tzv. riadení zručností, napríklad prostredníctvom vytvorenia rád zručností v rámci odvetvia. Vzhľadom na to je poľutovaniahodné, že Komisia uvažuje o oslabení ich úlohy nahradením rád zručností sociálnych partnerov združeniami viacerých zainteresovaných strán pre zručnosti. Keďže napriek dostupným informáciám o zručnostiach problém ich nesúladu naďalej pretrváva, zdá sa, že hlavným problémom je chýbajúca strategická implementácia a investície.

3.4. Kľúčom je podpora súkromných a verejných investícií do odborného vzdelávania a prípravy. V niektorých členských štátoch existuje nárok na minimálne platené uvoľnenie z práce na účely ďalšieho vzdelávania. Malo by sa preskúmať, či je to pre zamestnancov a zamestnávateľov zmysluplný nástroj, ktorý by umožnil prispôsobovať sa požiadavkám na odbornú kvalifikáciu a či sú potrebné európske opatrenia, ktoré by tieto skúsenosti zovšeobecnili v celej EÚ.

4. Polarizácia organizácie práce a príjmov

4.1. Požadovanie nových zručností je spojené so zmenou organizácie práce, napríklad toho, aké úlohy zamestnanci vykonávajú a ako ich vykonávajú. V tejto oblasti digitalizácia vedie k postupnej polarizácii zamestnanosti v službách z hľadiska autonómie práce a príjmov. To znamená, že pracovné miesta v službách sa na škále príjmov a autonómie pravdepodobne dostanú buď na vrch, alebo na spodok, pričom klesne počet pracovných miest medzi krajnými bodmi škály. Súčasne sa dajú pozorovať nové trendy, ktoré sú výsledkom spontánneho prispôsobenia sa trhu práce.

4.2. V odvetví digitalizovaných služieb narastá dopyt po pracovnej sile, ktorá vykonáva úlohy náročné na vedomosti. Sú to najmä povolania v rámci odborných a technických služieb, ktoré zabezpečujú napríklad správu IT sietí. Úlohy poskytované takýmito odborníkmi sa zvyčajne realizujú kedykoľvek na diaľku s využitím digitálnych mobilných zariadení.

4.3. Takáto flexibilná organizácia práce zvyčajne poskytuje zamestnancom vysokú úroveň pracovnej autonómie a má potenciál zvýšiť kvalitu práce a uľahčiť zosúladenie pracovného a rodinného života. Tieto flexibilné formy práce však prinášajú aj riziká, ak zamestnanci sú alebo sa cítia viazaní byť neustále dostupní pre pracovné otázky. Takáto práca bez konca môže vyvolávať stres a vyhorenie.

4.4. V širokom dialógu by sa malo podrobnejšie preskúmať, či je v časoch všadeprítomnej digitálnej mobilnej komunikácie potrebná dodatočná ochrana súkromia zamestnancov, a ak áno, v akom rozsahu, ako aj to, aké opatrenia, prípadne na európskej alebo národnej úrovni, sú zmysluplné na obmedzenie sústavnej dostupnosti, resp. zastihnuteľnosti. Rovnako bude potrebné zvážiť aj rozumné opatrenia, ktorými sa posilnia práva rastúceho počtu samostatne zárobkovo činných osôb.

4.5. Prostredníctvom digitalizácie služieb autonómia práce klesá aj v iných odvetviach. To sa prejavuje napríklad v logistických centrách elektronického obchodu, kde vznikajú pracovné miesta s mimoriadne rutinnou činnosťou. V takýchto formách organizácie práce zamestnanci zvyčajne dostávajú podrobné pokyny prostredníctvom digitálnych zariadení týkajúce sa toho, ktoré položky sa majú zabaliť do ktorej škatule.

4.6. Vďaka štandardizácii a relatívne jednoduchému obsahu tieto rutinné formy práce vytvárajú pracovné príležitosti, ktoré sú prístupné aj pre ľudí s nízkou kvalifikáciou a osoby vstupujúce na trh práce. Kvalita tejto práce sa však často vníma ako nízka, keďže zamestnanci majú pocit, že nevyužívajú naplno svoje zručnosti a schopnosti.

4.7. Digitalizácia je určite jednou z najdynamickejších zmien našej doby, pričom príležitosti a riziká sú v nej úzko prepojené. Ďalší vývoj bude zrejme komplikovaný – popri tradičných podnikoch a odvetviach budú vznikať začínajúce podniky, malé podniky a flexibilné operácie. Zatiaľ nie je známe, aký vplyv môžu mať tieto zmeny na zamestnanosť, a nie je možné ho ani presne predpovedať. Preto sa šíria obavy z poklesu miery zamestnanosti, zároveň však na trhu práce v EÚ pretrváva nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami. V danej situácii má zásadný význam konštruktívna spolupráca a lepšia osveta medzi hlavnými aktérmi, t. j. vládami a sociálnymi partnermi. Vzhľadom na veľkú rozmanitosť sociálno-hospodárskych štruktúr a rôznu úroveň hospodárskeho rozvoja v EÚ môžu byť potrebné špecifické analýzy a prístupy, aby bolo možné zvládnuť vplyvy digitalizácie na trh práce a zamestnanosť.

4.8. Na vypracovanie prognóz vývoja trhu práce a polarizácie práce a zamestnanosti sú potrebné lepšie štatistiky a výskum odvetvia služieb (na celosvetovej a európskej úrovni). V rámci programu Horizont 2020 by sa preto v tejto súvislosti malo zabezpečiť primerané financovanie výskumu zamestnanosti a organizácie práce v odvetví služieb. Zistenia z výskumu sa musia zaviesť do praxe prostredníctvom aktívnych politík zamestnanosti, ktorými sa zaistí využitie príležitostí na vysokokvalitné digitálne pracovné miesta a súčasné obmedzenie rizík. S cieľom zabezpečiť, že nové formy organizácie digitalizovanej práce budú kvalitu práce zlepšovať a nie zhoršovať, by zavedenie nových foriem organizácie práce malo navyše podliehať rokovaniu medzi sociálnymi partnermi.

4.9. Takéto smerovanie k polarizácii v organizácii práce je spojené s polarizáciou príjmov, ako to už konštatoval Európsky parlament (11). V niektorých prípadoch túto skutočnosť posilňuje neprítomnosť alebo obchádzanie kolektívnych zmlúv. Sú to napríklad tie prípady, keď poskytovatelia digitálnych služieb trvajú na osobitnej povahe svojich obchodných modelov a na tomto základe spochybňujú uplatňovanie existujúcich kolektívnych dohôd svojich zamestnancov. V tejto súvislosti niektoré spoločnosti elektronického obchodu trvajú na tom, že ich pracovníci nie sú kvalifikovaní ako maloobchodní pracovníci, a preto sa na nich nevzťahuje kolektívna dohoda o príjmoch v odvetví maloobchodu.

4.10. Je potrebné podporovať na všetkých úrovniach kolektívne vyjednávanie, predovšetkým tiež v tých odvetviach a podnikoch, ktoré sú postihnuté digitalizáciou, aby sa zabránilo prehlbovaniu nerovností príjmov, ktorá čiastočne vzniká aj pre digitalizáciu.

4.11. Pracovníci v digitálnych formách organizácie práce produkujú veľké množstvo osobných údajov, ktoré obsahujú informácie o mieste, obsahu a čase práce zamestnancov a tiež informácie o ich spolupracovníkoch. Vytvárajú sa tak síce príležitosti na vysoko efektívnu prácu v plynulom toku informácií, zároveň to však umožňuje uplatňovať rušivé praktiky dohľadu nad zamestnancami, ktoré ohrozujú zaužívané normy súkromia v práci.

4.12. V záujme ochrany zaužívaných noriem súkromia v práci je potrebné zaviesť dôsledné ustanovenia týkajúce sa ochrany osobných údajov zamestnancov. V európskych právnych predpisoch o ochrane údajov by sa mali stanoviť prísne minimálne normy, pričom sa členským štátom nesmie brániť presadzovať ešte dôraznejšiu reguláciu. Nariadenie EÚ o ochrane osobných údajov, o ktorom sa v súčasnosti rokuje, by preto malo obsahovať tzv. otvorenú doložku umožňujúcu členským štátom ísť nad rámec minimálnych noriem EÚ.

5. Zmena inštitúcií zamestnanosti a trhu práce

5.1. Digitálne technológie umožňujú stále fragmentovanejšie obchodné modely, keďže informácie je možné poskytovať širokému okruhu príjemcov na veľké vzdialenosti za veľmi malé náklady. To znižuje potrebu pevných, funkčne a geograficky integrovaných štruktúr obchodných spoločností s jasne vymedzeným personálom, hierarchiou a priestormi.

5.2. Tento vývoj rozširuje možnosti spoločností využívať flexibilnú pracovnú silu, napríklad služby samostatne zárobkovo činných osôb. Najmä v odvetviach služieb, ako sú IKT, médiá alebo administratívne a podporné služby, sa v poslednom čase výrazne zvýšil podiel práce samostatne zárobkovo činných osôb (12). Postupy ako napr. tzv. crowdsourcing, t. j. on-line platformy umožňujúce spoločnostiam uverejňovať výberové konania na pracovné úlohy, o ktoré sa uchádzajú pracovníci na voľnej nohe, pravdepodobne povedú k ďalšiemu zvyšovaniu podielu práce samostatne zárobkovo činných osôb. Hospodárska súťaž o pracovné príležitosti na crowdsourcingových platformách je navyše globálna, čo prináša konkurenčnú výhodu pre uchádzačov z lokalít s nízkymi nákladmi na život, nízkymi daňami z príjmu a nízkym krytím sociálneho zabezpečenia.

5.3. Niektorí pracovníci si cenia pružnosť, ktorú takéto usporiadanie zamestnania ponúka. Pre výrazné rozširovanie neštandardných foriem zamestnanosti by sa však etablované inštitúcie trhu práce (ako sú právne predpisy na ochranu zamestnanosti, režimy bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci, kolektívne vyjednávanie a štruktúry sociálneho dialógu) mohli stať čiastočne neefektívne. S posilnením cezhraničnej hospodárskej súťaže medzi uchádzačmi o pracovné miesta, napríklad na crowdsourcingových portáloch, sa navyše tieto inštitúcie trhu práce dostávajú pod konkurenčný tlak. Je vecou národných sociálnych partnerov a vlád, aby vzhľadom na digitálne zmeny vypracovali cestou konštruktívneho dialógu zodpovedajúce riešenia na zabezpečenie spravodlivého a inkluzívneho trhu práce pre všetky formy zamestnávania.

5.4. Zamestnanosť v hospodárstve spoločného využívania zdrojov sa v tomto ohľade ukazuje ako obzvlášť citlivá otázka. V mnohých prípadoch pracovnoprávny vzťah a právne postavenie zúčastnených strán zostávajú nejasné. Často nemožno jasne odpovedať na otázku, či vodič súkromného vozidla, ktorého možno zamestnať cez on-line platformu, je samostatne zárobkovo činný, alebo v závislom pracovnom pomere, a ak v závislom pracovnom pomere, s kým – s cestujúcim, alebo s prevádzkovateľom on-line platformy. V takom prípade je z právneho hľadiska náročné identifikovať príslušné právne predpisy, z hľadiska zamestnania aj zodpovednosti, a kolektívne odsúhlasené ustanovenia. Ak by nebolo možné uplatniť žiadnu z existujúcich kategórií práva a kolektívnych zmlúv, hospodárstvo spoločného využívania zdrojov by sa naozaj pohybovalo v právne nejasných medziach. To môže vyvíjať konkurenčný tlak na zamestnanosť a podniky pôsobiace v etablovaných kategóriách práva a kolektívnych zmlúv.

5.5. V súčasnosti ale chýbajú spoľahlivé a aktuálne informácie na to, aby sa dalo posúdiť, ktoré opatrenia politiky zamestnanosti sú vhodné pre hospodárstvo spoločného využívania zdrojov. Na nápravu tejto skutočnosti sú naliehavo potrebné podrobné a často aktualizované štatistiky o zamestnanosti týkajúce sa neštandardných a nových foriem zamestnanosti.

5.6. EÚ a členské štáty by mali preskúmať, ako by sa dala oblasť pôsobnosti sociálnych a pracovnoprávnych noriem prispôsobiť tak, aby zodpovedala podmienkam digitálneho pracovného sveta. Súvisiace iniciatívy by mali mať formu štruktúrovaného dialógu so sociálnymi partnermi, aby priniesli na faktoch založené riešenia, v rámci ktorých sa zohľadnia aj záujmy používateľov služieb. Sľubné iniciatívy existujú už v Nemecku, Holandsku a Rakúsku.

5.7. Keďže súčasný vývoj vplýva aj na etablované postupy sociálneho dialógu a kolektívneho vyjednávania, je potrebný konštruktívny dialóg medzi sociálnymi partnermi, v ktorom sa zvážia možné a potrebné úpravy. Európska únia môže podporiť tento dialóg poskytnutím finančných prostriedkov na súvisiace projekty sociálnych partnerov a podporením súvisiacich výskumných projektov v rámci programu Horizont 2020.

5.8. Digitalizácia umožňuje, aby boli obchodné modely v odvetviach služieb stále menej náročné na prácu. To platí napríklad v bankovníctve, kde sa obchodné procesy čiastočne automatizovali a presunuli do digitálnej roviny. V dôsledku toho je časť pracovnej sily zbytočná. Frey a Osborne (z Oxfordskej univerzity) očakávajú, že automatizácia postihne najmä pracovné miesta so strednými príjmami vrátane niektorých slobodných povolaní (13). Aj v oblasti verejnej správy a verejných zariadení, ako aj vo všeobecnosti pri službách existenčného zabezpečenia, bude mať digitalizácia značný účinok na zamestnanosť, čo sa doteraz príliš málo zohľadňovalo. EHSV sa preto k tomu vyjadrí v samostatnom stanovisku z vlastnej iniciatívy.

5.9. Expertná skupina Bruegel odhaduje, že v členských štátoch EÚ je automatizáciou v dôsledku digitalizácie v najbližších dvadsiatich rokoch ohrozených 40 % až 60 % pracovných miest (14). Okrem toho sa zdá, že na rozdiel od predchádzajúcich fáz priemyselného rozvoja sa v digitálnom veku celkové zvýšenie produktivity už priamo nepremieta do celkového rastu zamestnanosti (15). Zostáva preto otázne, či plne digitalizované hospodárstvo vytvorí dostatočný dopyt po práci, ktorý by vykompenzoval očakávanú stratu pracovných miest v dôsledku automatizácie. Na druhej strane, v Európe naďalej existuje nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými kvalifikáciami, a je ťažké robiť prognózy.

5.10. Je potrebné starostlivo sledovať zmeny dopytu po práci v digitalizovanom odvetví služieb merané v odpracovaných hodinách. Napriek poklesu dopytu po pracovnej sile je na podporu zamestnanosti a na zachovanie sociálnej súdržnosti naliehavo potrebný spoločný dialóg všetkých zainteresovaných strán s cieľom poukázať na možné problémy a vyvinúť stratégie riešení v súlade s potrebami jednotlivých členských štátov (napr. v oblasti verejných investícií, inovácií na podporu zamestnanosti a vytvárania pracovných miest, rozdelenia a skrátenia práce).

6. Vplyv na sociálny štát a daňové systémy

6.1. Výrazné rozšírenie neštandardných foriem zamestnanosti vyvolané digitalizáciou spôsobuje, že čoraz väčší podiel pracovnej sily neprispieva do etablovaných systémov sociálneho zabezpečenia, ako sú verejné zdravotné a dôchodkové poistenie a poistenie v nezamestnanosti, a nedostáva z neho žiadne dávky. V niektorých členských štátoch je už táto téma predmetom diskusií medzi sociálnymi partnermi a vládou. Spolu s poklesom celkovej miery zamestnanosti môže tento vývoj ohroziť príjmy, a tým aj celkovú účinnosť etablovaných daňových a sociálnych režimov, ktoré sa opierajú o príjmy získavané najmä prostredníctvom zrážok a odvodov z príjmu, ako aj systémov spolufinancovania zamestnávateľom a zamestnancom, a teda závisia od vysokej miery štandardnej zamestnanosti.

6.2. Táto strata účinnosti vážne ohrozí štruktúru európskeho sociálneho modelu, ktorý je postavený na silnom zapojení verejnosti do financovania a poskytovania služieb všeobecného záujmu a na účinnej sieti sociálneho zabezpečenia. Úspešné zvládnutie procesu digitalizácie však do veľkej miery závisí od účinného poskytovania služieb všeobecného záujmu, ako sú moderné vzdelávacie systémy a širokopásmová infraštruktúra.

6.3. EÚ, národné vlády a sociálni partneri by mali iniciovať diskusie s cieľom vymedziť politické opatrenia a právne predpisy na zaistenie primeranej úrovne povinnej sociálnej ochrany pre všetkých zamestnancov, vrátane samostatne zárobkovo činných osôb, pracovníkov získaných z crowdsourcingu a pracovníkov pôsobiacich v hospodárstve spoločného využívania zdrojov. Treba zohľadniť, že v rámci týchto skupín môžu byť obhajované odlišné názory.

6.4. Podobne je potrebné dôkladne preskúmať aj reformy daňových systémov, ktoré zaistia podobné úrovne zdanenia všetkých druhov príjmu, či už bol vygenerovaný v tradične organizovaných sektoroch, alebo v hospodárstve spoločného využívania zdrojov. EÚ by mala podporovať a koordinovať príslušné reformy na úrovni členských štátov.

6.5. Na zabezpečenie udržateľnosti sociálnych systémov aj do budúcnosti a odľahčenie faktora práca by sa mohlo uvažovať aj o využití časti digitalizačnej dividendy na tento účel.

V Bruseli 16. septembra 2015 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Henri MALOSSE

(1) Stanovisko sa odvoláva na súkromné odvetvia služieb, ako sú vymedzené v štandardnej štatistickej klasifikácii (napr. NACE, rev. 2 F-N; Q-T).

(2) Napr. fínske ministerstvo zamestnanosti (2015): Revolúcia a digitalizácia hospodárstva služieb: http://www.tem.fi/files/43374/TEMjul_41_2015_web_22062015.pdf

(3) Vrátane: Vplyv obchodných služieb na priemysel (spravodajcovia: pán van Iersel a pán Leo) – (Ú. v. EÚ C 12, 15.1.2015, s. 23), ktoré obsahuje náčrt osobitných charakteristík štvrtej priemyselnej revolúcie.

(4) Vymedzenie odvetvia služieb tak, ako sa bežne využíva v štatistických klasifikáciách.

(5) Pozri napríklad Brynjolffson a McAfee (2014): The Second Machine Age, New York, W.W. Norton a spol, kap. 11.

(6) Pozri napr. Bowles, J., The computerisation of European jobs who will win and who will lose from the impact of new technology onto old areas of employment?, 2014, the computerisation of European jobs, Frey, C. M., Osborne, M., The future of employment: How susceptible are jobs to computerisation?, 2013, Pajarinen, M., Rouvinen, P., Ekeland, A., Computerization Threatens One-Third of Finnish and Norwegian Employment, ETLA, 2015.

(7) Pozri poznámku pod čiarou 10.

(8) Príslušné odporúčania v rôznych stanoviskách EHSV (vrátane Ú. v. EÚ C 311, 12.9.2014, s. 15, Ú. v. EÚ C 12, 15.1.2015, s. 23, Ú. v. EÚ C 332, 8.10.2015, s. 36, Ú. v. EÚ C 271, 19.9.2013, s. 116 a Ú. v. EÚ C 67, 6.3.2014, s. 96).

(9) Eurofound (2014): Pracovné podmienky a kvalita pracovných miest: porovnanie odvetví v Európe.

(10) http://ec.europa.eu/priorities/digital-single-market/docs/dsm-factsheet_en.pdf

(11) Európsky parlament (2015): Nerovnosť miezd a príjmov v Európskej únii.

(12) UNI Europa (2015): Towards a Fair Future for European Services: http://uniglobalunion.org/sites/default/files/public_shared/files/towards_a_fair_future_for_european_services.pdf

(13) Frey a Osborne (2013) uvádzaní v poznámke pod čiarou 6.

(14) Bruegel (2014): The computerisation of European jobs.

(15) Bowles (2014) uvádzaný v poznámke pod čiarou 6.