SPOLOČNÉ OZNÁMENIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Európska susedská politika: snaha o posilnené partnerstvo /* JOIN/2013/04 final */





Európska susedská politika: snaha o posilnené partnerstvo 1. Úvod 1. EÚ revidovala európsku susedskú politiku (ďalej len „ESP“) v roku 2011[1], pričom zaviedla nástroje na poskytovanie väčšej podpory partnerským krajinám, ktoré budujú pevnú a udržateľnú demokraciu, a na podporu inkluzívneho hospodárskeho rozvoja. Hlavnými aspektmi novej ESP sú politické pridruženie a hospodárska integrácia, mobilita ľudí, väčšia finančná pomoc EÚ, posilnené partnerstvo s občianskou spoločnosťou a lepšia spolupráca v oblasti konkrétnych sektorových politík. Toto spoločné oznámenie a spoločné pracovné dokumenty[2], ktoré ho sprevádzajú, sa venujú otázke, ako sa EÚ a partnerským krajinám podarilo realizovať ciele reforiem, na ktorých sa spoločne dohodli. 2. Minulý rok bol bohatý na udalosti a zároveň priniesol veľa výziev pre Európsku úniu a jej susedov. EÚ pokračovala v úsilí o prekonanie finančnej krízy a súvisiaceho hospodárskeho poklesu v niekoľkých členských štátoch. Niektoré partnerské krajiny v susedstve sa naďalej vyrovnávali s konfliktmi, politickou nestabilitou a zložitými sociálno-ekonomickými podmienkami. Tieto krajiny museli občas riešiť pálčivé politické, ekonomické a sociálne problémy, pričom niektoré z nich si vyžadovali okamžitú reakciu. Politickým predstaviteľom preto zostáva málo času, aby sa sústredili na strednodobé a dlhodobé reformy. 3. ESP zostáva základom, na ktorom EÚ spolupracuje so svojimi susedmi s cieľom dosiahnuť čo najužšie politické pridruženie a čo najvyšší stupeň hospodárskej integrácie. Tento cieľ je založený na spoločných záujmoch a hodnotách — demokracii, právnom štáte, dodržiavaní ľudských práv a sociálnej súdržnosti. 4. V prípade mnohých partnerských krajín ďalej prebiehali procesy prechodu k demokracii. Líbyjčania si prvýkrát za vyše štyri desaťročia zvolili ústavodarné zhromaždenie. Egypt a Tunisko pokračovali v realizácii ústavných reforiem, hoci nie bez problémov. 5. Arménsko, Gruzínsko, Ukrajina a Bielorusko si zvolili nový parlament, zatiaľ čo moldavský parlament zvolil prezidenta. Demokratické štruktúry sa neustále posilňujú, hoci nie všetky uvedené voľby splnili v plnej miere všetky medzinárodné normy. Parlamentné voľby sa uskutočnili aj v Bielorusku, avšak nesplnili normy OBSE ani medzinárodné normy. 6. Vývoj v Egypte, Tunisku a Líbyi jasne ukazuje, že prechod je zložitý. Na vytvorenie nových politických štruktúr, rovnováhy, hospodárskeho rastu a sociálnej kohézie na základe konsenzu v otázke základných hodnôt a princípov bude preto potrebný čas. Ústavná reforma je pomalá, pokrok nie je vždy priamočiary a v mnohých prípadoch sú výsledky stále otvorené. V týchto prípadoch EÚ pokračovala v spolupráci so svojimi partnermi a podporila ich kroky na vytvorenie udržateľnej demokracie. 7. Minulý rok sa v susedských krajinách zaznamenal veľmi nerovnomerný pokrok. V mnohých partnerských krajinách rozsiahlym reformám občas bránili alebo ich spomalili osobné politické alebo ekonomické záujmy. V niektorých prípadoch sa reformy nevyvíjali správnym smerom. Pomalší hospodársky rast, vyššia nezamestnanosť, pretrvávajúce nerovnosti, rastúce environmentálne problémy a časté zhoršovanie sociálno-ekonomických ukazovateľov však viac ako kedykoľvek predtým poukazujú na dôležitosť tých reforiem, ktoré sú jadrom ESP. 8. Zvýšenie účasti ostatných subjektov v južnom a východnom susedstve (tretích krajín, regionálnych organizácií atď.) znamená, že EÚ s nimi musí užšie spolupracovať na riešení problémov, ktoré ovplyvňujú daný región. 9. EÚ zvýšila politickú a finančnú podporu pre svojich partnerov, ktorí sa vydali cestou politických reforiem. Analýza vývoja a výsledkov reforiem v partnerských krajinách ukazuje, že kde je vôľa k reformám, tam ESP funguje, a že spoločnosť zohráva v tomto procese aktívnu úlohu. Hodnoty, modely riadenia alebo reformy nie je možné zavádzať zvonka. Môžu sa ujať iba vtedy, ak sa do cieľov reforiem, na ktorých sa EÚ so svojimi partnermi spoločne dohodla, zapoja politickí predstavitelia a občania. EÚ musí ďalej udržiavať kontakty a spolupracovať s podporovateľmi reforiem a partnerstva s EÚ. EÚ musí zároveň lepším spôsobom komunikovať, ako môžu ESP a jej nástroje podporiť skutočnú snahu o reformy. 10. Posilnené partnerstvo so spoločnosťou je pre ESP kľúčové. Občianska spoločnosť ako hnacia sila demokratizácie a zapájania verejnosti zohráva hlavnú úlohu vo všetkých aspektoch demokratických a sociálno-ekonomických reforiem, pri podpore práv žien, podpore slobody prejavu a združovania, pri obhajovaní ochrany životného prostredia a všeobecne pri snahe o väčšiu sociálnu spravodlivosť. EÚ pokračovala v plnení svojho záväzku spolupracovať s občianskou spoločnosťou, národnými parlamentmi a ostatnými kľúčovými účastníkmi, ako sú sociálni partneri a podniky, s cieľom zabezpečiť, aby ciele reforiem, na ktorých sa dohodla s partnerskými krajinami, naozaj reagovali na obavy a očakávania spoločnosti. Občianska spoločnosť zohráva kľúčovú úlohu aj pri podpore týchto reforiem a pri dohľade nad vládami. Založenie Fóra občianskej spoločnosti pre Východné partnerstvo vrátane vytvorenia vnútroštátnych platforiem v partnerských krajinách je dobrým príkladom posilnenia úlohy občianskej spoločnosti v rámci ESP. EÚ pokračovala v podpore občianskej spoločnosti prostredníctvom škály rôznych finančných nástrojov. 11. EÚ a jej susedia čelia aj spoločným výzvam, medzi ktoré patria oblasti hospodárstva, bezpečnosti, životného prostredia a migrácie. Dodržiavanie záväzkov voči južným a východným susedom, podpora prechodu k demokracii a ekonomických reforiem a úzka spolupráca so susedskými krajinami vo všetkých aspektoch ich reformných a politických programov povedie k vyššej bezpečnosti a prosperite samotnej EÚ. 2. Implementácia 12. Dva roky po revízii ESP predstavuje implementácia pre EÚ a jej partnerov hlavnú úlohu a výzvu. Od roku 2011 bol pokrok pri implementácii reforiem, na ktorých sa EÚ dohodla so svojimi partnermi, nerovnomerný. Nesmie to však viesť k stiahnutiu sa. EÚ musí naopak prehĺbiť svoje zapojenie sa do tohto procesu, a to aj z dlhodobého hľadiska. 13. Budovanie demokracie v partnerských krajinách je v rukách ich občanov a zvolených politikov. ESP môže tento proces podporiť, nie však nahradiť. Analýza hlavných odporúčaní uvedených v správach o pokroku v rámci ESP ukazuje, že proces je ešte stále na začiatku. Takisto sa v nej uvádzajú problémy, ktoré treba v budúcnosti riešiť. V mnohých susedských krajinách sa dosiahol pokrok v oblasti hlavných odporúčaní týkajúcich sa volieb, často s finančnou a logistickou podporou z EÚ. Nebol dosiahnutý dostatočný pokrok, pokiaľ ide o hlavné odporúčania týkajúce sa slobody združovania, prejavu a zhromažďovania, slobody tlače a médií, právneho štátu a nezávislého súdnictva a boja proti korupcii. Mnohé odporúčania v súčasnosti platia rovnako, ako platili v roku 2012. V prílohe uvedenej ďalej sa zdôrazňuje implementácia hlavných odporúčaní uvedených v správach o pokroku za predchádzajúci rok. Arménsko sa riadilo niektorými hlavnými odporúčaniami. Pripravilo plán na zlepšenie volebného procesu, prijalo národnú stratégiu ľudských práv a niektoré opatrenia na boj proti korupcii, reformu súdnictva a verejnej správy, urýchlenie sektorových reforiem a aproximáciu právnych predpisov s acquis EÚ. Azerbajdžan sa riadil iba malým počtom hlavných odporúčaní. Začal s realizáciou akčného plánu ľudských práv, pokračoval v reformách súdnictva a prijal niektoré opatrenia na riešenie problému demolícií a násilného vysídľovania. Nespolupracoval so spravodajcom parlamentného zhromaždenia Rady Európy v otázke politických väzňov. Gruzínsko sa riadilo väčšinou hlavných odporúčaní. Zabezpečilo všeobecne slobodné a spravodlivé parlamentné voľby, pokračovalo v riešení problému odtrhnutých regiónov, aktívne sa zúčastnilo na ženevských rozhovoroch a prijalo opatrenia na zlepšenie životných podmienok osôb vysídlených v rámci krajiny. Takisto upevnilo slobodu prejavu a názoru, zreformovalo systém súdnictva a urýchlilo sektorové reformy a aproximáciu právnych predpisov s acquis EÚ. Moldavsko sa riadilo väčšinou hlavných odporúčaní. Zvýšilo úsilie o realizáciu reforiem súdnictva a presadzovania práva, zapojilo sa do dialógu s Tiraspolom, pokračovalo v realizácii reforiem v oblasti sociálnej pomoci, zdravotníctva a školstva, energetiky, hospodárskej súťaže, štátnej pomoci a aproximácie právnych predpisov s acquis EÚ. Dokončilo zostávajúce opatrenia v rámci prvej fázy svojho akčného plánu týkajúceho sa liberalizácie vízového režimu a urýchlilo inštitucionálnu reformu leteckého odvetvia. Ukrajina: ešte bude potrebné realizovať väčšinu hlavných odporúčaní. Nadobudnutím účinnosti nového trestného poriadku a iných dôležitých právnych predpisov však Ukrajina podnikla kroky na reformu právneho systému a súdnictva. Takisto prijala zákon o azyle a postavení utečenca, hoci jeho vykonávanie má nedostatky. Egypt sa riadil iba niektorými z hlavných odporúčaní. Moc prevzala civilná vláda a núdzový stav bol zrušený. Bola navrhnutá ústava, ktorá bola prijatá v ľudovom referende. Tento proces však bol kontroverzný a opozícia ho tvrdo kritizovala, čo viedlo k politickej kríze, ktorá vyvolala hlboký rozkol. Izrael: ešte bude potrebné realizovať väčšinu hlavných odporúčaní. V problematických oblastiach nebola spozorovaná nijaká významná zmena. Palestína[3]: väčšina hlavných odporúčaní je ešte stále aktuálna a ešte bude potrebné ich realizovať. Niektoré hlavné odporúčania však boli dodržané, vrátane usporiadania miestnych volieb, ďalšieho zlepšenia správy verejných financií a rozvoja nákladových modelov v sektore sociálnej ochrany. Problémy vytvorené predovšetkým okupáciou a prehlbovaním finančnej krízy však Palestínskej samospráve bránili vo vykonávaní reforiem. Jordánsko sa riadilo niektorými hlavnými odporúčaniami, najmä pokiaľ ide o zriadenie volebnej komisie a Ústavného súdu a prijatie zákona o politických stranách a volebného zákona. Libanon začal reagovať iba na malý počet hlavných odporúčaní, a to tak, že pristúpil k oneskorenému menovaniu sudcov. Vzhľadom na prebiehajúcu krízu v susednej Sýrii napredovalo dosahovanie cieľov reforiem iba veľmi pomaly. Maroko prijalo opatrenia na začatie vykonávania väčšiny hlavných odporúčaní, ale nedokončilo ich, a to napriek tomu, že vyjadrilo svoj záväzok uskutočniť ciele reforiem, na ktorých sa dohodlo. Zriadilo orgán pre vnútroštátny dialóg o reforme súdnictva, navrhlo (ale neprijalo) zákon, ktorým sa zriaďuje orgán pre boj proti korupcii, a pokračovalo v aproximácii svojich právnych predpisov s acquis EÚ. Tunisko, ktoré sa vyrovnávalo so zložitým prechodom, sa riadilo iba malým počtom hlavných odporúčaní. Zriadenie nezávislej volebnej komisie bolo schválené, nový volebný zákon však zostal nedokončený. Tunisko podpísalo regionálny dohovor o paneuro-stredozemských pravidlách pôvodu. Prípravy na rokovanie o prehĺbenej a komplexnej zóne voľného obchodu (ďalej len „DCFTA“) napredovali. 14. EÚ pokračovala v riešení naliehavých priorít svojich partnerských krajín tým, že pomohla pri vytváraní právneho štátu a dobrej správy vecí verejných a pri kladení základov ekonomického rastu a vytvárania pracovných miest, ako aj trvalo udržateľnej, sociálne spravodlivej spoločnosti založenej na vedomostiach. Po prvom stretnutí pracovnej skupiny pre Tunisko v roku 2011 sa v rámci pracovných skupín pre Egypt a Jordánsko stretli zástupcovia inštitúcií EÚ, vlád, súkromného sektora, medzinárodných darcov a občianskej spoločnosti, aby plnili úlohu katalyzátora politickej a hospodárskej reformy. Finančná pomoc EÚ v rámci nástroja európskeho susedstva a partnerstva (ENPI) a iných nástrojov zohrávala v mnohých prípadoch kľúčovú úlohu. 15. Na stretnutí zahraničných ministrov krajín Východného partnerstva v júli 2012 sa rozhodlo, že plán opatrení Východného partnerstva[4] bude základom pre usmerňovanie a monitorovanie ďalšej implementácie cieľov partnerstva až do ďalšieho samitu Východného partnerstva. Vďaka tomu, že v pláne sú stanovené hlavné reformy, ktoré musia partnerské krajiny implementovať, a uvádza sa v ňom, čo môže EÚ urobiť a akú podporu môže poskytnúť, plán poskytuje obraz o koncepcii vzájomnej zodpovednosti a spoločného vlastníctva, ktoré sú pre napredovanie v oblasti politického združovania a hospodárskej integrácie nevyhnutné. 16. Spolupráca v oblasti upevňovania vzťahov napredovala u niektorých krajín viac a u niektorých krajín menej. Táto skutočnosť odráža záväzok EÚ napredovať rýchlejšie v prípade partnerských krajín, ktoré sú ochotné a pripravené dosiahnuť v oblasti reforiem väčší pokrok (v súlade so zásadou „viac za viac“). EÚ pokračovala v rokovaniach o dohodách o pridružení, ktoré zahŕňajú DCFTA, s Moldavskou republikou, Arménskom a Gruzínskom, ako aj o dohode o pridružení s Azerbajdžanom. Začala s prípravou rokovaní o DCFTA s Marokom a pripravuje rokovania s Tuniskom a Jordánskom. Dohoda o pridružení medzi EÚ a Ukrajinou bola parafovaná, nebola však podpísaná. 17. Významný pokrok sa dosiahol pri vypracúvaní spoločných akčných plánov ESP novej generácie alebo rovnocenných dokumentov. Akčné plány odrážajú konkrétne potreby, kapacity a záväzky k reformám všetkých partnerských krajín, pričom umožňujú existenciu diferencovaných vzťahov prispôsobených na mieru medzi EÚ a jednotlivými partnerskými krajinami. EÚ uzavrela rokovania o akčných plánoch s Libanonom, Marokom a Palestínskou samosprávou a rokovania s Tuniskom v súvislosti s privilegovaným partnerstvom. Akčné plány budú musieť schváliť príslušné asociačné rady. Nový akčný plán pre Jordánsko nadobudol účinnosť v októbri. V októbri sa takisto začali rokovania medzi EÚ a Alžírskom o spoločnom akčnom pláne v rámci ESP. Ukrajina a EÚ sa spoločne dohodli na začatí aktualizácie súčasného programu pridruženia, ktorý je prípravou na implementáciu budúcej dohody o pridružení. Prebehli prípravy na začatie rokovaní o programoch pridruženia s Moldavskou republikou, Arménskom a Gruzínskom. 2.1. Pevná a udržateľná demokracia 18. V susedských krajinách bol zaznamenaný pokrok v oblasti reforiem zameraných na pevnú a udržateľnú demokraciu. Niektoré problémy však stále pretrvávajú a v niektorých prípadoch existuje riziko, že dôjde k posunu späť.. 19. V susedských krajinách sa demokratické reformy od seba čoraz viac odlišujú. EÚ bude preto reagovať diferencovanejším spôsobom podľa zásady „viac za viac“ a na základe dôkladného preskúmania záväzkov k reformám. Aby si zachovala dôveryhodnosť, musí uplatňovať rovnako prísne normy na posudzovanie demokratických reforiem a ich kontrolu bez ohľadu na to, kde a akým spôsobom sa uskutočňujú. 20. V Tunisku, Egypte a Líbyi sa uskutočnili revolúcie, ktoré viedli k demokratickým reformám, zatiaľ čo v Jordánsku, Maroku a Alžírsku začali ústavné, volebné a právne reformy uskutočňovať úrady, ktoré boli pri moci. V Egypte, Líbyi a Tunisku sa uskutočnili demokratické voľby. Vo väčšine partnerských krajín stále pretrvávajú obavy, pokiaľ ide o slobodu zhromažďovania, združovania a prejavu vrátane slobody médií. EÚ vyslala do Alžírska a Líbye volebné pozorovateľské misie. Na začiatku roka 2013 po prvýkrát pozorovala voľby v Jordánsku. Egypt súhlasil, aby nadchádzajúce parlamentné voľby monitorovala pozorovateľská misia EÚ. 21. Východné krajiny sa takisto vydali smermi, ktoré sa čoraz viac líšia. Moldavsko, Gruzínsko a Arménsko pokračovali vo vykonávaní reforiem s cieľom zlepšiť volebný rámec a zorganizovali voľby, ktoré vo všeobecnosti spĺňali medzinárodné normy, pričom dosiahli jednoznačný pokrok v rámci zložitého prechodu k udržateľnej demokracii. Parlamentné voľby na Ukrajine vyvolali viac zmiešané dojmy, lebo mali viacero nedostatkov. V porovnaní s predchádzajúcimi voľbami došlo k zhoršeniu v niekoľkých oblastiach. Voľby v Bielorusku sa uskutočnili na pozadí represií, čo znamená, že Bielorusko ani tentoraz nevyužilo príležitosť, aby uskutočnilo voľby v súlade s normami OBSE a medzinárodnými normami. Vo všeobecnosti má EÚ veľké obavy, pokiaľ ide o chýbajúcu slobodu zhromažďovania, združovania a prejavu v mnohých krajinách. V Bielorusku bolo zaznamenané zlepšenie v oblasti dodržiavania ľudských práv, princípov právneho štátu a demokracie. 22. V niektorých partnerských krajinách sa organizácie občianskej spoločnosti a v niektorých prípadoch odborové zväzy museli ďalej vyrovnávať s vážnymi prekážkami (prekážky slobody pohybu, súdne konania proti predstaviteľom mimovládnych organizácií, zdĺhavé administratívne postupy, prijímanie finančnej podpory podliehajúcej schváleniu úradov). Egyptská organizácia občianskej spoločnosti čelila čoraz väčšiemu tlaku zo strany úradov. Súčasné právne predpisy týkajúce sa združovania v Egypte, Maroku a Alžírsku sú takisto dôvodom na znepokojovanie sa. Sloboda združovania nie je zabezpečená v Bielorusku ani v Azerbajdžane. Je nevyhnutné zaručiť slobodu združovania, pričom nové právne predpisy týkajúce sa združovania musia byť v súlade s medzinárodnými normami ľudských práv. 23. V niektorých susedských krajinách sú médiá stále pod politickým a ekonomickým vplyvom, nie sú dostatočne pluralitné a podliehajú autocenzúre. V Azerbajdžane a Egypte sa vyskytovali časté prípady obťažovania a väznenia novinárov, zatiaľ čo vykonávanie právnych predpisov týkajúcich sa transparentnosti médií v Gruzínsku bola vítaným krokom vpred. 24. V mnohých partnerských krajinách, vrátane Egypta, Maroka, Tuniska a Alžírska na juhu a predovšetkým Azerbajdžanu a Bieloruska na východe, je potrebné v rôznej miere posilniť nezávislosť súdnictva. Pokiaľ ide o Ukrajinu, pretrvávajú obavy týkajúce sa zneužívania súdneho systému na politické účely. Napriek čiastočnej reforme justičného systému sa súdnictvo stále považuje za príliš závislé od exekutívy vo východných, ako aj v južných susedských krajinách. Vysoká miera odsúdení, nadmerné využívanie administratívneho zaistenia a neuspokojivé uplatňovanie zásady rovnosti zbraní narušili dôveru v súdnictvo. Hoci bolo vynaložené úsilie na zlepšenie väzenskej infraštruktúry, podmienky vo väzniciach sú naďalej znepokojivé a prípady mučenia a zlého zaobchádzania sa stále prešetrujú neprimerane, čo vedie k tomu, že medzi úradníkmi činnými v trestnom konaní sa šíri kultúra beztrestnosti. 25. Korupcia zostáva v mnohých susedských krajinách obrovským problémom. Vo väčšine krajín neboli prijaté žiadne alebo boli prijaté iba veľmi nepatrné opatrenia na začatie riešenia korupcie. Najmä na Ukrajine, v Libanone, Azerbajdžane, Líbyi a Bielorusku je miera vnímania korupcie ešte stále veľmi vysoká.[5] 26. Demokratická kontrola nad ozbrojenými a bezpečnostnými zložkami sa zlepšila, a to najmä v Líbyi a Egypte. Reforma sektora bezpečnosti, predovšetkým reforma polície, dokončenie zrušenia núdzového stavu a reforma trestného a vojenského práva s cieľom zabrániť uskutočňovaniu vojenských súdnych konaní s civilistami sú v stredozemských susedských krajinách naďalej veľmi problematické. O otázkach, ako je dohľad nad políciou a jej zodpovednosť, podmienky v systéme výkonu trestu a zaobchádzanie s občanmi vykonávajúcimi vojenskú službu, sa ďalej diskutuje v rámci štruktúrovaných dialógov. 27. Dôveryhodné prechodné justičné procesy majú pre úspech prechodu kľúčový význam, najmä v tých krajinách, kde boli zvrhnuté autoritárske režimy, ktoré sa dopúšťali zločinov na vlastnom obyvateľstve. V rámci Východného partnerstva majú prioritu takisto reformy súdnictva a presadzovania zákona, ktoré súvisia s celkovým cieľom zachovania a posilnenia právneho štátu. 28. Kultúrna a sociálna diskriminácia žien zostáva v južných susedských krajinách problémom. Ženy zohrávali aktívnu úlohu v revolúciách. Teraz je dôležité, aby proces prechodu a ústavnej reformy nebránil pokroku v oblasti rovnoprávnosti žien pred zákonom a v spoločnosti, ani ho nenarúšal. Na východe je v oblasti rodovej rovnosti stále veľký priestor na zlepšenie. 29. Komplexná legislatíva proti diskriminácii je v susedských krajinách až na niekoľko malých výnimiek stále problémom. Prevláda tu diskriminačný postoj najmä voči komunite lesbičiek, homosexuálov, bisexuálov a transsexuálov (LGBT). 2.2. Udržateľný hospodársky a sociálny rozvoj 30. Hospodársky rast sa zrýchlil iba u malého počtu partnerov v rámci ESP, ako je Gruzínsko a Azerbajdžan, vo väčšine ostatných krajín sa však spomalil. Zvýšili sa vonkajšie riziká súvisiace s globálnou hospodárskou situáciou a konflikty mali takisto negatívny vplyv na perspektívu hospodárskeho oživenia. Južní a východní partneri sa naďalej vyrovnávajú so všeobecnou makroekonomickou nerovnováhou a vysokou a v niektorých prípadoch rastúcou nezamestnanosťou. Najmä niektoré južné partnerské krajiny majú veľmi vysokú nezamestnanosť mladých ľudí. Na rast negatívne vplýva aj prebiehajúca alebo opätovná politická nestabilita. Bez vyššieho rastu a efektívnej politiky zamestnanosti (vrátane investícií do ľudského kapitálu, podpory dôstojnej práce a výskumu a inovácií) bude medzi mladými ľuďmi pretrvávať vysoká úroveň nezamestnanosti a v reálnej ekonomike bude naďalej významne zastúpený tieňový sektor. V mnohých východných a južných susedských krajinách pretrvávajú výrazné sociálno-ekonomické nerovnosti. Pokiaľ sa nebudú riešiť, tieto faktory budú ďalej ohrozovať budúcu sociálnu stabilitu a prechod k demokracii. Finančná pomoc EÚ bola pri ich riešení užitočná tým, že podporila kľúčové hospodárske reformy. 31. V súvislosti s pretrvávajúcou hospodárskou a finančnou krízou v eurozóne a globálnym hospodárskym poklesom sa ukázalo, že makroekonomické dialógy, ktoré Komisia v roku 2012 viedla s prevažnou väčšinou susedských krajín (všetky krajiny v rámci ESP okrem Líbye a Sýrie), predstavujú pre EÚ a jej partnerské krajiny užitočný nástroj hospodárskej spolupráce. Tieto dialógy umožnili otvorenú výmenu názorov na hospodársky vývoj a politické problémy, ako aj na vplyv nepokojnej situácie v eurozóne na susedské krajiny EÚ. Takisto slúžili ako platforma pre kontrolu implementácie priorít ekonomických reforiem, ktoré boli stanovené v akčných plánoch ESP a v programoch pridruženia. 32. Komisia okrem pravidelných makroekonomických dialógov ustanovených jednotlivými bilaterálnymi dohodami vedie diskusie o hospodárskej politike s partnerskými krajinami, ktoré využívajú makrofinančnú pomoc EÚ (ďalej len „MFP“). Tá má pomôcť partnerským krajinám pri riešení makroekonomickej nerovnováhy a vykonávaní štrukturálnych reforiem zameraných na rast. V roku 2012 po uvoľnení posledných platieb Komisie dokončila realizáciu dvoch programov makrofinančnej pomoci schválených v roku 2009 (Arménsko,100 miliónov EUR vo forme úverov a grantov) a v roku 2010 (Moldavsko, 90 miliónov EUR vo forme grantov). Začiatkom roka 2013 bolo podpísané Memorandum o porozumení a zmluva o úvere pre program MFP pre Ukrajinu až do výšky 610 miliónov EUR. V roku 2012 EÚ úzko spolupracovala s egyptskými a jordánskymi úradmi na možných programoch makrofinančnej pomoci, ktoré by sa mali začať uskutočňovať začiatkom roka 2013. Legislatívne rozhodnutie o programe pre Gruzínsko, ktoré Komisia navrhla na začiatku roka 2011 (46 miliónov EUR vo forme úverov a grantov), stále čaká na schválenie Európskeho parlamentu a Rady. 33. V roku 2012 pokračovala spolupráca v oblasti podnikovej politiky so zameraním sa na zlepšenie podnikateľského prostredia a poskytnutie väčšej finančnej podpory malým a stredným podnikom (ďalej len „MSP“). Pri vykonávaní iniciatívy „Small Business Act“ (zákon o malých podnikoch) hlavným cieľom naďalej zostáva európsky rámec pre podnikovú politiku zohľadňujúcu potreby MSP. Úroveň dosiahnutého pokroku sa medzi partnermi výrazne líši. Mechanizmus konzultácií, prostredníctvom ktorého by MSP mali možnosť vyjadriť sa k problémovým otázkam, by zlepšil tvorbu politík v regióne. Posilnenie právneho štátu a zabezpečenie spravodlivého a jednoduchého prístupu k verejným zmluvám prostredníctvom zlepšenia systémov obstarávania, zjednodušenie administratívy, lepšie zručnosti, jednoduchší prístup k finančným prostriedkom a viac inovácií by urýchlilo rozvoj podnikov. Finančná podpora EÚ v mnohých prípadoch pomáha rozvíjať kapacity MSP. 34. Riešenie problému chudoby a nezamestnanosti je stále vysokou prioritou, a to najmä na vidieku. EÚ zorganizovala v máji seminár na vysokej úrovni, aby predstavila a prediskutovala iniciatívu Program európskeho susedstva pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka (ďalej len „ENPARD“). V južných partnerských krajinách sa vyvíjajú pilotné činnosti. Takisto sa vytvorili technické výbory s účasťou občianskej spoločnosti a súkromného sektora. V Egypte, Alžírsku, Tunisku, Maroku a na východe v Gruzínsku začali prebiehať akcie v rámci programu ENPARD. Navyše, Organizácia pre výživu a poľnohospodárstvo (ďalej len „FAO“) uskutočnila hodnotenie sektora poľnohospodárstva a rozvoja vidieka vo všetkých krajinách Východného partnerstva. Takisto identifikovala spoločné problémy na regionálnej úrovni. Výsledky poskytujú pevný základ pre novovytvorenú expertnú skupinu Východného partnerstva pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka a využijú sa pri príprave potenciálnych nových programov v tejto oblasti. 2.3. Trhy 35. EÚ je stále najdôležitejším obchodným partnerom pre takmer všetky susedské krajiny. Spolupráca na prehlbovaní hospodárskej a obchodnej integrácie medzi EÚ a jej partnermi preto pokračovala. EÚ a Ukrajina parafovali dohodu o pridružení vrátane dohody o DCFTA. Výrazný pokrok v rokovaniach sa dosiahol po začatí rokovaní s Moldavskom o DCFTA v marci. Arménsko a Gruzínsko urobili značný pokrok pri rokovaniach o dohodách o pridružení, ako aj o dohodách o vytvorení DCFTA. Ďalšie zapájanie východných partnerov, ktorí sú členmi DCFTA, do paneuro-stredozemského systému diagonálnej kumulácie pravidiel pôvodu posilní ich hospodársku integráciu s EÚ a poskytne im ďalšie podnety na vytvorenie zón voľného obchodu s ostatnými partnermi v rámci ESP. 36. EÚ po dôkladných prípravách začiatkom roka 2013 otvorila rokovania o DCFTA s Marokom. Prípravy na rokovania o DCFTA s Tuniskom takisto napredovali. Prípravy na rokovania o DCFTA s Jordánskom sa zostali na mŕtvom bode a prípravy na rokovania s Egyptom sa zatiaľ nezačali. Dohoda o poľnohospodárskych produktoch a produktoch rybného hospodárstva s Marokom nadobudla účinnosť v októbri a rovnaká dohoda s Palestínskou samosprávou nadobudla účinnosť v januári. Nebolo možné obnoviť rokovania o podobnej dohode s Tuniskom. Dohoda o posudzovaní zhody a uznávaní priemyselných výrobkov s Izraelom v oblasti farmaceutických výrobkov nadobudla účinnosť v januári. 2.4. Mobilita 37. EÚ a jej partneri pokračovali vo zvyšovaní mobility ľudí. V roku 2012 sa dosiahol významný pokrok, pokiaľ ide o cieľ bezvízového styku v rámci Východného partnerstva, ako bolo dohodnuté na samite Východného partnerstva v roku 2011. Moldavsko urobilo v súvislosti s akčným plánom týkajúcim sa liberalizácie vízového režimu dôležitý krok vpred, keďže prešlo k hodnoteniu druhej fázy a referenčných kritérií týkajúcich sa vykonávania príslušných právnych predpisov. Takisto Ukrajina dosiahla značný pokrok, pokiaľ ide o jej akčný plán týkajúci sa liberalizácie vízového režimu. V júni 2012 sa začal dialóg o liberalizácii vízového režimu s Gruzínskom s cieľom preskúmať podmienky pre bezvízový styk do EÚ pre gruzínskych občanov, zatiaľ čo Arménsko poskytlo bezvízový vstup pre občanov EÚ od januára 2013. Po uzatvorení partnerstva o mobilite s Moldavskom, Gruzínskom a Arménskom sa začali diskusie o možnom partnerstve v oblasti mobility medzi EÚ a Azerbajdžanom. Prvé väčšie hodnotenie partnerstva v oblasti mobility medzi EÚ a Moldavskom ukázalo, aký význam má toto partnerstvo ako komplexný bilaterálny rámec pre spoluprácu, zároveň však ukázalo, že ešte je stále možné rozšíriť konkrétne činnosti (najmä v oblasti legálnej migrácie). Ponuka EÚ na začatie rokovaní o zjednodušení vízového režimu a dohodách o readmisii s Bieloruskom zostala bez odozvy. Táto okolnosť, pokiaľ ide o bieloruských občanov, ukazuje, aké je dôležité, aby členské štáty optimálne využívali flexibilitu v rámci vízového kódexu EÚ. 38. Vytvorili sa užšie väzby v oblasti mobility a migrácie s južnými partnermi, pričom sa využili rozsiahle skúsenosti EÚ s jej východnými partnermi. Po začatí dialógov o migrácii, mobilite a bezpečnosti s Tuniskom a Marokom v októbri 2011 s oboma krajinami v roku 2012 úspešne pokračovali rokovania o partnerstve v oblasti mobility. EÚ a Maroko nedávno oznámili, že vyjednávači sa dohodli na prijatí politického vyhlásenia týkajúceho sa vytvorenia partnerstva v oblasti mobility. Rokovania by sa podľa plánu mali uzavrieť v prvej polovici roka 2013. V decembri 2012 sa začal viesť dialóg s Jordánskom. Egypt zatiaľ neprijal návrh EÚ na začatie dialógu o migrácii, mobilite a bezpečnosti. 39. Programy ako Tempus, Erasmus Mundus, Marie Curie a Mládež v akcii, do ktorých sa susedské krajiny vo veľkej miere aktívne zapájajú, pomohli pri podpore mobility študentov, akademických pracovníkov, výskumníkov a mladých ľudí z týchto krajín a z EÚ, čím prispeli k modernizácii a otváraniu systémov vyššieho vzdelávania. 2.5. Spolupráca 40. EÚ pokračovala v poskytovaní finančnej pomoci na reformy v partnerských krajinách. Celková suma, ktorú majú partnerské krajiny na obdobie 2011 – 2013 k dispozícii, predstavuje 6,5 miliárd EUR. Táto suma zahŕňa dodatočné finančné prostriedky (0,95 miliárd EUR), ktoré boli poskytnuté po odštartovaní iniciatívy Východného partnerstva a po preskúmaní európskej susedskej politiky. Väčšina dodatočných finančných prostriedkov sa poskytuje na základe zásady „viac za viac“, t. j. podľa pokroku dosiahnutého pri budovaní pevnej a udržateľnej demokracie a pri plnení súvisiacich reformných cieľov. Prostriedky sa poskytujú prostredníctvom dvoch zastrešujúcich programov: 540 miliónov EUR na program SPRING[6] v južnom Stredozemí a 130 miliónov EUR na program EaPIC[7] vo východných susedských krajinách. Oba programy sú zamerané na podporu demokratickej transformácie a budovania inštitúcií a na podporu trvale udržateľného, inkluzívneho rastu. Zvyšok dodatočných finančných prostriedkov bol pridelený najmä na programy mobility (Tempus, Erasmus Mundus atď.) a na podporu organizácií občianskej spoločnosti a neštátnych subjektov. Pokiaľ ide o budúce financovanie v rámci pripravovaného nástroja európskeho susedstva (ENI), navrhuje sa, aby sa pri prideľovaní prostriedkov vzali do úvahy také kritériá, ako je odhodlanosť partnerských krajín uskutočňovať reformy, pokrok dosiahnutý pri realizácii týchto reforiem a pri zabezpečovaní pevnej a udržateľnej demokracie, ako aj úroveň ambicióznosti partnerstva týchto krajín s EÚ.[8] 41. Na základe tohto rámca bol v roku 2011 vytvorený nástroj na podporu občianskej spoločnosti v susedských krajinách s počiatočným rozpočtom 26,4 miliónov EUR. Jeho účelom je posilniť organizácie občianskej spoločnosti vrátane sociálnych partnerov tak, aby mohli plniť svoju úlohu pri zmenách v oblasti ESP a skutočne prispieť k procesu demokratizácie. Prvá fáza realizácie nástroja na podporu občianskej spoločnosti, ktorá sa uskutočnila v roku 2012, bola zameraná na upevnenie kapacity občianskej spoločnosti pri vytváraní kontaktných sietí, podpore vnútroštátnych reforiem a zvyšovaní verejnej zodpovednosti. 42. V decembri 2012 bola prijatá druhá fáza nástroja na podporu občianskej spoločnosti, pričom na obdobie 2012 – 2013 boli pridelené nové rozpočtové prostriedky vo výške 45,3 miliónov EUR. Cieľom je podporiť vyššiu účasť organizácií občianskej spoločnosti na politickom dialógu s partnerskými vládami a ich väčšiu úlohu v procesoch vnútroštátnych reforiem a programoch miestneho rozvoja. 43. Na podporu politických činiteľov, ktorí sa usilujú o demokratickú zmenu vo svojej krajine, vysoká predstaviteľka a Komisia v roku 2011 navrhli zriadenie Európskej nadácie na podporu demokracie (ďalej len „EED“). V roku 2012 boli prijaté dôležité kroky na zorganizovanie a začatie fungovania EED ako nezávislej európskej neziskovej nadácie s účasťou predstaviteľov členských štátov, Európskeho parlamentu, Európskej komisie, vysokej predstaviteľky a organizácií občianskej spoločnosti. Komisia a niektoré členské štáty už vyčlenili finančné prostriedky vo výške 15 miliónov EUR (6 miliónov EUR z uvedenej sumy poskytla Komisia), ktoré by mali zabezpečiť, aby EED v roku 2013 fungovala naplno. 44. Rozhodnutie o hodnotení v polovici obdobia externého mandátu Európskej investičnej banky (ďalej len „EIB“) v októbri 2011 otvorilo cestu pre ďalšie úvery poskytnuté partnerských krajinám vo výške 1,15 miliárd EUR a ďalej pre úvery vo výške až 1 miliardy EUR určené na opatrenia v súvislosti so zmenou klímy do konca roka 2013. EIB v roku 2012 schválila úvery na takmer 1,6 miliardy EUR pre južné susedské krajiny a na takmer 0,9 miliardy EUR pre východné susedské krajiny (vrátane Ruska). 45. Európska banka pre obnovu a rozvoj (ďalej len „EBOR“), ktorej oblasť pôsobenia bola v roku 2011 rozšírená na južné a východné stredozemské krajiny, pridelila v máji 2012 1 miliardu EUR na začatie činností v prvých štyroch krajinách. Sú nimi Egypt, Jordánsko, Maroko a Tunisko. Až 100 miliónov EUR, ktoré čiastočne pochádzajú z rozpočtu EÚ, bolo pridelených na podporu činností technickej pomoci na identifikáciu a prípravu projektov. 46. Na konci roka 2012 dosiahli celkové sumy pridelené v rámci investičného nástroja európskej susedskej politiky (ďalej len „NIF“) výšku 594,9 miliónov EUR (z ktorých 259,8 miliónov EUR bolo určených pre východné krajiny a 335,1 miliónov EUR pre južné krajiny). Od vytvorenia nástroja NIF poskytli Európske finančné inštitúcie spolu 8 miliárd EUR (ktoré boli takmer rovnomerne rozdelené medzi východ a juh). 2.6. Sektorová spolupráca 47. Spolupráca v oblasti konkrétnych politík predstavuje z bilaterálneho hľadiska a v súvislosti s Východným partnerstvom a Úniou pre Stredozemie dôležitú a stále sa rozširujúcu súčasť novej ESP. Čoraz viac je založená na zosúladení s normami a štandardmi EÚ a podporuje prechod, reformy, modernizáciu, ako aj integráciu s trhmi EÚ. Vzťahuje sa na širokú škálu oblastí vrátane politiky zamestnanosti a sociálnej politiky, priemyselnej politiky, politiky hospodárskej súťaže, poľnohospodárstva a rozvoja vidieka, rybného hospodárstva, zmeny klímy, životného prostredia, energetickej bezpečnosti, dopravy, integrovanej námornej politiky, informačnej spoločnosti, výskumu a inovácií, vzdelávania, a to najmä spolupráce a mobility v oblasti vyššieho vzdelávania (prostredníctvom programov, ako sú Erasmus Mundus, Tempus, „Akcie Marie Curie“), spolupráce mládeže, zdravotníctva a kultúry. 48. Niektorí partneri sa spolu s EÚ podieľajú na právne záväzných sektorových nástrojoch, ako sú Energetické spoločenstvo, dvojstranné dohody o leteckej doprave alebo regionálny dohovor o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu. Tieto nástroje tvoria regionálne stavebné prvky, ktoré môžu poskytovať sociálne, ekonomické, právne alebo regulačné výhody presahujúce rámec bilaterálneho prístupu a ktoré môžu viesť k progresívnej integrácii v konkrétnych sektoroch. Vytvárajú sieť prepojení medzi EÚ a jej partnermi, a rozširujú tak pôsobnosť právnych noriem EÚ. EÚ by mala zvážiť, ako progresívne rozšíriť geografickú pôsobnosť týchto nástrojov, aby boli otvorené ostatným partnerom ESP, alebo uvažovať o vytvorení režimov s krajinami na západnom Balkáne ochotnými spolupracovať v oblasti jednotlivých sektorov, ako je dopravné spoločenstvo. 49. V sektore energetiky sa spoločné úsilie zameriavalo na energetickú bezpečnosť, trhovú reformu a integráciu vrátane rozvinutia infraštruktúry, zlepšenie energetickej účinnosti a väčšieho využívania zdrojov obnoviteľnej energie. Boli prijaté ďalšie opatrenia na otvorenie strategického južného koridoru zemného plynu. Východoeurópski partneri, ako sú Moldavsko a Ukrajina, dosiahli pokrok pri vykonávaní svojich záväzkov týkajúcich sa Energetického spoločenstva. O členstvo v tomto spoločenstve nedávno požiadalo aj Gruzínsko. EÚ a stredomorskí partneri urobili čiastočný pokrok smerom k zriadeniu Stredomorského energetického spoločenstva v budúcnosti. 50. Partneri prijali ďalšie opatrenia na prípravu a vykonávanie stratégií a právnych predpisov v oblasti životného prostredia a vynaložili úsilie na zlepšenie stavu životného prostredia. EÚ pomohla partnerským krajinám pri riešení problému zhoršovania životného prostredia a podpore udržateľného využívania prírodných zdrojov, a to aj pokiaľ ide o problematiku kvality ovzdušia, ochrany vôd, priemyselného znečisťovania, nakladania s odpadom, nebezpečných pesticídov, ochrany prírody a lesného hospodárstva, a pri posilňovaní environmentálnych informačných systémov a správy v tejto oblasti. Partneri musia v plnej miere uplatňovať multilaterálne dohody o životnom prostredí, v ktorých vystupujú ako zmluvné strany. 51. Hlavné programy prevencie, pripravenosti a reakcie na prírodné a človekom spôsobené katastrofy (PPRD – juh a východ) prispeli k čiastočnej realizácii Akčného rámca z Hjóga z roku 2005 na znižovanie rizika katastrof, čo uľahčuje zosúladenie s právnymi predpismi a normami EÚ. EÚ bude podporovať rozvoj komunikácie a informačných stratégií, vytváranie kapacít a zlepšovanie koordinácie. 52. Partneri prijali niektoré opatrenia v oblasti zmeny klímy, najmä prostredníctvom mechanizmu čistého rozvoja a projektov spoločného plnenia. EÚ im pomohla pri prechode na cestu nízkouhlíkového rozvoja a odolnosti voči zmene klímy vytváraním kapacít a investícií. Navrhovanie a vykonávanie ambicióznej politiky v oblasti klímy je však naďalej problematické, rovnako ako začleňovanie problematiky riešenia zmeny klímy do príslušných politík (napr. energetiky, dopravy, poľnohospodárstva). Partnerom sa odporúča, aby sa zapájali do rozvoja národných stratégií v oblasti zmeny klímy, teda do politiky nízkouhlíkového rozvoja a stratégií odolnosti voči zmenám klímy, ktoré budú nevyhnutné aj v kontexte medzinárodných rokovaní a ich dokončenia v roku 2015. To zahŕňa integráciu zmeny klímy do ostatných oblastí politiky. 53. Partneri v rámci ESP vykonávali reformy s cieľom priblížiť sa k normám EÚ v oblasti dopravy. Spolupráca v rámci expertnej skupiny Východného partnerstva pre dopravu bola zameraná na užšiu integráciu dopravných systémov, vymedzenie regionálnej dopravnej siete spojenej s TEN-T a na identifikáciu projektov prioritného prepojenia. Táto spolupráca by sa mala skončiť v roku 2013, pričom podobná spolupráca s južnými partnermi by mala byť schválená na druhej ministerskej konferencii o doprave v novembri 2013. EÚ a Moldavsko podpísali na začiatku tohto roku dohodu o spoločnom leteckom priestore. Takáto dohoda s Izraelom už bola parafovaná v roku 2012. V roku 2013 sa v oblasti letectva začnú rokovania s Tuniskom a mali by sa obnoviť rokovania s Libanonom. Rokovania o dohode o letectve s Ukrajinou sa opätovne začali v roku 2012 a mali by sa uzavrieť v roku 2013. V roku 2013 sa začali rokovania o takejto dohode s Azerbajdžanom. Vo februári 2013 sa v rámci Východného partnerstva uskutočnil neformálny ministerský dialóg o doprave s cieľom pripraviť sa na druhé stretnutie ministrov dopravy EÚ a Východného partnerstva v roku 2013. V nadväznosti na štúdiu uskutočniteľnosti spolupráce týkajúcej sa námorného rozvoja v oblasti Stredozemného mora, ktorá bola vypracovaná v rámci trustového fondu FEMIP (nástroj pre euro-stredomorské investície a partnerstvo) vypracovali Európska komisia, EIB a Medzinárodná námorná organizácia (ďalej len „IMO“) v roku 2012 súbor spoločných návrhov na činnosť. V roku 2013 Európska komisia spolu s EIB a IMO zorganizujú 12. konferenciu FEMIP s cieľom posilniť námornú a morskú spoluprácu medzi krajinami Stredozemia a podporiť hospodársky rast a tvorbu pracovných miest v tomto regióne. 55. Pokiaľ ide o politiku informačnej spoločnosti, spolupráca sa naďalej sústreďovala na vytváranie spravodlivých, moderných, otvorených a transparentných telekomunikačných trhov, na otvorené a aktívne využívanie internetu pre všetkých a na pluralitné mediálne prostredie. V roku 2012 bola v rámci Východného partnerstva vytvorená sieť regulačných orgánov pre elektronickú komunikáciu. Sieť stredozemských regulačných orgánov bude posilnená. 56. Boli prijaté dôležité opatrenia v oblasti rozvoja spoločného priestoru vedomostí a inovácií. V roku 2012 sa zvýšilo zapojenie krajín ESP do siedmeho rámcového programu (2007 – 2013). Výzva na predloženie návrhov v oblasti medzinárodnej spolupráce uverejnená v júli 2012 zahŕňala činnosti na regionálnej a bilaterálnej úrovni zamerané konkrétne na krajiny ESP s cieľom podporiť politický dialóg, ako aj osobitné opatrenia na odstránenie priepasti medzi výskumom a inováciami. Na konci roka 2012 celkový príspevok EÚ na projekty s účasťou krajín ESP predstavoval 960 miliónov EUR. V marci 2012 bola medzi EÚ a Alžírskom podpísaná dohoda o vedecko-technickej spolupráci. V januári 2012 sa k siedmemu rámcovému programu pridružila Moldavská republika. Po euro-stredozemskej konferencii o výskume a inováciách, ktorá sa uskutočnila v Barcelone v apríli 2012, prebiehajú iniciatívy na zlepšenie euro-stredozemskej spolupráce medzi týmito dvomi regiónmi. V roku 2012 bola vytvorená špeciálna expertná skupina pre výskum a inovácie v rámci súčasnej platformy IV Východného partnerstva „Medziľudské kontakty“, ktorej činnosť sa začne v roku 2013. 57. V roku 2012 pokračoval dialóg s partnerskými krajinami s cieľom identifikovať ich hlavné záujmy, pokiaľ ide o účasť na programoch EÚ a spoluprácu s agentúrami EÚ. EÚ vo väčšine partnerských krajín zorganizovala informačné stretnutia týkajúce sa všeobecného prístupu k účasti na programoch a spolupráci s agentúrami. 58. V októbri nadobudol účinnosť protokol, ktorý umožňuje Maroku podieľať sa na programoch EÚ, ktoré sú otvorené účasti krajín ESP. EÚ podpísala v decembri podobné protokoly s Arménskom a s Jordánskom. Boli začaté rokovania o protokoloch a Azerbajdžanom a Gruzínskom.[9] 59. EÚ zorganizovala v novembri informačný seminár, na ktorom sa zúčastnili krajiny ESP spolu s agentúrami EÚ. Prijala projekt finančnej pomoci vo výške 3,7 miliónov EUR, ktorý bol spustený začiatkom roka 2013, na podporu prípravných opatrení agentúr EÚ na pomoc partnerom ESP pri ich zapájaní sa do práce agentúr. Partneri ESP posilnili interakciu s viacerými agentúrami EÚ, ako aj bilaterálnu technickú spoluprácu. 60. EÚ je pripravená rokovať o protokoloch umožňujúcich ostatným zainteresovaným krajinám ESP podieľať sa na programoch EÚ. Keďže súčasné programy sa skončia v roku 2013, EÚ poskytne partnerom informácie o programoch na obdobie 2014 – 2020 otvoreným ich účasti hneď, ako budú tieto programy prijaté. Bude pokračovať v pomoci partnerským krajinám pri ich účasti na práci agentúr EÚ, najmä prostredníctvom poskytovania finančných prostriedkov na prípravné činnosti. Partnerské krajiny budú musieť jasne stanoviť obmedzený počet priorít s cieľom zjednodušiť ďalší dialóg a spoluprácu založenú na spoločnom identifikovanom záujme. EÚ je pripravená sa dočasne a v čoraz menšom rozsahu podieľať na financovaní niektorých nákladov spojených s touto účasťou. 2.7. Východný a južný rozmer ESP 61. ESP je založená na individuálnych partnerstvách medzi EÚ a jednotlivými susedskými krajinami prostredníctvom jednotnej politiky, ktorá vychádza zo vzájomnej zodpovednosti a spoločného zasadzovania sa za všeobecne platné hodnoty ľudských práv, demokracie a právneho štátu. Tento prístup dopĺňajú dva regionálne rozmery ESP. Cieľom Východného partnerstva a Partnerstva pre demokraciu a spoločnú prosperitu s južnými stredozemskými susedmi je posilnenie regionálnej spolupráce a rozvoj regionálnej súčinnosti a reakcií na konkrétne geografické, hospodárske a sociálne problémy jednotlivých regiónov. 2.7.1 Východné partnerstvo 62. Pri vykonávaní Východného partnerstva sa dosiahol významný bilaterálny a multilaterálny pokrok. Napriek tomu obmedzený pokrok v niektorých krajinách, pokiaľ ide o demokratické reformy, ľudské práva a právny štát, stále predstavujú problém pri dosahovaní cieľa politického pridruženia a hospodárskej integrácie partnerských krajín s EÚ. Plán opatrení navrhnutý v roku 2012[10] predstavoval základ pre usmerňovanie a monitorovanie ďalšieho vykonávania cieľov partnerstva vymedzených v Pražskej a Varšavskej deklarácii do ďalšieho samitu vo Vilniuse na jeseň 2013. 63. Platformy a expertné skupiny Východného partnerstva poskytli spoločný priestor pre dialóg, spoluprácu a výmenu informácií v oblastiach, ako je reforma verejnej správy, doprava a migrácia a azyl. Platformy Fóra občianskej spoločnosti sú v súčasnosti zriadené vo všetkých šiestich partnerských krajinách Východného partnerstva. Dosiahol sa významný pokrok v súvislosti s dohodami o pridružení, ako aj s dohodami o prehĺbenej a komplexnej zóne voľného obchodu, ktoré sú kľúčovými nástrojmi na podporu demokratickej a hospodárskej transformácie, pričom EÚ napredovala pri dosahovaní cieľa liberalizácie vízovej povinnosti v prípade krátkodobých ciest s piatimi zo šiestich partnerských krajín. EÚ poskytla významné finančné prostriedky na podporu úsilia partnerských krajín o reformy. Na obdobie 2011 – 2013 je k dispozícii 1,9 miliardy EUR na bilaterálnu a regionálnu spoluprácu (vrátane 350 miliónov EUR dodatočných zdrojov). Program Východného partnerstva zameraný na integráciu a spoluprácu (ďalej len „EaPIC“) slúžil ako nástroj na systematickejšie uplatňovanie väčšej podmienenosti politiky a uplatňovanie zásady „viac za viac“. V roku 2012 mali prospech z programu EaPIC v podobe vyššej finančnej pomoci tri partnerské krajiny (Moldavsko, Gruzínsko a Arménsko). 64. Dospelo sa k dohode o vytvorení neformálnych dialógov v rámci Východného partnerstva, ktoré sa majú konať na úrovni vysokého predstaviteľa/podpredsedu, komisára pre európsku susedskú politiku a ministrov zahraničia šiestich partnerských krajín. Tieto neformálne dialógy by sa mali zaoberať všetkými otázkami zahraničnej politiky, na ktorých má EÚ, ako aj jej partneri, spoločný záujem, mali by monitorovať vykonávanie plánu opatrení Východného partnerstva a v prípade potreby by ich súčasťou mal byť aj dialóg o jednotlivých sektoroch. Prvé stretnutie sa uskutočnilo v Kišiňove v júni 2012 a druhé stretnutie v Tbilisi vo februári 2013 za účasti podpredsedu Komisie Kallasa a ministrov dopravy partnerských krajín, pričom zahŕňalo neformálny dialóg o doprave. 65. Samit, ktorý sa má v novembri 2013 konať vo Vilniuse, bude ďalším medzníkom pri vykonávaní Východného partnerstva. Niektorí východoeurópski partneri si želajú posunúť úroveň svojich vzťahov s EÚ ďalej. V oznámení o ESP[11] z mája 2011 vysoká predstaviteľka a Komisia poukázali na skutočnosť, že hodnoty, na ktorých je postavená Európska únia, t. j. sloboda, demokracia, dodržiavanie ľudských práv a základných slobôd a právny štát, sú zároveň základom procesu politického pridruženia a hospodárskej integrácie v rámci ESP. Ide o tie isté hodnoty, ktoré sú zakotvené v článku 2 Zmluvy o Európskej únii a z ktorých vychádzajú články 8 a 49. Hlavy štátov a predsedovia vlád na samite Východného partnerstva, ktorý sa konal vo Varšave v roku 2011, ocenili európske ašpirácie niektorých partnerov a ich ochotu zvoliť si európsku cestu[12]. 2.7.2. Partnerstvo pre demokraciu a spoločnú prosperitu 66. V roku 2012 boli v pláne opatrení[13] stanovené ciele, ktoré sa majú v rámci partnerstva sledovať v južných susedských krajinách na bilaterálnej a regionálnej úrovni, pričom sa predpokladá, že tieto ciele budú dosiahnuté do konca roka 2013. Na vykonávanie plánu opatrení vplývala meniaca sa situácia stredozemských partnerov v roku 2012. EÚ pokračovala vo svojej politike bilaterálneho obnovenia záväzkov a ponúkla svoju pomoc pri prechode, pričom uznala, že za samotný prechod sú zodpovední partneri. Pokiaľ ide o finančnú pomoc, na dôvažok k sume 3,5 miliardy EUR, ktorá už bola naplánovaná na obdobie 2011 – 2013, poskytne EÚ približne 700 miliónov EUR v podobe nových grantov pre krajiny v rámci južného susedstva. 67. V roku 2012 úspešne prebehli demokratické voľby (Egypt, Alžírsko a Líbya) a volebné reformy v príprave na voľby v Jordánsku a Libanone, pričom vo väčšine krajín boli vytvorené nové vlády. EÚ prostredníctvom pomoci alebo pozorovateľských misií podporila voľby, ktoré boli v mnohých prípadoch prvými naozaj demokratickými voľbami. Politika za účasti viacerých politických strán získala novú dynamiku a občianska spoločnosť bola aktívnejšia a dostala väčší hlas. V mnohých krajinách v tomto regióne sa vo všeobecnosti viac dodržiava sloboda prejavu a bolo jednoduchšie vytvoriť v nich politické strany alebo odborové zväzy. Je však zrejmé, že vytvorenie demokratických inštitúcií si bude vyžadovať čas, najmä v prípadoch, v ktorých prechod sprevádza právna neistota (Egypt). Nová dynamika politických strán a občianskej spoločnosti je však znakom rozvoja demokratickej kultúry, ktorý poskytuje EÚ nový priestor pre dialóg. Vzhľadom na zhoršenie bezpečnostnej situácie, predovšetkým v Líbyi, na Sinajskom polostrove a v oblasti Sahelu, zároveň nadobúda dôležitosť reformovanie bezpečnostného sektora zdedeného po predchádzajúcich režimoch pri súčasnom zachovávaní práva a poriadku. 68. Z ekonomického hľadiska brzdili hospodársku činnosť politická neistota, ako aj chýbajúce štrukturálne reformy pre inkluzívny rast. Fiškálne deficity zostali v roku 2012 na vysokej úrovni alebo sa ešte zhoršili v dôsledku slabého hospodárstva a vyšších výdavkov na zabezpečenie naliehavých sociálnych potrieb. Úrovne nezamestnanosti, ktoré už boli vysoké, vzrástli ešte viac. Hoci politické okolnosti neviedli k rozhodujúcej ekonomickej reforme, objavili sa známky stabilizácie. 69. Osobitný zástupca EÚ pre oblasť južného Stredozemia zohrával hlavnú úlohu pri zlepšovaní politického dialógu EÚ s krajinami v danom regióne usilujúcimi sa o prechod, čím prispel k práci EÚ na upevňovaní demokracie a vytvárania inštitúcií a na zvyšovaní jej efektívnosti, prítomnosti a viditeľnosti v regióne. Boli vytvorené pracovné skupiny pre Tunisko (28. – 29. septembra 2011), Jordánsko (22. februára 2012) a Egypt (13. –14. novembra 2012). Pracovné skupiny pomohli prehĺbiť vzťah medzi EÚ a týmito tromi krajinami spôsobom, ktorý bol orientovaný na výsledky, prispôsobený na mieru a diferencovaný a ktorý zahŕňal všetky inštitúcie EÚ a súkromný sektor. Na misiách pre rast pod vedením podpredsedu Európskej komisie Tajaniho v Maroku a Tunisku v novembri 2012 sa zúčastnili aj európski podnikatelia. V Tunisku začala pôsobiť Rada pre podnikanie EÚ a Tuniska s cieľom poskytovať tuniskej vláde poradenstvo v otázkach zlepšovania podnikového prostredia. 70. Na regionálnej úrovni prešlo spolupredsedníctvo v Únii pre Stredozemia pre oblasť severu na EÚ, pričom na Jordánsko prešlo spolupredsedníctvo pre oblasť juhu. Táto zmena vypovedá o opätovnej ochote oboch strán Stredozemia pretvoriť Úniu pre Stredozemie, ako jedinečné fórum 43 členov,[14] na efektívny katalyzátor rozvoja regionálnych projektov. Ministerské stretnutie EÚ a Ligy arabských štátov v novembri vyslalo jasný politický signál o záväzku EÚ a arabských ministrov k spolupráci pri riešení spoločných problémov. V decembri stanovilo Spoločné oznámenie[15] spôsob, akým by Európska únia mohla podporiť užšiu spoluprácu medzi krajinami Maghrebu. Komisia sa tiež zúčastnila na samite 5 + 5 v októbri, ktorý sa uskutočnil medzi piatimi krajinami EÚ v južnom Stredozemí a krajinami Maghrebu, čím ukázala podporu ďalšej regionálnej integrácii ako dôležitému prostriedku na zvyšovanie bezpečnosti a prosperity. 71. Hoci bol v roku 2012 zaznamenaný značný pokrok pri dosahovaní cieľov plánu opatrení, ďalšie napredovanie v roku 2013 bude závisieť od pretrvávajúcej ochoty EÚ a partnerov dodržať prijaté záväzky. Keďže politická situácia sa stabilizuje a partnerské krajiny napredujú vo svojom prechode k demokracii, vlády by mali byť v pozícii, ktorá im umožní lepšie využiť výhody toho, čo EÚ ponúka, a dať nový podnet k ich účasti na regionálnej spolupráci. 2.8. Riešenie konfliktov v susedských krajinách 72. Riešenie dlhotrvajúcich konfliktov v susedských krajinách — v Moldavsku, v Zakaukazsku, na Blízkom východe — tvorí dôležitú súčasť politiky EÚ. Zapojenie SZBP/SBOP EÚ bude naďalej neoddeliteľnou súčasťou ESP. Prítomnosť misií SBOP v susedských krajinách odráža komplexný a všestranný prístup EÚ v tejto oblasti zameraný na riešenie problémov bezpečnosti, právny štát a zvládanie civilných krízových situácií. 73. Osobitný zástupca EÚ pre Zakaukazsko a pre krízu v Gruzínsku naďalej plnil kľúčovú úlohu v úsilí EÚ o vyriešenie konfliktov v Gruzínsku a v Náhornom Karabachu. Osobitný zástupca spoločne s OSN a OBSE spolupredsedal medzinárodným rokovaniam v Ženeve o kríze v Gruzínsku. Tieto rokovania sú v súčasnosti jediným fórom pre dialóg medzi gruzínskymi úradmi a odtrhnutými regiónmi Abcházska a Južného Osetska, hoci nová gruzínska správa vyjadrila zámer o nadviazanie priamych komunikačných kanálov so zástupcami týchto subjektov de facto. Monitorovacia misia EÚ v Gruzínsku pomohla stabilizovať tamojšiu situáciu prostredníctvom monitorovania administratívnych demarkačných línií deliacich odtrhnuté regióny. 74. V súvislosti s Náhorným Karabachom pokračovalo udržiavanie kontaktov na vysokej úrovni s Arménskom a Azerbajdžanom s cieľom podporiť mierové riešenie konfliktu, konkrétne prostredníctvom podpory pôsobenia Minskej skupiny OBSE. EÚ, ktorá uznáva zásluhy spolupredsedov Minskej skupiny, poukázala na svoju pripravenosť pomôcť uľahčiť zmierenie a rehabilitáciu s cieľom podporiť akýkoľvek pokrok, ktorý by sa pri rokovaniach dosiahol. V septembri 2012 odštartovala druhá fáza programu občianskej spoločnosti financovanej EÚ s názvom Európske partnerstvo pre mierové urovnanie konfliktu v Náhornom Karabachu (EPNK). 75. V rámci procesu urovnania podnesterského konfliktu 5 + 2, ktorý bol oficiálne obnovený v decembri 2011, sa dosiahol určitý pokrok. V januári 2012 sa obe strany stretli v Odese a dohodli sa na prístupe „malých krokov“ s cieľom vyriešiť praktické otázky s prvoradým významom pre bežných občanov. V apríli boli v rámci procesu 5 + 2 na základe konsenzu prijaté pravidlá rokovania a súhrnný program rokovaní. Program rokovaní zahŕňa sociálno-ekonomické, humanitárne, právne, politické a bezpečnostné otázky. Od daného okamihu účastníci procesu 5 + 2 poskytli svoju politickú podporu technickým diskusiám, ktoré viedli rôzne strany. Tento krok umožnil opätovné sfunkčnenie nákladnej železničnej dopravy v podnesterskej oblasti a priniesol významný pokrok v oblasti vzdelávania a iných sociálno-ekonomických otázkach. V novembri si účastníci vymenili názory o potrebe diskusie o politických aspektoch urovnania a o nejasnostiach, ktoré bránia vyriešeniu sociálno-ekonomických a humanitárnych problémov, bez toho, aby dospeli ku konsenzu. EÚ, ktorej cieľom je konsolidácia stability v tejto oblasti, sa aktívne podieľala na formáte 5 + 2 a zvýšila svoju prítomnosť na mieste. Urobila tak prostredníctvom uľahčenia prístupu podnesterských podnikov k obchodným tokom medzi EÚ a Moldavskom a prostredníctvom financovania čoraz väčšieho počtu projektov budovania dôvery v sociálnej oblasti, v oblasti zdravotníctva a školstva a v humanitárnej oblasti. 76. Moldavsko a Ukrajina sa naďalej konštruktívne podieľali na pôsobení hraničnej podpornej misie EÚ pre Moldavsko a Ukrajinu (ďalej len „EUBAM“). S podporou misie EUBAM colné úrady a pohraničná stráž Moldavska pokračovali vo zvyšovaní svojich odborných kapacít a v zlepšovaní medziagentúrnej spolupráce v rámci krajiny a s Ukrajinou. Misia EUBAM pokračovala v podpore demarkácie štátnej hranice s Ukrajinou. 77. Zmeny v arabskom svete znova poukázali na naliehavú potrebu obnovenia rokovaní medzi Izraelom a Palestínou. EÚ počas roka 2012 naďalej vyzývala obe strany, aby sa v súlade s vyhlásením Kvarteta zo septembra 2011 vrátili za rokovací stôl. Napriek podpore Jordánska na začiatku roka tieto rokovania bohužiaľ neboli obnovené. EÚ, ktorá opätovne potvrdila svoju podporu riešenia vytvorením dvoch štátov, vyjadrila rastúce obavy, pokiaľ ide o vývoj na mieste, ktorý ohrozuje uskutočnenie tohto riešenia. Naďalej obhajovala riešenie izraelsko-palestínskeho konfliktu prostredníctvom bilaterálnych mierových rokovaní v súlade s medzinárodným právom a parametrami, ktoré už boli dohodnuté. Okrem pretrvávajúcej praktickej podpory v rámci ESP politické úsilie EÚ najlepšie vyjadrili závery Rady pre zahraničné veci z mája a decembra 2012. 78. EÚ pokračovala v pomoci Palestínskej samospráve v jej snahe o vytvorenie štátu na základe princípov právneho štátu a dodržiavania ľudských práv. Zopakovala svoju výzvu k zmiereniu medzi Palestíncami navzájom a sústredila sa na zabránenie jednostranných aktov, ktoré ohrozujú uskutočniteľnosť riešenia vytvorením dvoch štátov, najmä v súvislosti s rozširovaním izraelského osídlenia, ako aj rozširovania osídlenia vo Východnom Jeruzaleme. Plne uznávajúc legitímne bezpečnostné potreby Izraela, naďalej žiadala o ukončenie blokády pásma Gazy s hlavným zámerom zlepšiť jeho neudržateľnú humanitárnu situáciu. Úzko spolupracovala s USA a ostatnými medzinárodnými partnermi vrátane Kvarteta. Privítala sprostredkovateľské snahy Jordánska a Egypta pri riešení konfliktu a všeobecnú podporu Arabskej ligy mierovému procesu na Blízkom východe. 79. Operácie misie EUBAM Rafah sú pozastavené z dôvodu násilného obsadenia pásma Gazy hnutím Hamas uprostred roka 2007. Vykonávanie stabilného mandátu odvtedy uviazlo na mŕtvom bode, hoci misia si udržala svoju schopnosť a pripravenosť opätovne aktivovať a nasadiť svoje zložky na hraničnom priechode v Rafahu, hneď ako to politické a bezpečnostné podmienky budú umožňovať. Po kríze v pásme Gazy v novembri 2012 znova začali prebiehať diskusie o možnej reaktivácii misie EUBAM Rafah. 80. Pokiaľ ide o Sýriu, EÚ opakovane odsúdila pretrvávajúce porušovanie ľudských práv, rozhodla o niekoľkých kolách reštriktívnych opatrení proti sýrskemu režimu a poskytla humanitárnu pomoc osobám vysídleným v rámci krajiny a utečencom. Vynaložila diplomatické úsilie na uľahčenie mierového riešenia krízy prostredníctvom podpory osobitných vyslancov OSN a Ligy arabských štátov, účasti na stretnutiach skupiny Priatelia Sýrie a podpory úsilia o vytvorenie zjednotenej a reprezentatívnej opozície. EÚ počas celej krízy v Sýrii stála na čele medzinárodnej humanitárnej pomoci, pričom konala v úzkej koordinácii s ostatnými darcami a medzinárodnými organizáciami s cieľom okamžite identifikovať potreby a zabezpečiť rýchle a efektívne poskytnutie pomoci. V roku 2012 bola Sýrii a susedským krajinám poskytnutá humanitárna pomoc vo výške 150 miliónov EUR, pričom členské štáty EÚ prispeli ďalšou sumou 208 miliónov EUR. V rámci nástroja ENPI a tematických nástrojov bolo poskytnutých približne 80 miliónov EUR na riešenie dlhodobejších potrieb sýrskych obyvateľov (podpora občianskej spoločnosti, obhajcov ľudských práv, utečencov…) a na pomoc susedským krajinám pri vyrovnávaní sa s prílivom utečencov. 3. Súdržnosť politík 81. ESP je ukážkovým príkladom komplexného prístupu k vonkajšej politike. Spolupráca so susedmi EÚ využíva všetky nástroje a politiky, ktoré má EÚ k dispozícii. Kombinuje nástroje dlhodobého politického pridruženia, obchodnej politiky, sektorových politík a finančnej spolupráce s krátkodobejšími politikami a opatreniami SZBP/SBOP. Ukazuje, ako možno použiť komplexný prístup na vytvorenie ucelenejšieho prístupu s účasťou všetkých príslušných aktérov EÚ. Ako bolo oznámené v pracovnom programe Komisie na rok 2013, vysoká predstaviteľka EÚ a Komisia v súčasnosti pracujú na spoločnom oznámení predkladajúcom body, ako tento prístup ďalej rozvíjať. 82. EÚ úzko spolupracuje s inými darcovskými krajinami a medzinárodnými aktérmi pri riešení humanitárnych kríz, podpore prechodu k demokracii a podpore hospodárskeho rozvoja v partnerských krajinách. Snaha o lepšiu súčinnosť a koordináciu s hlavnými medzinárodnými finančnými inštitúciami (MFI) v oblasti ESP je už v súčasnosti kľúčovou úlohou a jej význam sa v budúcnosti ešte zvýši. Pre lepšie zosúladenie politík s cieľmi ESP sú nevyhnutné včasné mechanizmy konzultácií, a to na základe súčasných rámcov, ako aj tripartitného memoranda o porozumení medzi Komisiou, skupinou EIB a EBOR a luxemburskou skupinou (EÚ, MMF, Svetovou bankou, IFC, EIB a EBOR), a vyššia spolupráca na sektorovej úrovni. Osobitný zástupca pre južné Stredozemie a Komisia majú na starosť koordináciu s medzinárodnými finančnými inštitúciami a krajinami G8 v rámci procesu z Deauville. O politických otázkach ESP sa na globálnej úrovni diskutovalo aj v súvislosti s výročným stretnutím s výkonnými riaditeľmi Svetovej banky z EÚ, ktoré sa uskutočnilo v roku 2012. Pravidelne sa konajú aj konzultácie s členmi rady EBOR z EÚ, ktoré môžu byť venované otázkam súvisiacim s ESP. 83. Politické a strategické partnerstvo medzi Radou Európy a EÚ sa v posledných rokoch neustále upevňovalo. Spolupráca a dialóg s Radou Európy prispieva k dosahovaniu spoločných cieľov väčšieho rešpektovania spoločných hodnôt ľudských práv a základných slobôd, demokracie a právneho štátu v krajinách tohto regiónu. EÚ tiež úzko spolupracuje s OBSE pri riešení konfliktu v rámci Minskej skupiny a procesu urovnania podnesterského konfliktu 5 + 2, ako aj s OBSE a OSN na ženevských medzinárodných rozhovoroch o konflikte v Gruzínsku. 84. Európsky parlament, Výbor regiónov, a najmä jeho dva pridružené orgány CORLEAP (Konferencia regionálnych a miestnych orgánov krajín Východného partnerstva) a ARLEM (Európsko-stredomorské zhromaždenie miestnych a regionálnych samospráv), a Európsky hospodársky a sociálny výbor majú v rámci ESP čoraz aktívnejšiu a významnejšiu úlohu, pričom prispievajú k rozvoju politického dialógu a lepšieho začlenenia ostatných rozmerov spolupráce do ESP. To ešte viac posilňuje súčinnosť pri vykonávaní a komunikovaní danej politiky. 85. Susedné krajiny EÚ sa tiež stávajú partnermi v oblasti SBOP. Ukrajina sa podieľa na viacerých misiách SBOP. Boli uzavreté rámcové dohody o účasti na SBOP s Ukrajinou a Moldavskom, prebiehajú rokovania s Gruzínskom a svoj záujem vyjadrilo aj Arménsko. 86. Stále je ešte priestor pre zlepšenie. EÚ bude naďalej pracovať na možných spôsoboch súdržnejšieho pôsobenia rôznych aktérov. Je zrejmé, že v mnohých oblastiach, najmä v oblasti mobility, v ktorej ostávajú dôležité politické právomoci v rukách členských štátov, musí EÚ spolupracovať s členskými štátmi ešte intenzívnejšie, aby splnila svoje záväzky voči partnerom. Takisto musí nájsť spôsob, ako zapojiť ďalšie zainteresované strany do formovania politiky, napríklad do prípravy akčných plánov alebo programov pridruženia. 87. Inštitúcie EÚ a jednotlivé členské štáty sa musia usilovať o maximalizáciu súdržnosti, ktorá je nevyhnutná pre vytváranie pridanej hodnoty EÚ. Delegácie EÚ v partnerských krajinách zohrávajú dôležitú úlohu pri združovaní všetkých aktérov, čím zabezpečujú súdržnosť a súčinnosť v danej oblasti. Budú takisto musieť vo väčšej miere prevziať úlohu centier, v ktorých môžu orgány, občianska spoločnosť alebo podniky partnerských krajín získavať informácie o politike a možnostiach získania pomoci. 4. Výzvy do budúcnosti 88. Všeobecné hodnoty, na ktorých je EÚ postavená — sloboda, demokracia, dodržiavanie ľudských práv a základných slobôd a právny štát — sú zároveň základom ESP. Pre partnerov, ktorí sa chcú k EÚ priblížiť čo najviac, predstavujú hlavný referenčný bod pre ich domáce reformy. Tento reformný proces musí byť inkluzívny. Iba ak sa celá spoločnosť, nielen politická elita alebo určité časti politického spektra, rozhodne pre túto voľbu a bude sa riadiť uvedenými všeobecnými hodnotami, bude tento proces trvalo udržateľný a v konečnom dôsledku úspešný. 89. Zásada „viac za viac“ naďalej zostane dôležitým prvkom, ktorý zabezpečí, aby ESP reagovala na úsilie a pokrok v oblasti demokratických reforiem. Prostredníctvom nového finančného nástroja pre susedské krajiny na obdobie 2014 – 2020 sa táto zásada začlení do oblasti finančnej spolupráce. Táto zásada sa však neobmedzuje na finančnú spoluprácu. Ako sa uvádza v spoločnom oznámení z roku 2011, aj EÚ bude prispôsobovať svoju ponuku, najmä pokiaľ ide o prístup na trhy a lepšiu mobilitu, v reakcii na úroveň reforiem a preukazované ambície jej partnerov. 90. Analýza ukázala, že – s výnimkou niekoľkých partnerských krajín, ktoré realizovali väčšinu z uvedených odporúčaní – mnohé z hlavných odporúčaní uvedených v správach o pokroku v rámci ESP za predchádzajúce roky sú stále aktuálne a zostanú v centre reformného procesu aj v nadchádzajúcom roku či rokoch. Vzhľadom na veľmi malý pokrok smerom k spoločne dohodnutým cieľom u viacerých partnerov a obmedzenú reakciu niektorých partnerov na podnety zo strany ESP bude možno potrebné kritický preskúmať jej nástroje a mechanizmy. EÚ musí v prípade potreby zvážiť, či by sa ich úpravami nezabezpečila lepšia reakcia na očakávania a potreby partnerov, čo by prispelo k zlepšeniu procesu. Partneri musia zároveň preukázať svoj záväzok k dosiahnutiu cieľov, na ktorých sa dohodli spoločne s EÚ. Priority a programy reforiem dohodnuté s EÚ sa musia stať neoddeliteľnou súčasťou národných stratégií pre reformy a rozvoj. 91. Otvorenie nových príležitostí cestovania, štúdia a obchodovania s EÚ pre občanov je z hľadiska spoločných hodnôt, na ktorých je EÚ postavená, rozhodujúce. EÚ by mala klásť väčší dôraz na tie politiky a opatrenia, ktoré sa zameriavajú na tieto otázky. Mobilita ľudí, štipendiá pre študentov a obchodné siete môžu k potvrdeniu „európskej voľby“ partnerov prispieť viac než čokoľvek iné. Na východe sa ukázalo, že akčné plány na liberalizáciu vízového režimu sú účinné pri podpore reforiem v partnerských krajinách. Úplné vykonávanie týchto reforiem zo strany partnerov by malo priblížiť vyhliadky na bezvízové režimy realite. 92. Vzhľadom na mnohostrannosť ESP, veľký počet aktérov a jej niekedy technický charakter, je náročné túto politiku komunikovať. EÚ sa však považuje za vzor a inšpiráciu pre ľudí v susedských krajinách, pokiaľ ide o hodnoty, ktoré sú základom ESP, t. j. ľudské práva, demokracia, základné slobody, prosperita a solidarita. Podľa prieskumu verejnej mienky v partnerských krajinách ESP[16] ľudia vo väčšine susedských krajín vnímajú EÚ pozitívne.[17]. EÚ je spájaná s podporou ľudských práv, solidarity, prosperity, demokracie a slobody prejavu. Tieto hodnoty a hospodársky rozvoj sa považujú za hlavné aspekty spolupráce. Ten istý prieskum však odhalil, že mnohí ľudia majú pocit, že nie sú dostatočne informovaní o tom, čo EÚ v ich krajine robí. Táto skutočnosť poukazuje na potrebu lepšie informovať občanov v partnerských krajinách o ESP, o jej cieľoch a nástrojoch a o jej úspechoch. 93. Konflikty zostávajú v niektorých oblastiach európskeho susedstva problémom a predstavujú riziko narušenia vznikajúcich reformných procesov. Podpora mieru a stability prostredníctvom všetkých civilných a vojenských nástrojov, ktoré má EÚ k dispozícii, je naliehavá nevyhnutnosť, ktorú nemožno zanedbávať. 94. Zmeny orientácie zahraničnej politiky partnerských krajín a rastúca účasť ďalších aktérov v danej oblasti môžu takisto viesť k zníženiu atraktívnosti EÚ ako vzoru a partnera. EÚ sa preto bude musieť zamyslieť nad tým, ako zabezpečiť mnohostrannejší politický prístup a ako systematickejšie zapojiť ostatných aktérov, ktorí pôsobia v susedských krajinách, do riešenia otázok spoločného záujmu spolu so samotnými partnerskými krajinami, a spolupracovať s nimi. V južnom Stredozemí zohrávajú v snahe o riešenie konfliktov významnejšiu úlohu Turecko, krajiny Perzského zálivu a organizácie ako Liga arabských štátov, ktoré vo väčšej miere podporujú svoje hospodárske a politické záujmy. Vznik alternatívnych regionálnych integračných systémov vo východnom susedstve predstavuje novú výzvu. Vznikom Eurázijskej únie medzi Ruskou federáciou, Bieloruskom a Kazachstanom sa zmenila situácia tejto oblasti. Považuje sa za ponuku modelu politického a hospodárskeho rozvoja, ktorý predstavuje alternatívu integrácie s EÚ. Treba si však vybrať. Napríklad vstup do colnej únie, ktorá je súčasťou Eurázijskej únie, by bránil hospodárskej integrácii s EÚ prostredníctvom zóny DCFTA. 5. Záver 95. Hoci základné zásady a ciele ESP naďalej platia pre všetkých partnerov a všetky oblasti politiky, vzťah EÚ s každým partnerom je jedinečný a nástroje ESP sú prispôsobené na mieru pre každý takýto vzťah. ESP poskytuje EÚ súbor nástrojov, ktoré jej umožňujú prispôsobiť svoj prístup k politikám a reagovať na individuálne situácie svojich partnerov a na ich ašpirácie, pokiaľ ide o vzťah s EÚ. EÚ bude musieť čoraz viac diferencovať svoje politické reakcie v závislosti od rozdielneho vývoja, ambícií a potrieb jej partnerov. 96. Partneri by nemali znižovať svoje ambície a záväzok reformovať svoju spoločnosť a politický a hospodársky systém. To je aj naďalej základom pre splnenie ašpirácií a uspokojenie potrieb vlastných obyvateľov. Obnovenie politického záväzku k skutočnému vykonávaniu často zložitých reforiem je rozhodujúce. Pokiaľ ide o EÚ, tá musí naďalej plniť svoje záväzky týkajúce sa posilnenia politického pridruženia, väčšej hospodárskej integrácie a podpory reforiem. [1] KOM(2011) 303 z 25.5.2011. [2] Toto spoločné oznámenie sprevádza 12 správ o pokroku dosiahnutom v rámci vykonávania ESP za rok 2012 v krajinách, s ktorými bol dohodnutý akčný plán ESP, resp. rovnocenný dokument, ďalej dve správy o pokroku vypracované so zameraním na regióny, v ktorých sa skúma pokrok dosiahnutý počas roka 2012 v rámci Východného partnerstva a v rámci Partnerstva pre demokraciu a spoločnú prosperitu, ako aj štatistická príloha. [3] V súlade s rezolúciou VZ OSN č. 67/19 sa bude označenie „Palestína“ používať vo všetkých prípadoch, v ktorých sa doposiaľ odkazovalo na „Palestínsku samosprávu alebo na „okupované palestínske územie“. V súlade so závermi Rady z decembra 2009 to však neznamená uznanie Palestíny ako štátu. [4] Spoločné oznámenie stretnutia zahraničných ministrov krajín Východného partnerstva, v Bruseli 23. júla 2012, Rada Európskej únie, 12862/12, PRESSE 348. Spoločné oznámenie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov, Východné partnerstvo: Plán opatrení na obdobie do samitu 2013, JOIN(2012) 13 v konečnom znení, 15.5.2012. [5] Transparency International, Index vnímania korupcie za rok 2012. [6] Podpora partnerstvu, reformám a inkluzívnemu rastu (Support for Partnership, Reform and Inclusive Growth). [7] Program integrácie a spolupráce v rámci Východného partnerstva (Eastern Partnership Integration and Cooperation Programme). [8] KOM(2011) 839 v konečnom znení. [9] Protokoly umožňujúce Moldavskej republike a Ukrajine podieľať sa na programoch EÚ otvorených ich účasti nadobudli účinnosť v roku 2011, zatiaľ čo v roku 2008 bol podpísaný protokol s Izraelom. [10] Spoločné oznámenie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov, Východné partnerstvo: Plán opatrení na obdobie do samitu 2013, JOIN(2012) 13 v konečnom znení, 15.5.2012. [11] Spoločné oznámenie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov, Nová reakcia na meniace sa susedstvo, KOM(2011) 303, 25.5.2011. [12] Spoločné vyhlásenie zo samitu Východného partnerstva, Varšava, 29. – 30. september 2011. [13] Spoločný pracovný dokument, Partnerstvo pre demokraciu a spoločnú prosperitu: Správa o činnostiach za rok 2011 a pláne budúcich opatrení, ktorý sprevádzal dokument Spoločné oznámenie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov, Uskutočňovanie novej európskej susedskej politiky, SWD(2012) 121 v konečnom znení, 15.5.2012 [14] Účasť Sýrie je v súčasnosti pozastavená, takže spolupráca prebieha medzi 42 krajinami. [15] Spoločné oznámenie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov. Podpora užšej spolupráce a regionálnej integrácie v Maghrebe: Alžírsko, Líbya, Mauritánia, Maroko a Tunisko. JOIN(2012), 36 v konečnom znení, 17.12.2012. [16] Barometer susedstva EÚ, jar 2012 a jeseň 2012. [17] S výnimkou Egypta a Líbye, kde sa zdá, že väčšina ľudí nezastáva nijaký názor, ani nemá mnoho informácií o podobe EÚ alebo o stave vzťahov s ňou.