570

·Podrobné vysvetlenie návrhu, podľa jednotlivých kapitol alebo článkov Predmet (Článok 1) V 1. článku sa preberajú a sumarizujú ciele vytýčené v odseku 1.2. Rozsah pôsobnosti (Článok 2) Na zachovanie súladu tohto návrhu so smernicou 98/49/ES sa jeho pôsobnosť zhoduje s pôsobnosťou uvedenej smernice. Predmetom tohto návrhu je teda akýkoľvek doplnkový dôchodkový systém (definovaný v článku 3), s výnimkou systémov, ktoré sú predmetom úpravy zmeneného a doplneného nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971. Definície (Článok 3) Vzhľadom na veľkú rozmanitosť doplnkových dôchodkových systémov v členských štátoch je nevyhnutné definovať niektoré pojmy používané v tomto návrhu. Na zachovanie súladu návrhu so smernicou 98/49/ES v oblasti pôsobnosti sú definície uvádzané v písmenách a) („doplnkový dôchodok“), b) („doplnkový dôchodkový systém“) a d) („práva na dôchodok“) zhodné s definíciami vymedzenými v tejto smernici. Pojem „prenosnosť“ používaný v tomto návrhu vymedzuje možnosť odchádzajúceho pracovníka nadobúdať a zachovávať práva na doplnkový dôchodok. Podmienky nadobúdania práv (Článok 4) V snahe zmierniť negatívny vplyv podmienok nadobúdania práv na doplnkový dôchodok na výkon práva voľného pohybu, navrhovaná smernica stanovuje tieto ustanovenia: - Pracovník, ktorý už odviedol príspevok, ale ešte nenadobudol práva v doplnkovom dôchodkovom systéme, nemôže prísť o tento príspevok. Celá výška týchto príspevkov bude z tohto dôvodu vrátená alebo prevedená. - Požiadavka minimálnej výšky veku, znevýhodňuje mobilitu mladších pracovníkov, ak ich odchod zo zamestnania pred dovŕšením tohto minimálneho veku spôsobí stratu práv na dôchodok za toto odpracované obdobie. Pracovník musí najneskôr po dovŕšení veku 21 rokov začať nadobúdať práva na doplnkový dôchodok. - Je potrebné skrátiť čakacie obdobie, počas ktorého sa pracovník nemôže ešte stať účastníkom systému. Toto obdobie by nemalo byť dlhšie ako jeden rok (okrem prípadu, ak sa ešte nedovŕšil potrebný vek). Systémy takto najmä umožnia spojiť čakacie obdobie so skúšobnou dobou (táto vo všeobecnosti nepresahuje jeden rok). - S cieľom umožniť odchádzajúcim pracovníkom nadobudnúť dostatočné práva na doplnkový dôchodok počas ich zamestnania, najmä pracovníkmi, ktorí boli postupne viackrát zamestnaní, je potrebné obmedziť možnosť uplatňovať skúšobnú dobu, t.j. obdobie členstva, na ktorého konci pracovník nadobúda práva. Toto obdobie by nemalo presiahnuť obdobie dvoch rokov. Zachovávanie pozastavených práv na dôchodok (Článok 5) Práva nadobudnuté mobilným pracovníkom v doplnkovom dôchodkovom systéme počas svojho uplynulého pracovného pomeru nemôžu byť významne obmedzené. Členské štáty disponujú rôznymi nástrojmi na zabezpečenie potrebných úprav, v závislosti najmä od spôsobu, akým sa vyvíjajú práva aktívnych účastníkov systému. Aby sa predišlo nadmernému zvyšovaniu administratívnych výdavkov súvisiacich so správou väčšieho počtu pozastavených práv nízkej hodnoty, návrh umožňuje v prípade, ak táto hodnota nedosahuje hranicu stanovenú príslušným členským štátom nezachovávať takéto práva na dôchodok, ale pristúpiť k prevodu alebo k vyplateniu istiny, ktorá zodpovedá hodnote nadobudnutých práv. Prevoditeľnosť (Článok 6) V zmysle návrhu smernice sa musí odchádzajúcemu pracovníkovi zabezpečiť možnosť výberu medzi ponechaním práv v doplnkovom dôchodkovom systéme, ktorého bol účastníkom v rámci predchádzajúceho pracovného pomeru alebo prevodom týchto nadobudnutých práv, s výnimkou prípadu, keď sa v novom zamestnaní stáva účastníkom toho istého dôchodkového systému alebo ak sa z dôvodu nízkej hodnoty nadobudnutých práv suma zodpovedajúca ich hodnote vyplatí. Odchádzajúci pracovník, ktorý sa rozhodol pre prevod svojich práv sa nemá penalizovať výpočtom hodnoty prevádzaných práv, ktorý uskutočňujú oba systémy zúčastnené na prevode, a ani nadmernými administratívnymi výdavkami. Informácie, ktoré je nutné poskytnúť (Článok 7) Článok 7 dopĺňa ustanovenia, ktoré existujú v oblasti poskytovania informácií na európskej úrovni, uvedené v smernici 2003/41/ES. Rozsah pôsobnosti tejto smernice, ktorá sa tiež vzťahuje na dôchodkové systémy mimo kapitalizačného piliera je z tohto dôvodu širší, ako rozsah pôsobnosti smernice 2003/41/ES, preto je potrebné prijať v danej oblasti doplňujúce ustanovenia. Smernica 2003/41/ES upravuje okrem iného iba povinnosť poskytovať informácie členom a poberateľom dávky, je potrebné doplniť rozsah pôsobnosti navrhovanej smernice ustanovením povinnosti poskytovať každému (potencionálne) odchádzajúcemu pracovníkovi, bez ohľadu na skutočnosť, či je členom systému, informácie týkajúce možných následkov skončenia pracovného pomeru na jeho práva na doplnkový dôchodok. Minimálne požiadavky – zákaz zníženia úrovne minimálnej právnej úpravy (Článok 8) V duchu uplatňovania zásad vnútorného trhu a ustanovení týkajúcich sa sociálnej oblasti, ktoré s tým súvisia, navrhovaná smernica nebráni členským štátom prijímať v oblasti prenosnosti práv rozvinutejšie ustanovenia, zároveň vylučuje akúkoľvek iniciatívu, ktorá by predstavovala zníženie existujúceho stupňa prenosnosti. Vykonávanie (článok 9) Vzhľadom na veľkú rozmanitosť doplnkových dôchodkových systémov v členských štátoch, táto navrhovaná smernica prijíma flexibilný prístup pokiaľ ide o vykonávanie niektorých ustanovení, ktoré sa týkajú podmienok nadobúdania práv na dôchodok a prevodu. Na transpozíciu niektorých ustanovení, ktoré by mohli byť z krátkodobého hľadiska príliš zložité majú preto členské štáty k dispozícii doplňujúcu lehotu. Berúc do úvahy aktívnu spoluúčasť sociálnych partnerov na organizácií a riadení zamestnaneckých doplnkových dôchodkových systémov navrhovaná smernica predpokladá, že ich členské štáty môžu poveriť jej vykonávaním.