I.Úvod

Od 1. januára 2016, keď sa smernica Solventnosť II začala uplatňovať, poskytla poisťovniam v EÚ pevný a silný prudenciálny rámec. Na základe rizikového profilu jednotlivých spoločností podporuje porovnateľnosť, transparentnosť a konkurencieschopnosť.

Hlava III Solventnosti II sa týka dohľadu nad poisťovňami a zaisťovňami v skupine. Táto smernica využíva inovatívny model dohľadu, v ktorom sa kľúčová úloha udeľuje orgánu dohľadu nad skupinou, pričom sa uznáva a zachováva významná úloha pre individuálny orgán dohľadu.

Solventnosť II obsahuje takisto ustanovenia smernice o inštitúciách zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia (IZDZ). Najmä za určitých podmienok je zamestnanecké dôchodkové zabezpečenie životných poisťovní oslobodené od úplného uplatňovania kapitálovej požiadavky na solventnosť (SCR) v smernici Solventnosť II počas prechodného obdobia. Prostredníctvom zmeny smernice Solventnosť II sa v smernici IZDZ II predĺžilo toto obdobie od konca roka 2019 do konca roka 2022.

V smernici Solventnosť II sa vyžaduje, aby Komisia podala Európskemu parlamentu a Rade správu o ustanoveniach o dohľade nad skupinou v hlave III a o prechodnom období pre inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, ktoré sú prevádzkované poisťovňami poskytujúcimi životné poistenie. Z praktických dôvodov táto správa spĺňa tieto dve (nesúvisiace) požiadavky v jednom dokumente.

II.Uplatňovanie hlavy III smernice Solventnosť II o dohľade nad poisťovňami a zaisťovňami v skupine

V článku 242 ods. 1 smernice Solventnosť II sa od Komisie vyžaduje, aby podávala správu o uplatňovaní hlavy III smernice Solventnosť (dohľad nad skupinou):

„Do 31. decembra 2017 Komisia zhodnotí uplatňovanie hlavy III, najmä spoluprácu orgánov dohľadu v rámci kolégia orgánov dohľadu a jeho fungovanie [ ] a postupy dohľadu pri stanovovaní navýšenia kapitálu a predloží správu Európskemu parlamentu a Rade, ku ktorej v prípade potreby priloží návrhy na zmenu a doplnenie tejto smernice.“

Komisia 1. júna 2017 požiadala Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov (EIOPA), aby do tejto správy prispel informáciami. Mnohé (ale nie všetky) príspevky orgánu EIOPA, ktoré boli poskytnuté 24. januára 2018, boli začlenené do tejto správy.

a)Všeobecné otázky týkajúce sa dohľadu nad skupinou

Hlavnými otázkami kapitoly I hlavy III smernice Solventnosť II je vymedzenie pojmu skupina a rozsah dohľadu nad skupinou. Orgán EIOPA vyjadril určité obavy týkajúce sa vymedzenia pojmu skupina podľa článku 212 ods. 1:

·ťažkosti pri posudzovaní toho, či jeden podnik prostredníctvom „centralizovanej koordinácie“ efektívne vykonáva dominantný vplyv na rozhodnutia vrátane finančných rozhodnutí ostatných podnikov v skupine;

·pokiaľ ide o skupiny z tretích krajín, ktoré pôsobia v niekoľkých krajinách EHP, ťažkosti pri zisťovaní situácií, ktoré spôsobujú dohľad nad skupinou, a určenie orgánu dohľadu nad skupinou, ako aj

·pokiaľ ide o skupiny poisťovní s hlavnými činnosťami mimo EHP, obmedzené právomoci národných dozorných orgánov, pokiaľ ide o nastolenie dodatočných kapitálových požiadaviek v prípade zistenia značného rizika z iných podnikov skupiny mimo EHP, a obmedzenie transakcií v rámci skupiny.

Orgán EIOPA informoval o tom, že v EÚ vzniklo niekoľkých štruktúr, ktoré nie sú členmi EHP, so súvisiacimi investičnými fondmi, ktoré investujú do poisťovní v rámci EHP. Tieto štruktúry nespĺňajú podmienky na vymedzenie ako skupina v zmysle smernice Solventnosť II. Orgán EIOPA vyzval na zriadenie tzv. protokolégií na výmenu informácií, na základe ktorých sa posúdia potenciálne riziká vyplývajúce z činností a neistoty týkajúcich sa stratégie hlavnej materskej spoločnosti so sídlom v krajine mimo EHP.

Ďalšou možnou otázkou je nedostatok súladu medzi podnikmi v skupine a rozsahom dohľadu nad skupinou vo vzťahu k poisťovniam z tretích krajín, holdingovej poisťovni, zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej holdingovej poisťovni. Hoci tieto subjekty môžu byť súčasťou skupiny, v článku 214 sa uvádza, že „výkon dohľadu nad skupinou v súlade s článkom 213 neznamená, že orgány dohľadu musia vykonávať úlohu dohľadu,“ s výnimkou požiadavky „vhodnosti a odbornosti“ v článku 257. Tento potenciálny nedostatok opatrení dohľadu voči holdingovej spoločnosti by mohol byť problematický, ak sa ocenenie podielov považuje za neprimerané. Okrem toho sa pri vymedzení rozsahu kontroly skupinovej solventnosti v článku 218 nastoľuje vykonávanie tejto právomoci v prípadoch poisťovní a zaisťovní uvedených v článku 213 ods. 2 písm. a) a b), ale článok 214 umožňuje orgánu dohľadu nad skupinou, aby obmedzil rozsah dohľadu nad skupinou na základe jednotlivých prípadov.

b)Spolupráca orgánov dohľadu v rámci kolégií orgánov dohľadu a funkčnosť kolégií orgánov dohľadu

Smernicou Solventnosť II sa posilňuje spolupráca medzi orgánmi dohľadu a stanovujú sa ňou práva a povinnosti orgánu dohľadu nad skupinou a ostatných orgánov dohľadu v kolégiu orgánov dohľadu. Každé kolégium orgánov dohľadu zahŕňa orgán dohľadu nad skupinou, orgány dohľadu všetkých členských štátov, v ktorých sa nachádzajú ústredia dcérskych podnikov, a orgán EIOPA. Podľa údajov orgánu EIOPA 92 kolégií v roku 2016 umožnilo národným dozorným orgánom pravidelne si vymieňať informácie a diskutovať a riešiť rozdiely v prístupoch členov.

Celkovým posúdením je, že kolégiá fungujú dobre, zatiaľ čo hlavné oblasti možných rozdielov sú oblasti, ktoré zahŕňajú uplatnenie úsudku, napríklad dohľad nad technickými rezervami vypočítanými poisťovňami. Na zlepšenie spolupráce umožňuje rámec spoločné kontroly na mieste, na ktorých sa môže orgán EIOPA zúčastniť podľa článku 21 nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 (nariadenie EIOPA). Tento druh kontroly sa stáva čoraz bežnejším, čo dokazuje „dobrú spoluprácu (medzi národnými dozornými orgánmi) pri plánovaní a vykonávaní spoločných kontrol na mieste“. V správe orgánu EIOPA sa poukazuje na jednu otázku, pokiaľ ide o jazyk použitý počas preskúmaní: „v niektorých prípadoch podľa miestnych právnych predpisov musí vedenie podniku odpovedať na otázky a poskytovať informácie iba v miestnom jazyku“.