V súlade s článkom 20 písm. d) Štatútu Rady Európy a článkom 2 príručky Výboru ministrov Rady Európy o postupoch a pracovných metódach, druhý pripravovaný akt v nadväznosti na rozhodnutie stáleho výboru nadobudne platnosť pre všetky zmluvné strany rozšírenej čiastočnej dohody po tom, ako ho Výbor ministrov prijme dvojtretinovou väčšinou zástupcov, ktorí odovzdávajú hlasy, a väčšinou zástupcov, ktorí sú oprávnení zasadať vo Výbore ministrov, a následne po dosiahnutí kvóra signatárov. Pokiaľ Výbor ministrov nerozhodne inak, minimálne kvórum členov je stanovené ako jedna tretina členských štátov Rady Európy, čo v súčasnosti predstavuje 16 krajín.

3.Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie

V súlade s uznesením č. 9 (2019) tridsiateho deviateho zasadnutia stáleho výboru, ktoré sa prijalo 6. decembra 2019, o financovaní Bernského dohovoru, pokiaľ ide o iniciovanie zavedenia nového systému povinných finančných príspevkov od zmluvných strán, sa zriadila pracovná skupina odborníkov pôsobiaca medzi zasadnutiami na pomoc sekretariátu s predkladaním návrhov na zahrnutie finančných doložiek zmenou článkov Bernského dohovoru a na vypracovanie rozšírenej čiastočnej dohody, čo sa zváži na štyridsiatom zasadnutí stáleho výboru.

Bežné rozpočtové prostriedky Rady Európy určené na fungovanie Bernského dohovoru sa v priebehu rokov postupne znížili na takú úroveň, že jeho fungovanie nemožno zaručiť bez značných dobrovoľných príspevkov zmluvných strán, ktoré sa takisto znížili. Je preto je nevyhnutné zaviesť spoľahlivý zdroj financovania dohovoru.

Návrh na zmenu dohovoru tak, aby zahŕňal mechanizmus na zavedenie povinného príspevku, je v súlade s ustanoveniami väčšiny mnohostranných environmentálnych dohôd, preto by sa mal v zásade podporiť. V kontexte iných mnohostranných environmentálnych dohôd sa však zvyčajne rozlišuje medzi základným rozpočtom a programovým rozpočtom, pričom povinné príspevky sa vzťahujú len na základný rozpočet. V navrhovanej zmene dohovoru sa bližšie neuvádza, že by sa mechanizmus, ktorý sa má zaviesť, riadil týmto precedensom. V navrhovanej zmene sa nespresňuje ani výška príspevkov, ktorá sa má uplatniť. Únia by preto nemala podporiť zmenu v jej súčasnej podobe, mala by však podporiť odloženie hlasovania o tejto otázke s cieľom poskytnúť čas na prerokovanie, aby sa spresnilo znenie navrhovanej zmeny na zabezpečenie jednoznačnosti v týchto záležitostiach.

Vzhľadom na čas potrebný na to, aby bola navrhovaná zmena prerokovaná a aby nadobudla platnosť, je potrebné aj naliehavejšie riešenie. Únia by preto mala podporiť návrh na vypracovanie rozšírenej čiastočnej dohody s cieľom umožniť tým zmluvným stranám a nečlenským krajinám, ktoré si to želajú, pristúpiť k uvedenej dohode a podporiť tak činnosti súvisiace s vykonávaním dohovoru.

4.Právny základ

4.1.Procesnoprávny základ

4.1.1.Zásady

V článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovujú rozhodnutia, ktorými sa určujú „pozície, ktoré sa majú prijať v mene Únie v rámci orgánu zriadeného dohodou, keď je tento orgán vyzvaný prijať akty s právnymi účinkami s výnimkou aktov dopĺňajúcich alebo meniacich inštitucionálny rámec danej dohody.“

Pojem „akty s právnymi účinkami“ zahŕňa akty, ktoré majú právne účinky na základe pravidiel medzinárodného práva, ktorým sa riadi predmetný orgán. Zahŕňa aj nástroje, ktoré nemajú záväzný účinok podľa medzinárodného práva, ale „môžu rozhodujúcim spôsobom ovplyvniť obsah právnej úpravy prijatej normotvorcom Únie“.

4.1.2.Uplatnenie na tento prípad

Stály výbor je orgán zriadený dohovorom.

Akty, ktoré má stály výbor prijať, predstavujú akty s právnymi účinkami. Pripravované akty budú podľa medzinárodného práva záväzné v súlade s článkom 6 dohovoru.

Pripravované akty nedopĺňajú ani nemenia inštitucionálny rámec dohovoru.

Procesnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 218 ods. 9 ZFEÚ.

4.2.Hmotnoprávny základ

4.2.1.Zásady

Hmotnoprávny základ rozhodnutia podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ závisí predovšetkým od cieľa a obsahu pripravovaného aktu, v súvislosti s ktorým sa zaujíma pozícia v mene Únie. Ak pripravovaný akt sleduje dva ciele alebo obsahuje dve zložky a ak jeden z týchto cieľov alebo jednu z týchto zložiek možno určiť ako hlavnú, zatiaľ čo druhý cieľ alebo druhá zložka je len vedľajšia, rozhodnutie podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ musí byť založené na jedinom hmotnoprávnom základe, a to na tom, ktorý si vyžaduje hlavný alebo prevažujúci cieľ alebo zložka.

4.2.2.Uplatnenie na tento prípad