Všetky tieto prístupy sú koncepčne správne, majú základ v ekonomickej teórii a majú svoje silné a slabé stránky(). Výber najvhodnejšej metódy na meranie inflácie závisí od potrieb používateľov a účelu indexu. V prípade HICP sa za najvhodnejší prístup považuje prístup založený na čistom nadobudnutí, pretože táto metóda najviac zodpovedá účelu HICP, t. j. merať postupnú zmenu celkových výdavkov spojených so všetkými skutočnými peňažnými transakciami, ktoré domácnosti uskutočnili v súvislosti s nadobudnutím tovaru a služieb na účely spotreby. Všetky ostatné možnosti používajú imputácie, a preto sa odchyľujú od skutočných peňažných transakcií. To je hlavný dôvod, prečo sa v roku 2000 Eurostat rozhodol pre index cien OOH použiť prístup založený na čistom nadobudnutí.

Podľa článku 3 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2016/792 by sa HICP mal vzťahovať na zmeny cien tovarov a služieb začlenených do peňažných výdavkov na konečnú spotrebu domácností. V tomto prípade je kľúčové zamerať sa na:

Keď bol HICP zverejnený prvýkrát (v roku 1997), v otázke toho, či by mal zahrňovať aj náklady vlastníka-užívateľa, neexistoval žiadny konsenzus. V tom čase sa preskúmala možnosť vytvorenia indexu založeného na prístupe „čistého nadobudnutia“ a usúdilo sa, že pre členské štáty by predstavovala značné praktické ťažkosti. Po konzultáciách s ECB v roku 2000 spustil Eurostat pilotný projekt s cieľom podporiť členské štáty, aby preskúmali spôsoby zostavovania indexu OOH založeného na tomto prístupe. Prijatím nariadenia Komisie (EÚ) č. 93/2013() sa poskytol právny základ na zostavenie samostatného štvrťročného indexu cien OOH založeného na „čistom nadobudnutí“. Nariadením (EÚ) 2016/792 sa následne zaviedla požiadavka takýto index zostavovať a zverejňovať.

V článku 3 ods. 7 nariadenia (EÚ) 2016/792() sa od Komisie vyžaduje, aby do 31. decembra 2018 vypracovala správu, v ktorej sa posúdi vhodnosť začlenenia indexu cien bývania vo vlastnom obydlí (owner-occupied housing – OOH) do rozsahu harmonizovaného indexu spotrebiteľských cien (harmonised index of consumer prices – HICP). Pri príprave tejto správy Komisia požiadala o názor Európsku centrálnu banku (ďalej len „ECB“), ktorá je hlavným používateľom HICP, a konzultovala s členskými štátmi o uskutočniteľnosti poskytovania indexu cien OOH v súlade s požiadavkami týkajúcimi sa HICP.

·jeden názor vyplýva z rozsahu HICP vymedzenom v článku 3 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2016/792 – „peňažné výdavky na konečnú spotrebu domácností“, t. j. predstavujúce tú časť výdavkov na spotrebu domácností (agregátu národných účtov), ktoré sa týkajú peňažných transakcií. Národné účty považujú obytné stavby za produkované nefinančné aktíva a pozemky za neprodukované nefinančné aktíva. Z hľadiska národných účtov teda kúpy obydlí nepatria do výdavkov na spotrebu domácností. Zahrnutie OOH založeného na čistom nadobudnutí by teda znamenalo rozšírenie súčasného rozsahu HICP,

Zahrnutie nadobudnutia obydlí (stavieb a príslušných pozemkov) do rozsahu HICP je však sporné. Zatiaľ čo existuje všeobecná zhoda, že účelom každého indexu spotrebiteľských cien je merať zmeny cien spotrebných tovarov a služieb, pojem spotreba je nepresný. Názory na to, či má tento pojem zahŕňať náklady na stavbu a pozemok, ktoré spolu tvoria náklady na nadobudnutie obydlí, sa v oficiálnych štatistikách rôznia:

·v roku 2000 počas príprav pilotného projektu na vytvorenie indexu cien OOH Eurostat diskutoval s ECB a členskými štátmi o tom, ako pre OOH uplatňovať prístup založený na čistom nadobudnutí v rámci HICP. Počas týchto diskusií sa objavil alternatívny názor (s chápaním odlišným od národných účtov), podľa ktorého by sa náklady na pozemok mohli považovať za investície (aktíva) a náklady na stavbu za spotrebu. Odôvodnením tohto názoru je to, že zatiaľ čo stavba (ako druh tovaru dlhodobej spotreby s veľmi dlhou životnosťou) môže predstavovať výdavky na spotrebu (t. j. spotrebu fixného kapitálu), pozemok za normálnych okolností ostáva v konštantnej kvalite (s výnimkou veľmi neobvyklých okolností). Podľa tohto názoru je začlenenie OOH založeného na čistom nadobudnutí do HICP koncepčne uskutočniteľné, ale vyžaduje si, aby na účely cien a váh bola stavba a pozemok oddelené. Tento názor zastávala ECB počas konzultácií pri príprave tejto správy.

V praxi je bežne možné oddeliť zložky ceny za pozemok a stavbu len prostredníctvom modelov, keďže pozemok a stavba sa zvyčajne kupujú ako jeden balík s jednou celkovou transakčnou cenou. Odvodzovanie oddelených cien z modelov by však znamenalo, že HICP by sa už neobmedzovalo na skutočné peňažné transakcie. Z vedeckej literatúry okrem toho vyplýva, že výsledné odhady cien sa v závislosti od východiskových predpokladov môžu značne líšiť,

·tretí názor vychádza z analógie s indexom cien HICP pre skutočné (trhové) nájomné, ktorý zaznamenáva náklady na stavbu aj pozemok patriaci k obydliam, ktoré sú prenajaté. Podľa tohto názoru by sa mohlo zdôvodniť zahrnutie stavby aj pozemku do zložky OOH v rámci indexu spotrebiteľských cien rovnako, ako sa do indexu cien zahŕňa trhové nájomné. Podľa tohto názoru je začlenenie OOH založeného na čistom nadobudnutí do HICP koncepčne vhodné, a to bez oddeľovania stavby a pozemku.

Záverom, začlenenie OOH založeného na čistom nadobudnutí by znamenalo odklon od rozsahu HICP, ktorý je odvodený z národných účtov. V oficiálnych štatistikách sa rôznia názory na to, či náklady na stavbu a pozemok (ktoré spolu tvoria náklady na nadobudnutie obydlia), možno považovať za výdavky na spotrebu, ktoré sa dajú zahrnúť do indexu spotrebiteľských cien, alebo či by sa mali považovať za aktíva, a teda vylúčiť z rozsahu. Z koncepčného hľadiska preto zostáva zahrnutie nákladov na obydlia do HICP naďalej sporné.

4.2. Praktické aspekty

Index cien OOH sa v súčasnosti zostavuje každý štvrťrok a zverejňuje sa 100 dní od konca referenčného štvrťroka. Aby sa splnili požiadavky týkajúce sa HICP, musel by sa vytvárať každý mesiac a zverejňovať sa ako bleskový odhad na konci referenčného mesiaca, pričom úplný súbor údajov by sa zverejňoval o 15 dní neskôr.

Informácie v tejto časti vychádzajú z odpovedí členských štátov v rámci preskúmania Eurostatu v lete 2017. Tri najdôležitejšie podindexy OOH (spolu predstavujú 85 % celkových výdavkov v rámci OOH) sú uvedené nižšie v poradí podľa ich priemernej váhy v celkovom OOH za obdobie 2010 – 2017 v členských štátoch, ktorých údaje boli k dispozícii:

-O.1.1.1.2. Index svojpomocne postavených obydlí a zásadných renovácií,

-O.1.1.1.1. Index kúpy nových obydlí a

-O.1.2.1. Index zásadných opráv a údržby.

Väčšina členských štátov ako základ pre index svojpomocne postavených obydlí a zásadných renovácií použila index stavebných nákladov, index cien stavebnej produkcie alebo ich kombináciu. Vo väčšine krajín sa tieto indexy vytvárajú každý štvrťrok, ako sa stanovuje v nariadení (ES) č. 1165/98() a v návrhu Komisie na rámcové nariadenie, ktorým sa integrujú podnikové štatistiky(). Iba dva členské štáty uviedli, že zostavili mesačný index stavebných nákladov alebo index cien, ale v jednom prípade sa index čiastočne zakladá na odhadoch (namiesto na údajoch o transakciách, ako sa to pre HICP vyžaduje) a v druhom prípade požiadavka na včasnosť nie je v prípade HICP vhodná.

Väčšina členských štátov používa na index kúpy nových obydlí administratívne zdroje údajov (registre transakcií). Vo väčšine prípadov sa na vytvorenie spoľahlivého indexu považuje počet transakcií za mesiac za nedostatočný – výsledky budú oveľa nestabilnejšie a menej presné ako štvrťročné údaje. Navyše číselné údaje by za normálnych okolností boli predbežné až do jedného roka od referenčného mesiaca, zatiaľ čo v prípade HICP musí byť predbežný index publikovaný ako definitívny v nasledujúcom mesiaci [článok 9 nariadenia (ES) č. 1921/2001()].

Požiadavka na včasnosť HICP je ešte náročnejšia ako požiadavka na mesačnú periodicitu vzhľadom na administratívne plány pri registrácii transakcií týkajúcich sa obydlí. Po tom, ako notári uzavrú konečnú zmluvu o nadobudnutí, trvá zvyčajne aspoň dva týždne (v niektorých prípadoch až dva mesiace), kým zašlú údaje do registra. Do konca referenčného mesiaca bude teda zaregistrovaný iba zlomok transakcií uzavretých v danom mesiaci, v dôsledku čoho budú mať zostavovatelia k dispozícii ešte menej údajov.

Väčšina členských štátov ako základ pre index zásadných opráv a údržby použila index stavebných nákladov, index cien stavebnej produkcie alebo ich kombináciu. Poznámky uvedené vyššie v súvislosti s indexom svojpomocne postavených obydlí a zásadných renovácií sa preto uplatňujú aj v tomto prípade.

Záverom:

·index svojpomocne postavených obydlí a index zásadných opráv a údržby sú založené na indexe stavebných nákladov a/alebo indexe cien stavebnej produkcie, ktoré sa vo väčšine členských štátov vytvárajú len štvrťročne a

·v prípade indexu kúpy nových obydlí väčšina členských štátov používa administratívne zdroje údajov, ktoré by v niektorých prípadoch mohli spôsobiť tvorbu nestabilného a menej presného mesačného indexu, čo by však nespĺňalo požiadavky na včasnosť týkajúce sa HICP.

Vo všeobecnosti sa zdá, že nie je možné vytvoriť index OOH s mesačnou periodicitou a včasnosťou, ktorá by (aspoň približne) spĺňala požiadavky týkajúce sa HICP.

5. Názor ECB()

Kľúčovou požiadavkou, pokiaľ ide o analýzy, posúdenia a prognózy ECB týkajúce sa inflácie v eurozóne je, aby sa začlenením indexu cien OOH nezhoršila periodicita ani včasnosť HICP. ECB poukazuje na to, že index cien OOH sa v súčasnosti zostavuje len štvrťročne a zverejňuje sa 100 dní od konca referenčného štvrťroka.