b)

Ostatné zmeny — Rada zaviedla niekoľko nových odôvodnení (8a, 8b, 9a, 11a, 11b, 11c, 13b) a rozšírila existujúce odôvodnenia 8 a 12. — Článok 1, druhá zarážka: znenie bolo mierne pozmenené, aby sa zdôraznilo, že cieľom smernice je príprava podmienok pre vytvorenie trhu s energetickými službami a nie vytvorenie samotného trhu. — Článok 2: tento článok sa zmenil a doplnil, aby sa z rozsahu pôsobnosti vylúčili aj tie časti dopravných podnikov, ktoré sú založené najmä na používaní pohonných hmôt pre leteckú dopravu a ťažkých palivových olejov pre námornú dopravu (podobné vylúčenie sa predpokladalo aj v návrhu Komisie prostredníctvom vymedzenia „energia“), a niektoré časti ozbrojených síl. — Pokiaľ ide o vymedzenia pojmov v článku 3, Rada sa snažila, aby boli čo najstručnejšie, najkonzistentnejšie a najfunkčnejšie, avšak pokiaľ možno v súlade s existujúcimi vymedzeniami pojmov z ostatných právnych predpisov Spoločenstva. — V článku 5 bol zavedený prvok pružnosti tým, že sa zdôraznili nákladovo najefektívnejšie opatrenia a zaviedol sa odkaz na vhodnú úroveň správy, na ktorej sa má konkrétne opatrenie zaviesť. Do prílohy V sa naviac presunul zoznam usmernení pre verejné obstarávanie uvedený v článku 5 ods. 4 (ktorý nemal záväznú povahu už v návrhu Komisie: „Členské štáty môžu...“): dôvodom bolo nevylúčenie iných možných nákladovo efektívnych opatrení, ktoré by mohol prijať verejný sektor. Článok 5 ods. 5 sa vypustil, nakoľko bol vzhľadom na právo podnetu Komisie zbytočný. — Zmenila sa štruktúra článku 6: písmená b) a c) sa umiestnili do odseku 1, zatiaľ čo písmeno a) sa preformulovalo v odseku 2. Uvedený odsek 2 dáva členským štátom možnosť voľby medzi rozdielnymi požiadavkami, ktoré sa stanovia pre spoločnosti, na ktoré sa uvedený článok vzťahuje. — Článok 7: tento článok mal extrémne veľký dosah a vo svojej pôvodnej podobe by jeho vykonávanie bolo veľmi nákladné, nakoľko činil členské štáty zodpovednými za to, aby zabezpečili, aby sa všetky opatrenia na zvýšenie energetickej účinnosti ponúkali všetkým zákazníkom. V spoločnej pozícii je cieľom článku zabezpečiť, aby informácie o mechanizmoch energetickej účinnosti a finančných a právnych rámcoch boli optimálne transparentné a rozšírené medzi príslušnými aktérmi na trhu. — Článok 8: tento článok vo svojej pôvodnej podobe ukladal členským štátom zodpovednosť za zabezpečenie toho, aby boli systémy kvalifikácie, akreditácie a/alebo certifikácie dostupné pre všetkých aktérov na trhu, ktorí poskytujú energetické služby. Článok bol prispôsobený tak, aby mali členské štáty povinnosť zabezpečiť dostupnosť takýchto systémov v prípade potreby – čím sa v skutočnosti členským štátom umožňuje, aby pred vývojom takýchto (nákladných) systémov zohľadnili ostatné relevantné faktory (napríklad zrelosť príslušného trhu, počet aktérov na trhu a dopyt). — Do článku 10 sa doplnilo ustanovenie, ktoré za istých okolností umožňuje sociálne orientované systémy a sadzobné štruktúry. — Do článku 12 sa doplnili dva odseky: — odsek 2 zabezpečuje, aby sa v určitých prípadoch mohli použiť menej nákladné energetické audity, — odsek 3 uvádza, že priestory, ktoré boli certifikované podľa „smernice o budovách“, splnili požiadavky na audit; okrem toho umožňuje audity, ktoré sú výsledkom systémov založených na dobrovoľných dohodách. — Článok 13 sa prispôsobil, aby bol pružnejší a vyžadoval si nižšie náklady a aby sa predchádzalo neprimeranej administratívnej záťaži. — Zefektívnili a zmenili a doplnili sa požiadavky na predkladanie správ uvedené v článku 14: odsek 1 umožňuje Komisii, aby zohľadňovala už existujúce metódy výpočtu a v odseku 2 sa teraz predpokladá, že členské štáty budú mať povinnosť predložiť jednu priebežnú a jednu záverečnú správu. — Bol doplnený nový článok 15, ktorý určuje úlohy Komisie v kontexte komitologického postupu a ich časový harmonogram. V článku sa tiež predpokladá (spolu s príslušnými ustanoveniami príloh I a IV), že Komisia vypracuje metodiku výpočtov s istým percentuálnym podielom vzostupných výpočtov, ktorú budú členské štáty používať počnúc dátumom začatia uplatňovania smernice (článok 15 ods. 2). Komisia by po dokončení tejto úlohy mala pokračovať v práci na posúdení, či možno percentuálny podiel vzostupných výpočtov ešte zvýšiť, pričom by mala zvažovať relevantné faktory (článok 15 ods. 3); ak sa Komisia rozhodne, že percentuálny podiel vzostupných výpočtov naozaj možno zvýšiť, členské štáty budú musieť začať takúto novú metodiku výpočtov používať dva roky po dátume začatia uplatňovania smernice. — V článku 18 sa nerealistický konečný termín na transpozíciu, ktorý navrhla Komisia – 1. jún 2006 – nahradil lehotou v trvaní dvoch rokov. Takáto lehota na jednej strane umožňuje dokončenie bežných legislatívnych postupov na vnútroštátnej úrovni a na druhej strane umožňuje: — členským štátom, aby poslali Komisii informácie o už existujúcich metódach výpočtu, aby ich Komisia mohla zohľadniť (najlepšie do 6 mesiacov, článok 14 ods. 1), — Komisii, aby vyvinula metodiku výpočtov (do 18 mesiacov, článok 15 ods. 2), — členským štátom, aby vypočítali vnútroštátny orientačný cieľ úspor a pripravili sa na používanie metodiky výpočtov v praxi. — Príloha I teraz odzrkadľuje zmenenú a doplnenú metodiku výpočtu vnútroštátneho cieľa úspor. Rada v bode 3 zmenila dátum, ktorý navrhovala Komisia ako konečný termín, po ktorom možno vo všeobecnosti pri výpočte ročných úspor zohľadňovať opatrenia na zvýšenie energetickej účinnosti, z roku 1991 na rok 1995. Ponechala však používanie roku 1991 pre určité prípady: toto ustanovenie je potrebné pre tie členské štáty, ktoré začali používať určité nástroje politiky v období od roku 1991 do roku 1994 a používajú ich aj v súčasnosti. Uvedené ustanovenie okrem toho zabezpečuje, aby sa k tým členským štátom, ktoré už v oblasti zvyšovania energetickej účinnosti vyvinuli značné úsilie v porovnaní s členskými štátmi, ktoré zatiaľ nepodnikli kroky v podobnom rozsahu, zaujal spravodlivý postoj. — Spoločná pozícia v prílohe III ujasňuje, že zoznam obsahuje príklady prípustných opatrení a nie je úplný. Okrem toho sa zmenilo niekoľko príkladov uvedených v zozname. — Rada doplnila prílohu IV o podrobné údaje opisujúce zostupné a vzostupné metódy výpočtu (bod 1.1), zoznam harmonizovaných životností opatrení na zvýšenie energetickej účinnosti vo vzostupných výpočtoch (bod 4) a ustanovenia týkajúce sa znásobeného účinku a dvojitého započítania (bod 5).