SK Úradný vestník Európskej únie C 183/9

Záverečná správa vyšetrovateľa vo veci COMP/38.606 – Groupement des cartes bancaires

(podľa článkov 15 a 16 rozhodnutia Komisie 2001/462/ES, ESUO z 23. mája 2001 o pôsobnosti vyšetrovateľov v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže – Ú. v. ES L 162, 19.6.2001, s. 21)

2009/C 183/06

Návrh rozhodnutia predložený Komisii dáva podnet na niekoľko pripomienok k právu strán na vypočutie počas konania začatého podľa článku 81 Zmluvy o ES.

POSTUP

Dňa 11. decembra 2002 Združenie bankových kariet (Groupement des cartes bancaires, ďalej len „GCB“) informovalo Komisiu o svojich plánoch (realizovaných 1. januára 2003) týkajúcich sa systému medzibankových poplatkov pre svojich členov, u ktorých aktivita vydávania (bankových kariet) bola výrazne nižšia ako ich (obchodná) nákupná aktivita.

Bankám bolo v súlade s článkom 11 nariadenia Rady č. 17/62 poslaných niekoľko žiadostí o informácie a v máji 2003 sa v priestoroch GCB a ďalších bánk vykonali kontroly podľa článku 14 ods. 3 nariadenia č. 17/62.

Osobitným znakom v tejto veci bolo to, že boli vydané dve oznámenia námietok, jedno 7. júla 2004 a druhé 17. júla 2006.

Prvé oznámenie námietok, júl 2004

Prvé oznámenie námietok bolo adresované GCB a týmto bankám: La Poste, BNP Paribas, Confédération Nationale du Crédit Mutuel, Crédit Industriel et Commercial, La Banque Fédérale des Banques Populaires, Natexis Banques Populaires, La Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et De Prévoyance, Société Générale a Crédit Lyonnais SA.

Prístup k spisu

Strany pri niekoľkých príležitostiach zdĺhavo diskutovali o dôvernosti niektorých dokumentov. Preto som musel na základe článku 9 rozhodnutia Komisie o pôsobnosti vyšetrovateľov prijať dve rozhodnutia, ktorými sa zamietlo dôverné zaobchádzanie požadované zo strany GCB a La Poste pre niektoré dokumenty. Po osemdňovej lehote stanovenej v rohodnutí o pôsobnosti vyšetrovateľov sa strany rozhodli nevyužiť svoje právo na priame odvolanie predsedovi súdu prvého stupňa, čo znamenalo, že dané dokumenty sa mohli poslať dotknutým podnikom.

Nakoniec všetky strany požadovali prístup k záznamu zo stretnutia, ktoré sa konalo 29. marca 2004 medzi Komisiou a GCB, pretože bod 20 oznámenia námietok bol založený na tomto zázname. V bode 20 oznámenia námietok sa uvádza, že vykonávanie notifikovaných opatrení, ak by boli v rozpore s pravidlami hospodárskej súťaže, by pravdepodobne predstavovalo priťažujúcu okolnosť, najmä ak by boli zamerané proti hospodárskej súťaži. To bolo jednou z tém, o ktorej sa diskutovalo na stretnutí 29. marca 2004.

Bol som toho názoru, že táto námietka nedokazuje, či bol porušený zákon, ale iba naznačuje, že ak sa zistí, že notifikované opatrenia sú proti hospodárskej súťaži, skutočnosť, že už boli realizované, by mohla predstavovať priťažujúcu okolnosť, keby sa stanovovali pokuty.

Na môj návrh preto generálne riaditeľstvo namiesto celého dokumentu poslalo stranám zhrnutie záznamu zo stretnutia. Súdny dvor niekoľkokrát výslovne uznal, že Komisia nie je povinná poskytnúť takéto interné záznamy zo stretnutí z toho dôvodu, že musí byť schopná normálne fungovať; inými slovami, vnútorný rozhodovací proces Komisie musí byť chránený a osobne som skontroloval, aby zhrnutie bolo presné.

Lehota na odpoveď na oznámenie námietok

Všetky strany podali niekoľko žiadostí o predĺženie lehoty. Zohľadnil som skutočnosť, že v organizácii obhajoby strán nastalo meškanie z dôvodu podmienok prístupu k spisu prostredníctvom CD-ROMu a podniky dostali štyri mesiace, počas ktorých mohli odovzdať svoje odpovede na oznámenie námietok.

Zainteresované tretie strany

Dostal som sedem žiadostí od strán, ktoré chceli byť prijaté ako zainteresované tretie strany a žiadosti zúčastniť sa na ktoromkoľvek vypočutí.

Po zvážení argumentov predložených týmito stranami a po porade s GR som rozhodol, že všetky preukázali dostačujúci záujem o vypočutie ako tretie strany podľa článku 27 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003, a preto som ich žiadosti schválil.

Dané podniky dostali možnosť predložiť svoje argumenty písomne a osobne ako súčasť formálneho vypočutia. V súlade s legislatívou dostali tieto tretie strany písomne ad hoc zhrnutie povahy a predmetu konania. Na vypočutí sa zúčastnili: banky Accord a Cofidis, spoločnosti Covefi a CDCK a združenia spotrebiteľov ADEIC, UFC Que Choisir a BEUC.

Formálne vypočutie podnikov

Sa konalo v prítomnosti zástupcov štátnych orgánov pre hospodársku súťaž, ktoré sa chceli zúčastniť, pridružených oddelení Komisie a GR pre hospodársku súťaž a zainteresovaných tretích strán pripustených ku konaniu.

Vypočutie sa konalo 16. a 17. decembra 2004. Súhlasil som s právnymi zástupcami GCB a bánk, aby si rozdelili úlohu prezentovania svojej obhajoby voči námietkam adresovaným im všetkým, aby sa predišlo množstvu opakovaní a aby vypočutie bolo produktívne.

Vypočutie sa viedlo v atmosfére antagonizmu medzi stranami a generálnym riaditeľstvom pre hospodársku súťaž.

Po vypočutí a návrhu, ktorý som predniesol pani Kroesovej, ma pani Kroesová požiadala, aby interný panel v rámci GR poskytol svoje stanovisko k námietkam predloženým voči GCB a bankám, a najmä k existencii a tajnej povahe zmluvy, ktorá je v rozpore s pravidlami hospodárskej súťaže v zmysle článku 81 Zmluvy o ES vzhľadom na dôsledky vo vzťahu k pokutám. Po tomto preskúmaní veci sa rozhodlo o upustení od tejto časti oznámenia námietok pre nedostatočnosť dôkazov, ktoré predložilo GR vzhľadom na požiadavky judikatúry Spoločenstva.

V danej veci sa však pokračovalo vzhľadom na obmedzujúci charakter oznámenej dohody (článok 81 ods. 1 Zmluvy o ES) a vzhľadom na to, či môže byť vyňatá zo zákazu (článok 81 ods. 3 Zmluvy o ES).

Druhé oznámenie námietok, 17. júla 2006

Druhé oznámenie námietok bolo adresované iba GCB. Komisia uzatvorila danú vec voči „hlavným“ bankám 19. júla 2006.

GCB na toto oznámenie námietok odpovedalo 20. októbra 2006.

Prístup k spisu

Spis bol prístupný na CD-ROM, pričom sa nevyskytli žiadne problémy. GCB však uviedlo, že ekonomická analýza Komisie obsahovala množstvo chýb a prístup k spisu, ktorý dostalo, mu neumožňoval odpovedať, pretože niektoré ekonometrické údaje chýbali. Preto som 24. októbra 2006 rozhodol poskytnúť GCB všetky požadované údaje.

To znamenalo, že GCB mohlo vypracovať ďalšiu odpoveď na oznámenie námietok.

Druhé formálne vypočutie. 13. novembra 2006

GCB bolo vypočuté a tri „hlavné“ banky, Paribas, Caisse d'Epargne a Société Générale sa vypočutia zúčastnili ako zainteresované tretie strany [článok 13 nariadenia Komisie (ES) č. 773/2004]. Banky Accord, Monabanq a GE Money Bank taktiež vyjadrili svoje stanovisko, rovnako ako združenie spotrebiteľov ADEIC (Association de Défense, d'Éducation et d'Information du Consommateur).

Návrh záporného rozhodnutia predložený Komisii podľa mojej mienky neobsahuje žiadne iné námietky než tie, ktoré boli uvedené v druhom oznámení námietok.

Preto sa domnievam, že právo podnikov a zainteresovaných tretích strán na vypočutie sa dodržalo v súlade s článkami 10 a 13 nariadenia (ES) č. 773/2004.