V čase, keď sa procesy automatizujú a digitálne technológie sa stávajú súčasťou verejnej správy, je nevyhnutné, aby boli orgány verejnej správy aj naďalej schopné navzájom komunikovať. Interoperabilita je dôležitým prvkom na dosiahnutie tohto cieľa. To sa nedá zabezpečiť len technickými prostriedkami. Vyžaduje si to dohody a zavedené procesy medzi jednotlivými organizáciami, zosúladené opisy údajov, právne predpisy, ktoré umožňujú túto výmenu údajov, a štruktúrovanú dlhodobú spoluprácu. Vysoká úroveň interoperability digitálnych služieb verejného sektora má zásadný význam pre digitálny jednotný trh.

Interoperabilita sietí a informačných systémov, ktoré sa používajú na poskytovanie alebo riadenie verejných služieb, je dôležitá aj na dosiahnutie cieľov týkajúcich sa verejného sektora stanovených v oznámení Komisie s názvom Digitálny kompas do roku 2030: digitálne desaťročie na európsky spôsob. Zatiaľ čo 100 % verejných služieb poskytovaných online by sa potenciálne mohlo dosiahnuť aj pomocou iných ako interoperabilných riešení, využívanie interoperabilných riešení pomôže verejnej správe dosiahnuť cieľ účinnejšie a efektívnejšie. To isté platí pre odvetvové ciele, napríklad v oblasti zdravia. Údaje zhromaždené podľa tohto nariadenia môžu takisto prispieť k príslušnému monitorovaniu.

Je potrebné vytvoriť prepojenie medzi všetkými špecifikáciami sietí a informačných systémov verejného sektora, ktorých používanie je v dôsledku právnych ustanovení Únie povinné. Pre vykonávacie orgány nie je vždy ľahké nájsť požiadavky v najaktuálnejšom a strojovo čitateľnom formáte. Jednotné kontaktné miesto a jasné pravidlá týkajúce sa metaúdajov takýchto informácií by mali pomôcť subjektom verejného sektora, aby ich infraštruktúry digitálnych služieb boli v súlade so súčasnými a budúcimi pravidlami. Ide o ďalší dôležitý faktor toho, ako návrh pomôže spojiť politiky v rôznych odvetviach EÚ a podporiť ich jednotné vykonávanie.

Návrh obsahuje jasný model riadenia podporovaný členskými štátmi a inštitúciami EÚ a zároveň zainteresovaným stranám poskytuje príležitosti vyjadriť svoje stanoviská a obavy pomocou hladko fungujúcich procesov, čo v konečnom dôsledku prispieva k spoločným riešeniam interoperability. Účinná politika interoperability by spájala kľúčové iniciatívy v rámci inovatívnej architektúry spolupráce, bola by otvorená, bezpečná a inkluzívna a podporovala by realizáciu záverov.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Z krátkodobého hľadiska bude tento návrh viesť k nákladom, ktoré bude musieť znášať Komisia, pri vytváraní mechanizmu štruktúrovanej spolupráce medzi správnymi orgánmi v EÚ a v členských štátoch. Z dlhodobého hľadiska Komisii vzniknú náklady na uľahčenie riadenia interoperability a vypracovanie usmernení a spoločných riešení. Členským štátom vzniknú aj náklady súvisiace s vývojom a realizáciou spoločných riešení interoperability na základe usmernení a nástrojov, ktoré umožnil mechanizmus spolupráce. Tieto náklady by sa z dlhodobého hľadiska vyrovnali prínosom, ktoré by vyplývali z lepšej spolupráce a vývoja, vykonávania a opakovaného používania spoločných opatrení interoperability pre verejné služby, čím by sa znížila duplicita úsilia a zbytočná záťaž.

Respondenti považovali presné ciele uvedené v posúdení vplyvu z väčšej časti za zmysluplné, pričom uviedli, že mnohé z týchto cieľov sú vzájomne prepojené a nemožno ich dosiahnuť jednotlivo.

Zainteresované strany určili niekoľko ďalších cieľov, napríklad: i) tvorba a presadzovanie osobitných noriem a usmernení, ktoré by mohli nasmerovať verejnú správu k interoperabilite v štádiu návrhu; ii) prechod k aktívnym a nezávislým službám; iii) zvýšenie transparentnosti uplatňovaním zásady „jedenkrát a dosť“; iv) rámec, ktorý sústreďuje informácie používateľov; a v) zdôrazňovanie hodnoty interoperability v oblasti občianskych práv, digitálneho zapojenia pre všetkých, rozmanitosti a demokratizácie verejných poznatkov.

Väčšina zainteresovaných strán výslovne uviedla potrebu dohodnutých a otvorených noriem a špecifikácií. Niektoré z nich okrem toho zdôraznili potrebu koordinovanejšieho zapojenia verejného sektora do normalizačných organizácií. Väčšina zainteresovaných strán mala podobné názory na vytvorenie stimulov na rozdelenie nákladov na tvorbu v súvislosti s ľahko použiteľnými, dôveryhodnými a bezpečnými riešeniami (vrátane riešení medzi verejnými a súkromnými zainteresovanými stranami) a na podporu celoeurópskeho zdieľania a opakovaného používania vyspelých, opakovane použiteľných, interoperabilných riešení s otvoreným zdrojom pre verejnú správu. Uviedli tiež, že takéto riešenia by mali sprevádzať jasné usmernenia o používaní otvorených noriem a otvoreného zdroja (vrátane jasného vymedzenia) a že je potrebné zahrnúť technickú pomoc na všetkých úrovniach (vrátane príslušných zdrojov odbornej prípravy).

Zainteresované strany okrem toho požadovali, aby bola politika interoperability praktickejšia a aby sa posilnil jej súlad s ostatnými politikami EÚ, a to nastolením myšlienky referenčných implementácií. Tieto implementácie sprevádzajú politické návrhy s nezáväznými „zlatými normami“, ako by mohla fungovať interoperabilná implementácia na administratívnej úrovni, a ukazujú, ako možno návrhy realizovať.

•Získavanie a využívanie expertízy

Návrh bol vypracovaný v spolupráci s expertnou skupinou pre interoperabilitu európskych verejných služieb. V rámci tohto procesu vydala expertná skupina v októbri 2021 politické odporúčania pre budúcu európsku politiku interoperability.

Na podporu práce na iniciatíve sa uskutočnilo niekoľko štúdií. Patrí medzi ne:

•Study supporting the evaluation of the implementation of the EIF (Štúdia na podporu hodnotenia vykonávania európskeho rámca interoperability),

•Study supporting the final evaluation of the programme on interoperability solutions for European public administrations, businesses and citizen (ISA2) [Štúdia podporujúca záverečné hodnotenie programu pre riešenia interoperability pre verejnú správu, podniky a občanov v Európe (program ISA2)],

•JRC Technical Report – Quantifying the Benefits of Location Interoperability in the European Union (Technická správa JRC – Kvantifikácia prínosov interoperability v oblasti lokalizácie v Európskej únii).

•Posúdenie vplyvu

Posúdenie vplyvu priložené k tomuto návrhu bolo 19. januára 2022 preskúmané výborom pre kontrolu regulácie. Rada vydala kladné stanovisko s výhradami. Komisia sa týmito pripomienkami zaoberala v konečnej verzii posúdenia vplyvu (podrobnosti sú uvedené v jeho prílohe 1).

V posúdení vplyvu sa popri základnej možnosti nekonať porovnávajú tri možnosti.

Cieľom možnosti 1 je postupný a nepretržitý rozvoj európskeho rámca interoperability.

Pri možnosti 2 sa zachováva súčasný dobrovoľný rámec. Navrhuje sa legislatívne opatrenie, ktoré sa sústreďuje na vytvorenie mechanizmu štruktúrovanej spolupráce s pružným mandátom na zabezpečenie nepretržitého vývoja a udržiavania dohodnutých spoločných riešení interoperability, ako aj na určenie spoločných experimentov a cielených iniciatív na podporu politiky.

Podobne ako v prípade možnosti 2 sa v prípade možnosti 3 navrhuje legislatívne opatrenie, ale navrhované opatrenie je ďalekosiahlejšie. Zameriava sa na zakotvenie priamo uplatniteľných európskych minimálnych požiadaviek na interoperabilitu v právnych predpisoch, ktoré by sa revidovali vykonávacími rozhodnutiami.

Podľa posúdenia očakávaných vplyvov možnosť 1 a základná možnosť účinne nevyriešia nedostatky odhalené pri hodnotení európskeho rámca interoperability. V dôsledku nedostatočných stimulov pre spoluprácu sa pri žiadnej z týchto dvoch možností nesplnia politické a prevádzkové očakávania zainteresovaných strán, najmä členských štátov. Rovnako je menej pravdepodobné, že možnosť 3 získa politickú podporu vzhľadom na svoj široký rozsah pôsobnosti a vysokú úroveň citlivosti vzhľadom na subsidiaritu (napr. pokiaľ ide o pôvodné systémy EÚ a členských štátov). Hoci sa očakáva, že zakotvenie priamo uplatniteľných minimálnych požiadaviek na interoperabilitu v právnych predpisoch EÚ bude účinné, bude to zdĺhavý postup a bude si vyžadovať značné náklady a úsilie na vykonávanie. Preto sa predpokladá, že bude mať menší vplyv pri zabezpečovaní pružnejšej a vnímavejšej reakcie na rýchlo sa meniace technologické a politické požiadavky.

V posúdení vplyvu sa ako uprednostňovaný scenár stanovila možnosť 2. Očakáva sa, že rozhodnutie o vytvorení mechanizmu štruktúrovanej spolupráce poskytne členským štátom stabilitu a (právnu) predvídateľnosť, ktorú potrebujú, a zároveň umožní požadovanú flexibilitu, aby mohli pokračovať vo vývoji spoločných riešení interoperability v reakcii na meniace sa potreby politiky. Možnosť 2 sa zameriava aj na rozvoj participatívnych procesov. Tieto procesy sú relevantnejšie pre urýchlený technologický pokrok. Sú takisto menej rušivé, pokiaľ ide o vplyv na pôvodné systémy, keďže v právnych predpisoch priamo nešpecifikujú (minimálne) požiadavky zlučiteľnosti (ako by to bolo v prípade možnosti 3). Zatiaľ je menej pravdepodobné, že možnosť 3 získa politickú podporu vzhľadom na svoj široký rozsah pôsobnosti a vysokú úroveň citlivosti vzhľadom na subsidiaritu (najmä pokiaľ ide o pôvodné systémy EÚ a členských štátov). Preto sa predpokladá, že možnosť 2 bude mať menší vplyv pri zabezpečovaní pružnejšej a vnímavejšej reakcie na rýchlo sa meniace technologické a politické požiadavky. Možnosť 2 môže postupne viesť aj k možnosti 3.

Predpokladá sa jednotné riadenie cezhraničnej interoperability EÚ v snahe podporiť spoluprácu zdola nahor a zodpovednosť kľúčových zainteresovaných strán v členských štátoch zhora nadol, čo povedie k spoločnému ekosystému interoperability. Tým sa uľahčuje včasné zapojenie do tvorby politiky a identifikácie potrieb (spoločných) investícií a zlepšuje vykonávanie politiky. Z týchto dôvodov možnosť 2 nepredstavuje hrozbu, ale faktor, ktorý umožňuje subsidiaritu, pričom posilňuje odolnosť verejnej správy a technologickú suverenitu.

Opatrenia navrhnuté v prípade možnosti 2 budú mať pravdepodobne obmedzený, ale pozitívny vplyv na dosiahnutie cieľov EÚ v oblasti klímy a energetiky. Väčšia cezhraničná interoperabilita by mohla znížiť záťaž, napríklad uľahčením nahlasovania emisií uhlíka, znížením spotreby papiera a obmedzením fyzického cestovania, ktoré sa vyžaduje od používateľov verejných služieb pri plnení administratívnych postupov.