Správa Komisie Európskemu parlamentu a Rade - Šiesta správa o situácii v oblasti nakladania s rádioaktívnym odpadom a vyhoreným palivom v Európskej Unii SEK(2008)2416 /* KOM/2008/0542 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 8.9.2008 KOM(2008)542 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE ŠIESTA SPRÁVA O SITUÁCII V OBLASTI NAKLADANIA S RÁDIOAKTÍVNYM ODPADOM A VYHORENÝM PALIVOM V EURÓPSKEJ ÚNII SEK(2008)2416 SPRÁVA KOMISIEEURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE ŠIESTA SPRÁVA O SITUÁCII V OBLASTI NAKLADANIA S RÁDIOAKTÍVNYM ODPADOM A VYHORENÝM PALIVOM V EURÓPSKEJ ÚNII 1. Úvod Vo svojom oznámení „Energetická politika pre Európu“[1] z 10. januára 2007 Komisia zdôraznila, že využívanie jadrovej energie so sebou prináša dôležité otázky, ktoré súvisia s odpadom a ktorými by sa Spoločenstvo malo v budúcnosti zaoberať. Ako sa uvádza v novom „jadrovom objasňujúcom programe[2], ktorý tvorí súčasť balíka predloženého spolu s daným oznámením, „odpad je v podstate environmentálny a zdravotný problém; preto nakladanie s rádioaktívnym odpadom a jeho likvidácia musia byť podrobené rovnako dôkladnej kontrole, aká sa uplatňuje na všetky projekty, ktoré môžu mať dopad na ľudí a ich životné prostredie“ a diskusia by sa teda mala sústrediť na „zabezpečenie, že členské štáty predložia národné plány pre nakladanie s rádioaktívnym odpadom“. Zo záverov Rady z 8. mája 2007 o jadrovej bezpečnosti a bezpečnom nakladaní s vyhoreným jadrovým palivom a rádioaktívnym odpadom vyplýva, že je potrebné vyzvať všetky členské štáty EÚ, „aby vytvorili a aktualizovali národný program pre bezpečné nakladanie s rádioaktívnym odpadom a vyhoreným palivom, ktorý sa vzťahuje na všetok rádioaktívny odpad, ktorý patrí do ich právomoci, a na všetky fázy nakladania s ním“. Tridsať rokov výskumu prinieslo dostatočné dôkazy o tom, že geologické ukladanie v súčasnosti predstavuje z hľadiska bezpečnosti a udržateľnosti najlepšiu možnosť dlhodobého nakladania s vysokoaktívnym odpadom a vyhoretým palivom, ktoré sa musí priamo ukladať, hoci je potrebné pokračovať vo výskume a vývoji so zameraním na realizáciu v tých oblastiach, ktoré určia najdôležitejšie zainteresované organizácie z oblasti výskumu a ktoré sa koordinujú prostredníctvom 7. rámcového programu Euratomu. Správa poskytuje – na základe šiestej správy o situácii „Nakladanie s rádioaktívnym odpadom a vyhoretým palivom v Európskej únii“[3] – prehľad o súčasnej situácii v oblasti nakladania s rádioaktívnym odpadom a vyhoretým palivom v EÚ. Obsahuje aj navrhované opatrenia na úrovni Spoločenstva a členských štátov, ktorými sa má dosiahnuť pokrok pri zriaďovaní úložísk rádioaktívneho odpadu a vyhoretého paliva. 2. Nakladanie s rádioaktívnym odpadom a vyhoretým palivom 2.1. Politika a postupy Politika a postupy členských štátov v oblasti nakladania s rádioaktívnym odpadom a vyhoretým palivom zodpovedajú ich vývoju z hľadiska histórie, vedy a techniky. V súčasnosti päť štátov využíva možnosť prepracovania a dva štáty aktívne uplatňujú politiku priameho ukladania vyhoretého paliva. Väčšina členských štátov však – odhliadnuc od zaistenia bezpečného skladovania počas dlhšieho časového obdobia (50 – 100 rokov) – nemá jasne vyhranenú politiku v oblasti vyhoretého paliva. V prípade kategórie najnebezpečnejšieho odpadu (vysokoaktívny odpad a vyhoreté palivo, ktoré sa musí priamo ukladať), pokročili projekty zamerané na jeho ukladanie len v niekoľkých členských štátoch, konkrétne vo Fínsku, Švédsku a Francúzsku. Dá sa predpokladať, že do roku 2025 budú mať tieto krajiny funkčné úložiská. V prípade Nemecka a Belgicka k tomu pravdepodobne dôjde v roku 2040. Ostatné krajiny ešte tak ďaleko nepokročili. V mnohých prípadoch túto situáciu spôsobuje politická citlivosť danej otázky, nedostatočné vedecké, technické a finančné zdroje, prípadne iné historické a spoločenské dôvody. Fínsko môže slúžiť ako dôkaz toho, že aj jadrové programy menšieho rozsahu si môžu dovoliť svoje vlastné úložisko. V tomto prípade prispela spolupráca so švédskym jadrovým programom k zníženiu nákladov. V záujme optimalizácie nákladov sa čoraz častejšie vyskytujú multinárodné iniciatívy, ktoré majú prispieť k národným riešeniam pomocou spoločných prác, programov, ako aj prenosu znalostí, a uvažuje sa aj o regionálnych riešeniach na medzinárodnej aj európskej úrovni. Výskum a demonštračné aktivity rámcových programov EÚ prispeli k pokroku v tejto oblasti. Situácia v prípade krátkodobého nízkoaktívneho a strednoaktívneho odpadu je podobná, keďže aj pre tento typ odpadu sa dáva prednosť hlbinnému geologickému ukladaniu buď v rovnakom úložisku, ktoré sa používa na vysokoaktívny odpad/vyhoreté palivo, alebo v samostatnom úložisku. Pre túto kategóriu odpadov by Nemecko mohlo mať funkčné hlbinné geologické úložisko skôr ako v roku 2014. V prípade kategórií najmenej nebezpečného odpadu (krátkodobý nízkoaktívny a strednoaktívny odpad, ako aj veľmi nízkoaktívny odpad) v súčasnosti fungujú úložiská v 7 zo 16 členských štátov, ktoré majú v súčasnosti jadrové elektrárne. V prípade realizácie existujúcich plánov by však všetky tieto štáty s výnimkou Holandska mali mať do roku 2020 funkčné úložiská týchto typov odpadu. 2.2. Verejná mienka Z posledného Eurobarometra[4] o rádioaktívnom odpade vyplynulo, že 93 % občanov EÚ si želá okamžitú realizáciu riešení v oblasti dlhodobého nakladania s vysokoaktívnym rádioaktívnym odpadom, no len 43 % zastáva názor, že hlbinné podzemné ukladanie predstavuje najvhodnejšie riešenie. Tento prieskum spolu s posledným Eurobarometrom[5] o jadrovej bezpečnosti preukázal, že nevyriešená otázka rádioaktívneho odpadu je jednou z otázok, ktorých sa európski občania obávajú v súvislosti s jadrovou energiou. Geologické ukladanie si vyžaduje dlhodobé politické odhodlanie, moderné koncepcie riadenia vecí verejných, postupovanie krok za krokom a včasné zapojenie národných a miestnych zainteresovaných strán, aby sa zabezpečila kvalitná konzultácia a jej akceptácia. Fínsko a Švédsko dosiahli svoj úspech práve vďaka moderným koncepciám riadenia vecí verejných. 3. Závery Podľa názoru Komisie sú v mnohých vedeckých a technických oblastiach, ktoré sú dôležité z hľadiska geologického ukladania, v súčasnosti k dispozícii použiteľné riešenia, ktorých realizácia by sa mala podporiť a uľahčiť. Oddialenie prijatia rozhodnutia o definitívnom riešení (tzv. politika štýlu „počkáme a uvidíme“) nie je akceptovateľné z dôvodu potenciálnych následkov nakladania s rádioaktívnym odpadom a vyhoretým palivom na zdravie a bezpečnosť, ako aj na základe názoru európskych občanov. Všetky iniciatívy na podporu a uľahčenie určenia a fungovania bezpečných úložísk odpadu sú vítané. Podľa názoru Komisie by regionálna a medzinárodná spolupráca mohli urýchliť rozhodnutie o definitívnych riešeniach ukladania. Regionálne riešenia sú síce zaujímavé z hľadiska úspory z rozsahu, lebo potenciálne predstavujú značnú úsporu nákladov aj zdrojov, no každá krajina musí byť ochotná mať na svojom území regionálne úložisko, čo predpokladá politickú a spoločenskú akceptáciu. Komisia okrem toho zastáva názor, že návrhy tretích krajín na trvalé uskladňovanie rádioaktívneho odpadu a vyhoretého paliva by sa z technických, hospodárskych a bezpečnostných dôvodov nemali podporovať. To platí predovšetkým v prípade, keď potenciálna prijímajúca krajina nemá rovnaké technické, politické a spoločenské mechanizmy a predpoklady, aké existujú v rámci EÚ. Nakladanie s rádioaktívnym odpadom a vyhoretým palivom je súčasťou udržateľného rozvoja jadrových programov jednotlivých krajín, vrátane plánovania a výstavby jadrových zariadení a ich a vyraďovania z prevádzky. V kontexte budúceho používania jadrovej energie sa politika nakladania s odpadom vyznačuje mimoriadnou dôležitosťou. Nedávno zriadená európska skupina na vysokej úrovni pre jadrovú bezpečnosť a nakladanie s odpadom[6] zostavila okrem iného Pracovnú skupinu pre nakladanie s odpadom, ktorá je poverená pracovať v mene skupiny na vysokej úrovni a v záujme európskych občanov na zlepšení nakladania s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom, ako aj vyraďovania zariadení z prevádzky. Šiesta správa o situácii „Nakladanie s rádioaktívnym odpadom a vyhoretým palivom v Európskej únii“ slúži pracovnej skupine ako informačná základňa, vďaka ktorej možno v oblasti bezpečnosti nakladania s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom dospieť k zhode názorov a prípadne navrhnúť aj spoločný postup. Vďaka tejto správe by malo byť jednoduchšie obnoviť v Rade a Európskom parlamente diskusiu o právnych predpisoch Európskej únie. [1] KOM(2007) 1 v konečnom znení. [2] KOM(2006) 844 v konečnom znení. [3] KOM ([….]), […] v konečnom znení [4] Osobitný Eurobarometer 297 (2008). [5] Osobitný Eurobarometer 271 (2007). [6] Rozhodnutie Komisie zo 17. júla 2007 (2007/530/Euratom), Úradný vestník L 195/44.