EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli28. 10. 2020 COM(2020) 686 final OZNÁMENIE KOMISIE COVID-19

Usmernenie o osobách, ktoré sú v súvislosti s vykonávaním odporúčania Rady 2020/912 z 30. júna 2020 vyňaté z dočasného obmedzenia ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné



OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, EURÓPSKEJ RADE A RADE COVID-19

Usmernenie o osobách, ktoré sú v súvislosti s vykonávaním odporúčania Rady 2020/912 z 30. júna 2020 vyňaté z dočasného obmedzenia ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné I.Úvod Rada 30. júna 2020 prijala odporúčanie 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia. V odporúčaní sa uvádza, že ak sa na tretiu krajinu naďalej uplatňujú dočasné cestovné obmedzenia, z týchto obmedzení by sa mali bez ohľadu na účel cesty vyňať tieto kategórie osôb: a) občania Únie v zmysle článku 20 ods. 1 ZFEÚ a štátni príslušníci tretích krajín, ktorí na základe dohôd medzi Úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a týmito tretími krajinami na strane druhej požívajú práva na voľný pohyb rovnocenné s právami občanov Únie, ako aj ich rodinní príslušníci a b) štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom podľa smernice o dlhodobom pobyte, a osoby, ktoré odvodzujú svoje právo na pobyt z iných smerníc EÚ alebo vnútroštátnych právnych predpisov alebo ktoré sú držiteľmi vnútroštátnych dlhodobých víz, ako aj ich rodinní príslušníci. Okrem toho by sa mali povoliť aj nevyhnutné cesty osobitných kategórií cestujúcich s nevyhnutnou funkciou alebo potrebou uvedených v prílohe II k odporúčaniu. V diskusiách počas okrúhleho stola na pracovnej úrovni venovaného integrovanej politickej reakcii na krízu (IPCR), ktorý sa uskutočnil v rámci Rady 14. septembra 2020, sa poukázalo na potrebu ďalšieho objasnenia prostredníctvom výkladových usmernení. Toto usmernenie vychádza z príspevkov a zo spätnej väzby od členských štátov vrátane predsedníctva Rady. V tomto dokumente sa stanovuje usmernenie na vykonávanie odporúčania Rady, pokiaľ ide o osoby vyňaté z dočasného obmedzenia ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné. Stanovuje sa v ňom predovšetkým usmernenie k výkladu pojmu „rodinný príslušník“ v kontexte vyňatých rodinných príslušníkov občanov Únie alebo osôb s dlhodobým pobytom v EÚ (časť II). Okrem toho sa v ňom stanovuje usmernenie, pokiaľ ide o osobitné kategórie cestujúcich s nevyhnutnou funkciou alebo potrebou uvedené v prílohe II k odporúčaniu Rady (časť III), a to: ·rozsah jednotlivých kategórií s prihliadnutím na príslušné acquis EÚ, a ·doklady alebo iné dôkazy, ktoré by sa mohli požadovať od štátnych príslušníkov tretích krajín, na preukázanie príslušnosti k jednej z týchto kategórií. Týmto usmernením sa nevylučuje možnosť, že by členské štáty mohli považovať za dostatočné aj dôkazy, ktoré v ňom nie sú výslovne uvedené. Komisia vo svojich usmerneniach o „minimálnej službe“ pre spracovávanie žiadostí o udelenie víza od určitých kategórií žiadateľov o udelenie víza počas núdzového obdobia súvisiaceho s ochorením COVID-19 odporučila, aby členské štáty naďalej prijímali žiadosti o udelenie víza od osôb cestujúcich z nevyhnutných dôvodov vrátane rodinných príslušníkov, na ktorých sa vzťahuje smernica 2004/38/ES o voľnom pohybe (ďalej len „smernica o voľnom pohybe“).

II.Vstup rodinných príslušníkov (bod 5 odporúčania) 1.Vstup rodinných príslušníkov občanov Únie [bod 5 písm. a) odporúčania] Rozsah: Pokiaľ ide o vymedzenie pojmu „rodinní príslušníci“ občanov EÚ, v odporúčaní Rady sa odkazuje na články 2 a 3 smernice o voľnom pohybe. Kategórie rodinných príslušníkov (ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín) uvedené v daných ustanoveniach treba vykladať široko, pričom by nemali byť obmedzené vymedzeniami a pojmami uvedenými vo vnútroštátnom práve. To isté platí aj pre kategóriu partnerov žijúcich v „trvalom vzťahu, riadne osvedčenom“. V súlade s tým by členské štáty mali podľa odporúčania predovšetkým uľahčiť zlúčenie partnerov žijúcich v riadne osvedčenom trvalom vzťahu bez ohľadu na miesto pobytu štátneho príslušníka tretej krajiny. Hoci je samotné odporúčanie právne nezáväzným nástrojom, smernica o voľnom pohybe sa vzťahuje na občanov EÚ, ktorí uplatnili svoje právo na voľný pohyb v rámci EÚ, najmä ak majú pobyt na území iného členského štátu, a na ich rodinných príslušníkov. Na základe toho majú títo rodinní príslušníci nárok sprevádzať svojich príbuzných v dotknutom členskom štáte alebo sa k nim v tomto štáte pripojiť. V prípade štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa nachádzajú mimo EÚ a ktorí sú rodinnými príslušníkmi občana EÚ existujú dva relevantné scenáre: a) občan EÚ uplatnil svoje právo na voľný pohyb (najmä ak má pobyt v inom členskom štáte, ako je jeho členský štát pôvodu): Ako už bolo uvedené, povinnosti týkajúce sa vstupu a pobytu rodinných príslušníkov migrujúcich občanov EÚ vrátane trvalých partnerov už existujú na základe smernice o voľnom pohybe. Členské štáty preto nemôžu v súvislosti so vstupom takýchto rodinných príslušníkov v rámci vykonávania odporúčania Rady obmedziť príslušné práva. Kategórie rodinných príslušníkov uvedené v článkoch 2 a 3 smernice o voľnom pohybe, na ktoré odkazuje bod 5 odporúčania Rady, sú tieto: Najbližší rodinní príslušníci V článku 2 smernice o voľnom pohybe sa pojem „rodinný príslušník“ vymedzuje ako: a)manželský partner; b)partner, s ktorým občan Únie uzavrel registrované partnerstvo na základe legislatívy členského štátu, ak legislatíva hostiteľského členského štátu považuje registrované partnerstvá za rovnocenné s manželstvom, a v súlade s podmienkami stanovenými v príslušnej legislatíve hostiteľského členského štátu; c)priami potomkovia, ktorí sú mladší ako 21 rokov, alebo sú nezaopatrenými osobami a takéto osoby manželského partnera alebo partnera, ako je definovaný v bode b); d)závislí priami príbuzní po vzostupnej línii a takéto osoby manželského partnera alebo partnera, ako je definovaný v bode b). Členské štáty sú povinné povoliť vstup takýmto rodinným príslušníkom vrátane partnera, s ktorým má občan EÚ registrované partnerstvo, za podmienok stanovených v písmene b). Závislí rodinní príslušníci Okrem toho sa v článku 3 smernice o voľnom pohybe požaduje, aby členské štáty v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi uľahčili vstup a pobyt akýchkoľvek iných rodinných príslušníkov, bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť, ktorí nie sú zahrnutí medzi „najbližších rodinných príslušníkov“ a ktorí sú v krajine, z ktorej prišli, nezaopatrenými osobami alebo členmi domácnosti občana Únie, ktorý má základné právo na pobyt, alebo ak vážne zdravotné dôvody prísne vyžadujú osobnú starostlivosť o príslušníka rodiny občanom Únie.

Trvalé vzťahy V článku 3 smernice o voľnom pohybe sa takisto uvádza požiadavka, aby sa v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi členských štátov uľahčil vstup „partnerovi, s ktorým má občan Únie trvalý vzťah riadne osvedčený“. Ako sa vysvetľuje v usmernení na lepšiu transpozíciu a uplatňovanie smernice 2004/38/ES z roku 2009, od takýchto nezosobášených partnerov sa môže vyžadovať predloženie listinných dôkazov o tom, že sú partnermi občana EÚ a že vzťah je trvalý. Dôkazy možno poskytnúť akýmikoľvek vhodnými prostriedkami. Možné dôkazy by mali napríklad zahŕňať spoločné vyhlásenie partnerov, dôkaz o predchádzajúcich stretnutiach a spoločných investíciách. Požiadavka na trvalosť vzťahu sa musí posudzovať vzhľadom na cieľ smernice o voľnom pohybe, ktorým je zachovanie jednoty rodiny v širokom zmysle. Vo vnútroštátnych pravidlách týkajúcich sa trvalosti vzťahu sa môže ako kritérium toho, či sa vzťah dá považovať za trvalý, uvádzať minimálny čas. V tomto prípade by sa však vo vnútroštátnych pravidlách malo počítať s tým, že sa pri celkovom posúdení zohľadnia aj ďalšie relevantné hľadiská (ako je napríklad spoločný prenájom obydlia alebo spoločný hypotekárny úver na nákup nehnuteľnosti). b) Keď si občan EÚ neuplatnil práva na voľný pohyb (najmä pri pobyte v členskom štáte, ktorého je štátnym príslušníkom) V tomto scenári sa na vstup rodinných príslušníkov občanov EÚ, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín, vrátane nezosobášených partnerov uplatňuje namiesto práva EÚ vnútroštátne právo, keďže títo občania nepatria do rozsahu pôsobnosti smernice o voľnom pohybe. Napriek tomu by členské štáty v súlade s odporúčaním mali s takýmito rodinnými príslušníkmi zaobchádzať ako s rodinnými príslušníkmi migrujúcich občanov EÚ, vďaka čomu by zároveň mali predísť ďalšiemu administratívnemu zaťaženiu vyplývajúcemu z potreby uplatňovať rôzne postupy. V prípade nezosobášených partnerov dôkazom môže byť napríklad: –spoločné vyhlásenie partnerov o ich vzťahu, –dôkaz o predchádzajúcich osobných stretnutiach (napr. pasovými pečiatkami a cestovnými dokladmi), –minimálne trvanie vzťahu, ak v tejto súvislosti existujú vnútroštátne kritériá (treba zohľadniť to, že cestovné obmedzenia sú už zavedené viac než šesť mesiacov a pravdepodobne sa budú uplatňovať ďalej), alebo –zmluva o spoločnom prenájme, spoločný bankový účet. 2.Vstup štátnych príslušníkov tretích krajín a ich rodinných príslušníkov [bod 5 písm. b) odporúčania] Bod 5 písm. b) odporúčania Rady by sa mal chápať tak, že sa vzťahuje na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí: –sú držiteľmi víza alebo povolenia na pobyt vydaného členským štátom podľa acquis EÚ v oblasti legálnej migrácie, t. j. smernice 2003/86/ES o práve na zlúčenie rodiny, smernice 2003/109/ES o osobách s dlhodobým pobytom, smernice 2009/50/ES o modrej karte EÚ, smernice 2014/36/EÚ o sezónnych pracovníkoch, smernice 2014/66/EÚ o zamestnancoch presunutých v rámci podniku a smernice (EÚ) 2016/801 o študentoch, výskumných pracovníkoch, stážistoch, dobrovoľníkoch, žiakoch a au pairoch. Z toho takisto vyplýva, že štátni príslušníci tretích krajín a prípadne ich rodinní príslušníci, ktorí spĺňajú podmienky vstupu na územie stanovené v uvedených smerniciach, by mali mať možnosť predložiť svoje žiadosti o udelenie takéhoto víza alebo povolenia na pobyt a následne by mali byť vyňatí z cestovného obmedzenia,

alebo –sú držiteľmi povolenia na pobyt alebo dlhodobého víza vydaného členským štátom podľa jeho vnútroštátneho práva. Týmto štátnym príslušníkom tretích krajín by sa mal takisto umožniť tranzit cez iné členské štáty s cieľom dostať sa do členského štátu, ktorý vydal vízum alebo povolenie na pobyt. III.Osobitné kategórie cestujúcich s nevyhnutnou funkciou alebo potrebou – príloha II k odporúčaniu Rady 2020/912 Zoznam osobitných kategórií cestujúcich s nevyhnutnou funkciou alebo potrebou uvedený v prílohe II má zohľadňovať hospodárske a sociálne aspekty, ktoré môžu štátnych príslušníkov tretích krajín motivovať k ceste do EÚ, ako aj možný hospodársky a sociálny záujem EÚ o to, aby takýmto štátnym príslušníkom tretích krajín umožnila vstup do EÚ. Na rozdiel od zoznamu v prílohe I uvádzajúceho tretie krajiny, v prípade ktorých možno obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, zrušiť, by členské štáty mali zoznam kategórií uvedený v prílohe II uplatňovať v plnom rozsahu. Členské štáty by mali umožniť cesty pre všetky kategórie, ktoré sú v ňom uvedené, a nie len pre niektoré z nich. Usmernenie ku kategóriám uvedeným ďalej, ako aj k dôkazom, ktoré treba predložiť, sa nepovažuje za vyčerpávajúce. Členské štáty sa nabádajú, aby uplatňovali široký výklad rozsahu uplatňovania aj možných dôkazov, a súčasne prihliadali na to, že predložené dôkazy by orgánom mali umožniť stanoviť priamu súvislosť s činnosťami, na účely ktorých bol udelený prístup. 1.Zdravotnícki pracovníci, výskumníci v oblasti zdravia a pracovníci v oblasti starostlivosti o starších ľudí Rozsah: Táto kategória by mala zahŕňať osoby s nevyhnutnou funkciou alebo potrebou vrátane zdravotníckych pracovníkov, výskumníkov v oblasti zdravia a pracovníkov v oblasti starostlivosti o starších ľudí, a to aj: –zdravotníckych pracovníkov vrátane nelekárskych zdravotníckych pracovníkov, –pracovníkov v oblasti osobnej zdravotnej starostlivosti vrátane pracovníkov v oblasti starostlivosti o deti, osoby so zdravotným postihnutím a staršie osoby, –vedcov v zdravotníckych odvetviach, –pracovníkov vo farmaceutickom priemysle a v odvetví zdravotníckych pomôcok, a

–pracovníkov zapojených do dodávok tovaru, najmä v rámci dodávateľského reťazca liekov, zdravotníckeho materiálu, zdravotníckych pomôcok a osobných ochranných prostriedkov vrátane ich inštalácie a údržby. Dôkazom môže byť napríklad: pracovná zmluva, potvrdenie od zamestnávateľa, pozvanie hostiteľa pre pracovníkov v oblasti osobnej zdravotnej starostlivosti, povolenie na zamestnanie alebo pracovné povolenie. 2.Cezhraniční pracovníci Rozsah: Táto kategória by mala zahŕňať pracovníkov, ktorí musia prekračovať hranicu členského štátu EÚ, ale ktorí sa každý deň alebo aspoň raz za týždeň vracajú do tretej krajiny, v ktorej majú pobyt a ktorej sú štátnymi príslušníkmi. Dôkazom môže byť napríklad: pracovná zmluva, potvrdenie od zamestnávateľa, povolenie na zamestnanie alebo pracovné povolenie. 3.Sezónni pracovníci v poľnohospodárstve Rozsah: Táto kategória by mala zahŕňať štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí si ponechávajú hlavné miesto pobytu v tretej krajine a ktorí sa oprávnene a dočasne zdržiavajú na území členského štátu EÚ na účely vykonávania prác v poľnohospodárstve alebo akvakultúre na základe pracovnej zmluvy uzatvorenej priamo medzi dotyčným štátnym príslušníkom tretej krajiny a zamestnávateľom so sídlom v danom členskom štáte EÚ. Dôkazom môže byť napríklad: pracovná zmluva, potvrdenie od zamestnávateľa, povolenie na zamestnanie alebo pracovné povolenie. 4.Osoby pracujúce v doprave Rozsah: Na osoby pracujúce v doprave by sa dočasné cestovné obmedzenia nemali vzťahovať, a to ani v prípade, keď cestujú k svojmu vozidlu, lietadlu alebo plavidlu či od neho (s cieľom uskutočniť dopravnú operáciu alebo po jej uskutočnení). Túto kategóriu treba vykladať v širšom zmysle. Mala by zahŕňať predovšetkým: –vodičov osobných motorových vozidiel, dodávok a motocyklov, vodičov nákladných vozidiel a autobusov (čo zahŕňa vodičov autobusov a električiek), ako aj vodičov vozidiel záchrannej služby vrátane vodičov, ktorí prevážajú pomoc poskytovanú v rámci mechanizmu Únie v oblasti civilnej ochrany, a vodičov, ktorí prevážajú repatriovaných občanov EÚ z iného členského štátu do miesta ich pôvodu, –pilotov leteckých spoločností, palubných sprievodcov a pracovníkov údržby, –rušňovodičov a iný vlakový personál; inšpektorov koľajových vozidiel, pracovníkov údržbárskych dielní, ako aj personál manažérov infraštruktúry zapojený do riadenia dopravy a prideľovania kapacít a

–pracovníkov v oblasti námornej a vnútrozemskej plavby vrátane kapitánov, posádok a personálu údržby, pokiaľ nepatria do kategórie viii) (námorníci). Dôkazom môže byť napríklad: pracovná zmluva, potvrdenie od zamestnávateľa, doklad totožnosti vydaný zamestnávateľom (odznak/preukaz), preukaz spôsobilosti pilota, osvedčenie člena posádky, prepravný príkaz (v prípade samostatne zárobkovo činných vodičov), povolenie na zamestnanie alebo pracovné povolenie. 5.Diplomati, personál medzinárodných organizácií a osoby pozvané medzinárodnými organizáciami, ktorých fyzická prítomnosť je potrebná na riadne fungovanie týchto organizácií, vojenský personál, humanitárni pracovníci a pracovníci civilnej ochrany pri výkone ich funkcií Rozsah: Táto kategória by mala zahŕňať držiteľov diplomatických, úradných alebo služobných pasov/preukazov totožnosti vydaných tretími krajinami alebo ich vládami a uznávaných členskými štátmi, ako aj držiteľov dokladov vydaných medzinárodnými organizáciami, ktorí cestujú na účely vykonávania svojej funkcie. Dôkazom môžu byť napríklad: diplomatické, úradné alebo služobné pasy/preukazy totožnosti vydané tretími krajinami alebo ich vládami a uznávané členskými štátmi, ako aj doklady vydané medzinárodnými organizáciami, najmä: –preukaz (laissez-passer) Organizácie Spojených národov, ktorý sa vydáva pracovníkom Organizácie Spojených národov a podriadených agentúr podľa Dohovoru o výsadách a imunitách medzinárodných odborných organizácií, ktorý prijalo Valné zhromaždenie Organizácie Spojených národov 21. novembra 1947 v New Yorku, –legitimácia vydaná generálnym tajomníkom Rady Európy, –doklady vydané podľa článku III odseku 2 Zmluvy medzi štátmi, ktoré sú zmluvnými stranami Severoatlantickej zmluvy, vzťahujúcej sa na status ich ozbrojených síl (vojenské preukazy totožnosti s priloženým cestovným príkazom, cestovné oprávnenie alebo individuálny či kolektívny príkaz na presun), ako aj doklady vydané v rámci Partnerstva za mier, alebo –pracovná zmluva, potvrdenie od zamestnávateľa, poverovací list. 6.Tranzitní cestujúci Rozsah: Štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí sú držiteľmi platného povolenia na vstup do cieľovej krajiny (napr. jednotné vízum) a ktorí sa potrebujú tranzitne prepraviť cez EÚ, bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť, by sa mal pri cestovaní do ich krajiny pôvodu alebo krajiny pobytu v EÚ umožniť následný tranzit, pričom by sa malo umožniť primerané/realistické trvanie tranzitu (môže byť potrebná zastávka na prenocovanie). Vzhľadom na zníženú dostupnosť priamych komerčných letov by mal následný tranzit zahŕňať všetky dopravné prostriedky. Dôkazom môže byť napríklad: doklad o ďalšej preprave, ako napríklad cestovný lístok, palubný lístok. 7.Cestujúci, ktorí cestujú z naliehavých rodinných dôvodov Rozsah: Keďže nie je možné stanoviť úplný zoznam možných naliehavých rodinných dôvodov, táto kategória by sa mala vykladať v širšom zmysle a posudzovať individuálne. Mohla by napríklad zahŕňať cestovanie na účely uplatňovania práva starostlivosti o dieťa alebo práva na návštevy dieťaťa, ako aj školskú dochádzku dieťaťa, núdzovú pomoc pre rodinného príslušníka, sobáš cestujúcej osoby alebo blízkeho rodinného príslušníka, narodenie alebo pohreb rodinného príslušníka.

Dôkazom môže byť napríklad: široká škála rôznych dokumentov, napríklad kópie príslušných dokumentov, ako je: doklad o zverení dieťaťa do osobnej starostlivosti, doklad o pobyte rodiča vykonávajúceho návštevu a navštevovaného dieťaťa, svadobné oznámenie a pozvánka na svadbu, potvrdenie o predpokladanom dátume pôrodu, rodný alebo úmrtný list. 8.Námorníci Rozsah: Táto kategória by mala zahŕňať štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú držiteľmi dokladu totožnosti námorníka vydaného v súlade s Dohovorom Medzinárodnej organizácie práce (ILO) o dokladoch totožnosti námorníkov č. 108 (1958) alebo č. 185 (2003), Dohovorom o uľahčení medzinárodnej námornej dopravy (Dohovor FAL) a príslušnými vnútroštátnymi právnymi predpismi, pracovnej zmluvy námorníka v súlade s Dohovorom Medzinárodnej organizácie práce (ILO) o dokladoch totožnosti námorníkov, potvrdenia od zamestnávateľa alebo osvedčenia pre pracovníkov v medzinárodnej doprave, ktoré tvorí prílohu k oznámeniu o zelených jazdných pruhoch [C(2020) 1897]. Mala by zahŕňať aj pracovníkov servisu a údržby v lodnej doprave, pokiaľ už nie sú zahrnutí v kategórii iv) (osoby pracujúce v doprave). Dôkazom môže byť napríklad: doklad totožnosti námorníka, pracovná zmluva námorníka, potvrdenie od zamestnávateľa, osvedčenie pre pracovníkov v medzinárodnej doprave, dokumentácia preukazujúca účel cesty, ako napríklad pracovná zmluva alebo jej kópia. 9.Osoby, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu alebo cestujú z iných humanitárnych dôvodov Rozsah: Dočasné cestovné obmedzenia by sa nemali vzťahovať na osoby, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu alebo cestujú z iných humanitárnych dôvodov. Dočasné cestovné obmedzenia by sa nemali vzťahovať ani na osoby cestujúce s cieľom získať nevyhnutnú zdravotnú starostlivosť. Keďže štátni príslušníci tretích krajín by mali mať možnosť požiadať po príchode do EÚ o medzinárodnú ochranu, od tejto kategórie osôb by sa nemal vyžadovať žiadny dôkaz. V prípade nevyhnutnej zdravotnej starostlivosti by to mohlo byť vyhlásenie potvrdzujúce, že daná osoba potrebuje nevyhnutnú zdravotnú starostlivosť od lekára registrovaného v členskom štáte, Nórsku, na Islande, v Lichtenštajnsku alebo vo Švajčiarsku. 10.Štátni príslušníci tretích krajín, ktorí cestujú na účely štúdia Rozsah: Táto výnimka je formulovaná široko, a preto sa nevzťahuje len na skutočných študentov, ale na všetky osoby, ktoré cestujú s cieľom absolvovať štúdium alebo odbornú prípravu akéhokoľvek druhu, ak je to náležite odôvodnené. Táto výnimka sa musí vzťahovať na študentov, ktorí sú v článku 3 bode 3 smernice (EÚ) 2016/801 o študentoch a výskumných pracovníkoch vymedzení ako „štátny príslušník tretej krajiny, ktorý je prijatý inštitúciou vysokoškolského vzdelávania a je prijatý na územie členského štátu, aby vykonával ako hlavnú činnosť štúdium vedúce k získaniu kvalifikácie vysokoškolského vzdelania uznanej týmto členským štátom vrátane diplomov, osvedčení alebo doktorandských titulov získaných v inštitúcii vysokoškolského vzdelávania, ktoré môže zahŕňať prípravný kurz pred takýmto vzdelávaním v súlade s vnútroštátnym právom alebo povinnú odbornú prípravu.“ Výnimka sa môže vzťahovať aj na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí prichádzajú na účely štúdia alebo odbornej prípravy, ale uvedená definícia sa na nich nevzťahuje. Minimálna dĺžka štúdia nie je stanovená. Predovšetkým (a na základe znenia tohto bodu prílohy II) nie je dôvod požadovať, aby štúdium prebiehalo celý akademický rok alebo semester.