ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Vytvorením súboru nezáväzných spoločných zásad zameraných na najvýznamnejšie prekážky vstupu na trh v krajinách s vysokou mierou nesplácaných úverov by sa mohli znížiť obmedzenia týkajúce sa presunu nesplácaných úverov a spravovania úverov v členských štátoch, kde je to najviac potrebné, ale nevytvoril by sa jednotný trh. Smernicou, ktorou sa umožňuje režim povolení v zahraničí, by sa mohla zvýšiť investorská základňa pre nesplácané úvery a hospodársku súťaž na trhoch spravovania úverov a súčasne by sa členským štátom umožnilo naďalej regulovať národné špecifiká. Nariadenie s jednotným súborom pravidiel, ktorý by umožňoval režim povolení v zahraničí a zahŕňal pravidlá vstupu a správania pre investorov a správcov úverov by bolo najlepším spôsobom na rýchle zvýšenie investorskej základne pre nesplácané úvery a na zníženie v súčasnosti vysokého objemu nesplácaných úverov v EÚ a najmä v niektorých členských štátoch. Jednotný súbor pravidiel by viedol k výsledku, ktorý je najbližší k jednotnému trhu, ale mohol by znamenať, že vstup na trh by sa stal nákladnejším v tých členských štátoch, v ktorých už vstup na trh je jednoduchý, a mal by sa formulovať tak, aby sa minimalizovali ďalšie prekážky. Uprednostňovaná možnosť spočíva v záväznom právnom nástroji, ktorým sa harmonizujú pravidlá vstupu a správania pre kupujúcich a správcov úverov. To, či by sa to malo uskutočniť vo forme nariadenia alebo smernice, bude závisieť od politických priorít a od toho, či je prioritou zvoliť najúčinnejšie opatrenie alebo opatrenie, ktoré by zachovalo väčší priestor pre vnútroštátnu právomoc.
Všeobecné ciele tejto iniciatívy, ktorá je súčasťou väčšieho balíka opatrení na riešenie problému nesplácaných úverov v EÚ, sú dvojaké a vzájomne sa dopĺňajú: prvým všeobecným cieľom je obmedzenie rizík, ktoré vysoké úrovne problémových expozícií predstavujú pre finančnú stabilitu, a to tak, že sa zabráni tvorbe alebo nadmernému rastu nedostatočne krytých problémových expozícií v bankovom systéme EÚ; po druhé, táto iniciatíva sa zameriava na zabezpečenie dostatočného krytia strát pri problémových expozíciách v bankách EÚ, čím sa ochráni ich ziskovosť, kapitál a náklady na financovanie v stresových obdobiach. Má to obzvlášť veľký význam v EÚ, kde v oblasti finančného sprostredkovania stále do veľkej miery dominujú bankové inštitúcie. V spojení s prehĺbenými a silnejšími kapitálovými trhmi vďaka iniciatíve únie kapitálových trhov by sa tak mala zabezpečiť dostupnosť stabilného a menej procyklického financovania pre domácnosti a podniky v EÚ, čím sa podporia investície, rast a zamestnanosť. Na prevádzkovej úrovni sa to presadzuje znížením schopnosti a motivácie bánk presadzovať stratégie „počkáme a uvidíme“ a „predĺžime a predstierame“, ktorými banky zdržiavajú uznanie tvorby rezerv na nesplácané úvery. Toto sa v rámci iniciatívy dosiahne zavedením zákonných prudenciálnych zabezpečovacích mechanizmov, ktoré sa skladajú z i) požiadavky, aby banky až do výšky spoločnej minimálnej úrovne kryli vzniknuté a očakávané straty z novovzniknutých úverov, keď sa tieto úvery stanú nesplácanými (ďalej len „požiadavka na minimálne krytie“); a ii) ak sa požiadavka na minimálne krytie nesplní, z odpočítania rozdielu medzi úrovňou skutočného krytia a minimálnym krytím od položiek vlastného kapitálu Tier 1 (CET1). Požiadavka na minimálne krytie sa plne uplatní až po uplynutí určitého času, ktorý sa líši podľa toho, či je úver zabezpečený (kolaterálom alebo zárukou) alebo nie.
V západných vodách EÚ sa pri rybolove dnových rýb vo väčšine prípadov loví viacero druhov spolu v rámci jednej rybolovnej operácie. Problém je, že podľa súčasných pravidiel sa rybolovné možnosti stanovujú, ako keby sa ryby lovili oddelene. V skutočnosti sa však viaceré druhy lovia súčasne a biologický stav populácií rýb s nižšími kvótami závisí od iných populácií s vyššími kvótami, ktoré sa lovia v rámci toho istého zmiešaného rybolovu. To vedie k tomu, že po vyčerpaní nižších kvót rybári pokračujú v rybolove iných rýb s vyššími kvótami. V ich sieťach však budú aj naďalej končiť ryby, ktorých kvóty už boli vyčerpané a ktoré budú odhadzovať do roku 2019, keď nadobudne v plnej miere účinnosť povinnosť vylodiť všetky úlovky. To vedie k nadmernému rybolovu populácií rýb s nižšími kvót a znamená to, že nemôžeme zvýšiť počet populácií lovených udržateľným spôsobom. Od roku 2019 bude takýto riadiaci rámec založený na kvótach, ktoré nie sú vo vzájomnom súlade, viesť k predčasnému zákazu rybolovu v prípadoch, keď ešte neboli vyčerpané kvóty. Taká situácia by mohla viesť aj k nedostatočnej podpore riadenia takéhoto rybolovu zo strany príslušného odvetvia.
Možnosti sú rozdelené do skupín: a) preukazy totožnosti, b) doklady o pobyte a c) proces, aby sa zohľadnili osobitné opatrenia potrebné na riešenie problémov každej skupiny. Nie je možné ich navzájom porovnávať. Možnosť 0: zachovanie status quo, Možnosť ID: formát a zabezpečenie preukazov totožnosti – ID SOFT): nelegislatívne opatrenia týkajúce sa preukazov totožnosti (ako je zvyšovanie informovanosti a odborná príprava), – ID 1): ID SOFT, plus stanovenie minimálnych spoločných požiadaviek na formát a zabezpečenie totožnosti, – ID 2): ID SOFT, plus ID 1), so spoločným formátom preukazov totožnosti vrátane povinných odtlačkov prstov, – ID 3): ID SOFT s možnosťou vydávania preukazu totožnosti EÚ popri národných preukazoch totožnosti, Možnosti RES: formát a zabezpečenie dokladov o pobyte – RES SOFT): nelegislatívne opatrenia súvisiace s dokladmi o pobyte, – RES 1): RES SOFT plus harmonizácia obmedzeného množstva údajov dokladov o pobyte, – RES 2): RES SOFT plus RES 1) so spoločným formátom pre doklady o pobyte pre rodinných príslušníkov z krajín mimo EÚ, – RES 3): RES SOFT plus RES 1) so spoločným formátom všetkých dokladov o pobyte, Možnosti PROCESS: proces vydávania dokladov a výmeny informácií medzi členskými štátmi – PROCESS SOFT): podpora väčšieho počtu a lepších možností požiadania a získania dokladov, – PROCESS 1): PROCESS SOFT a schopnosť vydávať preukazy totožnosti cez konzulárne siete. Uprednostňované možnosti sú ID 1), RES 2) a PROCESS SOFT).
Možnosť C: možnosť B + právne predpisy týkajúce sa priamej spolupráce (európsky príkaz na predloženie dôkazov + prístup do databáz)

Očakáva sa, že na základe uprednostňovanej možnosti vzniknú počiatočné náklady na vykonávanie, ktoré budú z dlhodobého hľadiska kompenzované úsporami z opakujúcich sa nákladov. Vnútroštátne orgány sa budú musieť prispôsobiť novým postupom a absolvovať odbornú prípravu. Z dlhodobého hľadiska by však orgány mali pocítiť prínosy zo zefektívnenia a z centralizácie, doplňujúcej odbornej prípravy a jasného právneho rámca upravujúceho žiadosti o prístup k údajom, čo by malo priniesť zvýšenie efektívnosti. Podobne by mal klesnúť počet žiadostí, ktoré krajiny musia spracovať, keďže uprednostňovanou možnosťou by sa mal znížiť nápor na kanály justičnej spolupráce.
Po analýze a porovnaní rôznych možností sa možnosť politiky 2 označila za uprednostňovanú možnosť politiky. Touto možnosťou by sa riešili oba zistené problémy a prispela by k dosiahnutiu určených všeobecných a konkrétnych cieľov. Navrhovanými opatreniami by sa navyše posilnil a objasnil existujúci právny rámec bez toho, aby boli dotknuté základné vlastnosti. Keďže súčasným nariadením sa aspoň čiastočne dosiahli jeho hlavné ciele, úplné prepracovanie sa zdá zbytočné.

Možnosť politiky 2 vo veľkej miere spĺňa všeobecné ciele iniciatívy a rovnako by prispievala k všetkým konkrétnym cieľom zameraným na bezpečnosť a cieľom súvisiacim s vnútorným trhom. Sociálne vplyvy navrhovaných politických opatrení by boli pozitívne, najmä pokiaľ ide o verejné zdravie a nové pracovné príležitosti v odvetví výskumu a vývoja z dôvodu potreby alternatívnych výrobkov a výrobkov s nižšou koncentráciou obmedzovaných látok. Hoci celkový hospodársky vplyv by bol negatívny, možnosť politiky 2 by mala pozitívny vplyv na hospodársku súťaž a vytvorila by vyrovnanejšie podmienky pre výrobcov. Neočakávajú sa žiadne pozitívne vplyvy na životné prostredie.
Zvažovala sa jedna nelegislatívna možnosť politiky O a 13 legislatívnych možností politiky, ktoré možno zoskupiť takto: • Blok A: „PREČO“ by mali mať príslušné orgány prístup k finančným informáciám alebo povolenie na ich výmenu? MOŽNOSŤ A.1: iba na predchádzanie praniu špinavých peňazí, predikatívnym trestným činom a financovaniu terorizmu a boj proti nim. MOŽNOSŤ A.2: iba pokiaľ ide o „európske trestné činy“ uvedené v článku 83 ods. 1 ZFEÚ. MOŽNOSŤ A.3: pokiaľ ide o formy trestných činov uvedené v prílohe I k nariadeniu o Europole. • Blok B: „AKO“ by mali orgány verejnej moci získavať prístup k finančným informáciám a ako by si ich mali vymieňať? MOŽNOSŤ B.1: poskytuje príslušným orgánom prístup k národným centralizovaným registrom bankových účtov podľa 1. čiastkovej možnosti B.1.a: priamy prístup; alebo 2. čiastkovej možnosti B.1.b: nepriamy prístup. MOŽNOSŤ B.2: poskytuje príslušným orgánom prístup ku všetkým ostatným finančným informáciám podľa 1. čiastkovej možnosti B.2.a: priamy prístup; alebo 2. čiastkovej možnosti B.2.b: prostredníctvom jednotiek FIU. MOŽNOSŤ B.3: poskytuje opatrenia na výmenu informácií medzi jednotkami FIU a na prístup jednotiek FIU k informáciám, ktorých držiteľom sú príslušné orgány, ako aj na výmenu týchto informácií, a to podľa 1. čiastkovej možnosti B.3.a: priama spolupráca medzi jednotkami FIU; alebo 2. čiastkovej možnosti B.3.b: zriadenie centrálnej jednotky FIU. • Blok C: „NA KOHO“, teda na ktoré orgány verejnej moci sa podmienky vzťahujú? MOŽNOSŤ C.1: na orgány verejnej moci zodpovedné za predchádzanie trestným činom, ich vyšetrovanie alebo stíhanie. MOŽNOSŤ C.2: na orgány verejnej moci z možnosti C.1 a dodatočne 1. čiastková možnosť C.2.a: úrady pre vyhľadávanie majetku; 2. čiastková možnosť C.2.b: Europol; 3. čiastková možnosť C.2.c: OLAF. Pokiaľ ide o prístup príslušných orgánov k informáciám z registrov bankových účtov, uprednostňovanou možnosťou politiky je kombinácia možností A.3, B.1.a, C.2. a a C.2.b. Pokiaľ ide o prístup príslušných orgánov k ďalším finančným informáciám, uprednostňovanou možnosťou politiky je kombinácia možností A.3, B.2.b a C.2.b. Na riešenie prekážok cezhraničnej spolupráce jednotiek FIU a ťažkostí, s ktorými sa jednotky FIU stretávajú pri spolupráci s vnútroštátnymi partnerskými orgánmi presadzovania práva, je uprednostňovanou možnosťou politiky kombinácia možností A.1, B.2.b, B.3. a a C.2.b.
V súlade s acquis v oblasti spotrebiteľského práva EÚ sa MSP ani mikropodnikom neposkytujú žiadne výnimky. Takýto krok by bol v rozpore so všeobecným účelom pravidiel v oblasti ochrany spotrebiteľa a napokon aj so záujmami MSP, keďže úroveň ochrany spotrebiteľa by bola nižšia, a preto by bola nižšia aj dôvera spotrebiteľov pri nakupovaní od MSP. Kým celkovo budú náklady pre podniky nevýznamné, uprednostňovaný balík možností prinesie zníženie nákladov pre podniky vrátane MSP v súvislosti s právom na odstúpenie od zmluvy, ako aj výhody vyplývajúce z vyššej transparentnosti pri predaji spotrebiteľom prostredníctvom online trhov. Silnejšie presadzovanie práva a mechanizmy uplatňovania nárokov na nápravu znížia negatívne účinky nekalej súťaže.
Iniciatíva by od členských štátov vyžadovala, aby uzákonili pravidlá a vybudovali alebo prispôsobili systémy, ktoré by spoločnostiam umožnili zaregistrovať sa online. Skúsenosti z krajín, ktoré už digitalizovali svoje postupy registrácie a podávania však ukazujú, že náklady na takýto vývoj sa rýchlo vrátia a že fungovanie verejnej správy sa zefektívni. Hoci úloha notárov ako taká nie je ovplyvnená, je možné, že v niektorých členských štátoch bude treba spôsob, akým sa notárske služby poskytujú, prispôsobiť tak, aby boli v súlade s uprednostňovanými možnosťami a už platnou legislatívou (napríklad nariadenie o systéme e-IDAS). Zvýšenie množstva cezhraničných operácií by mohlo spôsobiť čisté zníženie počtu spoločností v niektorých členských štátoch a k jeho čistému zvýšeniu v iných. To by mohlo mať v niektorých členských štátoch negatívny vplyv na zdaňovanie, ale to by malo zmierniť zavedením ochranných záruk proti rizikám zneužívania sociálneho a daňového systému.

Malé a stredné podniky, a najmä malé podniky a mikropodniky, by boli obzvlášť pozitívne ovplyvnené týmito navrhovanými opatreniami, keďže práve tieto podniky najviac potrebujú nové pravidlá týkajúce sa cezhraničných operácií. Nemôžu si dovoliť nákladné, nepriame alebo postupné cezhraničné operácie. To isté platí pre navrhované opatrenia týkajúce sa lepšieho využívania digitálnych nástrojov, ktoré potrebujú prevažne menšie spoločnosti, aby znížili náklady a zostali konkurencieschopné. Týmto spoločnostiam by tiež prospela právna istota, ktorú zabezpečujú kolízne normy.
Subjekty verejného sektora disponujú obrovským objemom údajov, ktoré sú známe ako informácie verejného sektora (IVS), napr. právne údaje, dopravné údaje, meteorologické údaje, ekonomické a finančné údaje. Umožnenie opakovaného použitia týchto údajov na iné účely vrátane komerčných (napríklad pre satelitné navigačné služby, aplikácie o počasí atď.) môže podnietiť hospodársky rast, urýchliť inovácie a pomôcť pri riešení rôznych spoločenských problémov, napr. v zdravotnej starostlivosti alebo vo verejnej doprave. Smernicou 2003/98/ES o opakovanom použití informácií verejného sektora (smernica IVS) sa vytvoril základný právny rámec pre opakované použitie informácií verejného sektora na jednotnom trhu tým, že sa ňou subjektom verejného sektora ukladajú určité povinnosti. V súlade s článkom 13 (doložka o revízii) smernice a v nadväznosti na záväzok prijatý v preskúmaní stratégie digitálneho jednotného trhu v polovici trvania zahŕňa toto posúdenie vplyvu hodnotenie vykonávania súčasného znenia smernice a stanovujú sa v ňom politické možnosti potrebné na riešenie štyroch problémových oblastí: 1.Dynamické údaje: Poskytovanie prístupu v reálnom čase k údajom, ktoré sú v držbe subjektov verejného sektora, najmä pokiaľ ide o dynamické údaje, a to s použitím vhodných technických prostriedkov (aplikačné programovacie rozhrania/API), je zriedkavé. To znamená, že na vývoj nových produktov a služieb, ako sú aplikácie o cestovaní v reálnom čase, sa dynamické údaje často nedajú opakovane použiť. 2.Spoplatňovanie: Niekoľko subjektov verejného sektora pokračuje v nadmernom spoplatňovaní opakovaného použitia údajov verejného sektora – vysoko nad mierou, ktorá je potrebná na pokrytie nákladov na reprodukciu a šírenie informácií. Takéto poplatky sú z makroekonomického hľadiska kontraproduktívne, pretože predstavujú prekážku na trhu pre malé a stredné podniky (MSP). Výsledkom je, že pri poplatkoch existuje tendencia posilňovať veľké nadnárodné platformy na úkor MSP, ktoré si nemôžu dovoliť nakupovať verejné údaje. Z dôkazov vyplýva, že odstránenie poplatkov zvyčajne vedie k nárastu dopytu po údajoch verejného sektora, čo sa premieta do väčších inovácií, zvýšenia podnikateľského rastu a napokon vyšších príjmov do rozpočtu (prostredníctvom daní) pre verejný sektor. 3.Rozsah pôsobnosti smernice IVS: Údaje získané zo sektorov verejných služieb a dopravy sú cenné a majú obrovský potenciál opakovaného použitia. Na subjekty, ktoré pôsobia v týchto sektoroch, sa však smernica IVS nevzťahuje. To isté platí pre výskumné údaje z výskumu financovaného z verejných zdrojov, čo je ďalší cenný zdroj údajov. 4.Zablokovanie údajov verejného sektora: Držitelia verejných údajov niekedy uzatvárajú dohody so súkromným sektorom, aby zo svojich údajov získali dodatočnú hodnotu. Vytvára sa tým riziko nadmernej výhody vyplývajúcej z prvenstva, ktorá prináša prospech veľkým spoločnostiam a tým obmedzuje počet potenciálnych opätovných používateľov predmetných údajov.
Opatrenia EÚ smerujúce k zavedeniu ochrany oznamovateľov sú potrebné v oblastiach, kde i) je potrebné posilniť presadzovanie práva; ii) nedostatočné nahlasovanie zo strany oznamovateľov je kľúčovým faktorom ovplyvňujúcim presadzovanie práva a iii) porušenia práva EÚ môžu viesť k vážnemu poškodeniu verejného záujmu. Na základe týchto kritérií je ochrana oznamovateľov potrebná na účely posilnenia presadzovania pravidiel týkajúcich sa: i) verejného obstarávania; ii) finančných služieb, predchádzania praniu špinavých peňazí a financovania terorizmu; iii) bezpečnosti výrobkov; iv) bezpečnosti dopravy; v) ochrany životného prostredia; vi) jadrovej bezpečnosti; vii) bezpečnosti potravín a krmív, zdravia a dobrých životných podmienok zvierat; viii) verejného zdravia; ix) ochrany spotrebiteľa; x) ochrany súkromia a osobných údajov a bezpečnosti sietí a informačných systémov. Vzťahuje sa takisto na porušenia súvisiace s pravidlami hospodárskej súťaže Únie, porušenia poškodzujúce finančné záujmy EÚ a na vyhýbanie sa daňovým povinnostiam v oblasti dane z príjmu právnických osôb, keďže majú negatívny vplyv na riadne fungovanie vnútorného trhu. Nedostatočná ochrana oznamovateľov v členskom štáte môže mať negatívny dosah nielen na fungovanie politík EÚ v danom členskom štáte, ale tento nepriaznivý účinok môže presahovať aj do iných členských štátov a do celej EÚ. Nerovnomerná ochrana oznamovateľov v EÚ znemožňuje vytvorenie rovnakých podmienok potrebných na riadne fungovanie jednotného trhu a na to, aby podniky mohli vykonávať činnosť v zdravom konkurenčnom prostredí. Sú to najmä korupcia a podvody vo verejnom obstarávaní, ktoré zostávajú neodhalené a zvyšujú náklady na podnikanie, vedú k narušeniu hospodárskej súťaže a znižujú atraktívnosť z hľadiska investorov. Neodhalené systémy agresívneho daňového plánovania spoločností, ktorým sa darí vyhýbať sa zaplateniu svojho náležitého podielu daní, narúšajú rovnaké podmienky na trhu a vedú k strate daňových príjmov jednotlivých členských štátov, ako aj EÚ ako celku (napr. LuxLeaks). Ďalšími nepriaznivými faktormi sú cezhraničné riziká vyplývajúce z činností, ktoré narúšajú hospodársku súťaž, z nebezpečných výrobkov, potravín a krmív umiestňovaných na jednotný trh, zo znečistenia životného prostredia alebo riziká v oblasti jadrovej bezpečnosti, verejného zdravia, zdravia a dobrých životných podmienok zvierat, ochrany spotrebiteľa, ochrany súkromia a osobných údajov, bezpečnosti sietí a informačných systémov a bezpečnosti dopravy v jednom členskom štáte, ktorých vplyvy môžu presahovať do iných členských štátov, a medzery v ochrane oznamovateľov v cezhraničných situáciách, ktorým hrozí, že sa na nich v rámci ochrany zabudne. Nerovnováhu v úrovni ochrany a zaistenie jednotnej vysokej úrovne ochrany v celej EÚ môže riešiť len EÚ, a to stanovením minimálnych noriem harmonizácie. Len opatreniami na úrovni EÚ sa navyše môžu zosúladiť existujúce pravidlá upravujúce ochranu oznamovateľov v aktoch Únie pre konkrétne odvetvia.
Dôvodom, prečo väčšina hospodárskych subjektov uprednostňuje papierové doklady, je nízka a rozdielna úroveň akceptovania informácií alebo dokladov orgánmi členských štátov, ktoré im podniky oznamujú a predkladajú elektronicky ako dôkaz súladu s regulačnými podmienkami v oblasti prepravy tovaru. To spôsobuje stratu potenciálu hospodárskeho rastu z dôvodu neefektívnosti.

Najefektívnejšími možnosťami pri dosahovaní cieľov politiky sú možnosti 3 a 4. Tieto možnosti zahŕňajú širokú škálu regulačných informácií a relatívne viac a lepšie špecifikovaných záväzných požiadaviek týkajúcich sa akceptácie elektronických informácií. Uprednostňovanou možnosťou je možnosť 3, ktorá zohľadňuje uprednostňovaný variant zainteresovaných strán, aby sa zabránilo prístupu, ktorý by platil rovnako pre všetkých.

Väčšina zainteresovaných strán podporuje širší rozsah regulačnej intervencie v zmysle: a) dokladov/informácií, na ktoré sa vzťahuje povinnosť akceptovania orgánmi; a b) stupňa špecifikácie záväzných požiadaviek na zabezpečenie interoperability používaných IT riešení. Zainteresované strany v sektore železničnej a leteckej dopravy však novým technickým normám ani univerzálnym riešeniam, ktoré by platili rovnako pre všetkých tak, ako sa navrhuje v možnosti 4, nie sú naklonené.

C. Vplyvy uprednostňovanej možnosti
Zvažované možnosti sú: A. Záväzné technické špecifikácie na dosiahnutie harmonizovaných brán ohlasovania (vstupov) do vnútroštátnych jednotných kontaktných miest (National Single Windows – NSW) buď s komplexným rozsahom informácií (možnosť A1), alebo s obmedzeným rozsahom informácií (možnosť A2); B. Spoločné IT riešenie pre vstupný komponent brány ohlasovania vo všetkých NSW s komplexným rozsahom informácií (možnosť B1) alebo s obmedzeným rozsahom informácií (možnosť B2); C. Centrálna brána ohlasovania v rámci jednotnej námornej platformy zriadená na úrovni EÚ s komplexným rozsahom informácií (možnosť C1) alebo s obmedzeným rozsahom informácií (možnosť C2). Na základe prijatia zainteresovanými stranami, efektívnosti, nákladovej efektívnosti, rizík a súdržnosti je navrhovanou uprednostňovanou možnosťou možnosť B1.
Napriek pokračujúcim opatreniam na úrovni EÚ, na vnútroštátnej a miestnej úrovni, zníženie počtu smrteľných nehôd na cestách v EÚ v posledných rokoch stagnovalo a zdá sa nepravdepodobné, že sa dosiahne strategický cieľ EÚ, ktorým je zníženie počtu smrteľných nehôd do roku 2020 na polovicu v porovnaní s rokom 2010. V celej oblasti je potrebné posilniť opatrenia, a to aj pokiaľ ide o cestnú infraštruktúru, ktorá aj naďalej predstavuje výraznú príčinu nehôd a faktor závažnosti v približne 30 % nehôd. V posúdení vplyvu a konzultáciách sa identifikovali dva hlavné problémy: Veľký podiel cestovania v sieti TEN-T na východe a určitý podiel na západe Európy sa uskutočňuje na cestách s nízkou bezpečnosťou a vstavaná bezpečnosť ciest mimo siete TEN-T je nízka. Medzi celkovou bezpečnosťou ciest v západných a vo východných členských štátoch EÚ sú veľké rozdiely.

Čo by sa malo dosiahnuť?

Uprednostňovanými možnosťami sú možnosť politiky 2 a možnosť politiky C. Tieto 2 možnosti možno kombinovať.

– možnosť politiky C vychádza z možnosti politiky B a rozširuje opatrenia možnosti politiky 2 na vnútroštátne/hlavné cesty mimo siete TEN-T.

Možnosti vzťahujúce sa na sieť TEN-T (možnosti politiky 1 – 3) a tie, ktoré sa vzťahujú na časť siete mimo siete TEN-T (možnosti politiky A – C), sa posudzovali samostatne.

C. Vplyvy uprednostňovanej možnosti