Druhá správa nadväzujúca na oznámenie o nedostatku vody a suchách v Európskej únii [KOM(2007) 414 v konečnom znení] {SEK(2010)573} /* KOM/2010/0228 v konečnom znení */





[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 18.5.2010 KOM(2010)228 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE RADE, A EURÓPSKEMU PARLAMENTU Druhá správa nadväzujúca na oznámenie o nedostatku vody a suchách v Európskej únii [KOM(20 07) 414 v konečnom znení] {SEK(2010)573} SPRÁVA KOMISIE RADE, A EURÓPSKEMU PARLAMENTU Druhá správa nadväzujúca na oznámenie o nedostatku vody a suchách v Európskej únii [KOM(2007) 414 v konečnom znení] 1. ÚVOD Voda je jedným z našich najcennejších zdrojov, ale stáva sa tiež vzácnym zdrojom a podľa všetkého sa jej nedostatok bude v budúcnosti prehlbovať. Klesajúca dostupnosť, kvalita a rastúci dopyt po pitnej vode predstavujú značné výzvy. Očakáva sa, že zmena klímy situáciu ešte zhorší. Je preto potrebné vnímať problémy súvisiace s nedostatkom vody v širšom kontexte. V roku 2007 prijala Komisia oznámenie o nedostatku vody a suchách[1]. V oznámení sa uvádza sedem politických iniciatív, ktoré sa mali riešiť ak Európa má prejsť k ekonomike účinne a šetrne využívajúcej vodu. V októbri 2007[2] Rada podporila možnosti uvedené v oznámení a vyzvala Komisiu, aby preskúmala a ďalej rozšírila vyvíjajúcu sa stratégiu pre nedostatok vody a suchá do roku 2012. V októbri 2008 prijal Európsky parlament správu o oznámení a podporil navrhovaný počiatočný súbor rôznych politík. Uznesenie Parlamentu zdôrazňuje nevyhnutnosť urýchleného konania, predovšetkým na podporu úspory vody, výmeny osvedčených postupov, kampaní zvyšujúcich povedomie, stanovenia správnej ceny vody, a potrebu väčšieho množstva financií na podporu týchto činností. Prvá správa nadväzujúca na oznámenie[3] bola prijatá v decembri 2008 a špecifikovala pokrok dosiahnutý pri vykonávaní návrhov v oznámení. V správe sa určili niektoré podnetné politické iniciatívy na úrovni EÚ, ako aj na vnútroštátnej úrovni. ktoré prispeli k dosiahnutiu výsledkov, avšak záver znel, že je stále potrebné vykonať veľa práce. K správe sa priložil pracovný program, ktorý sa má tiež pravidelne sledovať. Ako sa uvádza v správe, Komisia každý rok zhodnotí pokrok pri vykonávaní určenej orientácie s ohľadom na revíziu politiky v roku 2012, v súlade so závermi Rady z 30. októbra 2007. Toto je druhá správa hodnotiaca pokrok dosiahnutý pri vykonávaní možností oznámenia a strednodobého a dlhodobého pracovného programu. Cieľom správy je prezentovať pokrok, ktorý bol dosiahnutý v Európe počas minulého roka. Správa[4] zahŕňa informácie prijaté od členských štátov v odpovedi na dotazník o vykonávaní rôznych politík. 2. HODNOTENIE POKROKU DOSIAHNUTÉHO PRI VYKONÁVANÍ RÔZNYCH POLITÍK Situácia Európska komisia v apríli 2009 predložila strategický dokument (Biela kniha[5]), ktorý ustanovuje rámec pre opatrenia na prispôsobenie sa klíme politiky na zníženie zraniteľnosti EÚ voči dôsledkom zmeny klímy Biela kniha zdôrazňuje potrebu prísnejších opatrení na zvýšenie účinnosti využívania vody a zvýšenie odolnosti voči zmene klímy. Pre európsku politiku v oblasti vodného hospodárstva bol medzníkom 22. december 2009. K tomuto termínu museli byť pre všetky povodia riek v EÚ prijaté plány vodohospodárskeho manažmentu povodia (ďalej „RBMP“), ktoré sa vyžadovali pri vykonávaní rámcovej smernice pre oblasť vodného hospodárstva (ďalej „WFD“)[6]. Tým sa získa jasnejší prehľad o plánoch členských štátov v povodiach riek na riešenie problémov súvisiacich s nedostatkom vody a suchom. Do decembra 2009 však tieto plány neprijalo viacero členských štátov, v ktorých sa očakáva najväčší nedostatok vody a sucho. 3. Stanovenie správnej ceny vody V rámcovej smernici pre oblasť vodného hospodárstva (článok 9)[7] sa od členských štátov vyžaduje, aby cenová politika v oblasti vôd dostatočne motivovala užívateľov k účinnému využívaniu vodných zdrojov a aby rozličné spôsoby využívania vody primerane prispievali k úhrade nákladov za vodohospodárske služby. Programy opatrení v RBMP umožnia overiť, či sa tieto ustanovenia v Európe vykonali v plnej miere. Informácie získané od členských štátov v súčasnosti poukazujú na to, že prispôsobenie systémov sadzieb tak, aby zodpovedali princípu návratnosti nákladov, môže mať za následok zvýšenie účtov za vodu pre občanov. K tomu aj postupne dochádza. Skúsenosti ukazujú, že zvýšenie cien nemusí viesť k zníženiu spotreby. Cenová politika je len jedným z možných nástrojov. Ďalšie opatrenia sú potrebné na podporu účinného používania vody. Príkladmi najrozšírenejších opatrení v členských štátoch je použitie blokových taríf, pokút za nadmernú spotrebu a zliav za úspory vody. V otázke úsilia o rozšírenie programov merania vo všetkých odvetviach používajúcich vodu, vrátane povinných kontrol odberu vody (článok 11 ods. 3 WFD) niekoľko členských štátov oznámilo, že meranie dodávky domácej pitnej vody sa používa vo vysokej miere. Meranie dodávky vody na priemyselné účely sa tiež zlepšuje, predovšetkým ak sú užívatelia napojení na verejnú sieť. Meranie a kontrola priamych odberov sa obvykle spája so samotným procesom schvaľovania. V niektorých južných povodiach riek v Európe boli prijaté právne opatrenia na kontrolu existujúcich odberov spodnej vody. 4. Účinnejšie prideľovanie vody a s vodou súvisiacich finančných prostriedkov Zlepšenie územného plánovania Hospodárske aktivity by sa mali prispôsobiť udržateľnej dostupnosti zdrojov na úrovni povodí riek bez zhoršovania už existujúcich tlakov na niektoré povodia riek. Rozsiahly vývoj hospodárskych aktivít, ako napríklad turizmu alebo poľnohospodárstva by mohol viesť k nadmernému čerpaniu vody a spôsobiť závažné problémy, predovšetkým v oblastiach s nedostatkom vody. V EÚ prebiehajú viaceré aktivity spojené s územným plánovaním na Európskej a vnútroštátnej úrovni: V súvislosti s poľnohospodárstvom , v reakcii na nové výzvy, preskúmanie stavu spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP), schválené v roku 2008 malo za následok zahrnutie lepšieho hospodárenia s vodou do kontroly krížovým plnením. Od roku 2010 musia členské štáty ustanoviť normy na kontrolu súladu s existujúcimi postupmi vnútroštátnej registrácie, uplatňované na úrovni poľnohospodárskych podnikov, pokiaľ používajú vodu na zavlažovanie. Povinnosti v súvislosti s krížovým plnením by mali pomôcť zvýšiť povedomie poľnohospodárov o schvaľovacích postupoch, predovšetkým prostredníctvom zaistenia lepšieho informovania poľnohospodárov a možnosti zníženia platieb SPP v prípade porušenia povinností. Komisia bude pozorne sledovať uplatňovanie pravidiel krížového plnenia vyplývajúcich z preskúmania stavu počas fázy vykonávania. Smernica o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie (smernica o obnoviteľných zdrojoch[8]) ustanovuje záväzné národné ciele pre podiel energie z obnoviteľných zdrojov v konečnej spotrebe a cieľ 10 % energie z obnoviteľných zdrojov v doprave do roku 2020. To môže viesť k zvýšeniu výroby biomasy v EÚ. Štúdia o vplyve rozvoja bioenergie na dostupnosť vody, vykonaná Komisiou[9] ukazuje, že značný nárast vo výrobe biomasy v EÚ si vo väčšine oblastí nevyžiada zvýšenie celkovej spotreby vody na zavlažovanie. Štúdia však dospela k záveru, že vstupné suroviny pre bioenergiu by sa mali koncentrovať viac v severných a stredných častiach Európy ako v južných (predovšetkým v oblastiach s nedostatkom vody), aby sa predišlo zvýšenému tlaku na zdroje vody v Európe. S ohľadom na opatrenia na účinné využívanie vody v mestských oblastiach sa na miestnej úrovni podnikajú iniciatívy na podporu zahrnutia novej kultúry vodného hospodárstva v plánoch rozvoja obcí, avšak oznámené aktivity dokazujú, že by sa na tieto iniciatívy na vnútroštátnej úrovni mal klásť väčší dôraz. Väčšina členských štátov oznámila, že plne vykonávajú smernicu o posudzovaní vplyvov na životné prostredie[10] (EIA) a smernicu o strategickom environmentálnom posudzovaní[11]( SEA ). V prípade projektov, ktoré závažne ovplyvnia vodné prostredia sa odporúča, aby hodnotenie vplyvov vzťahujúcich sa na vodu, ktoré sa vyžaduje v článku 4 ods. 7 WFD sa zahrnulo do SEA a EIA[12]. Odvetvie turizmu si vyžaduje pozornosť. Väčšina turistov cestuje do oblastí, kde nedostatok vody a suchá už predstavujú problém a spotrebuje v priemere štyrikrát viac[13]vody za deň ako miestny obyvatelia. Dopyt v hlavnej sezóne môže preto predstavovať značné obmedzenia pre miestnu dodávku. Kľúčovou stanovenou výzvou je zníženie dopytu po vode v hlavnej sezóne a minimalizácia zdrojov použitých na zníženie ekologickej stopy a tlaku na vodu. Financovanie účinného využívania vody Programy na rozvoj vidieka sú dôležitým nástrojom, ktorý môže mať značný vplyv na dosahovanie cieľov WFD. Problémy súvisiace s vodou sa začleňujú do politiky rozvoja vidieka, ale je potrebné venovať zvláštnu pozornosť riešeniu otázok súvisiacich s možným negatívnym dopadom na hospodárenie s vodou v súvislosti s novými investíciami v poľnohospodárskych podnikoch, predovšetkým zameranými na rozšírenie zavlažovanej plochy a nové zásobníky na vodu s vysokou kapacitou. Mali by sa vyvinúť kontrolné mechanizmy, ktoré pomôžu rastúcim poľnohospodárskym podnikom používať vodné zdroje udržateľným spôsobom[14]. Preto je potrebná zvýšená koordinácia politík v oblasti vodného hospodárstva a poľnohospodárstva Dohoda dosiahnutá v rámci preskúmania stavu CAP mala za následok zvýšenie finančného prevodu z prvého piliera do politiky rozvoja vidieka. Dodatočné finančné prostriedky vo výške 3,3 miliardy EUR umožnia členským štátom posilniť ich úsilie v rámci programov na rozvoj vidieka s cieľom riešiť nové problémy, ktorým čelí európske poľnohospodárstvo, vrátane potreby lepšieho hospodárenia s vodou. Balík na obnovu európskeho hospodárstva navyše poskytuje 1,020 miliardy EUR vyčlenených na zlepšenie širokopásmovej infraštruktúry vo vidieckych oblastiach a na riešenie nových problémov, uvedených v preskúmaní stavu CAP. Členské štáty na základe informácií oznámených Komisii v roku 2009 pridelili 26,9 % týchto dodatočných prostriedkov na hospodárenie s vodou v existujúcich programoch na rozvoj vidieka[15]. V programovaní politiky súdržnosti na roky 2007 – 2013 viac ako 6 % celkových prostriedkov sa použije na investície do infraštruktúry súvisiace s hospodárením s vodou. Veľká časť 5,8 miliardy EUR na „predchádzanie rizikám“ je určená na podporu projektov týkajúcich sa „vody“, vrátane nedostatku vody. Komisia už vykonáva práce na prípravu politiky súdržnosti v období po roku 2013. Komisia v marci 2009 uverejnila pracovný dokument „Regióny 2020 - problémy súvisiace so zmenou klímy v európskych regiónoch“[16] ktorá tiež rieši zhoršenie nedostatku vody a suchá v dôsledku zmeny klímy. Programy európskej územnej spolupráce (pôvodne „Interreg“) vo veľkej miere podporujú cezhraničné a nadnárodné projekty zamerané na nedostatok vody. Financovanie opatrení podporujúcich lepšie hospodárenie s vodou, ako napríklad zlepšenie existujúcich systémov dodávky, zníženie úniku vody, opätovné použitie odpadovej vody, ochrana pôdy, ochrana a monitorovanie environmentálnych a vodných zdrojov a výskum na zlepšenie znalostí sa v zvýšenej miere berie do úvahy v rozpočte EÚ a vo vnútroštátnych rozpočtoch. Očakáva sa viac informácií o lepšom využívaní finančných prostriedkov EÚ a vnútroštátnych finančných prostriedkov v plánoch manažmentu povodí. Len niekoľko členských štátov oznámilo zavedenie daňových politík , ktoré berú do úvahy problémy súvisiace s nedostatkom vody a suchom. 5. Zlepšenie riadenia rizík sucha Tvorba plánov riadenia rizika sucha Prechod od „reakcie na krízu“ k „riadeniu krízy“ v súvislosti s hospodárením s vodou je spôsobom na zlepšenie odolnosti spoločnosti voči nedostatku vody a suchám. Členské štáty v EÚ posudzujú a riešia tieto problémy v závislosti od nedávnej histórie a od toho, do akej miery trpia nedostatkom vody. Viaceré členské štáty začali určovať oblasti alebo celé povodia ovplyvnené suchom, ktoré trvale alebo dočasne trpia nedostatkom vody, znehodnotením pôdy a dezertifikáciou. Konkrétne plány riadenia stavov sucha by sa mohli vypracovať ako doplnky k plánom manažmentu povodí. Oneskorenie pri vykonávaní WFD však môže prekážať dotknutým členským štátom pri riešení problémov súvisiacich s nedostatkom vody a suchom. Riaditelia vodárenských spoločností členských štátov v decembri 2009[17] prijali dokument s pokynmi o zahrnutí zmeny klímy do druhého a tretieho cyklu manažmentu povodí. Tento dokument zahŕňa kapitolu o opatreniach na prispôsobenie sa problémom súvisiacim s nedostatkom vody a suchom. Niektoré členské štáty už oznámili, že neboli zistené žiadne povodia s trvalým nedostatkom (DE, AT, FI, LT, BE), ale niekedy, alebo aj častejšie možno očakávať nedostatok vody počas leta (DE, AT, FI, LT). Iné však trpia trvalým nedostatkom v celej krajine (MT, CY) alebo v celom povodí riek (ES, IT). Nielen krajiny Stredozemného mora, ale aj iné zo strednej Európy oznámili oblasti s častým nedostatkom vody (CZ) alebo oblasti, v ktorých sa nadmerne využívajú podzemné vody (FR, BE). Vytvorenie monitorovacieho strediska súch a systému včasného varovania pred suchami Prototyp Európskeho monitorovacieho strediska súch (European Drought Observatory – EDO) na predpovedanie, zisťovanie a monitorovanie sucha v Európe sa v súčasnosti zaoberá predoperačnou prípravou indikátorov sucha s využitím meteorologických informácií. V Európe v súčasnosti prebiehajú viaceré činnosti zamerané na monitorovanie a riadenie rizík v súvislosti so suchom, nedostatkom vody a dezertifikáciou na národnej a Európskej úrovni. Niektoré členské štáty už monitorujú suchá (napr. ES, PT, UK, IT, PL, AT). Rozsiahlejšie optimalizovanie využívania Fondu solidarity EÚ a európskeho mechanizmu na posilnenie civilnej ochrany V roku 2009 bol Cypru poskytnutý príspevok vo výške 7,6 milióna EUR z Fondu solidarity EÚ (EUSF) na pomoc pri nahradení nákladov na núdzové opatrenia potrebné kvôli mimoriadnym suchám v roku 2008. Fond solidarity bol po prvýkrát použitý na poskytnutie finančnej pomoci na núdzové opatrenia prijaté v reakcii na mimoriadne suchá. Mobilizácia EUSF je náročná kvôli potrebe podať žiadosti Komisii do desiatich týždňov od vzniku prvej škody. Mechanizmus žiadosti (termín) by sa mal v budúcnosti prehodnotiť s cieľom umožniť EUSF lepšie reagovať na pomaly sa rozvíjajúce katastrofy, ako napríklad suchá. Vykonávanie plánov na riešenie sucha a indikátorov, ako aj účinný systém včasného varovania pred suchami môže tento problém pre žiadateľov odstrániť. Európsky parlament podporil Komisiu vo výzve adresovanej Európskej rade na prehodnotenie negatívneho postoja voči zmene a doplneniu nariadenia o EUSF navrhnutej Komisiou už v roku 2005, ktorá zahŕňala aj novú definíciu kritérií a širší rozsah možných udalostí. Pracovný program o civilnej ochrane na rok 2009 sa vzťahuje na činnosti, ktoré sú oprávnené na finančnú pomoc v rámci finančného nástroja civilnej ochrany v oblasti reakcie, pripravenosti a prevencie. Zahŕňa projekty spolupráce pri prevencii, pripravenosti (výcviku, cvičení) a výdavky súvisiace s reakciou na stavy núdze, vrátane sucha. 6. Zváženie doplňujúcej infraštruktúry na dodávku vody V regiónoch, v ktorých potreba vody presahuje dostupnosť zdrojov aj po vyčerpaní všetkých možností na zníženie potreby vody v súlade s vodohospodárskou hierarchiou, by sa mohli zvážiť nové infraštruktúry dodávky vody na zmiernenie následkov sucha. Štúdia vykonaná Komisiou v decembri 2008, ktorá hodnotila riziká a dôsledky štyroch alternatívnych možností dodávky vody (odsoľovanie, opätovné použitie odpadovej vody, doplňovanie zásob podzemných vôd a zber dažďovej vody) ukázala, že nie je možné pripraviť súbor najlepšie dostupných možností na zmiernenie v rámci celej EÚ. Problémy a možnosti na zmiernenie sa líšia medzi jednotlivými miestami a technológiami, čo znamená, že opatrenia na zmiernenie musia byť navrhnuté tak, aby brali do úvahy miestne podmienky. Alternatívne možnosti dodávky vody môžu byť drahšie ako konvenčné možnosti, ale dotácie na vyrovnanie cenových rozdielov by mali slúžiť len na pomoc užívateľom pri prechode na udržateľnejšie použitie vody, pri ktorom cena vody zohľadňuje jej skutočnú cenu. Úloha alternatívnych možností dodávky vody bude v budúcnosti rásť kvôli zmene klímy a nižšej dostupnosti vody, preto by sa mala venovať mimoriadna pozornosť ich vykonávaniu a nepretržitému zlepšovaniu poznatkov v tejto oblasti. 7. Podpora technológií a postupov umožňujúcich účinné využívanie vody V júli 2009 sa pre Komisiu dokončilo hodnotenie[18], ktoré ukázalo, že zavedenie obmedzujúcich požiadaviek na zariadenia používajúce vodu podľa rozšírenej smernice o ekodizajne by mohlo priniesť značné úspory. Ak by sa zahrnuli všetky domáce výrobky používajúce vodu , mohlo by sa v celkovej verejnej dodávke EÚ dosiahnuť úspora 19,6 % (z toho približne 6 % ak by sa zahrnuli len energeticky významné výrobky bez umývačiek riadu a práčiek). To by zodpovedalo zníženiu celkového ročného odberu EÚ o 3,2 %. Zníženie spotreby vody energeticky významných výrobkov, ako napríklad kohútiky, sprchy a vane tiež môže mať za následok nepriame zníženie spotreby energie: potenciálne zníženie potrieb tepla týchto výrobkov o 20 %. S ohľadom na budovy sa zistilo, že malé zmeny v správaní by mohli priniesť značné úspory. Výsledkom malých zmien v dĺžke sprchovania, početnosti kúpania alebo používaní kohútikov môžu priniesť úsporu 20 až 30 %. Schéma EÚ pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS)[19] je nástrojom manažmentu pre spoločnosti a iné organizácie na hodnotenie, oznamovanie a zlepšovanie environmentálnej výkonnosti. Revidované nariadenie sa vzťahuje na podávanie správ na základe hlavných indikátorov výkonnosti, vrátane indikátora spotreby vody, ktorý vyjadruje celková ročná spotreba vody v m³. Konkrétnejšie indikátory sa vymedzia v referenčných dokumentoch, ktoré sa pripravia pre všetky oblasti hospodárskej činnosti. Okrem EMAS, ktorá si od účastníkov vyžaduje dobrovoľný záväzok prispievať k účinnému použitiu vodných zdrojov sa oznámili ďalšie dobrovoľné dohody uzatvorené v členských štátoch s rôznymi odvetviami, ktoré využívajú vodu. Európska environmentálna agentúra oznámila, že výrobný priemysel používa približne 11 % celkového odberu vody v Európe, z toho sa polovica používa na chladenie a polovica na spracovanie. Podiel odberu vody na výrobu energie dosahuje 44 % celkového odberu, ale počas tohto procesu sa spotrebuje veľmi málo vody. Existuje potenciál na širšie použitie alternatívnych zdrojov vody na výrobu energie (chladenie), keďže sú menej ovplyvnené suchami[20]. 8. Podpora vytvorenia kultúry šetrenia s vodou v Európe Vytvorenie kultúry šetrenia s vodou v Európe si vyžaduje zapojenie občianskej spoločnosti. Vysvetlením dôvodov uskutočnených činností a poskytnutím informácií o tom, čo je potrebné na rozšírenie šetrenia s vodou môžu členské štáty podporiť spotrebiteľov pri výbere výrobkov a služieb umožňujúcich úsporu vody, čím sa vytvorí trh pre takéto výrobky a služby. Vznik kultúry šetrenia s vodou sa uľahčí ekologickejším verejným obstarávaním a poskytnutím informácií spotrebiteľom prostredníctvom použitia etikiet. Rozšírená rámcová smernica o ekodizajne[21] prijatá 21. októbra 2009 sa vzťahuje nielen na výrobky využívajúce energiu, ale aj na energeticky významné výrobky. Nový pracovný plán smernice o ekodizajne (2009-2011) zahŕňa zariadenia používajúce energiu a vodu, ako napríklad zavlažovacie zariadenia a smernica o energetickom označovaní sa tiež reviduje s cieľom zahrnúť väčší počet výrobkov, podobne ako smernica o ekodizajne. V dôsledku prijatia revidovaného nariadenia o environmentálnej značke EÚ v novembri 2009 sa očakáva, že environmentálna značka bude zohrávať dôležitejšiu úlohu pri pomoci spotrebiteľom, aby si zakúpili výrobky šetrnejšie k životnému prostrediu, vrátane tých, ktoré sa vyrábajú s nižšou spotrebou vody a tých, ktoré spotrebúvajú menej vody. Ekologickejšie verejné obstarávanie je dobrou príležitosťou na podporu trhu s ekologickými výrobkami a technológiami a preferovanie úsporných výrobkov a technológií. Komisia naliehavo vyzýva členské štáty, aby zvýšili mieru ekologického verejného obstarávania. Informácie o spotrebe vody sa väčšej miere používajú na zvyšovanie povedomia spotrebiteľov. Majú potenciál informovať o tom, aký objem vody sa použil pri výrobe tovaru (komodity, tovaru alebo služby). Komisia zváži, či môže zohrať úlohu v budúcej politike týkajúcej sa nedostatku vody a súch. V Európe v súčasnosti prebieha niekoľko iniciatív zameraných na šetrenie vody. V júni 2008 spustilo Európske partnerstvo v oblasti vodného hospodárstva (European Water Partnership; EWP) „Aquawareness“ - európsky program informovanosti o vodných zdrojoch a ich spravovaní, ktorý zapája zúčastnené strany z rôznych podnikateľských odvetví a občianskej spoločnosti vrátane NGO, regionálnych a miestnych správ do vytvorenia spoločných riešení pre udržateľnejšie hospodárenie s vodou. 9. Rozširovanie poznatkov a zber údajov Informačný systém o nedostatku vody a suchu v Európe. Pripravujú sa indikátory v rámci spoločného vykonávania WFD v spolupráci s Európskou environmentálnou agentúrou (EEA) a Spoločným výskumným centrom (JRC). EEA dosiahla pokrok pri vytváraní Európskeho informačného systému o nedostatku vody a suchách (WSDIS), a bol tiež dosiahnutý pokrok pri zavádzaní systému Globálneho monitorovania pre životné prostredie a bezpečnosť (GMES), ktorý môže dodávať údaje z vesmíru a služby monitorovania zeme v rámci podpory politiky v oblasti vodného hospodárstva[22]. EEA tiež pripravuje správu o stave životného prostredia (SOER), v ktorej sa nachádzajú údaje za celý rok, vrátane údajov o množstve vody. Príklady rôznych nových informačných systémov, ktoré súvisia s predpovedaním sucha sú uvedené v prílohe. Možnosti výskumného a technologického rozvoja Výskumné a vývojové projekty na vnútroštátnej a medzinárodnej úrovni zohrávajú kľúčovú úlohu pri vyhľadávaní synergií medzi politikami riadenia nedostatku vody a sucha tým, že určujú hlavné medzery vo výskume a kľúčové kroky potrebné na zlepšenie súčasných poznatkov[23]. Komisia na základe žiadosti Európskeho parlamentu spustí pilotné projekty, ktoré by mohli prispieť k riešeniu nedostatku vody a sucha (činnosti na zastavenie dezertifikácie v Európe, činnosť súvisiaca s klímou v Karpatskom regióne a obmedzenie presakovania z vodovodných systémov). Príklady ďalších aktivít sú uvedené v prílohe. 10. ZÁVERY Priority oznámenia o nedostatku vody a suchách z roku 2007 zostávajú platné. Vykonalo sa množstvo opatrení a činností v súvislosti s rôznymi politikami uvedenými v oznámení z roku 2007, ale je potrebné väčšie úsilie na zastavenie a zvrátenie procesu nadmerného využívania vzácnych ale obmedzených vodných zdrojov v Európe. V roku 2010 sa činnosti zamerajú na účinné využívanie vody a predovšetkým potenciál na šetrenie vody v domácnostiach. Komisia zváži možnosti opatrení na úrovni EÚ na úsporu vody, ktoré by sa mohli dosiahnuť v budovách a znížením presakovania (a predloží ich zúčastneným stranám v roku 2011). Komisia zhodnotí politiku v súvislosti s nedostatkom vody a suchom v roku 2012 a zameria sa na posúdenie dosiahnutého a na to, či sú potrebné ďalšie činnosti v súvislosti s účinným využívaním vody, integráciou politiky, šetrením vody a lepším zadržiavaním vody prostredníctvom zmien vo využívaní a obhospodarovaní pôdy, infraštruktúre dodávky vody, použitím nekonvenčných zdrojov vody, budovami a výrobkami, riadením stavov sucha a opatreniami v súvislosti s včasným varovaní pred suchami, ako aj v súvislosti s mobilizáciou zúčastnených strán. Komisia sa obáva, že vykonávanie rámcovej smernice pre oblasť vodného hospodárstva v členských štátoch, ktoré sú najviac postihnuté nedostatkom vody je oneskorené (konzultácie o návrhoch RBMP do decembra 2009 okrem iného nezačali v PT, CY, MT, EL a v 22 z 24 oblastiach povodí v ES). Skutočnosť, že rok 2009 priniesol určitý stupeň uvoľnenia hydrologickej situácie v porovnaní s nepriaznivou situáciou v predchádzajúcich rokov v niektorých krajinách na juhu Európy tento záver nemení. Vodné zdroje stále podliehajú rastúcemu tlaku kvôli znečisteniu, nadmernému využívaniu a zmene klímy – a aj napriek značným neistotám o budúcnosti hydrologického režimu v Európe musí byť čistenie vôd, posilňovanie biodiverzity, zlepšenie účinného využívania vody a maximalizácia dostupnosti vody súčasťou odpovede na tieto výzvy. Know-how a technológie, ktoré môže vykonávanie takýchto politík priniesť poskytne Európskemu priemyslu vedúcu pozíciu v tejto oblasti. Rámcová smernica pre oblasť vodného hospodárstva od Komisie vyžaduje, aby do roku 2012 uverejnila správu o vykonávaní, ktorá zhodnotí, ako členské štáty pripravili plány manažmentu povodí. Spomínané hodnotenie politiky v súvislosti s nedostatkom vody a suchami a správa o vykonávaní WFD úzko súvisia a prispejú, spolu s zhodnotením zraniteľnosti prírodných zdrojov k návrhu Komisie na ochranu európskych vodných zdrojov, plánovanému na rok 2012. Návrh bude skúmať efektivitu súčasných politík a potrebu ďalších politík alebo opatrení potrebných na posilnenie odolnosti európskej politiky v oblasti vodného hospodárstva voči dôsledkom zmeny klímy. Podporí zmenu prístupu od krízového manažmentu smerom k prevencii a pripravenosti s ohľadom na zabezpečenie udržateľnej rovnováhy medzi potrebou vody a dodávkou čistej vody, berúc do úvahy potreby ľudských činností a prírodných ekosystémov. Návrh sa predovšetkým zameria na potrebu zlepšeného vykonávania a dodatočných právnych predpisov, financovania, podporných opatrení a zaistenia potrebnej podpory zberu údajov a vedecký a technologický vývoj. [1] KOM(2007) 414 v konečnom znení, 18.7.2007 [2] 13888/07, 15. októbra 2007, ENV 515, DEVGEN 182, AGRI 325. [3] KOM(2008) 875 v konečnom znení, 19.12.2008 [4] Na jar 2009 bol 27 riaditeľom úradov spravujúcich vodu v členských štátoch zaslaný dotazník. Odpovede boli doručené od CZ, IT, FIN, AT, DE, PT, UK, BE, PL, FR, MT, CY, ES a LT. Odkazy na konkrétne členské štáty v texte slúžia ako príklady. [5] KOM(2009) 147, 1.4.2009, „Adaptácia na zmenu klímy: Európsky rámec opatrení“ [6] Smernica 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, Ú. v. ES L 327, 22.12.2000, s. 1. [7] V súlade s prílohou VII, bod A.7.2, RBMP musia zahŕňať „správu o praktických krokoch a opatreniach prijatých s cieľom uplatnenia princípu úhrady nákladov za využívanie vody v súlade s článkom 9“. [8] Smernica 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie, Ú. v. EÚ L 140, 5.6.2009, s. 16. [9] T. Dworak et al. (2009), Assessment of inter-linkages between bioenergy development and water availability. [10] Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o hodnotení vplyvov niektorých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, 5.7.1985, s. 40). [11] Smernica Európskeho parlamentu a Rady č. 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie, Ú. v. ES L 197, 21.7.2001, s. 30. [12] Dokument s pokynmi CIS č. 20 o výnimkách, http://circa.europa.eu/Public/irc/env/wfd/library?l=/framework_directive/guidance_documents/documentn20_mars09pdf/_EN_1.0_&a=d. [13] EEA Europe's Environment, The Third Assessment (2000). [14] T. Dworak et al (2009) In-depth assessment of RD-programmes 2007-2013 as regards water management [15] Navyše, od uverejnenia pravidiel vykonávania článku 38 nariadenia o rozvoji vidieka (nariadenie Komisie (EÚ) č. 108/2010) môžu členské štáty poskytnúť podporu na zefektívnenie vykonávania rámcovej smernice o vode. Toto opatrenie sa môže použiť, keď sa začnú vykonávať plány manažmentu povodia. [16] < http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docoffic/working/regions2020/index_en.htm> [17] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/wfd/library?l=/framework_directive/guidance_documents/management_climatepdf/_EN_1.0_&a=d [18] Štúdia o normách účinného využívania vody vykonaná BioIS a univerzitou Cranfield v júli 2009 [19] Nariadenie (ES) č. 1221/2009, Ú. v. EÚ L 342, 22.12.2009, s. 1. [20] EEA Report No 2/2009, Water resources across Europe - confronting water scarcity and droughts. [21] Smernica 2009/125/ES, Ú. v. EÚ L 285, 31.10.2009, s. 10 [22] KOM(2009) 223 v konečnom znení, Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o európskom programe pozorovania Zeme (GMES) a jeho počiatočnej prevádzke (2011 – 2013). [23] Okrem aktivít už oznámených v prvej nadväzujúcej správe ako AQUASTRESS, RECLAIM WATER, GABARDINE, MEDINA, MEDESOL, PLEIADeS alebo FLOW AID.