SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE A EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU

Poľnohospodárske genetické zdroje – od zachovania po udržateľné využívanie

1. Genetické zdroje – pilier nášho prírodného kapitálu a základ potravinovej bezpečnosti

V očakávaní rastu svetovej populácie sa potravinová bezpečnosť stala najdôležitejšou výzvou. Je potrebné venovať pozornosť spôsobom zabezpečenia udržateľných dodávok potravín v meniacich sa environmentálnych a klimatických podmienkach, ako aj v súvislosti s meniacimi sa potrebami. Produktivita, prispôsobivosť a odolnosť poľnohospodárskych ekosystémov závisí okrem iného od dostupnosti bohatých genetických rezerv chovných plemien a odrôd poľnohospodárskych plodín. Genetická rôznorodosť v poľnohospodárstve je spojená so širokou škálou environmentálnych a hospodárskych výhod, ktoré sú nevyhnutné pre udržateľnú poľnohospodársku produkciu, no zodpovedá aj širšej škále spoločenských záujmov. K týmto výhodám patria rozmanité tradičné poľnohospodárske krajinné oblasti s bohatou flórou a faunou, produkcia potravín s vysokými organoleptickými kvalitami, produkty, ktoré spĺňajú osobitné potreby agropotravinárskeho priemyslu a ktoré majú veľký význam pre nové koncepcie hospodárskeho vývoja v poľnohospodárstve, ako sú krátke dodávateľské reťazce a alternatívny cestovný ruch. Zároveň sa to spája s rastúcim uznaním miestnych a tradičných postupov a ich hodnoty z hľadiska kultúrneho dedičstva.

Zachovanie genetických zdrojov v poľnohospodárstve je dlhodobá potreba, ktorá presahuje národné záujmy. V roku 2010 sa hlavy štátov Únie okrem iného dohodli na zastavení straty biodiverzity v Únii do roku 2020[1], Únia prijala záväzky v rámci Dohovoru o biologickej diverzite a prisľúbila, že bude pracovať na plnení týchto záväzkov v rámci stratégie Únie v oblasti biodiverzity prijatej v roku 2011.

V tejto správe sa zvýrazňujú príležitosti vyplývajúce z poľnohospodárskej biodiverzity a využitia jej potenciálu na riešenie širokej škály environmentálnych a ekonomických výziev a príležitostí uvedených v stratégii Európa 2020.

Komisia má v úmysle prostredníctvom tejto správy podnietiť pokrok v oblasti ochrany európskej poľnohospodárskej genetickej diverzity na základe skúseností z minulosti. Jej cieľom je pripomenúť potrebu zachovať a udržateľne využívať genetické zdroje a zároveň zabezpečiť, aby sa tomuto cieľu venovala náležitá pozornosť pri prebiehajúcom vytváraní príslušných politík a programov, najmä:

· politiky rozvoja vidieka, prostredníctvom jej agroenvironmentálnych opatrení s cieľom zamerať sa na úroveň praktického poľnohospodárstva a prostredníctvom európskeho partnerstva v oblasti inovácií s cieľom prepojiť potreby praxe s výskumnými činnosťami a podporiť interakciu medzi príslušnými aktérmi;

· politiky v oblasti výskumu a inovácií s jej rámcovým programom Horizont 2020 s cieľom vybudovať vedomostnú základňu v oblasti genetickej diverzity v poľnohospodárstve.

2. Výzvy a potreby

Zachovanie prístupu k bezpečným a cenovo dostupným potravinám vysokej kvality a zabezpečenie udržateľnej poľnohospodárskej výroby sú výzvy, ktoré sa musia riešiť v súvislosti s rastúcim dopytom po poľnohospodárskych produktoch. Zachovanie a udržateľné využívanie genetických zdrojov v poľnohospodárstve prispieva k poskytovaniu verejných statkov a ekosystémových služieb, pričom má rozhodujúci význam pre udržateľnú poľnohospodársku výrobu, ktorá zahŕňa opeľovanie, zlepšenú ochranu pred škodcami, odolnejšie agroekosystémy a stabilitu pôdy. Podľa toho poľnohospodárska biodiverzita prispieva k potravinovej bezpečnosti zmierňovaním rizík spojených s intenzívnymi a vysoko špecializovanými systémami výroby.

V modernom konvenčnom poľnohospodárstve často využívajú najrozšírenejšie odrody a plemená, a tak monokultúry a monodruhové plodiny vo veľkej miere prevažujú v poľnohospodárskych krajinných oblastiach. Zachovanie a ďalší rozvoj diverzity genetických zdrojov poľnohospodárskych plemien a odrôd predstavuje záchrannú sieť pre prispôsobenie sa meniacim sa podmienkam a uľahčenie inovačných riešení. Prispeje to aj k vytvoreniu hospodárskych príležitostí v poľnohospodárskom sektore na základe programov kvality a diverzity v rámci potravinového dodávateľského reťazca v prospech spotrebiteľov.

Ekonomická životaschopnosť je jedným z hlavných rozhodujúcich faktorov, ktoré ovplyvňujú farmárov pri výbere plemien a plodín. V záujme ochrany genetických zdrojov je nevyhnutné zlepšiť ekonomické výhody, ktoré poľnohospodári môžu získať z využívania málo využívaných druhov, odrôd a plemien. Zahŕňa to podporu nových produktov a podnecovanie zvyšovania dopytu zo strany spotrebiteľov.

Aby mohli poľnohospodári čeliť zanechávaniu chovu a pestovania tradičných, lokálne prispôsobených plemien a plodín, je potrebné obnoviť si know-how spojené s výberom a šľachtením a ďalšími tradičnými poľnohospodárskymi postupmi. S cieľom podnietiť poľnohospodárov, aby vykonávali tieto činnosti, a stimulovať výmenu vedomostí sa musí zabezpečiť primeraná ekonomická návratnosť a poradenstvo a podpora by sa mali nasmerovať na moderné, inovačné ekonomické príležitosti, ktoré vychádzajú z tradičných vedomostí a postupov.

Zachovanie a udržateľné využívanie genetických zdrojov sa musí opierať o systematické úsilie založené na vedeckých poznatkoch v oblasti genotypových a fenotypových genetických zdrojov aj s cieľom identifikovať osobitné charakteristiky v osobitných (prírodných) podmienkach a/alebo osobitných spôsoboch použitia. Popri zachovaní a udržateľnom využívaní rastlinných odrôd a živočíšnych druhov experti zdôrazňujú význam venovania pozornosti mikroorganizmom, ktoré ešte stále nie sú veľmi preskúmané a ktoré súvisia s úrodnosťou a odolnosťou pôdy a s udržateľným bojom proti škodcom. Spolupráca a interakcia medzi výskumným sektorom a všetkými zainteresovanými stranami zabezpečí valorizáciu poľnohospodárskych genetických zdrojov.

3. Globálny kontext

Vo vyhlásení z konferencie Rio+20 o „Budúcnosti, akú chceme“ sa potvrdila potreba zlepšiť potravinovú bezpečnosť na základe udržateľných poľnohospodárskych postupov, ktoré zachovávajú prírodné zdroje vrátane genetickej diverzity nadväzovaním na intenzívnejší poľnohospodársky výskum a užšiu medzinárodnú spoluprácu.

Ako zmluvná strana Dohovoru o biologickej diverzite, Únia súhlasila s tým, aby sa do roku 2020 zachovala genetická diverzita pestovaných rastlín a chovných a domácich zvierat, ako aj rastlín a zvierat vo voľnej prírode, ako aj iných sociálno-hospodársky a kultúrne cenných druhov a aby sa vypracovali a implementovali stratégie minimalizácie genetickej erózie and zabezpečenia ich genetickej diverzity.

Zatiaľ jediným zavedeným špecializovaným medzinárodným nástrojom je Medzinárodná zmluva o genetických zdrojoch rastlín pre výživu a poľnohospodárstvo[2] (ďalej len „zmluva“), ktorú vyjednala Komisia FAO pre genetické zdroje pre výživu a poľnohospodárstvo, v ktorej je Únia aktívnym hráčom. Zmluva, ktorá je špecializovanou dohodou o prístupe a zdieľaní výhod v kontexte Protokolu z Nagoje, zaväzuje zmluvné strany k zachovávaniu poľnohospodárskej biodiverzity rastlín v ekosystémoch a prírodných biotopoch (vrátane poľnohospodárskych podnikov), ako aj a mimo nich a k udržateľnému využívaniu genetických zdrojov. Zmluvné strany sa dohodli, že sa budú podieľať na opatreniach vzťahujúcich sa na poľnohospodárstvo, výskum a šľachtenie a že budú uľahčovať prístup ku genetickým zdrojom rastlín. V zmluve sa uznávajú úloha a práva poľnohospodárov v rámci zachovania, využívania a zlepšovania poľnohospodárskych genetických zdrojov a zdieľania súvisiacich výhod.

4. Kontext politiky Únie

S cieľom dosiahnuť hlavný cieľ stratégie Európa 2020, zastavenie straty biodiverzity, Únia prijala stratégiu na zachovanie biodiverzity[3]. Táto stratégia obsahuje výzvu, aby sa do všetkých sektorových politík včlenili otázky biodiverzity. Cieľ 3 je osobitne zameraný na poľnohospodárstvo a lesy, pričom sa v ňom zdôrazňuje požiadavka zachovať poľnohospodársku genetickú rozmanitosť Únie, najmä prostredníctvom politiky rozvoja vidieka, navrhnutím podpory prijímania agroenvironmentálnych opatrení na zachovanie genetickej diverzity a preskúmaním rozsahu, v akom by sa mala vypracovať stratégia na zachovanie poľnohospodárskej genetickej diverzity.

Agroenvironmentálne opatrenia, ktoré sú súčasťou rozvoja vidieka, ponúkajú členským štátom príležitosť zamerať sa na úroveň praktického poľnohospodárstva s cieľom zachovávať genetické zdroje v poľnohospodárskych podnikoch. Agroenvironmentálne opatrenia zahŕňajú možnosť poskytnúť poľnohospodárom náhradu za dodatočné náklady a ušlý príjem v dôsledku činností ochrany zameraných na zachovanie ohrozených plemien a plodín, ktoré čelia hrozbe genetickej erózie. Podpora zachovania a udržateľného využívania genetických zdrojov tvorí zároveň súčasť balíka reforiem spoločnej poľnohospodárskej politiky a Komisia sa usiluje podnietiť členské štáty a regióny, aby v budúcich programoch kládli silný dôraz na túto problematiku.

Únia ďalej vypracovala aj právne predpisy týkajúce sa „odrôd na zachovanie a amatérskych odrôd“ (smernice 2008/62/ES a 2009/145/ES) a trávnych zmesí s divými rastlinami (smernica 2010/60/EÚ) s cieľom podporiť biodiverzitu a chrániť prirodzené životné prostredie. Spoločné katalógy odrôd rastlín v roku 2012 obsahovali 656 odrôd na zachovanie a amatérskych odrôd, 158 poľnohospodárskych druhov a 498 druhov zeleniny.

Program Spoločenstva[4] na uchovávanie, opis, zber a využívanie genetických zdrojov v poľnohospodárstve stanovil činnosti v oblasti zachovania, in-situ aj ex-situ. Pomocou nich sa rozšírili poznatky o genetických zdrojoch rastlín a zlepšilo sa šírenie výsledkov. Ďalšie akcie boli zamerané na vytvorenie stratégií a usmernení a na vytvorenie európskej databázy druhov a plemien poľnohospodárskych zvierat. Tento program sa ukončil v roku 2012 a v tomto type akcií sa musí pokračovať v rámci programu Únie v oblasti výskumu a inovácií, ktorý v budúcnosti umožní formáty pre väčší počet aktérov, zamerané viac na prax.

Politika Únie v oblasti výskumu a vývoja, so svojím prebiehajúcim 7. rámcovým programom, poskytuje podporu stredným až rozsiahlym výskumným projektom s väčším počtom aktérov v oblasti charakterizácie a využívania genetických zdrojov v poľnohospodárstve, lesnom a rybnom hospodárstve.

Návrh politiky Únie v oblasti výskumu a inovácií s názvom Horizont 2020 na rozpočtové obdobie 2014 – 2020 zdôrazňuje udržateľnú potravinovú bezpečnosť a venuje obnovenú pozornosť činnostiam zameraným na prax, vrátane akcií v oblasti preskúmania a investovania do výskumu týkajúceho sa poľnohospodárskych genetických zdrojov. Tento návrh zahŕňa aj akcie na podporu diverzity genetických zdrojov prostredníctvom propagácie jej potenciálnych konečných produktov, t. j. vysokokvalitných a rôznorodých produktov. Takéto akcie zahŕňajú výskum týkajúci sa poskytovania zdravých a bezpečných potravín, vytvárania udržateľného a konkurencieschopného poľnohospodárskeho a potravinárskeho sektora a podpory informovaného rozhodovania spotrebiteľa.

5. Aktuálny stav

Aj keď neustála strata poľnohospodárskej biodiverzity na úrovni poľnohospodárskych podnikov naďalej zostáva predmetom vážnych obáv, opatrenia prijaté v súvislosti so zachovaním a udržateľným využívaním genetických zdrojov preukázali, že existuje jasná perspektíva rozvoja a rozšírenia prístupu zachovania. Podpore udržateľného využívania genetických zdrojov sa však doteraz venovala nedostatočná pozornosť.

Programy rozvoja vidieka prispeli k zachovaniu genetických zdrojov na úrovni poľnohospodárskych podnikov a podporili poľnohospodárov, aby sa usilovali zachovať miestne plemená a plodiny tým, že odmenili poľnohospodárov a iných príjemcov (mimovládne organizácie a ďalšie relevantné zainteresované strany), ktorí sa zapájajú do zachovania poľnohospodárskych genetických zdrojov alebo uskutočňujú propagačné a poradenské akcie. Akcie týkajúce sa genetických zdrojov boli naplánované v 21 členských štátoch, pričom v období rokov 2007 – 2011 bolo uzavretých 59 000 zmlúv a vyplatených zhruba 143 miliónov EUR.

Program Spoločenstva4 v oblasti zachovania genetických zdrojov v poľnohospodárstve poskytol spolufinancovanie 17 akcií na zachovanie, in-situ aj ex-situ, ktoré sa týkali rôznych poľnohospodárskych zvierat, rastlín a lesných stromov. Tieto akcie vykonalo zhruba 180 partnerov v 25 členských štátoch a 12 krajinách mimo EÚ s rozpočtom 8,9 milióna EUR[5]. Výsledkom programu bol zber a charakterizácia niekoľkých tisícov nových prístupov a vytvorenie infraštruktúr, databáz, základných zbierok, genetických bánk a prístupových katalógov v oblasti zachovania. Akcie ďalej zahŕňali formuláciu usmernení a výmenu genetického materiálu medzi účastníkmi programu a koncovými užívateľmi (farmármi, šľachtiteľmi, záhradníkmi). Ako sa zdôrazňuje v hodnotiacej správe, program pomohol zlepšiť vedecké znalosti o charaktere, riadení a potenciáli rôznych poľnohospodárskych genetických zdrojov a rozšíril pochopenie miestnych postupov a potrieb. Zároveň pomohol vybudovať efektívnu cezhraničnú spoluprácu, stimulovať kontakty, aktívnu tvorbu sietí a prilákať pozornosť zainteresovaných strán v súvislosti s významom činností zameraných na zachovanie genetickej diverzity. Zostala tu však istá medzera v podobe obmedzenej účasti koncových užívateľov s priamymi dôsledkami pre „využívanie“ genetických zdrojov a nedostatočnú spoluprácu a výmenu informácií a poznatkov medzi príslušnými aktérmi.

Výskumná politika zahŕňa celé spektrum činností súvisiacich s genetickými zdrojmi: charakterizáciu (genomiku, fenotypizáciu, molekulárnu biológiu), zlepšené šľachtiteľské prístupy a zachovanie genetickej diverzity ex-situ. V rámci 7. rámcového programu získal výskum rastlinných a živočíšnych genetických zdrojov finančné prostriedky vo výške zhruba 44 miliónov EUR počas obdobia rokov 2009 – 2012. V pracovnom programe na rok 2013 sa stanovujú vyčlenené rozpočtové prostriedky vo výške 19 miliónov EUR na genetické zdroje rastlín, 15 miliónov EUR na genetické zdroje živočíchov a 6 miliónov EUR na genetické zdroje rýb. Väčšia pozornosť sa však musí venovať podpore interakcie medzi výskumníkmi a koncovými užívateľmi, najmä farmármi a šľachtiteľmi, s cieľom valorizovať výsledky výskumu v zmysle inovácie a ich praktického využitia.

Účinné zachovanie a rozšírenie poľnohospodárskej biodiverzity a rôznorodosti vyžaduje právny rámec v Únii, v ktorom sa zohľadnia problémy týkajúce sa genetických zdrojov s cieľom uľahčiť činnosti zachovania a udržateľné využívanie genetických zdrojov. Komisia na tento účel nedávno navrhla významnú revíziu právnych predpisov v oblasti rastlinného reprodukčného materiálu, ktorá by podnietila podstatné posilnenie ochrany genetických zdrojov, pretože v značnej miere uľahčuje prístup tradičných odrôd na trhy a poskytuje prístup aj menej uniformným odrodám.

Kým aktívna účasť poľnohospodárov sa dosiahla opatreniami rozvoja vidieka, hybná sila ďalších vyššie uvedených akcií je zameraná na výskumnú obec. Ako vyplýva zo záverov hodnotiacej správy týkajúcej sa programu Spoločenstva, je potrebné urobiť oveľa viac, aby sa podarilo osloviť koncových užívateľov s cieľom stimulovať a rozšíriť udržateľné využívanie genetických zdrojov v poľnohospodárstve. Zozbierané rozsiahle vedecké poznatky si musia nájsť cestu do šľachtiteľskej a poľnohospodárskej praxe, v rámci ktorej sa musia prispôsobiť praktickým potrebám a spojiť sa s tradičnými vedomosťami, ktoré existujú na úrovni poľnohospodárskych podnikov. S cieľom podnietiť spoluprácu a zdieľanie poznatkov medzi všetkými zapojenými aktérmi musí aktívne budovanie sietí a uľahčovanie komunikačných potrieb zaplniť medzeru medzi prácou založenou na vede, vrátane charakterizácie a hodnotenia genetických zdrojov a vývoja rozmanitejších odrôd s cieľom rozšíriť udržateľné využívanie genetických zdrojov.

6. Prioritné oblasti akcie

Zachovanie biodiverzity v poľnohospodárstve a udržateľné využívanie genetických zdrojov v poľnohospodárstve vyžaduje akcie presahujúce vytvorený rámec. Osobitnú pozornosť je potrebné venovať integrovanému a ucelenejšiemu prístupu, ktorý zabezpečuje lepšiu koordináciu úsilia o zachovanie genetických zdrojov prostredníctvom udržateľného využívania a efektívnej súhry medzi príslušnými aktérmi.

Udržateľné využívanie genetických zdrojov sa musí vyvíjať spoločne so zlepšovaním ekonomickej životaschopnosti poľnohospodárskych systémov zapojených do zachovania genetických zdrojov. Vyžadujú sa šľachtiteľské činnosti, ktoré sa na úrovni poľnohospodárskych podnikov zameriavajú na málo využívané druhy, tradičné a miestne plemená a plodiny. To si vyžaduje zriadenie sietí pre celú Úniu, aby bolo možné valorizovať tento materiál s cieľom podporiť úlohu poľnohospodárstva v rozvoji vidieckych oblastí, udržiavaní tradícií a tradičných poľnohospodárskych postupov a poskytovaní environmentálnych verejných statkov. Je potrebné vykonať kroky, ktoré poľnohospodárom umožnia obnoviť tradičné poznatky a poskytnú im potrebné zručnosti a znalosti potrebné na prácu s miestnymi plemenami a plodinami, pričom sa musia zohľadniť meniace sa klimatické podmienky. S cieľom zabezpečiť ekonomicky životaschopný základ pre zachovanie a využívanie genetických zdrojov, zapojenie špecializovaného drobného potravinárskeho priemyslu, lokálne orientovaných reštaurácií a alternatívnych foriem cestovného ruchu môže zohrávať aktívnu úlohu pri valorizácii poľnohospodárskych genetických zdrojov a prispieť k oživeniu miestnych ekonomík.

Výskum by mal pokračovať v ďalšom využívaní vedeckého a technologického vývoja na rozvoj genomickej a fenotypovej charakterizácie, pokiaľ možno orientovanej na zistenie a hodnotenie dôležitých čŕt spojených o. i. s produktivitou, odolnosťou, zdravým, blahobytom, využitím zdrojov a kvalitou produktov. Výsledky hodnotenia týkajúce sa genetických zdrojov, odrôd a plemien by poľnohospodárom mali poskytnúť príslušné orgány a/alebo služby rozšírenia. Výskumné činnosti by mali zodpovedať potrebám praxe, mali by sa uprednostňovať a koordinovať so zreteľom na existujúce medzery a presahy a mali by poskytovať riešenia pre koncových užívateľov. Vedecky podložená analýza sa musí rozšíriť tak, aby zahŕňala aj príbuzné plodiny, pretože môžu poskytnúť užitočné informácie o odolnosti jednotlivých druhov. Štúdie krajinnej genetiky by pomohli získať informácie o toku génov, výbere a dynamickom prispôsobovaní plemien a plodín miestnym a potenciálne meniacim sa klimatickým podmienkam. Ďalšie preskúmanie je potrebné v oblasti biodiverzity pôdy, iných mikrobiálnych a bezstavovcových genetických zdrojov (napr. v rámci ochrany pred škodcami, poľnohospodársko-potravinárskeho priemyslu, opeľovania,...), a takisto aj v oblasti analýzy interakcií medzi mikroflórou a ďalšími druhmi (napr. prežúvavcami).

Výskumní pracovníci a príslušné vnútroštátne orgány vyvinuli celý rad zbierok a súvisiacich databáz týkajúcich sa genetických zdrojov, plemien a odrôd rastlín. Aj keď sú tieto informácie všeobecne prístupné, je potrebné urobiť viac smerom k lepšej koordinácii a harmonizácii, aby sa zabezpečila interoperabilita týchto zbierok, databáz a informačných systémov.

Aktívne budovanie sietí a stabilná výmena informácií a poznatkov medzi vedeckou, šľachtiteľskou a poľnohospodárskou praxou zohráva kľúčovú úlohu pri vytváraní synergií a dosahovaní úspor z rozsahu, a súčasne zamedzuje presahom a zvyšuje prístupnosť výsledkov pre koncových užívateľov. Takéto siete vedú k lepšej koordinácii a ponúkajú príležitosti pre inovácie, pričom vychádzajú zo spoločných potrieb.

7. Kľúčoví aktéri

Aktívne zapojenie všetkých príslušných zainteresovaných strán a príslušných vnútroštátnych orgánov je kľúčom k úspešnému zachovaniu a udržateľnému využívaniu genetických zdrojov v poľnohospodárstve. Poľnohospodári, výskumní pracovníci, šľachtitelia a poľnohospodársko-potravinárske a ostatné spracovateľské podniky a spotrebitelia prejavili záujem, pretože môžu potenciálne ťažiť z príležitostí, ktoré ponúkajú genetické zdroje. A títo aktéri plnia rozhodujúcu úlohu v hodnotovom reťazci.

Príspevkom k zachovaniu ex-situ a sprievodnému zachovaniu a využívaniu in-situ zo strany vedcov a príslušných orgánov je vykonávanie činností zameraných na charakterizovanie a hodnotenie živočíšneho, rastlinného a mikrobiálneho/bezstavovcového genetického materiálu a vyberanie prospešných vlastností. Zapájajú sa aj do zlepšovania metód a nástrojov s cieľom zvýšiť účinnosť charakterizácie a testovania genetických zdrojov a optimalizovať šľachtiteľské postupy. Ďalej plnia zásadnú úlohu v syntéze a šírení výsledkov a zabezpečovaní prístupnosti genetického materiálu a súvisiacich informácií pre praktické použitie, a to aj pre podniky, šľachtiteľov a poľnohospodárov.

Poľnohospodári sa zapájajú do aktivít zachovania a udržateľného využívania genetických zdrojov v poľnohospodárskych podnikoch. V niektorých prípadoch môže motivácia poľnohospodárov k ich účasti presahovať zásady a logiku bezprostredných ekonomických ziskov vyplývajúcich z výroby potravín alebo vyššieho a udržateľného výnosu. Uplatnenie udržateľného využívania genetických zdrojov by si však vyžadovalo ekonomicky životaschopný základ. Táto životaschopnosť sa môže odvodiť z lepšej schopnosti prispôsobiť sa biotickému a abiotickému stresu, chorobám a škodcom, alebo zo zvýšenej účinnosti a riadenia výroby. Takisto by vyplývala z kvality a jedinečnosti, ktorú ponúkajú, najmä v kontexte miestnych trhov a zodpovedajúcich kultúrnych hodnôt a tradícií.

Šľachtitelia, vrátane poľnohospodárov – šľachtiteľov, sa spoliehajú na genetické zdroje, aby mohli vyvinúť zdravé živočíšne plemená/fenotypy a odrody rastlín so zvýšenou agronomickou hodnotou (napr. produktivitou, vyššou odolnosťou voči chorobám) a zároveň ponúkať bezpečné produkty s vysokými organoleptickými a výživnými vlastnosťami a/alebo inými charakteristikami. Aby mohli byť z ekonomického hľadiska konkurencieschopné, miestne a málo využívané plemená a plodiny musia reagovať na potreby a vyžadujú si špecializované šľachtiteľské činnosti zamerané na zlepšenie ich produktivity alebo výber vynikajúcich charakteristík a hodnotných agronomických vlastností. Šľachtitelia musia uspokojiť potreby poľnohospodárov aj očakávania spotrebiteľov a zároveň zásobovať agropotravinársky priemysel produktmi prispôsobenými výrobnému reťazcu.

Voľba spotrebiteľa určuje rozhodnutia v celom dodávateľskom reťazci, a tak ovplyvňuje všeobecné agropotravinárske výrobné postupy, najmä na úrovni prvovýroby. Komerčné (a vzdelávacie) stratégie môžu riadiť tento proces: v poslednom desaťročí čoraz viac spotrebiteľov zmenilo svoj postoj a začalo klásť dôraz na kvalitu, rozmanitosť, udržateľnosť, spravodlivý obchod, dobré životné podmienky zvierat, potešenie a pohostinnosť spojenú s jedlom. Podpora a propagácia produktov odvodených z tradičných a diverzifikovaných plemien a odrôd pomôže rozšíriť tieto trhy a podporiť poľnohospodárov, aby sa zapájali do ekonomicky životaschopného využívania zanedbávaných druhov alebo druhov, ktorým hrozí genetická erózia. Tieto činnosti sa nemôžu rozvíjať zhora nadol, ale vyžadujú si interakciu a spoluprácu medzi všetkými aktérmi vrátane poľnohospodárov, spracovateľov, maloobchodníkov a spotrebiteľov.

So zreteľom na zabezpečenie vhodných podmienok musia subjekty s rozhodovacími právomocami a správne orgány niesť svoj podiel a zabezpečovať koordináciu na všetkých úrovniach, aj pomocou príslušných medzinárodných štandardizačných organizácií a medzinárodných sietí, a zároveň efektívne využívať existujúce zavedené štruktúry. Ďalej je potrebné, aby sa zapojili do rozvoja inštitucionálneho a právneho rámca, a to spôsobom, ktorý je v súlade so zachovaním a udržateľným využívaním genetických zdrojov v poľnohospodárstve a zároveň podporovali ich ekonomickú životaschopnosť.

Politika rozvoja vidieka vytvorená v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky stanovuje zachovanie príslušných plemien a genetických zdrojov rastlín, cielené akcie s cieľom charakterizovať a hodnotiť tieto zdroje, ako aj systémy kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny. Je nevyhnutné podporovať činnosti zamerané na podporu prenosu výskumu v oblasti zachovania, charakterizácie a hodnotenia genetických zdrojov na poľnohospodárov a šľachtiteľov. Okrem toho treba podporovať zdieľanie znalostí medzi všetkými relevantnými aktérmi vrátane koncových užívateľov.

8. Od výskumu k zachovaniu a aktívnemu udržateľnému využívaniu

Najlepšie vyhliadky na obnovu, zachovanie a aktivovanie potenciálu biodiverzity v poľnohospodárstve poskytne integrovaná a ucelená stratégia.

Je nanajvýš dôležité, aby prebiehajúci vývoj programov rozvoja vidieka a európskeho partnerstva v oblasti inovácií, ako aj Horizont 2020 spájal aktivity zamerané na zachovanie s prístupmi orientovanými na koncových užívateľov na základe uvoľnenia hospodárskeho potenciálu genetických zdrojov v rámci hodnotového reťazca. Podporu musia poskytnúť interakcia a spolupráca medzi všetkými aktérmi zapojenými do zachovania genetických zdrojov, ako aj vedecké činnosti a šírenie výsledkov poľnohospodármi a koncovými užívateľmi. Týmto prístupom by sa malo dosiahnuť najmä:

Udržateľné využívanie genetických zdrojov:

· s využitím možností ponúkaných politikou rozvoja vidieka by členské štáty mali podnietiť poľnohospodárov a potenciálne zainteresovaných aktérov, aby sa zaviazali k zvyšovaniu činností zachovania in-situ / v poľnohospodárskych podnikoch;

· všetci aktéri v potravinovom reťazci by mali investovať s cieľom uvoľniť potenciál poľnohospodárskeho genetického bohatstva pozdĺž celého výrobného reťazca a ťažiť z existujúcich nástrojov a procesov EÚ s cieľom zabezpečiť, aby zachovanie a udržateľné využívanie bolo pre podniky nákladovo efektívne a ziskové, najmä prostredníctvom podnecovania dopytu spotrebiteľov po produktoch odvodených z tradičných a miestnych odrôd;

· vedci a operačné skupiny v rámci európskeho partnerstva v oblasti inovácií „Poľnohospodárska produktivita a udržateľnosť“ by mali spolupracovať na zvýšení ekonomického významu a zvýraznení ekonomických príležitostí genetických zdrojov; dá sa to dosiahnuť okrem iného podporou inherentnej hodnoty produktov získaných z genetických zdrojov, vývojom produktov v oblasti systémov kvality alebo špecializovanými šľachtiteľskými činnosťami.

Vedecký a technologický rozvoj

· Vedci by mali využiť vedecký a technologický vývoj na dosiahnutie vyššej úrovne komplexnejšej charakterizácie, hodnotenia a dokumentácie poľnohospodársky a priemyselne významných vlastností. Nové vedecké a technologické poznatky by mali všetkým typom aktérov umožniť, aby sa zapojili do činností súvisiacich s genetickými zdrojmi na všetkých relevantných úrovniach tým, že im poskytnú potrebné zručnosti a know-how;

· vedci a ďalší aktéri by mali vybudovať vhodný rámec, ktorý umožňuje prístupy pre viacerých aktérov a aktívnu výmenu poznatkov o problematike genetických zdrojov medzi všetkými aktérmi;

· vedci a ďalší relevantní aktéri môžu prispieť k udržateľnému využívaniu genetických zdrojov podporou adaptácie existujúcich postupov na nadobudnutie účinnosti Protokolu z Nagoje a príslušnej legislatívy a regulačných požiadaviek.

Koordinácia, harmonizácia a budovanie sietí

· Všetci aktéri by sa mali usilovať lepšie koordinovať činnosti zachovania genetických zdrojov s cieľom dosiahnuť úspory z rozsahu, vyhnúť sa presahom, vytvoriť synergie a efektívne využívať existujúce štruktúry na dosiahnutie výsledkov významných a prístupných pre koncových užívateľov. Sieť európskeho partnerstva v oblasti inovácií ponúka dobrý nástroj na takúto koordináciu;

· Sieť európskeho partnerstva v oblasti inovácií by mala zabezpečiť aktívny a neustály tok informácií medzi jednotlivými aktérmi, najmä vedcami a koncovými užívateľmi genetických zdrojov s cieľom efektívne prepojiť najmodernejší a aplikovaný výskum s praktickými činnosťami orientovanými na koncových užívateľov a výsledky sprístupniť poľnohospodárom.

Inštitucionálny a právny rámec

· Komisia bude podporovať širšiu politiku, ktorá zahŕňa ochranu zanedbaných a miestnych genetických zdrojov spolu s efektívnym využívaním finančných prostriedkov dostupných v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky ako aj rámca Únie pre výskum a inovácie;

· Komisia zabezpečí, aby sa zachovanie a využívanie genetických zdrojov v poľnohospodárstve podporilo konzistentným právnym rámcom na úrovni Únie;

· Komisia zabezpečí, aby zachovanie a udržateľné využívanie poľnohospodárskych genetických zdrojov dostatočne sprevádzali medzinárodné záväzky.

Zosúladené akcie Únie sú potrebné na dodržiavanie medzinárodných záväzkov Únie, najmä pokiaľ ide o zmluvu, ako aj o povinnosti vyplývajúce z Protokolu z Nagoje o prístupe ku genetickým zdrojom a spravodlivom a rovnocennom spoločnom využívaní výhod vyplývajúcich z ich používania s osobitným dôrazom na uznanie práv miestnych a domorodých komunít. S cieľom zapojiť sa do realizácie Protokolu z Nagoje Únia a jej členské štáty musia zabezpečiť, aby všetci užívatelia v Únii dodržiavali platné právne predpisy alebo regulačné požiadavky z hľadiska prístupu a využívania genetických zdrojov a súvisiacich tradičných vedomostí a mali právnu istotu, že výhody vyplývajúce z ich využívania sa budú zdieľať pomerne a spravodlivo na základe vzájomne dohodnutých podmienok. Revidované právne predpisy o rastlinnom reprodukčnom materiáli budú mať dôležitú úlohu v poskytovaní vhodných podmienok na produkciu a uvádzanie rastlinného reprodukčného materiálu na trh, vrátane krajových a tradičných odrôd.

Ako dôležitý stavebný kameň politík Únie na podporu zachovania in situ a v poľnohospodárskych podnikoch, by agroenvironmentálne opatrenia zahrnuté do spoločnej poľnohospodárskej politiky naďalej poskytovali podporu poľnohospodárom, ktorí pestujú a využívajú tradičné, ohrozené miestne plemená a/alebo zachovávajú miestne genetické zdroje rastlín ohrozené genetickou eróziou. Rozvoj vidieka môže takisto poskytnúť podporu príjemcom, ktorí vykonávajú činnosti zamerané na charakterizáciu a zber genetických zdrojov. Opatrenia na rozvoj vidieka, ktoré pomáhajú pri prechode od zachovania genetických zdrojov k efektívnemu a udržateľnému využívaniu a ďalšiemu rozvoju zahŕňajú prenos vedomostí, spoluprácu a poradenské služby. V rámci nadchádzajúcej tvorby programov na rozpočtové obdobie 2014 – 2020 by členské štáty mali klásť väčší dôraz na opatrenia, ktoré majú potenciál podporovať zachovanie a udržateľné využívanie tradičných plemien a odrôd, a to najmä v kombinácii s marketingovými stratégiami na podporu ekonomickej životaschopnosti miestnych a diverzifikovaných kvalitných produktov a krátkych dodávateľských reťazcov. Tieto opatrenia by sa doplnili „ekologickými“ požiadavkami pre priame platby v rámci 1. piliera, najmä požiadavkou na zabezpečenie určitej úrovne rozmanitosti plodín a zachovanie trvalých trávnych porastov vrátane vysoko biologicky rozmanitých trávnych porastov využívaných v rozsiahlych systémoch živočíšnej výroby.

Zachovanie a udržateľné využívanie poľnohospodárskych genetických zdrojov a ich integrácia do hodnotového reťazca by mali mať posilnenú vedomostnú základňu doplňujúcu spoluvytváranie vedomostí šľachtiteľmi a poľnohospodármi v rámci komplexného pracovného programu vytvoreného na základe rámca Únie pre výskum a inovácie Horizont 2020. Tento pracovný program sa musí vzťahovať na široké spektrum činností spojených s genetickými zdrojmi, vrátane špičkového výskumu, rovnako ako na typy akcií, ktoré boli predtým zahrnuté do programu Spoločenstva zriadeného podľa nariadenia (ES) 870/2004. Musí sa vzťahovať na inovačné možnosti využívania poľnohospodárskych genetických zdrojov, budovanie kapacít (napr. bioúložísk pre zachovanie ex-situ, vedomostných rezerv a usmernení), vývoj prakticky orientovaných metód charakterizácie, hodnotenia, výberu vlastností na zlepšenie chovu a demonštračné projekty, ktoré podporujú udržateľné využívanie genetických zdrojov. Riešenie týchto otázok v rámci Horizontu 2020, a nie prostredníctvom samostatného programu, ponúka priestor pre administratívne zjednodušenie. Bude vyžadovať nadnárodnú účasť a v kombinácii s funkciou európskeho partnerstva v oblasti inovácií týkajúcou sa uľahčenia výmeny medzi všetkými príslušnými aktérmi v celej Únii zabezpečí pridanú hodnotu EÚ vrátane účinnej koordinácie a interakcie medzi rôznymi činnosťami.

V rámci pracovného programu pre spoločenskú výzvu 2 programu Horizont 2020 by sa osobitný dôraz mal klásť na prístupy pre väčší počet aktérov, v rámci ktorých môžu vedci a koncoví užívatelia z rôznych odvetví spolupracovať s poľnohospodárskymi poradenskými službami a sprostredkovateľmi inovácií s cieľom podporiť výmenu vedomostí a šírenie nových vedeckých poznatkov a zároveň zabezpečiť možnosť vykonávať experimentovanie a overovanie laboratórnych testov priamo v poľnohospodárskom podniku.

Potreba posilnenia výmeny medzi všetkými relevantnými aktérmi je jedným z hlavných poučení z predchádzajúcich skúseností. Ako účinný rámec uľahčujúci interakciu medzi výskumom a praxou, európske partnerstvo v oblasti inovácií „Poľnohospodárska produktivita a udržateľnosť“ ponúka významné príležitosti na integráciu činností súvisiacich s genetickými zdrojmi. Európske partnerstvo v oblasti inovácií sa buduje s cieľom mobilizovať aktérov, zvyšovať informovanosť, zabezpečovať lepší tok informácií a uľahčovať výmenu poznatkov a spoluprácu.

Mechanizmy európskeho partnerstva v oblasti inovácií by boli veľmi vhodné na integráciu činností zameraných na obnovu a zachovanie, ako aj na udržateľné využívanie a ďalší rozvoj poľnohospodárskej genetickej diverzity. Európske partnerstvo v oblasti inovácií by zainteresovaným stranám poskytovalo príslušné informácie o možnostiach, ktoré ponúkajú právne predpisy a politiky Únie a o prípadných partneroch vhodných na spoluprácu. Vytváraním projektových databáz, organizovaním seminárov a vytvorením špecializovanej skupiny zameranej na genetické zdroje by európske partnerstvo v oblasti inovácií podporilo zdieľanie vedomostí a interakciu medzi zúčastnenými stranami. Posilnilo by tak doplnkovosť výskumu na podporu ochrany genetických zdrojov a praktických opatrení zameraných na poľnohospodársku prax. Lepšia integrácia aktivít v oblasti zachovania a využívanie ohrozených plodín a plemien v šľachtení a vo výrobnom reťazci by mohlo mať prospech zo vzájomného učenia sa všetkých zúčastnených aktérov a z iniciatívy zdola nahor, najmä pokiaľ ide o prispôsobenie činností týkajúcich sa genetických zdrojov miestnym podmienkam a potrebám.

Aby bolo možné mobilizovať expertízu a zlepšiť koordináciu na úrovni Únie, činnosti európskeho partnerstva v oblasti inovácií by sa podporili intenzívnou účasťou výboru pre genetické zdroje, ktorý bol zriadený nariadením (ES) 870/2004, a ktorý zostane funkčný.

9. Závery

V súlade so záväzkom v rámci stratégie Únie v oblasti biodiverzity sa uľahčovaním a začleňovaním prechodu od výskumu a zachovania k udržateľnému využívaniu v poľnohospodárskych podnikoch Únia zapája do strategického procesu zvrátenia straty poľnohospodárskej biodiverzity.

Vytvorením stabilného rámca v súlade s uvedenými kľúčovými zámermi podporuje Únia konzekventnú zmenu orientácie politiky, ktorou sa príslušné zúčastnené strany podnietia k zachovávaniu genetických zdrojov a k ich aktívnemu udržateľnému využívaniu, čo znamená posun o krok ďalej. Táto zmena sa odzrkadlila v súdržnom a doplnkovom prístupe pomocou rozličných (nových) politických nástrojov Únie k silnejšiemu a účinnejšiemu zachovávaniu poľnohospodárskej biodiverzity.

Pokiaľ ide o rok 2020, genetické zdroje sa môžu spoliehať na vyššie finančné zdroje a širšie spektrum príležitostí na financovanie v rámci programu rozvoja vidieka a programu Horizont 2020, ako aj ďalších politík Únie. Zvýšené úsilie, prekračujúce hranice zachovávania, bude prínosom pre poľnohospodársku výrobu, výsledky v oblasti výskumu a inovácií, oblasť zmeny klímy, životné prostredie a zamestnanosť. Tieto priaznivé účinky budú veľkou výhodou pre celú spoločnosť, pričom budú osobitným prínosom pre vidiecke oblasti, ktoré vo veľkej miere využívajú tradičné postupy a majú hlboký vzťah k súvisiacim kultúrnym hodnotám a hodnotám na danom území.

Zachovanie a udržateľné využívanie genetických zdrojov v poľnohospodárstve je súčasťou rozsiahlejšieho úsilia s cieľom podporiť inovačné postupy a prispievať k inteligentnému, udržateľnému rastu v súlade so stratégiou Európa 2020. Dosiahnutie úspechu zachovania genetických zdrojov v rámci politiky rozvoja vidieka a politiky výskumu a inovácií si vyžaduje opatrenia prijaté na všetkých úrovniach (EÚ, členských štátov a regiónov), ako aj pevné odhodlanie zúčastnených strán aktívne sa na nich podieľať. Prijatie komplexného a uceleného prístupu k poľnohospodárskym genetickým zdrojom by výrazne prispelo k posilneniu udržateľnosti a ekonomickej životaschopnosti v rôznych poľnohospodárskych systémoch, ako aj v rámci celého potravinového reťazca.

[1] Závery Európskej rady.

[2] http://www.planttreaty.org/

[3] KOM(2011) 244.

[4] Nariadenie Rady (ES) č. 870/2004.

[5] Podrobný opis programu a jeho hodnotenie sa nachádza v pracovnom dokumente útvarov Komisie, ktorý je pripojený k tejto správe.