Štyri krajiny požiadali o zálohové platby zavedené revíziou nariadenia v roku 2014. V týchto prípadoch Komisia vyplatila zálohy vo výške celkovo 31,3 milióna EUR, a to do niekoľkých týždňov od prijatia žiadostí.

V roku 2016 Komisia prijala šesť žiadostí o finančný príspevok z Fondu solidarity, a to od Grécka (zemetrasenie v Lefkade), Spojeného kráľovstva (záplavy), Nemecka (záplavy v Dolnom Bavorsku), Cypru (sucho a požiare), Portugalska (požiare na Madeire) a Talianska (zemetrasenia). Najväčšiu živelnou pohromou bola pre Fond solidarity séria zemetrasení v talianskych Apeninách, ktoré nastali v období od augusta 2016 do januára 2017.

Vysoké teploty, veľmi silný vietor a extrémne nízke zrážky, ktoré zasiahli ostrov Madeira v období od 8. do 13. augusta 2016, spôsobili veľké požiare s obzvlášť závažnými následkami na hlavné mesto Funchal a mesto Calheta. Mali zároveň výrazný vplyv na každodenný život a majetok obyvateľstva vrátane troch obetí. Zhorená oblasť pokrývala 6 000 ha, z toho 560 ha v chránených územiach patriacich do sústavy Natura 2000. Došlo k poškodeniu alebo zničeniu historických pamiatok a stoviek súkromných domov. Okrem toho bola poškodená aj základná infraštruktúra, podniky a poľnohospodárstvo.

Dňa 5. decembra 2015 postihli Spojené kráľovstvo (UK) rozsiahle záplavy, ktoré zasiahli 11 regiónov. Pri pohrome bolo zaplavených viac ako 16 000 domácností a 4 985 podnikov, pričom približne 3 600 domácností bolo potrebné presťahovať do náhradných ubytovacích zariadení. Do úsilia na záchranu a obnovu sa zapojilo 1 700 vojenských pracovníkov, pričom v jednom čase ich v teréne vždy pracovalo približne 700. Katastrofa mala významný vplyv na odvetvie cestovného ruchu (napr. stornované pobyty v hoteloch, úbytok turistov), keďže 35 % podnikov v odvetví cestovného ruchu pôsobí v oblastiach postihnutých záplavami, a to len na severe Anglicka. Aj farmy utrpeli straty v oblasti produkcie.

S cieľom zohľadniť následné zemetrasenia Taliansko 15. februára 2017 predložilo aktualizovanú žiadosť s revidovaným odhadom so zahrnutím všetkých škôd spôsobených zemetraseniami v období od 24. augusta 2016 do 18. januára 2017. Ďalšie informácie boli poskytnuté 25. mája 2017.

Taliansko 24. augusta 2016 postihlo zemetrasenie so silou 6 stupňov Richterovej stupnice. Zemetrasenie zasiahlo rozsiahle oblasti Apeninského pohoria v strednom Taliansku, v regiónoch Abruzzy, Lazio, Marche a Umbria. Nasledovalo množstvo následných otrasov. Na konci októbra 2016 postihli ten istý región ďalšie dve vážne zemetrasenia. Prvý otras so silou 5,9 stupňa Richterovej stupnice nastal 26. októbra, druhý so silou 6,5 stupňa prišiel 30. októbra 2016. Tieto zemetrasenia ďalej zhoršili situáciu a v postihnutých oblastiach spôsobili rozsiahle dodatočné škody. Dňa 18. januára 2017 zasiahli štyri ďalšie zemetrasenia južnú časť oblasti, v ktorej došlo k zrúteniu už predtým poškodenej infraštruktúry a domov v dôsledku kombinácie silného sneženia a ďalších otrasov. Spôsobené boli vážne a rozsiahle škody na súkromných a verejných budovách, infraštruktúre, podnikoch, poľnohospodárstve a významnom kultúrnom dedičstve. Išlo o zďaleka najvážnejšiu katastrofu, pri ktorej sa Fond solidarity využil.

3.Chorvátsko, záplavy v roku 2012: finančný príspevok z Fondu solidarity predstavoval 286 587 EUR. Správa o implementácii a vyhlásenie o oprávnenosti boli predložené v júni 2015. Na žiadosť Komisie Chorvátsko predložilo dodatočné informácie, na základe ktorých sa intervencia ukončila v júli 2016.

4.Rakúsko, záplavy v roku 2013: finančný príspevok z Fondu solidarity predstavoval 21,662 milióna EUR. V auguste 2015 Rakúsko predložilo správu o implementácii a vyhlásenie o oprávnenosti. Správa bola zhodnotená ako úplná a v súlade s požiadavkami nariadenia, na základe čoho mohla Komisia intervenciu ukončiť v auguste 2016.

V roku 2016 Komisia dostala aj tri správy o implementácii a vyhlásenia o oprávnenosti z Rumunska v súvislosti s katastrofálnym suchom a požiarmi v roku 2012, od Nemecka a Českej republiky vo vzťahu k záplavám v roku 2013. Postup ukončenia týchto intervencií prebieha.

5.Závery

Počet nových žiadostí v rámci Fondu solidarity, ktoré boli Komisii predložené v roku 2016, bol obmedzený, pričom dve žiadosti súvisiace so živelnými pohromami sa týkali udalostí v priebehu novembra a decembra 2015 (zemetrasenie v Lefkade a záplavy v Spojenom kráľovstve). To, zdá sa, potvrdzuje, že revízia nariadenia z roku 2014 a vyjasnenie kritérií pre regionálne živelné pohromy priniesli očakávané výsledky, najmä to, že sa už nepredkladajú jednoznačne neoprávnené žiadosti.

V auguste a v októbri však Taliansko opäť zasiahli ničivé zemetrasenia, ktoré sa – spolu s ďalším vážnym otrasom v januári 2017 – ukázali byť zďaleka najväčšou katastrofou, ktorú musel Fond solidarity od svojho vzniku v roku 2002 riešiť. Pri sume 22 miliárd EUR bola škoda takmer dvakrát vyššia ako v prípade druhého najväčšieho prípadu – zemetrasenia v regióne Emilia-Romagna v roku 2012. Tieto udalosti potvrdzujú vzor, ktorý bol identifikovaný pri predchádzajúcich udalostiach: hoci záplavy predstavujú najčastejší druh živelnej pohromy, ktorý vedie k žiadostiam o prostriedky z Fondu solidarity (približne dve tretiny všetkých prípadov), zemetrasenia patria medzi najmenej časté, ale zďaleka najviac ničivé a nákladné, nehovoriac o ľudských nákladoch, t. j. počtoch ľudí, ktorí prišli o život, boli zranení alebo na dlhé obdobie presídlení.

Nízky počet žiadostí v roku 2016 a skutočnosť, že žiadosť týkajúca sa zemetrasenia v Taliansku bola skompletizovaná až v roku 2017, bola z rozpočtového hľadiska šťastnou náhodou. Uvoľnenia prostriedkov v priebehu roku 2016 boli vyplatené z nevyužitej časti pridelených prostriedkov na rok 2015, ktorá bol prenesená do roku 2016. Z tohto dôvodu zostala celá suma pridelená na rok 2016 nedotknutá a bola prenesená do roku 2017, čo v roku 2017 umožnilo uvoľniť vôbec najväčší príspevok z Fondu solidarity pre Taliansko. Tento scenár potvrdzuje, že možnosť presunúť nevyčerpané sumy za predchádzajúci rok do ďalšieho roka je mimoriadne užitočná pri zabezpečení fungovania Fondu solidarity z rozpočtového hľadiska, hoci jeho ročná alokácia sa vo viacročnom finančnom rámci na roky 2014 – 2020 znížila z 1 miliardy EUR v súčasných cenách na 500 miliónov EUR v cenách roku 2011. Bude dôležité zachovať túto flexibilitu aj po roku 2020. Na druhej strane, udalosti z roku 2016 zároveň ukazujú, že finančný základ Fondu solidarity je pomerne malý a mohol by sa ľahko dostať do ťažkostí, ak by sa v relatívne krátkom čase vyskytlo niekoľko vážnych živelných pohrôm, najmä v prípade, že sa nepreniesli významnejšie sumy z predchádzajúceho roka. V takom prípade by bolo ťažké zachovať stanovenú mieru pomoci, čím by sa narušila zásada spravodlivého zaobchádzania.

Možnosť vykonať zálohové platby zavedená pri revízii nariadenia v roku 2014 sa ukázala ako veľmi užitočná. Aj keď všetky žiadajúce členské štáty, nepožiadali o zálohovú platbu, Komisia dokázala zaplatiť požadovanú zálohu vo všetkých prípadoch okrem jedného do jedného mesiaca od predloženia úplnej dokumentácie k žiadosti. Ukazuje sa, že by bolo užitočné zvážiť, či by zvýšenie zálohových platieb nad súčasnú sadzbu vo výške 10 % očakávaného finančného príspevku z Fondu solidarity (vo výške maximálne 30 miliónov EUR) mohlo byť vhodným riešením na zlepšenie reakčnej schopnosti Fondu solidarity, keďže uvoľnenie plnej výšky prostriedkov na základe rozpočtového postupu v každom prípade aj naďalej trvá niekoľko mesiacov.