·ukazovatele vplyvu týkajúce sa biodiverzity (napr. index vtáctva žijúceho na poľnohospodárskej pôde) a vody (napr. odber vody) boli neúplné a vyznačovali sa nízkou kvalitou, a to v dôsledku nedostatočného právneho základu na zber údajov alebo spoliehania sa na dobrovoľné zisťovania,

·v dôsledku vyššej miery automatizácie a interoperability, včasného šírenia a nových prehľadov, a to vrátane funkcií vyhľadávania a sťahovania, sa zlepšila kvalita údajov.

CMEF sa od roku 2014 rozšíril nad rámec rozvoja vidieka, aby sa po prvýkrát vzťahoval na celú politiku. Poukázalo to na viacero silných stránok:

Komplexné informácie na účely tejto správy poskytli aj priebežné hodnotenia členských štátov týkajúce sa ich programov rozvoja vidieka na roky 2014 – 2020. Ich ex post hodnotenia, ktoré sa majú predložiť v roku 2026, poskytnú vstupné informácie pre priebežné posudzovanie výkonnosti SPP.

Hodnotenia sú hlavným nástrojom na posúdenie hmatateľných výsledkov politiky a jej vplyvov. Poskytujú podklady na rozhodovanie a posilňujú transparentnosť, získavanie poznatkov a zodpovednosť. Generálne riaditeľstvo pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka v rokoch 2014 až 2020 uskutočnilo viac ako 20 tematických hodnotení rôznych aspektov SPP . Hodnotenia vychádzali z prípravných prác (podporných štúdií), ktoré uskutočnili nezávislí externí dodávatelia, ako aj z poznatkov získaných prostredníctvom viacerých konzultácií so zainteresovanými stranami.

Zahŕňa to údaje o výstupoch a výsledkoch v rámci každoročného podávania správ o vykonávaní SPP (zhromažďovaných členskými štátmi) a údaje monitorujúce súvislosti, v ktorých sa realizuje SPP, pričom sa využívajú štatistiky (hlavne z Eurostatu). Periodicita údajov sa líši v závislosti od zdroja.

Táto správa podáva zhrnutie o výkonnosti spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP) počas obdobia 2014 – 2020. Keďže sa publikuje súbežne so schválením SPP na roky 2023 – 2027, táto správa bude základom posúdenia strategických plánov SPP. Zároveň bude prispievať k diskusii o budúcom rozvoji politiky vrátane výziev a ambícií vyplývajúcich zo zelenej dohody . Správa dopĺňa správu o spoločnom rámci pre monitorovanie a hodnotenie (CMEF) z roku 2018 [ COM(2018) 790 final ].

Celková produktivita faktorov poľnohospodárstva EÚ sa od roku 2013 do roku 2019 zvýšila o 6 % (EÚ27). SPP podporila výrazné zvýšenie produktivity práce (o 24 % v období 2013 až 2020). Podpora investovania do poľnohospodárskych podnikov zvýšením pomerného množstva kapitálu dostupného pre poľnohospodárske podniky, čo podporilo ich konkurencieschopnosť, mala nepriamy priaznivý účinok na ich príjem.

Zlé pracovné podmienky sezónnych pracovníkov v poľnohospodárstve v niektorých prípadoch viedli k výzvam, aby boli platby v rámci SPP podmienené súladom s právnymi predpismi o pracovných podmienkach. Napriek tomu, že sa rozdiel medzi príjmami v poľnohospodárstve a priemernou mzdou v celom hospodárstve znížil, naďalej ostáva značný. Oslabuje to atraktívnosť zamestnania v poľnohospodárstve a znižuje generačnú obnovu.

Výsledkom SPP na roky 2014 – 2020 bolo podstatné prerozdelenie priamych platieb menším poľnohospodárom a oblastiam s prírodnými obmedzeniami. Platby na hektár poľnohospodárom v najmenšej kategórii (vyrábajúcim menej ako 8 000 EUR štandardného výstupu) sa od roku 2017 do roku 2019 zvýšili v porovnaní s obdobím 2011 až 2013 o 18 %.

Hodnotenia boli založené na riadnom a dôslednom metodologickom prístupe vrátane kvantitatívnych a kvalitatívnych analýz. Členské štáty sa museli naučiť, ako získať dôkazy umožňujúce, aby bola politika viac zameraná na výsledky. Pokiaľ však ide o výdavky na rozvoj vidieka, existovali len kvantifikované ciele. Vo väčšine hodnotení nebolo možné kvantifikovať príspevok SPP k ukazovateľom vplyvu, a to v dôsledku obmedzení údajov, časového oneskorenia pred prejavom vplyvov, externých faktorov a ťažkosti pri stanovovaní príčinnej súvislosti.

Podiel EÚ na celosvetovom vývoze agropotravinárskych výrobkov v roku 2019 dosiahol 18 %. Externé faktory (vrátane zákazu dovozu výrobkov z EÚ zo strany Ruska) po väčšinu rokov v období 2014 až 2020 do určitej miery oslabili konkurenčnú pozíciu sektora poľnohospodárstva EÚ, obchod EÚ s agropotravinárskymi výrobkami však vykazoval vysoký stupeň odolnosti. Konkurenčná pozícia EÚ sa od roku 2018 mierne zlepšila, pričom podiel EÚ na celosvetovom vývoze dosiahol nárast o jeden percentuálny bod.

Vývoz EÚ pozostáva najmä z výrobkov s vysokou pridanou hodnotou, čo podporuje zaručená kvalita a dobré meno výrobkov s osvedčením v rámci systémov kvality EÚ. Poskytuje to jednoznačné hospodárske úžitky výrobcom z hľadiska marketingu a zvýšeného predaja. Podpora propagačných programov bola účinná pri zvyšovaní povedomia o výrobkoch EÚ a ich profile, najmä na trhoch s najvyšším rastovým potenciálom. Odvetvové politiky boli zároveň účinné pri podpore konkurencieschopnosti, pričom politika EÚ v oblasti vína zohrávala kľúčovú úlohu pri presune zamerania odvetvia z kvantity na konkurencieschopnosť a kvalitu.

Spravodlivá hospodárska súťaž a otvorenosť

Trh EÚ bol v priebehu rokov 2014 až 2020 čoraz viac otvorenejší. Dovoz agropotravinových výrobkov sa zvýšil, pričom trh EÚ zostal aj naďalej najväčším dovozcom z rozvojových krajín.

Obchodné normy boli úspešné pri vytváraní rovnakých podmienok pre výrobcov poľnohospodárskych výrobkov.

Pravidlá štátnej pomoci v odvetví poľnohospodárstva pomohli zabezpečiť, že kladné účinky štátnej pomoci na príjemcov, a najmä na príslušné verejné politiky prevažujú nad negatívnymi účinkami na hospodárska súťaž a obchod. Účinky dobrovoľnej viazanej podpory na rozhodnutia poľnohospodárov a poľnohospodársku výrobu nevytvorili (okrem niekoľkých obmedzených výnimiek) narušenia hospodárskej súťaže.

Kvalita a označovanie

SPP pomohla zásobovať trh EÚ výrobkami štandardizovanej a zaručenej kvality, čím poskytla spotrebiteľom hodnotu za peniaze. Odhadovaná celková hodnota predaja výrobkov v rámci systémov zemepisných označení alebo zaručených tradičných špecialít dosiahla v roku 2017 v krajinách EÚ28 výšku 77 miliárd EUR, čo predstavuje 7 % z celkového predaja potravín a nápojov.

Opatrenia v rámci SPP boli účinné pri poskytovaní užitočných a transparentných informácií spotrebiteľom o označeniach kvality a označeniach ekologických výrobkov, ako aj o pôvode poľnohospodárskych výrobkov. Existuje však priestor na zlepšenie v oblasti chápania spotrebiteľov, pokiaľ ide o pravidlá EÚ týkajúce sa označovania a systémy kvality, ako aj v oblasti väčšieho zosúladenia obchodných noriem s vyvíjajúcimi sa verejnými záujmami o zdravie, výživu, životné prostredie a klímu.

1.5.Udržateľné riadenie prírodných zdrojov a opatrenia v oblasti klímy

Udržateľné riadenie prírodných zdrojov

SPP poskytuje rozsiahlu „základnú úroveň ochrany“ životného prostredia prostredníctvom povinného krížového plnenia (v roku 2019 na 84 % poľnohospodárskej pôdy EÚ) a ekologizačných povinností (80 %, nárast zo 76 % v roku 2015). Okrem toho poskytuje cielenejšie, no dobrovoľné záväzky v rámci rozvoja vidieka (12 – 15 % na agroenvironmentálno-klimatické opatrenia a 3 – 5 % na ekologické poľnohospodárstvo). Podpora príjmu v rámci SPP a podpora oblastiam s prírodnými obmedzeniami pomohli zabrániť opúšťaniu pôdy, spomaliť intenzifikáciu a špecializáciu poľnohospodárskych systémov a udržať diverzifikáciu plodín a trvalé trávne porasty.

Všetky poľnohospodárske podniky poberajú základné platby, a to bez ohľadu na stupeň používania vstupov. Tieto platby sa v dôsledku toho často vnímajú ako v rozpore s udržateľným riadením prírodných zdrojov. Skutočnosti nie vždy podporujú toto vnímanie. Oddelením podpory od výroby a jej prepojením s dodržiavaním štandardných environmentálnych a klimatických postupov základné platby nepredstavujú podnet na zvýšenie intenzity výroby. Dôkazom toho je úroveň priamych platieb na hektár, ktorú získalo 10 % najintenzívnejších poľnohospodárskych podnikov, ktorá zaznamenala (počas rokov 2017 až 2019) pokles o 12 % na 451 EUR na hektár v porovnaní s úrovňou pred reformou SPP od roku 2011 do roku 2013. Priame platby pre 10 % najextenzívnejších poľnohospodárov v EÚ naopak dosiahli nárast o 23 %, a to na úroveň 154 EUR na hektár. Priame platby na pracovníka v najintenzívnejších poľnohospodárskych podnikoch, ktoré dosahujú úroveň 1 900 EUR, sú nižšie o takmer 78 % v porovnaní s najextenzívnejšími poľnohospodárskymi podnikmi (7 700 EUR).

Nový systém ekologizácie zavedený v rámci reformy SPP z roku 2013 sa pokúsil riešiť tento problém dodatočným stimulom, a to prepojením 30 % priamej podpory s postupmi prispievajúcimi k udržateľnému riadeniu prírodných zdrojov. „Ekologizácia“ bola úspešná pri zabraňovaní ďalším environmentálnym škodám, podnet na zmenu poľnohospodárskych postupov (najmä povinnosť diverzifikovať plodiny alebo udržiavať oblasti ekologického záujmu) však nebol relevantný pre všetkých poľnohospodárov. Napriek tomu, že systém ekologizácie mal potenciál podporiť environmentálne a klimatické postupy, rozhodnutia členských štátov a poľnohospodárov v plnej miere tento potenciál nevyužili.

Vzhľadom na prispôsobenú a cielenú koncepciu boli pri podpore udržateľného riadenia prírodných zdrojov najúčinnejšie dobrovoľné opatrenia v rámci rozvoja vidieka. Rozhodnutia pri vykonávaní do značnej miery ovplyvnili celkový vplyv týchto opatrení. Používanie týchto postupov poľnohospodármi a lesníkmi bolo okrem toho obmedzené, najmä v dôsledku komplexných podmienok oprávnenosti, ako aj prémií, ktoré sú príliš nízke na to, aby podnecovali zmeny, a to predovšetkým v určitých produktívnych oblastiach. Agroenvironmentálno-klimatické záväzky podporovali postupy, ktoré obmedzujú stratu organickej hmoty v pôde, podporujú biodiverzitu pôdy a znižujú znečistenie pôdy (aj keď obrábanie ornej pôdy v nižšej miere sa obmedzovalo na konkrétne oblasti).

Do roku 2019 sa na ekologické poľnohospodárstvo využívalo 8 % poľnohospodárskej pôdy v EÚ. S podporou SPP sa hospodári na 66 % tejto pôdy. Ekologické poľnohospodárstvo viditeľne vytvára prínosy pre biodiverzitu, pôdu a vodu, zmiernenie zmeny klímy a dobré životné podmienky zvierat, pričom vedie k obmedzeniu používania chemických pesticídov a antimikrobiálnych látok.

Mnohé externé faktory vplývajú na životné prostredie a potrvá určitý čas, kým budú výsledky opatrení zreteľné. Značne sa tým sťažuje posúdenie čistého vplyvu SPP počas obdobia 2014 – 2020, a tým aj stanovenie príčinnej súvislosti medzi vykonanými opatreniami a ich výsledkami. Nedostatok relevantných ukazovateľov sťažuje odhad celkového príspevku SPP k biodiverzite a ku krajinotvorbe (napr. hoci sa pokles v rámci indexu vtáctva žijúceho na poľnohospodárskej pôde spomalil, nie je jasné, do akej miery možno stratu biodiverzity prisúdiť SPP). SPP má obrovský potenciál na podporu postupov, ktoré zlepšujú kvalitu pôdy a vody a vedú k znižovaniu používania pesticídov a hnojív na podstatnej časti ornej pôdy v EÚ. Dôkazom toho je výrazný príspevok politiky k trvácnym zmenám v postupoch poľnohospodárov podporou pestovania medziplodín, krycích plodín a plodín, ktoré viažu dusík.

Zmena klímy a emisie skleníkových plynov

V rámci SPP na obdobie 2014 – 2020 členské štáty vyčlenili na zmiernenie zmeny klímy a adaptáciu na ňu len malý rozpočet a pripisovali im nízku prioritu.