DÔVODOVÁ SPRÁVA

1.KONTEXT NÁVRHU

•Dôvody a ciele návrhu

Predsedníčka Ursula von der Leyenová oznámila vo svojom prejave o stave Únie v roku 2021 európsku stratégiu v oblasti starostlivosti, ktorá má pomôcť mužom a ženám v rôznych etapách života získať čo najlepšiu starostlivosť a rovnováhu medzi pracovným a súkromným životom. Túto iniciatívu tvorí oznámenie Komisie o európskej stratégii v oblasti starostlivosti sprevádzané dvomi návrhmi odporúčaní Rady; jedným, ktoré sa týka revízie barcelonských cieľov o vzdelávaní a starostlivosti v ranom detstve (VSRD), a druhým, ktoré sa týka dlhodobej starostlivosti (DS).

Dostupnosť služieb VSRD je kľúčovým predpokladom účasti žien na pracovnom trhu. Súvislosť medzi účasťou matiek na pracovnom trhu a mierami účasti na VSRD je významná najmä v prípade matiek s najmladším dieťaťom vo veku do troch rokov. Vzhľadom na to Európska rada v roku 2002 stanovila barcelonské ciele v oblasti starostlivosti o deti, aby sa posilnením poskytovania VSRD zvýšila účasť žien na pracovnom trhu. Európska rada stanovila dva ciele, t. j. 90 % mieru účasti detí vo veku od troch rokov do veku povinnej školskej dochádzky a 33 % mieru účasti detí vo veku do troch rokov. Hoci sa v priemere barcelonské ciele na úrovni EÚ dosiahli, niektoré členské štáty v ich plnení značne zaostávajú, pričom rozdiely pretrvávajú najmä v prípade detí z domácností s nižšími príjmami.

Cieľom tohto odporúčania je nabádať členské štáty, aby zvyšovali účasť na VSRD v záujme uľahčenia účasti žien na pracovnom trhu a zlepšenia sociálneho a kognitívneho vývoja detí, najmä detí v zraniteľných situáciách alebo zo znevýhodneného prostredia. Konkrétne Komisia navrhuje revidovať barcelonské ciele, aby sa vytvoril nový impulz na ďalšie posilnenie vzostupnej konvergencie medzi členskými štátmi v oblasti účasti detí na VSRD, a tým sa prispelo k zvýšeniu účasti žien na pracovnom trhu a k odstráneniu rozdielu v zamestnanosti žien a mužov. Riešia sa v ňom aj ďalšie rozmery relevantné na dosahovanie barcelonských cieľov, predovšetkým cenová dostupnosť, prístupnosť a kvalita VSRD, ktoré sú nevyhnutné na splnenie potrieb rodičov a detí, a preto ovplyvňujú aj reálne využívanie týchto služieb. Okrem toho sa v ňom členské štáty vyzývajú, aby prihliadali na časovú intenzitu účasti detí na VSRD, ktorá by mala byť taká, aby rodičom umožňovala zmysluplne vykonávať platenú prácu, ako aj na podiel detí ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením zúčastňujúcich sa na VSRD.

Napriek týmto zlepšeniam je rozdiel v zamestnanosti žien a mužov stále značný, pričom v roku 2021 dosahoval 10,8 percentuálneho bodu. Nadácia Eurofound odhadla straty za rok 2018 vyplývajúce z rozdielu v zamestnanosti žien a mužov na 320 miliárd EUR. Väčšinu tejto sumy tvoria príjmy a príspevky na sociálne zabezpečenie, o ktoré hospodárstvo prišlo v dôsledku neúčasti žien na zamestnaní. Rozdiel v zamestnanosti žien a mužov úzko súvisí s opatrovateľskými povinnosťami. Ženy zostávajú primárnymi opatrovateľkami detí a dospelých, ktorí potrebujú starostlivosť, a nesú hlavnú zodpovednosť za chod domácnosti. Táto nerovnováha obmedzuje možnosti ich účasti na platenej práci, keďže si na ňu nedokážu vyhradiť čas.

V roku 2021 vo výberovom zisťovaní pracovných síl za krajiny EÚ27 uviedlo 27,9 % nepracujúcich žien vo veku 25 – 49 rokov starostlivosť o deti alebo dospelých, ktorí potrebujú starostlivosť, ako hlavný dôvod, pre ktorý si nehľadajú zamestnanie, v porovnaní len s 8,0 % mužov. V roku 2019 pred pandémiou takýto dôvod uvádzalo 32,6 % žien a 7,6 % mužov. Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (EIGE) uvádza, že pre opatrovateľské povinnosti nemôže v Európe na pracovný trh vstúpiť 7,7 milióna žien a mnohé sú odkázané na prácu len na čiastočný úväzok: 29 % žien pracujúcich na čiastočný úväzok uvádza opatrovateľské povinnosti ako hlavný dôvod tejto skutočnosti, pričom v prípade mužov je to len 6 %.

Rodový rozdiel v oblasti starostlivosti, a najmä rozdiel v čase vynaloženom ženami a mužmi na neplatenú starostlivosť, súvisia s rodovými stereotypmi o povolaniach aj úlohách žien a mužov a ďalej tieto stereotypy prehlbujú. Od žien sa stále v oveľa väčšej miere ako od mužov očakáva, že budú poskytovať neplatenú starostlivosť, a to aj v rodinách s dvomi zárobkovo činnými osobami. Pred krízou spôsobenou pandémiou ochorenia COVID-19 vynaložili zamestnané ženy v EÚ, ktoré mali deti do veku sedem rokov a žili s ďalšou osobou, priemerne 39 hodín týždenne na neplatenú prácu, pričom v prípade zamestnaných mužov v rovnakej situácii to bolo 19 hodín týždenne. Rodový rozdiel v oblasti starostlivosti bol výraznejší v prípade žien v neistom zamestnaní.

Vzhľadom na ukončenie a obmedzenie poskytovania služieb starostlivosti počas pandémie sa od žien ešte intenzívnejšie vyžadovalo poskytovanie starostlivosti. Kríza spôsobená pandémiou ochorenia COVID-19 prehĺbila rodové rozdiely v oblasti neplatenej starostlivosti, posilnila tradičné rodové úlohy a zmarila mierny pokrok, ktorý sa doteraz v oblasti rodovej rovnosti dosiahol. Z elektronického prieskumu nadácie Eurofound Život, práca a COVID-19 vyplýva, že počas pandémie vynaložili ženy, ktoré mali deti vo veku do 12 rokov, priemerne 62 hodín týždenne na starostlivosť o deti, pričom v prípade mužov v rovnakej situácii to bolo 36 hodín týždenne, a 23 hodín na domáce práce, pričom v prípade mužov to bolo 15 hodín. Takmer tretina týchto žien (29 %) uviedla, že pre opatrovateľské povinnosti sa len ťažko dokázali sústrediť na prácu, čo platilo len pre 11 % mužov.

V Európskom pilieri sociálnych práv sa uvádza, že rovnaké zaobchádzanie a rovnosť príležitostí medzi mužmi a ženami sa musia zabezpečovať a upevňovať vo všetkých oblastiach vrátane účasti na pracovnom trhu, podmienok zamestnania a kariérneho postupu. Takisto sa v ňom uznáva právo detí na cenovo dostupné a kvalitné VSRD; práva detí na ochranu pred chudobou a právo detí zo znevýhodneného prostredia na osobitné opatrenia na podporu rovnosti príležitostí.

V akčnom pláne na realizáciu Európskeho piliera sociálnych práv sa ako hlavná cieľová hodnota stanovuje zvýšenie celkovej miery zamestnanosti aspoň na 78 % obyvateľstva (vo veku 20 – 64 rokov) do roku 2030, čo uvítali vedúci predstavitelia EÚ na samite v Porte v máji 2021 a Európska rada v júni 2021. Ak má Európa dosiahnuť tento celkový cieľ, musí sa usilovať znížiť rozdiel v zamestnanosti žien a mužov aspoň o polovicu v porovnaní s rokom 2019 a zvýšiť mieru poskytovania VSRD, čím prispeje k lepšiemu zosúladeniu pracovného a súkromného života a podporí väčšiu účasť žien na trhu práce.

V smernici o rovnováhe medzi pracovným a súkromným životom z roku 2019 boli vytvorené minimálne normy pre rodinnú dovolenku, v ktorých sa zavádza i) právo na platenú otcovskú dovolenku a opatrovateľskú dovolenku a posilnenie neprenosnej a platenej rodičovskej dovolenky a ii) právo pracovníkov s opatrovateľskými povinnosťami žiadať o pružné formy pracovného času a podporovať rovnaké rozdeľovanie starostlivosti medzi ženami a mužmi. Poskytovaním vysokokvalitného, prístupného a cenovo dostupného VSRD sa dopĺňajú úpravy pracovného času tým, že sa umožňuje dosahovanie rovnováhy medzi pracovným a súkromným životom a umožňuje rodičom, a najmä matkám, účasť na pracovnom trhu.

Podpora verejného sektora VSRD predstavuje sociálnu investíciu, ktorá sa jednotlivcom, spoločnosti a hospodárstvu ako celku mnohonásobne vráti. Podporuje sa ňou účasť žien na pracovnom trhu, podnecuje prijímanie práce na plný pracovný úväzok zo strany žien, zlepšuje vývoj detí, posilňuje sociálne začlenenie a spravodlivosť a prispieva k prerušeniu medzigeneračného cyklu chudoby. Vzhľadom na nedostatok pracovnej sily a pretrvávajúce rozdiely v zamestnanosti žien a mužov predstavuje zvyšovanie účasti žien na pracovnom trhu, a to aj zlepšením prístupu k VSRD, veľkú príležitosť na inkluzívny a udržateľný rast. Investovanie do VSRD má takisto významný potenciál v oblasti vytvárania pracovných miest. Z nedávneho výskumu Medzinárodnej organizácie práce (MOP) vyplýva, že každoročné investovanie 1,1 % HDP do VSRD a 1,8 % HDP do dlhodobej starostlivosti by v Európe prinieslo do roku 2035 vytvorenie ďalších 26,7 milióna pracovných miest.

Takéto investície môžu priniesť dodatočné príjmy z daní a zo systému sociálneho zabezpečenia. Celkovo by príjmy z daní a zo systému sociálneho zabezpečenia vyplývajúce zo zvýšenia príjmov a zamestnanosti stúpli, čím by sa znížili celkové požiadavky na financovanie opatrení politiky starostlivosti z 3 % HDP (pred zdanením) na čisté 2 % HDP (po zdanení). Podľa odhadov MOP je miera návratnosti investícií v členských štátoch v sektore starostlivosti v priemere približne 55 %, čo závisí najmä od výšky potrebných investícií, dopytu po pracovnej sile v dotknutom členskom štáte a od úrovne zdaňovania. Členské štáty môžu zlepšiť fiškálnu udržateľnosť investícií do VSRD vyhodnotením vplyvu na verejné financie a zabezpečením nákladovej efektívnosti, a to aj prostredníctvom efektívne navrhnutých mechanizmov financovania, ktoré sú v súlade s celkovou udržateľnosťou verejných financií.

Okrem investovania do VSRD mnohé členské štáty zaviedli aj právny nárok na umiestnenie do systému VSRD, zatiaľ čo iné zaviedli povinnú účasť na VSRD, a to najmä v poslednom roku pred začatím povinnej školskej dochádzky. V prípade zavedenia právneho nároku musia subjekty verejného sektora zabezpečiť umiestnenie každého dieťaťa, ktorého rodičia o to požiadajú (vo vekovom rozsahu, ktorého sa týka právny nárok); v krajinách, v ktorých je VSRD povinné, musia subjekty verejného sektora zabezpečiť dostatočný počet miest v predškolských zariadeniach pre všetky deti vo vekovom rozsahu, ktorého sa týka právna povinnosť. Vo väčšine členských štátov už takýto právny nárok existuje, ale vek, od ktorého nárok vzniká, sa do veľkej miery líši. V Európe panujú veľké rozdiely vo veku, v ktorom majú deti zaručené umiestnenie do systému VSRD. Len sedem členských štátov EÚ zaviedlo právny nárok na umiestnenie do systému VSRD pre deti v ranom detstve (vo veku 6 – 18 mesiacov). Často sa začína bezprostredne po skončení dovolenky z dôvodu starostlivosti o dieťa, keďže v ideálnom prípade by nemala nastať prestávka medzi ukončením primerane platenej rodinnej dovolenky a právnym nárokom na umiestnenie do systému VSRD. V prípade detí vo veku troch rokov alebo viac existuje právny nárok v 13 členských štátoch, pričom niektoré členské štáty sa zaviazali zaviesť ho v rámci svojich vnútroštátnych plánov na podporu obnovy a odolnosti.

Z dôkazov vyplýva, že poskytovanie kvalitného VSRD zohráva mimoriadne dôležitú úlohu pri zlepšovaní kognitívneho, sociálneho a vzdelanostného vývoja detí od raného detstva. Takéto zlepšenia sa často premietajú do lepších vzdelávacích výsledkov a vyhliadok na zamestnanie v neskoršom živote. Účasť na vysokokvalitnom VSRD je prospešná pre všetky deti, predovšetkým však pre tie v znevýhodnenej situácii. Ide o základný nástroj na boj proti nerovnosti, riešenie možných sociálnych znevýhodnení detí a podporu rovnakých príležitostí. Tieto aspekty sa osobitne uvádzajú v odporúčaní Rady z roku 2019 týkajúcom sa vysokokvalitných systémov vzdelávania a starostlivosti v ranom detstve a v Európskej záruke pre deti. Prínosné to však nie je len pre deti. Na úrovni jednotlivca sa účasť na VSRD spája s vyššou mierou dosiahnutého stupňa vzdelania, vyššími príjmami, lepším sociálnym začlenením a lepším zdravím. Množstvo prínosov sa prejavuje aj na úrovni celej spoločnosti, a to od nižších výdavkov na sociálne zabezpečenie a nižšej kriminality až po vyššie daňové príjmy a lepšiu sociálnu súdržnosť.

A napokon sa v tomto navrhovanom odporúčaní riešia pracovné podmienky v sektore VSRD. Pracovníci v tomto sektore, pričom mnohé z nich sú ženy, majú často zložité pracovné podmienky a obmedzené kariérne vyhliadky. Zlepšenie pracovných podmienok si vyžaduje silnejší sociálny dialóg, primerané odmeňovanie a možnosti zvyšovania úrovne zručností a rekvalifikácie. Podpora spravodlivých pracovných podmienok zamestnancov v sektore VSRD by mala prispieť k prilákaniu a udržaniu si pracovníkov (mužov aj žien) v sektore, a rovnako tak môže prispieť k riešeniu rodovej segregácie v sektore, ako aj nedostatku zamestnancov, s ktorým sa potýkajú mnohé krajiny. Predstavuje dôležitý aspekt aj pri zabezpečovaní kvality starostlivosti. EÚ podporuje investície a reformy členských štátov v sektore VSRD prostredníctvom rôznych nástrojov financovania, najmä Európskeho fondu regionálneho rozvoja, Európskeho sociálneho fondu plus a Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti. Táto podpora je mimoriadne dôležitá na riešenie územných rozdielov medzi členskými štátmi a v ich rámci. EÚ okrem toho poskytuje aj priamu technickú podporu reforiem, a to prostredníctvom Nástroja technickej podpory. Komisia monitoruje vykonávanie politík v oblasti VSRD, pričom v rámci európskeho semestra posudzuje pokrok pri plnení barcelonských cieľov, a bude to robiť aj naďalej.