SK Úradný vestník Európskej únie C 10/2

Oznámenie Komisie – Rekapitalizácia finančných inštitúcií (1) v súčasnej finančnej kríze: obmedzenie pomoci na nevyhnutné minimum a opatrenia proti neprimeranému narušeniu hospodárskej súťaže

(Text s významom pre EHP)

(2009/C 10/03)

1. ÚVOD

(1) V oznámení Komisie z 13. októbra 2008 o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci na opatrenia prijaté v prospech finančných inštitúcií v súvislosti so súčasnou globálnou finančnou krízou (2) (ďalej len „oznámenie o bankovníctve“) sa uvádza, že rekapitalizačné schémy sú jedným z kľúčových opatrení, ktoré môžu členské štáty prijať, aby zachovali stabilitu a riadne fungovanie finančných trhov.

(2) Rada pre hospodárske a finančné záležitosti (ECOFIN) na svojom zasadnutí 7. októbra 2008 a Euroskupina na svojom stretnutí 12. októbra 2008 riešili otázku rekapitalizácie v podobnom duchu a vo svojich záveroch uvádzajú: „Vlády sa zaväzujú, že podľa potreby poskytnú kapitál v objeme, v akom to bude potrebné, pričom budú vždy všetkými dostupnými prostriedkami podporovať získanie súkromného kapitálu. Finančné inštitúcie by mali mať povinnosť akceptovať dodatočné obmedzenia predovšetkým zamerané na zabránenie možnému zneužitiu týchto mechanizmov na úkor tých, ktorí ich nevyužívajú“ a „musia sa chrániť oprávnené záujmy konkurentov, a to najmä prostredníctvom pravidiel poskytovania štátnej pomoci“.

(3) Komisia doteraz schválila rekapitalizačné schémy v troch členských štátoch, ako aj individuálne rekapitalizačné opatrenia v súlade so zásadami stanovenými v oznámení o bankovníctve (3). Rekapitalizácia, najmä vo forme kmeňových a prioritných akcií, bola schválená pod podmienkou, že bude zaplatená trhová protihodnota, budú poskytnuté vhodné etické záruky a bude sa vykonávať pravidelná kontrola. Keďže rekapitalizačné schémy plánované v súčasnosti sa svojou podstatou, rozsahom a podmienkami navzájom značne líšia, členské štáty ako aj potenciálni príjemcovia pomoci z radov finančných inštitúcií žiadali podrobnejšie usmernenie, či sú určité druhy rekapitalizácie v súlade s pravidlami štátnej pomoci. Niektoré členské štáty plánujú rekapitalizovať banky, pričom nejde prvotne o ich záchranu, ale skôr o zabezpečenie poskytovania úverov reálnemu hospodárstvu. Rada ECOFIN na svojom zasadnutí 2. decembra 2008 konštatovala, že je potrebné ďalšie usmernenie o preventívnej rekapitalizácii na podporu poskytovania úverov a vyzvala Komisiu na jeho urýchlené schválenie. Toto oznámenie obsahuje usmernenie pre nové rekapitalizačné schémy a otvára možnosť úpravy existujúcich rekapitalizačných schém.

Spoločné ciele: obnova finančnej stability, zabezpečenie poskytovania úverov reálnemu hospodárstvu a riešenie systémových rizík prípadnej platobnej neschopnosti

(4) V kontexte súčasnej situácie na finančných trhoch môže rekapitalizácia bánk slúžiť viacerým účelom. Po prvé, rekapitalizácie prispievajú k obnove finančnej stability a pomáhajú obnoviť dôveru potrebnú na opätovný rozbeh medzibankového úverovania. Dodatočný kapitál navyše poskytuje bankám rezervu v období recesie na pohltenie strát a obmedzenie rizika platobnej neschopnosti. Za súčasných podmienok, ktoré sa vytvorili najmä v dôsledku pádu banky Lehman Brothers, môžu aj v podstate zdravé banky potrebovať kapitálové injekcie, aby vyhoveli rozšírenému názoru, že vzhľadom na podcenenie rizika v minulosti a zvýšené náklady na financovanie je potrebný vyšší podiel vlastného kapitálu.

(5) Po druhé, rekapitalizácia môže pomôcť pri zabezpečení poskytovania úverov reálnemu hospodárstvu. V podstate zdravé banky môžu uprednostniť obmedzenie poskytovania úverov, aby zabránili riziku a aby si udržali vyšší podiel vlastného kapitálu. Kapitálové injekcie zo štátnych zdrojov môžu zabrániť obmedzeniam v poskytovaní úverov a zabrániť tomu, aby ťažkosti finančných trhov zasiahli aj ďalšie oblasti hospodárstva.

(6) Po tretie, rekapitalizácia zo štátnych zdrojov môže byť takisto vhodnou odpoveďou na problémy finančných inštitúcií, ktorým na základe ich osobitného podnikateľského modelu alebo investičnej stratégie hrozí platobná neschopnosť. Kapitálová injekcia zo štátnych zdrojov ako pomoc v núdzi pre konkrétnu banku môže takisto pomôcť predísť krátkodobému systémovému dosahu jej prípadnej platobnej neschopnosti. Z dlhodobého hľadiska by rekapitalizácia mohla podporiť návrat takejto banky k dlhodobej životaschopnosti alebo jej kontrolovanú likvidáciu.

Možné obavy v súvislosti s hospodárskou súťažou

(7) Berúc do úvahy tieto spoločné ciele je pri posudzovaní každej rekapitalizačnej schémy alebo opatrenia potrebné zohľadňovať možné narušenia hospodárskej súťaže na troch rôznych úrovniach.

(8) Po prvé, členský štát by rekapitalizáciou vlastných bánk nemal poskytnúť týmto bankám neprimeranú výhodu voči konkurujúcim bankám v iných členských štátoch. Ak banka získa bez primeraného odôvodnenia rizík prístup ku kapitálu za oveľa nižšej sadzby než jej konkurenti z iných členských štátov, môže to do značnej miery ovplyvniť jej postavenie v rámci hospodárskej súťaže na širšom jednotnom európskom trhu. Takisto poskytnutie nadmernej pomoci v jednom členskom štáte by mohlo vyvolať preteky v poskytovaní pomoci medzi členskými štátmi a priviesť do ťažkostí ekonomiky členských štátov, ktoré nezaviedli rekapitalizačné schémy. Aby sa zachovali rovnaké podmienky, je nevyhnutný koherentný a koordinovaný prístup k stanovovaniu výšky náhrad za kapitálové injekcie zo štátnych zdrojov a k iným podmienkam, s ktorými sa spája rekapitalizácia. Jednostranné a nekoordinované opatrenia v tejto oblasti môžu takisto oslabiť úsilie o obnovu finančnej stability („Zabezpečenie spravodlivej hospodárskej súťaže medzi členskými štátmi“).

(9) Po druhé, rekapitalizačné schémy, ktoré sú prístupné všetkým bankám v rámci členského štátu bez toho, aby sa medzi týmito príjemcami robili rozdiely na základe ich rizikových profilov, môžu poskytovať neprimeranú výhodu bankám nachádzajúcim sa v núdzi a menej výkonným bankám oproti v podstate zdravým a výkonným bankám. To naruší hospodársku súťaž na trhu, skreslí motiváciu, zvýši morálny hazard a oslabí celkovú konkurencieschopnosť európskych bánk („Zabezpečenie spravodlivej hospodárskej súťaže medzi bankami“).

(10) Po tretie, rekapitalizácia zo štátnych zdrojov a najmä za ňu vyplácaná náhrada, by nemali viesť k tomu, že sa konkurenčné postavenie bánk, ktoré nečerpajú zo štátnych zdrojov, ale usilujú sa o získanie dodatočného kapitálu na trhu, značne oslabí. Štátna schéma, ktorá vytláča trhové operácie, prekáža návratu k normálnemu fungovaniu trhu („Zabezpečenie návratu k normálnemu fungovaniu trhu“).

(11) Každá navrhovaná rekapitalizácia ma kumulatívne účinky na hospodársku súťaž v rámci každej z týchto troch úrovní. Je však potrebné dosiahnuť rovnováhu medzi týmito obavami súvisiacimi s hospodárskou súťažou a cieľmi, ktorými sú obnova finančnej stability, zabezpečenie poskytovania úverov reálnemu hospodárstvu a riešenie rizika platobnej neschopnosti. Na jednej strane musia mať banky dostatočne výhodné podmienky prístupu ku kapitálu, aby bola rekapitalizácia čo najúčinnejšia. Na druhej strane by mali podmienky, na ktoré sa viaže určité rekapitalizačné opatrenie, zaistiť rovnaké východiskové podmienky a z dlhodobého hľadiska normalizáciu trhových podmienok. Zásahy štátu by preto mali byť primerané, dočasné a mali by banky podnietiť k vráteniu štátnych prostriedkov, len čo to podmienky na trhu dovolia, aby z krízy vzišiel konkurencieschopný a efektívny európsky bankový sektor. Trhovo orientované ceny za kapitálové injekcie môžu najlepšie zabrániť neodôvodneným rozdielom v rozsahu kapitalizácie a nevhodnému použitiu takéhoto kapitálu. V každom prípade by členské štáty mali zaistiť, aby každá rekapitalizácia banky bola podložená skutočnou potrebou.

(12) Táto rovnováha, ktorú je potrebné dosiahnuť medzi finančnou stabilitou a cieľmi v oblasti hospodárskej súťaže, zdôrazňuje, aké dôležité je rozlišovať medzi v podstate zdravými a výkonnými bankami a nevýkonnými bankami v núdzi.

(13) Komisia preto bude pri posudzovaní rekapitalizačných opatrení, či už vo forme schém alebo pomoci jednotlivým bankám, venovať pozornosť najmä rizikovému profilu príjemcov (4). V zásade platí, že banky s vyšším rizikovým profilom by mali platiť viac. Členské štáty by pri navrhovaní rekapitalizačných schém určených pre skupinu rozdielnych bánk mali starostlivo zvážiť kritériá pre poskytnutie rekapitalizácie a prístup, ktorý voči bankám s rozličnými rizikovými profilmi zaujmú a tento rozlišovací prístup aj adekvátne realizovať (pozri prílohu 1). Je potrebné zohľadniť situáciu bánk, ktoré čelia ťažkostiam spôsobeným súčasnými mimoriadnymi okolnosťami, hoci by pred krízou boli pokladané za v podstate zdravé banky.

(14) Okrem ukazovateľov, ako je dodržiavanie podmienok týkajúcich sa solventnosti a budúca kapitálová primeranosť, ktoré osvedčili vnútroštátne orgány bankového dohľadu, by dobrým základom pre rozlíšené stanovenie výšky náhrady, ktorú majú rozličné banky zaplatiť, mohli byť napríklad predkrízové prémie CDS (Credit Default Swap) a ratingy. Aktuálne prémie môžu takisto odrážať sprievodné riziká, ktoré povedú k oslabeniu konkurencieschopnosti niektorých bánk po prekonaní všeobecnej krízy. Predkrízové a aktuálne prémie by mali vždy odrážať bremeno – ak existuje – rizikových aktív a/alebo slabosť obchodného modelu banky spôsobené faktormi, ako je prílišná závislosť na krátkodobom financovaní alebo prílišná zadĺženosť.

(15) V riadne odôvodnených prípadoch môže byť potrebné akceptovať z krátkodobého hľadiska menšie sadzby náhrad pre banky zasiahnuté krízou, a to za predpokladu a podmienky, že z dlhodobého hľadiska sa intervencia z verejných zdrojov v ich prospech odrazí v reštrukturalizácii potrebnej na obnovenie životaschopnosti, a môže byť takisto potrebné zohľadniť vplyv pomoci poskytnutej v podobe kompenzačných opatrení na hospodársku súťaž. Finančne zdravé banky môžu byť oprávnené na uplatnenie relatívne nízkych sadzieb za rekapitalizáciu a na zodpovedajúce dlhodobo podstatne benevolentnejšie podmienky pre získanie podpory z verejných zdrojov za predpokladu, že akceptujú podmienky týkajúce sa splatenia alebo konverzie nástrojov, aby sa zachovala dočasná povaha účasti štátu, ako aj účel použitia prostriedkov na dosiahnutie finančnej stability/poskytovania úverov hospodárstvu a potreba zabrániť zneužitiu týchto finančných prostriedkov pre širšie strategické ciele.

Odporúčania Rady guvernérov Európskej centrálnej banky

(16) V odporúčaniach Rady guvernérov z 20. novembra 2008 Európska centrálna banka (ďalej len „ECB“) navrhla metodický postup stanovovania výšky náhrady za opatrenia rekapitalizácie financované zo štátnych zdrojov určené pre v podstate zdravé banky v eurozóne. Východiskové úvahy týchto odporúčaní v plnej miere zohľadňujú zásady stanovené v tejto úvodnej časti. V súlade s jej špecifickými úlohami a povinnosťami kladie ECB veľký dôraz na efektivitu rekapitalizačných opatrení s cieľom posilniť finančnú stabilitu a povzbudiť nerušený tok úverov pre reálne hospodárstvo. Zároveň zdôrazňuje potrebu trhovo orientovaného stanovovania výšky náhrady vychádzajúceho zo špecifického rizika jednotlivých prijímajúcich bánk a potrebu zachovať rovnaké podmienky medzi jednotlivými konkurujúcimi bankami.

(17) Komisia víta odporúčania ECB, v ktorých sa navrhuje schéma pre stanovenie náhrad za kapitálové injekcie, ktorá vychádza z pásma výnosnosti pre prijímajúce banky, ktoré napriek nestabilnosti ich rizikových profilov sú v podstate zdravými finančnými inštitúciami. Cieľom tohto dokumentu je rozšíriť usmernenie o podmienky iné, ako sú sadzby náhrad a o podmienky, za ktorých banky, ktoré nie sú v podstate zdravé, môžu mať prístup ku kapitálu zo štátnych zdrojov.

(18) Komisia uznáva, že súčasné mimoriadne trhové sadzby neposkytujú vhodnú orientačnú hodnotu pre stanovenie výšky náhrady za kapitál, avšak zastáva aj názor, že by rekapitalizačné opatrenia členských štátov mali zohľadňovať podcenenie rizika v predkrízovom období. Bez zohľadnení podcenenia rizika by sadzby náhrad mohli príjemcom poskytnúť neadekvátnu výhodu voči konkurentom a napokon viesť k vytlačeniu rekapitalizácie pochádzajúcej zo súkromných zdrojov.

2. ZÁSADY JEDNOTLIVÝCH DRUHOV REKAPITALIZÁCIE

(19) Čo najväčšie priblíženie výšky náhrad k trhovým cenám je najlepším spôsobom, ako obmedziť narušenie hospodárskej súťaže (5). Podoba rekapitalizácie by sa teda mala zvoliť tak, aby sa zohľadnila situácia každej banky na trhu vrátane jej aktuálneho rizikového profilu a úrovne jej solventnosti a aby sa zachovali rovnaké východiskové podmienky pre všetkých, a to tak, že sa nebude poskytovať príliš veľká pomoc v porovnaní s aktuálnymi trhovými alternatívami. Podmienky pre stanovenie výšky náhrad by okrem toho mali banku podnietiť k vráteniu štátnych prostriedkov, len čo sa kríza skončí.

(20) Do posudzovania týchto aspektov celkového návrhu rekapitalizačných opatrení sa premietajú: cieľ rekapitalizácie, solídnosť prijímajúcej banky, náhrady, motivácia ukončiť účasť na schéme najmä s cieľom nahradiť kapitál zo štátnych zdrojov kapitálom od súkromných investorov (6), zabezpečiť dočasnosť štátnych prostriedkov v kapitále banky, zabezpečiť, že pomoc nebude zneužitá a nebude dochádzať k narušeniu hospodárskej súťaže, vyhodnocovať dôsledky rekapitalizačnej schémy a situácie príjemcov prostredníctvom pravidelných správ alebo v prípade potreby plánov na reštrukturalizáciu.

2.1. Rekapitalizácia pri aktuálnych trhových sadzbách

(21) Ak sú podmienky pre kapitálové injekcie poskytované štátom rovnaké ako pri vysokej účasti súkromných investorov (30 % a viac), bude Komisia súhlasiť s výškou náhrady, ktorá sa v tejto súvislosti dohodla (7). Keďže pri takýchto operáciách nevznikajú veľké obavy v súvislosti s hospodárskou súťažou, pokiaľ podmienky dohody príliš nemenia zámery súkromných investorov, podľa všetkého nie je potrebné poskytnúť ex ante zabezpečovacie opatrenia v súvislosti s hospodárskou súťažou alebo motivovať banky, aby ukončili účasť na schéme.

2.2. Dočasná rekapitalizácia v podstate zdravých bánk s cieľom posilniť finančnú stabilitu a poskytovanie úverov reálnemu hospodárstvu

(22) Pri posudzovaní prístupu k bankám v tejto kategórii bude Komisia pripisovať veľkú dôležitosť rozlíšeniu v podstate zdravých bánk od iných bánk, o ktorom je zmienka v bodoch 12 až 15.

(23) Celkovo musia byť náhrady primerane vyjadrené v týchto prvkoch: a) aktuálny rizikový profil jednotlivých príjemcov (4); b) charakteristika zvoleného nástroja vrátane jeho úrovne podriadenosti; riziko a všetky spôsoby platby (8); c) zakomponovaná motivácia pre banky, aby ukončili účasť na schéme (ako sú doložky o stupňovaní úrokových sadzieb a splatení); d) primeraná referenčná bezriziková úroková sadzba.

(24) Náhrada za rekapitalizáciu zo štátnych zdrojov nemôže byť taká vysoká, ako sú aktuálne platné trhové sadzby (okolo 15 %) (9), keďže nemusia vždy odrážať bežné trhové podmienky (10). Komisia je preto pripravená akceptovať náhradu za rekapitalizáciu v podstate zdravých bánk pri sadzbách, ktoré nedosahujú úroveň aktuálnych trhových sadzieb, aby takto umožnila bankám využitie takýchto nástrojov a podporila obnovu finančnej stability a zabezpečila poskytovanie úverov reálnemu hospodárstvu.

(25) Zároveň by však celkový očakávaný výnos z rekapitalizácie pre štát nemal byť príliš vzdialený od aktuálnych trhových sadzieb pretože i) mal by zabrániť podceňovaniu rizika, ku ktorému dochádzalo pred krízou; ii) musí odrážať neistotu, pokiaľ ide o otázku kedy a na akej úrovni bude obnovená cenová rovnováha; iii) musí motivovať banky, aby ukončili svoju účasť na schéme; iv) musí minimalizovať riziko narušenia hospodárskej súťaže medzi členskými štátmi, ako aj medzi tými bankami, ktoré zvýšili svoj kapitál na trhu bez toho, aby prijali štátnu pomoc. Sadzba náhrad, ktorá sa príliš nelíši od aktuálnych trhových sadzieb má prvoradý význam z hľadiska toho, aby nedošlo k vytlačeniu rekapitalizácie pochádzajúcej zo súkromných zdrojov a pre uľahčenie normalizácie trhových podmienok.

Východisková výška náhrady za rekapitalizáciu

(26) Komisia pokladá metodický postup na určenie výšky náhrady za rekapitalizáciu uvedený v odporúčaniach pre eurosystém z 20. novembra 2008 za primeraný. Náhrady vypočítané s použitím tohto metodického postupu predstavujú z pohľadu eurosystému vhodný základ (východiskovú výšku) pre požadovaný nominálny výnos z rekapitalizácie v podstate zdravých bánk. Táto náhrada môže byť upravená smerom hore s cieľom motivovať banky, aby kapitál zo štátnych zdrojov splatili (11). Komisia zastáva názor, že takéto úpravy budú takisto slúžiť na ochranu nerušenej hospodárskej súťaže.

(27) Podľa odporúčaní pre eurosystém by sa vládou požadovaná výnosnosť rekapitalizačných nástrojov – formou kúpy preferenčných akcií a iných hybridných nástrojov – v podstate zdravých bánk pre štát mohla určiť na základe „cenového pásma“ vymedzeného i) požadovaným výnosom z podriadeného dlhu predstavujúcim spodnú hranicu a ii) požadovaným výnosom z kmeňových akcií predstavujúcim hornú hranicu. Tento metodický postup zahŕňa výpočet cenového pásma na základe rozličných komponentov, ktoré by mali takisto odrážať osobitné črty jednotlivých bánk (alebo skupín podobných bánk) a členských štátov. Uplatnenie tohto metodického postupu s použitím priemerných (stredných alebo mediánových) hodnôt príslušných parametrov (výnosy zo štátnych dlhopisov, prémie CDS, špecifická riziková prémia) určuje pásmo s priemernou požadovanou výnosnosťou vo výške 7 % v prípade preferenčných akcií podobných podriadenému dlhu a s priemernou požadovanou výnosnosťou vo výške 9,3 % pri kmeňových akciách bánk eurozóny. Toto priemerné cenové pásmo je orientačnou hodnotou.

(28) Komisia bude akceptovať minimálnu náhradu vypočítanú s použitím uvedeného metodického postupu pri v podstate zdravých bankách (12). Táto náhrada sa v prípade každej banky určí na základe rôznych parametrov: a) druhu zvoleného kapitálu (13): čím nižšia je podriadenosť, tým nižšia je požadovaná náhrada v rámci cenového pásma; b) primeraná referenčná úroková sadzba pre bezrizikové investície; c) individuálny rizikový profil všetkých finančných inštitúcií na vnútroštátnej úrovni, ktoré sú oprávnené na prijímanie takejto pomoci (vrátane finančne zdravých bánk a bánk zasiahnutých krízou).

(29) Členské štáty môžu do svojich predpisov o náhradách zahrnúť navyše aj doložky o stupňovaní úrokových sadzieb a splatení. Takéto doložky by mali byť vhodne zvolené, aby popri motivácii k čo najskoršiemu ukončeniu prijímania štátnej kapitálovej podpory zo strany bánk nemali za následok neprimerané zvýšenie kapitálových nákladov.

(30) Komisia bude akceptovať aj alternatívne metodické postupy stanovenia výšky náhrady, ak budú takto vypočítané náhrady vyššie než pri použití uvedeného metodického postupu.

Motivácia splatiť kapitál zo štátnych zdrojov

(31) Rekapitalizačné opatrenia musia banky vhodne motivovať, aby po oživení trhov došlo k splateniu kapitálu pochádzajúceho zo štátnych zdrojov (14). Najjednoduchším spôsobom ako môžu členské štáty motivovať banky, aby si hľadali alternatívne zdroje kapitálu, je požadovať primerane vysokú náhradu za rekapitalizáciu zo štátnych zdrojov. Z tohto dôvodu pokladá Komisia za užitočné aby k stanovenej východiskovej hodnote náhrady bol pripočítaný ešte príplatok (15), aby sa zvýšila motivácia bánk ukončiť účasť na schéme. Štruktúra stanovenia výšky náhrady spolu s postupným zvyšovaním a doložkami o stupňovaní úrokových sadzieb ešte posilnia tento mechanizmus na motiváciu bánk, aby ukončili účasť na schéme.

(32) Ak členský štát nechce zvýšiť nominálnu sadzbu náhrad, môže zvážiť zvýšenie celkovej náhrady prostredníctvom kúpnych opcií alebo iných doložiek o splatení, alebo mechanizmov nabádajúcich k hľadaniu súkromného kapitálu, napríklad viazaním vyplácania dividend na povinnú náhradu v prospech štátu, ktorá sa postupom času zvyšuje.

(33) Členské štáty môžu takisto zvážiť uplatnenie reštriktívnej politiky pri dividendách, aby zachovali dočasný charakter intervencie štátu. Reštriktívna politika v oblasti dividend by bola v súlade s cieľom zabezpečiť poskytovanie úverov reálnemu hospodárstvu a posilniť kapitálový základ prijímajúcich bánk. Zároveň je dôležité umožniť vyplácanie dividend tam, kde toto vyplácanie funguje ako motivácia investovať nový súkromný kapitál do v podstate zdravých bánk (16).

(34) Komisia bude posudzovať navrhovaný mechanizmus motivovania bánk, aby ukončili účasť na schéme pri každom prípade osobitne. Všeobecne platí, že čím vyššia je rekapitalizácia a čím vyšší je rizikový profil prijímajúcej banky, tým potrebnejšie je vytvoriť jasný mechanizmus motivácie banky, aby ukončila účasť na schéme. Kombinácia výšky a druhu náhrady, a v prípade potreby a v potrebnom rozsahu aj reštriktívna politika v oblasti dividend, musia celkove dostatočne motivovať prijímajúce banky, aby ukončili účasť na schéme. Komisia zastáva najmä názor, že obmedzenia vo vyplácaní dividend nie sú potrebné, ak výška náhrady správne odráža rizikový profil príslušnej banky, doložky o stupňovaní úrokových sadzieb či porovnateľné prvky dostatočne motivujú príslušnú banku, aby ukončila účasť na schéme, a rozsah rekapitalizácie je obmedzený.

Zabránenie neprimeranému narušeniu hospodárskej súťaže

(35) V bode 35 oznámenia o bankovníctve sa zdôrazňuje potreba zabezpečovacích opatrení proti možnému zneužitiu pomoci a narušeniu hospodárskej súťaže pri realizácii rekapitalizačných schém. V bode 38 oznámenia o bankovníctve sa vyžaduje, aby kapitálové injekcie boli obmedzené na nevyhnutné minimum a neumožňovali príjemcovi zapájať sa do agresívnych komerčných stratégií, ktoré by boli v rozpore so základnými cieľmi rekapitalizácie (17).

(36) Všeobecne platí zásada, že čím vyššia je náhrada, tým menšia je potreba zabezpečovacích opatrení, pretože výška náhrady obmedzí narušenie hospodárskej súťaže. Banky prijímajúce rekapitalizáciu zo štátnych zdrojov by takisto nemali túto skutočnosť využívať na vlastnú komerčnú propagáciu.

(37) Zabezpečovacie opatrenia môžu byť potrebné na zabránenie tomu, aby prostriedky zo štátnych zdrojov slúžili na financovanie agresívnej komerčnej expanzie. Fúzie a akvizície môžu v zásade hodnotne prispieť ku konsolidácii bankového sektora, ktorej cieľom je stabilizácia finančných trhov a zabezpečenie nepretržitého toku úverov pre reálne hospodárstvo. Aby banky prijímajúce pomoc z verejných zdrojov neboli zvýhodňované voči ich konkurentom, ktorí takúto podporu nedostávajú, fúzie a akvizície by mali byť vo všeobecnosti realizované na základe verejného ponukového konania.

(38) Rozsah etických záruk sa bude odvíjať od posúdenia proporcionality pri zohľadnení všetkých relevantných faktorov a najmä rizikového profilu prijímajúcej banky. Zatiaľ čo pri bankách s veľmi nízkym rizikovým profilom sa môžu vyžadovať iba veľmi obmedzené etické záruky, potreba takýchto záruk so zvyšujúcim sa rizikovým profilom rastie. Posúdenie proporcionality ovplyvňuje aj relatívna veľkosť kapitálovej injekcie od štátu a dosiahnutá úroveň kapitálového vybavenia.

(39) Ak členské štáty použijú rekapitalizáciu s cieľom financovať reálne hospodárstvo, musia zabezpečiť, aby táto pomoc skutočne efektívne prispela k splneniu daného cieľa. Na tento účel by v súlade s vnútroštátnymi predpismi mali rekapitalizáciu spojiť s efektívnymi a vynútiteľnými opatreniami, ktoré zabezpečia, že kapitálová injekcia sa využije na podporu poskytovania úverov reálnemu hospodárstvu.

Kontrola

(40) Ako už bolo uvedené v oznámení o bankovníctve (18), rekapitalizácia by mala byť predmetom pravidelnej kontroly. Členské štáty by mali šesť mesiacov po rekapitalizácii predložiť Komisii správu o implementácii prijatých opatrení. Správa musí obsahovať vyčerpávajúce informácie o: a) bankách, ktorým bola poskytnutá rekapitalizácia, a to aj vo vzťahu k prvkom uvedeným v bodoch 12 až 15 a v prílohe 1 a posúdenie obchodného modelu banky s cieľom odhadnúť rizikový profil banky a jej životaschopnosť; b) sumách, ktoré tieto banky prijali a podmienkach, za ktorých sa rekapitalizácia uskutočnila; c) využití prijatého kapitálu, a to aj vo vzťahu k i) zachovaniu poskytovania úverov reálnemu hospodárstvu; ii) vonkajšiemu rastu; a iii) politike vyplácania dividend, ktorú prijímajúce banky uplatňujú; d) dodržiavaní záväzkov, ktoré členské štáty prevzali v súvislosti s motiváciou týchto bánk, aby ukončili účasť na schéme, a s inými podmienkami a zabezpečovacími opatreniami; a e) plánovanom spôsobe ukončenia závislosti na kapitále zo štátnych zdrojov (19).

(41) V rámci kontroly bude Komisia okrem iného posudzovať aj potrebu zachovania etických záruk. V závislosti od vývoja podmienok na trhu môže takisto požiadať o revíziu záruk, ktoré sprevádzajú opatrenia, aby sa zaručilo, že pomoc je obmedzená na minimum a minimálnu dobu trvania potrebnú na preklenutie súčasnej krízy.

(42) Komisia pripomína, že ak sa banka, ktorá bola pôvodne označená za v podstate zdravú, dostane po rekapitalizácii do ťažkostí, je potrebné oznámiť plán reštrukturalizácie banky.

2.3. Rekapitalizácia na záchranu ostatných bánk

(43) Rekapitalizácia bánk, ktoré nie sú pokladané za v podstate zdravé banky, by mala byť viazaná na splnenie prísnejších podmienok.

(44) Pokiaľ ide o náhradu, ako už bolo uvedené, mala by v podstate odrážať rizikový profil príjemcu a byť vyššia než v prípade v podstate zdravých bánk (20). Nedotýka sa to možnosti orgánov bankového dohľadu prijať mimoriadne opatrenia, ak je to v prípadoch reštrukturalizácie potrebné. Ak výšku náhrady nie je možné stanoviť tak, aby zodpovedala rizikovému profilu banky, musí sa jej výška napriek tomu čo najviac priblížiť výške náhrady požadovanej v prípade podobnej banky za bežných trhových podmienok. Bez ohľadu na potrebu zabezpečiť finančnú stabilitu, využitie kapitálu zo štátnych zdrojov pre tieto banky je možné akceptovať len pod podmienkou, že buď dôjde k likvidácii banky, alebo sa uskutoční dôkladná a rozsiahla reštrukturalizácia banky vrátane prípadných zmien vo vedení banky a v spôsobe jej riadenia. V prípade takýchto bánk teda bude potrebné predložiť komplexný plán reštrukturalizácie alebo likvidácie, a to do šiestich mesiacov od rekapitalizácie. Ako sa uvádza v oznámení o bankovníctve, takýto plán sa posúdi podľa zásad uvedených v usmerneniach o pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach a bude musieť zahŕňať kompenzačné opatrenia.

(45) Pokým nedôjde k splateniu štátom poskytnutých prostriedkov zo strany bánk zasiahnutých krízou, ktoré sa nachádzajú vo fáze záchrany a reštrukturalizácie, mali by ich etické záruky v podstate zahŕňať: reštriktívnu politiku v oblasti vyplácania dividend (vrátane zákazu vyplácania dividend minimálne počas obdobia reštrukturalizácie), obmedzenie výšky odmien pre vedúcich pracovníkov a vyplácania bonusov, povinnosť obnoviť a udržať posilnený ukazovateľ platobnej schopnosti v súlade s cieľom dosiahnuť finančnú stabilitu, a vypracovanie časového plánu splácania štátnej účasti.

2.4. Záverečné poznámky

(46) Komisia napokon zohľadní aj skutočnosť, že účasť bánk na rekapitalizačných operáciách je v konkrétnom členskom štáte otvorená pre všetky alebo väčšiu časť bánk, a to aj na menej diferencovanej báze, a je zameraná na postupné dosiahnutie primeranej celkovej výnosnosti. Niektoré členské štáty sa môžu napríklad z administratívnych dôvodov rozhodnúť pre použitie menej prepracovaných metodických postupov. Bez toho, aby bola dotknutá možnosť členských štátov vychádzať pri stanovovaní výšky náhrady z uvedeného metodického postupu, Komisia bude akceptovať taký mechanizmus stanovovania výšky náhrad, v dôsledku ktorého bude očakávaný anualizovaný výnos pre všetky banky zúčastňujúce sa na schéme dostatočne vysoký, aby odrážal rôznorodosť bánk a motivoval ich k ukončeniu účasti na schéme. Táto výška náhrady by mala prevyšovať hornú hranicu uvedenú v bode 27 pre kapitálové nástroje Tier 1 (21). To môže zahŕňať nižšiu východiskovú výšku náhrady a primerané stupňovanie úrokových sadzieb, ako aj ďalšie rozlišovacie prvky a zabezpečovacie opatrenia, ako už bolo uvedené (22).

(1) Kvôli zjednodušeniu sa finančné inštitúcie uvádzajú v tomto dokumente jednoducho ako „banky“.

(2) Ú. v. EÚ C 270, 25.10.2008, s. 8.

(3) Pozri rozhodnutie Komisie z 13. októbra 2008 vo veci N507/2008 Financial Support Measures to the Banking Industry in the UK (Ú. v. EÚ C 290, 13.11.2008, s. 4), rozhodnutie Komisie z 27. októbra 2008 vo veci N 512/08 Rettungspacket für Kreditinstitute in Deutschland (Ú. v. EÚ C 293, 15.11.2008, s. 2) a rozhodnutie Komisie z 19. novembra 2008 vo veci N 560/08 Opatrenia na podporu úverových inštitúcií v Grécku, rozhodnutie Komisie z 12. novembra 2008 vo veci N 528/08 Holandsko, Pomoc v prospech ING Groep N.V., rozhodnutie Komisie z 25. novembra 2008 vo veci NN 68/08 o Štátnej podpore Litvy v prospech JSC Parex Banka.

(4) Podrobnejšie informácie pozri v prílohe 1.

(5) Pozri bod 39 oznámenia o bankovníctve.

(6) Všetky odkazy na motiváciu ukončiť účasť na schéme alebo vrátiť prostriedky pochádzajúce zo štátnych zdrojov uvedené v tomto dokumente je potrebné chápať ako snahu o nahradenie kapitálu zo štátnych zdrojov súkromným kapitálom v rozsahu potrebnom a primeranom v kontexte normalizácie trhových podmienok.

(7) Pozri napríklad rozhodnutie Komisie z 27. októbra 2008 v prípade N 512/08 Rettungspacket für Kreditinstitute in Deutschland, bod 54.

(8) Napríklad viaceré parametre zvyšujú alebo znižujú hodnotu preferenčných akcií v závislosti od ich presnej definície, napríklad: konvertibilita na kmeňové akcie alebo iné nástroje, kumulatívne alebo nekumulatívne dividendy, fixné alebo variabilné sadzby dividend, prednosť preferenčných pred kmeňovými akciami v prípade likvidácie banky, podiel na zisku nad rámec dividend vyplácaných vlastníkom kmeňových akcií, put opcia, doložka o splatení, hlasovacie právo. Komisia bude všeobecnú klasifikáciu kapitálových nástrojov používať v rámci rozličných regulačných kategórií ako orientačnú hodnotu (napríklad tzv. kapitál core/non core, Tier 1/Tier 2).

(9) Napríklad JP Morgan, Europe Credit Research, 27. október 2008; Údaje od spoločnosti Merrill Lynch týkajúce sa dlhopisov denominovaných v eurách a zahrnutých do Tier 1 finančných inštitúcií zaradených minimálne do investičného stupňa, ktoré boli verejne emitované na trhu s eurobondmi alebo na domácich trhoch členských štátov, ktoré prijali euro. Údaje poskytnuté z ECOWIN (ml: et10yld).

(10) Súčasné úrovne náhrad môžu odrážať aj súčasný relatívne silný dopyt po Tier 1 kapitále – spôsobený tým, že sa banky odkláňajú od modelu dnes označovaného za podkapitalizovaný obchodný model minulosti – v kombinácii s relatívne nízkou ponukou a vysokou volatilitou trhu.

(11) Pozri body 5 až 7 odporúčania Rady guvernérov ECB z 20. novembra 2008 o stanovovaní náhrady za rekapitalizáciu.

(12) Je možné, že bude potrebné zohľadniť špecifickú situáciu členských štátov, ktoré nie sú súčasťou eurosystému.

(13) Napríklad kmeňové akcie, kapitál non-core Trier 1 alebo Trier 2.

(14) Pri zohľadnení druhu rekapitalizačného nástroja a jeho klasifikácie zo strany orgánov bankového dohľadu.

(15) Je tiež o to dôležitejšie, že uvedený metodický postup môže byť ovplyvnený podceňovaním rizika pred krízou.

(16) Pri zohľadnení týchto úvah by sa obmedzenia vyplácania dividend mohli napríklad limitovať časovo alebo na určitý percentuálny podiel dosiahnutého zisku, alebo by ich vyplácanie mohlo byť viazané na vklad nového kapitálu (napríklad vyplácanie dividend vo forme nových akcií). Ak je pravdepodobné, že k splateniu prostriedkov poskytnutých štátom dôjde postupne, možno takisto zvážiť možnosť postupného uvoľňovania obmedzení vo vyplácaní dividend v závislosti od tohto splácania.

(17) Vzhľadom na cieľ zabezpečiť poskytovanie úverov reálnemu hospodárstvu, nie sú v prípade v podstate zdravých bánk potrebné obmedzujúce opatrenia proti zvýšeniu súvahových hodnôt. Toto by sa v podstate malo uplatňovať aj na záručné schémy, pokiaľ neexistuje závažné riziko, že by mohlo dôjsť k presunom kapitálových tokov medzi členskými štátmi.

(18) Pozri body 34 až 42 oznámenia o bankovníctve. V súlade s oznámením o bankovníctve sa pri rekapitalizačných opatreniach prijatých v súlade s rekapitalizačnou schémou, ktorú schválila Komisia, neuplatňuje notifikačná povinnosť a tieto prípady posudzuje Komisia v rámci kontroly a predkladania plánu na obnovenie životaschopnosti.

(19) Pri zohľadnení povahy rekapitalizačného nástroja.

(20) Pozri bod 28 o rozšírenom cenovom pásme so zvýšenými sadzbami náhrad pre banky zasiahnuté krízou.

(21) Komisia doteraz akceptovala rekapitalizačné opatrenia s celkovým očakávaným anualizovaným výnosom min. 10 % pre nástroje Tier 1 pre všetky banky zúčastňujúce sa na schéme. Pre členské štáty s bezrizikovými výnosovými sadzbami, ktoré sa značne líšia od priemeru v eurozóne, môže byť potrebné patrične upraviť túto výšku náhrad. Úpravy môžu byť takisto potrebné v závislosti od vývoja bezrizikových výnosových sadzieb.

(22) Ako príklad kombinácie nízkej východiskovej náhrady s takýmito rozlišovacími prvkami pozri rozhodnutie Komisie z 12. novembra 2008 vo veci N 528/08 Holandsko, Pomoc v prospech ING Groep N.V., kde pre náhradu za sui generis kapitálový nástroj klasifikovaný ako kapitál core Tier 1 je stanovená fixná úroková sadzba (8,5 %) spojená s nadmerne vysokými stúpajúcimi úrokovými splátkami a možným príplatkom, čo prináša očakávaný anualizovaný výnos presahujúci 10 %.