[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | V Bruseli 2.4.2008 SEK(2008) 406 PRACOVNÝ DOKUMENT ÚTVAROV KOMISIE ZHRNUTIE POSÚDENIA VPLYVOV BIELA KNIHA o Žaloby o náhradu škody pre porušenie antitrustových pravidiel ES {COM(2008) 165 v konečnom znení } {SEC(2008) 404} {SEC(2008) 405} Zhrnutie 1. Kľúčová otázka, ktorú rieši Biela kniha o žalobách o náhradu škody pre porušenie antitrustových pravidiel, je súčasný nedostatok účinného právneho rámca žalôb podaných zo strany súkromných osôb zabezpečujúca kompenzáciou škôd spôsobených občanom a podnikom, ktoré sú výsledkom porušení právnych predpisov ES o hospodárskej súťaži. Keďže verejné presadzovanie orgánmi pre hospodársku súťaž postihuje porušovanie právnych predpisov o hospodárskej súťaži, poškodené osoby môžu byť kompenzované len prostredníctvom vnútroštátnych súdov, v súlade s vnútroštátnymi procedurálnymi pravidlami. 2. Aj keď Súdny dvor v roku 2001 opätovne potvrdil, že osoby poškodené porušovaním právnych predpisov ES o hospodárskej súťaži sú oprávnené ku kompenzácii za akúkoľvek ujmu, ktorú utrpeli, k náhrade škody takýmto poškodeným osobám dochádza zriedka. Komisia vo svojej zelenej knihe z roka 2005 dospela k záveru, že uvedený nedostatok je predovšetkým spôsobený obštruktívnym charakterom pravidiel a postupov členských štátov, ktoré sú stanovené pre žaloby o náhradu škôd pre porušenie antitrustového práva. Na účel vytvorenia právneho rámca, ktorý umožňuje účinnejšie odškodnenie, Komisia považuje za vhodné odporučiť prostredníctvom bielej knihy rad minimálnych pravidiel, ktoré by garantovali účinný systém žalôb o náhradu škôd pre porušenie antitrustového práva. 3. Táto správa predstavuje päť koherentných balíkov najpravdepodobnejších politických volieb na dosiahnutie uvedeného cieľa. Politická možnosť na jednej strane zo škály možností počíta s legislatívnymi opatreniami poskytujúcimi maximálne uľahčenie a stimuly pre žaloby o náhradu škody, kým na opačnej strane škály možností počíta s tým, že sa nebudú realizovať vôbec žiadne opatrenia na úrovni EÚ. 4. Vplyv politických možností sa posudzuje na základe týchto prínosov a nákladov. Politické možnosti sú tým úspešnejšie, čím viac: 1) zabezpečujú plnú kompenzáciu celej utrpenej ujmy, 2) vedú k lepšiemu povedomiu a presadzovaniu pravidiel o hospodárskej súťaži, 3) umožňujú lepší prístup k spravodlivosti, 4) účinnejšie využívajú súdny systém, a na koniec, 5) prispievajú k vyrovnanejším podmienkam v prospech spotrebiteľov, ako aj podnikov v Európe. Z pohľadu nákladov správa prezentuje vplyvy rôznych politických možností na: 1) súdne trovy, 2) administratívne prekážky, 3) náklady za pochybenie a 4) náklady na realizáciu predkladaného opatrenia vo vnútroštátnom právnom systéme. Nakoniec, správa tiež všeobecne posudzuje pravdepodobný makroekonomický vplyv, vplyv na MSP a spotrebiteľov z pohľadu rôznych politických možností. 5. Po posúdení nákladov a prínosov piatich politických možností, správa dospela k zisteniu, že politická možnosť 2 je najúčinnejším spôsobom ako splniť stanovené ciele za najhospodárnejšieho vynaloženia nákladov. Kombinácia politických možností 2, 3 a 4 by však mohla byť ešte hospodárnejšou tým, že by umožnila ďalšie zníženie nákladov za súčasného zachovania veľkej časti prínosov. Správa sa končí analyzovaním celkových vplyvov nákladov/prínosov tejto preferovanej politickej možnosti. 6. Hlavné vlastnosti tejto preferovanej politickej možnosti sú: 7. každý jednotlivec (priamy, a tiež nepriamy kupujúci) môže žiadať o kompenzáciu za spôsobenú ujmu v prípade, že existuje príčinná súvislosť medzi ujmou a porušením pravidiel hospodárskej súťaže, 8. osoby poškodené porušením právnych predpisov o hospodárskej súťaži sú oprávnené na plnú kompenzáciu utrpenej ujmy . Týka sa to kompenzácie skutočných strát, straty zo zisku a z úrokov, 9. na žiadosť jednej zo strán môže vnútroštátny súd nariadiť druhej strane (alebo tretím stranám), aby poskytli špecifikované druhy informácií , ktoré by mohli byť použité ako dôkaz. Nariadenie týkajúce sa poskytnutia informácií musí byť primerané cieľu predmetnej žaloby. Vyhlásenia spoločnosti (priznania v zmysle programu o zhovievavosti) sa však nemôžu poskytovať, 10. v prípadoch, kde priamy kupujúci (sčasti) presunul škodu vyplývajúcu z porušenia (naúčtoval viac) na svojich vlastných zákazníkov (nepriamych kupujúcich), sa môže žalovaná strana odvolávať na takéto presunutie škody na obhajobu proti žalobe, ktorú podal priamy kupujúci. Naopak, aby sa uľahčili žaloby podané nepriamymi kupujúcimi, sa uľahčilo preukazovanie vyššieho naúčtovania, ktoré bolo presunuté na nepriamych kupujúcich, 11. vnútroštátne súdy, ktoré sa zaoberajú žalobami o náhradu škody pre porušenie antitrustového práva, nemôžu byť v rozpore so žiadnymi závermi orgánov pre hospodársku súťaž v členských štátoch, ktoré potvrdili porušenie pravidiel hospodárskej súťaže, 12. v členských štátoch, ktoré nemajú striktný systém zodpovednosti, sa uplatňuje prezumpcia viny, len čo sa preukáže porušenie. V prípade ospravedlniteľných chýb však môže byť žalovaná strana zbavená viny, 13. osoby poškodené porušovaním právnych predpisov o hospodárskej súťaži sa môžu oprieť o kolektívne mechanizmy odškodnenia . Žaloby o náhradu škody môžu byť podané v zastúpení alebo kolektívne (opt-in), 14. žaloby o náhradu škody môžu byť podané do piatich rokov od chvíle , keď sa poškodená osoba môže odôvodnene domnievať, že má informáciu o porušení a ujme, ktorú porušenie spôsobilo. Ak orgán pre hospodársku súťaž koná vo veci takéhoto porušenia, poškodené osoby môžu podať žalobu o náhradu škody do dvoch rokov od vydania konečného rozhodnutia týmto orgánom, 15. možnosť voľby pre vnútroštátne súdy presunúť všetky náklady alebo časť nákladov na žalovanú stranu , ktorá zvíťazila v spore, by sa mala uvážiť na základe súčasnej najlepšej praxe v členských štátoch, 16. na účel ochrany programov zhovievavosti európskych orgánov pre hospodársku súťaž by mali byť príjemcovia s imunitou zodpovední iba za škody, ktoré spôsobili , nie za celkovú ujmu spôsobenú porušením.