Podľa údajov agentúry Frontex bola v roku 2014 ďalšou dôležitou migračnou trasou do EÚ trasa cez západný Balkán s počtom 43 357 neregulárnych prekročení hraníc (15 % z celkového počtu neregulárnych prekročení hraníc do EÚ). Väčšina migrantov, ktorí využívajú balkánsku trasu, však prima facie nepotrebuje medzinárodnú ochranu, keďže 51 % migrantov predstavujú Kosovčania.

Podľa údajov agentúry Frontex boli v roku 2014 trasy vedúce stredným a východným Stredozemím skutočne hlavnými oblasťami neregulárneho prekračovania hraníc do EÚ a došlo na nich k viac ako 75 % všetkých neregulárnych prekročení hraníc. Len do Talianska prišlo v roku 2014 neregulárnym spôsobom vyše 170 000 migrantov, čo v porovnaní s rokom 2013 predstavuje nárast o 277 %. Neustály nárast bol zaznamenaný aj v Grécku, na ktorého územie vstúpilo viac ako 50 000 neregulárnych migrantov, čo oproti roku 2013 predstavuje nárast o 153 %. Štatistika za prvé mesiace roku 2015 v prípade Talianska potvrdzuje tento jasný trend. Grécko okrem toho v priebehu prvých štyroch mesiacov roku 2015 čelilo prudkému nárastu počtu neregulárnych prekročení hraníc, ktorý zodpovedá viac ako 50 % celkového počtu neregulárnych prekročení hraníc v roku 2014 (takmer 28 000 počas prvých štyroch mesiacov roku 2015 v porovnaní s celkovým počtom takmer 55 000 v roku 2014). Významný podiel na celkovom počte neregulárnych migrantov zaznamenaných v týchto dvoch regiónoch predstavovali migranti so štátnou príslušnosťou, ktorá podľa údajov Eurostatu spĺňa podmienky vysokej miery uznávania potreby medzinárodnej ochrany na úrovni EÚ (v roku 2014 mali Sýrčania a Eritrejčania, v prípade ktorých je miera uznávania na úrovni EÚ vyše 75 %, v Taliansku podiel viac ako 40 % a v Grécku viac ako 50 %).

V agende sa zdôraznilo, že rýchla reakcia, ktorá sa prijme ako odpoveď na súčasnú krízu v Stredozemí, musí slúžiť ako vzor, ako by mala EÚ reagovať na budúce krízy bez ohľadu na to, ktorá časť spoločných vonkajších hraníc od východu na západ i od severu na juh sa ocitne pod tlakom.

Komisia oznámila, že ako súčasť týchto okamžitých opatrení do konca mája navrhne mechanizmus na spustenie núdzového reakčného systému podľa článku 78 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). V agende sa uznáva, že azylové systémy členských štátov v súčasnosti čelia nebývalému tlaku a ich prijímacie a vybavovacie kapacity už v dôsledku vysokého počtu migrantov prichádzajúcich najmä do členských štátov v prvej línii dosiahli svoje hranice. V agende sa oznámilo, že návrh na uplatnenie článku 78 ods. 3 bude zahŕňať dočasný distribučný systém pre osoby, ktoré jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu, aby sa zabezpečila spravodlivá a vyvážená účasť všetkých členských štátov na tomto spoločnom úsilí. Do prílohy k agende bol začlenený distribučný kľúč založený na kritériách uvedených v tejto prílohe (HDP, počet obyvateľov, miera nezamestnanosti a počet žiadateľov o azyl a presídlených utečencov v minulosti).

Návrh obsahuje osobitné záruky a povinnosti pre žiadateľov, ktorí podliehajú relokácii do iného členského štátu. V návrhu sa špecifikuje právo na informácie o postupe relokácie, právo byť informovaný o rozhodnutí o relokácii, v ktorom musí byť presne uvedený členský štát relokácie, a právo na relokáciu s rodinnými príslušníkmi do toho istého členského štátu relokácie. V návrhu sa tiež pripomína povinnosť pri rozhodovaní o členskom štáte relokácie v prvom rade zohľadňovať záujem dieťaťa. To znamená okrem iného povinnosť pre Taliansko a Grécko, aby upozornili ostatné členské štáty, ak je žiadateľom, ktorý má byť relokovaný, maloletá osoba bez sprievodu, a aby spolu s členským štátom, ktorý prejaví záujem o relokáciu tejto maloletej osoby, ešte pred uskutočnením relokácie zabezpečili v súlade so všeobecným komentárom č. 14 (2013) Výboru OSN pre práva dieťaťa o práve dieťaťa na prvoradé zohľadnenie jeho záujmov posúdenie záujmu dieťaťa. V návrhu sa tiež pripomínajú dôsledky sekundárneho pohybu žiadateľov o medzinárodnú ochranu alebo osôb pod medzinárodnou ochranou, na ktoré sa vzťahoval systém premiestňovania na základe v súčasnosti platných právnych predpisov EÚ, teda ak vstúpia na územie členského štátu iného, než je zodpovedný členský štát (v tomto prípade členský štát relokácie).

Aby sa zabezpečil rýchly presun dotknutých osôb do členského štátu relokácie, v návrhu sa stanovuje jednoduchý postup relokácie. Na účely vykonávania tohto rozhodnutia každý členský štát určí národné kontaktné miesto a oznámi ho ostatným členským štátom a Európskemu podpornému úradu pre azyl (EASO). Taliansko a Grécko s podporou EASO a prípadne styčných úradníkov členských štátov v pravidelných časových intervaloch určia žiadateľov, ktorí by mohli byť relokovaní. Pritom treba uprednostniť zraniteľných žiadateľov. Taliansko a Grécko potom oznámia kontaktným miestam ostatných členských štátov a EASO presné počty žiadateľov, ktorí by mohli byť relokovaní. Ostatné členské štáty uvedú počet žiadateľov, ktorí môžu byť relokovaní na ich územie okamžite, ako aj všetky ostatné relevantné informácie, napr. pokiaľ ide o prijatie rodín alebo zraniteľných žiadateľov. Taliansko alebo Grécko potom musí prijať oficiálne rozhodnutie o relokácii žiadateľa a oznámiť ho žiadateľovi. V návrhu sa uvádza, že žiadatelia, ktorým v súlade s povinnosťami stanovenými v článku 9 nariadenia (EÚ) č. 603/2013 musia byť odobraté odtlačky prstov, nesmú byť relokovaní, kým sa im odtlačky prstov neodoberú.V návrhu sa tiež špecifikuje, že členské štáty si ponechajú právo odmietnuť relokáciu žiadateľa, v prípade ktorého sú pravdepodobné obavy o národnú bezpečnosť alebo verejný poriadok. V návrhu sa predpokladá, že všetky procesné kroky sa musia vykonať čo najskôr a presun žiadateľa sa musí v každom prípade uskutočniť najneskôr do jedného mesiaca od jeho určenia ako žiadateľa na relokáciu. V návrhu sa napokon špecifikuje, že na účely postupu relokácie môžu členské štáty rozhodnúť o vyslaní styčných úradníkov do Talianska a Grécka.

Po druhé, navrhuje sa, aby sa toto rozhodnutie uplatňovalo iba na tých žiadateľov, v prípade ktorých by v súlade s kritériami prevzatia vymedzenými v nariadení (EÚ) č. 604/2013 v zásade mali byť zodpovednými členskými štátmi Taliansko alebo Grécko. Tým sa zaručí, aby sa nariadenie (EÚ) č. 604/2013 neprestávalo uplatňovať na tých žiadateľov nachádzajúcich sa v Taliansku a Grécku, medzi nimi aj žiadateľov s mierou uznávania potreby medzinárodnej ochrany vyše 75 %, pri ktorých jedno z objektívnych kritérií stanovených v uvedenom nariadení (napr. prítomnosť rodinných príslušníkov v inom členskom štáte) naznačuje, že zodpovedný je iný členský štát. Títo žiadatelia budú preto presunutí do iných členských štátov na základe uplatňovania nariadenia (EÚ) č. 604/2013, a nie v rámci dočasných opatrení predpokladaných v tomto návrhu. Zároveň sa nariadenie (EÚ) č. 604/2013 bude naďalej uplatňovať aj na osoby, ktoré neboli relokované v rámci tohto systému a ktoré ostatné členské štáty môžu poslať späť do Talianska. Pokiaľ ide o posledne menovanú skutočnosť, situácia je odlišná v prípade Grécka, kde je status quo také, že členské štáty na základe vykonávania rozsudku Európskeho súdu pre ľudské práva vo veci M. S. S./Belgicko a Grécko nasledovaného rozhodnutím Súdneho dvora Európskej únie vo veci N. S./Spojené kráľovstvo, ktoré potvrdili existenciu systémových nedostatkov azylového konania a podmienok prijímania žiadateľov o azyl v Grécku, pozastavili presuny v rámci dublinského systému do Grécka.

V návrhu sa, pokiaľ ide o žiadateľov, ktorí majú byť relokovaní z Talianska, zavádza kvantitatívny cieľ 24 000, v prípade žiadateľov, ktorí majú byť relokovaní z Grécka 16 000, pričom prílohy k návrhu obsahujú dva distribučné kľúče vymedzujúce počet žiadateľov, ktorí sa majú z Talianska a Grécka relokovať do ostatných členských štátov. Toto rozdelenie medzi Talianskom a Gréckom sa zakladá na ich podieloch na celkovom počte neregulárnych prekročení hraníc osobami, ktoré jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu, v Taliansku a Grécku. Zohľadňuje sa v ňom aj prudký nárast počtu neregulárnych prekročení hraníc v Grécku v období od januára do apríla 2015 v porovnaní s rovnakým obdobím minulého roka. Navrhuje sa, aby sa Taliansko a Grécko samy ako členské štáty relokácie na opatreniach nepodieľali. Celkový počet 40 000 žiadateľov, ktorí by sa mali relokovať z Talianska a Grécka, zodpovedá približne 40 % celkového počtu osôb, ktoré jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu a ktoré neregulárne vstúpili na územie týchto dvoch krajín v roku 2014. Relokačné opatrenie navrhnuté v tomto rozhodnutí teda predstavuje spravodlivé rozdelenie zaťaženia medzi Taliansko a Grécko na jednej strane a ostatné členské štáty na strane druhej.

Úrad vysokého komisára Organizácie Spojených národov pre utečencov vyzval EÚ, aby sa zaviazala vytvoriť nástroje solidarity v rámci EÚ, ktoré podporia najmä Grécko a Taliansko, vrátane relokácie sýrskych utečencov zachránených na mori do rozličných krajín Európy, a to na základe spravodlivého distribučného systému. Aj zástupcovia sektora mimovládnych organizácií vyjadrili svoje názory na otázky relokácie osôb, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu.

Zámerom tohto rozhodnutia je chrániť právo na azyl a zabezpečiť ochranu pred vyhostením, ako sa stanovuje v článkoch 18 a 19 charty, a to najmä prostredníctvom zabezpečenia urýchleného prístupu dotknutých osôb k primeranému postupu pri poskytovaní medzinárodnej ochrany. Vďaka zabezpečeniu presunu dotknutých osôb do členského štátu, ktorý je schopný poskytnúť im vhodné podmienky prijatia a integračné perspektívy, má toto rozhodnutie okrem toho za cieľ zabezpečiť plné dodržiavanie práva na dôstojnosť a ochranu proti mučeniu a neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu, ako sa stanovuje v článkoch 1 a 4 charty. Toto rozhodnutie sa zameriava aj na ochranu práv dieťaťa v súlade s článkom 24 charty a právo na jednotu rodiny v súlade s článkom 7 charty.

Opísaná núdzová situácia spôsobená náhlym prílevom štátnych príslušníkov tretích krajín v Taliansku a Grécku vytvára značný tlak na ich azylové systémy a zdroje. V dôsledku toho môžu byť ovplyvnené ostatné členské štáty, a to vzhľadom na sekundárny pohyb týchto osôb z Talianska a Grécka do týchto štátov. Je zrejmé, že opatrenia jednotlivých členských štátov nemôžu uspokojivo reagovať na spoločné výzvy, ktorým v tejto oblasti čelia všetky členské štáty. Preto je v tejto oblasti nevyhnutné prijať opatrenia na úrovni EÚ.

(8)Podľa údajov Európskej agentúry pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach (Frontex) boli hlavnými oblasťami neregulárneho prekračovania hraníc Únie v roku 2014 trasy vedúce stredným a východným Stredozemím. Len do Talianska prišlo v roku 2014 neregulárnym spôsobom vyše 170 000 migrantov, čo v porovnaní s rokom 2013 predstavuje nárast o 277 %. Neustály nárast bol zaznamenaný aj v Grécku, na ktorého územie vstúpilo viac ako 50 000 neregulárnych migrantov, čo oproti roku 2013 predstavuje nárast o 153 %. Štatistika za prvé mesiace roku 2015 v prípade Talianska potvrdzuje tento jasný trend. Grécko okrem toho v priebehu prvých mesiacov roku 2015 čelilo prudkému nárastu počtu neregulárnych prekročení hraníc, ktorý zodpovedá viac ako 50 % celkového počtu neregulárnych prekročení hraníc v roku 2014 (takmer 28 000 počas prvých štyroch mesiacov roku 2015 v porovnaní s celkovým počtom takmer 55 000 v roku 2014). Významný podiel na celkovom počte neregulárnych migrantov zaznamenaných v týchto dvoch regiónoch predstavovali migranti so štátnou príslušnosťou, ktorá podľa údajov Eurostatu spĺňa podmienky vysokej miery uznávania potreby medzinárodnej ochrany na úrovni Únie (v roku 2014 predstavovali Sýrčania a Eritrejčania, v prípade ktorých je miera uznávania na úrovni Únie vyše 75 %, v Taliansku viac ako 40 % neregulárnych migrantov a v Grécku viac ako 50 % týchto migrantov). Podľa Eurostatu sa zistilo, že v Grécku sa v roku 2014 neregulárne zdržiavalo 30 505 Sýrčanov v porovnaní s 8 220 v roku 2013.

(12)Z dôvodu pokračujúcej nestability a konfliktov v bezprostrednom susedstve Talianska a Grécka je veľmi pravdepodobné, že na ich migračné a azylové systémy bude naďalej vyvíjaný významný a zvýšený tlak, pričom veľká časť migrantov môže potrebovať medzinárodnú ochranu. To dokazuje naliehavú potrebu preukázať solidaritu s Talianskom a Gréckom a doplniť doteraz prijaté opatrenia na ich podporu dočasnými opatreniami v oblasti medzinárodnej ochrany.

(13)Zároveň by Taliansko a Grécko mali zabezpečiť štrukturálne riešenia nedostatkov vo fungovaní svojich azylových a migračných systémov. Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí by preto mali byť sprevádzané vytvorením solídneho strategického rámca na riešenie krízovej situácie a zintenzívnenie prebiehajúceho reformného procesu v týchto oblastiach zo strany Talianska a Grécka. V tejto súvislosti by Taliansko a Grécko do jedného mesiaca od nadobudnutia účinnosti tohto rozhodnutia mali predložiť Komisii plány, ktoré by mali zahŕňať primerané opatrenia v oblasti azylu, prvého prijatia a návratu, ktoré posilnia kapacitu a zvýšia kvalitu a efektívnosť ich systémov v týchto oblastiach, ako aj opatrenia na zabezpečenie náležitého vykonávania tohto rozhodnutia s cieľom umožniť im po skončení uplatňovania tohto rozhodnutia lepšie zvládať možný zvýšený prílev migrantov na ich územia.

(14)Komisii by sa mala zveriť právomoc prípadne pozastaviť uplatňovanie tohto rozhodnutia na obmedzený čas v prípadoch, ak Taliansko alebo Grécko nedodržia svoje záväzky v tejto oblasti.

(15)Ak by podobnej núdzovej situácii v dôsledku náhleho prílevu štátnych príslušníkov tretích krajín čelil členský štát iný ako Taliansko a Grécko, môže Rada na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom prijať dočasné opatrenia v prospech dotknutého členského štátu v súlade s článkom 78 ods. 3 zmluvy. Tieto opatrenia môžu prípadne zahŕňať pozastavenie plnenia povinností tohto členského štátu stanovených v tomto rozhodnutí.

(16)V súlade s článkom 78 ods. 3 zmluvy by plánované opatrenia v prospech Talianska a Grécka mali byť dočasnej povahy. Obdobie 24 mesiacov je primerané na zabezpečenie toho, aby opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí mali skutočný účinok, pokiaľ ide o podporu Talianska a Grécka pri zvládaní významných migračných tokov na ich území.

(17)Opatrenia predpokladané v tomto rozhodnutí predstavujú dočasnú výnimku z kritéria stanoveného v článku 13 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 a z procesných krokov stanovených v článkoch 21, 22 a 29 uvedeného nariadenia vrátane lehôt.

(18)Muselo sa prijať rozhodnutie týkajúce sa kritérií, ktoré sa majú uplatniť pri rozhodovaní o tom, ktorí žiadatelia sa majú relokovať z Talianska a Grécka a aký má byť ich počet. Predpokladá sa jasný a funkčný systém, ktorý vychádza z hranice priemernej miery rozhodnutí o poskytnutí medzinárodnej ochrany v konaní na prvom stupni na úrovni Únie podľa definície Eurostatu z celkového počtu rozhodnutí o žiadostiach o medzinárodnú ochranu prijatých na prvom stupni na úrovni Únie, ako sa uvádza v najnovších dostupných štatistikách. Táto hranica by na jednej strane musela v maximálnom možnom rozsahu zabezpečiť, aby všetci žiadatelia, ktorí s najväčšou pravdepodobnosťou potrebujú medzinárodnú ochranu, mohli svoje práva na ochranu v členskom štáte relokácie využívať v plnej miere a čo najskôr. Na druhej strane by v maximálnej možnej miere zabránila tomu, aby žiadatelia, ktorí pravdepodobne dostanú zamietavé rozhodnutie o svojej žiadosti, boli relokovaní do iného členského štátu a aby sa im tak neoprávnene predĺžil pobyt v Únii. Na základe údajov Eurostatu o prvostupňových rozhodnutiach za rok 2014 by sa v tomto rozhodnutí mala použiť hranica 75 %, ktorá zodpovedá rozhodnutiam o žiadostiach Sýrčanov a Eritrejčanov v uvedenom roku.

(19)Dočasné opatrenia sú určené na zmiernenie značného azylového tlaku, ktorému je vystavené Taliansko a Grécko, a to najmä prostredníctvom relokácie významného počtu žiadateľov, ktorí jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu a ktorí prídu na územie Talianska a Grécka po dni, kedy toto rozhodnutie nadobudne účinnosť. Ak sa vezme do úvahy celkový počet štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí v roku 2014 neregulárne vstúpili na územie Talianska a Grécka, a počet tých, ktorí jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu, z Talianska a Grécka by sa malo relokovať celkovo 40 000 žiadateľov, ktorí jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu. Tento počet zodpovedá približne 40 % celkového počtu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu a ktorí v roku 2014 neregulárne vstúpili na územie Talianska a Grécka. Relokačné opatrenie navrhnuté v tomto rozhodnutí teda predstavuje spravodlivé rozdelenie zaťaženia medzi Taliansko a Grécko na jednej strane a ostatné členské štáty na strane druhej. Na základe porovnania rovnakých dostupných celkových údajov za Taliansko a Grécko za rok 2014 a za prvé štyri mesiace roku 2015 by 60 % týchto žiadateľov malo byť relokovaných z Talianska a 40 % z Grécka.

(20)V súlade s prílohou k oznámeniu Komisie o európskej migračnej agende by navrhovaný distribučný kľúč mal vychádzať z a) počtu obyvateľov (40 % váhy), b) celkového HDP (40 % váhy), c) priemerného počtu spontánnych žiadostí o azyl a počtu presídlených utečencov na milión obyvateľov za obdobie 2010 – 2014 (10 % váhy) a d) miery nezamestnanosti (10 % váhy). Distribučné kľúče stanovené v prílohe I a prílohe II k tomuto rozhodnutiu zohľadňujú skutočnosť, že členské štáty, z ktorých sa relokácia uskutoční, by sa samy nemali zúčastňovať na opatreniach ako členské štáty relokácie.

(21)Fond pre azyl, migráciu a integráciu (AMIF) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 516/2014 poskytuje podporu operáciám dohodnutým medzi členskými štátmi, ktorých cieľom je rozdelenie zaťaženia, a môže sa prispôsobovať novému vývoju politiky v tejto oblasti. V článku 7 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 516/2014 sa pre členské štáty stanovuje možnosť zaviesť opatrenia súvisiace s presunom žiadateľov o medzinárodnú ochranu ako súčasť ich vnútroštátnych programov, pričom v článku 18 nariadenia (EÚ) č. 516/2014 sa predpokladá možnosť jednorazovej platby vo výške 6 000 EUR za presun osôb pod medzinárodnou ochranou z iného členského štátu.

(22)Vzhľadom na uplatňovanie zásady solidarity a spravodlivého rozdelenia zodpovednosti a na to, že toto rozhodnutie predstavuje ďalší vývoj politiky v tejto oblasti, je vhodné zabezpečiť, aby členské štáty relokujúce žiadateľov, ktorí jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu, z Talianska alebo Grécka podľa tohto rozhodnutia, dostali na každú relokovanú osobu jednorazovú platbu, ktorá sa rovná jednorazovej platbe stanovenej v článku 18 nariadenia (EÚ) č. 516/2014 a vypláca sa podľa rovnakých postupov. S týmto opatrením je spojená obmedzená, dočasná výnimka z článku 18 nariadenia 516/2014, pretože jednorazová platba by sa mala vyplácať za relokovaných žiadateľov, a nie za osoby pod medzinárodnou ochranou. Takéto dočasné rozšírenie okruhu možných prijímateľov jednorazovej platby je skutočne neoddeliteľnou súčasťou núdzového systému zriadeného týmto rozhodnutím.

(23)Je potrebné zabezpečiť zavedenie rýchleho postupu relokácie a doplniť vykonávanie dočasných opatrení úzkou administratívnou spoluprácou medzi členskými štátmi a operačnou podporou, ktoré poskytne EASO.

(24)Počas celého postupu relokácie, až kým sa nevykoná presun žiadateľa, by sa mali zohľadňovať národná bezpečnosť a verejný poriadok.

(25)Pri rozhodovaní o tom, ktorí žiadatelia, ktorí jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu, by mali byť relokovaní z Talianska a Grécka, by sa mali uprednostniť zraniteľní žiadatelia v zmysle článku 22 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ. V tejto súvislosti by mali byť prvoradé osobitné potreby žiadateľov vrátane zdravia. Prvoradým hľadiskom by vždy mal byť záujem dieťaťa.

(26)S cieľom rozhodnúť o tom, ktorý konkrétny členský štát by mal byť členským štátom relokácie, by sa okrem toho osobitná pozornosť mala venovať špecifickým kvalifikáciám dotknutých žiadateľov, ktoré by mohli uľahčiť ich integráciu v členskom štáte relokácie, ako aj ich jazykovým zručnostiam. V prípade obzvlášť zraniteľných žiadateľov by sa navyše pozornosť mala venovať schopnosti členského štátu relokácie poskytnúť týmto žiadateľom primeranú podporu.

(27)Efektívne uplatňovanie postupu relokácie vrátane riadnej identifikácie žiadateľov, ktorí majú byť relokovaní, pričom sa vezme do úvahy ich zraniteľnosť a kvalifikácie, by mali uľahčiť styční úradníci pôsobiaci v Taliansku a Grécku, ktorých vymenujú členské štáty.

(28)Právne a procesné záruky stanovené v nariadení (EÚ) č. 604/2013 sa uplatňujú aj na žiadateľov, na ktorých sa vzťahuje toto rozhodnutie. Žiadatelia by okrem toho mali byť informovaní o postupe relokácie stanovenom v tomto rozhodnutí a mali by byť oboznámení s rozhodnutím o relokácii. Vzhľadom na to, že žiadateľ podľa právnych predpisov EÚ nemá právo zvoliť si členský štát zodpovedný za vybavenie jeho žiadosti, mal by mať výlučne v záujme zabezpečenia dodržiavania jeho základných práv v súlade s nariadením (EÚ) č. 604/2013 právo na účinný opravný prostriedok proti rozhodnutiu o relokácii.

(29)Pred a po presune do členského štátu relokácie by žiadatelia mali mať práva a záruky stanovené v smernici Rady 2003/9/ES a v smernici Rady 2005/85/ES, a od 20. júla 2015 v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ a v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ, a to aj v súvislosti s ich osobitnými potrebami pri prijímaní a osobitnými procesnými potrebami. Na žiadateľov, na ktorých sa vzťahuje toto rozhodnutie, sa okrem toho uplatňuje aj nariadenie Rady (ES) č. 2725/2000 a od 20. júla 2015 aj nariadenie (EÚ) č. 603/2013.

(30)Mali by sa prijať opatrenia s cieľom zabrániť sekundárnemu pohybu relokovaných osôb z členského štátu relokácie do iných členských štátov. Žiadatelia by konkrétne mali byť informovaní o následkoch ďalšieho pohybu v rámci členských štátov a o skutočnosti, že v prípade, ak im členský štát relokácie poskytne medzinárodnú ochranu, majú v zásade nárok len na práva spojené s medzinárodnou ochranou v tomto členskom štáte.

(31)Keďže ciele tohto rozhodnutia nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov opatrenia ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto rozhodnutie neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa.