[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 10.12.2010 KOM(2010) 733 v konečnom znení 2010/0353 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o systémoch kvality poľnohospodárskych výrobkov konečné rozhodnutie SEK(2010) 1524 konečné rozhodnutie SEK(2010) 1525 DÔVODOVÁ SPRÁVA KONTEXT NÁVRHU Balík kvality obsahuje súbor návrhov určených na zavedenie súdržnej politiky kvality poľnohospodárskych výrobkov s cieľom pomôcť poľnohospodárom lepšie informovať o kvalitách, charakteristikách a vlastnostiach poľnohospodárskeho výrobku a zabezpečiť primerané informácie pre spotrebiteľa. Balík kvality obsahuje: - návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o systémoch kvality poľnohospodárskych výrobkov [KOM(2010) XXXX]; - návrh úpravy nariadenia (ES) č. 1234/2007 (nariadenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov) v súvislosti s obchodnými normami pre poľnohospodárske výrobky [KOM(2010) XXXX]; - usmernenia, ktorými sa stanovuje najlepšia prax vývoja a prevádzky systémov certifikácie poľnohospodárskych výrobkov a potravín [C(2010) XXXX] a - usmernenia pre označovanie potravín chráneným označením pôvodu (CHOZ) a chráneným zemepisným označením (CHZO) ako zložiek [C(2010) XXXX]. Dôvody a ciele návrhu Poľnohospodári a výrobcovia poľnohospodárskych výrobkov čelia konkurenčnému tlaku v dôsledku politickej reformy, globalizácie, koncentrácie obchodnej sily v sektore maloobchodného predaja a stavu hospodárstva. Spotrebitelia zároveň čoraz viac vyhľadávajú autentické výrobky vyrábané osobitnými a tradičnými postupmi. V rámci uspokojenia tohto dopytu by mala rozmanitosť a kvalita poľnohospodárskej výroby Európskej únie predstavovať významnú silu a zdroj konkurenčnej výhody pre poľnohospodárov Únie. Aby však mohli byť spotrebitelia a kupujúci riadne informovaní o charakteristikách poľnohospodárskeho výrobku a spôsoboch poľnohospodárskej výroby, musia mať k dispozícii presné a dôveryhodné informácie uvedené v označení. Stredobodom politiky kvality poľnohospodárskych výrobkov Európskej únie je poskytnúť výrobcom správne nástroje na informovanie kupujúcich a spotrebiteľov o charakteristikách výrobkov a spôsoboch poľnohospodárskej výroby a na ich ochranu pred nečestnými obchodnými praktikami. Väčšina nástrojov už existuje na úrovni Európskej únie. Z analýzy a diskusie so zainteresovanými stranami vyplýva, že sa tieto nástroje dajú zlepšiť a zjednodušiť a že je možné dosiahnuť ich väčšiu súdržnosť. Cieľom balíka kvality je zlepšiť právne predpisy Únie v oblasti kvality a rovnako aj v oblasti prevádzky vnútroštátnych a súkromných systémov certifikácie s cieľom zabezpečiť, aby boli jednoduchšie, transparentnejšie, zrozumiteľnejšie, prispôsobiteľné inovácii a menej zaťažovali výrobcov a správcov. Všeobecný kontext Od deväťdesiatych rokov dvadsiateho storočia je politika kvality poľnohospodárskych výrobkov Únie dôkladne identifikovaná troma systémami Únie, konkrétne systémom pre chránené označenia pôvodu a chránené zemepisné označenia, systémom pre ekologické poľnohospodárstvo a systémom pre zaručené tradičné špeciality. Obchodné normy Únie navyše poskytujú právny rámec pre spravodlivú hospodársku súťaž a bezproblémové fungovanie trhu od počiatku spoločnej poľnohospodárskej politiky. K týmto normám a systémom Únie sa v poslednom desaťročí pridalo veľké množstvo systémov certifikácie v súkromnom sektore, v úsilí zaručiť spotrebiteľom charakteristiky a vlastnosti s pridanou hodnotou a rešpektovanie základných noriem prostredníctvom certifikácie zabezpečenia kvality. V roku 2006, v kontexte prepracovania systému chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení, sa Komisia zaviazala v budúcnosti vykonať revíziu fungovania nariadenia a jeho budúceho vývoja[1]. V roku 2007 sa konala veľká konferencia, na ktorej sa spojili všetky druhy systémov kvality: „Certifikácia kvality potravín — pridaná hodnota poľnohospodárskych výrobkov“. Výsledkom konferencie bola Zelená kniha o politike kvality poľnohospodárskych výrobkov z roku 2008[2], ktorá vyvolala viac ako 560 podrobných odpovedí od zainteresovaných strán a poskytla vstupné údaje pre Oznámenie o politike kvality poľnohospodárskych výrobkov[3] v roku 2009. Stanovili sa v ňom tieto strategické orientácie: - zlepšiť komunikáciu medzi poľnohospodármi, kupujúcimi a spotrebiteľmi týkajúcu sa vlastností poľnohospodárskych výrobkov; - zvýšiť súdržnosť nástrojov politiky EÚ v oblasti kvality poľnohospodárskych výrobkov a - znížiť zložitosť s cieľom uľahčiť poľnohospodárom, výrobcom a spotrebiteľom využívanie a chápanie rozličných systémov a pojmov v oblasti označovania. Existujúce ustanovenia v tejto oblasti Právne predpisy Európskej únie poskytujú systém ochrany označení pôvodu a zemepisných označení v súvislosti s poľnohospodárskymi výrobkami a potravinami. V roku 1992 sa v Európskej únii vytvoril harmonizovaný regulačný systém s cieľom zaregistrovať hodnotné názvy poľnohospodárskych výrobkov a potravín, ktoré podľa špecifikácie v určitej zemepisnej oblasti vyrábajú výrobcovia s uznávaným know-how[4]. Aj v roku 1992 sa v rámci systému zaručených tradičných špecialít vytvorí register názvov potravinových špecialít, ktoré majú tradičný charakter, vyplývajúci buď z ich tradičného zloženia alebo použitia tradičných výrobných postupov[5]. Pokiaľ ide o obchodné normy, existuje rozsiahly korpus právnych predpisov, ktoré sa vyvinuli väčšinou na základe sektorov a majú podobu nariadení a smerníc prijatých na úrovni Rady aj Komisie. Okrem toho, nepovinné termíny kvality, regulované v rámci obchodných noriem, zabezpečujú, že termíny opisujúce charakteristiky pridanej hodnoty alebo vlastnosti poľnohospodárskej výroby či spracovania sa nebudú na trhu zneužívať a spotrebitelia sa na ne budú môcť spoľahnúť, keď budú chcieť identifikovať rôzne kvality výrobku. Konzistentnosť s inými politikami Politika kvality poľnohospodárskych výrobkov tvorí súčasť spoločnej poľnohospodárskej politiky. V nedávnom oznámení[6] Komisie o politike v období po roku 2013 sa identifikovalo niekoľko kľúčových výziev vrátane zachovania rozmanitosti poľnohospodárskych činností vo vidieckych oblastiach a posilnenia konkurencieschopnosti, k čomu prispeje politika kvality poľnohospodárskych výrobkov. Politika je zároveň v súlade s prioritami Európskej únie stanovenými v oznámení o stratégii Európa 2020[7], najmä s cieľmi podporiť konkurencieschopnejšie hospodárstvo, pretože politika kvality je jednou z vlajkových lodí konkurencieschopnosti poľnohospodárstva EÚ. Tento návrh je spojený a konzistentný s politikami ochrany spotrebiteľa, informácií pre spotrebiteľa, jednotného trhu a hospodárskej súťaže ako aj vonkajšej obchodnej politiky. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU Konzultácie Prebehli rozsiahle konzultácie so zainteresovanými stranami. Najväčšie fóra konzultácií boli Poradná skupina pre kvalitu poľnohospodárskej výroby a konzultácie v rámci zelenej knihy[8], ktoré sa zakončili v marci 2009 konferenciou na vysokej úrovni, ktorú zorganizovalo české predsedníctvo. Rada ministrov prijala závery[9] týkajúce sa oznámenia na svojom zasadnutí v júni 2009. Európsky parlament prijal uznesenie „Politika kvality poľnohospodárskych výrobkov: akú stratégiu zvoliť?“[10] v marci 2010. Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru bolo prijaté v januári 2010[11] a stanovisko Výboru regiónov vo februári 2010[12]. Hlavné výsledky konzultácií Zainteresované strany celkovo uvítali orientácie stanovené v oznámení z roku 2009. Toto sú hlavné názory, ktoré vyjadrili: - Pokiaľ ide o označenia pôvodu a zemepisné označenia, objavili sa názory proti zjednodušeniu systému zlúčením týchto dvoch nástrojov („chráneného označenia pôvodu“ a „chráneného zemepisného označenia“). Zlúčenie existujúcich systémov (pre víno, destiláty, aromatizované vína a poľnohospodárske výrobky a potraviny) kladne vnímala väčšina zainteresovaných strán, s výnimkou aktérov zo sektorov vína a liehovín. Komisia bola vyzvaná, aby systémy ďalej zjednodušila, ujasnila a zefektívnila a tiež aby posilnila medzinárodné uznanie označení pôvodu a zemepisných označení. - Pokiaľ ide o zaručené tradičné špeciality, zainteresované strany vyjadrili takmer jednomyseľnú podporu pre zachovanie systému ZTŠ, pričom zdôraznili jeho potenciál a význam pre výrobcov tradičných výrobkov, ktoré nevyhovujú systému zemepisných označení. Niektoré zainteresované strany vyzvali, aby sa systém zjednodušil, najmä ukončením možnosti zapísať do registra názvy bez ich rezervovania, a zefektívnil. Zainteresované strany zastupujúce výrobcov výrobkov, na ktoré sa vzťahujú označenia pôvodu a zemepisné označenia, navrhli, že systém by mohol poskytovať odbytisko pre takéto výrobky, najmä ak sa používajú v receptoch. - Pokiaľ ide o obchodné normy, zainteresované strany vo všeobecnosti uvítali zjednodušenie obchodných noriem, označenia miesta poľnohospodárskej výroby a ďalší vývoj nepovinných výrazov kvality. - predostrela sa potreba riešiť potreby malých výrobcov, pre ktorých systémy Únie, pokiaľ ide o označenia pôvodu a zemepisné označenie a zaručené tradičné špeciality, predstavujú príliš veľkú záťaž. Posúdenie vplyvu V nadväznosti na oznámenie z roku 2009 a hlavné odpovede naň sa pripravili dve posúdenia vplyvu so zámerom preskúmať možnosti uvedené v oznámení. Vzťahovali sa na označenia pôvodu a zemepisné označenia a zaručené tradičné špeciality. Pokiaľ ide o zemepisné označenia , analýza dokázala silné opodstatnenie systému zemepisných označení na úrovni Únie a vylúčila alternatívy systému Európskej únie z dôvodov nízkej účinnosti a efektívnosti (vrátane spoluregulácie a samoregulácie podľa sektora, možnosti bez ďalších opatrení na úrovni Európskej únie, ochrany prostredníctvom medzinárodnej Lisabonskej dohody[13], nahradenia systémom oznamovania národných zemepisných označení a ochrany prostredníctvom existujúcej kolektívnej ochrannej známky Spoločenstva). Posúdenie vplyvu odhalilo značné dôvody na zníženie zložitosti a uľahčenie presadzovania pomocou zlúčenia systému pre poľnohospodárske výrobky a potraviny so systémami v sektoroch alkoholických nápojov tak, aby sa zároveň zabezpečili osobitosti každého systému. V posúdení vplyvu sa však uznala opozícia určitých zainteresovaných strán voči tejto možnosti. Analýza údajov o cenách dokázala, že výnosy výrobcov z predaja výrobkov s chráneným označením pôvodu (CHOP) a chráneným zemepisným označením (CHZO) sú vyššie ako v prípade neoznačených výrobkov a že etiketa s chráneným označením pôvodu zodpovedá vyššej cene ako etiketa s chráneným zemepisným označením. Celková hodnota poľnohospodárskych výrobkov a potravín predaných v rámci CHOP a CHZO je 14,2 miliardy eur (1997) pri veľkoobchodných cenách a odhadom 21 miliárd eur pri spotrebiteľských cenách. Pokiaľ ide o obchod na vnútornom trhu, 18,4 % výrobkov s CHOP a CHZO sa uvádza na trh mimo ich členského štátu výroby. V rámci posúdenia vplyvu sa zistilo, že zlúčením nástrojov pre chránené označenie pôvodu (CHOP) a chránené zemepisné označenie (CHZO) by sa znížili výhody pridanej hodnoty identifikácie CHOP. Pokiaľ ide o vplyvy na životné prostredie, zo štúdií vyplýva, že niektoré výrobky s CHOP a CHZO pochádzajú zo systémov poľnohospodárstva s nízkou intenzitou spojených s vysokou environmentálnou hodnotou. Tieto CHOP a CHZO poskytujú ekonomickú základňu environmentálnych verejných statkov. V rámci možností ponechaných na analýzu môžu výrobcovia v primeraných prípadoch zahrnúť environmentálne podmienky. Pokiaľ ide o zaručené tradičné špeciality , analyzovali sa tri možnosti: zavedenia termínu „tradičný“, ako nepovinného termínu kvality a zrušenie súčasného systému; bez opatrení EÚ a zjednodušením súčasného režimu (možnosť zapísať do registra len pri vyhradení názvu). Posúdenie vplyvu dokázalo, že zrušenie systému ZTŠ by viedlo k strate hospodárskych a sociálnych výhod názvu chráneného v celej EÚ a zistilo sa, že pre zúčastnené strany a normotvorcov EÚ je to neprijateľné.. Okrem toho, možnosť vytvoriť zoznam chránených názvov, ktoré sú chránené na celom jednotnom trhu sa identifikovala ako funkcia, ktorú je možné efektívne uskutočniť iba na úrovni Únie. Súčasná nízka úroveň osvojovania si systému zaručených tradičných špecialít (ZTŠ) znamenala, že údaje boli obmedzené. Prípadové štúdie a prieskumy dokazujú pozitívne ekonomické a sociálne vplyvy vrátane zachovania tradičných foriem výroby, prístupu k odchýlkam od hygienických predpisov v prípade tradičných postupov a ekonomických výhod v súvislosti s pridanou hodnotou registrácie ZTŠ. V prípade zrušenia nechránených názvov sa však preukázal malý ekonomický a sociálny vplyv, pretože túto funkciu by mohli prevziať národné alebo regionálne systémy a niekoľko vnútroštátnych systémov to už úspešne dosiahlo. Opatrenie na úrovni Únie by preto bolo ťažké v tejto oblasti odôvodniť na základe subsidiarity. Zo sociálneho hľadiska sa dospelo k záveru, že označenia CHOP, CHZO a ZTŠ prispievajú k zachovaniu tradičných foriem výroby v prospech výrobcov aj spotrebiteľov. Posúdenia vplyvu zemepisných označení aj zaručených tradičných špecialít však zdôraznili, že tieto systémy vo veľkej miere nedokázali prilákať všetkých malých výrobcov a zabezpečiť ich účasť, napriek tomu, že malí výrobcovia sa často spájajú s remeselnými výrobkami, tradičnými postupmi a miestnym uvádzaním na trh, systémy Európskej únie sa vnímajú ako zaťažujúce, pokiaľ ide o ich uplatnenie, vyžadujú si nákladné kontroly a dodržiavanie špecifikácie. Preto sa vykonajú ďalšie štúdie a analýzy, aby sa riešili problémy, ktorým čelia drobní výrobcovia, ktorí sa zúčastňujú systémov kvality Únie. Na základe výsledkov tejto analýzy Komisia prípadene navrhne vhodné následné opatrenia. Pokiaľ ide o obchodné normy , popri práci na posúdení vplyvu, ktorá sa už vykonala v súvislosti s oznámením z roku 2009, sa vykoná ďalšia práca na posúdení vplyvu, ktorá bude podľa potreby spojená s návrhmi osobitných noriem v kontexte prenesených právomocí, pre ktoré sa zabezpečil právny rámec v rámci prispôsobenia nariadenia č. 1234/2007 Lisabonskej zmluve. Texty posúdení vplyvu je možné nájsť na tejto webovej lokalite: http://ec.europa.eu/ agriculture/quality/policy/backdocuments-links/index_en.htm PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Zhrnutie navrhovaného opatrenia Jednotné nariadenie pre systémy kvality poľnohospodárskych výrobkov predstavuje tri komplementárne systémy (označenia pôvodu a zemepisné označenia; zaručené tradičné špeciality; nepovinné výrazy kvality) v jednej regulačnej štruktúre pod dohľadom spoločného výboru pre politiku kvality. Obchodným normám je venované samostatné nariadenie. Označenia pôvodu a zemepisné označenia s výnimkou vín, aromatizovaných vín a liehovín. Návrh zachováva a posilňuje systém pre poľnohospodárske výrobky a potraviny, ale nespája systémy zemepisných označení vín, liehovín alebo aromatizovaných vín. Vzhľadom na pomerne nedávne reformy právnych predpisov o víne a liehovín by systémy v tejto etape mali zostať samostatné. Táto otázka sa môže neskôr opätovne zvážiť. Pravidlá systému pre poľnohospodárske výrobky a potraviny sa zatiaľ podľa potreby priblížia pravidlám pre vína. Toto sú hlavné prvky určené na posilnenie a zjednodušenie systému: - uznanie úloh a zodpovednosti skupín[14] uchádzajúcich sa o registráciu názvov, v súvislosti s monitorovaním, podporou a komunikáciou; - posilnenie a vyjasnenie úrovne ochrany registrovaných názvov a spoločných symbolov Únie; - skrátenie postupu registrácie názvov; - jednotlivé úlohy členských štátov a skupín uchádzajúcich sa o registráciu sa ujasnili, pokiaľ ide o presadzovanie ochrany registrovaných názvov v celej Európskej únii a - definície označení pôvodu a zemepisných označení sa viac prispôsobili použitiu na medzinárodnej úrovni. Návrhom sa zefektívňuje súčasný proces registrácie označení pôvodu a zemepisných označení prostredníctvom skrátenia oneskorení. Niektoré právne otázky sú navyše ujasnené a terminológia zosúladená s nedávno prijatými právnymi predpismi o zemepisných označeniach vína. Ďalej sa stanovujú aj minimálne spoločné pravidlá úradných kontrol, ktorými sa zabezpečuje, aby výrobok zodpovedal špecifikácii a aby mal na trhu správne označenie. Rozsah nariadenia sa zachováva (poľnohospodárske výrobky na ľudskú spotrebu a určité ďalšie výrobky) a pridáva sa tmavá čokoláda. Zaručené tradičné špeciality Návrh zachováva systém vyhradenia názvov zaručených tradičných špecialít v celej Európskej únii, ale zanecháva možnosť registrácie názvov bez vyhradenia. Funkcia poskytnutia publicity, ale nie ochrany, tradičným výrobkom sa najlepšie plní na národnej (alebo regionálnej) úrovni a opatrenia Európskej únie nie je možné opodstatniť. Obnovený systém Európskej únie pre zaručené tradičné špeciality sa zjednodušil (zápis sa zefektívnil skrátením čakania, postupy sú sladené s postupmi zápisu pre CHOP a CHZO) a z viacerých hľadísk je cielený: kritérium tradície sa predĺžilo na 50 rokov (z 25 rokov) s cieľom posilniť dôveryhodnosť systému; systém je obmedzený na hotové jedlo a spracované výrobky a definície a požiadavky na postup sú podstatne zjednodušené s cieľom zlepšiť pochopenie systému. Nepovinné výrazy kvality Pokiaľ ide o nepovinné výrazy kvality, ktoré majú so systémami kvality spoločné to, že sú nepovinné a poľnohospodárom pomáhajú identifikovať charakteristiky a vlastnosti výrobku s pridanou hodnotou na trhu, navrhuje sa, aby sa začlenili do tohto nariadenia. Obsah nepovinných výrazov kvality sa nezmenil ani nedoplnil, ale prispôsobili sa právnemu rámcu Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Vypracujú sa ďalšie štúdie a analýzy s cieľom posúdiť problémy, ktorým čelia výrobcovia horských výrobkov pri označovaní svojich výrobkov na trhu. Na základe výsledkov tejto analýzy môže Komisia navrhnúť vhodné následné opatrenia. Obchodné normy V nadväznosti na oznámenie Komisie o politike kvality poľnohospodárskych výrobkov a následné debaty je zrejmé, že obchodné normy môžu prispieť k zlepšeniu ekonomických podmienok výroby a uvádzania na trh, ako aj kvality takýchto výrobkov.Minimálna požiadavka na „bezchybnosť, pravosť a obchodovateľnosť“ sa už v opatreniach pre riadenie trhu vyskytuje. Rozšírenie týchto minimálnych požiadaviek o kvalitu týchto výrobkov, na ktorú sa nevzťahujú osobitné normy, môže byť užitočné na ubezpečenie spotrebiteľov, že výrobky, ktoré kupujú, spĺňajú základné kritéria kvality. V návrhu sa ďalej zohľadňuje nevyhnutnosť zosúladenia so Zmluvou o fungovaní Európskej únie, a preto sa právomoci prijať a vyvíjať normy v budúcnosti prenášajú na Komisiu. Týmto novým rámcom sa zavedie právny základ pre povinné označovanie miesta poľnohospodárskej výroby vo všetkých sektoroch. Komisii sa tak umožní po primeraných posúdeniach vplyvu a od prípadu k prípadu prijímať delegované akty týkajúce sa možného povinného označovania miesta poľnohospodárskej výroby na primeranej zemepisnej úrovni s cieľom uspokojiť požiadavky spotrebiteľov v súvislosti s transparentnosťou a informáciami. Jedným z prvých sektorov, v ktorom sa toto preskúma, je bude mliekarenský sektor. Komisia zároveň predpokladá, že v budúcnosti sa zachová povinné označovanie pôvodu v sektoroch, v ktorých už existuje. Právny základ (v prípade potreby odôvodniť výber právneho základu) Zmluva o fungovaní Európskej únie, článok 43 ods. 2 a v prípade hlavy II a tiež článok 118 ods. 1. Zásada subsidiarity a zásada proporcionality Pokiaľ ide o subsidiaritu , systémy označení pôvodu a zemepisných označení , zaručených tradičných špecialít a nepovinných výrazov kvality poskytujú ochranu alebo zachovanie názvov a termínov s pridanou hodnotou na celom území Európskej únie. Účinkom toho je skutočnosť, že výrobcovia, ktorí nesplnia podmienky, nebudú môcť tieto výrazy používať. Keby boli tieto výrazy a názvy chránené jednotlivými členskými štátmi samostatne, v každom členskom štáte by mali inú úroveň ochrany, čo by mohlo zavádzať spotrebiteľov, brániť obchodu v rámci Únie a rozpútať nespravodlivú hospodársku súťaž v rámci marketingu výrobkov identifikovaných na základe názvov a výrazov kvality. Určenie takýchto práv v celej Európskej únii je možné účinne a efektívne vykonať iba na úrovni Únie. Až 18 %výrobkov predávaných v rámci systému pre CHOP a CHZO sa predáva mimo ich členského štátu pôvodu a spolieha sa na ochranu duševného vlastníctva zabezpečeného systémom, ktorý platí pre celú EÚ. Pokiaľ ide o chránené názvy v rámci systému pre ZTŠ, predaj na vnútornom trhu je významný pre príslušných výrobcov. Nepovinné výrazy kvality sa zároveň vzťahujú aj na významné obchodné toky v rámci Únie a rozdielne definície a významy by bránili fungovaniu trhu. Systémy pre označenia pôvodu a zemepisné označenia a zaručené tradičné špeciality sa spoliehajú na symboly Únie určené na to, aby prinášali informácie o povahe každého systému kvality. S cieľom zabezpečiť, aby spotrebitelia v celej Európskej únii tieto symboly rozoznávali a tým sa uľahčilo pochopenie systému a cezhraničný obchod s kvalitnými výrobkami, tieto symboly sa musia stanoviť na úrovni Únie. Spracovanie a analýza žiadostí o označenia pôvodu a zemepisné označenia a zaručené tradičné špeciality je úloha, ktorú nie je potrebné vykonať na úrovni Európskej únie, s výnimkou určitých prvkov. Patrí medzi ne posúdenie oprávnenosti na ochranu názvov v celej Európskej únii, rešpektovanie práv skorších používateľov názvov (najmä takých, ktoré sa vyskytujú mimo členského štátu, v ktorom sa žiadosť podáva) a kontrola žiadostí so zameraním na očividné chyby. Základná podrobná analýza žiadosti sa však môže účinnejšie a efektívnejšie vykonať na vnútroštátnej úrovni. Fungovanie systémov označenia určených na identifikáciu výrobkov s určitými kvalitami, ktoré však neovplyvňujú ochranu alebo zachovanie názvov v celej Európskej únii, môžu najefektívnejšie riadiť vnútroštátne orgány. Z tohto dôvodu sa v navrhovanej revízii systému zaručených tradičných špecialít zanecháva možnosť zaregistrovať názvy, ktoré nie sú chránené. Úloha kontrol všetkých systémov v súlade s nariadením (ES) č. 882/2004 o úradných kontrolách týkajúcich sa krmív a potravín sa musí vykonávať v prvom rade pod dohľadom príslušných vnútroštátnych orgánov. Dohľad nad kontrolnými činnosťami členských štátov sa musí vykonávať na úrovni Únie, aby sa zachovala dôveryhodnosť právnych systémov v oblasti potravín v celej Európskej únii v súlade so zásadami stanovenými v uvedenom nariadení. Pokiaľ ide o proporcionalitu , systémy pre označenia pôvodu a zemepisné označenia a pre zaručené tradičné špeciality v sebe zahŕňajú dodržiavanie prísnej špecifikácie výrobku a efektívne kontroly výroby, ktoré môžu pre výrobcov predstavovať záťaž. Je to však nevyhnutné a primerané pre to, aby sa zaručila dôveryhodnosť systému a spotrebiteľovi sa poskytla efektívna záruka dodržania požiadaviek. Bez takejto záruky nie je možné očakávať, že spotrebiteľ zaplatí spravodlivú cenu za kvalitu ponúkaných výrobkov. Naopak, systémy pre nepovinné výrazy kvality sa na základe posúdenia rizika spoliehajú predovšetkým na vlastné vyhlásenia výrobcov o zhode, podložené bežnými poľnohospodárskymi kontrolami, ktoré vykonávajú členské štáty. Keďže podmienky účasti na týchto systémoch sú ľahšie ako v prípade označení pôvodu a zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít, menej zaťažujúci systém účasti a kontrol je primeraný. Systémy kvality predstavujú podstatnú časť stratégie vývoja spoločnej poľnohospodárskej politiky s cieľom umožniť poľnohospodárom Európskej únie a podporiť ich vo vývoji ich expertízy v rámci marketingu výrobkov vysokej kvality, ktorých charakteristiky a výrobné vlastnosti opisujú ich pridanú hodnotu. Všeobecne je nevyhnutné, aby k týmto systémom mali prístup všetci poľnohospodári. Kým poľnohospodári si musia premyslieť a rozhodnúť sa, či prevezmú na seba záťaže a záväzky súvisiace s uvádzaním výrobkov vysokej kvality na trh v rámci týchto systémov, rovnako aj politické výhody pre poľnohospodársky sektor a pre spotrebiteľov je možné dosiahnuť len vtedy, ak každý poľnohospodár, ktorý prejaví záujem, bude mať prístup k týmto systémom. Z tohto dôvodu je primerané cieľu, že systémy musí každý členský štát uplatňovať na celom svojom území. Výber nástrojov Návrhom nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o systémoch kvality poľnohospodárskych výrobkov sa nahrádza existujúce nariadenie Rady (ES) č. 509/2006 a nariadenie Rady (ES) č. 510/2006 a začleňujú sa existujúce ustanovenia týkajúce sa nepovinných výrazov kvality v súčasnosti v rámci nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky[15] a smernice 2001/110/ES o mede[16]. Toto nariadenie je sprevádzané paralelným legislatívnym návrhom obchodných noriem, ktoré obsahujú nariadenie Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa upravuje nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 zosúladené s pravidlami ZFEÚ. 4. VPLYV NA ROZPOČET Žiadny z týchto systémov Európskej únie nemá vplyv na rozpočet. Preukázalo sa však, že pre Komisiu je nevyhnutné, aby zaujala aktívnejšiu rolu v súvislosti s ochranou systémov názvov kvality a symbolov Únie, najmä v tretích krajinách. Na túto úlohu sú potrebné dodatočné rozpočtové zdroje. Uvádzajú sa vo finančnom výkaze. 5. NEPOVINNÉ PRVKY: ZJEDNODUŠENIE Navrhovaným nariadením sa zjednodušuje administrácia systémov tak, že sa rôzne systémy kvality poľnohospodárskych výrobkov ako aj nepovinných výrazov kvality spájajú do jedného legislatívneho nástroja. Tým sa zabezpečuje súdržnosť medzi nástrojmi a zlepšuje zrozumiteľnosť systémov pre zainteresované strany. V návrhu sa vysvetľujú a zjednodušujú ustanovenia pre členské štáty, ktoré sú primárne zodpovedné za realizáciu a kontrolu týchto systémov. Toto sú hlavné prvky zjednodušenia: - podľa možnosti kombinácia pravidiel procesov a kontrol žiadostí, s výhodami z hľadiska súdržnosti pravidiel vo všetkých systémoch a ukončením doterajších rozdielov v postupoch; - podľa možnosti skrátené a zefektívnené postupy; - zavedenie vysvetlení, najmä vo vzťahu k právu ochrany duševného vlastníctva; - zavádzajú sa jednoduchšie koncepcie, zrozumiteľnejšie pre spotrebiteľov, najmä v systéme zaručených tradičných špecialít; - pre všetky systémy sa ustanovuje spoločný výbor (výbor pre politiku kvality). Tento výbor nahrádza dva výbory, ktoré doteraz fungovali v súvislosti so systémami označení pôvodu a zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít. Pokiaľ ide o obchodné normy, navrhovaná úprava nariadenia (ES) č. 1234/2007 bude zjednodušením postupov a pomocou nej sa zvýši transparentnosť ustanovení v oblasti obchodných noriem. 2010/0353 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o systémoch kvality poľnohospodárskych výrobkov EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 43 ods. 2 a článok 118 ods. 1, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[17], so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[18], konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: 1. Kvalita a rozmanitosť poľnohospodárskej výroby Európskej únie je významnou silou a konkurenčnou výhodou výrobcov Európskej únie a súčasťou živého kultúrneho a gastronomického dedičstva Únie. Je to vďaka zručnostiam a odhodlaniu poľnohospodárov a výrobcov Európskej únie, ktorí zachovávajú tradície a zároveň zohľadňujú vývoj nových výrobných postupov a materiálov. 2. Občania a spotrebitelia v Európskej únii čoraz väčšmi požadujú kvalitné a tiež tradičné výrobky. Rovnako im záleží na zachovaní rozmanitosti poľnohospodárskej výroby v Európskej únii. Z toho vyplýva dopyt po poľnohospodárskych výrobkoch alebo potravinách s identifikovateľnou špecifickosťou, najmä v súvislosti so zemepisným pôvodom. 3. Výrobcovia môžu pokračovať vo výrobe rozmanitých kvalitných výrobkov len vtedy, keď za svoje úsilie získavajú spravodlivú odmenu. Vyžaduje si to možnosť sprostredkovať kupujúcim a spotrebiteľom charakteristiky ich výrobkov v podmienkach spravodlivej hospodárskej súťaže. Zároveň vzniká potreba, aby sa ich výrobky na trhu správne identifikovali. 4. Pomoc výrobcom prostredníctvom fungovania systémov kvality, aby mohli byť odmenení za úsilie vyrábať rozmanité kvalitné výrobky, môže byť prínosom pre vidiecke hospodárstvo. Platí to najmä v prípade znevýhodnených oblastí, v ktorých poľnohospodársky sektor predstavuje významnú časť hospodárstva. Systémy kvality týmto spôsobom prispievajú k politike regionálneho rozvoja a dopĺňajú ju, rovnako ako opatrenia na podporu trhov a príjmov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP). 5. Priority politiky EÚ do roku 2020, stanovené v oznámení Komisie Európa 2020 Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu[19] obsahujú ciele dosiahnuť konkurencieschopné hospodárstvo založené na znalostiach a inovácii podporiť hospodárstvo s vysokou mierou zamestnanosti, ktoré zabezpečí sociálnu a územnú súdržnosť. Politika kvality poľnohospodárskych výrobkov by preto mala výrobcom poskytovať správne nástroje na lepšiu identifikáciu a podporu ich výrobkov s osobitnými charakteristikami a zároveň ich chrániť pred nečestnými postupmi. 6. Súbor plánovaných rôznych doplňujúcich opatrení by mal rešpektovať zásady subsidiarity a proporcionality. 7. Opatrenia politiky kvality poľnohospodárskych výrobkov sú stanovené v týchto nariadeniach: 8. Nariadenie Rady (EHS) č. 1601/91 z 10. júna 1991, ktorým sa stanovujú všeobecné pravidlá definície, opisu a ponuke aromatizovaných vín, aromatizovaných nápojov na báze vína a aromatizovaných kokteilov z aromatizovaných vínnych produktov[20]; 9. Smernica Rady 2001/110/ES z 20. decembra 2001 o mede[21], a najmä jej článok 2; 10. Nariadenie Rady (ES) č. 247/2006 z 30. januára 2006 o osobitných opatreniach v oblasti poľnohospodárstva v najvzdialenejších regiónoch Únie[22], a najmä jeho článok 14 hlavy IV „Grafický symbol“; 11. Nariadenie Rady (ES) č. 509/2006 z 20. marca 2006 o zaručených tradičných špecialitách z poľnohospodárskych výrobkov a potravín[23]; 12. Nariadenie Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín[24]; 13. Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov)[25], a najmä jeho časť II, hlava II, kapitola I, oddiel I Obchodné normy a oddiel Ia, pododdiel I Označenia pôvodu a zemepisné označenia; 14. Nariadenie Rady (ES) č. 834/2007 z 28. júna 2007 o ekologickej výrobe a označovaní ekologických produktov, ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 2092/91[26]; 15. Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 z 15. januára 2008 o definovaní, popise, prezentácii, označovaní a ochrane zemepisných označení liehovín a o zrušení nariadenia (EHS) č. 1576/89[27]. 16. Označovanie poľnohospodárskych výrobkov a potravín by malo podliehať všeobecným pravidlám stanoveným v smernici 2000/13/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín[28]. 17. V oznámení Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov o politike kvality poľnohospodárskych výrobkov[29] sa ako priorita identifikovalo dosiahnutie väčšej celkovej súdržnosti a konzistentnosti politiky kvality poľnohospodárskych výrobkov. 18. Systém zemepisných označení poľnohospodárskych výrobkov a potravín, systém zaručených tradičných špecialít a pravidlá dobrovoľného označovania majú určité spoločné ciele a ustanovenia. 19. Európska únia už určitý čas sleduje cieľ zjednodušiť regulačné prostredie SPP. Tento prístup by sa mal uplatniť aj v prípade nariadení v oblasti politiky kvality poľnohospodárskych výrobkov. 20. Niektoré nariadenia, ktoré tvoria súčasť politiky kvality poľnohospodárskych výrobkov boli nedávno revidované a preto sa ešte nevykonávajú v plnej miere. Na základe týchto súvislostí by toto nariadenie nemalo zahŕňať takéto opatrenia. Ich začlenenie sa však môže naplánovať na neskoršiu etapu, keď sa príslušné právne predpisy budú vykonávať v plnej miere. 21. Vzhľadom na uvedené úvahy by sa tieto ustanovenia mali zlúčiť do jednotného právneho rámca: 22. Nové alebo aktualizované ustanovenia nariadenia (ES) č. 510/2006 a nariadenia (ES) č. 509/2006; 23. Ustanovenia nariadenia (ES) č. 510/2006 a nariadenia (ES) č. 509/2006, ktoré sa zachovávajú; 24. Ustanovenia týkajúce sa pravidiel dobrovoľného označovania uvedených v nariadení (ES) č. 1234/2007 a smernici 2001/110/ES. 25. V záujme jasnosti a transparentnosti by sa nariadenie (ES) č. 509/2006 a nariadenie (ES) č. 510/2006 mali zrušiť a nahradiť týmto nariadením. 26. Rozsah tohto nariadenia by mal byť obmedzený na poľnohospodárske výrobky určené na ľudskú spotrebu, uvedené v prílohe I k Zmluve a na zoznam výrobkov mimo rozsahu uvedenej prílohy, ktoré sú úzko spojené s poľnohospodárskou výrobou alebo vidieckym hospodárstvom. 27. Pravidlá stanovené v tomto nariadení by sa mali uplatňovať bez toho, aby ovplyvnili existujúce právne predpisy Únie o vínach, aromatizovaných vínach, liehových nápojoch, výrobkoch ekologického poľnohospodárstva alebo najvzdialenejších regiónoch. 28. Rozsah označení pôvodu a zemepisných označení by mal byť obmedzený na výrobky, pri ktorých existuje inherentné prepojenie medzi charakteristikami výrobku alebo potraviny a zemepisným pôvodom. Začlenenie iba určitých druhov čokolády ako výrobkov cukrovinkárstva do predošlého systému je anomáliou, ktorá by sa mala napraviť. 29. Špecifické ciele ochrany označení pôvodu a zemepisných označení spočívajú v zabezpečení spravodlivého výnosu z kvalít výrobku pre poľnohospodárov a výrobcov a poskytovaní jasných informácií o výrobkoch s osobitnými charakteristikami spojenými so zemepisným pôvodom, ktoré spotrebiteľom umožňujú lepšie informovaný výber pri kúpe. 30. Aj zabezpečenie jednotného rešpektovania práv duševného vlastníctva týkajúcich sa názvov chránených v Únii na celom území Únie je cieľom, ktorý je možné efektívnejšie dosiahnuť na úrovni Únie. 31. Rámec Únie pre ochranu označení pôvodu a zemepisných označení spolu s ich zaradením do registra umožňuje ich vývoj, pretože poskytovaním jednotnejšieho prístupu takýto rámec zabezpečuje spravodlivú hospodársku súťaž medzi výrobcami výrobkov s takýmito označeniami a posilňuje dôveryhodnosť výrobkov v očiach spotrebiteľa. Ustanovenie týkajúce sa vývoja označení pôvodu a zemepisných označení by sa malo prijať na úrovni Únie. 32. Na základe skúseností získaných v nadväznosti na vykonávanie nariadenia Rady (EHS) č. 2081/1992 zo 14. júla 1992 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín[30] a nariadenia (ES) č. 510/2006 existuje potreba riešiť určité otázky s cieľom vyjasniť a zjednodušiť niektoré pravidlá a zefektívniť postupy tohto systému. 33. Vzhľadom na existujúcu prax by sa mali vymedziť a zachovať dva rôzne nástroje na identifikáciu prepojenia medzi výrobkom a jeho zemepisným pôvodom, konkrétne chránené označenie pôvodu a chránené zemepisné označenie. Bez toho, aby sa zmenila ich samotná koncepcia, by sa však mali prijať niektoré úpravy definícií s cieľom lepšie zohľadniť definíciu zemepisných označení stanovenú v Dohode o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva a vysvetliť a zjednodušiť ich chápanie hospodárskymi subjektmi. 34. Poľnohospodársky výrobok alebo potraviny s takýmto zemepisným opisom by mali spĺňať určité podmienky stanovené v špecifikácii. 35. Na splnenie podmienok ochrany na územiach členských štátov by označenia pôvodu a zemepisné označenia mali byť registrované iba na úrovni Únie. Členské štáty by mali byť schopné udeliť prechodnú ochranu na vnútroštátnej úrovni bez toho, aby ovplyvnili obchod v rámci Únie alebo medzinárodný obchod, s účinnosťou od dátumu žiadosti o registráciu na úrovni Únie. Ochrana, ktorú poskytuje toto nariadenie na základe registrácie by mala byť rovnako dostupná pre označenia pôvodu aj pre zemepisné označenia tretích krajín, ktoré spĺňajú príslušné kritériá a sú chránené v ich krajine pôvodu. 36. Postup registrácie na úrovni Únie by mal umožňovať akejkoľvek fyzickej alebo právnickej osobe, ktorá má oprávnený záujem v členskom štáte inom, ako je členský štát podania žiadosti, alebo v tretej krajine, uplatniť svoje práva vznesením námietky. 37. Záznam v registri chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení by mal tiež poskytovať informácie subjektom zapojeným do obchodu a spotrebiteľom. 38. Únia rokuje so svojimi obchodnými partnermi v rámci medzinárodných dohôd vrátane ochrany označení pôvodu a zemepisných označení. S cieľom umožniť verejné informácie o takto chránených názvoch, a najmä zabezpečiť ochranu a kontrolu používania uvedených názvov sa môžu zapisovať do registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení. Pokiaľ nie sú osobitne identifikované ako označenia pôvodu v uvedených dohodách, názvy by sa mali zapísať do registra ako chránené zemepisné označenia. 39. Vzhľadom na osobitnú povahu chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení by sa mali prijať špeciálne ustanovenia týkajúce sa ich označovania, ktoré budú od výrobcov vyžadovať použitie vhodných symbolov Únie alebo označení na obale. Použitie týchto symbolov alebo označení by malo byť v prípade názvov Únie povinné, na jednej strane, s cieľom zabezpečiť, aby spotrebitelia lepšie poznali túto kategóriu výrobkov a záruky s nimi spojené a na druhej strane, s cieľom povoliť ľahšiu identifikáciu týchto výrobkov na trhu, so zámerom uľahčiť kontroly. Na základe zohľadnenia požiadaviek Svetovej obchodnej organizácie by malo byť použitie takýchto symbolov alebo označení dobrovoľné v prípade zemepisných označení a označení pôvodu pochádzajúcich z tretej krajiny. 40. Ochrana by sa mala udeliť názvom uvedeným v registri s cieľom zabezpečiť spravodlivé používanie a zabrániť postupom, ktoré majú tendenciu zavádzať spotrebiteľov. Okrem toho by sa mali vyjasniť nástroje na zabezpečenie ochrany zemepisných označení a označení pôvodu, najmä pokiaľ ide o úlohu skupín výrobcov a príslušných orgánov členských štátov. 41. Mali by sa zabezpečiť osobitné odchýlky, ktoré umožnia používanie registrovaného názvu spolu s inými názvami počas obmedzeného obdobia, aj keď zjednodušené a vyjasnené. V osobitných prípadoch sa môžu povoliť osobitné odchýlky až na obdobie do 10 rokov s cieľom prekonať dočasné ťažkosti pri plnení dlhodobého cieľa, ktorým je zabezpečiť, aby všetci výrobcovia dodržiavali špecifikácie. 42. Mal by sa objasniť rozsah ochrany poskytovanej v rámci tohto nariadenia, najmä v súvislosti s obmedzeniami registrácie nových ochranných známok podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok[31], ktoré sú v konflikte so zapísanými chránenými označeniami pôvodu a chránenými zemepisnými označeniami, v prípade nových ochranných známok na úrovni Únie. Takéto objasnenie by sa malo uskutočniť najmä pokiaľ ide o ochranné známky a homonymné názvy registrované ako chránené označenia pôvodu alebo chránené zemepisné označenia. 43. Ochrana označení pôvodu a zemepisných označení by sa mala rozšíriť na prípady zneužitia napodobeninami a názvami pripomínajúcimi zapísané názvy v prípade tovarov a služieb, aby sa zabezpečil vysoký stupeň ochrany a aby sa táto ochrana zladila s ochranou platnou v odvetví vína. 44. Názvy, ktoré sú už v rámci nariadenia (ES) č. 510/2006 zaregistrované, by mali v deň nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia byť ďalej chránené aj v rámci tohto nariadenia a automaticky pridané do registra. 45. Špecifický cieľ systému zaručených tradičných špecialít je pomôcť výrobcom tradičných výrobkov sprostredkovať spotrebiteľom vlastnosti ich výrobkov s pridanou hodnotou. Súčasný systém zaručených tradičných špecialít, v ktorom je zaregistrovaných len málo názvov, však nedokázal naplniť svoj potenciál. Preto by sa súčasné ustanovenia mali zlepšiť, vysvetliť a viac zacieliť, aby bol systém zrozumiteľnejší, funkčnejší a atraktívnejší pre potenciálnych žiadateľov. 46. Predošlý systém poskytoval možnosť zaregistrovať názov na účely identifikácie bez vyhradenia názvu v Únii. Keďže túto možnosť zainteresované strany dobre nepochopili a funkcia identifikácie tradičného výrobku sa môže lepšie splniť na úrovni členských štátov alebo na regionálnej úrovni v rámci uplatnenia zásady subsidiarity, táto možnosť by sa mala ukončiť. Vzhľadom na skúsenosti by systém mal zahŕňať iba vyhradenie názvov v celej Únii. 47. S cieľom zabezpečiť, aby boli názvy pravých tradičných výrobkov registrované v systéme, by sa mali preskúmať ďalšie kritériá a podmienky registrácie názvu, najmä pokiaľ ide o definíciu výrazu „tradičný“, mala by sa zmeniť tak, aby zahŕňala výrobky vyrábané počas nanajvýš významného časového obdobia. S cieľom zlepšiť ochranu kulinárskeho dedičstva Únie by sa rozsah systému zaručených tradičných špecialít mal jasnejšie zamerať na hotové jedlá a spracované výrobky. 48. S cieľom zabezpečiť súlad so zaručenými tradičnými špecialitami a zaručiť ich konzistentnosť by mali výrobcovia organizovaní v skupinách sami výrobok definovať v špecifikácii. Možnosť registrovať názov ako zaručenú tradičnú špecialitu by mala byť dostupná pre výrobcov z tretích krajín. 49. Na splnenie podmienok vyhradenia by mali byť zaručené tradičné špeciality zaregistrované na úrovni Únie. Záznam v registri by mal tiež poskytovať informácie subjektom zapojeným do obchodu a spotrebiteľom. 50. S cieľom zabrániť vytvoreniu nespravodlivých podmienok hospodárskej súťaže by mal akýkoľvek výrobca vrátane výrobcov z tretích krajín mať možnosť používať registrovaný názov a ak je vhodné, symbol Únie spojený s označením „zaručená tradičná špecialita“, za predpokladu, že výrobok spĺňa požiadavky príslušnej špecifikácie a výrobca je zahrnutý v systéme kontrol. 51. S cieľom chrániť registrované názvy pred zneužitím alebo postupmi, ktoré by mohli zavádzať spotrebiteľov, by malo byť ich použitie vyhradené. 52. Pokiaľ ide o názvy, ktoré sú už zapísané podľa nariadenia (ES) č. 509/2006, na ktoré sa k dátumu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia toto nariadenie nevzťahuje, by mali podmienky používania stanovené v uvedenom nariadení ďalej platiť počas prechodného obdobia. 53. Malo by sa prijať aj ustanovenie týkajúce sa prechodných opatrení uplatniteľných v prípade žiadostí o registráciu, ktoré Komisia dostane pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia. 54. Obchodné normy by sa mali jasne rozdeliť na povinné pravidlá zachované v právnych predpisoch o spoločnej organizácii trhu a nepovinné výrazy kvality, ktoré by sa mali zahrnúť do architektúry systémov kvality. Nepovinné výrazy kvality by mali ďalej podporovať ciele obchodných noriem, a preto by mali mať rozsah obmedzený na výrobky uvedené v prílohe I k Zmluve. 55. Vzhľadom na ciele tohto nariadenia a v záujme jasnosti by existujúce nepovinné výrazy kvality malo upravovať toto nariadenie. 56. So zreteľom na súdržný vývoj dobrovoľných výrazov kvality opisujúcich špecifické charakteristiky a vlastnosti výrobku by sa malo prijať ustanovenie, ktorým sa Komisii udelí právomoc vyhradiť dodatočný výraz, zmeniť a doplniť rozsah výrobkov alebo podmienky ich používania, alebo zrušiť nepovinný vyhradený výraz prostredníctvom delegovaných aktov. 57. Pridaná hodnota zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít je založená na dôvere spotrebiteľov – a dôveryhodná je iba vtedy, ak ju sprevádza efektívne overovanie a kontroly. Tieto systémy kvality by mali podliehať monitorovaciemu systému úradných kontrol v súlade so zásadami stanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá[32] vrátane systému kontrol vo všetkých fázach výroby, spracovania a distribúcie. S cieľom pomôcť členským štátom lepšie uplatňovať ustanovenia nariadenia (ES) č. 882/2004 v súvislosti s kontrolami zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít sa v tomto nariadení uvádzajú odkazy na najvýznamnejšie články. 58. Aby sa spotrebiteľovi zaručili osobitné charakteristiky zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít, hospodárske subjekty by mali podliehať systému overovania dodržiavania špecifikácie výrobku. 59. Príslušné orgány by mali splniť niekoľko funkčných kritérií, aby sa zabezpečila ich nestrannosť a efektívnosť. Mali by sa prijať ustanovenia týkajúce sa postúpenia niektorých kompetencií v súvislosti s vykonávaním osobitných kontrolných úloh kontrolným orgánom. 60. Na fungovanie a akreditáciu kontrolných orgánov by sa mali použiť európske normy (normy EN), ktoré vypracoval Európsky výbor pre normalizáciu (CEN) ako aj medzinárodné normy vypracované Medzinárodnou organizáciou pre normalizáciu (ISO). Akreditácia týchto orgánov by sa mala vykonať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 z 9. júla 2008, ktorým sa stanovujú požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh[33] 61. Informácie o kontrolných činnostiach v súvislosti so zemepisnými označeniami a zaručenými tradičnými špecialitami by mali byť súčasťou viacročných národných kontrolných plánov a výročnej správy, ktorú pripravujú členské štáty podľa ustanovení nariadenia (ES) č. 882/2004. 62. Členské štáty by mali byť oprávnené účtovať si poplatok za vzniknuté náklady. 63. Existujúce pravidlá týkajúce sa neustáleho používania názvov, ktoré sú druhové, by sa mali vyjasniť tak, že druhové výrazy, ktoré sú podobné názvu alebo výrazu, ktorý je chránený alebo vyhradený, alebo sú jeho súčasťou, by si mali zachovať svoj druhový význam. 64. Dátumy stanovenia veku ochrannej známky a označenia pôvodu alebo zemepisného označenia by mali byť zhodné s dátumom predloženia žiadosti o registráciu ochrannej známky v Únii alebo v členských štátoch a dátumom predloženia žiadosti o ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia Komisii. 65. Ustanovenia týkajúce sa zamietnutia alebo koexistencie označenia pôvodu alebo zemepisného označenia na základe konfliktu so skoršou ochrannou známkou by sa mali ďalej uplatňovať. 66. Kritériá, na základe ktorých by sa mali zamietnuť následné ochranné známky, alebo vyhlásiť za neplatné, ak už boli zaregistrované, z dôvodu konfliktu so skorším označením pôvodu alebo zemepisným označením, by mali zodpovedať stanovenému rozsahu ochrany označenia pôvodu alebo zemepisného označenia. 67. Ustanovenia systémov, ktorými sa stanovujú práva duševného vlastníctva, a najmä tie, ktoré boli vytvorené v rámci systému kvality pre označenia pôvodu a zemepisné označenia a tie, ktoré boli vytvorené v rámci právnych predpisov o ochrannej známke, by mali mať prednosť pred vyhradením názvov stanovením označení a symbolov na základe systémov kvality pre zaručené tradičné špeciality, nepovinné výrazy kvality. 68. Mala by sa vyjasniť a uznať úloha skupín. Skupiny zohrávajú základnú úlohu v procese podávania žiadosti o registráciu názvov označení pôvodu, zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít vrátane zmien a doplnení špecifikácií a žiadostí o zrušenie. Skupina môže vyvíjať aj činnosti súvisiace s dozorom nad presadzovaním ochrany registrovaných názvov, dodržiavaním špecifikácie výrobku pri výrobe, informáciami a propagáciou registrovaného názvu a vo všeobecnosti akoukoľvek činnosťou zameranou na zlepšenie hodnoty registrovaných názvov a efektívnosti systémov kvality. Tieto činnosti by však nemali uľahčovať, ani viesť k správaniu, ktorým sa narúša spravodlivá hospodárska súťaž a ktoré je nezlučiteľné s článkami 101 a 102 Zmluvy. 69. S cieľom zabezpečiť, aby registrované názvy označení pôvodu, zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít spĺňali podmienky stanovené v tomto nariadení, by mali žiadosti preskúmať vnútroštátne orgány príslušného členského štátu, ktoré musia dodržiavať minimálne spoločné ustanovenia vrátane vnútroštátneho námietkového konania. Komisia by mala následne žiadosti skontrolovať, aby sa uistila, že neobsahujú žiadne evidentné chyby a že boli zohľadnené právne predpisy Únie a záujmy zainteresovaných strán mimo členského štátu žiadosti. 70. Registrácia názvov označení pôvodu, zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít, ktoré spĺňajú podmienky stanovené v tomto nariadení, by mala byť dostupná pre názvy vzťahujúce sa na výrobky s pôvodom v tretích krajinách. 71. Symboly, označenia a skratky, na základe ktorých sa identifikuje účasť v systéme kvality a práva, ktoré v rámci tohto systému prislúchajú Únii, by mali byť chránené v Únii ako aj v tretích krajinách s cieľom zabezpečiť, aby sa uvedené symboly, označenia a skratky používali iba s pravými výrobkami a spotrebitelia sa nezavádzali, pokiaľ ide o kvality výrobku. Ďalej, aby bola ochrana efektívna, Komisia by mala mať centrálny prístup k primeraným rozpočtovým zdrojom v rámci nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV)[34] a v súlade s článkom 5 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky[35]. 72. Postup registrácie chráneného označenia pôvodu, chráneného zemepisného označenia a zaručenej tradičnej špeciality vrátane obdobia na kontrolu a námietky, by sa mal skrátiť a zlepšiť, najmä pokiaľ ide o prijímanie rozhodnutí. Rozhodovanie o registrácii by mala mať na starosti Komisia a za určitých podmienok za pomoci členských štátov. Mali by sa stanoviť postupy na povolenie zmeny a doplnenia špecifikácií výrobku po registrácii a zrušenie registrovaných názvov, najmä ak už nie je zabezpečené dodržiavanie príslušnej špecifikácie výrobku, alebo keď sa príslušný názov na trhu už nepoužíva. 73. Komisia by mala mať právomoc prijímať delegované akty v súlade s článkom 290 Zmluvy s cieľom doplniť alebo zmeniť určité nepodstatné prvky tohto nariadenia. Mali by sa vymedziť prvky, v súvislosti s ktorými je možné takúto právomoc uplatniť, ako aj podmienky, ktorým musí takéto poverenie podliehať. 74. Aby sa zaručilo jednotné uplatňovanie tohto nariadenia vo všetkých členských štátoch, Komisia by mala mať plnú moc prijímať vykonávajúce akty v súlade s článkom 291 Zmluvy. Pokiaľ sa výslovne neustanovuje inak, Komisia by mala uvedené vykonávacie akty prijať v súlade s ustanoveniami nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. XX/XXXX o …[36], PRIJALI TOTO NARIADENIE: Hlava I ÚVODNÉ USTANOVENIA Článok 1 Predmet úpravy 75. Účelom tohto nariadenia je pomôcť výrobcom poľnohospodárskych výrobkov pri sprostredkovaní charakteristík takýchto výrobkov a spôsobov poľnohospodárskej výroby kupujúcim a spotrebiteľom, ktorým sa zabezpečí: 76. spravodlivá hospodárska súťaž pre poľnohospodárov a výrobcov poľnohospodárskych výrobkov s charakteristikami a vlastnosťami s pridanou hodnotou, 77. spoľahlivé informácie týkajúce sa takýchto výrobkov, dostupné pre spotrebiteľov, 78. rešpektovanie práv duševného vlastníctva a 79. celistvosť vnútorného trhu. Účelom opatrení, ktoré obsahuje toto nariadenie, je podporiť poľnohospodárske a spracovateľské činnosti a poľnohospodárske systémy spojené s výrobkami vysokej kvality a tak prispieť k dosiahnutiu výsledkov politiky rozvoja vidieka. 2. Týmto nariadením sa zavádzajú „systémy kvality“, ktoré poskytujú základ pre identifikáciu a ak je vhodné, ochranu názvov a výrazov, ktoré označujú alebo opisujú najmä tie poľnohospodárske výrobky, ktoré majú: a) charakteristiky pridanej hodnoty alebo b) vlastnosti pridanej hodnoty vďaka poľnohospodárskym alebo spracovateľským postupom používaným pri ich výrobe, alebo vďaka miestu ich výroby alebo uvádzania na trh. Článok 2 Rozsah 1. Toto nariadenie sa vzťahuje na poľnohospodárske výrobky určené na ľudskú spotrebu, uvedené v prílohe I k Zmluve a na iné výrobky, uvedené v prílohe I k tomuto nariadeniu, v rozsahu, ktorý je v ňom stanovený. Systém kvality stanovený v hlave III tohto nariadenia sa však nevzťahuje na nespracované poľnohospodárske výrobky. S cieľom zabezpečiť, aby boli výrobky, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, úzko prepojené na poľnohospodárske produkty alebo vidiecke hospodárstvo, Komisia môže pomocou delegovaných aktov zmeniť a doplniť prílohu I k tomuto nariadeniu. 2. Toto nariadenie sa nevzťahuje na vinárske výrobky s výnimkou vínnych octov, ani na liehové nápoje alebo aromatizované vína. 3. Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté iné osobitné ustanovenia Únie týkajúce sa umiestňovania výrobku na trh, najmä ustanovenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov alebo označovaní potravín. 4. Smernica Európskeho parlamentu a Rady č. 98/34/ES[37] sa nevzťahuje na systémy kvality zavedené týmto nariadením Článok 3 Vymedzenie pojmov Na účely tohto nariadenia: 1) „systémy kvality“ sú systémy zavedené v hlavách II, III a IV; 2) „skupina“ je akékoľvek združenie bez ohľadu na jeho právnu formu, zložené najmä z výrobcov alebo spracovateľov, ktorí pracujú s tým istým výrobkom; 3) pojem „tradičný“ zodpovedá preukázateľnému používaniu na domácom trhu počas obdobia, ktoré umožňuje prenos medzi generáciami; malo by ísť o obdobie, ktoré sa všeobecne pripisuje dvom generáciám, najmenej 50 rokov; 4) „označovanie“ má rovnaký význam ako v článku 1 ods. 3 písm. a) smernice 2000/13/ES; 5) „špecifickosť“ v súvislosti s výrobkom označuje charakteristické a výrobné vlastnosti, pomocou ktorých sa výrobok jasne odlišuje od iných podobných výrobkov tej istej kategórie; 6) „druhové výrazy“ sú výrazy, ktoré obsahujú názvy výrobku, ktoré napriek tomu, že odkazujú na miesto, región alebo krajinu, v ktorej sa výrobok pôvodne vyrábal, alebo uvádzal na trh, sa stali bežnými názvami výrobku v Únii. Hlava II CHRÁNENÉ OZNAČENIA PÔVODU A CHRÁNENÉ ZEMEPISNÉ OZNAČENIA Článok 4 Cieľ Zavádza sa systém pre chránené označenia pôvodu a chránené zemepisné označenia s cieľom pomôcť výrobcom výrobkov spojených so zemepisnou oblasťou, pomocou: a) zaručenia spravodlivých výnosov za kvality ich výrobkov; b) zabezpečenia jednotnej ochrany názvov ako práva duševného vlastníctva na území Európskej únie; c) poskytovania jasných informácií o vlastnostiach výrobku s pridanou hodnotou spotrebiteľom. Článok 5 Vymedzenie pojmov označenie pôvodu a zemepisné označenie 1. Na účel tejto hlavy sa uplatňujú tieto definície: a) „označenie pôvodu“ je názov, ktorým sa identifikuje výrobok: i) pochádzajúci z konkrétneho miesta, regiónu alebo vo výnimočných prípadoch krajiny, ii) ktorého kvalita alebo charakteristické vlastnosti sú v podstatnej miere alebo výlučne ovplyvnené osobitným zemepisným prostredím s jemu vlastnými prírodnými a ľudskými faktormi a iii) ktorého všetky etapy výroby sa uskutočňujú v tej istej vymedzenej zemepisnej oblasti; b) „zemepisné označenie“ je názov, ktorým sa identifikuje výrobok: i) pochádzajúci z konkrétneho miesta, regiónu alebo krajiny, ii) ktorého danú kvalitu, dobré meno alebo iné charakteristiky možno v podstate pripísať jeho zemepisnému pôvodu a iii) ktorého aspoň jedna etapa výroby sa uskutočňuje vo vymedzenej zemepisnej oblasti. 2. Napriek ustanoveniam v odseku 1 písm. a) sa určité názvy musia považovať za označenia pôvodu, ak suroviny na výrobu príslušných výrobkov pochádzajú zo zemepisnej oblasti väčšej alebo inej, ako je vymedzená zemepisná oblasť, za predpokladu, že: a) oblasť výroby surovín je vymedzená; b) existujú osobitné podmienky pre výrobu surovín; a c) existujú kontrolné opatrenia na zabezpečenie dodržiavania podmienok uvedených v písmene b). Príslušné označenia pôvodu museli byť v krajine pôvodu uznané ako označenia pôvodu do 1. mája 2004. 3. Aby sa zohľadnili osobitosti týkajúce sa určitých sektorov alebo oblastí, Komisia môže prostredníctvom delegovaných aktov prijať obmedzenia a odchýlky v súvislosti s etapami výroby, ktoré sa musia uskutočniť vo vymedzenej zemepisnej oblasti, alebo v súvislosti s využívaním zdrojov surovín. Článok 6 Druhová povaha, konflikty s názvami odrôd rastlín a plemien zvierat, s homonymami a ochrannými známkami 1. Názvy, ktoré sa stali druhovými, nesmú byť registrované ako chránené označenia pôvodu alebo chránené zemepisné označenia. 2. Názov nesmie byť registrovaný ako označenie pôvodu alebo zemepisné označenie, keď je v konflikte s názvom odrody rastlín alebo plemena zvierat, a preto je pravdepodobné, že bude zavádzať spotrebiteľa, pokiaľ ide o pravý pôvod výrobku. 3. Názov navrhnutý na registráciu, ktorý je úplne alebo čiastočne homonymný s názvom, ktorý je už zapísaný v registri zavedenom článkom 11, sa môže zaregistrovať za predpokladu, že v praxi existuje dostatočné odlíšenie podmienok používania a prezentácie homonyma zaregistrovaného neskôr od názvu, ktoré sa už nachádza v registri, aby sa nezavádzal spotrebiteľ. 4. Názov navrhnutý na registráciu ako označenie pôvodu alebo zemepisné označenie sa nesmie zaregistrovať, ak vzhľadom na dobré meno a renomé ochrannej známky ako aj obdobie, počas ktorého sa používala, je pravdepodobné, že registrácia názvu navrhovaného ako označenie pôvodu alebo zemepisné označenie by zavádzala spotrebiteľa, pokiaľ ide o pravú identitu výrobku. Článok 7 Špecifikácia výrobku 1. Aby bol výrobok oprávnený získať chránené označenie pôvodu alebo chránené zemepisné označenie, musí spĺňať špecifikáciu, ktorá pozostáva aspoň z týchto prvkov: a) názov, ktorý sa má chrániť ako označenie pôvodu alebo zemepisné označenie; b) opis výrobku, v prípade potreby vrátane surovín a základné fyzikálne, chemické, mikrobiologické a organoleptické vlastnosti výrobku; c) vymedzenie zemepisnej oblasti a ak je vhodné, údaje potvrdzujúce súlad s požiadavkami článku 5 ods. 2; d) dôkaz o tom, že výrobok pochádza z vymedzenej zemepisnej oblasti uvedenej v článku 5 ods. 1 písm. a) alebo písm. b) ; e) opis metódy získavania výrobku a originálnych a nemenných miestnych metód a prípadne informácie o balení, ak tak skupina žiadateľov rozhodne a uvedie dôvody, prečo sa na zabezpečenie kvality alebo zaručenie pôvodu alebo zabezpečenie kontroly musí balenie vykonať vo vymedzenej zemepisnej oblasti; f) údaje potvrdzujúce: i) spojenie medzi kvalitou alebo charakteristickými vlastnosťami výrobku a zemepisným prostredím uvedeným v článku 5 ods. 1 písm. a) alebo v závislosti od prípadu; ii) spojenie medzi danou kvalitou, dobrou povesťou alebo inou charakteristickou vlastnosťou poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny a zemepisným pôvodom uvedeným v článku 5 ods. 1 písm. b); g) názov a adresu úradov alebo orgánov overujúcich dodržiavanie ustanovení o špecifikácii podľa článku 34 a ich osobitné úlohy; h) akékoľvek špecifické pravidlo pre označovanie príslušného výrobku; 3. Aby sa zabezpečilo, že špecifikácie výrobku poskytujú relevantné a stručné informácie, Komisia môže prostredníctvom delegovaných aktov stanoviť ďalšie pravidlá týkajúce sa obsahu špecifikácie výrobku. Článok 8 Obsah žiadosti o registráciu 1. Žiadosť o registráciu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia podľa článku 46 ods. 2 alebo článku 46 ods. 5 musí obsahovať aspoň tieto prvky: a) názov a adresu skupiny žiadateľov; b) špecifikáciu výrobku stanovenú v článku 7; c) jednotný dokument, ktorý stanovuje: i) hlavné body špecifikácie výrobku: názov, opis výrobku vrátane prípadných špecifických pravidiel balenia a označovania etiketou so stručným vymedzením zemepisnej oblasti; ii) opis prepojenia medzi výrobkom a zemepisným prostredím alebo zemepisným pôvodom uvedeným v článku 5. ods. 1 písm. a) alebo písm. b), respektíve vrátane prípadných špecifických prvkov opisu výrobku alebo výrobnej metódy, ktorá prepojenie odôvodňuje. Žiadosť uvedená v článku 46 ods. 5 musí navyše obsahovať dôkaz, že názov výrobku je chránený v krajine pôvodu. 2. Dokumentácia žiadosti uvedená v článku 46 ods. 4 musí obsahovať: a) názov a adresu skupiny žiadateľov; b) jednotný dokument uvedený v odseku 1 písm. c); c) vyhlásenie členského štátu, že sa domnieva, že žiadosť podaná skupinou žiadateľov, ktorá spĺňa podmienky pre kladné rozhodnutie, spĺňa podmienky tohto nariadenia a ustanovenia prijaté na jeho základe; d) odkaz na publikáciu špecifikácie výrobku. Členský štát zabezpečí zverejnenie špecifikácie, na ktorej sa podľa článku 46 ods. 4 zakladá jeho kladné rozhodnutie a zabezpečí, že špecifikácia výrobku bude elektronicky dostupná. Článok 9 Prechodná vnútroštátna ochrana Členský štát môže podľa tohto nariadenia prechodne na vnútroštátnej úrovni poskytnúť ochranu názvu s účinnosťou od dátumu podania žiadosti Komisii. Takáto vnútroštátna ochrana zaniká dňom prijatia rozhodnutia o zápise do registra podľa tohto nariadenia alebo dňom stiahnutia žiadosti. Ak názov nie je zaregistrovaný podľa tohto nariadenia, bude za dôsledky takejto vnútroštátnej ochrany zodpovedný výlučne príslušný členský štát. Opatrenia prijaté členskými štátmi podľa prvého odseku majú účinky iba na vnútroštátnej úrovni a nemajú žiadny vplyv na obchod v rámci Únie, ani na medzinárodný obchod. Článok 10 Dôvody pre námietky 1. Námietka uvedená v prvom pododseku článku 48 ods. 1 je prípustná len vtedy, ak bola Komisii doručená v stanovenej lehote a ak: a) preukazuje nesplnenie požiadaviek uvedených v článku 5; b) preukazuje, že zápis navrhovaného názvu do registra by bol v rozpore s odsekom 2 alebo odsekom 3 článku 6; c) preukazuje, že zápis navrhovaného názvu do registra by ohrozil existenciu úplne alebo čiastočne zhodného označenia alebo ochrannej známky alebo existenciu výrobkov, ktoré boli legálne uvádzané na trh aspoň päť rokov pred dátumom uverejnenia ustanoveným v článku 47 ods. 2 písm. a); alebo d) poskytuje podrobné údaje, z ktorých vyplýva, že názov, o ktorého zápis do registra sa žiada, je druhový 2. Dôvody pre námietku sa musia posúdiť vo vzťahu k územiu Európskej únie. Článok 11 Register chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení 1. Komisia musí prostredníctvom vykonávajúcich aktov bez pomoci výboru uvedeného v článku 54 vytvoriť a neustále aktualizovať register chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení uznaných v rámci tohto systému, ktorý musí byť verejne prístupný. 2. Označenia pôvodu a zemepisné označenia patriace výrobkom tretích krajín, ktoré sú v Únii chránené v rámci medzinárodnej dohody, ktorej je Únia zmluvnou stranou, sa môžu zapísať do registra. Pokiaľ nie sú v uvedenej dohode osobitne identifikované ako chránené označenia pôvodu, v rámci tohto nariadenia sa takéto názvy zapíšu do registra ako chránené zemepisné označenia. 3. Komisia môže prostredníctvom vykonávacích aktov bez pomoci výboru uvedeného v článku 54 stanoviť formu a obsah registra. Článok 12 Názvy, symbol a označenia 1. Chránené označenia pôvodu a chránené zemepisné označenia môže používať každý hospodársky subjekt, ktorý na trh uvádza výrobok v zhode s príslušnou špecifikáciou. 2. Stanovia sa symboly Únie určené na propagáciu chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení. 3. V prípade výrobkov pochádzajúcich z Únie, ktoré sa uvádzajú na trh pod chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením registrovaným v súlade s postupmi stanovenými v tomto nariadení, sa na etikete uvedú označenia „chránené označenie pôvodu“ alebo „chránené zemepisné označenie“ alebo symboly Únie s nimi spojené. Na etikete sa môžu okrem toho objaviť aj príslušné skratky „CHOP“ alebo „CHZO“. 4. V prípade výrobkov pochádzajúcich z tretích krajín, ktoré sa uvádzajú na trh pod názvom zapísaným do registra, sa na etikete môžu uvádzať označenia uvedené v odseku 3 alebo symboly Únie s nimi spojené. 5. Aby sa zabezpečilo, že sa spotrebiteľovi sprostredkujú primerané informácie, Komisia musí prostredníctvom delegovaných aktov definovať technické charakteristiky symbolov Únie a pravidlá označovania výrobkov uvádzaných na trh pod chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením vrátane vhodných jazykových verzií, ktoré sa majú použiť. Článok 13 Ochrana 1. Názvy zapísané v registri sú chránené pred: a) akýmkoľvek priamym alebo nepriamym obchodným používaním názvu zapísaného v registri na výrobky, na ktoré sa zápis do registra nevzťahuje, pokiaľ sú takéto výrobky porovnateľné s výrobkami zapísanými pod uvedeným označením, alebo ak použitie názvu využíva dobrú povesť chráneného názvu; b) akýmkoľvek zneužívaním, napodobňovaním alebo vyvolávaním mylnej predstavy, aj keď je uvedený skutočný pôvod výrobku alebo služby, alebo ak je chránený názov preložený alebo uvedený v spojení s výrazmi ako „v štýle“, „typu“, „metóda“, „tak, ako sa vyrába v“, „imitácia“ a podobne; c) akýmkoľvek iným klamlivým alebo zavádzajúcim označením proveniencie, pôvodu, povahy, alebo základných vlastností výrobku na vnútornom alebo vonkajšom obale, v reklamných materiáloch alebo dokumentoch súvisiacich s príslušným výrobkom, ako aj na prepravnom balení výrobku, ktoré by mohlo vyvolať mylnú predstavu o jeho pôvode; d) akýmkoľvek iným postupom, ktorý by mohol zavádzať spotrebiteľa, pokiaľ ide o skutočný pôvod výrobku. Ak chránené označenie pôvodu alebo chránené zemepisné označenie obsahuje názov výrobku, ktorý sa považuje za druhový, použitie takéhoto druhového názvu sa nepovažuje za použitie v rozpore s ustanoveniami písm. a) alebo písm. b) prvého pododseku. 2. Chránené označenia pôvodu a chránené zemepisné označenia sa nesmú stať druhovými. 3. Členské štáty prijmú vhodné administratívne a justičné kroky na zabránenie alebo zastavenie nezákonného používania chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení, ako sa uvádza v odseku 1, najmä na požiadanie skupiny výrobcov v súlade s článkom 42 písm. a). Článok 14 Vzťahy medzi ochrannými známkami, označeniami pôvodu a zemepisnými označeniami 1. Ak je označenie pôvodu alebo zemepisné označenie zapísané v registri podľa tohto nariadenia, registrácia ochrannej známky, ktorej použitie by bolo v rozpore s článkom 13 a ktorá súvisí s rovnakým typom výrobku, sa zamietne, ak sa Komisii žiadosť o registráciu ochrannej známky podala po dátume predloženia žiadosti o registráciu. Platnosť ochranných známok registrovaných v rozpore s prvým pododsekom sa zruší. 2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 6 ods. 4, ochranná známka, ktorej používanie je v rozpore s článkom 13, ktorá bola predmetom žiadosti o registráciu, bola zaregistrovaná alebo zavedená na základe používania, ak takúto možnosť stanovujú príslušné právne predpisy, v dobrej viere na území Európskej únie, pred dátumom, v ktorý bola Komisii predložená žiadosť o ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia, sa môže naďalej používať a obnoviť v súvislosti s týmto výrobkom napriek registrácii označenia pôvodu alebo zemepisného označenia, za predpokladu, že neexistujú dôvody na vyhlásenie jej neplatnosti alebo na jej zrušenie podľa nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva[38] alebo smernice 2008/95/ES. V takýchto prípadoch sa povoľuje používanie chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia ako aj príslušných ochranných známok. 3. Ustanovenia odseku 1 sa uplatňujú bez ohľadu na ustanovenia smernice 2008/95/ES. Článok 15 Dočasné odchýlky v súvislosti s používaním chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení 1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 14, výrobky pochádzajúce z členského štátu alebo tretej krajiny inej, ako je krajina žiadateľa, ktorých označenie zahŕňa alebo obsahuje názov, ktorý je v rozpore s článkom 13 ods. 1, môžu ďalej používať chránený názov počas prechodného obdobia do piatich rokov, ale iba v prípade, keď sa prípustnou námietkou podľa článku 48 dokáže, že: a) registrácia názvu by ohrozila existenciu úplne alebo čiastočne identického názvu, alebo; b) takéto výrobky sa legálne uvádzali na trh s týmto názvom na príslušnom území už najmenej päť rokov pred dátumom uverejnenia stanoveným v prvej zarážke článku 47 ods. 2. 2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 14, Komisia môže prostredníctvom vykonávacích aktov rozhodnúť, že predĺži prechodné obdobie uvedené v odseku 1 na 15 rokov v riadne odôvodnených prípadoch, ak sa preukáže, že používanie označenia bez dodržania špecifikácie nebolo nikdy s cieľom zisku z dobrého mena registrovaného názvu a že spotrebiteľ nebol, ani nemohol byť, zavádzaný o skutočnom pôvode výrobku. 3. Keď sa používa označenie uvedené v odsekoch 1 a 2, na etikete sa musí jasne a viditeľne uviesť krajina pôvodu. 4. V osobitných prípadoch na účel prekonania dočasných ťažkostí súvisiacich s dlhodobým cieľom zabezpečiť, aby všetci výrobcovia dodržiavali špecifikáciu, môže aj členský štát udeliť prechodné obdobie až do 10 rokov, s účinnosťou od dátumu podania žiadosti Komisii, pod podmienkou, že príslušní výrobcovia dané výrobky uvádzali na trh legálne, pričom používali príslušné názvy nepretržite najmenej posledných päť rokov pred podaním žiadosti Komisii. Prvý pododsek sa uplatňuje mutatis mutandis na chránené zemepisné označenie alebo chránené označenie pôvodu odkazujúce na zemepisnú oblasť, ktorá sa nachádza v tretej krajine. Takéto prechodné obdobia sa uvedú v dokumentácii žiadosti uvedenej v článku 8 ods. 2. Článok 16 Prechodné ustanovenia 1. Názvy zapísané v registri stanovenom v článku 7 ods. 6 nariadenia (ES) č. 510/2006 sa automaticky zapíšu do registra uvedeného v článku 11 tohto nariadenia. Zodpovedajúce špecifikácie sa považujú za špecifikácie uvedené v článku 7. Akékoľvek špecifické prechodné ustanovenia spojené s takýmito zápismi v registri sa uplatňujú naďalej. 2. S cieľom ochrániť práva a oprávnené záujmy príslušných výrobcov alebo zainteresovaných strán môže Komisia prostredníctvom delegovaných aktov stanoviť dodatočné prechodné pravidlá. 3. Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho aby boli dotknuté akékoľvek práva koexistencie označovania pôvodu a zemepisného označovania, ktoré sa uplatňujú na základe nariadenia (ES) č. 510/2006 na strane jednej a obchodných známok na strane druhej. Hlava III ZARUČENÉ TRADIČNÉ ŠPECIALITY Článok 17 Cieľ Zavádza sa systém pre zaručené tradičné špeciality s cieľom pomôcť výrobcom tradičných výrobkov pri uvádzaní výrobkov na trh a sprostredkovaní vlastností výrobkov s pridanou hodnotou spotrebiteľom. Článok 18 Kritériá 1. Názov je oprávnený na registráciu ako zaručená tradičná špecialita, keď opisuje špecificky spracovaný výrobok, ktorý: a) je výsledkom spôsobu výroby a zloženia zodpovedajúceho tradičnému postupu pre tento výrobok a b) vyrába sa zo surovín alebo zložiek, ktoré sa tradične používajú. 2. Na to, aby bol názov registrovaný, musí: a) byť tradične používaný na označovanie špecifického výrobku; alebo b) identifikovať tradičnú formu výrobku. 3. Názov sa nesmie registrovať, ak označuje iba nároky všeobecnej povahy používané pre súbor výrobkov, alebo nároky stanovené v osobitných právnych predpisoch Únie. 4. S cieľom zabezpečiť bezproblémové fungovanie systému môže Komisia prostredníctvom delegovaných aktov ďalej vymedziť vyžadované kritériá oprávnenosti. Článok 19 Špecifikácia výrobku 1. Aby bol výrobok oprávnený získať označenie zaručená tradičná špecialita, musí spĺňať špecifikáciu, ktorá pozostáva z týchto prvkov: a) názvu navrhnutého na registráciu vo vhodných jazykových verziách; b) opisu výrobku vrátane jeho základných fyzikálnych, chemických, mikrobiologických alebo organoleptických charakteristík, ktoré dokazujú špecifickosť výrobku; c) opisu výrobného postupu, ktorý musia výrobcovia dodržať, vrátane povahy a charakteristík použitých surovín alebo zložiek a metódy prípravy výrobku; a d) kľúčových prvkov tradičného charakteru výrobku. 2. Aby sa zabezpečilo, že špecifikácie výrobku poskytujú relevantné a stručné informácie, Komisia môže prostredníctvom delegovaných aktov stanoviť pravidlá prípravy špecifikácie výrobku. Článok 20 Obsah žiadosti o registráciu 1. Žiadosť o registráciu názvu ako zaručenej tradičnej špeciality podľa článku 46 ods. 2 alebo článku 46 ods. 5 musí obsahovať: a) názov a adresu skupiny žiadateľov; b) špecifikáciu výrobku stanovenú v článku 19. 2. Dokumentácia žiadosti uvedená v článku 46 ods. 4 musí obsahovať: a) prvky uvedené v odseku 1 tohto článku a b) vyhlásenie členského štátu, že sa domnieva, že žiadosť podaná skupinou, ktorá spĺňa podmienky pre kladné rozhodnutie, spĺňa podmienky tohto nariadenia a ustanovenia prijaté na jeho základe. Článok 21 Dôvody pre námietky 1. Námietka uvedená v prvom pododseku článku 48 ods. 1 je prípustná len vtedy, ak bola Komisii doručená v stanovenej lehote a ak: a) poskytuje riadne opodstatnené dôvody, prečo namietaná registrácia nie je zlučiteľná s podmienkami tohto nariadenia, alebo b) poskytuje údaje o skoršom používaní názvu, ktoré by navrhovaná registrácia mohla ohroziť. 2. Kritériá uvedené v odseku 1 písm. b) sa musia posúdiť vo vzťahu k územiu Európskej únie. Článok 22 Register zaručených tradičných špecialít 1. Komisia musí prostredníctvom vykonávajúcich aktov bez pomoci výboru uvedeného v článku 54 vytvoriť a neustále aktualizovať register zaručených tradičných špecialít uznaných v rámci tohto systému, ktorý musí byť verejne prístupný. 2. Komisia môže prostredníctvom vykonávacích aktov bez pomoci výboru uvedeného v článku 54 stanoviť formu a obsah registra. Článok 23 Názvy, symbol a označenia 1. Názov registrovaný ako zaručená tradičná špecialita môže používať každý hospodársky subjekt, ktorý na trh uvádza výrobok v zhode s príslušnou špecifikáciou. 2. Stanoví sa symbol Únie, určený na propagáciu systému zaručených tradičných špecialít. 3. V prípade výrobkov pochádzajúcich z Únie, ktoré sa uvádzajú na trh pod označením zaručená tradičná špecialita, registrovaným v súlade s týmto nariadením, sa na etikete uvedie symbol uvedený v odseku 2, bez toho, aby bol dotknutý odsek 4. Symbol je nepovinný v prípade označenia zaručených tradičných špecialít, ktoré sa vyrábajú mimo Únie. Symbol uvedený v odseku 2 sa môže doplniť alebo nahradiť označením „zaručená tradičná špecialita“. 4. Aby sa zabezpečilo, že sa spotrebiteľovi sprostredkujú primerané informácie, Komisia musí prostredníctvom delegovaných aktov definovať technické charakteristiky symbolu Únie a pravidlá označovania výrobkov s názvom zaručená tradičná špecialita, vrátane vhodných jazykových verzií, ktoré sa majú použiť. Článok 24 Obmedzenie použitia registrovaných názvov 1. Registrované názvy sú chránené pred akýmkoľvek zneužitím, imitáciou alebo evokovaním, alebo proti akýmkoľvek iným praktikám, ktoré môžu zavádzať spotrebiteľa. 2. Členské štáty zabezpečia, aby opisy používané pri predaji na vnútroštátnej úrovni nevyvolávali zámenu s registrovanými názvami. 3. Komisia môže pri vykonaní aktov zaviesť pravidlá na ochranu zaručene tradičných špecialít. Článok 25 Prechodné ustanovenia 1. Názvy registrované podľa článku 13 ods. 2 nariadenia (ES) č. 509/2006 výrobky opísané v rozsahu tejto hlyvy sa automaticky zaradia do registra uvedeného v článku 22 tohto nariadenia. Zodpovedajúce špecifikácie sa považujú za špecifikácie podľa článku 19. Akékoľvek špecifické prechodné ustanovenia spojené s týmito registráciami sa budú ďalej uplatňovať. Na názvy týchto výrobkov sa nevzťahujú ustanovenia uvedené v tejto hlave. nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia sa môžu ďalej používať za podmienok stanovených v nariadení (ES) č. 509/2006, do 31. decembra 2017. 2. V prípade názvov registrovaných v súlade s požiadavkami stanovenými v prvom pododseku článku 1 ods. 1 a článku 13 ods. 1 nariadenia (ES) č. 509/2006, vrátane tých registrovaných podľa žiadostí uvedených v druhom pododseku článku 55 ods. 1 tohto nariadenia, sa môžu využiť podmienky uvedené v nariadení (ES) č. 509/2006 do 31. decembra 2017. . 3. S cieľom ochrániť práva a oprávnené záujmy príslušných výrobcov alebo zainteresovaných strán môže Komisia prostredníctvom delegovaných aktov stanoviť dodatočné prechodné pravidlá. Hlava IV NEPOVINNÉ VÝRAZY KVALITY Článok 26 Cieľ Zavádza sa systém pre nepovinné výrazy kvality s cieľom uľahčiť výrobcom poľnohospodárskych výrobkov s charakteristikami alebo vlastnosťami pridanej hodnoty sprostredkovať takéto charakteristiky alebo vlastnosti v rámci vnútorného trhu, a najmä podporiť a doplniť osobitné obchodné normy. Článok 27 Existujúce nepovinné výrazy kvality 1. Nepovinné výrazy kvality, na ktoré sa vzťahuje tento systém v deň nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia, sú uvedené v prílohe II k tomuto nariadeniu spolu s právnymi aktmi, v ktorých sa stanovujú príslušné výrazy a podmienky ich používania. 2. Nepovinné výrazy kvality uvedené v odseku 1 zostávajú v platnosti, kým nebudú zmenené a doplnené alebo zrušené článkom 28. Článok 28 Vyhradenie, zmena a doplnenie a zrušenie S cieľom zohľadniť očakávania spotrebiteľov, vývoj vedeckých a technických poznatkov, situáciu na trhu a vývoj obchodných noriem a medzinárodných štandardov môže Komisia prostredníctvom delegovaných aktov: a) vyhradiť dodatočný nepovinný výraz kvality a stanoviť podmienky jeho používania, b) zmeniť a doplniť podmienky používania nepovinného výrazu kvality, alebo c) zrušiť nepovinný výraz kvality. Článok 29 Dodatočné nepovinné výrazy kvality 1. Dodatočné nepovinné výrazy kvality musia spĺňať tieto kritériá: a) výraz sa musí vzťahovať na charakteristickú vlastnosť výrobku alebo poľnohospodársku či spracovateľskú vlastnosť, b) používanie výrazu musí pre výrobok prinášať pridanú hodnotu v porovnaní s výrobkom podobného druhu a c) výrobok musel byť umiestnený na trh s charakteristikou alebo vlastnosťou uvedenou v písmene a), ktorú identifikujú spotrebitelia vo viacerých členských štátoch. Komisia zohľadní všetky relevantné medzinárodné normy. 2. Nepovinné výrazy, ktoré opisujú technické kvality výrobku na účely plnenia povinných obchodných noriem a nie sú určené na to, aby informovali spotrebiteľov o týchto kvalitách výrobku, sa v rámci tohto systému nevyhradzujú. 3. Aby sa zohľadnila špecifickosť určitých sektorov a očakávaní spotrebiteľov, Komisia môže prostredníctvom delegovaných aktov stanoviť podrobné pravidlá týkajúce sa kritérií pre nepovinné výrazy kvality uvedených v odseku 1. Článok 30 Obmedzenie použitia 1. Nepovinný výraz kvality sa môže používať iba na opis výrobkov, ktoré spĺňajú príslušné podmienky používania. 2. Členské štáty vykonajú primerané opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby označenie výrobkov nevyvolávalo zámenu s nepovinnými výrazmi kvality. 3. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov stanoviť pravidlá používania nepovinných výrazov kvality. Článok 31 Monitorovanie Členské štáty vykonajú kontroly založené na analýze rizika, aby zabezpečili dodržiavanie požiadaviek tejto hlavy a v prípade ich porušenia uplatnia primerané administratívne sankcie. Hlava V SPOLOČNÉ USTANOVENIA Kapitola I Úradné kontroly chránených označení pôvodu, chránených zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít Článok 32 Rozsah Ustanovenia tejto kapitoly a uplatňujú vo vzťahu k systémom kvality stanoveným v hlave II a hlave III . Článok 33 Určenie príslušného orgánu 1. V súlade s nariadením (ES) č. 882/2004, členské štáty určia príslušný orgán alebo orgány zodpovedné za úradné kontroly vykonávané na overenie dodržiavania právnych požiadaviek týkajúcich sa systémov kvality zavedených týmto nariadením. Postupy a požiadavky nariadenia (ES) č. 882/2004 sa uplatňujú mutatis mutandis na úradné kontroly vykonávané na overenie dodržiavania právnej požiadavky týkajúcej sa systémov kvality všetkých výrobkov uvedených v prílohe I k tomuto nariadeniu. 2. Príslušné orgány uvedené v odseku 1 musia ponúknuť primerané záruky objektivity a nestrannosti a mať k dispozícii kvalifikovaný personál a zdroje potrebné na plnenie ich funkcií. 3. Úradné kontroly musia zahŕňať: a) overovanie zhody výrobku s príslušnou špecifikáciou výrobku a b) dohľad nad používaním registrovaných názvov na opis výrobku umiestňovaného na trh, v súlade s článkom 13 v prípade názvov registrovaných podľa hlavy II a v súlade s článkom 24 v prípade názvov registrovaných podľa hlavy III . Článok 34 Overovanie dodržiavania špecifikácie výrobku 1. Pokiaľ ide o chránené označenia pôvodu, chránené zemepisné označenia a zaručené tradičné špeciality označujúce výrobok pochádzajúci z Únie, overovanie dodržiavania špecifikácie výrobku pred jeho umiestnením na trh zabezpečuje: a) jeden alebo viac príslušných orgánov uvedených v článku 33 tohto nariadenia a/alebo b) jeden alebo viac kontrolných orgánov v zmysle článku 2 bodu 5 nariadenia (ES) č. 882/2004, ktorý vykonáva činnosť certifikačného orgánu pre výrobky. Náklady na takéto overovanie dodržiavania špecifikácií môžu znášať kontrolované hospodárske subjekty. 2. Pokiaľ ide o označenia pôvodu, zemepisné označenia a zaručené tradičné špeciality označujúce výrobok pochádzajúci z tretej krajiny, overovanie dodržiavania špecifikácií pred jeho umiestnením na trh zabezpečuje: a) jeden alebo viac orgánov verejnej moci určených treťou krajinou a/alebo b) jeden alebo viac certifikačných orgánov pre výrobky. 3. Členské štáty zverejnia názov a adresu orgánov alebo subjektov uvedených v odseku 1 a budú tieto údaje pravidelne aktualizovať. Komisia zverejní názov a adresu orgánov a subjektov uvedených v odseku 2 a bude tieto údaje pravidelne aktualizovať. 4. Komisia môže prostredníctvom vykonávacích aktov bez pomoci výboru uvedeného v článku 54 vymedziť prostriedky, pomocou ktorých sa musí názov a adresa certifikačných orgánov pre výrobky, uvedená v odseku 1 a odseku 2, zverejniť. Článok 35 Dohľad nad používaním názvu na trhu Členské štáty musia Komisii oznámiť názvy a adresy príslušných orgánov uvedených v článku 33. Komisia názvy a adresy týchto orgánov zverejní. Článok 36 Splnomocnenie kontrolných orgánov 1. Príslušné orgány môžu osobitnými úlohami súvisiacimi s úradnými kontrolami systémov kvality poveriť jeden alebo viac kontrolných orgánov, v súlade s článkom 5 nariadenia (ES) č. 882/2004. 2. Takéto kontrolné orgány musia byť akreditované v súlade s európskou normou EN 45011 alebo pokynom ISO/IEC 65 (Všeobecné požiadavky na orgány prevádzkujúce certifikačné systémy). 3. Akreditáciu uvedenú v odseku 2 môže vykonať iba: a) vnútroštátny akreditačný orgán v Únii v súlade s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 765/2008 alebo b) akreditačný orgán mimo Únie, ktorý podpísal multilaterálny dohovor o uznaní pod dohľadom Medzinárodného akreditačného fóra. Článok 37 Plánovanie kontrolných činností a správy o nich 1. Členské štáty musia zabezpečiť, aby kontrola povinností podľa tejto kapitoly bola osobitne začlenená do osobitného oddielu v rámci viacročných národných kontrolných plánov v súlade s článkami 41, 42 a 43 nariadenia (ES) č. 882/2004. 2. Výročné správy týkajúce sa kontroly povinností stanovených týmto nariadením musia obsahovať samostatný oddiel, ktorý obsahuje informácie stanovené v článku 44 nariadenia (ES) č. 882/2004. Kapitola IIVyhradenie určitých skorších používaní Článok 38 Druhové výrazy 1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 13, toto nariadenie nesmie ovplyvniť používanie výrazov, ktoré sú v Únii druhové, ani keď je druhový výraz súčasťou názvu chráneného v rámci systému kvality. 3. S cieľom stanoviť, či sa výraz stal, alebo nestal druhovým, je potrebné zohľadniť všetky faktory, najmä: a) existujúcu situáciu v členských štátoch a v oblastiach spotreby; b) príslušné vnútroštátne právne predpisy alebo právne predpisy Únie. 4. Aby sa v plnej miere chránili práva zainteresovaných strán, Komisia môže prostredníctvom delegovaných aktov stanoviť dodatočné pravidlá určenia druhového postavenia názvov alebo výrazov uvedených v odseku 1. Článok 39 Odrody rastlín a plemená zvierat 1. Ak názov alebo výraz chránený alebo vyhradený v rámci systému kvality opísaného v hlave II, hlave III alebo hlave IV obsahuje alebo zahŕňa názov odrody rastlín alebo plemena zvierat, toto nariadenie nesmie zabrániť umiestneniu takého výrobku na trh, ktorého označenie obsahuje príslušný názov odrody rastlín alebo plemena zviera, za predpokladu, že: a) príslušný výrobok zahŕňa, alebo je odvodený od uvedenej odrody alebo plemena; b) spotrebitelia nie sú zavádzaní, c) používanie názvu odrody alebo plemena zodpovedá spravodlivej hospodárskej súťaži, d) používanie nie je využívaním dobrého mena chráneného výrazu a e) v prípade systému kvality opísaného v hlave II, výroba a obchodovanie s výrobkom odrody alebo plemena v rámci uvedeného názvu sa presunulo z oblasti jeho pôvodu pred dátumom žiadosti o registráciu zemepisného označenia. 2. S cieľom ďalej vyjasniť rozsah práv a slobôd podnikateľských subjektov s potravinárskom odvetví, pokiaľ ide o používanie názvu odrody rastlín alebo plemena zvierat, uvedeného v odseku 1, môže Komisia prostredníctvom delegovaných aktov stanoviť pravidlá pre rozhodnutie o používaní takýchto názvov. Článok 40 Vzťh k duševnému vlastníctvu Systémy kvality opísané v hlavách III a IV sa uplatňujú bez toho, aby boli dotknuté pravidlá Únie alebo členských štátov, ktorými sa upravuje duševné vlastníctvo, a najmä tie, ktoré sa týkajú označení pôvodu a zemepisných označení a ochranných známok. Kapitola IIIOznačenia a symboly systémov kvality a úloha výrobcov Článok 41 Ochrana označení a symbolov 1. Označenia, skratky a symboly, ktorými sa označujú systémy kvality, sa môžu používať iba na označovanie výrobku vyrobeného v súlade s pravidlami systému kvality, pre ktorý platia. Vzťahuje sa to najmä na tieto označenia, skratky a symboly: a) „chránené označenie pôvodu“, „chránené zemepisné označenie“, „zemepisné označenie“, „CHOP“, „CHZO“ a súvisiace symboly stanovené v hlave II; b) „zaručené tradičné špeciality“, „ZTŠ“ a súvisiaci symbol stanovený v hlave III. 2. V súlade s článkom 5 nariadenia (ES) č. 1290/2005, Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) môže z iniciatívy Komisie alebo v jej mene centrálne financovať administratívnu podporu týkajúcu sa vývoja, prípravnej práce, monitorovania, administratívnej a právnej pomoci, právnej ochrany, registračných poplatkov, poplatkov z obnovu, poplatkov za ochranu známky, súdnych trov a akéhokoľvek iného súvisiaceho opatrenia, ktoré je nevyhnutné na ochranu používania označení, skratiek a symbolov, ktorými sa označujú systémy kvality, pred zneužitím, imitáciou, evokovaním alebo akoukoľvek inou praktikou, ktorá môže zavádzať spotrebiteľa, v rámci Únie a v tretích krajinách. 3. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov prijme pravidlá jednotnej ochrany označení, skratiek a symbolov uvedených v odseku 1. Článok 42 Úloha skupín Bez toho, aby boli dotknuté osobitné ustanovenia týkajúce sa organizácií výrobcov a medziodvetvových organizácií stanovené v nariadení (ES) č. 1234/2007, je skupina oprávnená: a) prispieť k tomu, aby zabezpečila, že kvalita jej výrobkov bude na trhu zaručená, prostredníctvom monitorovania používania názvu v obchodovaní a v prípade potreby informovať príslušné orgány, ako sa uvádza v článku 33, v rámci článku 13 ods. 3; b) vyvíjať informačné a propagačné činnosti zamerané na sprostredkovanie vlastností výrobku s priadnou hodnotou spotrebiteľom; c) vyvíjať činnosti súvisiace so zabezpečením zhody výrobku s jeho špecifikáciou; d) vykonávať opatrenia na zlepšenie výkonnosti systému vrátane vývoja ekonomických odborných znalostí, vykonávania ekonomických analýz, šírenia ekonomických informácií o systéme a poskytovania poradenstva výrobcom. Článok 43 Právo používať systémy 1. Členské štáty zabezpečia, aby každý hospodársky subjekt, ktorý dodržiava pravidlá hlavy II a hlavy III bol oprávnený na zahrnutie do systému kontrol, ako sa uvádza v článku 34. 2. Hospodárske subjekty, ktoré pripravujú a uskladňujú tradičnú špecialitu, chránené označenie pôvodu alebo chránené zemepisné označenie, alebo ktoré umiestňujú takúto zaručenú tradičnú špecialitu, chránené označenie pôvodu a chránené zemepisné označenie na trh, tiež podliehajú systému kontrol podľa kapitoly I tejto hlavy. 3. Členské štáty zabezpečia, aby hospodárske subjekty, ktoré majú záujem dodržiavať pravidlá systému kvality stanovené v hlavách III a IV, mali takúto možnosť a nemuseli čeliť prekážkam v účasti, ktoré sú diskriminačné alebo inak objektívne nepodložené. Článok 44 Poplatky Bez toho, aby bolo dotknuté nariadenie (ES) č. 882/2004, a najmä ustanovenia jej kapitoly VI hlavy II, členské štáty môžu účtovať poplatok na pokrytie svojich nákladov na riadenie systémov kvality, vrátane poplatkov vzniknutých v rámci spracovania žiadostí, námietok, žiadostí o zmeny a doplnenia a žiadostí o zrušenie, stanovených v tomto nariadení. Kapitola IV Proces vybavenia žiadosti a registrácie označení pôvodu, zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít Článok 45 Rozsah postupov vybavenia žiadosti Ustanovenia tejto kapitoly a uplatňujú vo vzťahu k systémom kvality stanoveným v hlave II a hlave III. Článok 46 Žiadosť o registráciu názvov 1. Žiadosti o registráciu názvov v rámci systémov kvality uvedených v článku 45 môžu podávať iba skupiny. Za mimoriadnych podmienok sa môže za skupinu považovať fyzická alebo právnická osoba. Aby sa zabránilo akýmkoľvek neprimeraným požiadavkám, Komisia môže prostredníctvom delegovaných aktov vymedziť mimoriadne podmienky uvedené v druhom pododseku. 2. Ak sa žiadosť v rámci systému stanoveného v hlave II týka zemepisnej oblasti v určitom členskom štáte, alebo žiadosť v rámci systému stanoveného v hlave III pripraví skupina usadená v určitom členskom štáte, táto žiadosť musí byť adresovaná orgánom tohto členského štátu. Členský štát vhodnými prostriedkami preskúma žiadosť, či je odôvodnená a či spĺňa požiadavky príslušného systému. 3. Ako súčasť prieskumu uvedeného v druhom pododseku členský štát zavedie vnútroštátne námietkové konanie, pričom zabezpečí adekvátne zverejnenie žiadosti a stanoví primeranú lehotu, počas ktorej akákoľvek fyzická alebo právnická osoba, ktorá má oprávnený záujem, a so sídlom alebo bydliskom na jeho území môže vzniesť námietku proti tejto žiadosti. 4. Ak sa členský štát po posúdení prijatej námietky nazdáva, že požiadavky tohto nariadenia sú splnené, môže prijať kladné rozhodnutie a Komisii predložiť dokumentáciu žiadosti. Členský štát zabezpečí, aby bolo jeho kladné rozhodnutie zverejnené a aby každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá má oprávnený záujem, mala možnosť uplatniť opravné prostriedky. 5. Ak sa žiadosť v rámci systému stanoveného v hlave II týka zemepisnej oblasti v určitej tretej krajine, alebo žiadosť v rámci systému stanoveného v hlave III pripraví skupina usadená v určitej tretej krajine, žiadosť sa musí predložiť Komisii priamo, alebo prostredníctvom orgánov príslušnej tretej krajiny. 6. Dokumenty, uvedené v tomto článku, zaslané Komisii musia byť vypracované v jednom z úradných jazykov Únie. 7. Aby sa uľahčil postup vybavenia žiadosti a lepšie vyjasnila forma a obsah žiadostí vrátane žiadostí, ktoré sa týkajú viac ako jedného národného územia, môže Komisia prostredníctvom delegovaných aktov stanoviť potrebné pravidlá. Článok 47 Preskúmanie Komisiou a uverejnenie námietky 1. Komisia vhodnými prostriedkami preskúma žiadosť prijatú podľa článku 46, aby skontrolovala, či je odôvodnená a či spĺňa podmienky príslušného systému. Toto preskúmanie by nemalo trvať dlhšie ako šesť mesiacov. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov bez pomoci výboru uvedeného v článku 54, uverejní zoznam názvov, ktorých sa týkajú žiadosti o registráciu, ktoré jej boli predložené, ako aj dátum, ku ktorému boli Komisii predložené. 2. Ak sa na základe preskúmania vykonaného podľa prvého pododseku odseku 1 Komisia domnieva, že požiadavky stanovené v tomto nariadení boli splnené, prostredníctvom vykonávacích aktov bez pomoci výboru uvedeného v článku 54 uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie: a) v prípade žiadostí v rámci systému stanoveného v hlave II, jednotný dokument a odkaz na publikáciu špecifikácie výrobku; b) v prípade žiadostí v rámci systému stanoveného v hlave III, príslušnú špecifikáciu. Článok 48 Námietkové konanie 1. Do dvoch mesiacov od dátumu uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie , môžu námietku Komisii predložiť orgány členského štátu alebo tretej krajiny, ako aj fyzická alebo právnická osoba s oprávneným záujmom, ktorá je usadená v tretej krajine. Každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá má oprávnený záujem, so sídlom alebo bydliskom v inom členskom štáte ako v tom, z ktorého bola žiadosť podaná, môže podať námietku členskému štátu, v ktorom je usadená, v lehote stanovenej na podanie námietky v súlade s odsekom 1. 2. Komisia skontroluje prípustnosť námietok. 3. Ak je námietka prípustná, Komisia vyzve orgán alebo osobu, ktorá vzniesla námietku a orgán alebo subjekt, ktorý podal žiadosť, aby spolu vhodne konzultovali v priebehu primeraného obdobia, ktoré nesmie prekročiť tri mesiace. 4. Ak sa v nadväznosti na vhodné konzultácie uvedené v odseku 3 údaje uverejnené v súlade s článkom 47 ods. 2 podstatne zmenia a doplnia, Komisia preskúmanie uvedené v článku 47 ods. 1 zopakuje. 5. Námietka a súvisiace dokumenty poslané Komisii v súlade s odsekmi 1 až 4 musia byť vypracované v jednom z úradných jazykov Únie. 6. S cieľom zaviesť jasné postupy a lehoty na vznesenie námietky Komisia prostredníctvom delegovaných aktov stanoví pravidlá postupu vybavenia námietky. Článok 49 Rozhodnutie o registrácii 1. Ak sa Komisia na základe jej dostupných informácií v nadväznosti na preskúmanie vykonané podľa prvého pododseku článku 47 ods. 1 nazdáva, že podmienky registrácie neboli splnené, prostredníctvom vykonávacích aktov, bez pomoci výboru uvedeného v článku 54, rozhodne o zamietnutí žiadosti. 2. Ak Komisia nedostane žiadnu prípustnú námietku podľa článku 48, prostredníctvom vykonávacích aktov, bez pomoci výboru uvedeného v článku 54, názov zaregistruje. 3. Ak Komisia dostane prípustnú námietku, v nadväznosti na vhodné konzultácie uvedené v článku 48 ods. 3 a po zohľadnení ich výsledkov buď: a) v prípade, že sa podarilo dospieť k dohode, zaregistruje názov prostredníctvom vykonávacích aktov bez pomoci výboru uvedeného v článku 54 a v prípade potreby zmení a doplní informácie uverejnené v súlade s článkom 47 ods. 2 za predpokladu, že takéto zmeny a doplnenia nie sú podstatné, alebo b) v prípade, že sa nepodarilo dospieť k dohode, prijme rozhodnutie prostredníctvom vykonávacích aktov. 4. Akty registrácie a rozhodnutia o zamietnutí sa uverejnia v Úradnom vestníku Európskej únie . Článok 50 Zmena a doplnenie špecifikácie výrobku 1. Skupina s oprávneným záujmom môže požiadať o schválenie zmeny a doplnenia špecifikácie výrobku. Žiadosti musia opisovať a uvádzať dôvody požadovaných zmien a doplnení. 2. Ak sa zmena a doplnenie týka jednej alebo viacerých zmien a doplnení špecifikácie, ktoré nie sú zanedbateľné, žiadosť o zmenu a doplnenie sa musí riadiť postupom stanoveným v článkoch 46, 47, 48 a 49. Ak sú však navrhované zmeny a doplnenia zanedbateľné, Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov, bez pomoci výboru uvedeného v článku 54, takúto žiadosť schváli alebo zamietne. V prípade schválenia v Úradnom vestníku Európskej únie uverejní prvky uvedené v článku 46 ods. 2. Zmena a doplnenie sa nesmie považovať za zanedbateľné, ak sa týka zmeny registrovaného názvu alebo zvyšuje obmedzenia fungovania jednotného trhu. 3. S cieľom uľahčiť administratívny postup vybavenia žiadosti o zmenu a doplnenie, Komisia prostredníctvom delegovaných aktov stanoví definíciu a rozsah zanedbateľných zmien a doplnení, ako aj formu a obsah žiadosti o zmenu a doplnenie. Článok 51 Zrušenie 1. Komisia môže, z vlastnej iniciatívy alebo na požiadanie akejkoľvek fyzickej alebo právnickej osoby s oprávneným záujmom, prostredníctvom vykonávacích aktov zrušiť registráciu chráneného označenia pôvodu, chráneného zemepisného označenia alebo zaručenej tradičnej špeciality, a to v týchto prípadoch: a) ak nie je zabezpečený súlad s podmienkami špecifikácie, b) ak najmenej za posledných päť rokov nebol na trh umiestnený žiadny výrobok s označením zaručenej tradičnej špeciality, chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením. Komisia môže na žiadosť výrobcov výrobkov uvádzaných na trh pod registrovaným názvom zrušiť príslušnú registráciu. 2. Aby sa definovali jasné postupy a zabezpečilo sa, že všetky strany budú mať príležitosť obhajovať svoje práva a oprávnené záujmy, Komisia prostredníctvom delegovaných aktov stanoví pravidlá týkajúce sa postupu zrušenia. Hlava VI PROCESNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA Kapitola I Procesné pravidlá Článok 52 Právomoci Komisie Ak sú právomoci prenesené na Komisiu, musí v prípade delegovaných aktov konať podľa postupu uvedeného v článku 53 a v prípade vykonávacích aktov podľa postupu uvedeného v článku 54, pokiaľ sa v tomto nariadení výslovne neustanovuje inak. Článok 53 Delegované akty 1. Právomoci prijímať delegované akty uvedené v tomto nariadení sa prenášajú na Komisiu na neurčitý čas. Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí. 2. Európsky parlament alebo Rada môžu delegovanie právomocí uvedené v odseku 1 kedykoľvek odvolať. Inštitúcia, ktorá začala vnútorné konanie v záujme rozhodnutia, či zrušiť delegovanie právomocí, informuje druhého zákonodarcu a Komisiu najneskôr jeden mesiac pred prijatím konečného rozhodnutia, pričom uvedie delegované právomoci, ktoré by mohli byť predmetom zrušenia, a možné dôvody zrušenia. Rozhodnutie o zrušení právomocí ukončí delegovanie právomocí uvedených v danom rozhodnutí. Rozhodnutie nadobúda účinnosť okamžite alebo v neskoršom termíne stanovenom v rozhodnutí. Nemá vplyv na platnosť už účinných delegovaných aktov. Uverejňuje sa v Úradnom vestníku Európskej únie . 3. Európsky parlament alebo Rada môžu vzniesť námietky proti delegovanému aktu v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia. Z iniciatívy Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota môže predĺžiť o dva mesiace. Ak do uplynutia uvedenej lehoty Európsky parlament ani Rada nevzniesli námietku voči delegovanému aktu, tento akt sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudne účinnosť dňom, ktorý je v ňom stanovený. Delegovaný akt sa môže uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudnúť účinnosť pred uplynutím uvedenej lehoty, ak Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o tom, že nemajú v úmysle vzniesť námietku. Delegovaný akt nenadobudne účinnosť v prípade, ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu vzniesli námietku. Inštitúcia, ktorá vznesie námietku voči delegovanému aktu, uvedie dôvody jej vznesenia. Článok 54 Vykonávacie akty [Ak sa prijímajú vykonávacie akty podľa tohto nariadenia, Komisii pomáha výbor pre politiku kvality poľnohospodárskych výrobkov a uplatňuje sa postup stanovený v článku [5] nariadenia (EÚ) č. [xxxx/yyyy] ( Doplní sa po prijatí nariadenia o podmienkach kontroly uvedenej v článku 291 ods. 2 ZFEÚ, o ktorom práve prebieha diskusia medzi EP a Radou ).] Kapitola IIZrušenie a záverečné ustanovenia Článok 55 Zrušenie 1. Nariadenie (ES) č. 509/2006 a nariadenie (ES) č. 510/2006 sa týmto zrušujú. Článok 1 ods. 1 a článok 13 nariadenia (ES) č. 509/2006 sa však ďalej uplatňujú, pokiaľ ide o žiadosti, ktoré sa týkajú výrobkov mimo rozsahu platnosti hlavy III, ktoré Komisia prijala pred dňom nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. 2. Odkazy na zrušené nariadenia sa považujú za odkazy na toto nariadenie a vysvetľujú sa v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe III k tomuto nariadeniu. Článok 56 Nadobudnutie účinnosti Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie . Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli […] Za Európsky parlament Za Radu Predseda predseda […] […] PRÍLOHA I Výrobky uvedené v článku 2 ods. 1 I. OZNAčENIA PÔVODU A ZEMEPISNÉ OZNAčENIA - pivo, - čokoláda a odvodené produkty, - chlieb, zákusky, koláče, cukrovinky a iné pekárske výrobky, - nápoje vyrobené z rastlinných extraktov, - cestoviny, - soľ, - prírodné gumy a živice, - horčica, - seno, - esenciálne oleje, - korok, - košenila, - kvety a okrasné rastliny, - bavlna, - vlna, - prútie - trepaný ľan. II. Zaručené tradičné špeciality - hotové jed