V nariadení (EÚ) 2018/1541, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 904/2010 o administratívnej spolupráci a boji proti podvodom v oblasti dane z pridanej hodnoty, sa vytvárajú nové nástroje administratívnej spolupráce medzi správcami dane členských štátov. Tieto nástroje sa budú používať najmä na boj proti i) takzvaným kolotočovým podvodom (uskutočňovaným pri transakciách medzi podnikmi); ii) podvodom súvisiacim s úpravou zdaňovania prirážky platnou pre ojazdené automobily; iii) podvodom spočívajúcim vo využívaní colných systémov vzťahujúcich sa na dovoz uskutočňovaný zdaniteľnými osobami (aj pri transakciách medzi podnikmi) a iv) umožnia vykonávanie spoločných opatrení správcov dane (t. j. spoločných administratívnych vyšetrovaní). Odborníci z radov správcov dane a podnikov vo fóre EÚ pre DPH zdôrazňujú, že tradičná forma spolupráce pri boji proti podvodom v oblasti DPH je založená na záznamoch podnikov, ktoré sú priamo zapojené do reťazca transakcií. V prípade cezhraničných dodávok medzi podnikmi a koncovými zákazníkmi nemusia byť tieto informácie priamo k dispozícii, preto je „tradičná“ spolupráca medzi správcami dane nedostatočná. Táto iniciatíva teda dopĺňa najnovšie zmeny zavedené do rámca administratívnej spolupráce EÚ v oblasti DPH tým, že poskytuje správcom dane nový nástroj na odhaľovanie podvodov v oblasti DPH v prípade cezhraničných dodávok medzi podnikmi a koncovými zákazníkmi.

Cieľom tohto návrhu je riešenie problému podvodov v oblasti DPH v elektronickom obchode posilnením spolupráce medzi správcami dane a poskytovateľmi platobných služieb. V posledných rokoch uskutočnili európski zákazníci viac ako 90 % online nákupov na základe úhrad, inkás a platieb kartou, t. j. prostredníctvom sprostredkovateľa zapojeného do transakcie (poskytovateľa platobných služieb), pričom tento trend bude pokračovať aj v budúcnosti. Tretie strany, ktoré majú informácie o platbách, môžu preto správcom dane poskytnúť celkový obraz o online nákupoch, čím prispejú k riadnemu plneniu ich úlohy monitorovania dodržiavania predpisov v oblasti DPH, pokiaľ ide o dodávanie tovaru a poskytovanie služieb v rámci elektronického obchodu. Zo skúseností členských štátov, ktoré už na vnútroštátnej úrovni spolupracujú s poskytovateľmi platobných služieb, vyplýva, že spolupráca s poskytovateľmi platobných služieb prináša hmatateľné výsledky v boji proti podvodom v oblasti DPH v elektronickom obchode. Aj niektoré tretie krajiny využívajú informácie o platbách ako nástroj odhaľovania obchodníkov, ktorí nedodržiavajú predpisy, pričom ho kombinujú so zjednodušenými režimami výberu dane pre cezhraničné dodávky tovaru medzi podnikmi a koncovými zákazníkmi, podobnými systému EÚ.

Môže to mať za následok hromadné žiadosti o identifikáciu. Tie by sa museli zasielať buď tretej strane (t. j. online trhu alebo poskytovateľovi platobných služieb), ktorá by prípadne mohla mať požadované informácie, alebo správcovi dane krajiny, v ktorej je tretia strana usadená. To by sa však podľa článku 54 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 904/2010 považovalo za neprimerané. Okrem toho, podľa článku 54 ods. 2 toho istého nariadenia sa od členských štátov nemôže vyžadovať, aby poskytovali informácie, ak podľa svojich vnútroštátnych právnych predpisov nie sú oprávnené tieto informácie získavať. Tým sa obmedzujú možnosti členských štátov požiadať o údaje z iných členských štátov tretiu stranu.

Celková strata na DPH v členských štátoch z cezhraničných dodávok tovaru sa odhaduje na 5 miliárd EUR ročne. Podvody v oblasti DPH sú hlásené aj pri cezhraničnom poskytovaní služieb, konkrétne v oblasti online televízie a digitálnych hier. Tieto podvody zdokumentovali Europol a Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo v najnovšej správe Europolu o nezákonnej distribúcii televízneho vysielania (a predaji prístupu k nemu). Tieto podvody zdokumentovala aj organizácia z oblasti televízneho priemyslu Nordic Content Protection (NCP). Distribútori online televízie v Dánsku, Fínsku a vo Švédsku (pokiaľ ide o príjmy, tieto krajiny spolu predstavujú menej ako 10 % celého trhu s online televíziou v EÚ) odhadli svoje ročné straty predaja v dôsledku nezákonnej distribúcie na 436 miliónov EUR. Znamená to približne 103 miliónov EUR možných strát na DPH. Z týchto údajov (ktoré sa budú súbežne s rozvojom elektronického obchodu zvyšovať) vyplýva naliehavá potreba konať v boji proti podvodom v oblasti DPH v elektronickom obchode. Väčšina správcov dane však nemá k dispozícii nástroje a zdroje informácií na vyčíslenie úrovne podvodov v oblasti DPH v elektronickom obchode. Pri podvodoch v oblasti DPH v elektronickom obchode umožňuje internet podvodným podnikom skrývať svoju identitu za názvom domény. Aj keď správca dane vie o existencii daného internetového obchodu, identita podniku, ktorý stojí za ním, miesto, kde sa skutočne nachádza, alebo obrat v danom členskom štáte zostávajú často neznáme. Pre správcov dane, ktorí by chceli začať vyšetrovanie alebo nadviazať administratívnu spoluprácu na úrovni EÚ alebo na medzinárodnej úrovni, to predstavuje problém. Členské štáty spotreby, v ktorých sa musí zaplatiť DPH, nemajú vo väčšine prípadov žiadny záznam ani informácie na začatie kontroly. Je to tak preto, lebo koneční spotrebitelia nemajú povinnosť viesť si záznamy o svojich online nákupoch. Ale aj keby túto povinnosť mali, systematicky sa obracať na týchto konečných spotrebiteľov pri vyšetrovaní podvodov, ktoré predajcovia páchajú v oblasti DPH, by bolo neúmerné.

Už v októbri 2017 sa Komisia zaviazala riešiť administratívnu kapacitu správcov dane na boj proti podvodom v oblasti DPH v elektronickom obchode zlepšením spolupráce s tretími stranami. Vo vyhlásení zahrnutom do zápisnice o prijatí smernice Rady (EÚ) 2017/2455 (ďalej len „smernica o DPH v elektronickom obchode“) v decembri 2017 Rada zdôraznila potrebu zlepšenia nástrojov na boj proti podvodom. Súčasná iniciatíva na boj proti podvodom v oblasti DPH v elektronickom obchode je doplnením a prípravou pôdy pre bezproblémové uplatňovanie nových opatrení zavedených smernicou o DPH v elektronickom obchode v súvislosti so stratégiou digitálneho jednotného trhu Komisie.

Vo všeobecnosti považovali správcovia dane súčasné nariadenie (EÚ) č. 904/2010 za účinný nástroj boja proti podvodom v oblasti DPH v elektronickom obchode. Správcovia dane však uviedli, že nástroje administratívnej spolupráce, ktoré majú v súčasnosti k dispozícii, im neumožňujú jednoduchú identifikáciu a kontrolu online podnikov, ak sa doména a účtovné záznamy týchto online podnikov nachádzajú v inej krajine (bez ohľadu na to, či je tou inou krajinou členský štát EÚ alebo nie). Správcovia dane zdôraznili aj potrebu zintenzívniť odhodlanie členských štátov investovať viac prostriedkov do administratívnej spolupráce, keďže ide o kľúčový faktor zvyšovania účinnosti nariadenia (EÚ) č. 904/2010 v boji proti podvodom v oblasti DPH v elektronickom obchode. A napokon niektoré členské štáty uviedli aj to, že účinnosť nariadenia by bolo možné zvýšiť novými nástrojmi, ako sú prístup k relevantným informáciám o platbách a výmena týchto informácií.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Boj proti podvodom v oblasti DPH je dôležitý cieľ všeobecného verejného záujmu Únie a členských štátov. Odborníci správcov dane na boj proti podvodom budú spracúvať len údaje potrebné na dosahovanie tohto cieľa (boj proti podvodom v oblasti DPH v elektronickom obchode), a to v súlade so všeobecným nariadením o ochrane údajov, nariadením (EÚ) 2018/1725 a Chartou základných práv. Konkrétnejšie, spracúvať sa budú len údaje, ktoré umožnia správcom dane i) identifikovať dodávateľov; ii) overiť počet transakcií a ich peňažnú hodnotu a iii) overiť pôvod platieb. Súčasná iniciatíva sa netýka údajov o spotrebiteľoch okrem údajov o členských štátoch pôvodu platieb (t. j. o členskom štáte, v ktorom spotrebitelia bývajú). Proporcionalita je zaistená aj vďaka prahovej hodnote, do ktorej poskytovatelia platobných služieb nemusia zasielať údaje o platbách správcom dane. Prahovou hodnotou sa zo súčasnej iniciatívy a z procesu osobných údajov vylučujú tie platby, ktoré sa s najväčšou pravdepodobnosťou netýkajú hospodárskych činností.

So zásadou proporcionality je v súlade aj požiadavka, aby poskytovatelia platobných služieb viedli viacero záznamov, ktoré sa majú zasielať správcom dane. Poskytovatelia platobných služieb budú musieť viesť záznamy o údajoch, ktoré už majú k dispozícii na vykonávanie platobných transakcií. Okrem toho, povinnosťou viesť záznamy a odosielať údaje správcom dane, harmonizovanou na úrovni EÚ, sa obmedzí administratívne zaťaženie poskytovateľov platobných služieb (v porovnaní so zaťažením, ktoré títo poskytovatelia platobných služieb znášajú pri dodržiavaní najrôznejších vnútroštátnych prístupov).

Táto iniciatíva je v súlade so zásadou subsidiarity, keďže hlavný problém, ktorý sa ňou rieši, teda podvody v oblasti DPH v elektronickom obchode, je spoločný pre všetky členské štáty, pričom ho ešte zhoršuje to, že správcovia dane nemajú k dispozícii dostatočné nástroje. Samotné členské štáty nedokážu od tretích strán, akými sú napríklad poskytovatelia platobných služieb, získať informácie potrebné na kontrolu DPH pri cezhraničných dodávkach tovaru a poskytovaní služieb, na zabezpečenie správneho uplatňovania pravidiel pre DPH v elektronickom obchode (v podobe, v akej boli nedávno zmenené smernicou o DPH v elektronickom obchode) a na riešenie podvodov v oblasti DPH v elektronickom obchode. Preto je spolupráca medzi členskými štátmi najdôležitejším prvkom. Právny rámec administratívnej spolupráce medzi členskými štátmi v oblasti DPH sa stanovuje v nariadení (EÚ) č. 904/2010. Preto si každá iniciatíva na zavedenie nových nástrojov spolupráce zameraných na tento konkrétny problém vyžaduje návrh Komisie na zmenu existujúceho právneho rámca EÚ. S cieľom umožniť správcom dane získavať údaje o platbách súvisiace s DPH sa musia zaviesť nové povinnosti v oblasti vedenia záznamov pre poskytovateľov platobných služieb. To si vyžaduje návrh na zmenu smernice o DPH.

Výmena informácií prostredníctvom centrálneho registra takisto dôkladnejšie zmierni narušenie trhu. Keďže spolupráca prinesie správcom dane lepšie výsledky, legitímne podniky budú môcť využívať výhody vyplývajúce z rovnakých podmienok. Konzultácie so zainteresovanými stranami neumožnili presné vyčíslenie nákladov poskytovateľov platobných služieb na dodržiavanie predpisov. Z posúdenia vplyvu však vyplynulo, že harmonizáciou povinností v oblasti predkladania správ do jedného formátu na prenos informácií (a prostredníctvom jedného rozhrania) sa znížia náklady poskytovateľov platobných služieb na dodržiavanie predpisov.

V článku 243b smernice o DPH sa zavádza nová povinnosť v oblasti vedenia záznamov pre poskytovateľov platobných služieb. Tieto platobné služby sú stanovené v prílohe 1 k smernici PSD2. Pri kontrole cezhraničných dodávok tovaru a poskytovania služieb nie sú relevantné všetky platobné služby. Relevantné sú len tie platobné služby, pri ktorých dochádza k cezhraničnému prevodu finančných prostriedkov príjemcom platieb (alebo poskytovateľom platobných služieb konajúcim na účet príjemcov platieb), a to len vtedy, ak platiteľ býva v niektorom z členských štátov. Je to tak preto, lebo členský štát pôvodu platby predstavuje pre správcov dane informáciu o mieste spotreby. V rámci tejto iniciatívy sa pojem „cezhraničný“ týka transakcií, pri ktorých je spotrebiteľ v členskom štáte a dodávateľ v inom členskom štáte, v tretej krajine alebo na treťom území. Vnútroštátne platby nepatria do rozsahu pôsobnosti tohto návrhu.

Po zohľadnení najvyšších možných nákladov, ktoré by mohli vzniknúť Komisii, sa vplyv na rozpočet odhadol na jednorazové náklady vo výške 11,8 milióna EUR na zriadenie systému a ročné prevádzkové náklady vo výške 4,5 milióna EUR po dosiahnutí plnej prevádzkyschopnosti systému. Podľa odhadov začnú tieto prevádzkové náklady vznikať až v roku 2022 po dosiahnutí prevádzkyschopnosti systému. Ich vplyv na rozpočet počas päťročného obdobia sa vypočítal v celkovej výške 34,3 milióna EUR (vrátane jednorazových nákladov) na zriadenie a prevádzku systému do roku 2027.

Vo všeobecnom nariadení o ochrane údajov sa stanovuje všeobecné vymedzenie osobných údajov, ku ktorým patria všetky informácie o identifikovanej alebo identifikovateľnej fyzickej osobe, ktorú možno priamo alebo nepriamo identifikovať. Z tohto dôvodu patria informácie o platbách do jeho rozsahu pôsobnosti a do rozsahu pôsobnosti zásad platných pre ochranu osobných údajov, ktoré sú uvedené v Charte základných práv.

so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru,

konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1)Smernicou Rady 2006/112/ES sa stanovujú všeobecné účtovné povinnosti zdaniteľných osôb v súvislosti s daňou z pridanej hodnoty (DPH).

(2)Rozmach elektronického obchodu uľahčuje cezhraničné dodávanie tovaru a poskytovanie služieb konečným spotrebiteľom v členských štátoch. Cezhraničné dodávanie resp. poskytovanie v tomto kontexte odkazujú na situáciu, keď je DPH splatná v jednom členskom štáte, ale dodávateľ resp. poskytovateľ má sídlo v inom členskom štáte alebo v tretej krajine či na treťom území. Podvodné podniky však zneužívajú príležitosti, ktoré ponúka elektronický obchod, na to, aby únikom pred svojimi povinnosťami v súvislosti s DPH nekalo získali trhové výhody. Ak sa uplatňuje zásada zdanenia v mieste určenia, pričom spotrebitelia nemajú žiadne účtovné povinnosti, členské štáty spotreby potrebujú primerané nástroje na odhaľovanie a kontrolu týchto podvodných podnikov.

(3)V prevažnej väčšine online nákupov európskych spotrebiteľov sa platby uskutočňujú prostredníctvom poskytovateľov platobných služieb. Poskytovateľ platobných služieb disponuje na uskutočnenie platby špecifickými informáciami, ktoré mu umožňujú identifikovať príjemcu uvedenej platby, ako aj podrobnými údajmi o sume a dátume platobnej transakcie a členskom štáte pôvodu platby. Je tomu tak najmä v prípade cezhraničnej platobnej transakcie, keď sa platiteľ nachádza v jednom členskom štáte a príjemca platby v inom členskom štáte alebo v tretej krajine či na treťom území. Daňové orgány tieto informácie potrebujú na to, aby mohli si plniť svoje základné úlohy spočívajúce v odhaľovaní podvodných podnikov a kontrole povinností súvisiacich s DPH. Je preto nutné, aby sa tieto informácie, ktoré sa týkajú DPH a ktorými poskytovatelia platobných služieb disponujú, sprístupnili daňovým orgánom členských štátov, čo prispeje k odhaľovaniu cezhraničných podvodov v oblasti DPH pri elektronickom obchodovaní a k boju proti týmto podvodom.

(4)Je dôležité, aby v rámci tohto nového opatrenia, ktoré sa zameriava na boj proti cezhraničným podvodom v oblasti DPH pri elektronickom obchodovaní, mali poskytovatelia platobných služieb povinnosť uchovávať dostatočne podrobné záznamy o určitých cezhraničných platobných transakciách v závislosti od miesta, kde sa platiteľ a príjemca platby nachádzajú. V dôsledku toho je nevyhnutné vymedziť špecifický pojem miesta platiteľa a príjemcu platby, ako aj spôsoby ich identifikácie. Miesto platiteľa a príjemcu platby by malo byť dôvodom na uplatnenie povinnosti vedenia záznamov len v prípade poskytovateľov platobných služieb usadených v Únii a nemalo by mať vplyv na predpisy stanovené v tejto smernici a vo vykonávacom nariadení Rady (EÚ) č. 282/2011, pokiaľ ide o miesto zdaniteľnej transakcie.

(5)Poskytovatelia platobných služieb dokážu z informácií, ktorými už disponujú, identifikovať miesto príjemcu platby a platiteľa v súvislosti s platobnými službami, ktoré uskutočňujú, a to na základe identifikačného čísla konkrétneho platobného účtu v členskom štáte, ktoré tento platiteľ alebo príjemca platby použil.

(6)Miesto platiteľa alebo príjemcu platby by sa inak malo určiť prostredníctvom identifikačného kódu spoločnosti poskytovateľa platobných služieb, ak koná na účet platiteľa alebo príjemcu platby. Tento spôsob identifikácie by sa mal používať aj pri prevode finančných prostriedkov príjemcovi platby bez toho, aby bol v mene platiteľa založený akýkoľvek platobný účet, alebo ak sa finančné prostriedky nepripísali na žiaden platobný účet.

(7)V súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 je dôležité, aby bola povinnosť poskytovateľa platobných služieb uchovávať a poskytovať informácie v súvislosti s cezhraničnou platobnou transakciou primeraná a obmedzená len na to, čo členské štáty potrebujú v boji proti cezhraničným podvodom v oblasti DPH pri elektronickom obchodovaní. Okrem toho, pokiaľ ide o informácie týkajúce sa platiteľa, uchovávať by sa mala len informácia o tom, kde sa platiteľ nachádza. Pokiaľ ide o informácie týkajúce sa príjemcu platby a platobnej transakcie samotnej, poskytovatelia platobných služieb by mali mať povinnosť uchovávať a daňovým orgánom odovzdávať len informácie, ktoré daňové orgány potrebujú na odhaľovanie prípadných podvodníkov a vykonávanie kontrol v súvislosti s DPH. Poskytovatelia platobných služieb by preto mali byť povinní uchovávať záznamy len o cezhraničných platobných transakciách, ktoré by mohli svedčiť o hospodárskej činnosti. Stanovením stropu založeného na počte platieb, ktoré príjemca platby prijal za kalendárny štvrťrok, by sa zaviedol spoľahlivý ukazovateľ toho, či sa tieto platby prijali v rámci hospodárskej činnosti, a zároveň by sa vylúčili platby na neobchodné účely. V prípade, že by sa takýto strop dosiahol, uplatnila by sa účtovná povinnosť poskytovateľa platobných služieb.

(8)Vzhľadom na veľký objem informácií a ich citlivosť z hľadiska ochrany osobných údajov je nutné a adekvátne, aby poskytovatelia platobných služieb, s cieľom pomôcť členským štátom v boji proti podvodom v oblasti DPH pri elektronickom obchodovaní a odhaľovaní podvodníkov, uchovávali záznamy informácií v súvislosti s cezhraničnými platobnými transakciami počas dvoch rokov. Toto obdobie predstavuje minimum, ktoré členské štáty potrebujú na efektívne kontroly a prešetrenie podozrievaného podvodu či odhalenie podvodu v oblasti DPH.

(9)Informácie uchovávané poskytovateľmi platobných služieb by mali členské štáty zhromažďovať a vymieňať si medzi sebou v súlade s nariadením Rady (EÚ) č. 904/2010, ktorým sa stanovujú pravidlá administratívnej spolupráce a výmeny informácií v boji proti podvodom v oblasti DPH.

(10)Podvody v oblasti DPH pri elektronickom obchodovaní sú spoločným problémom pre všetky členské štáty, ale jednotlivé členské štáty nemajú nevyhnutne informácie, ktoré by im umožnili zaistiť správne uplatňovanie predpisov a boj proti podvodom v oblasti DPH. Keďže cieľ tejto smernice, a to boj proti podvodom v oblasti DPH pri elektronickom obchodovaní, nemôžu členské štáty uspokojivo dosiahnuť jednotlivo z dôvodu cezhraničnej povahy elektronického obchodu a pretože potrebujú získať informácie od iných členských štátov, možno ho však lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, Únia môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenej v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

(11)Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady stanovené Chartou základných práv Európskej únie. Konkrétne táto smernica v plnej miere rešpektuje právo na ochranu osobných údajov stanovené v článku 8 charty. Informácie o platbách, ktoré sa uchovávajú a poskytujú v súlade s touto smernicou, by mali spracúvať len odborníci daňových orgánov na boj proti podvodom v rámci toho, čo je primerané a nevyhnutné na dosiahnutie cieľa, ktorým je boj proti podvodom v oblasti DPH pri elektronickom obchodovaní.

(12)V súlade s článkom 42 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725 sa uskutočnili konzultácie s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov, ktorý vydal svoje stanovisko […]….

(13)Smernica 2006/112/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

PRIJALA TÚTO SMERNICU:

Článok 1