Test proporcionality je preto navrhnutý tak, aby podporil lepšie regulačné postupy a v konečnom dôsledku aj ich výsledky. Vzťahuje sa na novo zavedené alebo zrevidované požiadavky na prístup k regulovanému povolaniu alebo vykonávanie regulovaného povolania. Konsoliduje judikatúru Súdneho dvora o proporcionalite požiadaviek, ktoré obmedzujú prístup k regulovanému povolaniu alebo vykonávanie regulovaného povolania, ale rozhodnutie o tom, čo a ako regulovať necháva na členských štátoch, pokiaľ je toto rozhodnutie založené na dôkazoch po dôkladnom, transparentnom a objektívnom posúdení. Plne zohľadňuje špecifickosť každého povolania a jeho regulačné prostredie. Výhody tejto iniciatívy pre odborníkov, spotrebiteľov a verejné správy spočívajú zväčša v skutočnosti, že má zabezpečiť lepšiu reguláciu povolaní zamedzením prijímania neprimeraných pravidiel. Cieľom tohto návrhu je do značnej miery uzákonenie ustálenej judikatúry Súdneho dvora. Odchýlenie sa od tejto judikatúry by mohlo zmeniť povahu návrhu. Ak sa návrh zmení, Komisia ho môže zrušiť.

Súčasný nerovnomerný dohľad na reguláciu povolaní v EÚ má negatívny vplyv na poskytovanie služieb a mobilitu odborníkov. Opatrenia jednotlivých členských štátov nezabezpečia jednotný právny rámec EÚ pre posúdenie proporcionality predpokladanej vnútroštátnej regulácie a nevyriešia súčasné problémy, ktorým čelia vnútroštátne orgány. Hlavné ciele opatrení na zavedenie väčšej zrozumiteľnosti platných kritérií, posilnenie spoľahlivosti, transparentnosti a porovnateľnosti medzi členskými štátmi a zabezpečenie uplatňovania pravidiel rovnakým spôsobom s cieľom zabrániť ďalším prekážkam a rozdrobeniu jednotného trhu, by bolo možné úspešnejšie dosiahnuť na úrovni EÚ vzhľadom na jej rozsah a účinky, a to prostredníctvom zavedenia spoločného celoeurópskeho mechanizmu posudzovania uplatňovaného porovnateľným spôsobom vo všetkých členských štátoch. Vzhľadom na časté zmeny v regulovaní povolania existuje riziko, že bez opatrení EÚ sa prehĺbi rozdiel medzi tými, ktorí už uplatňujú osvedčené regulačné postupy a správne posudzujú proporcionalitu pred rozhodovaním o tom, či prijať reguláciu, a tými, ktorí tak nerobia, a teda sa zväčšia rozdiely v kvalite regulácie. To má v konečnom dôsledku negatívny vplyv na prístup k povolaniam a negatívne dôsledky pre spotrebiteľov, ako aj ekonomiku.

„Regulované povolania“ sa vzťahujú na činnosti, pre ktoré sa vyžaduje osobitná odborná kvalifikácia a takéto povolania sú prítomné vo všetkých odvetviach hospodárstva. Členské štáty postupom času zaviedli rôzne druhy regulačných úprav odrážajúce dlhoročné tradície, buď vo forme štátnej regulácie, alebo samoregulácie prostredníctvom profesijných združení. Vo všeobecnosti na reguláciu existujú dobré dôvody, založené na potrebe chrániť základné ciele verejného záujmu, a to prináša hodnotu spoločnosti napríklad tým, že sa objasnení, aké technické vedomosti, vzdelanie a právomoci by odborníci mali mať na zabezpečenie ochrany občanov. Nevhodná regulácia však môže predstavovať prekážku pre odborníkov, podniky a spotrebiteľov. Tieto prekážky môžu zahŕňať neprimerané požiadavky na kvalifikáciu, široký rozsah vyhradených činností, povinné členstvo v profesijných združeniach alebo iné opatrenia. V tejto súvislosti Súdny dvor dôsledne trvá na tom, že vnútroštátna regulácia povolaní a požiadaviek na kvalifikáciu, ak sa aj uplatňuje bez akejkoľvek diskriminácie, by mohla brániť občanom a spoločnostiam EÚ vo výkone základných slobôd, ktoré im zaručuje ZFEÚ, alebo ho robiť menej príťažlivým. Súd tiež rozhodol, že skutočnosť, že jeden členský štát ukladá menej prísne pravidlá než iný členský štát, neznamená, že pravidlá tohto druhého štátu sú neprimerané a nezlučiteľné s právom EÚ. Je na členských štátoch, aby podľa konkrétnych prípadov a pri zohľadnení celého regulačného kontextu pre dané povolanie posúdili, či je potrebné zaviesť obmedzenia na prístup k odborným činnostiam a ich vykonávanie, a aké obmedzenia sú najlepšie pre riešenie otázok osobitných verejných záujmov.

V prípade absencie harmonizovaných požiadaviek na úrovni EÚ regulácia profesionálnych služieb ostáva v právomoci členských štátov. Je na každom členskom štáte, aby rozhodol, či je potrebné zasiahnuť a zaviesť pravidlá a obmedzenia pre prístup k povolaniu alebo jeho vykonávanie, pokiaľ sa dodržiavajú zásady nediskriminácie a proporcionality. Vo väčšine prípadov je regulácia oprávnená a dokonca vítaná, napríklad, keď ide o otázky zdravia a bezpečnosti. Aby sa však zabezpečilo, že regulácia je vhodná na daný účel a nevytvára bezdôvodnú záťaž, mala by sa dôkladne zvážiť tak, aby bolo možné v plnej miere zhodnotiť jej vplyv na zúčastnené strany a širšie podnikateľské prostredie. Zabezpečenie optimálneho regulačného prostredia je kľúčové, v súlade s prioritami Komisie týkajúcimi sa rastu a zamestnanosti. To je dôvod, prečo boli v rámci stratégie jednotného trhu vyhlásené kroky na zavedenie „testu proporcionality“ ex ante pri reforme regulácie v oblasti profesionálnych služieb.

Prioritou Komisie je prehĺbenejší a spravodlivejší vnútorný trh: „[...] dostať politiky, ktoré vytvárajú rast a zamestnanosť do centra politického programu“. Európska rada konštatovala, že „zabezpečenie prehĺbenejšieho a spravodlivejšieho jednotného trhu bude dôležité pre vytváranie nových pracovných miest, podporu produktivity a zabezpečenie atraktívneho prostredia pre investície a inováciu“. Významnú úlohu profesionálnych služieb v ekonomike EÚ nemožno nadhodnotiť a existuje mnoho štúdií, ktoré dokazujú nevyužitý prínos k presadzovaniu jednotného trhu so službami.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Tento návrh je v súlade so zásadou proporcionality, ako je stanovené v článku 5 ods. 4 ZEÚ. Zvolená možnosť politiky sa usiluje nájsť správnu rovnováhu medzi zabezpečením cieľov verejného záujmu a kvality služieb na jednej strane a zlepšením prístupu k regulovaným povolaniam pre samotných odborníkov a ich výkonu pri zabezpečení väčšieho výberu pre spotrebiteľov na strane druhej. Tento návrh rešpektuje zásadu proporcionality, pretože zahŕňa nákladovú efektívnosť a znižuje celkové zaťaženie verejnej správy, keďže poskytuje jasné kritériá na vykonávanie posúdenia proporcionality regulácie povolaní a mal by zabrániť zavedeniu realizačných prekážok spôsobených budúcimi nepotrebnými opatreniami. Administratívne zaťaženie spojené s vykonávaním testu proporcionality už bolo posudzované v súvislosti s revíziou smernice o uznávaní odborných kvalifikácií z roku 2013. V súlade s týmto posúdením by náklady vyplývajúce zo súčasného návrhu na zavedenie testovania proporcionality pre budúce regulačné požiadavky mali mať obmedzený vplyv. Tento účinok môže byť mierne vyšší pre tie členské štáty, ktoré v súčasnosti porušujú implementáciu tejto smernice. V oblasti administratívnych nákladov sa však očakáva celkový pozitívny účinok, pretože pravdepodobnosť, že členské štáty budú konfrontované konaním o porušení, bude menšia, a to vďaka zlepšenému systému. Komisia má v úmysle pracovať spolu s členskými štátmi s cieľom ďalej im pomáhať pri uplatňovaní tejto smernice a s ohľadom na ďalšie obmedzenie nákladov. Návrh nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie sledovaných cieľov a pre dané ciele je vskutku najvhodnejší. Vzájomné hodnotenie sa uskutočnilo prostredníctvom usmernení, pričom odhalilo nedostatok dôkazov o tom, že by regulačné rozhodnutia boli v súčasnosti založené na rozumnej a objektívnej analýze alebo otvorenom a transparentom spôsobe. Takmer tri roky od zavedenia vzájomného hodnotenia ešte stále nebola predložená približne tretina testov proporcionality a približne v 70 % z tých, ktoré boli predložené, sa navrhuje zachovať súčasný stav, a to aj napriek nedostatočným sprievodným testom proporcionality. Okrem toho miera regulačných zmien v povolaniach je vysoká a Komisia si je vedomá trvalého úsilia o nové regulačné prekážky pre odborníkov bez predchádzajúceho vykonania náležitej analýzy na základe proporcionality zameranej na potrebu, hodnotu a vplyv takýchto prekážok.

Prístup EÚ by teda umožnil vnútroštátnym orgánom vykonať komplexné a porovnateľné kontroly proporcionality, a to vytvorením transparentného a predvídateľného právneho rámca na posudzovanie prekážok regulovaných povolaní. Európska rada opakovane vyzýva na prijatie opatrení v tejto oblasti. Vo februári 2015 Európska rada požiadala o usmernenie. Po tom Rada uvítala začlenenie testu proporcionality do stratégie jednotného trhu a vyjadrila sa, že „zdôrazňuje, že jednotný trh je hlavným motorom pre rast a tvorbu pracovných miest a kľúčom k investíciám a zvýšeniu európskej konkurencieschopnosti. Zdôrazňuje, že posilnenie a prehĺbenie jednotného trhu si vyžaduje naliehavé a ambiciózne opatrenia na úrovni Únie, ako aj na vnútroštátnej úrovni, s cieľom dosiahnuť konkrétne a pragmatické výsledky, ktoré sú priamym prínosom pre spotrebiteľov a podniky, najmä malé a stredné podniky. Naposledy, v júni 2016, Rada vyzvala Komisiu, aby prijala kroky „k dôraznému presadzovaniu úsilia smerom k lepšej regulácii“.

Individuálne opatrenia jednotlivých členských štátov však nezabezpečia jednotný právny rámec EÚ pre posúdenie proporcionality vnútroštátnej regulácie a nevyriešia súčasné problémy, ktorým čelia vnútroštátne orgány. Preto ciele opatrenia, t. j. spoľahlivosť a porovnateľnosť posúdení proporcionality, by sa mohli úspešnejšie dosiahnuť na úrovni EÚ vzhľadom na jeho rozsah a účinky, a to prostredníctvom zavedenia spoločného celoeurópskeho mechanizmu posudzovania uplatňovaného porovnateľným spôsobom vo všetkých členských štátoch. Vnútroštátne právne predpisy by teda odrážali kritériá stanovené v navrhovanom opatrení a tieto by boli zohľadnené zo strany vnútroštátnych orgánov pri posudzovaní proporcionality vnútroštátnej regulácie v povolaniach.

Tento návrh je v súlade s iniciatívou na zlepšenie oznámení podľa smernice o službách a dopĺňa ju. Keďže druhé menované dopĺňa existujúci postup oznamovania platný pre obmedzenia podľa smernice o službách, tento návrh stanovuje jasné kritériá, ktoré majú členské štáty používať pri posudzovaní proporcionality návrhov vnútroštátnych právnych predpisov regulujúcich povolania a spadajúcich pod smernicu o uznávaní odborných kvalifikácií. Niektoré požiadavky uvedené vo vnútroštátnej regulácii povolaní (napríklad požiadavky na právnu formu alebo vlastnícku štruktúru) spadajú pod smernicu o uznávaní odborných kvalifikácií, ako aj smernicu o službách. V takýchto prípadoch by posudzovanie proporcionality dodržiavalo pravidlá uvedené v tomto návrhu a informácie, ktoré majú byť poskytnuté v rámci oznamovacieho postupu podľa smernice o službách by museli odrážať toto posúdenie a byť na ňom založené. Súlad medzi týmito nástrojmi je zabezpečovaný a tento návrh neprináša žiadne nové postupy oznamovania.

Možnosť 2a – táto možnosť by riešila problémy, ktorým čelia členské štáty pri výklade právnej úpravy, ako aj zrozumiteľnosť kritérií, ktoré sa majú hodnotiť, a tak by istým spôsobom zlepšila kvalitu posúdení a ich konečných výsledkov.

Verejné konzultácie sa konali od 27. mája do 22. augusta 2016. Celkovo bolo prijatých 420 príspevkov. Obsahovali písomné podania od jednotlivcov, členov regulovaných povolaní, profesijných združení, regulačných orgánov, orgánov štátnej správy a členov akademickej obce. Medzi zúčastnenými stranami sa dosiahol široký konsenzus, že by sa mali prijať opatrenia na úrovni EÚ s cieľom zaviesť zrozumiteľnosť a spoločný prístup, pokiaľ ide o testy proporcionality. Spomedzi cieľových skupín respondentov sme získali podporu väčšiny pre záväzné riešenie (smernicou): používatelia, poskytovatelia služieb, veľké a malé podniky, verejné orgány a odborové zväzy, všetci podporili tento návrh. Niektoré profesijné združenia boli menej pozitívne. Najmä nemecké a rakúske odvetvie remesiel, ktoré sa postaralo o rovnaké odpovede vyše 100 remeselných združení s cieľom odmietnuť myšlienku akýchkoľvek opatrení na úrovni EÚ, či už prostredníctvom smernice, alebo prostredníctvom usmernení. Hoci sme sa rozhodli pri porovnávaní výsledkov konzultácií zachovať organizované odpovede, väčšinová podpora pre tento návrh pretrvala. Okrem toho z konzultácií vyplynula potreba opatrenia v dôsledku zistenia rozdielnosti prístupov k analýze, a to nielen v EÚ, ale aj v rámci jednotlivých členských štátov. Odhalil sa nedostatok zrozumiteľnosti, pokiaľ ide o existenciu analytických očakávaní a očakávaní založených na proporcionalite pri navrhovaní regulácie, ako aj sporadický prístup ku konzultáciám a transparentnosti.

Tento návrh nevyžaduje ďalšie vysvetľujúce dokumenty na transpozíciu do vnútroštátneho práva za predpokladu, že je založený na existujúcej judikatúre a základných zásadách lepšej regulácie. Napriek tomu, ak je to potrebné, Komisia môže predložiť ďalšie usmernenie.

Dňa 9. októbra 2016 výbor pre kontrolu regulácie vydal pozitívne stanovisko k tejto iniciatíve. Hlavnými odporúčaniami výboru bolo, že návrh by sa mal ďalej rozšíriť o súčinnosť s inými iniciatívami, lepšie vysvetliť rozsah problému a dôvody, prečo súčasné štruktúry nie sú schopné ho riešiť, ďalej rozvinúť, ako budú ustanovenia v návrhu fungovať a rozširovať stanoviská zúčastnených strán, ako aj vplyv na malé a stredné podniky, spotrebiteľov a vnútroštátne orgány. To sa náležite vzalo do úvahy.

Vzhľadom na skúsenosti a posúdenia vykonané pri príprave tohto návrhu možno konštatovať, že nezáväznou cestou, odporúčaním, by sa nezabezpečila potrebná analýza – obzvlášť nie v najťažších prípadoch. Všeobecnú povinnosť vykonávať pravidelné revízie, informovať všetky zúčastnené strany a povinnosť zabezpečiť minimálnu objektívnosť a nezaujatosť možno docieliť len právnou implementáciou, a to možno zabezpečiť iba prostredníctvom smernice.

Možnosť 3a – pravidelné revízie by zabezpečili, že regulačné úpravy, ktoré už nie sú primerané, sa odstránia, pričom zahrnutie konzultácií by podporilo lepšie zapojenie všetkých zúčastnených strán vrátane spotrebiteľských organizácií a občanov, s cieľom zabezpečiť zohľadnenie ich záujmov.

Možnosť 2b – táto možnosť, ako aj možnosť 3b majú rovnaké nedostatky ako možnosť 1. „Alternatívnou“ cestou by sa nevyriešila problematika členských štátov ignorujúcich postup vykonania testu proporcionality, a tak nemožno predpokladať, že by bránila budúcim zbytočným prekážkam, alebo že by bola účinným mechanizmom na odstraňovanie zistených problémov prostredníctvom týchto vyhodnotení. Napokon tieto obmedzenia by obmedzili možnosť transparentnejšej výmeny informácií s občanmi a zúčastnenými stranami.

V článku 4 sa stanovuje povinnosť členských štátov vykonať posúdenie proporcionality ex ante, podložené kvalitatívnymi a, ak je to možné, kvantitatívnymi dôkazmi.

so zreteľom na návrh Európskej komisie,

po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru,

so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov,

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1)Sloboda výberu povolania je základným právom. Charta základných práv Európskej únie zaručuje slobodu výberu povolania, ako aj slobodu podnikania. Voľný pohyb pracovníkov, sloboda usadiť sa a sloboda poskytovať služby sú základné zásady vnútorného trhu, ktoré sú zakotvené v Zmluve. Vnútroštátne predpisy riadiace prístup k regulovaným povolaniam by preto nemali vytvárať neodôvodnené a neprimerané prekážky pri uplatňovaní týchto základných práv.

(2)V prípade absencie osobitných ustanovení stanovených v práve Únie, ktorými by sa harmonizovali požiadavky na prístup k regulovanému povolaniu alebo na jeho vykonávanie, členské štáty majú právo rozhodnúť o tom, či a ako regulovať povolanie v rámci zásad nediskriminácie a proporcionality.

(3)Zásada proporcionality je jednou zo všeobecných zásad práva Únie. Z judikatúry vyplýva, že vnútroštátne opatrenia, ktoré sťažujú alebo robia menej príťažlivým výkon základných slobôd zaručených Zmluvou, by mali spĺňať štyri podmienky: mali by sa uplatňovať nediskriminačným spôsobom, mali by byť odôvodnené cieľmi verejného záujmu, mali by byť vhodné na zabezpečenie dosiahnutia sledovaného cieľa, nemali by ísť nad rámec toho, čo je potrebné na jeho dosiahnutie.

(4)V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES sa stanovila povinnosť členských štátov posúdiť proporcionalitu svojich požiadaviek obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie a povinnosť oznámiť Komisii výsledky tohto posúdenia, čím sa začal tzv. proces vzájomného hodnotenia. Tento proces znamená, že členské štáty musia vykonať previerku všetkých svojich právnych predpisov súvisiacich so všetkými regulovanými povolaniami na danom území.

(5)Výsledky procesu vzájomného hodnotenia odhalili nedostatok zrozumiteľnosti pokiaľ ide o kritériá, ktoré majú príslušné vnútroštátne orgány použiť pri posudzovaní proporcionality požiadaviek obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie, a takisto odhalili nerovnomernú kontrolu týchto opatrení na všetkých úrovniach regulácie. Aby sa predišlo rozdrobeniu vnútorného trhu a aby sa odstránili prekážky pri začatí a pri vykonávaní určitých zárobkových alebo samostatne zárobkových činností, je nevyhnutné stanoviť spoločný prístup na úrovni EÚ, a tak zabrániť prijímaniu neprimeraných opatrení.

(6)V oznámení Komisie z 28. októbra 2015: „Zlepšovanie jednotného trhu: viac príležitostí pre ľudí a podniky“ Komisia poukázala na potrebu prijať analytický rámec proporcionality, ktorý členské štáty použijú pri revízii existujúcich regulačných úprav povolaní alebo pri navrhovaní nových úprav.

(7)Činnosti, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, by sa mali týkať regulovaných povolaní spadajúcich do rozsahu pôsobnosti smernice 2005/36/ES. Táto smernica by sa mala uplatňovať popri smernici 2005/36/ES a bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia stanovené v osobitnom právnom akte Únie týkajúce sa prístupu k regulovaným povolaniam a ich výkonu.

(8)Členské štáty by sa mali vedieť spoľahnúť na spoločný regulačný rámec založený na jasne vymedzených právnych pojmoch týkajúcich sa rôznych spôsobov regulácie povolania v celej Únii. Existuje niekoľko spôsobov regulácie povolania, napríklad vyhradením prístupu k určitej činnosti alebo vykonávania danej činnosti pre držiteľov odbornej kvalifikácie. Vnútroštátne právne predpisy môžu takisto regulovať jeden zo spôsobov vykonávania povolania, a to stanovením podmienok pre používanie profesijných titulov.

(9)Dôkazné bremeno, pokiaľ ide o odôvodnenie a proporcionalitu, nesú členské štáty. Dôvody na reguláciu, o ktoré sa členský štát opiera na základe odôvodnenia, by teda mali byť sprevádzané analýzou vhodnosti a proporcionality opatrenia prijatého daným štátom a osobitným dôkazom, ktorý podporuje jeho argumenty.

(10)Je vhodné pravidelne a s početnosťou vhodnou pre príslušné opatrenie monitorovať proporcionalitu opatrení obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie. Preskúmanie proporcionality obmedzujúcich vnútroštátnych právnych predpisov v oblasti regulovaných povolaní by malo byť založené nielen na zámere daných právnych predpisov v čase ich prijatia, ale aj na vplyve daných právnych predpisov, ktorý sa posudzuje po ich prijatí. Posudzovanie proporcionality vnútroštátnych právnych predpisov by malo byť založené na zmenách, ktoré v tejto oblasti nastali od prijatia právnych predpisov.

(11)Členské štáty by mali vykonávať posúdenia proporcionality objektívnym a nezávislým spôsobom, a to aj ak je povolanie regulované nepriamo, poverením príslušného profesijného orgánu. Najmä pokiaľ ide o posúdenie zo strany miestnych úradov, regulačných orgánov alebo profesijných organizácií, ich väčšia blízkosť k miestnym podmienkam a odborné vedomosti by v určitých prípadoch síce mohli znamenať, že sú vo vhodnejšej pozícii na určenie najlepšieho spôsobu plnenia cieľov verejného záujmu, existuje tu však dôvod na znepokojenie, ak politická voľba týchto úradov alebo orgánov poskytuje výhody existujúcim prevádzkovateľom na úkor nových účastníkov na trhu.

(12)Ak začatie a vykonávanie určitých zárobkových alebo samostatne zárobkových činností je podmienené dodržiavaním určitých ustanovení súvisiacich s osobitnými odbornými kvalifikáciami priamo alebo nepriamo stanovenými členskými štátmi, je potrebné zabezpečiť, že takéto ustanovenia sú odôvodnené cieľmi verejného záujmu, akými sú ustanovenia v zmysle Zmluvy, konkrétne verejný poriadok, verejná bezpečnosť a verejné zdravie, alebo závažnými dôvodmi všeobecného záujmu, ktoré sú ako také uznané v judikatúre Súdneho dvora. Na účely určenia intenzity regulácie je dôležité zabezpečiť, aby ciele verejného záujmu boli primerane stanovené. Napríklad s cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany verejného zdravia by členské štáty mali mať voľnosť pri rozhodovaní o stupni ochrany, ktorý chcú poskytnúť na verejné zdravie, a o spôsobe, akým sa má táto ochrana dosiahnuť. Takisto je potrebné objasniť, že medzi závažnými dôvodmi všeobecného záujmu, ktoré sú uznané judikatúrou Súdneho dvora, sú zachovanie finančnej rovnováhy systému sociálneho zabezpečenia, ochrana spotrebiteľa, príjemcov služieb a pracovníkov, zabezpečenie riadneho výkonu spravodlivosti, spravodlivosť obchodných transakcií, boj proti podvodom a predchádzanie daňovým únikom a obchádzaniu daňových povinností, bezpečnosť na cestách, ochrana životného prostredia a mestského životného prostredia, zdravie zvierat, duševné vlastníctvo, ochrana a zachovanie národného historického a umeleckého dedičstva, ciele sociálnej politiky a kultúrnej politiky. Podľa ustálenej judikatúry dôvody čisto ekonomického charakteru, ktoré majú v zásade protekcionistické ciele, ako aj čisto administratívne dôvody, ako napríklad vykonávanie kontrol alebo zhromažďovanie štatistických údajov, nemôžu predstavovať závažné dôvody všeobecného záujmu.

(13)Ak má členský štát v úmysle regulovať povolanie alebo meniť existujúce predpisy, mala by sa vziať do úvahy povaha rizík súvisiacich so sledovanými cieľmi verejného záujmu, najmä rizík pre spotrebiteľov, odborníkov alebo tretie strany. Takisto treba mať na pamäti, že v oblasti profesionálnych služieb zvyčajne existuje asymetria informácií medzi spotrebiteľmi a odborníkmi. Odborníci majú vysokú úroveň technických vedomostí, akú spotrebitelia nemusia mať, a preto môže byť pre spotrebiteľov ťažké posúdiť kvalitu služieb, ktoré sa im poskytujú.

(14)Na splnenie požiadavky proporcionality by opatrenie malo byť vhodné na zabezpečenie dosiahnutia sledovaného cieľa. Opatrenie by sa malo považovať za vhodné na zabezpečenie dosiahnutia sledovaného cieľa, ak skutočne odráža záujem dosiahnuť cieľ dôsledným a systematickým spôsobom, napríklad ak sa podobné riziká súvisiace s určitými činnosťami riešia porovnateľným spôsobom a ak sa výnimky z daných obmedzení uplatňujú v súlade s uvedeným cieľom. Vnútroštátne opatrenie by okrem toho malo prispieť k dosiahnutiu sledovaného cieľa, a preto ak nemá vplyv na odôvodnenie, nemalo by sa považovať za vhodné.