SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEJ RADE Správa o obchodných a investičných prekážkach na rok 2013 /* COM/2013/0103 final */





SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEJ RADE Správa o obchodných a investičných prekážkach na rok 2013 ÚVOD Komisia v roku 2012 predstavila Európskej rade svoju druhú správu o obchodných a investičných prekážkach (SOIP). Správa ako prvá vykonávala mandát na základe stratégie Európa 2020[1], ktorému sa následne venovala Komisia vo svojom oznámení s názvom „Obchod, rast a svetové záležitosti“[2]. Komisia sa v tomto oznámení zaväzuje: „od roku 2011 budeme na jarnom zasadnutí Európskej rady predkladať výročnú správu o prekážkach obchodu a investícií, ktorá bude naším kľúčovým nástrojom na monitorovanie prekážok obchodu a ochranných opatrení, a prijmeme primerané opatrenia na presadzovanie“. Cieľom správy je upozorniť na niekoľko hlavných prekážok, ktorým čelia spoločnosti z Európskej únie (ďalej len „EÚ“), a vo všeobecnosti zvýšiť informovanosť o význame riešenia prekážok obchodu takým spôsobom, aby spoločnosti mohli využívať výhody svetového trhu nielen v súlade s výsledkami rokovaní s obchodnými partnermi EÚ na multilaterálnej alebo bilaterálnej úrovni, ale aj so záväzkami prijatými na iných fórach na podporu voľného obchodu, napr. v rámci stretnutí skupiny G20. Vzhľadom na zdĺhavú hospodársku stagnáciu v EÚ je táto tretia správa mimoriadne dôležitým pilierom našej stratégie prístupu na trh a doplnením ambiciózneho programu rokovaní EÚ. Ako uvádza pracovný dokument útvarov Komisie o vonkajších zdrojoch rastu[3], vplyv vonkajšieho dopytu na hospodársky rozvoj sa v budúcnosti zvýši, keďže sa očakáva, že do roku 2015 sa 90 % celosvetového hospodárskeho rastu bude vytvárať mimo EÚ. Okrem toho z dôvodu zovšeobecnenia nezávislých regionálnych a celosvetových dodávateľských reťazcov EÚ musí potvrdiť svoju poprednú úlohu hlavného poskytovateľa hodnôt v celosvetovom meradle, či už v oblasti výroby, výskumu a vývoja, dizajnu, logistiky atď. Na plné upevnenie tohto potenciálu pri zabezpečení udržateľnej hospodárskej obnovy v EÚ sú preto nevyhnutné silnejšie prepojenia s novými celosvetovými centrami rastu, ktoré boli vo veľkej miere zahrnuté do správy SOIP z roku 2012. Tretie vydanie správy SOIP (2013) v tejto súvislosti poskytuje prehľad dosiahnutého pokroku v oblasti prekážok identifikovaných v predchádzajúcich vydaniach správy SOIP (2011 a 2012), ktoré sú aj naďalej dôvodom obáv vývozcov z EÚ a doteraz ich nebolo možné úplne vyriešiť. Správa SOIP 2013 navyše zdôrazňuje aj množstvo nových prekážok, ktoré sa prejavili v roku 2012 na niektorých dôležitých trhoch a ktoré si vyžadujú spoločné opatrenia a udelenie politickej priority zo strany Komisie aj členských štátov. Zameranie tejto správy na niektorých strategických partnerov EÚ samozrejme neznamená, že by sa mali zanedbávať prekážky na iných trhoch. Naopak, Komisia sa aktívne angažuje s omnoho širšou skupinou obchodných partnerov s cieľom zlepšiť podmienky prístupu na trh pre spoločnosti z EÚ, ktoré stále čelia značnému počtu prekážok obchodu. Monitorovanie prekážok obchodu Správa SOIP je jedným zo spôsobov analýzy, ktorá hodnotí, monitoruje a rieši prekážky obchodu, ktorým čelia vývozcovia z krajín EÚ. Tieto analýzy sledujú rozličné ciele, ktoré sa v určitej miere prekrývajú: Po prvé, ako už bolo uvedené, správa SOIP upozorňuje na niekoľko hlavných prekážok, ktorým čelia spoločnosti v EÚ na obmedzenom počte trhov. Jej cieľom je zvyšovanie informovanosti o prioritnom riešení týchto prekážok na politickej úrovni. Po druhé, monitorovanie opatrení s možným obmedzujúcim účinkom na obchod[4] (deviata správa vydaná v júni 2012) je širšou činnosťou zameranou na identifikovanie opatrení prijatých v súvislosti s finančnou a hospodárskou krízou. Táto analýza preukázala, že na trhoch mnohých našich partnerov dochádza k zvyšovaniu protekcionistických opatrení predovšetkým prostredníctvom vykonávania industrializačnej politiky v niektorých rozvíjajúcich sa hospodárstvach, ktorá často vychádza z požiadaviek na miestny podiel a postupov nahrádzania dovozu. Po tretie, v súvislosti so stratégiou prístupu na trh a od roku 2009 na osobitnú žiadosť Rady vykonáva GR pre obchod taktiež komplexnejšiu činnosť sledovania hlavných prekážok. Jej výsledkom je celkový výber 220 prekážok na 32 trhoch. Jej cieľom je na základe údajov z členských štátov a zoznamov priorít podnikateľských subjektov neprekračujúcich 10 prekážok za každú krajinu vybrať spomedzi prekážok obchodu tie, ktoré sú najvýznamnejšie z hospodárskeho a právneho hľadiska. Tento zoznam sa pravidelne prehodnocuje a pripájajú sa k nemu jednotné pokyny pre potreby členských štátov, aby sa zabezpečilo vyjadrenie spoločných myšlienok. Táto činnosť samozrejme zahŕňa prekážky v šiestich krajinách, ktorými sa zaoberá správa SOIP, ako aj prekážky napríklad na Ukrajine, v Indonézii, Mexiku, Thajsku alebo Izraeli. Táto správa sa, podobne ako jej vydanie z roku 2012, zameriava na prekážky prístupu na trh niektorých strategických partnerov EÚ, t. j. na trh Číny, Indie, Japonska, Brazílie[5], Ruska a Spojených štátov amerických (ďalej len „USA“), a to z troch hlavných dôvodov. Po prvé, títo vybratí partneri predstavujú hlavné exportné trhy EÚ, pokiaľ ide o tovar (40,9 % vyvezeného tovaru v roku 2010), služby (40,0 %) a priame zahraničné investície (41,1 % celkových priamych zahraničných investícií): USA sú v poradí prvým vývozným trhom EÚ, Čína druhým, Rusko štvrtým, Japonsko šiestym, India ôsmym a Brazília deviatym. Po druhé, EÚ už v rámci svojich desiatich najväčších vývozných trhov nadviazala preferenčné obchodné vzťahy s inými partnermi – Nórsko a Švajčiarsko majú prístup na vnútorný trh prostredníctvom Európskeho hospodárskeho priestoru a vďaka osobitným dojednaniam; ďalej je to colná únia s Tureckom a od roku 2011 dohoda o voľnom obchode s Južnou Kóreou. Na rozdiel od obchodných vzťahov so šiestimi hlavnými partnermi uvedenými v tejto správe uľahčujú obchodné vzťahy s uvedenými štyrmi partnermi osobitné obchodné nástroje, ktoré poskytujú ďalšie kanály riešenia prekážok obchodu. Títo strategickí partneri napokon predstavujú trhy so silným rastovým potenciálom pre obchod a investície EÚ. Rozvíjajúce sa krajiny, napríklad Brazília, India, Čína a do istej miery Rusko, t. j. takzvané štáty skupiny BRIC, sa budú aj naďalej podieľať na zvyšujúcom sa podiele budúcich príležitostí pre podniky z EÚ. Podľa Svetovej banky[6] dosahoval rast hrubého domáceho produktu v období rokov 2007 – 2011 v Číne priemerne 9,3 %, v Indii 6,9 %, v Rusku 4,3 % a v Brazílii 2,7 %. Naproti tomu hrubý domáci produkt EÚ za toto obdobie sa znížil v priemere o 0,2 % a v nasledujúcich troch rokoch môže stagnovať, pričom podľa prognóz Komisie z jesene 2012[7] môže priemerný ročný rast v období rokov 2012 – 2014 dosahovať 0,4 %. Dá sa teda očakávať, že vývoz do týchto krajín bude zohrávať kľúčovú úlohu pri podpore budúceho rastu vývozu EÚ, ktorý sa v období rokov 2012 – 2014 odhaduje v priemere na 3,6 %. Obchodná bilancia nielenže zmierňuje vplyv krízy od roku 2010, ale predpokladá sa, že v roku 2013 bude hlavným motorom rastu, ako tomu bolo v rokoch 2011 a 2012. Hoci je obchod so strategickými partnermi uvedenými v tejto správe veľmi významný, ani zďaleka nedosiahol svoj plný potenciál, a to čiastočne preto, že tieto trhy rastú – a pravdepodobne aj budú rásť – extrémne rýchlo, ale predovšetkým preto, že nie sú dostatočné otvorené vývozu z EÚ. Potvrdenie tohto trendu v roku 2012 a ďalšie zhoršovanie situácie na týchto hlavných trhoch odôvodňuje obnovený dôraz tohoročnej správy na tento obmedzený počet partnerov. Príliš často sa stáva, že spoločnosti z EÚ ďalej čelia značným prekážkam prístupu na tieto zahraničné trhy. Prekážky zvyčajne majú podobu necolných prekážok, ako sú technické predpisy a postupy posudzovania zhody, komplikované colné režimy alebo nedostatočné presadzovanie práv duševného vlastníctva. Európska únia účinne rieši tieto otázky v rámci partnerstva pre prístup na trhy. So zreteľom na skutočnosť, že tieto prekážky sa často šíria do oblastí, v ktorých nie sú pravidlá viacstranného obchodu dostatočne úplné, ako napríklad vo vládnom obstarávaní a obmedzeniach vývozu, zastrešujúcou prioritou nášho programu obchodných rokovaní zostáva ďalší rozvoj pravidiel, ktoré budú presahovať platné pravidlá Svetovej obchodnej organizácie (WTO). EÚ preto v minulom roku a súbežne so svojím úsilím o presadzovanie iniciatívne uskutočňovala tento ambiciózny program rokovaní. Dňa 1. júla 2011 nadobudla platnosť dohoda o voľnom obchode s Južnou Kóreou, ktorá už začala prinášať spoločnostiam a spotrebiteľom z EÚ značné hospodárske výhody. Uzavreli sa bilaterálne obchodné rokovania so Strednou Amerikou spolu s Peru a Kolumbiou a tieto dohody získali v decembri 2012 súhlas Európskeho parlamentu. Uzavreli sa rokovania s Ukrajinou o prehĺbenej a komplexnej dohode o voľnom obchode (ďalej len „DCFTA“) vrátane ďalekosiahlych pravidiel týkajúcich sa technických a regulačných otázok a v decembri 2012 sa dokončili rokovania o dohode o voľnom obchode so Singapurom. V záverečnej fáze sú obchodné rokovania s Kanadou. Zatiaľ prebiehajú rokovania s Indiou, skupinou Mercosur, Malajziou, Arménskom, Gruzínskom a Moldavskom a v roku 2012 sa začali rokovania s Vietnamom. V decembri 2011 Rada schválila začatie rokovaní o DCFTA s Marokom. Pokiaľ ide o Japonsko, okrem plodnej analýzy rozsahu pôsobnosti vrátane osobitných ustanovení týkajúcich sa netarifných bariér Rada v novembri 2012 schválila začatie rokovaní o dohode o voľnom obchode. Pokiaľ ide o USA, hlavného obchodného partnera EÚ, prebiehajú prípravy na začiatok rokovaní o dohode o voľnom obchode. Pracovná skupina na vysokej úrovni pre zamestnanosť a rast vydala práve svoju záverečnú správu, v ktorej odporúča rokovania o komplexnom transatlantickom partnerstve v oblasti obchodu a investícií. Začali sa prípravné rokovania s Tuniskom, Jordánskom, Egyptom a Marokom s cieľom otvoriť s nimi rokovania o DFCTA, keď budú tieto krajiny na to pripravené. So zreteľom na možné obchodné rokovania, ktoré by dopĺňali tento ambiciózny program dohôd o voľnom obchode v regióne združenia ASEAN, prebiehajú aj rokovania s Indonéziou, Thajskom a Filipínami. Vstupom Ruska do WTO, významná udalosť v oblasti obchodu v roku 2012, sa otvorili nové perspektívy pre prebiehajúce rokovania o novej dohode, ktorá by mala nahradiť dohodu o partnerstve a spolupráci. Po diskusiách na samite EÚ – Čína prebiehajú prípravné práce s cieľom začať rokovania o samostatnej investičnej dohode. Pokiaľ ide o USA a Čínu, dve najväčšie hospodárstva vo svete, EÚ sa zapája do dialógov na vysokej úrovni s obidvomi krajinami okrem iného aj na tému prekážok vstupu na trh. Obchodné rokovania a presadzovanie sa musia vykonávať súčasne, aby bolo možné zaručiť zaradenie EÚ do globálnych hodnotových reťazcov a zabezpečiť stabilné a predvídateľné rámcové podmienky pre obchodné činnosti na celom svete. Bez stratégie súbežného asertívneho presadzovania prostredníctvom obchodnej diplomacie, urovnávania sporov a rokovaní a opatrení na rozličných úrovniach vrátane najvyššej politickej úrovne, predovšetkým na samitoch s tretími krajinami, nemôže EÚ zabezpečiť rovnaké podmienky, ktoré potrebuje jej podnikateľská komunita na celosvetovom trhu. Komisia, členské štáty a priemysel musia v súlade so stratégiou prístupu na trh naďalej spolupracovať, aby zabezpečili odstránenie prekážok v tretích krajinách a boj proti snahe o zavádzanie nových prekážok. Tak budú môcť spoločnosti z EÚ využívať lepší prístup na rýchlo sa rozvíjajúce zahraničné trhy a účinne prispievať k hospodárskemu oživeniu EÚ. Toto tretie vydanie správy SOIP je usporiadané takto: oddiel 1 obsahuje opis dosiahnutého pokroku, pokiaľ ide o prekážky identifikované v minulej správe, a možností ďalších opatrení v oblastiach, v ktorých pokrok ešte nie je uspokojivý. V oddiele 2 je identifikovaných niekoľko ďalších prekážok, ktoré sa budú prioritne riešiť v budúcnosti. Oddiel 3 sa zaoberá možnosťami kombinácie dostupných nástrojov na riešenie prekážok obchodu najúčinnejším spôsobom. 1. PREKÁŽKY V ROKU 2012: AKÝ POKROK SA DOSIAHOL? V správe SOIP z roku 2012 sa identifikovalo 25 prekážok v prípade šiestich obchodných partnerov/regiónov (USA, Čína, Japonsko, India, Rusko a Brazília/Argentína). Tieto prekážky majú pre spoločnosti z EÚ značný význam, pokiaľ ide o možný hospodársky alebo systémový vplyv a strategický význam krajín, v ktorých sa tieto prekážky objavili. Tieto otázky prístupu na trh sa stali hlavnými prioritami bilaterálnych obchodných vzťahov EÚ s dotknutými krajinami a Komisia ich systematicky predkladala na všetkých bilaterálnych zasadnutiach, často až na najvyššej politickej úrovni (napr. na samitoch). Navyše treba poznamenať, že pristúpením Ruska k WTO 22. augusta 2012 sa vytvoril potenciál na riešenie mnohých dlhodobých otázok prístupu na trh, i keď počas tohto procesu vznikli nové prekážky. Tento oddiel obsahuje informácie o pokroku dosiahnutom v roku 2012. V niektorých prípadoch sa pokrok premietol do úplného odstránenia prekážky. V iných prípadoch sa dosiahol určitý pokrok, ale časť prekážky ďalej existuje. V prípade niekoľkých prekážok sa situácia v porovnaní s minulým rokom zhoršila napriek početným prijatým opatreniam. Analýza v tomto oddiele sa vykoná v rámci týchto troch kategórií podľa miery dosiahnutého pokroku. a. Prekážky, v prípade ktorých sa dosiahol významný pokrok Pokiaľ ide o Čínu, možno oznámiť priaznivý vývoj týkajúci sa opatrní EÚ v oblasti riešenia obmedzení vývozu surovín. Vec na riešenie sporu v rámci WTO predložili 23. júna 2009 EÚ a USA nasledované Mexikom. Správa odvolacieho orgánu z 31. januára 2012 potvrdila všetky kľúčové tvrdenia, ktoré predložila EÚ, a potvrdila závery panelu z júla 2011. Panel potvrdil, že čínske obmedzenia vývozu niekoľkých priemyselných surovín boli v rozpore s čínskymi záväzkami v rámci WTO a že tieto obmedzenia nemožno odôvodňovať ochranou životného prostredia alebo politikou ochrany prírody. Išlo tu o veľmi významný hospodársky a systémový úspech presadzovania pravidiel, ktoré sa Čína zaviazala dodržiavať pri vstupe do WTO. Čína dostala lehotu na vykonanie nápravy do 31. decembra 2012 a na konci roka oznámila vykonávacie opatrenia, ktorými sa odstránia vývozné clá, ako aj kvóty. Čína však vyžaduje, aby takmer všetky výrobky, na ktoré sa v minulosti vzťahovali kvóty, podliehali požiadavke vývoznej licencie. Komisia bude naďalej úzko sledovať situáciu a vývoj v oblasti vývozu, a najmä túto nedávno zavedenú požiadavku vývoznej licencie. Druhá vec voči Číne sa začala 13. marca 2012 na základe žiadosti EÚ, USA a Japonska o konzultácie v súvislosti s čínskymi obmedzeniami vývozu vzácnych zemín, volfrámu a molybdénu. Bol vytvorený panel a rozhodnutie sa očakáva koncom roka 2013. V súvislosti s Indiou minuloročná správa SOIP informovala o pokroku dosiahnutom v oblasti kvantitatívnych obmedzení vývozu bavlny, konkrétne bavlnenej priadze a surovej bavlny, zavedených v roku 2010. V auguste 2011 indická vláda zrušila všetky kvantitatívne obmedzenia týkajúce sa surovej bavlny. Tento pokrok bol však ohrozený bezprostredne po vydaní správy SOIP za rok 2012, keďže pred zrušením obmedzení 4. mája 2012 bol 5. marca 2012 zavedený nový čiastočný zákaz. Po bilaterálnych a sektorových rokovaniach s indickou vládou EÚ dosiahla záväzok indickej strany, že v nasledujúcej sezóne nebudú zavedené obmedzenia vývozu. Minuloročná správa SOIP informovala aj o určitom pokroku v súvislosti s Japonskom. Po samite EÚ – Japonsko v máji 2011 sa začala analýza rozsahu pôsobnosti s cieľom preskúmať rozsah pôsobnosti a úroveň ambícií budúcich rokovaní o dohode o voľnom obchode. V súvislosti s touto analýzou rozsahu pôsobnosti sa v roku 2012 diskutovalo o súhrnnom zozname necolných prekážok. Analýza rozsahu pôsobnosti v niektorých prípadoch priniesla výsledky týkajúce sa niektorých identifikovaných problémov a niektoré necolné prekážky zahrnuté v zozname sa už podarilo odstrániť. Ide o organické potraviny, licencovanie veľkoobchodu s alkoholom, transparentnosť, rozšírenie dohody o vzájomnom uznávaní osvedčených postupov vo výrobe liekov na 12 nových členských štátov EÚ a označenie dvoch potravinových prídavných látok. Zároveň sa dosiahol dobrý pokrok smerom k vyriešeniu otázok týkajúcich sa pyrotechnických bezpečnostných zariadení v automobilovom sektore a v oblasti predvídateľnosti stanovovania cien liekov. Japonsko takisto rozhodlo o odstránení zákazu dovozu hovädzieho z Francúzska a Holandska pri hovädzom dobytku mladšom než 30 mesiacov. V súčasnosti sa skúmajú aj žiadosti iných členských štátov. Predpokladá sa, že skutočné otvorenie sa uskutoční na jar 2013. V niekoľkých ďalších prípadoch, napríklad pri rádiových zariadeniach, zdravotníckych pomôckach, automobiloch alebo liekoch, by v súvislosti s obavami EÚ malo Japonsko prijať ďalšie opatrenia do konca marca 2013. Pokiaľ ide o ostatné oblasti, ďalší pokrok by mali umožniť budúce rokovania o dohode o voľnom obchode. Pristúpením Ruska k WTO 22. augusta 2012 boli po prvýkrát viazané dovozné tarify Ruska. Významný dosah malo zrušenie zvýšenia dovozných taríf, ku ktorému došlo počas krízy v roku 2008. b. Prekážky, v prípade ktorých sa dosiahol určitý pokrok Správa SOIP v roku 2011 uvádza, že vytrvalé úsilie Komisie sa vyplatilo v prípade jednej z najsystémovejších záležitostí na zozname problémov v oblasti bilaterálneho obchodu s Čínou. Významný pokrok sa dosiahol v prvej polovici roka 2011 v takzvanej politike „domácej inovácie“, ktorá je založená na zásade, že prístup k verejným zákazkám sa poskytuje len inovatívnym produktom, ktorých duševné vlastníctvo pochádza z Číny. Ministerstvo financií začiatkom júla 2011 zrušilo 3 základné nariadenia a politické oznámenia sa uskutočnili na najvyššej úrovni. Existujú však dôkazy, že na regionálnej úrovni sa uverejňujú právne predpisy vyzývajúce na synchronizáciu technologických noriem s vývojom domácich inovácií (napr. vládne nariadenie v provincii Guang Dong, ktoré nadobudlo účinnosť v marci 2012). Podobne sa v rozličných formách znova objavujú prvky domácich inovácií, či ide o normy bezpečnosti informácií vytvorené na podporu viacstupňového systému ochrany (MLPS), alebo nové katalógy vládneho obstarávania, napríklad vozidlá pre úradníkov alebo straníckych vodcov alebo nový návrh katalógu komisie pre rozvoj a reformy (NDRC) o strategických vznikajúcich odvetviach. Pokrok je preto krehký: nezdá sa, že oddelenie politiky domácej inovácie od verejného obstarávania je plne ustálenou praxou, a naďalej je potrebné podrobné monitorovanie predovšetkým so zreteľom na čoraz sofistikovanejšie najnovšie právne predpisy. V oblasti normalizácie a technickej regulácie naďalej vyvolávajú obavy čínske prekážky v odvetví informačnej bezpečnosti, ktoré boli určené ako prioritné (napr. nariadenie Štátneho úradu pre správu kryptografie (OSCCA) o komerčnom kódovaní a viacúrovňový systém ochrany (MLPS)). Dosiahol sa obmedzený pokrok[8], pretrvávajú však ťažkosti pri získavaní certifikácie OSCCA na výrobky so šifrovacou technológiou a pokračuje vykonávanie viacúrovňového systému ochrany. Ďalším predmetom obáv sú čínske podmienky financovania vývozu a dotácie. Čína používa vývozné úvery, ktoré vyvolávajú otázky súladu s pravidlami OECD/WTO, na posilnenie vývozu spoločností dominujúcich na národnom trhu v kapitálovo náročných odvetviach, často v technologicky vyspelých odvetviach. V roku 2012 sa dosiahol určitý pokrok, keďže Čína prejavila ochotu v zásade sa zapojiť do medzinárodných rokovaní, pokiaľ ide o podmienky financovania vývozu. Prvé zasadnutie medzinárodnej pracovnej skupiny sa konalo v novembri 2012 a Čína ponúkla usporiadanie ďalšieho zasadnutia v máji 2013. Začiatok procesu rokovaní však nebol jednoduchý. Zatiaľ EÚ v marci 2013 usporiada technické zasadnutie, aby členom medzinárodnej pracovnej skupiny umožnila podrobnejšie prediskutovať otázky vývozných úverov na neformálnej úrovni. V minuloročnej správe SOIP sa uvádza, že sa nedosiahol významný pokrok v Indii v oblasti otvorenia určitých odvetví pre zahraničné investície, ako napríklad maloobchodný predaj, právne služby, účtovníctvo, poisťovníctvo, bankové a finančné služby. Rovnako pretrvávali obavy týkajúce sa reformy poštového sektora a potenciálnych nepriaznivých vplyvov na služby expresného doručovania. Zdá sa, že v roku 2012 sa však vláda podujala na hospodársku reformu. Určitými konkrétnymi výsledkami tohto procesu je otvorenie odvetvia maloobchodného predaja (jednej značky alebo viacerých značiek) priamym zahraničným investíciám a rozhodnutie zvýšiť priame zahraničné investície v aerolíniách. Ďalšími reformami, o ktorých uvažuje parlament, je reforma bankového odvetvia a otvorenie poisťovníctva priamym zahraničným investíciám. Obe reformy potvrdzujú zámer vlády pokračovať na ceste hospodárskej reformy. Obmedzený pokrok sa dosiahol aj v Indii v oblasti požiadaviek bezpečnostnej previerky v odvetví telekomunikácií. Pokiaľ ide o bezpečnostné požiadavky zavedené v roku 2010 na telekomunikačné zariadenia, tieto požiadavky sa nakoniec upravili tak, že sa odstránili najzaťažujúcejšie podmienky, a to predovšetkým sa vypustila pôvodná požiadavka poskytovania zdrojových kódov. Ďalej pretrvávajú obavy týkajúce sa požiadavky certifikovať zariadenia v Indii z bezpečnostných dôvodov, čo je v rozpore s medzinárodnými postupmi, ktoré vychádzajú z kritérií vzájomného uznávania. India takisto dlhodobo uplatňuje certifikačný režim úradu Indie zodpovedného za normy na dovážané a vyvážané pneumatiky. V septembri 2012 India odstránila jeden z najzaťažujúcejších prvkov tohto režimu, konkrétne zákaz predaja pneumatík s označením podľa indických noriem mimo indického trhu. Išlo o dlhodobú požiadavku zo strany priemyselného odvetvia EÚ. Pretrváva však množstvo problémov s certifikáciou pneumatík (poplatky podľa počtu pneumatík, zdĺhavé postupy, inšpekcie tovární, požadované bankové záruky atď.). Pokiaľ ide o certifikáciu BIS v prípade výrobkov z ocele, India odložila nadobudnutie účinnosti certifikačných požiadaviek na niektoré výrobky na marec 2013 (predtým september 2012). Certifikačné požiadavky sú však naďalej neprimerané a nie sú v súlade s medzinárodnými postupmi v tejto oblasti (inšpekcie tovární, dlhé lehoty, nadmerné testovanie, poplatky). Certifikačné postupy tak pri pneumatikách, ako aj výrobkoch z ocele India oznámila v rámci Dohody WTO o technických prekážkach obchodu a pravidelne sa o nich rokuje na stretnutiach výboru pre technické prekážky obchodu. Minuloročná správa SOIP informovala aj o určitom pokroku v súvislosti s USA. Správa SOIP uvádza, že sa dosiahol pokrok v oblasti právnych predpisov o „100 % kontrole“. V dôsledku niekoľkých opatrení, a to aj zo strany Európskej únie, ministerstvo vnútornej bezpečnosti USA o dva roky odložilo požiadavku 100 % kontroly kontajnerov, ktorej nadobudnutie účinnosti sa plánovalo na júl 2012. USA vo svojom prehodnotení obchodnej politiky potvrdili, že termín 100 % kontroly vstúpi do platnosti po 1. júli 2014. Základná požiadavka naďalej platí, zmenil sa však termín jej uplatňovania. Ministerka vnútornej bezpečnosti má právomoc opäť predĺžiť konečný termín, zatiaľ sa však neprijalo rozhodnutie o takomto predĺžení. V súvislosti s USA sa takisto dosiahol určitý úspech týkajúci sa právnych predpisov na podporu nákupu domácich tovarov a služieb („Buy American“), hoci tieto predpisy ako také zostávajú i naďalej problematické. Platnosť balíka stimulov zavedeného počas finančnej krízy v roku 2009, ktorý obsahoval ďalekosiahle ustanovenia o podpore nákupu amerických výrobkov, uplynula v septembri 2011 a nepredĺžila sa. Argentína zrušila 25. januára 2013 – osem mesiacov po začatí konzultácií v konaní o urovnaní sporu v rámci WTO týkajúceho sa opatrení obmedzujúcich obchod – neautomatické udeľovanie licencií na dovoz. Je to dôležitý krok, ktorý je výsledkom ustavičného snáh EÚ dosiahnuť, aby Argentína dodržiavala svoje záväzky v rámci WTO. Takisto je to známkou toho, že mechanizmus urovnávania sporov v rámci WTO riadne slúži svojmu účelu. Neznamená to však odstránenie celého súboru opatrení obmedzujúcich obchod, ktoré platia v Argentíne. Preto EÚ požiadala 28. januára 2013 o zriedenie panelu WTO s cieľom zrušiť ďalšie dve protiprávne opatrenia (pozri nasledujúci oddiel). c. Prekážky, v prípade ktorých sa v roku 2012 nedosiahol pokrok Napriek opatreniam, vrátane predloženia záležitostí na najvyššiu politickú úroveň, ktoré EÚ prijala v roku 2012, nebolo možné dosiahnuť významný pokrok v prípade mnohých prekážok, ktoré zostávajú na zozname priorít do roku 2013. Rozhodujúcou oblasťou bilaterálnych vzťahov s Čínou so zreteľom na obrovský potenciál, ktorý táto krajina ponúka, naďalej zostávajú investície. Napriek tomu investičné prekážky pretrvávajú a v minulom roku sa situácia nezlepšila. Katalóg zahraničných investícií revidovaný koncom roka 2011 bol sklamaním, keďže liberalizáciu naznačil len v niekoľkých oblastiach, v niektorých oblastiach sa však ešte viac obmedzil prístup na trh. Príkladom oblasti zhoršenia sú zahraničné investície do „výroby komponentov“ pre automobilový priemysel, ktorá nebola obmedzená právnymi predpismi až do prijatia katalógu zahraničných investícií v roku 2011. Katalóg z konca roka 2011 teraz obmedzuje investície do batérií pre elektroautomobily maximálne na 50 %. Hoci na samite EÚ – Čína, ktorý sa konal 20. septembra 2012, obe strany opäť potvrdili ochotu pripraviť sa na začatie rokovaní o investíciách, naďalej sa medzi týmito dvomi verejnými správami udržiavajú predbežné kontakty, keďže na oboch stranách stále prebieha fáza internej prípravy. V roku 2012 bolo vydaných mnoho oficiálnych vyhlásení o otvorení investíciám, najmä v oblasti služieb. Treba však počkať, či sa to odrazí aj v praxi. V priebehu roka 2011 Čína prijala vnútroštátny kontrolný bezpečnostný mechanizmus pre fúzie a akvizície s účasťou zahraničných investorov, ktorým by Čína mohla zablokovať zahraničné akvizície z dôvodu obáv týkajúcich sa vnútroštátnej bezpečnosti. Konečný mechanizmus bol prijatý v septembri 2011. Problémom nie je zavedenie samotného mechanizmu (takéto mechanizmy existujú aj v niektorých členských štátoch EÚ), ale jeho veľmi široké uplatňovanie z hľadiska odvetví, ako aj vymedzenia národnej bezpečnosti, ktoré značne presahuje dohodnuté medzinárodné zásady (OECD). Nemožno informovať o žiadnom pokroku a máme informácie o nedávnom prípade týkajúcom sa spoločného podniku so spoločnosťou z EÚ, ktorý je v súčasnosti predmetom mechanizmu kontroly priamych zahraničných investícií s nejasnými a nepredvídateľnými postupmi a pravidlami, ktoré vytvárajú veľkú neistotu a odrádzajú prípadných investorov. Naďalej prebieha proces vypracovávania indického politického rámca v oblasti telekomunikácií, niektoré už zverejnené časti tejto politiky však obsahujú požiadavky týkajúce sa miestneho podielu (minimálne 30 %) vo verejnom obstarávaní, ktoré sú v prospech doma vyrábaných zariadení a elektronických výrobkov. Podobné ustanovenia existujú aj v iných priemyselných oblastiach, napríklad vo výrobe obnoviteľnej energie a solárnej energie. Hoci India nie je zmluvnou stranou dohody o vládnom obstarávaní, smerovanie tejto politiky je pomerne znepokojujúce najmä v súvislosti s prebiehajúcimi rokovaniami o dohode o voľnom obchode, keďže potvrdzuje zámer Indie podporovať spoločnosti dominujúce na národnom trhu v hlavných priemyselných odvetviach, v ktorých majú značné podiely v Indii subjekty z EÚ. Tieto politiky by preto mohli ohroziť súčasné obchodné príležitosti v Indii. Ako ďalší znepokojujúci vývoj treba pripomenúť, že India z dôvodu bezpečnostných obáv plánuje zavedenie požiadaviek na miestny podiel pri súkromnom obstarávaní telekomunikačných zariadení a že tieto plány vyvolávajú veľké obavy v priemyselnom odvetví. Ako sa uvádza v minuloročnej správe, v roku 2011 sa dosiahol určitý pokrok v otázkach sanitárnych a fytosanitárnych opatrení v prípade Indie. Konkrétnejšie sa zlepšili vyhliadky zosúladenia oblasti hovädzieho genetického materiálu (spermie) s medzinárodnými normami. Napriek záväzku Indie zmeniť tieto dovozné podmienky však v roku 2012 nedošlo k skutočnému významnejšiemu pokroku. Komisia naďalej úzko spolupracuje s Indiou v tejto otázke, pretrvávajú však obavy, že všeobecný prístup Indie pri zachovávaní neodôvodnených a zbytočných sanitárnych a fytosanitárnych opatrení je spôsobom, akým udržiava svoj poľnohospodársko-potravinársky trh uzavretý dovozu. V roku 2011 sa nedosiahli zlepšenia v prípade prekážok identifikovaných v krajinách Mercosuru, v ktorých sme, naopak, pozorovali pokračovanie niektorých protekcionistických tendencií najmä so zreteľom na opatrenia, ktoré sa uplatňujú v Argentíne a Brazílii. V prípade niektorých z týchto prekážok (napr. obmedzenia námornej dopravy a obmedzenia vývozu surovín v Argentíne a Brazílii) je hlavným rámcom navrhnutým na diskusiu rokovanie o dohode o voľnom obchode. Napriek tomu, že rokovania s krajinami Mercosur napredovali veľmi pomaly, 26. januára 2013 sa strany na ministerskej úrovni dohodli, že k výmene ponúk príde najneskôr v poslednom kvartáli 2013. Celkovo narastajú opatrenia obmedzovania dovozu. V Argentíne sa naďalej vykonáva politika novej industrializácie a nahradenia dovozu, ktorá diskriminuje dovoz. Vo februári 2012 Argentína zaviedla nové jednotné elektronické kontaktné miesto pre všetky dovozy s povinnosťou predbežných prísažných vyhlásení dovozcov ku každému dovozu, ktoré podliehajú diskrečnému schváleniu zo strany rozličných štátnych agentúr. To len priťažuje situáciu spôsobenú vážnym oneskorením dovozu v rozličných odvetviach. V apríli 2012 sa tento systém rozšíril aj do oblasti služieb. Obmedzenia presunu cudzích mien, dividend a licenčných poplatkov čoraz viac postihujú zahraničné spoločnosti. Dovozcovia musia navyše dodržiavať požiadavky rovnováhy dovozu. Tieto opatrenia sú v rozpore so zákazom zavádzať kvantitatívne obmedzenia, ako aj s povinnosťou nediskriminácie a zásadou národného zaobchádzania podľa dohovoru GATT 1994 a pravidiel dohody o dovozných licenčných konaniach. EÚ požiadala 25. mája 2012 o konzultácie v konaní o urovnaní sporu v rámci WTO v otázkach neautomatických licencií (ktoré boli zrušené v januári 2013 – pozri vyššie v texte), predbežných prísažných vyhlásení dovozcov a požiadaviek rovnováhy dovozu, rokovania však v júli nepriniesli žiadne výsledky. Európska únia požiadala 6. decembra 2012 WTO o stanovisko k zákonnosti reštriktívnych opatrení v oblasti obchodu v Argentíne a o vytvorenie panelu. O vytvorenie panelu k rovnakým opatreniam požiadali v rovnaký deň aj USA a Japonsko. Argentína takisto zachováva obmedzenia v odvetví zaisťovacích služieb. Vo februári 2011 vydal argentínsky regulačný úrad pre poistenie (Superintendencia de Seguros de la Nacion, alebo SSN) uznesenie, ktorým sa upravuje regulačný rámec pre zaistenie. K hlavným ustanoveniam nového nariadenia patrí, že obmedzuje prístup na trh tak, že na poskytovanie zaisťovacích služieb v krajine oprávňuje len vnútroštátne spoločnosti alebo lokálne zriadené pobočky zahraničných spoločností. Nedosiahol sa žiadny pokrok. Situácia sa nezlepšila, ani pokiaľ ide o prístup k vládnemu obstarávaniu v Brazílii. Brazília zaviedla v roku 2010 vo svojich vnútroštátnych predpisoch v oblasti verejného obstarávania 25 % horizontálnu preferenčnú maržu, ktorá sa ihneď uplatnila na sektor informačných a komunikačných technológií. V roku 2012 sa nedosiahol žiadny pokrok. Od posledného štvrťroka roku 2011 Brazília tiež sprísnila prostredníctvom prísnejších colných kontrol svoje postupy pri dovoze textilu a odevov. Dovoz textilu a odevov prechádza sivými a červenými colnými režimami To znamená, že tovary podliehajú fyzickej kontrole a vzorky môžu byť predmetom laboratórnych skúšok. Nemožno informovať o žiadnom pokroku. 2. OSTATNÉ VÝZNAMNÉ PREKÁŽKY VRÁTANE PRIORÍT TOHTOROČNEJ SPRÁVY SOIP Okrem prekážok, ktoré boli v SOIP z roku 2012 označené ako nevyriešené, bolo do zoznamu priorít na presadzovanie zahrnutých niekoľko nových prekážok prístupu na trh. a. Nové prekážky V správe SOIP z roku 2012 sa uvádza, že Brazília v septembri 2011 zvýšila daň na priemyselné produkty (IPI) na predaj automobilov a nákladných vozidiel, ktoré nespĺňajú určité podmienky týkajúce sa miestnej výroby. Dočasné pravidlá IPI z roku 2011 boli v októbri 2012 nahradené novými pravidlami s ďalšími podmienkami a požiadavkami (tzv. program podpory INOVAR-AUTO) na obdobie rokov 2013 – 2017. Miestni výrobcovia budú môcť využívať zníženie dane na priemyselné produkty, ak splnia podmienky týkajúce sa okrem iného investícií do výskumu a vývoja a výkonnosti zvyšujúceho sa počtu výrobných fáz v Brazílii. Zníženie dane má podobu prírastkovej daňovej úľavy, ktorá je spojená s používaním doma vyrobených automobilových súčiastok. Brazília tak v podstate predĺžila diskriminačný režim dane pôvodne zavedený v roku 2011. Režim na roky 2013 – 2017 naďalej poskytuje stimuly pre miestnu výrobu na úkor dovozu. Využívanie nepriamych daní na ochranu brazílskych výrobcov pred dovozom sa neobmedzuje len na automobilový priemysel. Boli oznámené problematické opatrenia aj v ďalších odvetviach, napríklad v elektronike a telekomunikačných zariadeniach. Existujú obavy o možnom rozšírení problematických daňových postupov do viacerých oblastí aj s cieľom podpory brazílskych vývozných spoločnosti. Problémy zistené v súvislosti s vnútroštátnymi daňami ešte znásobilo rozhodnutie Brazílie z októbra 2012 (po rozhodnutí prijatom na samite krajín Mercosur) zvýšiť sadzby v 100 položkách na záväzné hodnoty WTO odlišne od spoločnej sadzby krajín Mercosur. Aj keď nejde o porušenie záväzkov v rámci WTO, toto rozhodnutie nie je v súlade s politickým záväzkom v rámci krajín G20 neprijímať opatrenia na obmedzenie dovozu. Toto opatrenie sa vzťahuje na mnoho výrobkov, napríklad keramické výrobky a žiaruvzdorné materiály, papier, viskózové priadze, spracované zemiaky, chemické látky atď., pričom mnoho z nich má značný hospodársky význam pre EÚ. Ďalšie zvýšenie sadzby 100 položiek odlišne od spoločnej sadzby krajín Mercosur sa predpokladá začiatkom roka 2013. V prípade automobilov existuje v Brazílii trend zavádzať vlastné domáce nariadenia a vlastné certifikačné postupy týkajúce sa automobilových súčiastok, pričom výrobky, ktoré v minulosti certifikovala a označila EHK OSN, sa v Brazílii prijímali bez ďalšieho testovania, certifikácie alebo označovania. V ideálnom prípade by sa mala Brazília pripojiť k mnohostrannej dohode o prijatí jednotných technických predpisov a vzájomného uznávania schválení týkajúcich sa automobilov a automobilových súčiastok (Dohoda EHK OSN z roku 1958), politická vôľa pre toto pripojenie však nie je istá. Výrobcom z EÚ by pomohlo, ak by Brazília akceptovala alternatívne spôsoby postupov posudzovania zhody (testovanie a audity) vykonávané v EÚ. Trend požiadaviek na miestny podiel uvedený v prípade Brazílie a Indie je možné pozorovať aj v Číne, hoci vo všeobecnosti sa požiadavky na miestny podiel nezverejňujú v čínskych vnútroštátnych alebo miestnych nariadeniach. Neznamená to, že neexistujú, ale že v porovnaní s minulosťou sú sofistikovanejšie a viac skryté. V posledných rokoch sa stalo významným zdrojom obáv aj vládne obstarávanie. Verejné obstarávanie v Číne sa riadi predovšetkým dvoma právnymi predpismi – zákonom o vládnom obstarávaní (predpokladaná trhová hodnota 1,13 bilióna CNY a nevzťahuje sa na štátne podniky) a zákonom o ponukovom konaní a verejnom obstarávaní (predpokladaná trhová hodnota 8,3 bilióna CNY a vzťahuje sa na štátne podniky). Miestne správy v niektorých prípadoch ustanovili požiadavky na miestny podiel na úrovni 70 %. Požiadavka „domácich tovarov“ v ponukových dokumentoch a nedostatočne jasné usmernenia o vymedzení týchto „domácich tovarov“ v praxi zabraňujú spoločnostiam so zahraničnými investíciami v Číne v rovnakom prístupe k verejným zákazkám. Vláda v Argentíne v posledných rokoch podniká znepokojivé a aktívne kroky na zvýšenie miestneho podielu vo výrobných procesoch v niektorých sektoroch a priemyselných odvetviach. V dôsledku toho je požiadavkami na miestny podiel viazaná veľká skupina odvetví vrátane týchto odvetví: baníctvo, automobilový priemysel, obuvníctvo, poľnohospodárstvo, strojárstvo, stavebné materiály, lieky, chemické látky a textil. Vládna politika značne zasahuje aj odvetvia služieb: bankovníctvo, poisťovníctvo a médiá sú viazané náročnými požiadavkami na miestny podiel. V apríli 2012 vláda v Argentíne rozhodla o vyvlastnení 51 % akcií spoločnosti YPF, ktoré vlastnila španielska spoločnosť Repsol a 51 % akcií v spoločnosti Repsol YPF GAS S. A., ktoré vlastnila španielska spoločnosť Repsol Butano S. A. Toto vyvlastnenie môže byť po prvé diskriminačné, keďže sa vyvlastnili iba akcie jedného akcionára a žiadne iné. Po druhé Argentína v rozpore s ustanoveniami bilaterálnej španielsko-argentínskej investičnej zmluvy neposkytla žiadnu kompenzáciu za stratu spôsobenú bývalému majiteľovi. India nedávno informovala výbor pre technické prekážky obchodu o svojom zámere zaviesť povinný registračný systém na tovary z odvetvia elektroniky a informačných technológií. Dotknutý systém (napr. povinnosť testovať výrobky od apríla 2013 v laboratóriách v Indii) stanovuje postup posudzovania zhody, ktorý je prísnejší, než je potrebné z hľadiska rizík, ktoré by predstavoval nesúlad. Tieto výrobky sa v EÚ pokladajú za nízkorizikové výrobky, a preto nepodliehajú vyhláseniu zhody od dodávateľa. Tento systém môže výrazne ovplyvniť obchod medzi EÚ a Indiou. Ďalšou príčinou obáv je oslobodenie doma vyrobeného regionálneho lietadla od DPH v Číne. Toto oslobodenie vyvoláva vážne problémy, pokiaľ ide o povinnosť nediskriminácie v rámci WTO, a bráni zahraničným výrobcom v prístupe na trh. Táto otázka bude predmetom ďalšieho postupu tak, aby Čína zosúladila svoje opatrenia so svojimi medzinárodnými záväzkami. b. Rusko – nové prekážky po vstupe do WTO a dlhodobé otázky prístupu na trh Rusko uzatvorilo osemnásťročný proces rokovaní o pristúpení k WTO a 22. augusta 2012 formálne pristúpilo k WTO. Toto pristúpenie vítame ako medzník zlepšovania obchodných vzťahov s touto krajinou. Pred svojím pristúpením však Rusko uplatňovalo alebo zaviedlo mnohé ochranné opatrenia, z ktorých väčšina nie je v súlade so záväzkami Ruska v rámci WTO. Pokiaľ ide o recyklačný poplatok za motorové vozidlá, 1. septembra 2012 nadobudol účinnosť nový rámcový právny predpis a jeho vykonávacia vyhláška, ktoré ustanovujú recyklačný systém a recyklačné poplatky za motorové vozidlo uvedené do obehu. Domáci výrobcovia môžu namiesto platby poplatku poskytnúť záruku týkajúcu sa recyklácie svojich vozidiel, zatiaľ čo zahraniční dodávatelia musia ako podmienku registrácie dovezeného vozidla zaplatiť poplatok. Ide o jasné diskriminačné opatrenie. V tejto otázke prebiehajú bilaterálne rokovania s cieľom nájsť riešenie. Ak nebude možné dosiahnuť žiadne výsledky, EÚ zváži predloženie veci na riešenie sporu v rámci WTO. Rusko od svojho pristúpenia k WTO uplatňuje na veľkú skupinu výrobkov vrátane ojazdených vozidiel, papiera, automobilových karosérií a mnohých ďalších položiek dovozné tarify, ktoré sú vyššie než úroveň záväzných taríf (napr. pridaním osobitného cla v podobe minimálnej dovoznej ceny k existujúcej dani ad valorem)[9]. Tieto opatrenia porušujú záväzky v rámci WTO a mali by sa čo najskôr zrušiť. Prebiehajú bilaterálne rokovania. Určitý pokrok sa dosiahol v otázke úpravy mnohých tarifných položiek do 1. marca 2013, nie však v prípade automobilových karosérií. V súvislosti s technickými prekážkami obchodu sa v kontexte s colnou úniou Ruska, Bieloruska a Kazachstanu nedávno pripravilo niekoľko technických nariadení (napr. v súvislosti s alkoholickými nápojmi, automobilmi a textíliami). Ak sa tieto technické nariadenia schvália v aktuálnej podobe, zvýšia sa ťažkosti pre subjekty z EÚ pri umiestňovaní výrobkov na ruský trh. Rusku bola adresovaná žiadosť, aby splnilo svoje záväzky v rámci WTO vyplývajúce z dohody o technických prekážkach obchodu a aby s dostatočným predstihom oznámilo ostatným členom WTO navrhované technické nariadenia, aby im umožnilo analyzovať ich a podávať pripomienky. Zatiaľ boli doručené takéto oznámenia iba dve (na alkoholické nápoje a automobily), ale Rusko ostatným členom WTO neposkytlo príležitosť podávať pripomienky tak, ako sa to vyžaduje v dohode o technických prekážkach obchodu. O problémoch týkajúcich sa alkoholických nápojov a textilu sa intenzívne diskutuje na bilaterálnej aj multilaterálnej úrovni. Po pristúpení Ruska k WTO sa očakával pokrok v mnohých otázkach týkajúcich sa sanitárnych a fytosanitárnych opatrení, pretože Rusko by malo hneď od začiatku zabezpečiť úplný súlad so zmluvou o sanitárnych a fytosanitárnych opatreniach v rámci WTO a s príslušnými medzinárodnými normami. Malo by predovšetkým zabezpečiť, aby jeho sanitárne a fytosanitárne opatrenia boli založené na zásadách transparentnosti a vedeckého odôvodnenia, a zaručiť, aby boli primerané a nediskriminačné. Zaviedli sa však nové prekážky a niektoré existujúce obmedzenia stále zostávajú v platnosti. Rusko 20. marca 2012 zakázalo dovoz živých zvierat z EÚ. Neprimeraný zákaz dovozu jatočných ošípaných ruské orgány odôvodnili zistenými nezrovnalosťami v zdravotných osvedčeniach niektorých dodávok z EÚ. Výrobcovia potravín v EÚ stále čelia extrémnym oneskoreniam alebo zamietnutiam pri udeľovaní nového povolenia pre vývoz do Ruska či colnej únie Ruska s Bieloruskom a Kazachstanom a členské štáty sú vyzývané, aby požadovali audity ich systémov. Prebiehajú bilaterálne rokovania o týchto otázkach, zatiaľ však bez uspokojivých výsledkov. Rusko nedávno zaviedlo rad nových sanitárnych a fytosanitárnych opatrení týkajúcich sa chladeného mäsa a sadbových zemiakov z Nemecka. EÚ sa obáva systematických zákazov uvalených Ruskom na jej produkty hneď, ako sa vyskytne nejaký problém bez ohľadu na zásady WTO týkajúce sa oprávnených a primeraných sanitárnych a fytosanitárnych opatrení. Pokiaľ ide o dovoz dreva z Ruska, bilaterálna zmluva medzi EÚ a Ruskom o dvoch sadzbách colných kvót na smrekové a borovicové drevo by od septembra 2012 mala subjektom z EÚ umožniť dovoz týchto druhov dreva s výrazne zníženými vývoznými colnými sadzbami. Vydávanie vývozných licencií sa však vážne oneskorilo a EÚ musela pri viacerých príležitostiach upozorniť na tento problém, aby sa odstránili najzásadnejšie prekážky. Vydávanie vývozných licencií sa nakoniec začalo po niekoľkomesačnom oneskorení a významne sa zvýšil dovoz dreva v rámci dvoch sadzieb colných kvót. EÚ zabezpečí, aby v roku 2013 nedošlo k zmene tohto trendu. c. Vykonávanie dohody o voľnom obchode s Južnou Kóreou Od júla 2011 sa predbežne uplatňuje dohoda o voľnom obchode medzi EÚ a Južnou Kóreou[10]. Ide o prvú z novej generácie dohôd o voľnom obchode, ktorá má ďalekosiahlejší a komplexnejší charakter. Takisto je prvou obchodnou dohodou EÚ s krajinou východnej Ázie. Na základe hlavných záverov vychádzajúcich z porovnania údajov za prvý rok vykonávania tejto dohody (júl 2011 – jún 2012) s priemernými údajmi z posledných štyroch rokov (tzv. referenčné obdobie) sa predpokladá zvýšenie vývozu EÚ do Južnej Kórei celkovo o 37 %. Dovoz EÚ z Južnej Kórei sa v posudzovanom období zvýšil len minimálne (o 1 %). Pokiaľ ide o pretrvávajúce prekážky obchodu, inštitucionálna štruktúra dohody umožňuje Komisii upozorniť okrem iného na významné problémy týkajúce sa juhokórejského zákazu dovozu hovädzieho mäsa, ako aj juhokórejského odmietania medzinárodného označenia UNECE (EHK OSN) na niektorých automobilových súčiastkach. Komisia bude naďalej vynakladať úsilie o vyriešenie týchto a ďalších problémov prístupu na trh v prospech priemyselných odvetví EÚ. Po nadobudnutí platnosti dohody o voľnom obchode už nastal pozitívny vývoj napríklad v automobilovom odvetví pri uznávaní označení pneumatík, uznávaní osvedčení typového schválenia UNECE vozidiel patriacich do rovnakej skupiny, registrácie výrobcov automobilových súčiastok, emisných meraní a noriem pre elektrické vozidlá. d. Ďalšie prekážky na trhoch vybratých strategických partnerov V niekoľkých prípadoch sa zaznamenal významný pokrok v otázke niekoľkých prekážok, ktoré sa neuviedli v správe SOIP z roku 2012. V prípade dlhodobého problému v súvislosti s počítačovými rezervačnými systémami (CRS) Čína po nadobudnutí platnosti predbežných nariadení nakoniec zaviedla právny rámec umožňujúci zahraničným dodávateľom počítačových rezervačných systémov pôsobiť na čínskom trhu. Zdá sa, že stále sa vyskytujú ťažkosti pri vykonávaní tohto nového rámca a Komisia bude naďalej dôkladne monitorovať túto situáciu vzhľadom na záväzky Číny v rámci WTO. Pokiaľ ide o kozmetické výrobky, v Číne naďalej pretrvávajú problémy so schvaľovaním nových prísad a výrobkov obsahujúcich nové prísady. Istý pokrok však možno konštatovať v iných otázkach týkajúcich sa kozmetických výrobkov. Napríklad na bilaterálnych rokovaniach s EÚ 25. októbra 2012 čínska Štátna správa pre potraviny a lieky (SFDA) potvrdila, že po rozsiahlych konzultáciách s priemyselným odvetvím a obchodnými partnermi sa rozhodla odložiť zavedenie právnych predpisov o zmene zatriedenia značného počtu kategórií výrobkov z „nešpeciálnych“ medzi „špeciálne“ výrobky[11]. Z takejto zmeny zatriedenia by vyplývali výrazne viac zaťažujúce požiadavky. Budúce plány sa budú posudzovať v kontexte revízie CHMR (základné nariadenie o kozmetických výrobkoch v Číne), ktorá je naplánovaná na roky 2013 – 2014. Čína uviedla, že môže zvážiť, že upustí od systému schválenia pred uvedením na trh v prospech oznamovacieho režimu. Nie je však jasné, či sa to bude týkať všetkých kozmetických výrobkov. V otázke čínskych nariadení o emisiách CO2/palivovej efektívnosti ministerstvo priemyslu a informačných technológií (MPIT) oznámilo, že odložilo plány jednotného cieľa spotreby a namiesto toho bude používať systém podnikového priemeru (rovnako ako v EÚ). Ministerstvo priemyslu a informačných technológií však tiež uviedlo, že pri výpočte týchto priemerov nebude možné spojiť flotilu domácej výroby a dovezenú flotilu, čo je problematické, pretože dovezené vozidlá sú väčšinou väčšie, luxusnejšie a špecializované vozidlá, ktoré sú často ťažšie a majú vyššiu spotrebu. Nemožnosť spojenia môže pre dovezenú flotilu sťažovať dosiahnutie priemerného cieľa. Čína odložila návrh komisie pre rozvoj a reformy o cenovej politike implantovateľných zdravotníckych pomôcok, ktorý stanovoval cenové stopy pokročilých zdravotníckych implantátov a takisto predpokladal komplikovaný, no diskriminačný výpočet maximálnej ceny medzi doma vyrobenými výrobkami a dovezenými výrobkami. Hrozí, že toto opatrenie sa môže po výmene vedenia obnoviť, momentálne sa však tieto cenové plány neuplatňujú. USA ohlásili, že v roku 2013 zverejnia dlho očakávané konečné nariadenie o bovinnej spongiformnej encefalopatii (BSE) a že nadobudne účinnosť nariadenie o klasickom more ošípaných. Okrem toho bol koncom roka 2012 na účely verejného pripomienkovania zverejnený návrh oznámenia o verzikulárnej chorobe ošípaných, ktorý uzná niektoré talianske regióny ako regióny bez výskytu tejto choroby. EÚ predpokladá, že čoskoro po zverejnení týchto pravidiel sa obnoví vývoz hovädzieho dobytka, ošípaných a výrobkov z nich z EÚ do USA. Pretrvávajú však obavy EÚ týkajúce sa mimoriadne dlhých oneskorení pri riešení ďalších vývozných prihlášok sanitárnych a fytosanitárnych opatrení, ktoré predložila EÚ, napr. v prípade jabĺk, hrušiek a papriky. Brazília oznámila, že čoskoro zosúladí sanitárne a fytosanitárne opatrenia súvisiace s prenosnými spongiformnými encefalopatiami (TSE) a dovozom prežúvavcov (napr. hovädzieho dobytka, oviec) a výrobkov z nich z EÚ a povolí obchod. Na druhej strane Brazília nedosiahla významný pokrok pri vykonávaní vlastného harmonogramu návštev v členských štátoch EÚ. To naďalej negatívne a veľmi vážne ovplyvňuje najmä vývoz výrobkov živočíšneho pôvodu s pridanou hodnotou z EÚ. 3. AKO KOMBINOVAŤ DOSTUPNÉ NÁSTROJE PRI RIEŠENÍ PREKÁŽOK OBCHODU Tento oddiel má za cieľ poskytnúť prehľad o možnostiach využívania kombinácie rozličných nástrojov, ktoré má EÚ k dispozícii. a. Obchodná diplomacia Obchodná diplomacia je významným prvkom vonkajších vzťahov EÚ a vykonáva sa na pracovnej úrovni v rámci inštitúcií EÚ a úradov členských štátov v tesnej spolupráci s delegáciami EÚ v teréne, ako aj na najvyššej politickej úrovni ako aktivita uskutočňovaná napríklad na samitoch a pri bilaterálnych kontaktoch. Spôsob, akým EÚ vedie svoju obchodnú diplomaciu a vonkajšie hospodárske vzťahy odzrkadľuje výzvu Európskej rady, aby sa dosahovali lepšie synergie medzi EÚ a vnútroštátnou úrovňou, čo je v súlade so zmluvami, a lepšia koordinácia medzi jednotlivými inštitúciami, lepšia integrácia všetkých príslušných nástrojov a politík a aby sa stretnutia na samitoch s tretími krajinami využívali účinnejšie. Obchodná diplomacia je súčasťou koherentného prístupu EÚ k vonkajšej činnosti. Obchodná diplomacia je zvyčajne najrýchlejším spôsobom riešenia prekážok obchodu, pretože nevyžaduje špecifickú situáciu, ako je to v prípade rokovaní o dohode o voľnom obchode, alebo dlhú a zložitú právnu stratégiu ako v prípade obchodných sporov. Na upozornenie na prekážky a poukázanie na nesúlad určitých opatrení so záväzkami v rámci WTO môžu byť dostačujúce priame kontakty s miestnymi orgánmi. Navyše tento spôsob riešenia prekážok obchodu je diplomatický nástroj a jeho cieľom je práve riešenie problémov bez toho, aby vyvolával dojem, že jedna strana vyhrala a druhá prehrala. Predchádza sa tak riziku vystupňovania sporov a odvetných opatrení právneho alebo iného charakteru. Účinnosť obchodnej diplomacie však závisí od schopnosti presvedčiť dotknutú krajinu, že riešenie príslušnej prekážky je v jej vlastnom záujme. To závisí najmä od týchto faktorov: · od možnosti presvedčivo preukázať, že odstránenie prekážky prinesie prospech zákazníkom alebo spoločnostiam v ich krajine v takej miere, ktorá bude prekračovať ujmu pre iné spoločnosti v priamej konkurencii s ďalšími spoločnosťami z EÚ čeliacimi prekážke, · od kapacity EÚ poskytovať presvedčivé alternatívne riešenia, konkrétne návrhy, ideálne vychádzajúce z vlastných skúseností EÚ a zo skúseností jej členských štátov či získaných poznatkov. Veľmi užitočným nástrojom na tento účel je spolupráca v oblasti regulácie alebo dialógy. Takáto spolupráca by mala byť plne integrovaná do celkového vonkajšieho hospodárskeho programu EÚ a podporovať ho voči konkrétnej krajine, a tak dopĺňať obchodné rokovanie a uľahčovať prístup na trh[12], · od možnosti postúpiť danú vec súdu; úspech je možný vtedy, keď je riziko právnych krokov dostatočným odstrašujúcim prostriedkom, ktorý nabáda dotknutú krajinu odstrániť prekážku. V tomto zmysle je na zabezpečenie úspechu na poli obchodnej diplomacie nevyhnutný dôveryhodný a účinný postup urovnania sporu. To dokazuje, že účinnosť obchodnej diplomacie je omnoho vyššia, ak sa využíva v spojení s inými nástrojmi, keďže aj najpraktickejšie nástroje môžu prinášať výsledky len vtedy, ak sú podporené relevantnými sankčnými mechanizmami. b. Urovnávanie sporov Pokiaľ ide o urovnávanie sporov, za ostatných 17 rokov od vytvorenia orgánu na urovnávanie sporov v roku 1995[13] je EÚ jedným z najaktívnejších členov WTO. Za posledné dva roky EÚ iniciovala päť nových ofenzívnych sporov. V súčasnosti EÚ napáda pravidlá o lokálnom podiele, diskrečné udeľovanie dovozných licencií, obmedzenia vývozu a porušovanie antidampingových a vyrovnávacích ciel, ktoré uvalili tretie strany na vývoz z EÚ. Za rovnaké obdobie EÚ dosiahla významné víťazstvá pri riešení sporov v rámci WTO: EÚ vyhrala významnú vec proti čínskym obmedzeniam na vývoz surovín a zabezpečila nediskriminačné zaobchádzanie s alkoholom z EÚ na Filipínach. EÚ takisto vyriešila dlhotrvajúci spor s USA v oblasti antidampingovej metodiky nulovania. Naďalej prebieha rozsiahle konanie s USA v prípade veľkých civilných lietadiel a EÚ dosiahla významné rozhodnutie WTO proti neoprávneným dotáciám USA pre spoločnosť Boeing. Komisia v rámci upevňovania piliera presadzovania obchodnej politiky EÚ takisto nedávno navrhla zlepšené pravidlá presadzovania práv EÚ v rámci medzinárodných obchodných dohôd[14]. Tieto pravidlá majú za cieľ umožniť rýchlejšiu a efektívnejšiu reakciu EÚ na obranu jej práv. Komisia navrhla nariadenie zavádzajúce jasný a predvídateľný rámec prijímania vykonávacích aktov po medzinárodných obchodných sporoch, ktoré majú negatívny hospodársky vplyv na EÚ. c. Účinné využívanie výborov WTO Pokiaľ ide o technické nariadenia a postupy posudzovania zhody, EÚ je spolu s USA najaktívnejším členom WTO vo výbore pre technické prekážky obchodu a vo výbore pre sanitárne a fytosanitárne opatrenia. Zasadnutia výboru pre technické prekážky obchodu v Ženeve sú účinným nástrojom zdôraznenia obáv EÚ v súvislosti s technickými nariadeniami zavedenými v ostatných členských štátoch WTO, zvyšovania transparentnosti týchto požiadaviek, zvyšovania informovanosti a vytvárania spojenectiev s ostatnými dotknutými členmi WTO. Na zasadnutí výboru pre technické prekážky obchodu v marci 2012 sa uskutočnili diskusie o doteraz najväčšom počte 65 špecifických obáv týkajúcich sa obchodu, pričom EÚ vyvolala alebo podporila 35 z nich. Iniciatívny prístup EÚ sa neobmedzuje len na výbor pre technické prekážky obchodu a výbor pre sanitárne a fytosanitárne opatrenia, ale uplatňuje sa vo všetkých ostatných výboroch WTO. Medzi najdôležitejšie výbory, ktoré riešia prekážky obchodu uvedené v tejto správe, patria výbory pre dovozné licenčné konania a pre investičné opatrenia súvisiace s obchodom. d. Rokovania o dohodách o voľnom obchode Užitočným nástrojom riešenia určitých špecifických opatrení tretích krajín s rušivým vplyvom na obchod môžu byť preferenčné rokovania o dohodách o voľnom obchode, najmä dohodách o voľnom obchode a prehĺbených a komplexných dohodách o voľnom obchode, ale aj rokovania o pristúpení k WTO, a to v spojení s ostatnými už vedenými nástrojmi. EÚ v súčasnosti rokuje o dohodách o voľnom obchode s dvoma krajinami zo skupiny šiestich krajín a regiónov uvedených v tejto správe, a to s Indiou a Brazíliou/Argentínou (v rámci krajín Mercosur) a onedlho začne rokovania s Japonskom a v priebehu niekoľkých nasledujúcich mesiacov možno aj s USA. Spolu s rokovaniami o novej dohode s Ruskom môžu tieto rokovania z rôznych dôvodov vytvárať pozitívny rámec na riešenie prekážok obchodu: Po prvé, pozícia EÚ ako významného miesta vývozu jej pri rokovaniach ponúka príležitosť vybrať si z koncesií tretích krajín, ktoré majú silnú motiváciu rokovať s jednotným trhom s 500 miliónmi zákazníkov. Po druhé, tieto dohody sú určené práve na súbežné riešenie veľkého počtu prekážok a tam, kde je to možné, sú ich súčasťou prísnejšie pravidlá než v prípade existujúcich medzinárodných obchodných pravidiel. EÚ sa preto usiluje dosiahnuť viac prostredníctvom týchto diskusií než len prostredníctvom jednoduchého presadzovania existujúcich pravidiel. Navyše nová generácia dohôd o voľnom obchode môže uľahčiť riešenie obchodných sporov, keďže súčasťou týchto dohôd je bilaterálny mechanizmus riešenia sporov vychádzajúci z modelu WTO. Dohody o voľnom obchode takisto stanovujú komplexnú štruktúru odvetvových a tematických pracovných skupín a výborov s cieľom zabezpečiť riadne uplatňovanie dohody a zabrániť vzniku nových prekážok v budúcnosti. Aj preferenčné obchodné dohody ako nástroj prístupu na trh však majú svoje obmedzenia. Existujú napríklad jedinečné situácie: iným spôsobom sa musia riešiť prekážky, ktoré sa nevyriešili počas rokovacieho postupu alebo ktoré vznikli po rokovaniach. Okrem toho čas potrebný na rokovanie a prijatie dohôd o voľnom obchode vždy neposkytuje vhodné možnosti vzhľadom na omnoho rýchlejšie hospodárske cykly. Dosiahnutie rovnováhy úľav je náročné a často znamená nemožnosť súčasného a špecifického riešenia všetkých prekážok obchodu a pre dosiahnutie uspokojivej dohody sa musia niektoré prekážky riešiť prednostne. 5. ZÁVER Očakáva sa, že v nasledujúcich rokoch bude obchod predstavovať najväčší motor hospodárskeho rastu v EÚ. Takisto bude predstavovať jeden z najvýznamnejších testov konkurencieschopnosti nášho kontinentu na celosvetovom trhu a schopností nášho priemyslu konsolidovať regionálne hodnotové reťazce a stať sa neoddeliteľnou súčasťou celosvetových hodnotových reťazcov. V tomto kontexte sa Komisia pri riešení prekážok obchodu a investícií v celom svete usiluje o väčšie posilnenie nástrojov partnerstva v rámci stratégie prístupu na trh, aby zabezpečila rovnaké podmienky umožňujúce rozvinutie nášho hospodárskeho potenciálu. Na zefektívnenie úsilia na poli spoločnej obchodnej diplomacie, ktorú uskutočňuje Komisia, delegácie a členské štáty EÚ v priestore tretích krajín, Komisia bude predovšetkým pravidelne preskúmavať a aktualizovať zoznam hlavných prekážok na trhoch našich hlavných obchodných partnerov a poskytovať členským štátom jednotné pokyny, ktoré im pri kontaktoch s orgánmi dotknutých tretích krajín umožnia vyjadriť spoločné posolstvo. Obchodná diplomacia bude mať úžitok z optimálneho používania všetkých príslušných nástrojov a politík a zo stretnutí na samitoch s tretími krajinami a s vonkajšími vzťahmi EÚ – toto úsilie a snahu o väčšiu konzistentnosť podporí ESVČ. EÚ naďalej zostáva najväčším svetovým vývozcom, dovozcom, priamym zahraničným investorom a príjemcom priamych zahraničných investícií. Napriek hospodárskej kríze a dramatickým zmenám formujúcim svetový obchod v posledných 30 rokoch sa jej podarilo udržať si takmer 20 % podiel celkového celosvetového exportu[15]. Náš značný obchodný prebytok výroby na úrovni 281 miliárd EUR, ktorý sa od roku 2000 päťnásobne zvýšil, viac než kompenzoval nárast našej spotreby energie za rovnaké obdobie. Prebytok EÚ v oblasti služieb za posledných 10 rokov viac než zdvadsaťnásobil na úroveň 108 miliárd EUR v roku 2011 a poľnohospodárska obchodná bilancia sa zmenila z deficitu vo výške viac ako 3 miliardy EUR v roku 2000 na prebytok približne 7 miliárd EUR v roku 2011. Na podporu tejto presvedčivej bilancie bude Komisia spolu s členskými štátmi naďalej podnikať kroky v podobe spoločných opatrení a kombinácie všetkých dostupných možností na odstraňovanie prekážok v tretích krajinách. Okrem obchodnej diplomacie uskutočňovanej v Bruseli a v teréne to bude zahŕňať účinné využívanie výborov WTO, presadzovanie záväzkov prijatých v rámci multilaterálnych a bilaterálnych dohôd a v nevyhnutnom prípade, ak partneri EÚ nebudú dodržiavať svoje medzinárodné záväzky, aj prostredníctvom správne cielených postupov urovnávania problémov a na systémové riešenie obchodných prekážok pritom uplatní najväčšiu výhodu rokovaní v rámci dohôd o voľnom obchode. [1] „Európska komisia predloží v roku 2011 a potom každoročne na jarnom zasadnutí Európskej rady správu o obchodných a investičných prekážkach, v ktorej stanoví spôsoby, ako zlepšiť prístup a regulačné prostredie pre podniky v EÚ,“ Európa 2020, Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu, http://ec.europa.eu/research/era/docs/en/investing-in-research-european-commission-europe-2020-2010.pdf. [2] Obchod, rast a svetové záležitosti, KOM(2010) 612, 9.11.2010. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0612:FIN:SK:PDF. http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2010/november/tradoc_146955.pdf [3] Pracovný dokument útvarov Komisie o vonkajších zdrojoch rastu, Správa o pokroku v oblasti obchodných a investičných vzťahov EÚ s významnými hospodárskymi partnermi, 2012, http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2012/july/tradoc_149807.pdf. [4] trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2012/june/tradoc_149526.pdf [5] A v niektorých prípadoch Argentíny/Mercosuru. [6] data.worldbank.org/indicator/NY.GDP.MKTP.KD.ZG/countries?display=default. [7] ec.europa.eu/economy_finance/publications/european_economy/2012/pdf/ee-2012-7_en.pdf [8] Na základe licencie testovania šifrovania od OSCCA udelila Čína v máji 2012 povinnú certifikáciu výrobkov informačnej bezpečnosti (CC-IS) podniku vlastnenému zahraničným kapitálom. Je to prvý prípad, keď OSCCA udelil licenciu testovania šifrovania podniku vlastnenému zahraničným kapitálom. Certifikácia však bola podmienená tým, aby čip využívaný v čipových kartách vyrábal čínsky výrobca polovodičov a bol vybavený národnými čínskymi šifrovacími algoritmami (zdroj: Písomné stanovisko Obchodnej komory EÚ v Číne na rok 2012). [9] Je potrebné poznamenať, že k podobnej situácii môže dôjsť na Ukrajine, kde prebieha posudzovanie niektorých uplatňovaných sadzieb. Ukrajina navyše iniciovala aj postup revízie záväzných sadzieb v rámci WTO v prípade veľkého počtu colných položiek, vďaka čomu môže vzniknúť poľutovaniahodný precedens. [10] Táto dohoda o voľnom obchode sa predbežne uplatňuje v EÚ, až kým ju neratifikujú všetky členské štáty EÚ. Aktuálny stav, pokiaľ ide o ratifikáciu, sa dá zistiť na webovej lokalite Rady venovanej dohodám: www.consilium.europa.eu/policies/agreements/search-the-agreements-database?command=details&id=&lang=en&aid=2010036&doclang=EN. [11] Oznámenie technických prekážok obchodu v rámci WTO G/TBT/N/CHN/887. [12] Ako sa podrobne uvádza napríklad v preskúmaní jednotného trhu z roku 2007 – ec.europa.eu/citizens_agenda/docs/sec_2007_1519_en.pdf. [13] Zo 452 sporov predložených orgánu pre urovnávanie sporov do novembra 2012 bola EÚ zapojená v 87 ofenzívnych prípadoch (a v 73 defenzívnych prípadoch)[13], t. j. v 19,2 % všetkých prípadov, pričom 66 z nich sa týkalo šiestich krajín/regiónov uvedených v tejto správe (32 proti USA, 4 proti Brazílii, 8 proti Argentíne, 10 proti Indii, 6 proti Japonsku, 6 proti Číne, zatiaľ žiadna proti Rusku), t. j. 75,9 % z ofenzívnych prípadov EÚ. [14] trade.ec.europa.eu/doclib/press/index.cfm?id=856. [15] Okrem obchodu s tovarom, ropou a zemným plynom; zdroj: databáza OSN COMTRADE.