P8_TA(2017)0403

Politiky v oblasti minimálneho príjmu ako nástroj na boj proti chudobe

Uznesenie Európskeho parlamentu z 24. októbra 2017 o politikách zameraných na zabezpečenie minimálneho príjmu ako nástroja boja proti chudobe (2016/2270(INI))

(2018/C 346/22)

Európsky parlament,

— so zreteľom na článok 5 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii (Zmluva o EÚ) a články 4, 9, 14, 19, 151 a 153 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ),

— so zreteľom na Všeobecnú deklaráciu ľudských práv z roku 1948, opätovne potvrdenú na Svetovej konferencii o ľudských právach v roku 1993, a najmä na jej články 3, 23 a 29,

— so zreteľom na Chartu základných práv, predovšetkým na jej ustanovenia o sociálnych právach, a to najmä na články 34, 35 a 36, v ktorých sa výslovne vymedzuje právo na sociálnu pomoc a pomoc pri bývaní, právo na vysokú úroveň ochrany ľudského zdravia a prístup k službám vo všeobecnom hospodárskom záujme,

— so zreteľom na Európsku sociálnu chartu, a najmä na jej články 1, 4, 6, 12, 14, 17, 19, 11 a 31,

— so zreteľom na dohovory Medzinárodnej organizácie práce (MOP) č. 29 a 105 o zrušení nútenej práce, č. 102 o minimálnych normách sociálneho zabezpečenia a odporúčanie MOP č. 202 o národných minimálnych mierach sociálnej ochrany,

— so zreteľom na program dôstojnej práce MOP a Globálny pakt k zachovaniu pracovných miest, ktoré boli prijaté všeobecným konsenzom 19. júna 2009 na zasadnutí Medzinárodnej konferencie práce,

— so zreteľom na závery rady EPSCO z júna 2013 s názvom Smerom k sociálnym investíciám pre rast a zamestnanosť,

— so zreteľom na odporúčanie Rady 92/441/EHS z 24. júna 1992 o spoločných kritériách týkajúcich sa dostatočných zdrojov a sociálnej pomoci v rámci systémov sociálnej ochrany (1) (odporúčanie o minimálnom príjme),

— so zreteľom na odporúčanie Rady 92/442/EHS z 27. júla 1992 o konvergencii cieľov a politík sociálnej ochrany (2),

— so zreteľom na odporúčanie Komisie 2013/112/EÚ z 20. februára 2013 s názvom Investovať do detí: východisko z bludného kruhu znevýhodnenia (3),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 20. februára 2013 s názvom K sociálnym investíciám do rastu a súdržnosti – vrátane realizácie Európskeho sociálneho fondu v rokoch 2014 – 2020 (COM(2013)0083) a jeho sprievodný dokument SWD(2013)0038,

— so zreteľom na odporúčanie Komisie 2008/867/ES z 3. októbra 2008 o aktívnom začleňovaní osôb vylúčených z trhu práce (4),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 3. marca 2010 s názvom Európa 2020: stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu (COM(2010)2020),

— so zreteľom na návrh Komisie z 2. marca 2015 na rozhodnutie Rady o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (COM(2015)0098),

— so zreteľom na svoje uznesenie zo 6. mája 2009 o obnovenej sociálnej agende (5),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 20. októbra 2010 o úlohe minimálneho príjmu v boji proti chudobe a podpore inkluzívnej spoločnosti v Európe (6),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 20. novembra 2012 o Pakte sociálnych investícií – ako reakcia na krízu (7),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 24. novembra 2015 o znižovaní nerovností s osobitným zameraním na chudobu detí (8),

— so zreteľom na svoje uznesenie zo 14. apríla 2016 o plnení cieľa v oblasti boja proti chudobe s ohľadom na rastúce náklady domácností (9),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 26. mája 2016 o chudobe: rodové hľadisko (10),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 15. septembra 2016 o návrhu rozhodnutia Rady o usmerneniach politík zamestnanosti členských štátov (11),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 19. januára 2017 o európskom pilieri sociálnych práv (12),

— so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru z 15. júna 2011 na tému „Európska platforma proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu: európsky rámec pre sociálnu a územnú súdržnosť“,

— so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru z 10. decembra 2013 na tému „Európsky minimálny príjem a ukazovatele chudoby“,

— so zreteľom na štúdiu s názvom Towards adequate and accessible minimum income schemes in Europe (Smerom k primeraným a dostupným systémom minimálneho príjmu v Európe), ktorú publikovala v roku 2015 Európska sieť pre minimálny príjem (EMIN),

— so zreteľom na správu nadácie Eurofound z roku 2015 s názvom Prístup k sociálnym dávkam: zníženie miery nepoberania,

— so zreteľom na správu nadácie Eurofound z roku 2017 s názvom Nerovnosti v príjmoch a vzorce zamestnanosti v Európe pred veľkou recesiou a po nej,

— so zreteľom na štúdiu tematickej sekcie A Európskeho parlamentu z marca 2017 s názvom Politiky zamerané na zabezpečenie minimálneho príjmu v členských štátoch EÚ, uverejnenú v apríli 2017,

— so zreteľom na správu s názvom Systémy minimálneho príjmu v Európe – Štúdia vnútroštátnych politík 2015 (Minimum Income Schemes in Europe – A study of national policies 2015), ktorú v roku 2016 vypracovala Európska sieť pre sociálnu politiku (ESPN) pre Komisiu,

— so zreteľom na otázku na ústne zodpovedanie O-000087/2016 – B8-0710/2016 z 15. júna 2016 predloženej Výborom pre zamestnanosť a sociálne veci,

— so zreteľom na otázku na písomné zodpovedanie P-001004/2016 z 2. februára 2016,

— so zreteľom na svoje odporúčanie Rade zo 7. júla 2016 k 71. zasadnutiu Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov (13),

— so zreteľom na Schumanovu deklaráciu z 9. mája 1950, v ktorej sa žiada o „zrovnoprávnenie a zlepšenie životných podmienok pracovníkov“,

— so zreteľom na článok 52 rokovacieho poriadku,

— so zreteľom na správu Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci a stanovisko Výboru pre hospodárstvo a menové veci (A8-0292/2017),

A. keďže chudoba a sociálne vylúčenie, ktorých príčiny a trvanie nezávisia od vôle osoby, ktorú postihujú, predstavujú porušenie ľudskej dôstojnosti a základných ľudských práv; keďže EÚ a členské štáty prijali v roku 2010 záväzok znížiť počet osôb, ktorým hrozí chudoba a sociálne vylúčenie, o 20 miliónov do roku 2020; keďže chudoba a sociálne vylúčenie nie sú problémy osobnej zodpovednosti, ale musia sa riešiť kolektívne;

B. keďže Európa je jedným z najbohatších regiónov na svete, hoci nedávne údaje o príjmovej chudobe poukazujú na zvýšenie chudoby a závažnej materiálnej deprivácie v Európe a narastajúce rozdiely medzi členskými štátmi;

C. keďže prosperujúce hospodárstvo s nízkou nezamestnanosťou je stále najúčinnejším nástrojom boja proti chudobe;

D. keďže príjmová chudoba je len časťou celkového pojmu chudoby, chudoba preto neodkazuje len na materiálne zdroje, ale aj na sociálne zdroje, najmä vzdelanie, zdravie a prístup k službám;

E. keďže pojem relatívna chudoba nevypovedá o skutočných potrebách, ale iba o relatívnej pozícii voči ostatným, pokiaľ ide o príjem;

F. keďže podľa metodiky vypracovanej Eurostatom prah rizika chudoby predstavuje 60 % národného mediánu ekvivalentného disponibilného príjmu (týkajúceho sa domácností, po sociálnych odvodoch); keďže vzhľadom na existujúce rozdiely medzi členskými štátmi a rôznymi vnútroštátnymi sociálnymi politikami by sa mal tento percentuálny podiel posudzovať spolu s ostatnými ukazovateľmi, akými sú napríklad referenčné rozpočty; keďže príjem je nepriamym ukazovateľom životnej úrovne a referenčný rozpočet odráža rozmanitosť modelov spotreby a životných nákladov v jednotlivých členských štátoch;

G. keďže sa nesmú zamieňať pojmy „rozdiely v príjmoch“ a „chudoba“;

H. keďže podľa Komisie (14) 119 miliónov ľudí v Európskej únii – približne 25 % z celkovej populácie – je aj po prijatí sociálnych dávok ohrozených chudobou a sociálnym vylúčením; keďže v niektorých členských štátoch sa tento údaj sa spája s pretrvávajúcou vysokou mierou nezamestnanosti a keďže táto situácia s týka najmä mladých ľudí, v prípade ktorých sú tieto údaje ešte hrozivejšie; keďže tento počet síce klesá, ale ešte stále je viac ľudí ohrozených chudobou ako v roku 2008; keďže EÚ a jej členské štáty sú ďaleko od dosiahnutia cieľa stratégie EÚ 2020 v oblasti chudoby a sociálneho vylúčenia, pretože úroveň zostáva nad stanoveným cieľom;

I. keďže z dostupných údajov vyplýva, že určité skupiny osôb, ako sú deti, ženy, nezamestnané osoby, domácnosti osamelých rodičov a osoby so zdravotným postihnutím čelia zvlášť vysokému riziku chudoby, deprivácie alebo sociálneho vylúčenia;

J. keďže rodiny s deťmi ovplyvňuje chudoba v osobitnej miere;

K. keďže zlučiteľnosť rodinného a pracovného života má najväčší význam práve pre osamelého rodiča, aby sa mohol vymaniť z chudoby;

L. keďže treba vziať do úvahy potrebu začleniť opatrenia na prevenciu a boj proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu do všetkých relevantných oblastiach politík, zabezpečiť univerzálny prístup k verejným službám, dôstojnú prácu a príjem, ktorý umožňuje dôstojný život;

M. keďže podľa Komisie zostávajú v niektorých krajinách vysoká nezamestnanosť, chudoba a nerovnosť kľúčovým problémom; keďže, ako poznamenala komisárka Thyssenová, veľké rozdiely v príjmoch nielenže majú nepriaznivý vplyv na sociálnu súdržnosť, ale tiež obmedzujú udržateľný hospodársky rast; keďže podľa Eurofoundu bol vplyv krízy vo všeobecnosti výraznejší medzi jednotlivcami s nižšími príjmami a rozdiely v príjmoch sa v európskej spoločnosti zvyšovali (15);

N. keďže bezdomovectvo predstavuje najextrémnejšiu formu chudoby a deprivácie a v posledných rokoch sa jeho miera zvýšila vlastne vo všetkých členských štátoch, celkovo v štátoch najviac zasiahnutých hospodárskou a finančnou krízou; keďže podľa Európskej federácie národných organizácií pracujúcich s bezdomovcami (FEANTSA) približne 4 milióny ľudí v celej EÚ postihuje každý rok bezdomovectvo, vyše 10,5 milióna domácností trpí preľudnením domácnosti a 22,3 milióna ľudí čelí nadmerným nákladom na domácnosť, čo znamená, že viac ako 40 % disponibilného príjmu utratia na domácnosť;

O. keďže súčasná situácia si vyžaduje opatrenia na podporu vnútroštátnych systémov minimálneho príjmu pre občanov, aby sa všetkým s nedostatočnými príjmami, ktorí spĺňajú špecifické kritéria oprávnenosti, zaručili dôstojné životné podmienky, pričom sa zároveň musí zlepšovať sociálna inklúzia a začlenenie na pracovnom trhu a zaručiť rovnaké príležitosti pri uplatňovaní základných práv; keďže vzdelávanie, redistributívne sociálne transfery a dávky, spravodlivá daňová politika a silná politika zamestnanosti sú dôležité faktory z hľadiska znižovania nerovnosti príjmov, miery nezamestnanosti a chudoby; keďže dôstojné zamestnanie by človeka chránilo pred rizikom chudoby a možno ho považovať za dôležitý nenahraditeľný prostriedok sociálnej integrácie;

P. keďže z prehľadu nadácie Eurofound vyplýva, že veľa ľudí v EÚ nepoberá dávky, na ktoré majú nárok, vrátane dávok podpory v zamestnanosti, napríklad pre zložitosť systémov sociálneho zabezpečenia alebo postupov žiadania o dávky, prípadne pre nevedomosť o svojich nárokoch;

Q. keďže je dôležité nezamieňať pojem „minimálny príjem“ s pojmom „minimálna mzda“, ktorý je na vnútroštátnej úrovni stanovený kolektívnou zmluvou alebo právnymi predpismi;

R. keďže úprava miezd je v kompetencii členských štátov;

S. keďže zavedenie a posilnenie systémov primeraného minimálneho príjmu vo všetkých členských štátoch s náležitými rozpočtovými, ľudskými a materiálnymi zdrojmi spolu s aktívnymi politikami zamestnanosti pre ľudí, ktorí môžu pracovať, je dôležitým a účinným opatrením na boj proti chudobe a nerovnosti, čo pomôže zabezpečiť hospodársku a územnú súdržnosť, chrániť základné práva jednotlivcov, zabezpečiť rovnováhu medzi hospodárskymi a sociálnymi cieľmi a podporiť sociálnu integráciu a prístup na pracovný trh;

T. keďže zabezpečenie a riadenie systémov sociálneho zabezpečenia je kompetenciou členských štátov, ktorú Únia koordinuje, ale neharmonizuje;

U. keďže podľa Európskeho sociálneho observatória formy podpory príjmov existujú už v 26 členských štátoch (16);

V. keďže medzi členskými štátmi prevláda veľa rozdielov z hľadiska nakladania s politikami zameranými na zabezpečenie minimálneho príjmu, pretože právo na dôstojný život sa nepovažuje za všeobecné a subjektívne právo vo všetkých členských štátoch; keďže pretrvávajú vysoké miery nepoberania, ako aj nedostatok koordinácie medzi podporou príjmov, aktívnymi politikami trhu práce a sociálnymi službami; keďže iba málokedy dokážu systémy minimálneho príjmu vymaniť ľudí z chudoby;

W. keďže niektorí z najzraniteľnejších ľudí, ako sú ľudia bez domova, sa pri prístupe k systémom minimálneho príjmu stretávajú s ťažkosťami;

X. keďže zaručenie primeraných dávok minimálneho príjmu pre osoby, ktoré nemajú dostatočné prostriedky na dosiahnutie dôstojnej životnej úrovne, ako aj účasť na opatreniach (opätovného) začlenenia do trhu práce na primeranej úrovni a zaručenie prístupu k zamestnaniu a motivácie hľadať si prácu sú ustanovenia zahrnuté v európskom pilieri sociálnych práv (17); keďže v priebehu konferencie na vysokej úrovni v Bruseli 23. januára 2017 v závere verejnej konzultácie na túto tému predseda Európskej komisie Jean-Claude Juncker zdôraznil, že takéto opatrenia by mali prijať všetky členské štáty;

Y. keďže podľa Eurostatu dosahovala v roku 2015 miera zamestnanosti občanov EÚ vo veku 20 – 64 rokov hodnotu 70,1 % a ani zďaleka sa nepriblížila k cieľu stratégie EÚ do roku 2020, teda k 75 %;

Z. keďže Komisia vo svojom návrhu z 2. marca 2015 o usmerneniach politík zamestnanosti členských štátov zdôrazňuje význam podpory príjmov v boji proti chudobe (8. usmernenie);

AA. keďže dobre navrhnuté, primerané a široko dostupné systémy podpory príjmu nebránia návratu na trh práce a ani od neho neodrádzajú a zároveň pomáhajú zlepšovať vnútorný dopyt;

AB. keďže v odporúčaní Komisie z 3. októbra 2008 o aktívnom začleňovaní sa správne uznáva, že politiky aktívneho začleňovania by okrem toho, že uľahčia prístup ku kvalitnému zamestnaniu pre osoby, ktoré môžu pracovať, mali tiež „poskytnúť prostriedky postačujúce na dôstojný život spolu s podporou sociálnej účasti pre osoby, ktoré nemôžu“.

AC. keďže Rada 5. októbra 2015 prijala závery o primeranosti dôchodkových systémov a považuje za dôležité, aby verejné dôchodkové systémy alebo iné systémy sociálnej ochrany obsahovali primerané záruky pre ľudí, ktorých zamestnanie im neumožnilo vybudovať si dostatočné nároky na dôchodok, a že takéto záruky by mali zahŕňať najmä minimálne dôchodky alebo iné minimálne príjmy pre starších ľudí;

AD. keďže v odporúčaní 92/441/EHS Rada vyzvala členské štáty, aby uznali základné právo všetkých ľudí na sociálnu pomoc a dostatočné zdroje tak, aby mohli žiť dôstojne; keďže v odporúčaní Rady 92/442/EHS z 27. júla 1992 sa členské štáty vyzývajú, aby budovali vlastné systémy sociálnej ochrany na základe týchto zásad;

AE. keďže v záveroch zo 17. decembra 1999 Rada schválila podporu sociálneho začlenenia ako jedného z cieľov v rámci modernizácie a zlepšovania sociálnej ochrany,

AF. keďže v odporúčaní o aktívnom začleňovaní sa primeraná podpora príjmu vymedzuje ako jeden z troch rovnako dôležitých prvkov stratégie aktívneho začleňovania a zdôrazňuje sa, že musí byť sprevádzaná prístupom ku kvalitným službám a inkluzívnymi trhmi práce; keďže podpora sociálneho začlenenia si tiež vyžaduje koordinované opatrenia zamerané na jednotlivcov a osoby na nich odkázané, pričom musia byť sprevádzané podporou stabilnej práce;

AG. keďže v mnohých krajinách k hlavným prekážkam rozvoja účinných prepojení medzi rôznymi prvkami aktívneho začleňovania patrí nedostatok kapacity, zručností a zdrojov vo verejných službách zamestnanosti a inštitúciách sociálnej pomoci, nedostatok koordinácie a spolupráce medzi službami a tendencia uprednostňovať tie rôzne skupiny odkázané na pomoc, ktoré je jednoduchšie znovu začleniť do trhu práce (18);

AH. keďže v balíku Európskej komisie o sociálnych investíciách z roku 2013 sa znovu poukázalo na dôležitosť prístupu aktívneho začleňovania a zdôraznil sa význam primeranej podpory pri minimálnom príjme; keďže sa uviedlo, že primeranosť existujúcich vnútroštátnych systémov minimálneho príjmu možno zlepšiť s cieľom zabezpečiť, aby bola úroveň dostatočne vysoká na dosiahnutie dôstojných životných podmienok; keďže sa uviedlo, že „Komisia bude v rámci európskeho semestra monitorovať primeranosť podpory príjmov a na tento účel bude používať referenčné rozpočty, len čo ich vytvorí v spolupráci s členskými štátmi“.

AI. keďže v odporúčaní Medzinárodnej organizácie práce o národných minimálnych mierach sociálnej ochrany č. 202 sa uvádza, že by krajiny mali „čo najrýchlejšie ustanoviť a udržiavať minimálne miery ich sociálnej ochrany obsahujúce základné garancie sociálneho zabezpečenia“ a ďalej sa uvádza „Tieto garancie by zabezpečili minimálne, aby počas celého života všetci, čo to potrebujú, mali prístup k nevyhnutnej zdravotnej starostlivosti a k základnému zabezpečeniu príjmu, čo spolu predstavuje efektívny prístup k tovarom a službám“;

AJ. keďže Rada uznala, že na odstránenie chudoby je nevyhnutné aktívne začleňovanie s podporou primeraného príjmu a dôležitosť prístupu založeného na integrovanom živote (19);

AK. keďže dlhodobo nezamestnaní, ktorí koncom roka 2015 tvorili 48,1 % z celkového počtu nezamestnaných v Európskej únii, čo zodpovedá 10,9 miliónom osôb, sa dokážu vrátiť na trh práce len s oveľa väčšími ťažkosťami;

AL. keďže výchova detí a s tým spojené obdobia starostlivosti sú spojené s obrovskými stratami príjmov a s trvalými finančnými znevýhodneniami („family pay gap“);

AM. keďže výchova, ktorú poskytujú matky a otcovia, je ozajstná práca a musí sa ako taká aj uznať;

AN. keďže koncom roka 2015 5,1 % neaktívnych osôb v EÚ pozostávalo z odradených ľudí, ktorí by chceli pracovať, ale prestali hľadať prácu, a keďže sa títo ľudia systematicky nezahŕňajú do štatistík týkajúcich sa nezamestnanosti;

AO. keďže nezamestnanosť vedie k rýchlemu a trvalému zhoršeniu životných podmienok pracujúcich, ako aj ich psychického a emocionálneho stavu, čo zmenšuje ich možnosti zvyšovania svojich zručností a následne možnosť (opätovnej) integrácie do trhu práce;

AP. keďže niektoré štátne programy môžu byť účinným nástrojom, ktorý môže fungovať spolu so systémami minimálneho príjmu ako prostriedok sociálneho a odborného začlenenia osobitných kategórií, ako sú nezamestnaní mladí ľudia, dlhodobo nezamestnaní a iné zraniteľné skupiny; keďže takéto programy by mohli byť účinné v kontextoch a zaostávajúcich geografických oblastiach, v ktorých sa vyžaduje preškolenie; keďže osoba zamestnaná vo verejnom programe v oblasti zamestnanosti si prácu nájde skôr; keďže je potrebné, aby tieto programy poskytovali dôstojnú mzdu vrátane plánov prispôsobených individuálnym potrebám danej osoby a mali by viesť k nájdeniu slušnej práce;

AQ. keďže v záveroch Rady o ročnom prieskume rastu a spoločnej správe o zamestnanosti na rok 2017, ktoré prijala Rada EPSCO 3. marca 2017 (20), sa členské štáty jednak vyzývajú na zabezpečenie toho, aby systémy sociálneho zabezpečenia poskytovali podporu primeraných príjmov a aby sa reformy aj naďalej okrem iného zameriavali na poskytovanie podpory primeraných príjmov a vysokokvalitných aktivačných a podporných služieb;

AR. keďže odborná príprava, a to predovšetkým prostredníctvom alternačnej odbornej prípravy, umožňuje nadobudnúť zručnosti potrebné na výkon odbornej činnosti a na vytvorenie profesijnej siete, čo prispieva k udržateľnému začleneniu na trhu práce a znižuje riziko chudoby;

AS. keďže systémy minimálneho príjmu predstavujú veľmi malé percento sociálnych výdavkov vlády, ale poskytujú obrovskú návratnosť investícií a náklady na neinvestovanie majú nesmierny okamžitý vplyv na príslušných jednotlivcov a dlhodobé náklady pre spoločnosť;

AT. keďže systémy minimálneho príjmu sú dobré pre celú spoločnosť, pretože sú nevyhnutné pre dosiahnutie rovnoprávnejších spoločností, a takéto spoločnosti dosahujú lepšie výsledky z hľadiska mnohých sociálnych a hospodárskych ukazovateľov;

AU. keďže systémy minimálneho príjmu sú účinnou formou balíka hospodárskych stimulov, pretože finančné prostriedky sa používajú na riešenie naliehavých potrieb a okamžite vstupujú do reálnej ekonomiky;

AV. keďže právo na primeranú životnú úroveň sa uznáva v článku 25 Všeobecnej deklarácie ľudských práv OSN a odkazuje na mieru, v akej úroveň dávok poskytuje človeku dostatočné zdroje, aby mohol dosiahnuť „životnú úroveň zabezpečujúcu jemu i jeho rodine zdravie a blahobyt“; keďže rozsah pôsobnosti odkazuje na mieru, do akej sa na všetky osoby, ktoré potrebujú podporu, vzťahujú podmienky oprávnenosti viažuce sa na systémy minimálneho príjmu; keďže poberanie odkazuje na mieru, do akej osoby, ktoré sú oprávnené dostávať podporu minimálneho príjmu, ju skutočne dostávajú;

AW. keďže nedostatok primeraných platieb spolu s obmedzeným rozsahom pôsobnosti a nedostatočným čerpaním v dôsledku, okrem iného, zlej verejnej správy, nedostatočného prístupu k informáciám, nadmernej byrokracie a stigmatizácie často znamená, že dané platby nie sú ani zďaleka schopné zabezpečiť dôstojný život pre najzraniteľnejšie osoby v spoločnosti; (21)

AX. keďže viaceré členské štáty sa musia vyrovnávať s rozpočtovými deficitmi a zvýšenými úrovňami dlhu a okresali preto svoje sociálne výdavky, čo má vplyv na verejné zdravie, vzdelávanie, sociálne zabezpečenie a ochranu a bývanie, a najmä na prístup k súvisiacim službám a na primeranosť, dostupnosť a kvalitu týchto služieb, čoho dôsledkom je negatívny dosah najmä na najchudobnejších členov spoločnosti v týchto členských štátoch;

AY. keďže systémy minimálneho príjmu môžu slúžiť ako automatické makroekonomické stabilizačné nástroje v reakcii na hospodárske otrasy;

AZ. keďže účinnosť systémov minimálneho príjmu z hľadiska znižovania chudoby, podpory integrácie na trhu práce, najmä v prípade mladých ľudí, a pôsobiac ako automatické stabilizátory, sa v jednotlivých členských štátoch výrazne líši;

BA. keďže politiky minimálneho príjmu pôsobia ako automatický stabilizátor; keďže recesia bola menej závažná v krajinách, ktoré majú silné systémy na podporu disponibilného príjmu domácností;

BB. keďže vyhýbanie sa daňovým povinnostiam a daňové úniky vytvárajú nerovnaké podmienky v rámci EÚ a pripravujú členské štáty o značné objemy príjmov, ktoré by inak prispievali k dostatočnému financovaniu silnej sociálnej a verejnej politiky, a zároveň znižujú príjmy štátu, pričom by sa z týchto príjmov mohli financovať lepšie podmienky pre hospodársky rast, vyšší príjem a sociálne politiky; keďže tento jav predstavuje pre EÚ vážny problém;

BC. keďže viaceré štúdie ukázali, že chudoba má negatívny vplyv na hospodársky rast (22);

BD. keďže niektoré členské štáty spúšťajú pilotné projekty pre testovanie politík základného príjmu, medzi nimi aj Fínsko, kde náhodne vybraná skupina 2 000 nezamestnaných osôb dostane bezpodmienečnú sumu 560 EUR mesačne, čo by im malo poskytnúť dostatočnú motiváciu prijať dočasnú prácu alebo prácu na čiastočný úväzok;

BE. keďže zavádzanie systémov základného príjmu je predmetom diskusií v mnohých členských štátoch;

Systémy minimálneho príjmu:

1. vyzýva všetky členské štáty, aby zaviedli primerané systémy minimálneho príjmu, doplnené o opatrenia na uľahčenie návratu do práce pre tých, ktorí môžu pracovať, a programy vzdelávania a odbornej prípravy prispôsobené osobnej a rodinnej situácii príjemcu s cieľom podporiť domácnosti s nedostatočným príjmom a umožniť im dôstojnú životnú úroveň; zdôrazňuje, že tento minimálny príjem by mal byť sieťou sociálnej ochrany poslednej inštancie a zahŕňať okrem zaručeného prístupu ku kvalitným službám a aktívnym politikám práce primeranú finančnú podporu ako účinný spôsob boja proti chudobe a zabezpečenia dôstojného života pre tých, ktorí nemajú dostatok zdrojov; zdôrazňuje, že právo na sociálnu pomoc je základné právo a primerané systémy minimálneho príjmu pomáhajú ľuďom žiť dôstojný život, podporovať ich úplnú účasť na dianí v spoločnosti a zabezpečiť ich nezávislosť počas celého života;

2. je presvedčený, že podpora inkluzívnych spoločností bez chudoby bude musieť byť založená na oceňovaní hodnoty práce, pracovných práv na základe kolektívnych zmlúv a na vytváraní kvalitných verejných služieb v oblasti zdravotníctva, sociálneho zabezpečenia a vzdelávania, ktoré prerušia kruh vylúčenia a budú prispievať k rozvoju;

3. zdôrazňuje dôležitosť primeraných verejných finančných prostriedkov na financovanie systémov minimálneho príjmu; vyzýva Komisiu, aby osobitne monitorovala použitie 20 % z celkovej sumy pridelených prostriedkov z ESF na boj proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu a aby v pripravovanom preskúmaní nariadenia o spoločných ustanoveniach pre Európsky sociálny fond (nariadenie (EÚ) č. 1303/2013), a najmä v rámci Európskeho sociálneho fondu a programu EÚ v oblasti zamestnanosti a sociálnej inovácie (EaSI), preskúmala možnosti financovania pomoci každému členskému štátu vytvoriť systém minimálneho príjmu, ak ešte neexistuje, alebo zlepšiť fungovania a účinnosť existujúcich systémov;

4. uznáva, že je pre členské štáty ťažké prejsť zo stavu, keď nemali žiadny alebo mali iba nízkokvalitný systém minimálneho príjmu, na systémy na vysokej úrovni; požaduje preto, aby členské štáty pracovali na postupnej realizácii primeraných systémov minimálneho príjmu a riešili otázky primeranosti, rozsahu pôsobnosti a využívania systémov;

5. zdôrazňuje, že zavedenie systémov minimálneho príjmu môže znížiť nerovnosti a zmierniť sociálny vplyv krízy, ako aj mať proticyklický vplyv poskytovaním zdrojov na zlepšenie dopytu na vnútornom trhu;

6. zdôrazňuje, že pre všetkých v núdzi je dôležité, aby každá osoba mala prístup k systému dostatočného minimálneho príjmu na uspokojenie základných potrieb vrátane najviac vylúčených osôb, ako sú ľudia bez domova; domnieva sa, že primeraný minimálny príjem je taký príjem, ktorý je nevyhnutný na to, aby ľudia v núdzi mohli žiť dôstojný život, a že by sa mal posudzovať v spojení s právom na prístup k univerzálnym verejným a sociálnym službám; domnieva sa, že systémy minimálneho príjmu musia skoncovať so sociálnou odkázanosťou a uľahčiť začleňovanie do spoločnosti; pripomína, že v odporúčaní o aktívnom začleňovaní sa uznáva potreba integrovanej stratégie pri vykonávaní troch prvkov sociálneho začleňovania (primeraná podpora príjmu, inkluzívne trhy práce a prístup ku kvalitným službám);

7. zdôrazňuje význam schopnosti automatickej stabilizácie systémov sociálneho zabezpečenia z hľadiska absorbovania vlny sociálnych otrasov spôsobené externými vplyvmi, ako je recesia; vyzýva preto zároveň členské štáty, s ohľadom na odporúčanie MOP č. 202, v ktorom je vymedzené minimum sociálnej ochrany, aby zabezpečili a zvýšili svoje investície do systémov sociálnej ochrany s cieľom zaručiť ich výkonnosť v boji proti chudobe a nerovnostiam a pri predchádzaní týmto javom, a zároveň zabezpečili ich udržateľnosť;

8. zdôrazňuje v súvislosti s diskusiou o minimálnom príjme výnimočnú situáciu rodín s deťmi, ako aj osamelých rodičov, a dosah, ktorý na nich minimálny príjem má;

9. zdôrazňuje, že ľuďom by malo byť umožnené, aby sa naplno zúčastňovali na spoločnosti a hospodárstve a že toto právo treba v plnej miere uznať a zviditeľniť pri príprave politík Únie tým, že sa zabezpečia vysokokvalitné univerzálne systémy sociálnej ochrany, ktoré v sebe zahŕňajú účinné a primerané systémy minimálneho príjmu;

10. domnieva sa, že sociálna ochrana vrátane dôchodkov a služieb, ako sú zdravotná starostlivosť, starostlivosť o deti a dlhodobá starostlivosť, je stále zásadne dôležitá pre vyvážený a inkluzívny rast, príspevok k dlhšiemu pracovnému životu, vytváranie pracovných miest a zníženie nerovnosti; vyzýva preto Komisiu a členské štáty, aby podporovali politiky, ktorými sa zaručí, že systém sociálnej ochrany bude počas života človeka dostatočný, primeraný, efektívny a tiež kvalitný a zaručí sa ním slušný život, pričom prispeje k boju proti nerovnostiam a podporí inklúziu s cieľom odstrániť chudobu, a to najmä u ľudí vylúčených z trhu práce a najzraniteľnejších skupín;

11. zdôrazňuje, že primeraný príjem počas života má zásadný význam z hľadiska pomoci ľuďom s nízkymi príjmami žiť dôstojný život;

12. zdôrazňuje, že primerané systémy minimálneho príjmu ako nástroj aktívneho začleňovania podporujú sociálnu účasť a začleňovanie;

13. pripomína, že jedným z hlavných cieľov stratégie Európa 2020 je zníženie počtu ľudí postihnutých chudobou a sociálnym vylúčením aspoň o 20 miliónov a že na dosiahnutie tohto cieľa je stále potrebné vyvinúť ešte viac úsilia; domnieva sa, že systémy minimálneho príjmu môžu byť užitočným prostriedkom na dosiahnutie tohto cieľa;

14. zdôrazňuje, že dôstojné pracovné miesta sú najlepším spôsobom boja proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu; v tejto súvislosti pripomína, že je dôležité posilniť rast, investície a tvorbu pracovných miest;

15. hlboko ľutuje, že niektoré členské štáty zrejme neberú ohľad na odporúčanie Rady 92/441/EHS, ktoré uznáva „základné právo osoby na dostatočné zdroje a sociálnu pomoc tak, aby jej bolo umožnené žiť dôstojne“;

16. konštatuje, že väčšina členských štátov má vnútroštátne systémy minimálnych príjmov, ale viaceré z týchto systémov neposkytujú primeranú podporu príjmu všetkým ľuďom, ktorí ju potrebujú ( 23 ) ; žiada všetky členské štáty, aby zaviedli, a v prípade potreby zlepšili, systémy zaručeného minimálneho príjmu s cieľom predchádzať chudobe a podporovať sociálne začleňovanie;

17. zdôrazňuje, že zavedenie vnútroštátneho systému minimálneho príjmu by nemalo znížiť ochranu, ktorú poskytujú regionálne systémy minimálneho príjmu;

18. zdôrazňuje význam európskeho semestra pri podnecovaní členských štátov, ktoré ešte nezaviedli systémy minimálneho príjmu, aby zaviedli systémy primeranej podpory príjmu;

19. konštatuje, že v niektorých členských štátoch je nárok na podporu minimálneho príjmu podmienený účasťou na aktívnych opatreniach trhu práce; v tomto smere zdôrazňuje dôležitú úlohu EÚ ako mediátora, prostredníctvom ktorého si členské štáty môžu vymieňať najlepšie postupy;

20. zdôrazňuje svoje stanovisko vyjadrené v uznesení z 20. októbra 2010 o úlohe minimálneho príjmu v boji proti chudobe a podpore inkluzívnej spoločnosti v Európe,

21. berie na zreteľ stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru k rámcovej smernici o primeranom minimálnom príjme v Európskej únii, ktorou by sa mali zaviesť spoločné normy a ukazovatele, poskytnúť metódy na monitorovanie jej vykonávania a zlepšiť dialóg medzi zúčastnenými stranami, členskými štátmi a európskymi inštitúciami; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby v tejto súvislosti zvážili spôsoby a prostriedky na zabezpečenie primeraného minimálneho príjmu vo všetkých členských štátoch;

22. víta vyhlásenie Komisie, že sa európsky semester teraz viac zameriava na výsledky v oblasti zamestnanosti a v sociálnej oblasti, ale domnieva sa, že na dosiahnutie tohto cieľa a na zabezpečenie globálnej súdržnosti treba vyvinúť väčšie úsilie, najmä presadzovaním sociálnych investícií; vyzýva Komisiu, aby pravidelne monitorovala a v rámci odporúčaní pre jednotlivé krajiny posudzovala pokrok členských štátov pri poskytovaní prístupných, cenovo dostupných a kvalitných služieb, ako aj pri vykonávaní primeraných a účinných systémov minimálneho príjmu;

23. zdôrazňuje význam európskeho semestra pri monitorovaní primeranosti existujúcich systémov minimálneho príjmu a ich vplyvu na znižovanie miery chudoby, najmä prostredníctvom odporúčaní pre jednotlivé krajiny, no zároveň zdôrazňuje význam spoločnej správy o zamestnanosti a ročného prieskumu rastu;

24. zdôrazňuje, že systémy minimálneho príjmu by mali zabezpečiť príjem nad hranicou chudoby, predchádzať závažnej materiálnej deprivácii a vymaniť rodiny z takých situácií, a mali by byť spojené s poskytovaním verejných služieb, ako napr. zdravotnej starostlivosti, vzdelávania a starostlivosti o deti;

25. domnieva sa, že systémy minimálnych príjmov musia tvoriť integrálnu súčasť strategického prístupu v prospech sociálneho začleňovania a sociálnej integrácie, ktoré spočívajú tak vo všeobecných politikách, ako aj v cielených opatreniach, a to v oblasti bývania, zdravotníckych služieb, vzdelávania, odbornej prípravy, sociálnych služieb a iných služieb všeobecného záujmu, čo ľuďom pomôže vymaniť sa z chudoby, pričom sa bude poskytovať idividualizovaná podpora, ako aj pomoc pri získaní prístupu na pracovný trh tým, ktorí môžu pracovať; je presvedčený, že skutočným cieľom systémov minimálneho príjmu je nielen pomôcť jeho príjemcom, ale najmä ich sprevádzať pri prechode zo situácií, v ktorých zažívajú sociálne vylúčenie, smerom k aktívnemu životu, pričom sa majú vyhnúť dlhodobej odkázanosti;

26. vyzýva členské štáty, aby zlepšili koordináciu a integrované plánovanie medzi orgánmi správy a službami zaoberajúcimi sa rôznymi prvkami aktívneho začleňovania, zaviedli miesto jednotného kontaktu pre klientov a posilnili kapacity a zdroje dostupné službám s cieľom posilniť prístup k príslušným službám a zvýšiť ich kvalitu;

27. považuje za mimoriadne dôležité zaručiť primeraný príjem aj osobám v zraniteľnej situácii, pre ktorých nie je návrat do zamestnania možný alebo už nemajú túto možnosť, ako sa uvádza v odporúčaní o aktívnom začleňovaní;

28. požaduje výrazný a skutočný pokrok v otázke primeranosti systémov minimálneho príjmu, aby dokázali zmierniť chudobu a sociálne vylúčenie, najmä v prípade najzraniteľnejších skupín spoločnosti, a prispieť k zaručeniu ich práva na dôstojný život;

29. so znepokojením poznamenáva, že v mnohých členských štátoch napríklad náklady na dlhodobú starostlivosť prekračujú dokonca aj priemerný dôchodkový príjem; zdôrazňuje, že je dôležité zohľadniť osobitné potreby a náklady na živobytie rôznych vekových skupín;

30. zdôrazňuje dôležitosť vymedzenia vhodných kritérií oprávnenosti vzhľadom na sociálno-hospodársku situáciu členských štátov s cieľom umožniť využívanie primeraného systému minimálneho príjmu; domnieva sa, že tieto kritériá by mali zahŕňať tých, ktorí nie sú príjemcami dávky v nezamestnanosti, alebo prípady, keď ani poskytnutá dávka nestačí na zabránenie chudobe a sociálnemu vylúčeniu, a mali by zohľadňovať aj počet detí a iných odkázaných osôb; zdôrazňuje však, že tieto kritéria by nemali vytvoriť administratívne prekážky prístupu k systémom minimálneho príjmu pre tých ľudí, ktorí sa už nachádzajú vo veľmi zraniteľnej situácii (napríklad adresa bydliska by sa nemala vyžadovať od ľudí bez domova);

31. opätovne zdôrazňuje význam rovnakého prístupu k systémom minimálnych príjmov bez diskriminácie na základe etnickej príslušnosti, pohlavia, úrovne vzdelania, štátnej príslušnosti, sexuálnej orientácie, náboženstva, zdravotného postihnutia, veku, politických názorov alebo sociálno-ekonomického zázemia;

32. je znepokojený vysokou mierou nepoberania u ľudí, ktorí majú nárok na minimálny príjem; domnieva sa, že nepoberania dávok je hlavnou prekážkou sociálneho začlenenia týchto ľudí; žiada Komisiu a Výbor pre sociálnu ochranu, aby ďalej skúmali tento problém nepoberania dávok a vypracovali odporúčania a usmernenia na riešenie tohto problému; vyzýva členské štáty, aby bojovali proti tomuto javu nečerpania, a to aj prostredníctvom zvyšovania informovanosti verejnosti o existencii systémov minimálneho príjmu, poskytovania primeraných usmernení o prístupe k týmto systémom a zlepšenia administratívnej organizácie;

33. zdôrazňuje, že je potrebné, aby sa na úrovni členských štátov prijali konkrétne opatrenia na stanovenie hranice minimálneho príjmu, ktoré budú založené na relevantných ukazovateľoch vrátane referenčných rozpočtov a umožnia zaručiť hospodársku a sociálnu súdržnosť a znížiť riziko chudoby vo všetkých členských štátoch; zastáva názor, že tieto informácie by sa mali predkladať každoročne na Medzinárodný deň boja za odstránenie chudoby (17. október);

34. konštatuje, že veľa členských štátov už uplatňuje ukazovatele ochrany minimálneho príjmu (MIPI); požaduje, aby údaje MIPI využívali všetky členské štáty, čo tiež umožní lepšie porovnať vnútroštátne systémy;

35. domnieva sa, že minimálny príjem by sa mal chápať ako dočasný a vždy by ho mali dopĺňať aktívne politiky začleňovania do trhu práce;

36. zastáva názor, že systémy minimálnych príjmov sú transformačné nástroje na znižovanie chudoby, sociálneho vylúčenia a nerovnosti a mali by sa vnímať ako sociálna investícia; berie na vedomie proticyklické účinky systémov minimálneho príjmu;

37. zdôrazňuje, že pri určovaní úrovne minimálnych príjmov je potrebné riadne zohľadniť počet odkázaných osôb, najmä detí alebo ľudí s vysokou mierou odkázanosti, pričom cieľom je dostať sa z bludného kruhu chudoby, najmä detskej chudoby; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zabezpečili rýchle vykonávanie odporúčania z roku 2013 s názvom Investovať do detí:; východisko z bludného kruhu znevýhodnenia; okrem toho zastáva názor, že Komisia by mala každoročne vypracovať správu o pokroku v boji proti detskej chudobe a o vykonávaní odporúčania s pomocou ukazovateľov v nej obsiahnutých;

38. konštatuje, že referenčné rozpočty môžu pomôcť stanoviť úroveň minimálneho príjmu, ktorý je potrebný na splnenie základných potrieb ľudí vrátane nefinančných aspektov, ako je prístup k vzdelaniu a celoživotnému vzdelávaniu, dôstojné bývanie, kvalitné služby zdravotnej starostlivosti, sociálne činnosti a účasť na verejnom živote, pričom sa zároveň zohľadní zloženie domácnosti a vek osôb, ako aj hospodársky a sociálny kontext každého členského štátu; pripomína, že Komisia vo svojom oznámení o balíku o sociálnych investíciách nalieha na členské štáty, aby stanovili referenčné rozpočty s cieľom navrhnúť efektívnu a primeranú podporu príjmov zohľadňujúcu sociálne potreby identifikované na miestnej, regionálnej a vnútroštátnej úrovni s cieľom zlepšiť územnú súdržnosť; vyzýva okrem toho na používanie referenčných rozpočtov ako nástroja na posúdenie primeranosti systémov minimálneho príjmu poskytovaných členskými štátmi;

39. domnieva sa, že členské štáty by pri stanovovaní systémov minimálneho príjmu mali vziať do úvahy prah rizika chudoby stanovený Eurostatom na 60 % národného mediánu rovnajúceho sa dostupnému príjmu (po sociálnom transfere), spolu s ďalšími ukazovateľmi, akými sú napríklad referenčné rozpočty; domnieva sa, že referenčné rozpočty by sa mohli použiť na účinnejší boj proti chudobe a overenie spoľahlivosti úrovne minimálneho príjmu a uvedenej hranice, pričom sa bude rešpektovať zásada subsidiarity;

40. domnieva sa, že nedostatok aktuálnych údajov o príjmoch a životných podmienkach bráni vykonávaniu a porovnaniu referenčného rozpočtu a minimálneho príjmu, ktoré by zohľadňovali národné osobitosti;

41. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby si vymieňali najlepšie postupy týkajúce sa systémov minimálneho príjmu;

42. vyzýva Komisiu a Výbor pre sociálnu ochranu, aby zdokumentovali a šírili príklady úspešných stratégií a podporovali partnerské preskúmania a iné metódy výmeny osvedčených postupov týkajúcich sa systémov minimálneho príjmu; odporúča, aby sa tieto opatrenia zameriavali na kľúčové otázky, ako je zabezpečenie pravidelného zvyšovania výsledkov, zlepšovanie rozsahu pôsobnosti a čerpania dávok, riešenie prekážok a posilňovanie prepojení medzi rôznymi prvkami aktívneho začleňovania;

43. domnieva sa, že vzhľadom množstvo otázok, ktoré sú spojené so systémom minimálneho príjmu, ako napríklad otázka prístupnosti, rozsahu pôsobnosti, financovania, podmienok vzniku nároku, trvania, by koncepcia pre vnútroštátne systémy minimálneho príjmu mohla byť nápomocná a prispieť k vytvoreniu rovnakých podmienok medzi členskými štátmi; vyzýva v tejto súvislosti Komisiu, aby vykonala posúdenie vplyvu systémov minimálneho príjmu v EÚ, požadovala pravidelné monitorovanie a podávanie správ a zvážila ďalšie kroky, pričom zohľadní hospodárske a sociálne podmienky každého členského štátu a potreby najviac postihnutých skupín, a tiež posúdi, či systémy umožňujú domácnostiam uspokojiť základné osobné potreby;

44. vyjadruje znepokojenie nad výškou a trvaním dávok v nezamestnanosti a sprísňovaním podmienok na ich poberanie v posledných rokoch v mnohých členských štátoch, čo má za následok to, že stále viac ľudí je odkázaných na systémy minimálneho príjmu, čo vytvára dodatočný tlak na tieto systémy ( 24 )

45. zdôrazňuje, že v rámci členských štátov a v rámci EÚ dochádza k nárastu nerovnosti;

46. vyjadruje znepokojenie nad tým, že sa zdá, že sa v posledných rokoch v mnohých členských štátoch úroveň dávok znížila a rozsah pôsobnosti systémov minimálneho príjmu obmedzil; domnieva sa, že členské štáty by mali rozšíriť rozsah pôsobnosti systémov minimálneho príjmu na ľudí, ktorí potrebujú podporu, v súlade s odporúčaniami Európskej siete pre sociálnu politiku (ESPN) ( 25 ) a. vyzýva členské štáty s veľmi zložitými a roztrieštenými systémami, aby ich zjednodušili a vytvorili komplexnejšie systémy; b. vyzýva členské štáty, ktorých systémy majú v súčasnosti malý rozsah pôsobnosti, aby preskúmali ich podmienky s cieľom zabezpečiť, aby sa systémy vzťahovali na všetkých ľudí, ktorí potrebujú pomoc; c. vyzýva členské štáty, ktorých systémy minimálneho príjmu v súčasnosti vylučujú dôležité skupiny čeliace chudobe, aby upravili svoje systémy tak, že sa na nich budú lepšie vzťahovať; d. vyzýva členské štáty s vysokou úrovňou voľnej úvahy v administratíve v rámci svojich základných systémov minimálneho príjmu, aby sa zamerali na obmedzenie tejto voľnosti a zabezpečili existenciu jasných a jednotných kritérií pre prijímanie rozhodnutí spojených s účinným odvolacím konaním;

47. zdôrazňuje, že je dôležité zvýšiť účasť pracovníkov, nezamestnaných a všetkých zraniteľných sociálnych skupín na celoživotnom vzdelávaní a potrebné zlepšiť úroveň odborných kvalifikácií a nadobúdania nových zručností, ktoré sú základným nástrojom na rýchlejšie začlenenie do trhu práce, zvýšenie produktivity a na pomoc ľuďom nájsť si lepšiu prácu;

48. zdôrazňuje význam demografického vývoja v súvislosti s bojom proti chudobe v Európe;

49. zdôrazňuje, že je naliehavo potrebné prijať praktické kroky s cieľom odstrániť chudobu a sociálne vylúčenie, podporovať účinné záchranné sociálne siete a znižovať nerovnosť takým spôsobom, aby sa tým prispievalo k hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti; zdôrazňuje, že tieto kroky sa musia uskutočniť na primeranej úrovni s opatreniami na vnútroštátnej, ako aj európskej úrovni, v súlade s rozdelením právomocí v prípade príslušných politík;

50. podporuje prístup Komisie v oblasti sociálnych investícií, ktorý vníma správne navrhnuté sociálne politiky ako prínos k hospodárskemu rastu, pričom zároveň chránia ľudí pred chudobou a pôsobia ako hospodárske stabilizátory ( 26 )

51. víta úvahy a štúdie o tom, ako dosiahnuť spravodlivejšie rozdelenie príjmov a bohatstva v našej spoločnosti;

52. zdôrazňuje, že medzi zásadné faktory, ktoré bránia rozvoju prístupu zameranému na sociálne investície členských štátov patrí vplyv hospodárskej krízy ( 27 )

53. žiada, aby sa odteraz pri formovaní makroekonomických politík venovala pozornosť potrebe znižovania sociálnych nerovností a zaručeniu prístupu pre všetky sociálne skupiny k riadne financovaným verejným sociálnym službám, čím sa bude riešiť chudoba a sociálne vylúčenie;

54. požaduje prijatie opatrení na zníženie sociálnej nerovnosti, a to tým, že sa ľuďom umožní čo najlepšie využívať ich danosti a spôsobilosti; takisto požaduje, aby bola sociálna podpora zameraná na tých, ktorí sú jednak chudobní a jednak si vlastným úsilím nedokážu zabezpečiť dostatočný príjem;

55. poukazuje na to, že nedávne skúsenosti s reformami, ktoré vychádzajú z oslobodenia od dane, ukazujú, že je vhodnejšie financovať politiky minimálneho príjmu prostredníctvom rozpočtovej podpory, než daňovými stimulmi;

56. zdôrazňuje, že vzdelanie, sociálne transfery a progresívne, spravodlivé a redistribučné daňové systémy spolu s praktickými opatreniami na posilnenie konkurencieschopnosti a boja proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a daňovým únikom, všetky majú potenciál prispievať k hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti;

57. zdôrazňuje potrebu prispôsobenia existujúcich systémov minimálneho príjmu s cieľom lepšie riešiť problém nezamestnanosti mladých ľudí;

Programy úradov práce

58. berie na vedomie programy úradov práce, ktoré predstavujú možnosť získať prechodnú prácu pre každého, kto je ochotný a schopný pracovať, vo verejnom sektore alebo v súkromných neziskových organizáciách alebo sociálnych podnikoch; zdôrazňuje však, že je dôležité, aby tieto programy podporovali prácu založenú na právach, kolektívnych zmluvách a na pracovnom práve;

59. zastáva názor, že programy úradov práce by mali pomôcť zlepšiť zamestnateľnosť pracovníkov a uľahčiť ich prístup k riadnemu trhu práce; pripomína, že tieto programy by mali zahŕňať individualizované plány a mali by zabezpečovať dôstojnú mzdu a viesť k dôstojnej práci;

60. domnieva sa, že tvorba dôstojných pracovných miest by mala byť pre EÚ prioritou, pretože je prvým krokom k zníženiu chudoby a sociálneho vylúčenia;

61. vyzýva Komisiu a členské štáty na zabezpečenie toho, aby sa na navrhovaní, vykonávaní a monitorovaní politík a programov minimálneho príjmu zúčastňovali v plnej miere všetky zainteresované strany, najmä sociálni partneri a organizácie občianskej spoločnosti;

o

o o

62. poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade a Komisii.

(1) Ú. v. EÚ L 245, 26.8.1992, s. 46.

(2) Ú. v. EÚ L 245, 26.8.1992, s. 49.

(3) Ú. v. EÚ L 59, 2.3.2013, s. 5.

(4) Ú. v. EÚ L 307, 18.11.2008, s. 11.

(5) Ú. v. EÚ C 212 E, 5.8.2010, s. 11.

(6) Ú. v. EÚ C 70 E, 8.3.2012, s. 8.

(7) Ú. v. EÚ C 419, 16.12.2015, s. 5.

(8) Prijaté texty, P8_TA(2015)0401.

(9) Prijaté texty, P8_TA(2016)0136.

(10) Prijaté texty, P8_TA(2016)0235.

(11) Prijaté texty, P8_TA(2016)0355.

(12) Prijaté texty, P8_TA(2017)0010.

(13) Prijaté texty, P8_TA(2016)0317.

(14) 2017 Európsky semester: hodnotenie pokroku pri štrukturálnych reformách, prevencia a náprava makroekonomických nerovnováh a výsledky hĺbkových preskúmaní podľa nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 (COM(2017)0090).

(15) https://www.eurofound.europa.eu/publications/report/2017/income-inequalities-and-employment-patterns-in-europe-before-and-after-the-great-recession

(16) Towards a European minimum income (Smerom k európskemu minimálnemu príjmu), november 2013: http://www.eesc.europa.eu/resources/docs/revenu-minimum_-etude-ose_-vfinale_en--2.pdf

(17) Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov: Začatie konzultácií o európskom pilieri sociálnych práv, COM(2016)0127 – Príloha 1.

(18) Európska sieť pre sociálnu politiku (ďalej len „ESPN“), Systémy minimálneho príjmu v Európe: Štúdia vnútroštátnych politík 2015, január 2016.

(19) Závery Rady o boji proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu: Integrovaný prístup, 16. júna 2016.

(20) Dokument Rady 6885/17: Ročný prieskum rastu a spoločná správa o zamestnanosti na rok 2017: politické usmernenia pre politiku zamestnanosti a sociálnu politiku – závery Rady (3. marca 2017); a dokument Rady 6887/17: Spoločná správa Komisie a Rady o zamestnanosti – Sprievodný dokument k oznámeniu Komisie o ročnom prieskume rastu 2017 (3. marca 2017).

(21) ESPN, Systémy minimálneho príjmu v Európe: Štúdia vnútroštátnych politík 2015, január 2016.

(22) Pozri: Svetová banka, „Poverty Reduction and Growth“ The Virtuous and Vicious Circle’, 2006; OECD, „Trends in Income Inequality and its Impact on Economic Growth“, 2014.

(23) ESPN, Minimum Income Schemes in Europe (Systémy minimálneho príjmu v Európe) – Štúdia vnútroštátnych politík, 2015.

(24) ESPN, Sociálne investície v Európe: Štúdia vnútroštátnych politík 2015, január 2015.

(25) ESPN, Systémy minimálneho príjmu v Európe: Štúdia vnútroštátnych politík 2015.

(26) Európska komisia: Oznámenie K sociálnym investíciám do rastu a súdržnosti – vrátane realizácie Európskeho sociálneho fondu v rokoch 2014 – 2020, (COM(2013)0083), 20. február 2013; a: ESPN „Sociálne investície v Európe: Štúdia vnútroštátnych politík 2015.

(27) ESPN, „Sociálne investície v Európe: Štúdia vnútroštátnych politík 2015“.