DÔVODOVÁ SPRÁVA

Tento návrh sa týka rozhodnutia, ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v rámci Dohovoru o budúcej viacstrannej spolupráci pri rybolove v severovýchodnom Atlantiku (ďalej len „dohovor NEAFC“) v súvislosti s pristúpením Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska (ďalej len „Spojené kráľovstvo“) k tomuto dohovoru vo vlastnom mene počas prechodného obdobia.

1.Kontext návrhu

Spojené kráľovstvo 29. marca 2017 oznámilo Európskej rade svoj zámer vystúpiť z Európskej únie podľa článku 50 Zmluvy o Európskej únii.

Únia a Spojené kráľovstvo rokovali o dohode o vystúpení podľa článku 50 Zmluvy o Európskej únii. Dohoda o vystúpení bola schválená 17. októbra 2019 a platnosť nadobudla 1. februára 2020 spolu s politickým vyhlásením, ktorým sa stanovuje rámec budúceho partnerstva medzi EÚ a Spojeným kráľovstvom.

V článku 127 ods. 1 dohody o vystúpení sa stanovuje prechodné obdobie, počas ktorého sa právo Únie bude naďalej uplatňovať na Spojené kráľovstvo a v Spojenom kráľovstve (ďalej len „prechodné obdobie“). Prechodné obdobie sa skončí 31. decembra 2020. V článku 129 ods. 1 dohody o vystúpení sa stanovuje, že Spojené kráľovstvo je počas prechodného obdobia viazané povinnosťami vyplývajúcimi z medzinárodných dohôd, ktoré uzavrela Únia, členské štáty konajúce v jej mene alebo Únia a jej členské štáty konajúce spoločne. V článku 129 ods. 3 dohody o vystúpení sa uvádza, že v súlade so zásadou lojálnej spolupráce sa Spojené kráľovstvo počas prechodného obdobia musí zdržať akéhokoľvek konania alebo iniciatívy, ktoré by pravdepodobne poškodili záujmy Únie, najmä v rámci akýchkoľvek medzinárodných organizácií, agentúry, konferencie alebo fóra, ktorých je Spojené kráľovstvo samostatnou zmluvnou stranou.

Únia oznámila svojim medzinárodným partnerom osobitné opatrenia stanovené v dohode o vystúpení, na základe ktorých sa bude Spojené kráľovstvo počas prechodného obdobia na účely medzinárodných dohôd uzavretých Úniou považovať za členský štát.

Hlavným cieľom dohovoru NEAFC je „podporovať ochranu a optimálne využívanie rybolovných zdrojov v severovýchodnom Atlantiku v rámci vhodnom pre režim rozšírenej právomoci pobrežného štátu nad rybolovom a zároveň podporovať medzinárodnú spoluprácu a konzultácie v súvislosti s týmito zdrojmi“. Dohovor NEAFC nadobudol platnosť 17. marca 1982. Spojené kráľovstvo je depozitárom dohovoru NEAFC.

Dohovorom NEAFC z roku 1982 sa nahradil pôvodný Dohovor o rybolove v severovýchodnom Atlantiku z roku 1959, a to v dôsledku vystúpenia členských štátov Európskej únie ako jednotlivých členov z organizácie NEAFC v roku 1963 a rozšírenia rybolovných oblastí štátov na 200 míľ v roku 1977. Dohovorom NEAFC z roku 1959 sa zase nahradil Dohovor z roku 1946 o regulácii sietí a rybárskych sietí a veľkosti rýb.

Dohovor NEAFC z roku 1982 bol zmenený v roku 2004 (doplnili sa postupy urovnávania sporov) a 2006 (dohovor NEAFC sa zosúladil s vývojom v oblasti medzinárodného práva a medzinárodných nástrojov). Zmeny z rokov 2004 a 2006 neprešli celým procesom ratifikácie všetkými zmluvnými stranami. V „Londýnskej deklarácii“ z roku 2006 sa zmluvné strany dohodli, že zmeny budú až do ukončenia ratifikácie uplatňovať na dobrovoľnom základe.

Na účely dohovoru NEAFC zriadili zmluvné strany Komisiu pre rybolov v severovýchodnom Atlantiku (ďalej len „komisia NEAFC“). Komisia NEAFC má právnu subjektivitu a vo svojich vzťahoch s inými medzinárodnými organizáciami a na územiach zmluvných strán má takú právnu spôsobilosť, ktorá môže byť potrebná na výkon jej funkcií a dosahovanie jej cieľov.

Zmluvných strán je päť, pričom všetky sú pobrežnými štátmi v oblasti dohovoru NEAFC: Európska únia (EÚ), Dánsko (pokiaľ ide o Faerské ostrovy a Grónsko), Island, Nórsko a Ruská federácia. Vlajkovým štátom, ktoré majú skutočný záujem o rybolov v severovýchodnom Atlantiku, sa môže udeliť štatút spolupracujúcej nezmluvnej strany, ktorý im umožní, aby oprávnili plavidlá plaviace sa pod ich vlajkou na činnosť v oblasti dohovoru NEAFC, pričom musia súhlasiť s presadzovaním opatrení komisie NEAFC. V súčasnosti existuje šesť spolupracujúcich nezmluvných strán: Bahamy, Kanada, Curaçao, Libéria, Panama a Nový Zéland.

Európska únia je zmluvnou stranou dohovoru NEAFC, pretože jeho predmet úpravy patrí do rozsahu pôsobnosti spoločnej rybárskej politiky, v ktorej má Únia výlučnú právomoc. Na členské štáty sa dohovor NEAFC vzťahuje v súlade s právom Únie.

Komisia NEAFC je organizácia, ktorá má právomoc prijímať odporúčania k riadiacim opatreniam týkajúcim sa rybolovu mimo oblastí, ktoré patria do rybolovnej právomoci zmluvných strán (regulačná oblasť), a v oblastiach, ktoré patria do rybolovnej právomoci zmluvných strán, ak o to príslušná zmluvná strana požiada. Prijaté odporúčania sú pre zmluvné strany záväzné, pokiaľ niektorá zo zmluvných strán včas nepredloží námietku voči odporúčaniu.

Podľa dohovoru NEAFC môže ktorýkoľvek štát (okrem členského štátu Európskej únie) kedykoľvek pristúpiť k dohovoru za predpokladu, že žiadosť o pristúpenie tohto štátu schvália tri štvrtiny všetkých zmluvných strán. Žiadosť sa schváli, ak do 90 dní odo dňa oznámenia tejto žiadosti tri štvrtiny zmluvných strán oznámia depozitárovi svoj súhlas s danou žiadosťou. Depozitár oznámi štátu žiadajúcemu o pristúpenie a všetkým zmluvným stranám, či žiadosť bola schválená. Pristúpenie sa uskutoční uložením listiny o pristúpení u depozitára a účinnosť nadobudne dňom jej prijatia.

Spojené kráľovstvo predložilo 8. januára 2019 žiadosť o pristúpenie k dohovoru NEAFC ako zmluvná strana. V ten istý deň depozitár oznámil túto skutočnosť Európskej komisii.

Rozhodnutím Rady (EÚ) 2019/510 sa stanovila pozícia Únie, ktorou sa schválila žiadosť Spojeného kráľovstva o pristúpenie k dohovoru NEAFC, a Komisia bola poverená oznámiť depozitárovi dohovoru NEAFC pozíciu Únie, len ak by sa vystúpenie Spojeného kráľovstva z Únie uskutočnilo bez dohody o vystúpení do uplynutia lehoty na oznámenie uvedenej v článku 20 ods. 4 dohovoru NEAFC.

Žiadosť Spojeného kráľovstva o pristúpenie neschválili požadované tri štvrtiny všetkých zmluvných strán: nedosiahlo sa kvórum tri štvrtiny zmluvných strán požadované na to, aby sa depozitárovi oznámil ich súhlas so žiadosťou.

V súlade s článkom 129 ods. 4 dohody o pristúpení môže Spojené kráľovstvo počas prechodného obdobia dojednávať, podpisovať a ratifikovať medzinárodné dohody, ktoré uzaviera samostatne v oblastiach výlučnej právomoci Únie, za predpokladu, že tieto dohody nenadobudnú platnosť ani sa nebudú uplatňovať počas prechodného obdobia, pokiaľ to Únia nepovolí. V rozhodnutí Rady 2020/135 sa stanovujú podmienky a postup udeľovania takýchto povolení.