OZNÁMENIE KOMISIE

Usmerňovací dokument o živých živočíchoch odchovaných v zajatí podľa nariadení EÚ o obchode s voľne žijúcimi druhmi

(2022/C 306/02)

Obsah

1. Úvod 3

2. Status dokumentu 4

3. Overenie zákonného nadobudnutia – všeobecné úvahy 4

3.1. Zákonný pôvod exemplárov odchovaných v zajatí 4

3.2. Zostavenie chovného rodičovského páru 5

3.3. Kódy pôvodu 6

3.3.1. Dopĺňanie exemplárov z voľnej prírody 6

3.3.2. Produkcia potomstva druhej generácie 7

3.4. Kódy označujúce účel 8

3.5. Otázky názvoslovia 9

4. Dovoz do EÚ 9

4.1. Úloha výkonného orgánu pri posudzovaní povolení na dovoz pri exemplároch odchovaných v zajatí 10

4.2. Úloha vedeckého orgánu pri posudzovaní povolení na dovoz pri exemplároch odchovaných v zajatí 10

5. Obchod v rámci Únie 11

5.1. Úloha výkonného a vedeckého orgánu pri posudzovaní žiadostí o obchod v rámci Únie s exemplármi odchovanými v zajatí podľa prílohy A 11

5.2. Úloha výkonného a vedeckého orgánu pri obchode v rámci Únie s exemplármi odchovanými v zajatí podľa prílohy B 13

6. Vývoz a opätovný vývoz z EÚ 13

6.1. Opätovný vývoz exemplárov odchovaných v zajatí 13

6.2. Vývoz exemplárov odchovaných v zajatí 13

6.2.1. Úloha výkonného orgánu pri posudzovaní povolení na vývoz pri exemplároch odchovaných v zajatí 13

6.2.2. Úloha vedeckého orgánu pri posudzovaní povolení na vývoz pri exemplároch odchovaných v zajatí 14

7. Zhabané alebo prepadnuté živočíchy 15

Príloha 1 Aspekty, ktoré je potrebné vziať do úvahy pri posudzovaní rizík spojených s obchodom s exemplármi odchovanými v zajatí 17

Príloha 2 Informácie požadované od vyvážajúcej krajiny 18

Príloha 3 Vývojový diagram na posudzovanie kódov pôvodu 19

1. Úvod

Účelom tohto usmernenia je pomôcť členským štátom EÚ a zainteresovaným stranám vykonávať nariadenia EÚ o obchode s voľne žijúcimi druhmi (1) v súvislosti s exemplármi živých živočíchov narodených a odchovaných v zajatí v prípadoch ich dovozu do EÚ, (opätovného) vývozu z EÚ alebo obchodovania s nimi v rámci EÚ.

Cieľom usmernenia je najmä pomáhať členským štátom EÚ pri posudzovaní toho, či exempláre druhov uvedených v prílohách k základnému nariadeniu odchované v zajatí (2) spĺňajú podmienky na vydanie dokladov potrebných na dovoz, opätovný vývoz alebo vnútorné obchodovanie.

Dohovor o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín (CITES) obsahuje zoznam ohrozených druhov. V priebehu rokov podiel ohláseného obchodu s exemplármi týchto druhov, ktoré sa odchytávajú z voľnej prírody, klesol, kým podiel druhov odchovaných v rôznych druhoch produkčných systémov vrátane chovu v zajatí sa zvýšil (3).

V prípade exemplárov, ktoré nepochádzajú z voľnej prírody, sa často usudzuje, že nemajú žiaden priamy negatívny vplyv na voľne žijúce populácie alebo že majú dokonca prínos z hľadiska ochrany, a to tým, že znižujú dopyt po voľne žijúcich exemplároch, že prinášajú informácie o individuálnom vývine druhu, ktoré sa môžu použiť pri jeho ochrane, že pomáhajú pri vývoji postupov, ktoré sa môžu použiť pri rozmnožovaní na účely ochrany, alebo že vytvárajú tzv. záložné populácie v zajatí, t. j. druhy, ktoré sa chovajú v zajatí ako prevencia ich vyhynutia vo voľnej prírode. Pravidlá, ktorými sa riadi obchodovanie s týmito exemplármi, sú preto miernejšie ako pravidlá uplatňované na exempláre pochádzajúce z voľnej prírody.

Tieto odchýlky sa však takisto zneužívajú a obchod s exemplármi z voľnej prírody sa uskutočňuje na základe podvodných vyhlásení o ich odchove v zajatí. Chov v zajatí môže mať značný negatívny vplyv na ochranu populácií v prírode v prípadoch, keď sa zakladateľské chovné rodičovské páry nadobúdajú alebo dopĺňajú neudržateľným spôsobom.

V určitých prípadoch sa v rámci chovných zariadení používajú exempláre nadobudnuté nezákonne. Zaznamenané boli aj prípady, keď chovné vyhlásenia boli falošné a za exempláre odchované v zajatí sa vyhlásili exempláre z voľnej prírody. Musí sa preto posúdiť možný vplyv údajných chovných zariadení na voľne žijúce populácie a je potrebný jednotný prístup platný pre všetky členské štáty EÚ, aby sa zabezpečilo, že nebude dochádzať k obchodovaniu v prípadoch, keď existujú primerané obavy týkajúce sa pravosti vyhlásení o odchove v zajatí, a aby sa zabezpečila ochrana skutočných chovných zariadení pred nekalou súťažou.

Usmernenie je potrebné na to, aby sa zabezpečilo, že členské štáty EÚ budú uplatňovať rovnaký prístup k vykonávaniu týchto pravidiel a že budú uplatňovať rovnocenné normy, pokiaľ ide o živé živočíchy odchované v zajatí. Konzistentnosť prístupu členských štátov EÚ možno dosiahnuť stanovením usmernení o výklade príslušných článkov v základnom nariadení vzhľadom na živočíchy odchované v zajatí, ako aj o výklade príslušných článkov vo vykonávacom nariadení.

Členským štátom EÚ sa preto adresuje výzva, aby usmernenie uvedené ďalej používali s prihliadnutím na konkrétny prípad, a to primerane k danej situácii.

2. Status dokumentu

Tento usmerňovací dokument vypracovala Európska komisia a návrh schválil Výbor pre obchod s voľne žijúcimi živočíchmi a rastlinami, ktorý bol zriadený podľa článku 18 základného nariadenia, a teda príslušné orgány členských štátov EÚ.

Tento dokument je určený na pomoc vnútroštátnym orgánom pri uplatňovaní nariadení EÚ o obchode s voľne žijúcimi druhmi.

Nie je právne záväzný. Jeho jediným účelom je poskytnúť informácie o určitých aspektoch základného nariadenia a vykonávacích nariadení a o opatreniach, ktoré sa považujú za najlepšie postupy.

Nenahrádza, nedopĺňa ani nemení žiadne platné právo EÚ v tejto oblasti, ktoré naďalej predstavuje právny základ, ktorý sa musí uplatňovať.

Zároveň by sa nemal posudzovať ako samostatný dokument, musí sa používať v spojení s danými právnymi predpismi, a nie ako osamotený odkaz. Právomoc záväzne vykladať právo EÚ má len Súdny dvor Európskej únie.

Komisia uverejní toto usmernenie na internete a urobiť tak môžu aj členské štáty EÚ. Komisia a Výbor pre obchod s voľne žijúcimi živočíchmi a rastlinami ho v primeranom čase preskúmajú.

Niektoré členské štáty EÚ a ďalšie krajiny mimo EÚ môžu uplatňovať prísnejšie vnútroštátne kontroly obchodu so živými exemplármi odchovanými v zajatí. Žiadatelia o vydanie dokladov CITES by preto pred presunom živých exemplárov odchovaných v zajatí mali overiť aj pravidlá platné v krajine určenia alebo pôvodu.

3. Overenie zákonného nadobudnutia – všeobecné úvahy

V tomto oddiele sa najskôr uvádzajú usmernenia k aspektom, ktoré treba zohľadniť pri posudzovaní vyhlásenia o odchove konkrétneho exemplára v zajatí (oddiel 3.1), ako aj k zakladajúcemu chovnému rodičovskému páru (oddiel 3.2), kým nasledujúce oddiely sú venované kódom pôvodu (oddiel 3.3) a kódom označujúcim účel (oddiel 3.4) a ich vzťahu k odchovu v zajatí. Posledný oddiel (3.5) obsahuje usmernenie týkajúce sa postupu v prípade zmien názvoslovia.

3.1. Zákonný pôvod exemplárov odchovaných v zajatí

Pri posudzovaní toho, či exemplár druhu uvedeného v prílohe A alebo B odchovaný v zajatí bol nadobudnutý v súlade so zákonom, treba zvážiť tieto všeobecné otázky:

— Posúdenie rizika – výkonné orgány by mali venovať osobitnú pozornosť prípadom, v ktorých je možné v súlade s prílohou 1 k tomuto dokumentu identifikovať zvýšené riziko. Faktory uvedené v prílohe sú orientačné a treba ich prispôsobiť posúdeniu jednotlivých prípadov.

— Vysledovateľnosť – pokiaľ je to možné, treba chronologicky zdokumentovať transakcie týkajúce sa rodičovskej populácie exemplára odchovaného v zajatí, samotného exemplára odchovaného v zajatí a následného vlastníctva tohto exemplára.

— Povinná starostlivosť – výkonným orgánom sa odporúča, aby sa obrátili na príslušné vládne a medzivládne orgány s cieľom overiť, či boli exempláre nadobudnuté v súlade so zákonom, pokiaľ ide o povinnosti podľa dohovoru CITES a o plnenie požiadaviek povinnej starostlivosti. Medzi tieto skupiny patria okrem iného výkonné orgány ďalších zmluvných strán dohovoru CITES, výbor CITES pre živočíchy, sekretariát dohovoru CITES a odborné skupiny Komisie pre prežitie druhov v rámci Medzinárodnej únie na ochranu prírody (IUCN). Osobitnú pozornosť treba venovať prípadom, ktoré sa týkajú veľmi ohrozených druhov (4) a v ktorých by sa v prípade, ak sa neposkytne uspokojivá písomná dokumentácia, mali kontaktovať štáty, ktorých územie je súčasťou oblasti výskytu druhu, s cieľom overiť, či sa daný druh niekedy legálne vyvážal. Ak kontakt s orgánmi štátov, ktorých územie je súčasťou oblasti výskytu, skončil bez úspechu, výkonné orgány sa môžu rozhodnúť osloviť priamo žiadateľa.

— Dôkazné bremeno – v prípade obchodu v rámci EÚ a (opätovného) vývozu by výkonné orgány mali žiadateľa požiadať o predloženie písomnej dokumentácie o zákonnom nadobudnutí. V mnohých prípadoch bude mať dôkaz o zákonnom nadobudnutí podobu potvrdenia EÚ (príloha A) alebo dokladu, ktorý je v súlade s usmernením k dôkazu o zákonnom nadobudnutí živých zvierat, ktoré patria medzi druhy podľa prílohy B (5). Ak žiadateľ nemá tieto doklady k dispozícii, zvážiť možno iné druhy dokumentov alebo dôkazov: V prípadoch, keď písomná dokumentácia o zákonnom nadobudnutí už nie je v držbe prevádzkovateľov a získať ju nemôžu ani výkonné orgány, zákonné nadobudnutie možno stanoviť na základe iných okolností. To sa týka dlhodobých chovných zariadení, ktoré boli zriadené buď ešte pred uvedením druhu v zozname dohovoru CITES, alebo pred niekoľkými desaťročiami (v závislosti od reprodukčného cyklu daného druhu). V takýchto prípadoch výkonný orgán môže zvážiť, že potvrdí zákonné nadobudnutie exemplára v prípade, ak možno preukázať, že: — pred zostavením chovného rodičovského páru pre chovné zariadenie sa uskutočnilo niekoľko zákonných dovozov do EÚ (t. j. s druhom sa zákonne obchodovalo) a — odchov druhu je vo všeobecnosti možný, jeho produkcia zodpovedá tvrdeniam prevádzkovateľa a odchov bol takisto možný už v čase založenia chovného zariadenia a — chovateľ úspešne chová exempláre od zostavenia chovného rodičovského páru alebo môže preukázať, že vo svojom zariadení odchoval aspoň dve (2) generácie.

Exemplár druhov uvedených v prílohe A alebo B sa môže zákonne doviezť do EÚ na základe povolenia na dovoz vydaného členským štátom určenia. Tento exemplár alebo potomstvo takýchto exemplárov sa následne môžu vyviezť do iného členského štátu.

V prípade exemplárov druhov uvedených v prílohe A sa na vnútorné obchodovanie musí použiť potvrdenie na obchod v rámci EÚ.

V prípade exemplárov druhov uvedených v prílohe B povolenie na dovoz zostáva dôležitou súčasťou vysledovateľnosti, a to popri ďalších druhoch dokladov, ako je faktúra alebo dôkaz o zákonnom nadobudnutí. Ak sa takýto exemplár alebo jeho potomstvo nachádza v inom členskom štáte a tento členský štát získa informácie, ktorými sa vážne spochybňuje zákonný pôvod, členské štáty zapojené do transakcie by sa mali navzájom poradiť (6).

Ak existujú vierohodné dôkazy, že doklad bol vydaný na základe nesprávneho predpokladu o splnení podmienok na jeho vydanie, výkonnému orgánu vydávajúceho členského štátu sa dôrazne odporúča vyhlásiť tento doklad formálne za neplatný.

Ak dotknuté členské štáty nedospejú k dohode a ak pretrvávajú pochybnosti o platnosti dokladu vydaného iným členským štátom, členský štát, v ktorom bola podaná žiadosť na základe spochybneného dokladu, môže rozhodnúť, že nevydá nový doklad (potvrdenie na obchod v rámci EÚ alebo potvrdenie na opätovný vývoz).

Prijať sa môže aj rozhodnutie o vydaní potvrdenia EÚ, ktorým sa obmedzí obchod a ktorým sa obchod povolí len v rámci EÚ. V príslušnom potvrdení EÚ sa môžu uviesť osobitné obmedzenia, aby bolo zrejmé, že sa ním nepovoľuje (opätovný) vývoz exemplára. Všetkým členským štátom sa odporúča, aby dodržiavali podmienky uvedené v potvrdení EÚ alebo v povolení na dovoz vydanom iným členským štátom a aby skopírovali tieto obmedzenia do akéhokoľvek nového dokladu vydaného na základe tohto potvrdenia alebo povolenia.

3.2. Zostavenie chovného rodičovského páru

Podľa článku 54 vykonávacieho nariadenia sa exemplár môže považovať za exemplár odchovaný v zajatí iba vtedy, ak bol chovný rodičovský pár zostavený v súlade s príslušnými právnymi ustanoveniami platnými v čase jeho nadobudnutia a spôsobom, ktorý neohrozuje prežitie tohto druhu vo voľnej prírode.

V prípade nedávno zostaveného chovného rodičovského páru možno túto skutočnosť preukázať písomnou dokumentáciou vo forme povolení na dovoz, potvrdení na obchod v rámci EÚ alebo dokladov, ktoré sú v súlade s usmernením k dôkazu o zákonnom nadobudnutí živých zvierat, ktoré patria medzi druhy podľa prílohy B (pozri poznámku pod čiarou č. 5).

Odchov na komerčné účely možno povoliť (na vývoz aj na obchod v rámci EÚ) v prípade, ak bol chovný rodičovský pár zostavený pred uvedením druhu v zozname dohovoru CITES alebo v nariadeniach EÚ o obchode s voľne žijúcimi druhmi a ak bol na tento účel poskytnutý vierohodný dôkaz.

Ak bol chovný rodičovský pár dovezený, pozornosť by sa mala venovať dôkazu, že daný exemplár bol dovezený zákonne v súlade s dohovorom CITES a právnymi predpismi EÚ vrátane všetkých prísnejších vnútroštátnych opatrení prijatých členskými štátmi.

Súčasťou dôkazu o zákonnom odchove môže byť počet generácií úspešne odchovaných v zajatí v EÚ. Veľká zakladajúca populácia však môže byť náznakom potenciálne negatívneho vplyvu, ktorý nezákonné odobratie mohlo mať na ochranu druhov.

3.3. Kódy pôvodu

V prílohe 3 sa uvádza vývojový diagram obsahujúci súhrn spôsobov, ako sa jednotlivé kódy pôvodu majú používať v určitom čase v prípade živočíchov chovaných v zajatí, a to na základe ustanovení nariadení EÚ o obchode s voľne žijúcimi druhmi a s ohľadom na rezolúcie CoP dohovoru CITES a vymedzenia pojmov pri výklade týchto nariadení. To môže orgánom pomôcť overiť, či bol pri ktorejkoľvek žiadosti použitý správny kód, a najmä to, či sa správne použil kód pôvodu C.

Pri posudzovaní žiadostí týkajúcich sa exemplárov narodených v zajatí výkonný orgán po porade s vedeckým orgánom vyhodnotí, či sa kódy pôvodu použili správne podľa článku 54 ods. 3 a 4 vykonávacieho nariadenia.

Konkrétne sa v záujme akceptovania kódu pôvodu C, ktorý označuje exempláre odchované v zajatí, musí zohľadniť, či chovný rodičovský pár:

a) je udržiavaný bez pravidelného dopĺňania exemplárov z voľnej prírody a

b) je udržiavaný spôsobom, ktorý je spôsobilý na produkciu potomstva druhej generácie.

Toto hodnotenie sa musí robiť individuálne v závislosti od dotknutého druhu a chovateľa. Napríklad kód pôvodu C sa môže priradiť jednoduchšie v prípade druhov, o ktorých je už známe, že sa po niekoľko generácií chovajú v zajatí v EÚ, než pri druhoch, ktoré ešte nevyprodukovali potomstvo druhej generácie alebo len vo veľmi vzácnych prípadoch. V takom prípade môže byť vhodnejšie použiť kód pôvodu F.

V nasledujúcich dvoch pododdieloch sú uvedené podrobnosti týkajúce sa obidvoch uvedených podmienok.

3.3.1. Dopĺňanie exemplárov z voľnej prírody

Ak sa v zariadení rozmnožujú exempláre v kontrolovaných podmienkach, orgány členských štátov musia posúdiť, či sa chovný rodičovský pár pravidelne dopĺňa jedincami z voľnej prírody.

Ak sa exempláre z voľnej prírody dopĺňajú len veľmi príležitostne a sú splnené požiadavky článku 54 ods. 3 vykonávacieho nariadenia, na potomstvo z tohto zariadenia sa môže použiť kód pôvodu C (za predpokladu, že sú splnené všetky ostatné požiadavky článku 54).

To, či je chovný rodičovský pár potrebné doplniť exemplármi z voľnej prírody, sa môže vedecky určiť prostredníctvom vytvorenia DNA profilu. To, ako často ho možno dopĺňať, aby sa toto dopĺňanie ešte považovalo za „príležitostné“, môže závisieť od toho, aké dlhé sú odstupy medzi generáciami jednotlivých druhov, a je v každom prípade špecifické pre jednotlivé druhy. V priebehu času a opäť v závislosti od toho, aké dlhé sú odstupy medzi generáciami, nové doplnené exempláre z voľnej prírody by nemali tvoriť veľký podiel chovných rodičovských párov, keďže udržiavať chovné rodičovské páry pochádzajúce z voľnej prírody by nebolo udržateľné.

Pri dovoze exemplárov druhov uvedených v prílohe A z voľnej prírody na účely chovu, by sa mali zohľadniť tieto faktory:

— to, či je projekt odchovu v zajatí potrebný na účely ochrany, s ohľadom na podobné činnosti na iných miestach sveta a na ochranárske úsilia na mieste alebo ich absenciu,

— existencia exemplárov odchovaných v zajatí inde vo svete, ktoré by sa mohli použiť namiesto exemplárov z voľnej prírody,

— stanoviská vedeckého orgánu vyvážajúcich krajín,

— stanoviská príslušných medzinárodných, národných alebo regionálnych správcov plemenných kníh alebo koordinátora programu ex-situ Európskeho združenia zoologických záhrad a akvárií (EAZA) (7), ak existuje,

— stanoviská príslušnej odbornej skupiny pre prežitie druhov IUCN alebo iných odborníkov, ak existujú,

— obhajoba odchovu z hľadiska určených cieľov, plánovania a výskumu, prednesená pred dovozom,

— výstup projektu odchovu z hľadiska spolupráce s ostatnými subjektmi v oblasti a uverejnené materiály týkajúce sa chovu, hospodárenia a biológie,

— výsledky žiadateľa týkajúce sa odchovu v zajatí vo všeobecnosti a odchovu predmetného druhu osobitne a dlhodobá životaschopnosť projektu,

— oficiálna/inštitucionálna podpora projektu,

— fotografická dokumentácia chovného zariadenia, ak je to možné, na podporu podstatných písomných informácií a

— prínosy pre populáciu na mieste vyplývajúce z odobratia exemplárov z voľnej prírody v štáte, ktorého územie je súčasťou oblasti výskytu druhu.

Tieto faktory nie sú uvedené podľa konkrétneho poradia a miera, do akej sa každý z nich bude musieť zohľadňovať, sa v jednotlivých prípadoch líši.

3.3.2. Produkcia potomstva druhej generácie

Na posúdenie toho, či je chov „udržiavaný spôsobom, ktorý je preukázateľne spôsobilý na spoľahlivú produkciu potomstva druhej generácie v kontrolovanom prostredí“ (článok 54 ods. 4 vykonávacieho nariadenia), je potrebné značné množstvo informácií o metódach chovu a jednotlivých dotknutých druhoch.

Za určitých podmienok je možné obchodovať aj s exemplármi prvej generácie s kódom pôvodu C za predpokladu, že chovné zariadenie je udržiavané spôsobom, ktorý je spôsobilý na produkciu potomstva druhej generácie. Každý takýto prípad by sa mal posudzovať individuálne, pričom by sa malo zohľadniť niekoľko faktorov, ako napr.:

— podmienky v prístreškoch,

— požiadavky na krmivo,

— primerané chovné podmienky,

— komplexnosť vývojového cyklu,

— počet jedincov v chovných rodičovských pároch,

— prístup k nepríbuzným exemplárom prvej generácie,

— riadenie génového fondu (vedenie aktualizovanej plemennej knihy, a to aj s ohľadom na poddruhy),

— minulé preukázané chovné úspechy jednotlivých chovateľov alebo spoločenstva chovateľov vo všeobecnosti,

— uskutočniteľnosť dosiahnutia údajného počtu jedincov v rámci vykázanej produkcie za rok,

— pomer pohlaví,

— vek pohlavnej dospelosti a životaschopnosti,

— vzácnosť druhov v rámci odchovu v zajatí.

Posúdenie na základe článku 54 ods. 4 vykonávacieho nariadenia teda musí obsahovať údaje o spôsobe, akým sa riadi súčasná chovná skupina, a o možnosti odchovu druhej (F2) a ďalšej generácie druhu.

Je možné, že chovateľ vopred nepreukázal, že odchoval druhú generáciu predmetného druhu, splnil však všetky podmienky, ktoré mu umožňujú odchov druhej generácie.

Toto možno preukázať pri veľmi vzácnom druhu alebo pri druhu, ktorý sa ťažko chová, napríklad prostredníctvom členstva chovateľa v koordinovanom chovateľskom programe, ako je program ex-situ združenia EAZA (EEP – predtým známy ako Európsky program pre ohrozené druhy), v rámci ktorého sa už exemplár v zajatí úspešne rozmnožil.

Úspech chovateľského programu ako celku by sa mal zohľadňovať spoločne s mierou, do akej každý chovateľ vytvoril podobné podmienky na rozmnožovanie, pričom sa zohľadnia znalosti a pomoc ostatných chovateľov.

Posúdenie jednotlivých druhov alebo chovateľa sa navyše môže časom meniť, a to v závislosti od postupov riadenia chovných rodičovských párov.

3.4. Kódy označujúce účel

Účely, na ktoré je možné povoliť dopĺňanie exemplárov, závisia od pôvodu druhov (odchovaný v zajatí alebo chytený vo voľnej prírode) a od stavu ich ochrany (príloha A alebo príloha B).

Kódy označujúce účel sa uvádzajú na všetkých povoleniach na dovoz a označujú zamýšľaný dôvod dovozu. Prípadom, keď chovný rodičovský pár tvoria exempláre druhov podľa prílohy A alebo podľa prílohy B, ktoré sú vzácne alebo sa len zriedkavo chovajú v zajatí alebo na ktoré sa vzťahuje nulová kvóta na komerčné obchodovanie s exemplármi z voľnej prírody, ktoré boli dovezené na iné ako komerčné účely, treba pri posudzovaní toho, či sa má povoliť komerčné využitie potomstva týchto exemplárov, venovať viac pozornosti.

Na základe príslušného kódu označujúceho účel sa uplatňujú obmedzenia, pokiaľ ide o to, čo možno robiť s dotknutým exemplárom a jeho potomstvom. V tomto oddiele sa uvádzajú usmernenia o spôsobe výkladu jednotlivých kódov označujúcich účel použitých na druhy, ktoré boli dovezené a teraz sú súčasťou chovných rodičovských párov:

— Kód označujúci účel S (vedecký účel) alebo M [medicínsky účel (vrátane biologicko-medicínskeho výskumu)]: Exempláre sú určené na dosiahnutie vedeckého pokroku alebo na zásadné biologicko-medicínske účely, na ktoré sa tento druh ukázal ako jediný vhodný.

— Kód označujúci účel B (chov v zajatí): Exempláre sú určené na nekomerčné chovné programy, ktoré zaisťujú prínosy k ochrane dotknutých druhov. Kód označujúci účel B by sa nemal prijímať v prípade exemplárov, ktorých potomstvo je určené na komerčné obchodovanie – namiesto toho by sa mal vyhradiť na chov na účely ochrany. Nekomerčnosť transakcie možno overiť na základe týchto informácií, pričom sa zohľadní, že jednotlivé projekty sa od seba odlišujú a je potrebná určitá flexibilita: — jasný opis prínosu z hľadiska ochrany pre voľne žijúcu populáciu druhu (napr. podpora pre voľne žijúcu populáciu; opätovná introdukcia do voľnej prírody atď.), — jasný plán a časový harmonogram projektu [napr. kto a kedy vykonáva opätovnú introdukciu exemplára; ak v blízkom čase nie je naplánovaná žiadna opätovná introdukcia, čo sa má stať (ak bude projekt v porovnaní s očakávaniami úspešnejší) s nadbytočnými exemplármi atď.]., — existencia a vedenie plemennej knihy s cieľom zachovať genetickú variabilitu, — veterinárna podpora projektu s cieľom zabrániť šíreniu chorôb vo voľne žijúcich populáciách, — podpora projektu v krajine pôvodu alebo opätovnej introdukcie, — žiadne komerčné využitie exemplára a jeho potomstva.

— Kód označujúci účel Z (zoologické záhrady): Exempláre sú určené pre zoologické záhrady a môžu sa premiestňovať iba medzi nimi.

— Kód označujúci účel E (vzdelávanie): Na vzdelávacie účely zamerané na ochranu druhu. Tento prínos z hľadiska ochrany by sa mal zdokumentovať v rámci koncepcie vzdelávania.

— Kód označujúci účel P (osobný účel): Exempláre sú určené na osobné použitie, napríklad ako súkromné spoločenské zvieratá.

Ak transakcia jasne nepatrí do niektorej z uvedených kategórií kódov označujúcich nekomerčný účel, musí sa použiť kód označujúci účel T a príslušný exemplár musí spĺňať všetky kritériá, aby bolo možné povoliť obchod na komerčné účely.

Výkonný orgán môže po nevyhnutných konzultáciách obmedziť aj komerčné použitie exemplára alebo jeho potomstva iba na vnútorný trh EÚ. Toto obmedzenie by sa mohlo zabezpečiť prostredníctvom podmienok stanovených v povolení na dovoz a následne v potvrdení EÚ.

Keď exemplár už nie je možné použiť na účel, na ktorý bol dovezený, a keď bola podaná žiadosť na jeho použitie na komerčné účely, výkonný orgán by mal po porade s vedeckým orgánom vyhodnotiť, či je možné, že tento exemplár bol dovezený na komerčné účely.

Napríklad živočích dovezený na účely výskumného projektu alebo chovného programu sa môže použiť v rámci existujúceho chovného rodičovského páru alebo môže byť komercializovaný, a to za predpokladu, že je jasné, že účel pôvodného dovozu bol pravý a nepoužil sa ako zámienka na dovoz živočícha s komerčným úmyslom. Na toto hodnotenie môže byť potrebné poradiť sa s krajinou vývozu.

Ak je zrejmé, že dovoz exemplára na komerčné účely nebol povolený, obchod s exemplárom alebo jeho chov na účely predaja potomstva by sa mali vo všeobecnosti zakázať. Komerčné použitie akýchkoľvek derivátov by sa malo takisto zakázať.

3.5. Otázky názvoslovia

Osobitná pozornosť by sa mala venovať nedávno objaveným druhom, druhom, pri ktorých nedávno došlo k zmenám v taxonómii, ako aj druhom, v prípade ktorých sa akceptované názvoslovie podľa dohovoru CITES líši od novšej, všeobecne uznávanej vedeckej literatúry.

Takéto zmeny môžu výrazne skomplikovať vysledovateľnosť; odporúča sa, aby výkonný orgán a vedecký orgán medzi sebou viedli konzultácie, keď budú v takýchto prípadoch overovať zákonný pôvod.

4. Dovoz do EÚ

Exemplár živočíšneho druhu sa môže považovať za odchovaný v zajatí iba vtedy, keď sa príslušný výkonný orgán po porade s príslušným vedeckým orgánom dotknutého členského štátu presvedčí, že sú splnené kritériá v článku 54 vykonávacieho nariadenia. Podmienky dovozu uvedené v článku 4 základného nariadenia sa vzťahujú aj na exempláre odchované v zajatí uvedené v článku 7 ods. 1 toho istého nariadenia. Vedecké orgány by sa preto mali zapojiť do posudzovania žiadostí o dovoz exemplárov odchovaných v zajatí. Konkrétne musia zabezpečiť, aby každý exemplár s pôvodom vo voľnej prírode používaný na chov v zajatí (rodičovská populácia a všetky exempláre výnimočne doplnené do chovných rodičovských párov) vyhovoval požiadavkám v článku 4 ods. 2 písm. a) a v článku 4 ods. 1 písm. e), v spojení s článkom 4 ods. 2 písm. c).

To predovšetkým znamená, že výkonný orgán po porade s vedeckým orgánom rozhodne, že dovoz do EÚ nemá škodlivé účinky na stav ochrany druhu, že exemplár bol získaný zákonne a že neexistujú žiadne iné faktory vyznievajúce v neprospech vydania povolenia na dovoz.

Vedecké orgány sa takisto musia presvedčiť, že metóda produkcie v prípade dovezených exemplárov nemá škodlivý účinok na stav ochrany druhu alebo na rozsah územia, na ktorom sa príslušná voľne žijúca populácia daného druhu vyskytuje.

Nerealistické (8) vyhlásenia týkajúce sa odchovu v zajatí môžu viesť k zamietnutiu povolenia na dovoz podľa článku 4 ods. 1 písm. e) základného nariadenia a článku 7 ods. 6 vykonávacieho nariadenia. Nezrovnalosti v údajoch o údajnom odchove v zajatí by mali viesť k podrobnejšej analýze žiadosti a ku kontaktu s vyvážajúcou krajinou, po ktorých sa konečné rozhodnutie musí prijať na individuálnom základe.

Dovoz exemplárov odchovaných v zajatí zo štátov, kde sa daný druh nevyskytuje, by všeobecne nemal byť povolený, ak exempláre toho druhu nikdy neboli vyvážané zo štátu, kde sa daný druh vyskytuje, s platným povolením alebo potvrdením CITES. Je však potrebné vziať do úvahy, že exempláre mohli byť dovezené do štátu, kde sa daný druh nevyskytuje, pred ich uvedením v zozname v dohovore CITES.

4.1. Úloha výkonného orgánu pri posudzovaní povolení na dovoz pri exemplároch odchovaných v zajatí

Výkonný orgán preverí, či exemplár bol získaný v súlade s právnymi predpismi na ochranu dotknutých druhov. V rámci konzultácie s príslušným vedeckým orgánom členského štátu a po posúdení každého stanoviska Vedeckou preskúmavacou skupinou výkonný orgán preverí, či exempláre, ktoré sa majú dovážať, je možné považovať za odchované v zajatí v súlade s článkom 54 vykonávacieho nariadenia.

Výkonný orgán venuje osobitnú pozornosť žiadostiam o dovoz, v prípade ktorých sa zistilo zvýšené riziko v súlade s prílohou 1 k usmerneniu. Faktory uvedené v prílohe sú orientačné a nie sú náhradou náležite podrobného posúdenia každého prípadu. Posúdenie môže ukázať, že vyhlásenie o chove v zajatí je napriek prítomnosti jedného alebo viacerých rizík platné a spoľahlivé.

Na potvrdenie toho, či exempláre spĺňajú kritériá uvedené v článku 54 ods. 1 až 4 vykonávacieho nariadenia, môže byť potrebné získať informácie od dotknutej krajiny mimo EÚ v súlade s článkom 7 ods. 6 vykonávacieho nariadenia.

Členské štáty by nemali vydávať povolenia na dovoz v prípadoch, keď napriek svojej požiadavke nedostanú uspokojivé informácie od vývozcu, prípadne od vyvážajúcej alebo opätovne vyvážajúcej krajiny o tom, že exempláre, ktoré sa majú dovážať do EÚ, sa kvalifikujú ako odchované v zajatí.

4.2. Úloha vedeckého orgánu pri posudzovaní povolení na dovoz pri exemplároch odchovaných v zajatí

Vedecký orgán v členskom štáte dovozu poskytuje stanovisko, či sú splnené kritériá stanovené v článku 54 vykonávacieho nariadenia a podmienky dovozu stanovené v článku 4 ods. 1 a 2 základného nariadenia.

Toto stanovisko je založené na vedeckom posúdení dostupných informácií so zohľadnením všetkých rizík zistených v súlade s prílohou 1 k tomuto usmerneniu.

Ak boli zistené pochybnosti týkajúce sa skutočnosti, či exempláre určené na predaj pochádzajú z odchovu v zajatí, vedecký orgán (alebo výkonný orgán po konzultácii s vedeckým orgánom) v členskom štáte dovozu sa poradí s vedeckým orgánom (a prípadne s výkonným orgánom) v krajine vývozu/pôvodu. Cieľom je získať informácie potvrdzujúce, že exempláre určené na dovoz spĺňajú kritériá pre exempláre odchované v zajatí.

Ak potrebné informácie od výkonného alebo vedeckého orgánu v krajine vývozu/pôvodu nie sú k dispozícii, vedecký orgán v dovážajúcom členskom štáte sa môže obrátiť priamo na žiadateľa. Orgán má pritom použiť kontrolný zoznam otázok uvedený v prílohe 2. Kontrolný zoznam je orientačný, je potrebné ho prispôsobiť každému konkrétnemu prípadu, pričom nie každá otázka sa môže použiť vo všetkých prípadoch.

Vedecký orgán by mal svoje stanoviská poskytovať individuálne k jednotlivým prípadom, pričom môžu byť formulované pre konkrétny exemplár, pre konkrétne chovné zariadenie, pre určitý druh (napríklad, či sa daný druh chová ľahko alebo zložito) alebo pre dovozy z konkrétnej krajiny.

Vedecký orgán v členskom štáte dovozu informuje o svojich zisteniach výkonný orgán. Vedeckým orgánom sa adresuje výzva, aby svoje posúdenia postupovali orgánom CITES ostatných členských štátov EÚ prostredníctvom databázy chovu v zajatí (9).

Ak existujú obavy týkajúce sa chovu určitého druhu v zajatí (negatívne odporúčanie alebo pretrvávajúce pochybnosti), vedecký orgán v členskom štáte by mal na celú záležitosť upozorniť Vedeckú preskúmavaciu skupinu, aby problém posúdila a prijala primerané opatrenie. Európska komisia môže v takých prípadoch viesť konzultácie s výkonným alebo vedeckým orgánom v krajine vývozu alebo v štátoch, kde sa daný druh vyskytuje.

Výsledok posúdenia Vedeckou preskúmavacou skupinou sa uverejní prostredníctvom stránky Species+ (10), resp. databázy chovu v zajatí, ako informácia pre vedecké a výkonné orgány.

5. Obchod v rámci Únie

5.1. Úloha výkonného a vedeckého orgánu pri posudzovaní žiadostí o obchod v rámci Únie s exemplármi odchovanými v zajatí podľa prílohy A

Príslušný výkonný orgán by mal byť pred vydaním potvrdenia, ktorým sa schvaľujú obchodné činnosti týkajúce sa exemplárov, o ktorých sa tvrdí, že boli narodené a odchované v zajatí, v rámci konzultácie s príslušným vedeckým orgánom presvedčený, že kritériá stanovené v článku 54 vykonávacieho nariadenia sú splnené.

Takáto konzultácia sa môže uskutočniť individuálne pri každej žiadosti alebo špecificky pri jednotlivých druhoch. V prípade opakovaných žiadostí týkajúcich sa určitého druhu a ak sa na rodičovskú populáciu už vzťahujú platné potvrdenia na obchod v rámci EÚ s kódom pôvodu C, konzultácia s vedeckým orgánom nemusí byť potrebná.

Zakaždým, keď známy chovateľ žiada o potvrdenie na obchod v rámci EÚ, výkonný alebo vedecký orgán by mal požadovať prinajmenšom tieto prvky (doplnkové aspekty platné pre nových chovateľov sú uvedené v ďalšej časti):

1. názov a adresa chovateľa;

2. povolenia alebo potvrdenia na obchod v rámci EÚ v prípade rodičovskej populácie (ktorá môže pozostávať z dvoch živočíchov alebo z viacerých živočíchov v prípade skupinového chovu. V takom prípade by mala byť uvedená najmenšia skupina potenciálnych rodičov spolu s príslušným dôkazom o ich zákonnom nadobudnutí, veku a pohlaví);

3. počet potomkov na udalosť rozmnožovania;

4. identifikácia každého potomka;

5. (približný) dátum narodenia;

6. pohlavie potomka (ak je k dispozícii);

7. opis metód chovu – ak sa počet potomkov zdá príliš vysoký v porovnaní s údajmi dostupnými v literatúre alebo v prípade druhov, ktoré sa veľmi zriedkavo chovajú v zajatí. Zohľadniť je potrebné vedecké postupy, ktoré podporujú rozmnožovanie, ako je napríklad oplodnenie in vitro, keďže ich výsledkom môže byť vyššia miera rozmnožovania, než by sa očakávalo v prirodzených podmienkach. V zajatí navyše často môže vzniknúť viac ako jedno hniezdo, zatiaľ čo vo voľnej prírode to môže byť zriedkavé.

Pri posudzovaní žiadosti o potvrdenie v prípade exemplárov odchovaných v zajatí by mal mať výkonný orgán na pamäti tieto ukazovatele vyššieho alebo nižšieho rizika:

— Je chovateľ známy svojím zákonným chovom tohto druhu?

— Dosiahla rodičovská populácia pohlavnú zrelosť (tu je opäť potrebné brať do úvahy rozdiely medzi živočíchmi držanými v podmienkach zajatia v porovnaní s informáciami o exemplároch vo voľnej prírode) a je stále schopná rozmnožovania?

— Je údajný počet potomkov hodnoverný?

— Je údajný počet znášok hodnoverný?

— Získala táto rodičovská populácia potomkov v minulosti?

— Narodila sa rodičovská populácia v zajatí? Ak nie, bola generácia F2 získaná za podobných okolností?

— Týka sa žiadosť druhu endemického v EÚ, druhu pôvodného v EÚ alebo druhu, o ktorom je známe, že sa dostal do voľnej prírody nezákonne?

V prípade nového chovateľa alebo neistoty v súvislosti s niektorou z uvedených informácií môže výkonný orgán okrem uvedených otázok 1 – 7 požiadať o doplňujúce informácie. Podľa potreby to môže zahŕňať tieto ukazovatele:

— veľkosť a pôvod (vo voľnej prírode alebo odchovaný v zajatí) zakladateľského chovného rodičovského páru,

— veľkosť súčasného chovného rodičovského páru v rámci celkového počtu jedincov vrátane pomeru samec/samica,

— podrobné údaje o rodičoch exempláru vrátane dátumu narodenia/vyliahnutia (čísla krúžkov/mikročipov a fotografie druhu, na ktorých môžu byť jednotlivé exempláre spoľahlivo rozpoznané na základe konkrétnych znakov tela, ak sú k dispozícii),

— rok prvého úspešného rozmnožovania,

— či chovateľ choval druhú generáciu (F2),

— či bol chovný rodičovský pár dopĺňaný jedincami z voľnej prírody, a ak áno, podrobné informácie o počte, časovom období a pôvode,

— úplne podrobné informácie o ročnej produkcii.

Výkonný orgán by mal viesť konzultácie aj s príslušným vedeckým orgánom v prípadoch:

— žiadostí týkajúcich sa druhu, o ktorom je známe, že je ťažké udržiavať a/alebo odchovávať ho v zajatí,

— žiadostí týkajúcich sa exemplárov, pri ktorých je na základe ich uvádzaného veku tvrdenie o chove v zajatí nepravdepodobné vzhľadom na vysoké náklady spojené s udržiavaním toho druhu v zajatí počas daného obdobia,

— žiadostí týkajúcich sa druhov, ktoré pomaly dospievajú a majú nízky potenciál rozmnožovania,

— pochybností o hodnovernosti počtu potomkov a hniezd, veku rozmnožovania alebo iných aspektoch chovu v zajatí.

Výkonné orgány môžu zvážiť fyzickú kontrolu príslušnými orgánmi a/alebo žiadosť o analýzu DNA na overenie, či sa uvedený potomok údajných rodičov/rodičovskej populácie skutočne narodil a bol odchovaný v zajatí.

Fyzická kontrola je vo všeobecnosti oprávnená v prípade pochybností a v prípade, keď genetická analýza nie je možná. Odoberanie vzorky na genetickú analýzu môže vykonať žiadateľ (pokiaľ možno pod dohľadom zástupcu príslušných orgánov) alebo určený pracovník v závislosti od analýzy rizika vykonanej výkonným orgánom po konzultácii s vedeckým orgánom.

Konzultácia medzi výkonnými orgánmi je oprávnená v prípade obáv o platnosť potvrdení vydaných iným členským štátom v prípade exemplárov, ktorých sa týkajú pochybné tvrdenia o chove v zajatí.

Uvedené opatrenia nie je potrebné prijať pri exemplároch druhov uvedených v prílohe X k nariadeniu 865/2006. Tieto exempláre sa považujú za spĺňajúce podmienky článku 54 (exempláre narodené a odchované v zajatí, kód pôvodu C), pokiaľ neexistuje silný dôkaz o opaku. Nepotrebujú potvrdenie o obchode v rámci EÚ ani žiadny iný druh dokumentácie a nemusia byť označené.

5.2. Úloha výkonného a vedeckého orgánu pri obchode v rámci Únie s exemplármi odchovanými v zajatí podľa prílohy B

Obchod s exemplármi uvedenými v prílohe B je povolený, pokiaľ je možné preukázať, že exempláre sú nadobudnuté v súlade s platnými právnymi predpismi na ochranu živočíchov a rastlín.

Usmerňovací dokument (11), v ktorom sú uvedené podrobné požiadavky na písomnú dokumentáciu pre obchod v rámci Únie so živočíchmi uvedenými v prílohe B, bol vypracovaný s cieľom pomôcť členským štátom s uplatňovaním tohto pravidla, ktoré sa týka aj obchodu s exemplármi odchovanými v zajatí.

Rovnaké posúdenie, ako bolo opísané pre prílohu A, by sa malo vykonať pri kontrole obchodu s exemplármi odchovanými v zajatí z druhov uvedených v prílohe B. V prípade pochybností by mal výkonný orgán viesť konzultácie s vedeckým orgánom a mal by zvážiť fyzickú kontrolu a/alebo odobratie vzoriek na genetickú analýzu, ako už bolo opísané.

Konzultácia medzi výkonnými orgánmi sa odporúča v prípade, keď existujú obavy týkajúce sa exemplárov, o ktorých sa tvrdí, že boli odchované v zajatí v inom členskom štáte, najmä ak ide o značné riziko (ak napríklad neexistuje dôkaz o zákonnom dovoze do krajín EÚ, v prípade daného druhu je ťažké odchovať druhú generáciu atď.).

6. Vývoz a opätovný vývoz z EÚ

Exemplár živočíšneho druhu by sa mal považovať za odchovaný v zajatí, len ak príslušný výkonný orgán je v rámci konzultácie s vedeckým orgánom v dotknutom členskom štáte presvedčený, že kritériá stanovené v článku 54 vykonávacieho nariadenia sú splnené.

Je potrebné poznamenať, že existuje rozdiel medzi i) opätovným vývozom exemplárov odchovaných v zajatí, ktoré boli predtým dovezené do EÚ, a ii) vývozom exemplárov odchovaných v zajatí v EÚ.

6.1. Opätovný vývoz exemplárov odchovaných v zajatí

Pri opätovnom vývoze exemplárov odchovaných v zajatí z členského štátu EÚ, ktorý nebol miestom dovozu týchto exemplárov do EÚ, si oba členské štáty musia vymeniť informácie (pozri článok 5 ods. 5 základného nariadenia).

Ak sú exempláre označené a môžu byť jednoznačne priradené k dokumentu, osobitná konzultácia s vedeckým orgánom nemusí byť potrebná. Základom je usmernenie týkajúce sa dôkazu o zákonnom nadobudnutí živých živočíchov patriacich medzi druhy podľa prílohy B (pozri poznámku pod čiarou 11), so zoznamom uvedeným v prílohe, ktorý je potrebné považovať za minimálnu dokumentáciu alebo informáciu, ktorú je potrebné poskytnúť.

6.2. Vývoz exemplárov odchovaných v zajatí

6.2.1. Úloha výkonného orgánu pri posudzovaní povolení na vývoz pri exemplároch odchovaných v zajatí

Výkonný orgán v rámci konzultácie s príslušným vedeckým orgánom členského štátu preverí, či exempláre spĺňajú kritériá pre exempláre považované za odchované v zajatí, v súlade s článkom 54 vykonávacieho nariadenia a článkom 7 ods. 1 základného nariadenia.

Výkonný orgán posúdi informácie uvedené v žiadosti s cieľom zabezpečiť, aby exemplár bol získaný v súlade s právnymi predpismi a nariadeniami EÚ (zistenie o zákonnom nadobudnutí). Ak sa žiadosť týka exemplárov, v prípade ktorých už existuje potvrdenie, výkonný orgán by mal vykonať ďalšie preskúmanie na základe posúdenia rizika a ak je to potrebné, v prípade pochybností viesť konzultáciu s vedeckým orgánom alebo s inými členskými štátmi.

Výkonné orgány by mali venovať osobitnú pozornosť žiadostiam o vývoz, pri ktorých sa zistilo zvýšené riziko v súlade s prílohou 1 k tomuto dokumentu. Faktory uvedené v prílohe sú orientačné a nie sú náhradou náležitého posúdenia každého prípadu. Posúdenie môže ukázať, že vyhlásenie o chove v zajatí je napriek prítomnosti jedného alebo viacerých rizík platné a spoľahlivé.

V prípade vývozu živých exemplárov druhu uvedeného v zozname prílohy B, odchovaných v zajatí, by členské štáty mali použiť usmerňovací dokument týkajúci sa dôkazu o zákonnom nadobudnutí živých zvierat, ktoré patria medzi druhy podľa prílohy B (pozri poznámku pod čiarou 11), ako aj potrebnú písomnú dokumentáciu.

Výkonné orgány si môžu zvoliť overenie zákonného nadobudnutia prostredníctvom prístupu posúdenia rizika na základe týchto faktorov, ak sú relevantné pre konkrétnu žiadosť o vývoz:

i) príloha, v ktorej je druh uvedený;

ii) zdroj exempláru;

iii) výskyt druhu v kontrolovanom prostredí členského štátu, ktorého sa týka žiadosť;

iv) zdokumentovaný nezákonný obchod;

v) účel obchodu (komerčný alebo nekomerčný);

vi) história žiadostí žiadateľa vrátane histórie nedodržania pravidiel;

vii) peňažná hodnota exemplárov a

viii) existencia podobne vyzerajúcich druhov.

Ak po zohľadnení a vyvážení uvedených faktorov dospeje výkonný orgán k záveru, že existuje značné riziko, že exemplár, ktorý sa má vyviezť, nebol zákonne nadobudnutý, môže sa rozhodnúť požiadať o doplňujúce informácie a vykonať ďalšiu kontrolu vysledovateľnosti. Ak výkonný orgán dospeje k záveru, že riziko nezákonného nadobudnutia je nízke, môže rozhodnúť o vykonaní menšej kontroly.

Podľa článku 65 ods. 4 vykonávacieho nariadenia musí výkonný orgán overiť, či exempláre druhov uvedených v prílohe A sú označené podľa článku 66 tohto nariadenia.

Pre každý vývoz (alebo opätovný vývoz) exemplárov uvedených v prílohe A alebo B, ak sú exempláre označené, sa odporúča uviesť identifikačné čísla do povolenia na vývoz (alebo do potvrdenia o opätovnom vývoze) v kolónke opisu 8, aby boli exempláre opísané čo najpresnejšie.

Exempláre druhov uvedených v prílohe X k nariadeniu 865/2006 nemusia byť na vývoz označené a podmienky vydania povolenia na vývoz sa môžu považovať za splnené.

6.2.2. Úloha vedeckého orgánu pri posudzovaní povolení na vývoz pri exemplároch odchovaných v zajatí

Vedecký orgán pri konzultácii s výkonným orgánom poskytne odporúčanie, či exempláre, na ktoré sa vzťahuje povolenie alebo potvrdenie, spĺňajú kritériá pre exempláre odchované v zajatí, v súlade s článkom 54 vykonávacieho nariadenia a článkom 5 ods. 2 písm. d) (uvedené v článku 5 ods. 4 základného nariadenia), s cieľom posúdiť, či je vývoz škodlivý pre zachovanie druhu.

Vedecký orgán by mal svoje stanoviská poskytovať individuálne k jednotlivým prípadom, pričom môžu byť formulované pre konkrétny exemplár, pre konkrétne chovné zariadenie alebo pre určitý druh (napríklad, či sa daný druh chová ľahko alebo zložito).

Ak existujú pochybnosti týkajúce sa skutočnosti, či exempláre majú pôvod ako odchované v zajatí v inom členskom štáte EÚ, výkonný alebo vedecký orgán v členskom štáte vývozu požiada výkonný alebo vedecký orgán v inom členskom štáte, aby potvrdil, či exempláre spĺňajú kritériá exemplárov odchovaných v zajatí.

Výkonným a vedeckým orgánom sa adresuje výzva, aby v prípade potreby svoje posúdenia postupovali orgánom CITES ostatných členských štátov EÚ prostredníctvom databázy chovu v zajatí (12).

Ak navyše pretrvávajú obavy týkajúce sa chovu v zajatí, vedecké orgány v členských štátoch majú na danú záležitosť upozorniť Vedeckú preskúmavaciu skupinu alebo prostredníctvom výkonného orgánu skupinu odborníkov výkonných orgánov CITES.

7. Zhabané alebo prepadnuté živočíchy

Tento oddiel obsahuje usmernenie k zaobchádzaniu so zhabanými alebo s prepadnutými exemplármi a tom, či takéto exempláre môžu byť použité v zariadení na chov v zajatí alebo nie.

Výkonný orgán by v rámci konzultácie s vedeckým orgánom, prípadne s inými relevantnými orgánmi, mal rozhodnúť o čo najvhodnejšom zaobchádzaní so zhabanými alebo s prepadnutými exemplármi a tom, či ich udržiavať v zajatí, vrátiť ich do krajiny pôvodu na účely možného návratu do voľnej prírody (13) alebo ich utratiť.

Usmernenie v tejto záležitosti môže poskytnúť rezolúcia konferencie CITES 17.08 s názvom Disposal of illegally traded and confiscated specimens of CITES-listed species (Nakladanie s nelegálne obchodovanými a so zhabanými alebo s prepadnutými exemplármi uvedenými na zozname druhov CITES) (14), predovšetkým schéma rozhodovania z hľadiska analýzy v prílohe 1 k rezolúcii.

Zohľadniť je potrebné pôvodný dôvod zhabania alebo prepadnutia, keďže niekedy exempláre neboli zaistené pre problémy s ich zákonnosťou, ale skôr pre iné priestupky (napríklad spojené s podmienkami prevozu). Výkonné orgány by mali byť oboznámené aj s novými praktikami pašovania, keď sa priekupníci spoliehajú na zhabané alebo prepadnuté exempláre, ktoré sú neskôr legalizované prostredníctvom záchranného strediska. Výkonné orgány by mali prijať všetky preventívne opatrenia, aby zabránili tomu, že zhabané alebo prepadnuté exempláre skončia naspäť v rukách osôb zapojených do porušovania zákonov.

Zhabané alebo prepadnuté exempláre sa môžu pridať do zariadení pre druhy, ktoré už vytvorili chovné rodičovské páry v EÚ, alebo môžu vytvoriť nové chovné rodičovské páry. Ak ide o druh, pre ktorý existuje program ex-situ združenia EAZA alebo európska plemenná kniha, uprednostňovaným postupom je umiestniť exemplár do starostlivosti takého koordinovaného chovného programu. Určite je to prípad druhu, ktorý nebol predtým dovezený s platnými povoleniami alebo potvrdeniami CITES.

Členské štáty môžu spolupracovať s ďalšími zmluvnými stranami dohovoru CITES na správnom nakladaní so zhabanými alebo s prepadnutými živočíchmi a umožniť dovoz, vývoz alebo opätovný vývoz takýchto exemplárov. V prípade dovozu stále platí požiadavka zistenia neškodnosti. Komerčný obchod so zhabanými alebo s prepadnutými exemplármi druhov uvedených v prílohe A však povolený nie je.

Je potrebné rozlišovať medzi exemplármi druhov uvedených v prílohe A a druhov uvedených v prílohách B, C alebo D. Osobitnú pozornosť treba venovať zriedkavým druhom alebo druhom, ktorých chov sa v EÚ (takmer) neuskutočňuje.

Podľa článku 8 ods. 6 základného nariadenia sa príslušné orgány v členských štátoch oprávňujú predávať všetky zhabané alebo prepadnuté exempláre druhov uvedených v prílohách B až D za predpokladu, že sa nevrátia priamo osobe alebo subjektu, ktorému boli zhabané, u ktorého prepadli alebo ktorý sa podieľal na trestnom čine. Tieto exempláre sa môžu potom používať na všetky účely ako zákonne nadobudnuté.

Zhabané alebo prepadnuté exempláre druhov uvedených v prílohe A sa nemôžu predávať. Exempláre druhov uvedených v prílohe A by sa mali považovať za zákonne nadobudnuté po zhabaní alebo prepadnutí a po odovzdaní správcovi, ktorý využíva tieto zhabané alebo prepadnuté exempláre na nekomerčné účely. Malo by sa podrobne uvádzať, ako sa exempláre a ich prípadní potomkovia môžu využívať.

Potrebné je dôkladnejšie posúdenie, či zhabané alebo prepadnuté exempláre druhov uvedených v prílohe A môžu byť pridané do chovného rodičovského páru. Pri hodnotení, či zhabaný alebo prepadnutý exemplár druhu uvedeného v prílohe A môže byť zverený do zariadenia na chov v zajatí, je potrebné zvážiť tieto aspekty (po konzultácii s príslušným vedeckým orgánom):

— Je zariadenie na chov v zajatí súčasťou formálneho programu na ochranu chovu v zajatí? Alebo je to skôr komerčné zariadenie na predaj väčšiny potomkov?

— Ide o druh známy odchovaním v zajatí a produkciou potomkov F2?

— Je známy pôvod exempláru?

Poskytnutie plného vlastníctva zhabaného alebo prepadnutého exempláru komerčnému zariadeniu na chov v zajatí by zrejme nebolo v súlade s nariadeniami EÚ o obchode s voľne žijúcimi druhmi. Exempláre druhov uvedených v prílohe A by mohli byť „prijaté“ za predpokladu, že i) zariadenie má potrebné poznatky a infraštruktúru a ii) živočíchy sa nevyužívajú na predaj ani na komerčný chov.

Keď je potrebné umiestniť zhabaný alebo prepadnutý exemplár v inom členskom štáte, pred vydaním potvrdenia oprávňujúceho na také premiestnenie by zodpovedný vydávajúci výkonný orgán mal nadviazať kontakt s vedeckým orgánom v prijímajúcom členskom štáte (podľa článku 9 základného nariadenia) a (v ideálnom prípade) informovať výkonný orgán v prijímajúcom členskom štáte. Akékoľvek obmedzenia používania exempláru by mali byť uvedené v potvrdení so súhlasom oboch členských štátov.

(1) Nariadenie Rady (ES) č. 338/97 z 9. decembra 1996 o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi (Ú. v. ES L 61, 3.3.1997, s. 1) (ďalej len „základné nariadenie“) a súvisiace nariadenia Komisie, najmä: nariadenie Komisie (ES) č. 865/2006 zo 4. mája 2006, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá týkajúce sa vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 338/97 o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi (Ú. v. EÚ L 166, 19.6.2006, s. 1) (ďalej len „vykonávacie nariadenie“) a vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 792/2012 z 23. augusta 2012, ktorým sa stanovujú pravidlá vzoru povolení, potvrdení a iných dokladov stanovených v nariadení Rady (ES) č. 338/97 o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Komisie (ES) č. 865/2006 (Ú. v. EÚ L 242, 7.9.2012, s. 13) (ďalej len „nariadenie o povoleniach“).

(2) „Exempláre odchované v zajatí“ uvedené v tomto dokumente sú exempláre, ktoré spĺňajú kritériá uvedené v článku 54 vykonávacieho nariadenia.

(3) Harfoot, M. a kol., 2018. Unveiling the patterns and trends in 40 years of global trade in CITES-listed wildlife (Odhalenie vzorcov a trendov 40 rokov globálneho obchodovania s voľne žijúcimi druhmi uvedenými na zoznamoch dohovoru CITES). Biological Conservation, 223: 47 – 57.

(4) Tento výraz označuje stav druhu v Červenej knihe IUCN a nie v prílohách k dohovoru CITES, v ktorých sa daný druh uvádza.

(5) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/PDF/?uri=CELEX:52019XC0321(01)&from=SK.

(6) Článok 11 ods. 2 písm. a) základného nariadenia.

(7) Pozri https://www.eaza.net/assets/Uploads/CCC/August-2020.pdf.

(8) Napríklad vyhlásenia o produkcii potomstva v rozsahu alebo rýchlosti, ktoré sa vzhľadom na biológiu rozmnožovania druhov považujú za pravdepodobne nereálne.

(9) http://captivebreeding.unep-wcmc.org.

(10) https://speciesplus.net/species.

(11) Dôkaz o zákonnom nadobudnutí živých zvierat, ktoré patria medzi druhy podľa prílohy B, a potrebná písomná dokumentácia (Ú. v. EÚ C 107, 21.3.2019, s. 2).

(12) http://captivebreeding.unep-wcmc.org.

(13) Návrat do voľnej prírody v mnohých prípadoch nie je možný.

(14) https://cites.org/sites/default/files/document/E-Res-17-08.pdf.