/* KOM/2010/0450 v konečnom znení */ OZNÁMENIE KOMISIE RADE, EURÓPSKEMU PARLAMENTU, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Deviate oznámenie o uplatňovaní článkov 4 a 5 smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES a smernicou 2007/65/ES, za obdobie 2007 – 2008 (Podpora európskych a nezávislých audiovizuálnych diel)





[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 23.9.2010 KOM(2010) 450 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE RADE, EURÓPSKEMU PARLAMENTU, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Deviate oznámenie o uplatňovaní článkov 4 a 5 smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES a smernicou 2007/65/ES, za obdobie 2007 – 2008 (Podpora európskych a nezávislých audiovizuálnych diel) SEK(2010) 995 OZNÁMENIE KOMISIE RADE, EURÓPSKEMU PARLAMENTU, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Deviate oznámenie o uplatňovaní článkov 4 a 5 smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES a smernicou 2007/65/ES, za obdobie 2007 – 2008 (Podpora európskych a nezávislých audiovizuálnych diel) ÚVOD Toto oznámenie sa vypracovalo podľa článku 4 ods. 3 smernice Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania[1] („smernica Televízia bez hraníc“), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/36/ES z 30. júna 1997[2] a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES z 11. 12. 2007 ( „smernica o audiovizuálnych mediálnych službách“ )[3], (ďalej len „smernica“)[4]. Komisia prostredníctvom tohto oznámenia deviatykrát od prijatia smernice informuje o uplatňovaní článkov 4 a 5, tentoraz za obdobie 2007 - 2008. Oznámenie vychádza zo štatistických výkazov členských štátov o dosahovaní pomeru uvedeného v týchto článkoch vo všetkých televíznych programoch, ktoré patria do ich právomoci, a vyjadruje sa v ňom stanovisko Komisie k uplatňovaniu týchto ustanovení vrátane hlavných záverov, ku ktorým na základe správ členských štátov dospela. Toto dvojročné predkladanie správ slúži na dvojaký účel. Po prvé, podľa článku 4 ods. 3 smernice, prostredníctvom oznámenia sa so štatistickými výkazmi členských štátov oboznamujú ostatné členské štáty, Európsky parlament, Rada, Európsky hospodársky a sociálny výbor a Výbor regiónov. Po druhé, jeho cieľom je overiť, či sa správne uplatňovali opatrenia prijaté členskými štátmi so zámerom podporiť európske diela a nezávislé produkcie. Na toto predkladanie správ Komisia poskytla všetkým členským štátom vopred pripravený zoznam kanálov získaný z databázy MAVISE[5] Európskeho audiovizuálneho observatória. Účelom bolo využiť jednotný základ na zvýšenie konzistentnosti a porovnateľnosti štatistických údajov poskytovaných členskými štátmi. V súlade s ustanoveniami smernice sa zo zoznamu vypustili miestne kanály, pretože sa na ne nevzťahujú články 4 a 5 (podľa článku 9), ako aj kanály, ktoré nevysielajú v niektorom jazyku EÚ (odôvodnenie 29 smernice 97/36/ES) a kanály, ktoré vysielajú výlučne na prijímanie mimo EÚ a nedajú sa prijímať v EÚ (článok 2 ods. 6). Ako to už bolo v prípade predchádzajúcej správy, všetky kanály, ktoré patria do právomoci daného členského štátu, sa museli posudzovať nezávisle od ich podielu sledovanosti. Ďalšie podrobnosti sú dostupné v podkladových dokumentoch v pracovnom dokumente útvarov Komisie, ktorý je priložený k tomuto oznámeniu. Po prvý raz Bulharsko a Rumunsko, ktoré pristúpili k EÚ 1. januára 2007 a na dobrovoľnom základe poskytli štatistické údaje za obdobie rokov 2005 – 2006, splnili povinnosť oznámiť uplatňovanie článkov 4 a 5 počas obdobia rokov 2007 – 2008. Komisia tak do tohto oznámenia prvý raz zaradila povinné správy všetkých 27 členských štátov EÚ. STANOVISKO KOMISIE K UPLATňOVANIU čLÁNKOV 4 A 5 Všeobecné pripomienky Články 4 a 5 v kontexte európskej audiovizuálnej produkcie Počas skúmaného obdobia pokračovala európska audiovizuálna produkcia v rastúcom trende, ktorý zaznamenala už v období rokov 2005 – 2006. Počet vysielateľov a kanálov každý rok narastá, najmä v dôsledku prechodu na digitálne technológie, ktoré sú priaznivé pre vznik nových platforiem a veľkého počtu úzko špecializovaných kanálov. Tento fenomén viedol k nárastu roztrieštenosti podielov sledovanosti, ako sa zdôraznilo už v ôsmom oznámení[6]. Podľa údajov poskytnutých európskym audiovizuálnym informačným úradom (observatóriom) počet kanálov v EÚ-27 narástol z 5 151 kanálov v roku 2006 na 6 067 kanálov v roku 2008, čo predstavuje nárast o 17,8 %. Počet kanálov s celoštátnym pokrytím sa zvýšil z 1967 v roku 2006 na 2702 v roku 2008, čo predstavuje nárast o 37,36 %. V rovnakom období nárast celkového počtu kanálov zahrnutých[7] do správ členských štátov prevýšil nárast zaznamenaný na trhu: Ich počet vzrástol z 1 107 kanálov v roku 2006 (EÚ-27[8]) na 1 590 v roku 2007 a 1 679 v roku 2008. Oproti roku 2006 tak vykazuje údaj z roku 2008 nárast o 51,6 %. Tento rozdiel medzi mierou nárastu zaznamenanou na trhu a mierou nárastu počtu zahrnutých kanálov možno pripísať použitiu vopred pripraveného zoznamu kanálov, ktorý tvorí komplexnejší pracovný základ než zoznam používaný v predchádzajúcich referenčných obdobiach. Metódy implementácie a monitorovania v členských štátoch Metodika monitorovania nie je harmonizovaná a medzi jednotlivými členskými štátmi sú veľké rozdiely. Ako to už bolo v prípade predchádzajúcich správ, vo väčšine členských štátov príslušným orgánom poskytujú údaje vysielatelia. V niektorých z nich zozbierané údaje analyzujú vnútroštátne orgány alebo súkromné spoločnosti vykonávajúce prieskumy. V jednom prípade údaje pochádzajú z monitorovania plánovania denného programu prostredníctvom databázy príslušného orgánu. Metódy sa líšia aj podľa typu konkrétneho vysielateľa (verejní alebo komerční vysielatelia). Monitorovanie sa vykonáva na základe vybraných vzoriek alebo celkového vysielacieho času. V jednej krajine[9] sa zber štatistických údajov obmedzil na pozemne vysielajúce kanály, pretože legislatíva neumožňuje vnútroštátnym orgánom požadovať údaje od iných kategórií kanálov. Za zmienku stojí, že v roku 2008 jeden vnútroštátny orgán (v Portugalsku) zlepšil svoju monitorovaciu metódu tým, že upustil od vyberania vzoriek a pri hodnotení výkonu kanálov zohľadnil celkové vysielanie v priebehu roka. Použitie vopred pripraveného zoznamu kanálov na účely tejto správy malo za následok, že odstránenie celého radu kanálov zo zoznamu vnútroštátnymi orgánmi si vyžiadalo takmer vo všetkých členských štátoch ďalšie objasnenie. Spôsob zaobchádzania s rôznymi kategóriami kanálov bol uvedený v súlade s usmerneniami Komisie pre monitorovanie vykonávania článkov 4 a 5 smernice[10]. V dvoch špecifických prípadoch[11] Komisia opätovne zdôraznila, že povinnosť podávať správy na základe článku 4 ods. 3 platí pre „každý z televíznych programov“, ktoré patria do právomoci príslušného členského štátu, okrem prípadov výslovne uvedených v článku 4 ods. 1[12]. Celkovo sa počet vnútroštátnych správ obsahujúcich údaje za všetky zahrnuté kanály mierne znížil: štatistické údaje o európskych dielach za všetky kanály zahrnuté v roku 2007 obsahovalo 12 správ z 25[13] a 11 v roku 2008[14], v porovnaní so 14 správami z 25 v predchádzajúcom referenčnom období. Významnejší je nárast počtu kanálov, za ktoré neboli údaje oznámené, v tých členských štátoch, ktorým sa nepodarilo poskytnúť všetky údaje. Podľa ôsmeho oznámenia údaje o európskych dielach neboli v roku 2005 oznámené za 13 kanálov v Českej republike a v roku 2006 za 10 kanálov v Taliansku. Počas referenčného obdobia sa údaje o európskych dielach neposkytli v Taliansku v roku 2007 za 97 kanálov (v roku 2008 za 83), v Nemecku v roku 2007 za 47 (aj v roku 2008) a vo Francúzsku v roku 2007 za 34 (v roku 2008 za 35). Tento trend môže byť dôsledkom toho, že sa na trhu objavil veľký počet malých kanálov, čo sťažuje zber údajov, ale aj dôsledkom využívania vopred pripraveného zoznamu kanálov. Ďalšie rozdiely sa dajú nájsť v uplatňovaní článkov 4 a 5 smernice v členských štátoch. Ako sa zdôraznilo už v ôsmom oznámení, minimálny pomer nezávislých diel, ktorý sa má dosiahnuť podľa článku 5 smernice, sa môže týkať buď vysielacieho času kanálu alebo programového rozpočtu[15]. Základ výpočtu sa môže líšiť aj v závislosti od typu kanálu[16]. Okrem toho niekoľko členských štátov stanovilo podrobnejšie alebo prísnejšie pravidlá (buď pre všetkých vysielateľov alebo len pre poskytovateľov verejných služieb), čím využili možnosť výslovne stanovenú v článku 3 ods. 1 smernice. Miera flexibility, ktorú smernica pri vykonávaní umožňuje, sťažuje spracovanie vnútroštátnych údajov plne porovnateľným spôsobom Na základe zistení uvedených v tomto oznámení však Komisia môže z vnútroštátnych správ vyvodiť spoľahlivé závery o uplatňovaní článkov 4 a 5 na úrovni EÚ. Analýza a hodnotiace nástroje Podľa článku 4 ods. 3 smernice uplatňovanie článkov 4 a 5 v súlade s ustanoveniami zmluvy zabezpečuje Komisia. Bol pripravený dokument[17] obsahujúci usmernenia s cieľom pomôcť členským štátom plniť ich povinnosti monitorovať a podávať správy. V tomto dokumente sa vymedzuje rad termínov a objasňujú sa určité koncepcie. Okrem toho sa vymedzili viaceré ukazovatele[18] poskytujúce objektívny analytický nástroj na posúdenie štatistických údajov poskytovaných členskými štátmi. Uplatňovanie článku 4 V tejto časti sa analyzuje, ako členské štáty plnia povinnosť vyčleniť vhodnými prostriedkami väčšinový podiel vysielacieho času európskym dielam, ako sa ustanovuje v článku 4 smernice. Priemerný vysielací čas v EÚ vyhradený pre európske diela všetkými nahlásenými kanálmi vo všetkých členských štátoch EÚ-27 predstavoval v roku 2007 62,64 % a v roku 2008 63,21 %, čo znamená nárast v priebehu referenčného obdobia o 0,57 percentuálneho bodu[19]. Zatiaľ čo v poslednom vykazovacom období sa zaznamenal vzostupný trend, v roku 2008 podiel vysielacieho času rezervovaného pre európske diela klesol na rovnakú úroveň ako v roku 2005 s priemerom 63,21 %. Strednodobý vývoj (roky 2004[20] až 2008) zaznamenáva relatívne stabilný trend s veľmi miernym rozdielom -0,12 percentuálneho bodu medzi priemerom dosiahnutým v roku 2004 (63,52 %) a priemerom dosiahnutým v roku 2008 (63,40 %). Pri zvažovaní troch rôznych skupín členských štátov[21] sú zistenia takéto: Celkové priemery oznámené 15 členskými štátmi predstavujú vzostupný trend v rámci štvorročného obdobia (64,19 % v roku 2008 v porovnaní so 63,10 % v roku 2005, čo predstavuje zvýšenie o 1,09 percentuálneho bodu), kým priemery zaznamenané EÚ-10 predstavovali za rovnaké obdobie pokles vo výške -2,04 percentuálneho bodu (62,11 % v roku 2008 oproti 64,15 % v roku 2005). Oba členské štáty, ktoré pristúpili k EÚ v roku 2007 (Bulharsko a Rumunsko) vykázali oproti predchádzajúcemu obdobiu nárast priemeru európskych diel: 61,40 % v roku 2008 oproti 59,40 % v roku 2005 (2 percentuálne body). Ak zoberieme do úvahy ich nedávne pristúpenie k EÚ, ich výkon je chvályhodný a potvrdzuje, že ich úplné zapojenie do režimu smernice v oblasti podpory európskych diel prebehlo bez problémov. Preto počas obdobia rokov 2005 – 2008 celkové čísla zostali pomerne stabilné a výrazne nad hranicou 50 %, ktorá sa vyžaduje v článku 4. Pri pohľade na úroveň členských štátov v priebehu referenčného obdobia priemerný podiel vysielacieho času vyhradený pre európske diela sa pohyboval medzi 27,90 % (Cyprus) a 85,00 % (Poľsko) v roku 2007 a medzi 30,00 % (Cyprus) a 83,11 % (Poľsko) v roku 2008. Z hľadiska nárastu priemerného podielu vysielacieho času za rovnaké obdobie bol trend pozitívny v 14 členských štátoch, negatívny v 11 a zostal stabilný v dvoch. Zo strednodobého hľadiska, ak porovnáme výsledky za rok 2008 s výsledkami za rok 2005, v 16 členských štátoch došlo k nárastu, aj keď vo väčšine prípadov pomerne skromnému (v 11 členských štátoch rovnému 5 % alebo nižšiemu). Na druhej strane 11 členských štátov zaznamenalo pokles (v 8 členských štátoch nižší než 10 %). Trendy vo vysielacom čase venovanom európskym dielam za štvorročné obdobie (2005 - 2008) sú vyjadrené v grafoch pripravených za každý členský štát[22]. Miera plnenia požiadaviek pre všetky zahrnuté kanály sa na úrovni členských štátov v rokoch 2007 i 2008 pohybovala od 12,5 % (Cyprus) po 100 % (Estónsko). V rámci referenčného obdobia sa miera plnenia požiadaviek v 12 členských štátoch zvýšila, v deviatich zostala bez zmeny a v šiestich sa znížila. Stojí za zmienku, že v miere plnenia požiadaviek sa neodráža len to, či kanály dosiahli, alebo nedosiahli podiel európskych diel stanovený v článku 4, ale aj úroveň oznámených/neoznámených údajov[23]. Tri členské štáty[24] narážali na ťažkosti pri dosahovaní požadovaného podielu európskych diel počas celého referenčného obdobia, hoci vo všetkých troch prípadoch najhoršie výsledky boli zaznamenané v roku 2007 a v roku 2008 nasledovali isté zlepšenia, aj keď v dvoch prípadoch iba mierne. Dvom[25] z nich sa nepodarilo dosiahnuť požadovaný podiel európskych diel už v jednom z dvoch rokov predchádzajúceho referenčného obdobia. Komisia vyzýva tieto členské štáty, aby podporovali kanály patriace do ich právomoci v úsilí o zlepšenie výkonu a o dosiahnutie trvalého zlepšovania v nadchádzajúcich rokoch. Tieto výsledky ukazujú, že celkový výkon v referenčnom období zostal v porovnaní s predchádzajúcim obdobím pomerne stabilný, čo naznačuje všeobecne správne uplatňovanie článku 4 v celej EÚ. Je pravda, že počas obdobia rokov 2007 – 2008 bol v EÚ-10 zaznamenaný zostupný trend, čo sa dá sčasti vysvetliť vysokým počtom nedávno vzniknutých špecializovaných kanálov s nízkou sledovanosťou, ktoré môžu potrebovať čas na prispôsobenie, kým dosiahnu požadovaný podiel európskych diel. Členské štáty sa jednako vyzývajú, aby pozorne sledovali výsledky všetkých kanálov patriacich do ich právomoci a povzbudzovali ich pri dosahovaní podielu európskych diel podľa článku 4. Uplatňovanie článku 5 Druhá časť tohto oznámenia predstavuje výsledky dosiahnuté na európskej úrovni týkajúce sa podielu európskych diel, ktoré vyrobili nezávislí producenti (nezávislé produkcie) podľa článku 5 smernice. Priemerný podiel vysielacieho času v EÚ rezervovaný pre vysielanie nezávislých produkcií všetkými nahlásenými kanálmi vo všetkých členských štátoch predstavoval 35,26% v roku 2007 a 34,90 % v roku 2008 čo znamená pokles v priebehu referenčného obdobia vo výške -0,36 percentuálneho bodu. Tomuto miernemu poklesu predchádzal vzostupný trend zaznamenávaný od roku 2003. Pri posudzovaní štvorročného obdobia rokov 2005 – 2008[26] priemery dosiahnuté v roku 2008 predstavujú zníženie vo výške -0,83 percentuálneho bodu oproti výsledkom dosiahnutým v roku 2005. Členské štáty by preto mali povzbudzovať vysielateľov, ktorí patria do ich právomoci, aby zvýšili podiel vysielacieho času venovaný nezávislým produkciám a dosiahli aspoň úroveň predchádzajúceho referenčného obdobia. Počas obdobia rokov 2007 – 2008 zaznamenalo 13 členských štátov pozitívny vývoj a 14 členských štátov negatívny vývoj. Všetky členské štáty dosiahli počas referenčného obdobia 10 % prah podielu nezávislých produkcií. V predchádzajúcom referenčnom období[27] jeden štát túto spodnú hranicu nedosiahol. V štvorročnom období rokov 2005 až 2008 osem členských štátov zaznamenalo nárast v rozsahu od 1,40 percentuálneho bodu (Spojené kráľovstvo) do 32,20 percentuálneho bodu (Cyprus). Celkove 19 členských štátov vykázalo oproti roku 2005 pokles v rozsahu od -0,20 percentuálneho bodu (Portugalsko) do -16,80 percentuálneho bodu (Švédsko). V porovnaní s výsledkami za rok 2005 pomer nezávislých produkcií zaznamenal v roku 2008 pokles vo výške -4,36 percentuálneho bodu bodov v EÚ-15, nárast vo výške 4,56 percentuálneho bodu v EÚ-10 a pokles vo výške -1,35 percentuálneho bodu v dvoch najmladších členských štátoch. Priemer v EÚ-10 v roku 2008 (35,10 %) sa približuje k úrovni dosiahnutej v EÚ-15 za rovnaké obdobie (36,02 %). Priemerná miera plnenia požiadaviek v EÚ dosiahla vo všetkých členských štátoch 70,39 % v roku 2007 a 72,35 % v roku 2008. Za obdobie štyroch rokov (2005 až 2008) miera plnenia požiadaviek zaznamenala v EÚ-25[28] pokles vo výške -1,06 percentuálneho bodu. V porovnaní s výsledkami z roku 2004 tento pokles dosiahol hodnotu -7,06 percentuálneho bodu. Tento pokles možno sčasti pripísať nárastu počtu zahrnutých kanálov počas referenčného obdobia a množstvu neoznámených údajov o vysielaní nezávislých produkcií[29]. Priemerná miera plnenia požiadaviek v každom členskom štáte sa pohybuje od 35,13 % (Bulharsko) do 100 % v štyroch členských štátoch (Estónsko, Litva, Luxembursko a Malta) v roku 2007 a od 35,12 % (Taliansko) po 100 % v troch členských štátoch (Estónsko, Litva a Malta) v roku 2008. Za referenčné obdobie sa priemerná miera plnenia požiadaviek zvýšila v 10 členských štátoch, zostala nezmenená v ôsmich členských štátoch a klesla v deviatich členských štátoch. Štáty EÚ-10 s priemernou mierou plnenia požiadaviek 78,67 % v roku 2007 a 83,30 % v roku 2008 dosiahli vyššiu mieru než EÚ-15 (68,92 % v roku 2007 a 69,24 % v roku 2008), čím sa potvrdilo úspešné vykonávanie článku 5 v členských štátoch EÚ-10. Priemerný podiel vysielacieho času v EÚ vyhradený pre nové európske diela nezávislých producentov (nové diela)[30] dosiahol v roku 2007 výšku 62,99 % a v roku 2008 výšku 63,88 % zo všetkých európskych diel vytvorených nezávislými producentmi, čo predstavuje mierny nárast (0,89 percentuálneho bodu) v priebehu referenčného obdobia. V porovnaní v priemerom dosiahnutým v roku 2005[31] (68,75) však priemer za rok 2008 predstavoval pokles vo výške -4,87 percentuálneho bodu. Zo strednodobého hľadiska vykazujú čísla trvalo klesajúci trend, pričom priemer 64,88 % dosiahnutý v roku 2008 v EÚ-25[32] predstavuje v porovnaní s výsledkom za rok 2004 (69,09 %) pokles vo výške -4,21 percentuálneho bodu. Tento klesajúci trend treba porovnať so vzostupným trendom v hodnote 4,97 percentuálneho bodu za obdobie rokov 2001 – 2006, ktorý sa uvádzal v ôsmom oznámení. Ak zoberieme do úvahy obdobie rokov 2005 – 2008, priemerný podiel nových diel v krajinách skupiny EÚ-10 v roku 2008 (65,39 %) predstavoval pokles vo výške -6,90 percentuálneho bodu oproti hodnote za rok 2005 (72,29 %). Skupina štátov EÚ-15 dosiahla nižší priemer než skupina štátov EÚ-10 tak v roku 2008 (64,53 %), ako aj v roku 2005 (66,23 %), ale pokles zaznamenaný v rokoch 2005 – 2008 (-1,69 percentuálneho bodu) bol takisto nižší než v krajinách EÚ-10. Výsledky za EÚ-10 preto potvrdzujú, že článok 5 sa v týchto krajinách vykonával úspešne, i keď je potrebné vyvinúť ďalšie úsilie a skorigovať očividný klesajúci trend, tak ako v EÚ-15. Dva najmladšie členské štáty zaznamenali v sledovanom období veľmi dobrý výsledok (priemer 56,7 % v roku 2007 a 51,35 % v roku 2008), čo potvrdzuje ich bezproblémové zapojenie do režimu článku 5. Výsledky ukazujú, že požiadavky článku 5 týkajúce sa vysielania nezávislej produkcie sa na úrovni EÚ bez problémov plnia vrátane primeraného podielu nových diel, aj keď v porovnaní so stavom dosiahnutým v roku 2005 bol pozorovaný klesajúci trend. Členské štáty sa preto vyzývajú, aby monitorovali uplatňovanie článku 5 vysielateľmi, ktorí patria do ich právomoci, a podporili pozitívny vývoj vysielania európskych nezávislých produkcií a nových diel. ZÁVER Podľa štatistických údajov poskytnutých členskými štátmi zaraďovanie európskych diel do vysielania na úrovni EÚ zaznamenalo v súčasnom referenčnom období veľmi mierny nárast. V období rokov 2005 – 2008 bol vývoj stabilný, hoci medzi rokmi 2005 a 2007 došlo k niektorým odchýlkam (narastajúci trend nasledovaný poklesom v roku 2007). V roku 2008 sa však vysielanie európskych diel vrátilo na úroveň z roku 2005 (63,2 % pre EÚ-27). Dokazuje to pomerne vysoký stupeň stabilizácie s podielom dostatočne prevyšujúcim požiadavku článku 4. Tento výsledok navyše treba interpretovať v kontexte trvalého rastu počtu kanálov na trhu a vzniku malých špecializovaných kanálov, pre ktoré môže byť ťažké plniť požadovaný podiel európskych diel hneď od začiatku ich prevádzky. Tento aspekt sa zdôrazňoval už v ôsmom oznámení a mal by sa vziať do úvahy pri hodnotení celkového výkonu v oblasti vysielania európskych diel v EÚ v tomto referenčnom období. Hoci je celková situácia uspokojivá, existuje ešte priestor na zlepšenia. Po prvé, tri členské štáty, ktorým sa v rokoch 2007 a 2008 nepodarilo dosiahnuť požadovaný podiel európskych diel, by mali zvýšiť úsilie, zlepšiť svoje výsledky a ešte posilniť nárast (aj keď v jednom prípade veľmi mierny) zaznamenaný už v roku 2008. Nakoľko dva z týchto členských štátov, ktoré neplnia požiadavky smernice, patria do skupiny EÚ-10, malo by zvýšenie ich priemerného podielu európskych diel pozitívny vplyv na klesajúci trend zaznamenaný v EÚ-10 medzi rokmi 2005 a 2008, ktorý by sa mal taktiež korigovať. Za pozornosť napokon stojí vysoký podiel vysielania európskych diel dosiahnutý v referenčnom období dvomi najmladšími členskými štátmi a nárast, ktorý dosiahli za obdobie rokov 2005 – 2008. Pokiaľ ide o vykonávanie článku 5 smernice, celkový vývoj pozorovaný v referenčnom období vykazuje v prípade nezávislých diel mierne klesajúci trend. Podľa štatistických výkazov členských štátov sa pokles zaznamenal tak v tomto referenčnom období, ako aj v období rokov 2005 – 2008. Hoci nejde o významný pokles (-0,83 percentuálneho bodu za roky 2005 – 2008), je opakom pozitívneho vývoja zaznamenaného v predchádzajúcom období. V oblasti nezávislej produkcie možno poznamenať, že EÚ-10 svoj výkon zlepšila. O čosi ostrejší klesajúci trend sa v období rokov 2005 – 2008 zaznamenal pri nových dielach nezávislej produkcie. Členské štáty sa vyzývajú, aby povzbudzovali kanály patriace do ich právomoci k zvýšenému úsiliu s cieľom zvýšiť podiel nezávislej produkcie a nových diel v pláne vysielania. Jednako však výsledky dosiahnuté v referenčnom období svedčia o uspokojivom vykonávaní článku 5 a ich úroveň dostatočne prekračuje podiely požadované v tomto ustanovení. Ako sa konštatovalo už v ôsmom oznámení, výsledky analýzy správ predložených členskými štátmi[33] ukazujú, že požiadavky článkov 4 a 5 smernice boli v období rokov 2007 – 2008 bez problémov dosiahnuté, čo potvrdzuje aj nasledujúci graf. [pic] [1] Ú. v. ES L 298, 17.10.1989. [2] Ú. v. ES L 202, 30.7.1997. [3] Ú. v. EÚ L 332, 18.12.2007. [4] Tieto tri smernice boli po skončení lehoty transpozície smernice 2007/65/ES kodifikované ako smernica 2010/13/EÚ. Súčasťou kodifikácie bolo prečíslovanie článkov. Bývalé články 4 a 5 sú teraz nahradené článkami 16 a 17, hoci ich podstata zostáva nezmenená. [5] http://mavise.obs.coe.int/. [6] http://ec.europa.eu/avpolicy/reg/tvwf/implementation/promotion/index_en.htm. [7] Vymedzenie „zahrnutých“ kanálov obsahuje ukazovateľ 1 v prílohe 1 k pracovnému dokumentu útvarov Komisie: Celkový počet identifikovaných kanálov mínus počet nefunkčných kanálov a počet vyňatých (v dôsledku povahy ich programu) alebo vylúčených (v dôsledku zákonných výnimiek) kanálov. [8] Na účely porovnateľnosti sa na výpočet celkového počtu kanálov za roky 2005 a 2006 použili aj údaje za tieto roky dobrovoľne poskytnuté Bulharskom a Rumunskom. [9] Pozri prílohu 3 str. 120 (Cyprus). Legislatívna situácia sa má zmeniť v nadchádzajúcich mesiacoch. [10] Pozri http://ec.europa.eu/avpolicy/docs/reg/tvwf/eu_works/controle45_en.pdf. Z pôsobnosti článkov 4 a 5 sú vyňaté len miestne (subregionálne) kanály, kanály nevysielajúce v jazykoch EÚ a kanály, ktorých vysielanie je určené výlučne na príjem v tretích krajinách a ktoré sa nedajú prijímať v EÚ. [11] Komisia zaslala listy Nemecku a Portugalsku, že články 4 a 5 je potrebné uplatňovať aj na regionálne a filmové kanály, pretože ich vnútroštátne orgány sa domnievali, že tieto kanály sú vyňaté. Po prijatí listu Komisie Portugalsko už údaje týkajúce sa filmových kanálov za rok 2008 predložilo, Nemecko sa zaviazalo zhromažďovať štatistické údaje o regionálnych kanáloch od budúceho vykazovacieho obdobia. [12] Z povinnosti uplatňovať články 4 a 5 sú vyňaté len kanály vysielajúce výlučne športové udalosti, hry, reklamy, teleshopping a teletext. [13] V tomto prípade sa za obdobie rokov 2007 – 2008 brala do úvahy EÚ-25, aby bolo možné údaje porovnať s údajmi z predchádzajúceho referenčného obdobia. V každom prípade čísla za obdobie rokov 2007 – 2008 sú v EÚ-27 rovnaké. [14] Týka sa to Estónska, Írska, Grécka, Cypru, Lotyšska, Litvy, Luxemburska, Malty, Rakúska, Poľska, Fínska a Spojeného kráľovstva. Spojené kráľovstvo poskytlo údaje za všetkých 396 kanálov zahrnutých v roku 2007 a za všetky okrem dvoch v roku 2008. [15] Francúzsko a Taliansko už v predchádzajúcom referenčnom období oznámili, že si vybrali druhú možnosť. Pozri ôsme oznámenie. [16] Toto platí vo Francúzsku pre digitálne pozemné kanály. Percento sa vypočítava podľa obratu dosiahnutého v predchádzajúcom roku, čo predstavuje vyšší základ pre posúdenie než základ stanovený v smernici. V pracovnom dokumente útvarov Komisie pripojenom k ôsmemu oznámeniu Komisia už vyzvala Francúzsko, aby predložilo údaje spôsobom, ktorý presne odráža súlad francúzskych kanálov s článkom 5 smernice. [17] Pozri poznámku pod čiarou č. 10. [18] Pozri prílohu 1 k pracovnému dokumentu útvarov Komisie. [19] Údaje poskytnuté na úrovni EÚ vychádzajú z matematického priemeru všetkých vnútroštátnych priemerov vypočítaných na základe štatistických údajov oznámených členskými štátmi. Nejde o vážený priemer, pretože nie všetky parametre potrebné pre správne váženie sú k dispozícii pre všetky kanály. [20] 2004 je prvý rok, za ktorý možno údaje (EÚ-25) porovnať s údajmi za obdobie rokov 2007 – 2008. Na účely porovnateľnosti sa priemer udaný za rok 2008 vypočítal pre EÚ-25 (bez Bulharska a Rumunska). [21] EÚ-15 (pôvodné členské štáty), EÚ-10 (členské štáty, ktoré pristúpili k EÚ v roku 2004) a dva najnovšie členské štáty (Bulharsko a Rumunsko), ktoré pristúpili k EÚ v roku 2007. [22] Pozri grafy v bode 2 pracovného dokumentu útvarov Komisie: Uplatňovanie článkov 4 a 5: podrobná analýza. [23] Pozri prílohu 1 - ukazovateľ 3 - k pracovnému dokumentu útvarov Komisie. [24] Cyprus (v roku 2007 sa venovalo európskym dielam 27,9 % vysielacieho času, v roku 2008 to bolo 30 %), Švédsko (v roku 2007 sa venovalo európskym dielam 45,1 % vysielacieho času, v roku 2008 to bolo 45,5 %) a Slovinsko (v roku 2007 sa venovalo európskym dielam 34,1 % vysielacieho času, v roku 2008 to bolo 44,6 %). [25] Slovinsku v roku 2005 a Švédsku v roku 2006. [26] Na účely porovnateľnosti priemery zohľadnené za roky 2005 a 2006 zahŕňajú aj údaje poskytnuté na dobrovoľnom základe Bulharskom a Rumunskom, ktoré pristúpili k EÚ 1. 1. 2007. [27] Cyprus zaznamenal v roku 2005 priemerný podiel nezávislej produkcie vo výške 9,7 % a v roku 2006 vo výške 6,5 %, kým v referenčnom období dosiahol priemer 39,6 % v roku 2007 a 41,9 % v roku 2008. [28] Základ EÚ-25 sa použil, aby umožnil porovnanie s obdobím rokov 2004 – 2008. [29] Na účely tohto ukazovateľa sa kanály, o ktorých neboli oznámené nijaké údaje, považujú za kanály neplniace stanovené požiadavky – pozri prílohu 1: Ukazovatele výkonu – ukazovateľ 5. [30] Čiže diela vysielané do piatich rokov od ich vyrobenia. [31] Na účely porovnateľnosti sa hodnoty vypočítali na základe EÚ-27. [32] Za základ sa berie EÚ-25, aby sa umožnilo porovnanie s hodnotami za rok 2004. [33] Pozri prílohu 2 k pracovnému dokumentu útvarov Komisie. Uplatňovanie článkov 4 a 5: podrobná analýza.