Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o indexoch používaných ako referenčné hodnoty vo finančných nástrojoch a finančných zmluvách /* COM/2013/0641 final - 2013/0314 (COD) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU 1.1. Všeobecný kontext, dôvody a ciele návrhu Index je miera, zvyčajne ceny alebo množstva, priebežne stanovovaná na základe reprezentatívneho súboru podkladových údajov. Keď sa index používa ako referenčná cena finančného nástroja alebo zmluvy, stane sa referenčnou hodnotou. V súčasnosti rôzni poskytovatelia vytvárajú širokú škálu referenčných hodnôt s použitím rôznych metodík, od verejných subjektov až po nezávislých poskytovateľov špecializovaných referenčných hodnôt. Dohody, ku ktorým dospeli viaceré príslušné orgány s niektorými bankami týkajúce sa manipulácie s referenčnými hodnotami úrokovej sadzby LIBOR a EURIBOR zdôraznili dôležitosť referenčných hodnôt a ich zraniteľnosť. Príslušné orgány prešetrujú aj informácie o údajnom pokuse o manipuláciu posúdení cien komodít zo strany organizácií pre správu cien komodít (OSC) a IOSCO vykonala preskúmanie posúdení cien ropy zo strany OSC. Integrita referenčných hodnôt je nevyhnutná pre stanovovanie cien mnohých finančných nástrojov, ako sú úrokové swapy a komerčné a nekomerčné zmluvy, ako napr. hypotéky. Manipulácia s referenčnou hodnotou spôsobí významné straty niektorým investorom, ktorí vlastnia finančné nástroje, ktorých hodnota sa určuje porovnaním s referenčnou hodnotou. Vyslanie klamlivých signálov o stave základného trhu môže narušiť reálnu ekonomiku. Obavy týkajúce sa rizika manipulácie s referenčnou hodnotou vo všeobecnosti ohrozujú dôveru v trh. Referenčné hodnoty môžu byť predmetom manipulácie v prípade, že v postupe zostavovania referenčnej hodnoty existujú konflikty záujmov a priestor na vlastné uváženie, ktoré nepodliehajú primeranej správe, riadeniu a kontrolám. Prvou časťou reakcie Komisie na údajnú manipuláciu s indexmi LIBOR a EURIBOR bola zmena existujúcich návrhov nariadenia o zneužívaní trhu a smernice o trestných sankciách za zneužívanie trhu s cieľom objasniť, že akákoľvek manipulácia s referenčnými hodnotami je jasne a jednoznačne nezákonná a podlieha administratívnym alebo trestným sankciám. Samotnou zmenou systému sankcií sa však nedosiahne zlepšenie spôsobu, akým sa referenčné hodnoty vytvárajú a používajú; udeľovaním sankcií sa neodstránia riziká manipulácie vyplývajúce z neprimeraného riadenia postupu zostavovania referenčnej hodnoty v prípade existencie konfliktov záujmov a priestoru na vlastné uváženie. Po druhé, na účely ochrany investorov a spotrebiteľov je potrebné, aby boli referenčné hodnoty odolné, spoľahlivé a vhodné na daný účel. V súvislosti s týmito úvahami má tento návrh nariadenia štyri hlavné ciele, ktorých zámerom je zlepšiť rámec, v ktorom sú referenčné hodnoty poskytované, k čomu prispievajú a na čo sa používajú: – zlepšiť správu, riadenie a kontroly nad postupom zostavovania referenčnej hodnoty a najmä zabezpečiť, aby správcovia predchádzali konfliktom záujmov alebo ich aspoň primerane riadili; – zlepšiť kvalitu vstupných údajov a metodík, ktoré používajú správcovia referenčných hodnôt, a najmä zabezpečiť, aby sa na určovanie referenčných hodnôt používali dostatočné a presné údaje; – zabezpečiť, aby subjekty prispievajúce do referenčných hodnôt podliehali primeraným kontrolám, najmä s cieľom predchádzať konfliktom záujmov, a aby ich príspevky do referenčných hodnôt podliehali primeraným kontrolám. V prípade potreby by príslušný orgán mal mať právomoc poveriť prispievateľov, aby pokračovali v prispievaní do referenčných hodnôt; a – zabezpečiť primeranú ochranu spotrebiteľov a investorov, ktorí používajú referenčné hodnoty, a to zlepšením transparentnosti, zabezpečením primeraných práv na náhradu škody a zabezpečením toho, že sa v prípade potreby posúdi vhodnosť. 1.2. Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu Právnymi predpismi EÚ sa v súčasnosti riešia určité aspekty používania referenčných hodnôt: – V návrhoch nariadenia o zneužívaní trhu[1] v článku 2 ods. 3 písm. d) a článku 8 ods. 1 písm. d) a smernice o trestných sankciách za zneužívanie trhu[2] (nariadenie o zneužívaní trhu je predmetom politickej dohody medzi Európskym parlamentom a Radou z júna 2013) sa objasňuje, že akákoľvek manipulácia s referenčnými hodnotami je jasne a jednoznačne nezákonná a podlieha administratívnym alebo trestným sankciám. – V nariadení o integrite a transparentnosti veľkoobchodného trhu s energiou[3] sa stanovuje, že manipulácia s referenčnými hodnotami, ktoré sa používajú pre veľkoobchodné energetické produkty, je nezákonná. – V smernici o trhoch s finančnými nástrojmi[4] sa vyžaduje, aby finančné nástroje prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu boli obchodovateľné spravodlivým, riadnym a efektívnym spôsobom. Vo vykonávacom nariadení[5] uvedenej smernice sa ďalej spresňuje, že cena alebo iná hodnotová miera podkladového aktíva musí byť spoľahlivá a verejnosti dostupná. – Článok 30 návrhu nariadenia Európskej komisie o trhoch s finančnými nástrojmi (MIFIR)[6] (o ktorom v súčasnosti rokuje Európsky parlament a Rada) obsahuje ustanovenie, ktorým sa vyžaduje nevýhradné udeľovanie licencií na referenčné hodnoty na účely zúčtovania a obchodovania. – V smernici a vykonávacom nariadení o prospekte[7] sa stanovuje, že v prípade, že prospekt obsahuje odkaz na index, emitent by mal stanoviť druh podkladového aktíva a podrobnosti o tom, kde je možné získať informácie o podkladovom aktíve, informácie o tom, kde možno získať informácie o minulej a ďalšej výkonnosti podkladového aktíva a o jeho volatilite, ako aj názov indexu. Ak príslušný index zostavuje emitent, je potrebné, aby emitent uviedol aj opis indexu. Ak index nezostavuje emitent, je potrebné, aby emitent objasnil, kde je možné získať informácie o indexe, a v prípade, že je podkladovým aktívom úroková sadzba, je potrebné, aby emitent poskytol opis úrokovej sadzby. – V smernici o podnikoch kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov[8] sa stanovuje, že fondy PKIPCP môžu mať v držbe vo svojom portfóliu maximálny podiel nástrojov emitovaných rovnakým orgánom. Členské štáty môžu zvýšiť limity, ktoré sa uplatňujú na podiel celkového portfólia, ktoré môže PKIPCP mať v držbe, maximálne na 20 % v prípade investícií do akcií alebo dlhových cenných papierov emitovaných rovnakým orgánom, pokiaľ ide o index, ktorý chce PKIPCP sledovať, za predpokladu, že zloženie indexu je dostatočne diverzifikované, index predstavuje primeranú referenčnú hodnotu pre trh, na ktorý sa vzťahuje, a je uverejnený náležitým spôsobom. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU 2.1. Konzultácie Trojmesačná verejná konzultácia bola spustená 3. septembra a ukončená 29. novembra 2012. Od prispievateľov, poskytovateľov referenčných hodnôt a používateľov vrátane búrz, bánk, investorov, spotrebiteľských skupín, obchodných orgánov a verejných orgánov bolo doručených 84 príspevkov. Zúčastnené strany uznali nedostatky vo vytváraní a používaní referenčných hodnôt a vo všeobecnosti podporili opatrenia na úrovni EÚ. Respondenti takisto zdôraznili potrebu medzinárodnej koordinácie a starostlivého nastavenia rozsahu pôsobnosti akejkoľvek iniciatívy. ESMA a EBA spoločne preskúmali nedostatky v poskytovaní sadzby EURIBOR zo strany EBF-EURIBOR a 11. januára 2013 spustili konzultáciu o zásadách postupu stanovovania referenčných hodnôt v EÚ[9]. Listom zo 7. marca 2013 EBA, ESMA a EIOPA poskytli poradenstvo k obsahu týchto navrhovaných právnych predpisov v nadväznosti na túto prácu. Útvary Komisie sa zúčastnili na verejnom vypočutí ESMA – EBA dňa 13. februára 2013[10] o týchto zásadách postupov stanovovania referenčných hodnôt. Útvary Komisie sa takisto zúčastnili verejného vypočutia o boji proti kultúre manipulácie s trhom – celosvetové opatrenie po kauze LIBOR/EURIBOR, ktoré 29. septembra 2012 zorganizoval Európsky parlament. 2.2. Posúdenie vplyvu V súlade so svojou politikou „lepšej právnej regulácie“ Komisia vykonala posúdenie vplyvu alternatív politiky. Možnosti politiky zahŕňali možnosti obmedziť motiváciu manipulovať, minimalizovať priestor na vlastné uváženie a zabezpečiť, aby boli referenčné hodnoty založené na dostatočných, spoľahlivých a reprezentatívnych údajoch; zabezpečiť mechanizmy vnútornej správy a kontroly; riešiť riziká, zabezpečiť účinný dohľad nad referenčnými hodnotami a posilniť transparentnosť a ochranu investorov. Každá možnosť politiky sa posudzovala na základe týchto kritérií: vplyv na zúčastnené strany, účinnosť a efektívnosť. Obzvlášť dôležité sú tieto základné práva Charty základných práv: rešpektovanie súkromného a rodinného života, ochrana osobných údajov, sloboda prejavu a právo na informácie. Obmedzenia týchto práv a slobôd sú povolené na základe článku 52 tejto charty. Vyššie uvedené ciele sú v súlade s povinnosťami EÚ, pokiaľ ide o rešpektovanie základných práv. Akékoľvek obmedzenie vykonávania týchto práv a slobôd však musí umožňovať zákon, pričom sa musí dodržiavať podstata týchto práv a slobôd. V súlade so zásadou proporcionality sa obmedzenia môžu uplatňovať len vtedy, keď sú nevyhnutné a reálne napĺňajú ciele všeobecného záujmu, ktoré uznáva Únia, alebo potrebu chrániť práva a slobody iných. V prípade referenčných hodnôt je cieľom všeobecného záujmu, ktorý opodstatňuje určité obmedzenia základných práv, cieľ zabezpečiť integritu trhu. Potreba chrániť právo na majetok (článok 17 charty) takisto opodstatňuje určité obmedzenia základných práv, pretože investori sú oprávnení na to, aby hodnota ich majetku (napr. úverov, derivátov) bola chránená pred stratami spôsobenými narušeniami trhu. Právo na slobodu prejavu a informácie si vyžaduje rešpektovanie slobody médií. Toto nariadenie by sa malo vykladať a uplatňovať v súlade s týmto základným právom. Preto v prípade, že osoba iba uverejní alebo odkazuje na referenčnú hodnotu v rámci svojej novinárskej činnosti, ale nemá kontrolu nad poskytovaním tejto referenčnej hodnoty, nemali by sa na túto osobu vzťahovať požiadavky, ktoré správcom ukladá toto nariadenie. Novinári môžu teda pri výkone novinárskej činnosti slobodne informovať o finančných a komoditných trhoch. Vymedzenie správcu referenčnej hodnoty je preto úzko definované, aby sa zabezpečilo zahrnutie poskytovania referenčnej hodnoty, ale aby jej rozsah nezahŕňal novinársku činnosť. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU 3.1. Právny základ Návrh vychádza z článku 114 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“). 3.2. Subsidiarita a proporcionalita Návrh Komisie regulovať referenčné hodnoty je v súlade so zásadou subsidiarity ustanovenou v článku 5 ods. 3 Zmluvy o EÚ (ZEÚ), v ktorej sa vyžaduje, aby Únia vyvíjala činnosť len vtedy a v takom rozsahu, pokiaľ ciele navrhovanej činnosti nemôžu dostatočne dosiahnuť členské štáty, a ktoré preto z dôvodov rozsahu alebo účinkov navrhovanej činnosti môže lepšie dosiahnuť Únia. Hoci sú mnohé referenčné hodnoty vnútroštátne, odvetvie referenčných hodnôt ako celok je medzinárodné, pokiaľ ide o ich vytváranie aj používanie. Zatiaľ čo opatrenie na vnútroštátnej úrovni v súvislosti s vnútroštátnymi indexmi môže pomôcť zabezpečiť, aby bol akýkoľvek zásah náležite prispôsobený problémom na vnútroštátnej úrovni, môže zároveň viesť k zmesi nesúrodých pravidiel, nerovnakým podmienkam v rámci jednotného trhu a vyústiť do nekonzistentného a nekoordinovaného prístupu. Referenčné hodnoty sa používajú na oceňovanie najrozmanitejších cezhraničných transakcií, najmä na trhu medzibankového financovania a pri derivátoch. Ak by existovala zmes nesúrodých vnútroštátnych pravidiel, bola by tým narušená možnosť vytvárať cezhraničné referenčné hodnoty, čo by pre tieto cezhraničné transakcie pôsobilo ako prekážka. Tento problém uznali aj na úrovni G20 a FSB, ktorá poverila IOSCO, aby vypracovala globálny súbor zásad, ktoré by sa uplatňovali na finančné referenčné hodnoty. Iniciatíva EÚ pomôže zlepšiť jednotný trh vytvorením spoločného rámca pre spoľahlivé a správne používané referenčné hodnoty v rôznych členských štátoch. Hoci vo väčšine členských štátov v súčasnosti na vnútroštátnej úrovni neexistuje právna úprava týkajúca sa tvorby referenčných hodnôt, dva členské štáty už prijali vnútroštátne právne predpisy o úrokových referenčných hodnotách vo svojich národných menách. IOSCO navyše nedávno schválila zásady pre referenčné hodnoty, ktoré majú jej členovia zaviesť. Tieto zásady však poskytujú flexibilitu, pokiaľ ide o rozsah a prostriedky ich vykonávania, a v spojení s určitými podmienkami. Keďže v oblasti referenčných hodnôt neexistuje harmonizovaný európsky rámec, niektoré členské štáty pravdepodobne prijmú predpisy na vnútroštátnej úrovni, ktorých ustanovenia by boli nesúrodé. V súčasnosti by sa napríklad rozsah pôsobnosti právnych predpisov jedného členského štátu mohol zdať taký široký, ako rozsah pôsobnosti predpisov organizácie IOSCO, zatiaľ čo právne predpisy iného členského štátu, ktorý zaviedol pravidlá týkajúce sa referenčných hodnôt, sa vzťahujú iba na referenčné hodnoty úrokových sadzieb. Tieto nesúrodé prístupy by viedli k roztriešteniu vnútorného trhu, keďže správcovia a používatelia referenčných hodnôt by v rôznych členských štátoch podliehali rôznym predpisom. Bez legislatívneho rámca Únie by jednotlivé vnútroštátne opatrenia zároveň boli neúčinné, pretože neexistuje povinnosť alebo motivácia, aby členské štáty navzájom spolupracovali, a táto nespolupráca ponecháva priestor na regulačnú arbitráž. Určitými aspektmi ochrany investorov v tejto oblasti sa vo všeobecnosti zaoberá smernica o trhoch s finančnými nástrojmi (MiFID). Konkrétne, táto smernica obsahuje požiadavku, aby spoločnosti vykonali posúdenie vhodnosti. Tento test určí, či má klient potrebné skúsenosti a znalosti, aby si uvedomil riziká spojené s ponúkaným alebo požadovaným produktom alebo investičnou službou. Poskytuje teda dostatočnú úroveň ochrany investorov. Pokiaľ ide o ochranu spotrebiteľov, smernica o spotrebiteľskom úvere obsahuje pravidlá o zverejňovaní vhodných informácií, rovnako ako smernica o hypotekárnych úveroch, ktorá sa má čoskoro prijať a ktorá zahŕňa požiadavku na poskytnutie odporúčaní v súvislosti s vhodnými úverovými zmluvami. Tieto predpisy EÚ na ochranu spotrebiteľov sa však nevenujú konkrétnej otázke vhodnosti referenčných hodnôt vo finančných zmluvách. Navyše nerovná vyjednávacia pozícia a používanie štandardných podmienok znamená, že spotrebitelia môžu mať v súvislosti s použitou referenčnou hodnotou obmedzený výber. Spotrebitelia nedisponujú potrebnými znalosťami alebo skúsenosťami, aby primerane posúdili vhodnosť referenčnej hodnoty. Týmto návrhom by sa preto mali doplniť existujúce právne predpisy EÚ v danej oblasti prostredníctvom zabezpečenia toho, že zodpovednosť za posúdenie vhodnosti referenčných hodnôt pre maloobchodné zmluvy ostane na strane veriteľov. Tým sa zabezpečia aj harmonizované predpisy EÚ o ochrane spotrebiteľov týkajúce sa používania referenčných hodnôt pre finančné zmluvy. Spoločný regulačný rámec pre spotrebiteľov a veriteľov v súvislosti s finančnými zmluvami je potrebný aj preto, aby bolo možné používať cezhraničné referenčné hodnoty, a nie nesúrodé vnútroštátne postupy. V dôsledku sťažností spotrebiteľov a žaloby v súvislosti s používaním nevhodných referenčných hodnôt v niektorých členských štátoch je pravdepodobné, že na vnútroštátnej úrovni sa prijmú nesúrodé opatrenia týkajúce sa ochrany spotrebiteľov. To by mohlo viesť k roztriešteniu vnútorného trhu. Navrhované nariadenie je aj proporcionálne, ako sa vyžaduje v článku 5 ods. 4 ZEÚ. Je zamerané len na tie indexy, ktoré sa používajú ako odkazy na finančné nástroje alebo finančné zmluvy, ako sú hypotéky, pretože to sú referenčné hodnoty, ktoré môžu mať priamy a určitý hospodársky vplyv, ak sa s nimi manipuluje. Okrem toho návrh nariadenia obsahuje ustanovenia o prispôsobení jeho požiadaviek rôznym odvetviam a jednotlivým druhom referenčnej hodnoty, ako je komodita, medzibanková úroková sadzba a referenčné hodnoty, v ktorých sa využívajú údaje z búrz. Primeraný prístup je zabezpečený, keďže veľkú väčšinu povinností nesie správca referenčnej hodnoty. Mnohí správcovia referenčných hodnôt už spĺňajú aspoň niektoré požiadavky, z čoho vyplýva, že administratívne zaťaženie by sa nemalo neprimerane zvýšiť. Navyše procesy vnútornej správy, riadenia a kontroly sa vyžadujú iba od prispievateľov pod dohľadom, čo znamená, že vplyv na prispievateľov do referenčnej hodnoty, ktorí nepodliehajú dohľadu, napríklad neregistrovaných obchodníkov, nebude výrazný. Všetky dôležité časti tohto nariadenia sú napokon zosúladené s medzinárodne dohodnutými zásadami IOSCO o finančných referenčných hodnotách uverejnenými 17. júla 2013, ktoré sa vo veľkej miere konzultovali so zúčastnenými stranami. Tým sa obmedzia náklady na prispôsobovanie. V tomto kontexte sú opatrenia na úrovni EÚ z hľadiska zásady subsidiarity a proporcionality vhodným nástrojom. 3.3. Výber nástroja Nariadenie sa považuje za najvhodnejší právny nástroj na zavedenie jednotných pravidiel týkajúcich sa poskytovania referenčných hodnôt, prispievania vstupnými údajmi k týmto referenčným hodnotám a používania referenčných hodnôt v rámci Únie. Ustanovenia tohto návrhu obsahujú určité požiadavky na správcov, prispievateľov a používateľov referenčných hodnôt. Cezhraničný charakter mnohých referenčných hodnôt vytvára potrebu maximálnej harmonizácie týchto požiadaviek. Keďže regulácia referenčných hodnôt zahŕňa opatrenia, ktoré špecifikujú presné požiadavky týkajúce sa údajov a metodiky, aj malé rozdiely v uplatnenom prístupe by mohli viesť k výrazným prekážkam pri cezhraničnom poskytovaní referenčných hodnôt. Použitím nariadenia, ktoré je priamo uplatniteľné bez nutnosti vnútroštátnej právnej úpravy, sa obmedzí možnosť, aby príslušné orgány na vnútroštátnej úrovni prijali nesúrodé opatrenia a zabezpečí sa konzistentný prístup a väčšia právna istota v rámci EÚ. 3.4. Podrobné vysvetlenie návrhu 3.4.1. Rozsah pôsobnosti (článok 2) Navrhované nariadenie sa vzťahuje na všetky uverejnené referenčné hodnoty, ktoré sa používajú ako odkaz na finančný nástroj, s ktorým sa obchoduje na regulovanom obchodnom mieste alebo ktorý je prijatý na obchodovanie na takomto mieste, alebo ako odkaz na finančnú zmluvu (ako sú hypotéky) a referenčné hodnoty, ktorými sa meria výkonnosť investičného fondu. Ak v postupe zostavovania referenčnej hodnoty existuje priestor na vlastné uváženie, ktorý podlieha konfliktu záujmu, v prípade, že nie je k dispozícii vhodná správa, riadenie a kontroly, existuje riziko manipulácie. Na indexy, ktoré poskytujú priestor na vlastné uváženie, by sa preto mali vzťahovať regulačné opatrenia. Keďže miera priestoru na vlastné uváženie býva rôzna, všetky indexy poskytujú určitý priestor na takéto vlastné uváženie. V rozsahu by preto mali byť zahrnuté všetky referenčné hodnoty, a to bez ohľadu na metódu výpočtu alebo charakter príspevkov. Rozsah by mal zahŕňať všetky indexy vrátane uverejnených indexov, pretože akékoľvek pochybnosti o presnosti a spoľahlivosti takýchto indexov by pravdepodobne spôsobili väčšiu ujmu širšej časti obyvateľstva než indexy, ktoré nie sú verejné. Ak sa referenčné hodnoty používajú ako referenčná cena finančného nástroja alebo zmluvy, akákoľvek manipulácia spôsobí hospodársku ujmu. V prípade, že prispievateľ používa aj finančný nástroj, ktorý na ňu odkazuje, dochádza k vnútornému konfliktu záujmov a vzniká motivácia k manipulácii. Okrem toho, ak sa referenčné hodnoty použijú ako ukazovateľ výkonnosti finančných nástrojov, môžu byť predmetom konfliktu záujmov a ich manipulácia bude viesť k suboptimálnym investičným rozhodnutiam zo strany investorov. Je preto dôležité zamerať sa na všetky referenčné hodnoty, na základe ktorých sa oceňuje finančný nástroj alebo spotrebiteľská zmluva alebo pomocou ktorých sa meria výkonnosť investičných fondov. V prípade bežne používaných referenčných hodnôt môže mať aj menšia manipulácia výrazný vplyv, zraniteľnosť a význam referenčnej hodnoty sa však časom mení. Obmedzením rozsahu pôsobnosti prostredníctvom odkazu na dôležité alebo zraniteľné indexy by sa neriešili riziká, ktoré môže ktorákoľvek referenčná hodnota v budúcnosti predstavovať. Vzhľadom na všetky tieto úvahy a v záujme zabezpečenia jednoznačného a komplexného uplatňovania nariadenia nezávisí rozsah pôsobnosti ani od charakteru vstupných údajov, t. j. či majú vstupné údaje charakter ekonomického (napr. cena akcií) alebo neekonomického (napr. parameter počasia) údaja alebo hodnoty. Je to preto, lebo kritickým prvkom pri určovaní rozsahu je otázka, ako výstupná hodnota ovplyvňuje hodnotu finančného nástroja, finančnej zmluvy alebo ukazovateľov výkonnosti investičného fondu. Ak sa v tomto kontexte použije hodnota ako odkaz na finančnú zmluvu alebo nástroj, jej predchádzajúci neekonomický charakter stratí význam. Pokiaľ ide o správcov referenčných hodnôt, všetci správcovia potenciálne podliehajú konfliktu záujmov, využívajú priestor na vlastné uváženie a môžu mať zavedené nevhodné systémy správy, riadenia a kontroly. Je preto nevyhnutné, aby podliehali primeranej regulácii. Keďže navyše kontrolujú postup zostavovania referenčných hodnôt, na všetkých správcov referenčných hodnôt sa ukladá požiadavka týkajúca sa udelenia povolenia, pretože dohľad je najúčinnejší spôsob, ako zabezpečiť integritu referenčných hodnôt. Pokiaľ ide o prispievateľov do referenčných hodnôt, potenciálne podliehajú konfliktu záujmov, využívajú priestor na vlastné uváženie, a môžu teda byť zdrojom manipulácie. Prispievanie do referenčnej hodnoty je dobrovoľná činnosť. Ak si niektorá iniciatíva vyžaduje, aby prispievatelia výrazne zmenili svoje obchodné modely, môžu do tejto referenčnej hodnoty prestať prispievať. Neočakáva sa však, že v prípade subjektov, ktoré už podliehajú regulácii a dohľadu (tzv. prispievatelia pod dohľadom), by potreba riadnych systémov správy, riadenia a kontroly viedla k výrazným nákladom alebo k neprimeranému administratívnemu zaťaženiu. Je preto vhodné zahrnúť všetkých prispievateľov pod dohľadom do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia. V prípade prispievateľov, ktorí nepodliehajú regulácii a dohľadu, by povolenie alebo iná forma podliehania pravidlám mohla predstavovať značné náklady a administratívne zaťaženie. Ani regulačné orgány by neboli účinné pri vykonávaní dohľadu nad spoločnosťami, o ktorých nemajú žiadne poznatky. Zavedenie dohľadu nad subjektmi a osobami, ktoré v súčasnosti nepodliehajú dohľadu, by preto predstavovalo značné náklady a prinieslo by minimálne výhody. Určité časti tohto nariadenia, napríklad potreba poskytovať presné a spoľahlivé vstupné údaje, však majú nepriamy význam pre všetkých prispievateľov, keďže tí naďalej podliehajú nariadeniu o zneužívaní trhu a budú zmluvne viazaní, aby splnili požiadavku kódexu správania správcu podľa tohto nariadenia. Z jeho pôsobnosti sú vyňaté centrálne banky, ktoré sú členmi Európskeho systému centrálnych bánk. V niektorých prípadoch môže osoba vytvoriť index, ale nemusí si byť vedomá toho, že tento index je referenčnou hodnotou, pretože sa napríklad používa ako odkaz na finančný nástroj bez vedomia tvorcu. Nariadenie preto poskytuje mechanizmus s cieľom informovať tvorcov o tom, že ich index sa stal alebo sa môže stať referenčnou hodnotou, a poskytnúť im právomoc odmietnuť jeho použitie ako referenčnej hodnoty. Ak tvorca udelí súhlas, bude sa naňho v súvislosti s touto referenčnou hodnotou vzťahovať navrhované nariadenie. Ak odmietne, index nemožno použiť ako referenčnú hodnotu a požiadavky na správcu podľa tohto nariadenia sa naňho vzťahovať nebudú. 3.4.2. Správa a kontrola správcov (články 5 až 6) Návrhom sa zabezpečuje predchádzanie konfliktom záujmov a zabezpečuje sa, aby boli správa a kontroly účinné. Rieši sa to požiadavkami na správu a kontroly, pričom podrobnejšie požiadavky sú uvedené v prílohe. 3.4.3. Vstupné údaje a metodika (článok 7) V návrhu sa stanovujú tri požiadavky, spresnené v prílohe, v súvislosti so vstupnými údajmi a metodikou používanou na vytváranie referenčnej hodnoty s cieľom znížiť priestor na vlastné uváženie a zlepšiť integritu a spoľahlivosť: – vstupné údaje by mali byť dostatočné a presné, aby zodpovedali skutočnému trhu alebo ekonomickej realite, na ktorej meranie je referenčná hodnota určená; – vstupné údaje by sa mali získavať zo spoľahlivej a reprezentatívnej skupiny alebo vzorky prispievateľov; a – správca by mal na určovanie referenčnej hodnoty používať odolnú a spoľahlivú metodiku. 3.4.4. Požiadavky na prispievateľa (články 9 a 11) Správca je povinný vypracovať kódex správania prispievateľa, v ktorom sa jasne uvedú povinnosti a zodpovednosti prispievateľov pri poskytovaní vstupných údajov na určenie referenčnej hodnoty. V prípade, že sú prispievatelia už regulovanými subjektmi, sú takisto povinní predchádzať konfliktom záujmov a vykonávať primerané kontroly. 3.4.5. Odvetvové požiadavky (články 10 a 12 až 14) S cieľom zaistiť proporcionalitu a zabezpečiť, aby bol návrh náležite prispôsobený rozličným sektorom a druhom referenčných hodnôt, prílohy II a III obsahujú podrobnejšie ustanovenia o komoditných referenčných hodnotách a úrokových referenčných hodnotách. Ďalšie požiadavky sa kladú na kritické referenčné hodnoty vrátane právomoci dotknutého príslušného orgánu nariadiť príspevky. Referenčné hodnoty, ktorých vstupné údaje poskytujú regulované obchodné miesta, sú zároveň oslobodené od určitých povinností, aby sa predišlo dvojitej regulácii. 3.4.6. Transparentnosť a ochrana spotrebiteľov (články 15 až 18) Ochrana investorov je posilnená ustanoveniami o transparentnosti. Správcovia sú povinní poskytnúť vyhlásenie, v ktorom sa stanovuje, čo sa referenčnou hodnotou meria, jej zraniteľnosť, spolu s uverejnením podkladových údajov, aby sa používateľom umožnilo vybrať si najnáležitejšiu a najvhodnejšiu referenčnú hodnotu. Toto vyhlásenie takisto obsahuje informáciu o tom, že používatelia by sa mali primerane zabezpečiť pre prípad, že správca prestane poskytovať referenčnú hodnotu. Nakoniec sa bankám ukladá povinnosť posúdiť vhodnosť pri ich obchodoch so spotrebiteľmi v oblasti finančných zmlúv, ako sú úvery zabezpečené hypotékami. 3.4.7. Dohľad a postup udeľovania povolenia správcom (články 22 až 37) Činnosť poskytovania referenčných hodnôt bude podliehať udeleniu povolenia vopred a priebežnému dohľadu. V návrhu sa stanovujú podmienky a postup pre správcov referenčných hodnôt so sídlom v Únii na získanie povolenia od dotknutého príslušného orgánu. Návrhom sa vytvára mechanizmus na zabezpečenie účinného vynucovania nariadenia. Príslušným orgánom sa priznávajú potrebné právomoci, aby sa zabezpečilo, že správcovia budú dodržiavať súlad s týmto nariadením. V prípade kritických referenčných hodnôt by sa malo vytvoriť kolégium orgánov dohľadu s cieľom zlepšiť výmenu informácií a zabezpečiť jednotné udeľovanie povolení a dohľad. 4. VPLYV NA ROZPOČET Návrh má vplyv na rozpočet Spoločenstva. Osobitný vplyv návrhu na rozpočet sa týka úloh pridelených orgánu ESMA, ako sa stanovuje v legislatívnom finančnom výkaze pripojenom k tomuto návrhu. Nové úlohy sa budú vykonávať s ľudskými zdrojmi, ktoré sú k dispozícii v rámci ročného postupu prideľovania rozpočtových prostriedkov vzhľadom na rozpočtové obmedzenia, ktoré sa vzťahujú na všetky orgány EÚ, a v súlade s finančným programom pre agentúry. Najmä zdroje, ktoré agentúra potrebuje na nové úlohy, budú konzistentné a zlučiteľné s plánovaním ľudských a finančných zdrojov pre orgán ESMA, ktoré boli stanovené v nedávnom oznámení Európskemu parlamentu a Rade – Plánovanie ľudských a rozpočtových zdrojov pre decentralizované agentúry na roky 2014 – 2020 [COM(2013) 519]. Osobitný vplyv na rozpočet pre Komisiu sa posudzuje aj vo finančnom výkaze pripojenom k tomuto návrhu. Možno zhrnúť, že medzi hlavné vplyvy návrhu na rozpočet patria: a) zamestnanci GR MARKT: 1 zamestnanec AD (plný pracovný úväzok) na vypracovanie delegovaných aktov, ako aj na hodnotenie, monitorovanie vykonávania a prípadné preskúmanie iniciatívy. Celkové náklady sa odhadujú na 0,141 milióna EUR ročne; b) ESMA: i) náklady na zamestnancov: dvaja dočasní zamestnanci na účasť a sprostredkovanie v kolégiách orgánov dohľadu pre kritické referenčné hodnoty, ktorí poskytujú technické poradenstvo Komisii v súvislosti s vykonávaním tohto nariadenia, koordinujú uzatváranie dohôd o spolupráci s tretími krajinami, vypracúvajú návrhy usmernení na posilnenie konvergencie a medziodvetvovej konzistentnosti sankčných režimov a vedú registre oznámení o používaní referenčných hodnôt a zoznam zaregistrovaných správcov referenčných hodnôt. Celkové ročné náklady na týchto 2 dočasných zamestnancov predstavujú 0,326 mil. EUR, na ktoré Komisia prispeje 40 % (0,130 milióna EUR) a členské štáty 60 % (0,196 milióna EUR) ročne; ii) prevádzkové náklady a náklady na infraštruktúru: v roku 2015 sa aj pre orgán ESMA odhadujú počiatočné náklady vo výške 0,25 milióna EUR, na ktoré Komisia prispeje 40 % (0,1 milióna EUR) a členské štáty 60 % (0,15 milióna EUR). Tieto výdavky súvisia najmä s IT systémami pre ESMA na účely plnenia požiadaviek týkajúcich sa: – vedenia zoznamu správcov zaregistrovaných v súlade s týmto nariadením a spoločností tretích krajín, ktoré poskytujú referenčné hodnoty v Únii, – prijímania oznámení o používaní referenčnej hodnoty vo finančnom nástroji alebo finančnej zmluve v rámci Únie, vedenia registra a zabezpečenia toho, aby boli správcovia informovaní o tomto používaní. Orgán ESMA bude tiež musieť do 1. januára 2018 vypracovať správu o uplatňovaní tohto nariadenia s celkovými nákladmi vo výške 0,3 milióna EUR, na ktoré Komisia v roku 2017 prispeje 40 % (0,12 milióna EUR) a členské štáty 60 % (0,18 milióna EUR). 2013/0314 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o indexoch používaných ako referenčné hodnoty vo finančných nástrojoch a finančných zmluvách (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[11], so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) Oceňovanie mnohých finančných nástrojov a finančných zmlúv závisí od presnosti a integrity referenčných hodnôt. Prípady manipulácie s úrokovými referenčnými hodnotami ako LIBOR a EURIBOR, ako aj tvrdenia, že s energetickými, ropnými a devízovými referenčnými hodnotami sa manipulovalo, preukázali, že referenčné hodnoty, ktorých postupy zostavovania majú spoločné určité charakteristické znaky, ako napr. podliehanie konfliktom záujmov, používanie vlastného uváženia a slabá správa a riadenie, môžu byť ľahko manipulovateľné. Chyby alebo pochybnosti v súvislosti s presnosťou a integritou indexov používaných ako referenčné hodnoty môžu ohroziť dôveru v trh, spôsobiť spotrebiteľom a investorom straty a narúšať reálnu ekonomiku. Preto je potrebné zabezpečiť presnosť, odolnosť a integritu referenčných hodnôt a postupu ich stanovovania. (2) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi[12] obsahuje určité požiadavky, pokiaľ ide o spoľahlivosť referenčných hodnôt používaných na oceňovanie kótovaného finančného nástroja. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/71/ES zo 4. novembra 2003 o prospekte, ktorý sa zverejňuje pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie[13], obsahuje určité požiadavky na referenčné hodnoty používané emitentmi. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/65/ES z 13. júla 2009 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP)[14] obsahuje určité požiadavky na používanie referenčných hodnôt investičnými fondmi PKIPCP. Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1227/2011 z 25. októbra 2011 o integrite a transparentnosti veľkoobchodného trhu s energiou[15] obsahuje určité ustanovenia, ktorými sa zakazuje manipulácia s referenčnými hodnotami, ktoré sa používajú pre veľkoobchodné energetické produkty. Tieto legislatívne akty sa však vzťahujú len na niektoré aspekty niekoľkých málo referenčných hodnôt a neriešia všetky zraniteľnosti postupu vypracúvania všetkých referenčných hodnôt. (3) Referenčné hodnoty sú nevyhnutné na oceňovanie cezhraničných transakcií, čím umožňujú účinné fungovanie vnútorného trhu so širokou paletou finančných nástrojov a služieb. Mnohé referenčné hodnoty používané ako referenčné sadzby vo finančných zmluvách, najmä hypotékach, sa vypracúvajú v jednom členskom štáte, no používajú ich úverové inštitúcie a spotrebitelia v iných členských štátoch. Tieto úverové inštitúcie sa okrem toho často zabezpečujú proti rizikám alebo získavajú finančné prostriedky na uzatváranie týchto finančných zmlúv na cezhraničnom medzibankovom trhu. Iba dva členské štáty prijali vnútroštátne právne predpisy o referenčných hodnotách, medzi ich príslušnými právnymi rámcami v oblasti referenčných hodnôt však už existujú rozdiely týkajúce sa aspektov, ako je napríklad rozsah pôsobnosti. Okrem toho Medzinárodná organizácia komisií pre cenné papiere (IOSCO) nedávno schválila zásady pre referenčné hodnoty a keďže tieto zásady poskytujú určitú flexibilitu, pokiaľ ide o ich presný rozsah pôsobnosti a prostriedky ich vykonávania, a v spojení s určitými podmienkami, členské štáty pravdepodobne prijmú právne predpisy na vnútroštátnej úrovni, prostredníctvom ktorých by sa takéto zásady zaviedli nesúrodým spôsobom. (4) Tieto nesúrodé prístupy by viedli k roztriešteniu vnútorného trhu, keďže správcovia a používatelia referenčných hodnôt by v rôznych členských štátoch podliehali rôznym predpisom a referenčné hodnoty vytvorené v členskom štáte by nemuselo byť možné použiť v ostatných členských štátoch. Bez harmonizovaného rámca na zabezpečenie presnosti a integrity referenčných hodnôt použitých vo finančných nástrojoch a finančných zmluvách v Únii je preto pravdepodobné, že rozdiely v právnych predpisoch členských štátov vytvoria prekážky bezproblémovému fungovaniu vnútorného trhu v súvislosti s poskytovaním referenčných hodnôt. (5) Predpisy EÚ na ochranu spotrebiteľov sa nezaoberajú konkrétnou otázkou vhodnosti referenčných hodnôt vo finančných zmluvách. V dôsledku sťažností spotrebiteľov a žaloby v súvislosti s používaním nevhodných referenčných hodnôt v niektorých členských štátoch je pravdepodobné, že vzhľadom na odôvodnené obavy o ochranu spotrebiteľov sa na vnútroštátnej úrovni prijmú nesúrodé opatrenia, ktoré by mohli viesť k roztriešteniu vnútorného trhu v dôsledku nesúrodých podmienok hospodárskej súťaže týkajúcich sa rôznych úrovní ochrany spotrebiteľov. (6) Na zabezpečenie správneho fungovania vnútorného trhu a zlepšenie podmienok jeho fungovania, najmä v súvislosti s finančnými trhmi, a na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany spotrebiteľov a investorov je preto vhodné stanoviť regulačný rámec pre referenčné hodnoty na úrovni Únie. (7) Je vhodné a potrebné, aby tieto pravidlá mali legislatívnu podobu nariadenia s cieľom zabezpečiť, aby sa ustanovenia, ktorými sa osobám zapojeným do vytvárania a používania referenčnej hodnoty a prispievania k nej priamo ukladajú povinnosti, uplatňovali jednotným spôsobom v celej Únii. Keďže právny rámec pre poskytovanie referenčných hodnôt nevyhnutne zahŕňa opatrenia, ktoré špecifikujú presné požiadavky týkajúce sa všetkých rôznych aspektov poskytovania referenčných hodnôt, aj malé rozdiely v uplatnenom prístupe v súvislosti s jedným z týchto aspektov by mohli viesť k výrazným prekážkam pri cezhraničnom poskytovaní referenčných hodnôt. Použitím nariadenia, ktoré je priamo uplatniteľné bez nutnosti vnútroštátnej právnej úpravy, by sa preto mala znížiť možnosť prijatia nesúrodých opatrení na vnútroštátnej úrovni, mal by sa zabezpečiť konzistentný prístup, väčšia právna istota a malo by sa zabrániť vzniku podstatných prekážok pri cezhraničnom poskytovaní referenčných hodnôt. (8) Rozsah pôsobnosti tohto nariadenia by mal byť široký do takej miery, ktorá je potrebná na vytvorenie potrebného preventívneho regulačného rámca. Vytváranie referenčných hodnôt zahŕňa priestor na vlastné uváženie pri ich určovaní a vnútorne podlieha niektorým druhom konfliktov záujmov, z čoho vyplýva existencia príležitostí a motivácie na manipuláciu s týmito referenčnými hodnotami. Tieto rizikové faktory sú spoločné pre všetky referenčné hodnoty a všetky by mali podliehať primeraným požiadavkám na správu, riadenie a kontrolu. Keďže zraniteľnosť a význam referenčnej hodnoty sa časom mení, obmedzením rozsahu pôsobnosti prostredníctvom odkazu na aktuálne dôležité alebo zraniteľné indexy by sa neriešili riziká, ktoré môže ktorákoľvek referenčná hodnota v budúcnosti predstavovať. Najmä referenčné hodnoty, ktoré v súčasnosti nie sú bežne používané, sa môžu bežne používať v budúcnosti, takže v súvislosti s nimi môže mať aj malá manipulácia významný vplyv. (9) Kritickým faktorom pre určenie rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia by mala byť otázka, či výstupná hodnota referenčnej hodnoty podmieňuje hodnotu finančného nástroja, finančnej zmluvy alebo ukazovateľov výkonnosti investičného fondu. Rozsah pôsobnosti by teda nemal závisieť od charakteru vstupných údajov. Z tohto dôvodu by sa mali zahrnúť referenčné hodnoty vypočítané na základe ekonomických vstupných údajov, ako sú napríklad ceny akcií, a neekonomických údajov alebo hodnôt, ako sú napríklad parametre počasia. Rámec by sa mal vzťahovať na referenčné hodnoty podliehajúce týmto rizikám, ale mal by takisto zabezpečiť primeranú reakciu na riziká, ktoré rôzne referenčné hodnoty predstavujú. Toto nariadenie by sa preto malo vzťahovať na všetky referenčné hodnoty, ktoré sa používajú na oceňovanie finančných nástrojov kótovaných alebo obchodovaných na regulovaných miestach. (10) Mnohí spotrebitelia majú uzavreté finančné zmluvy (najmä dohody o spotrebiteľskom úvere zabezpečené hypotékou), ktoré odkazujú na referenčné hodnoty podliehajúce tým istým rizikám. Toto nariadenie by sa preto malo vzťahovať na indexy alebo referenčné sadzby uvedené v [smernici Európskeho parlamentu a Rady 2013/.../EÚ o zmluvách o úvere pre spotrebiteľov týkajúcich sa nehnuteľností určených na bývanie a o zmene smernice 2008/48/ES]. (11) Mnohé investičné indexy zahŕňajú významné konflikty záujmov a používajú sa na meranie výkonnosti fondu, ako je napr. fond PKIPCP. Niektoré z týchto referenčných hodnôt sa uverejňujú a iné sa sprístupňujú verejnosti alebo určitej časti verejnosti, či už bezplatne alebo za poplatok, a manipulácia s nimi môže mať negatívny vplyv na investorov. Toto nariadenie by sa preto malo vzťahovať na indexy alebo referenčné sadzby, ktoré sa používajú ako meradlo výkonnosti investičného fondu. (12) Všetci správcovia referenčných hodnôt potenciálne podliehajú konfliktu záujmov, využívajú priestor na vlastné uváženie a môžu mať zavedené nevhodné systémy správy, riadenia a kontroly. Okrem toho, keďže správcovia kontrolujú postup zostavovania referenčných hodnôt, požiadavka na povolenia pre správcov a dohľad nad nimi predstavuje najúčinnejší spôsob, ako zabezpečiť integritu referenčných hodnôt. (13) Prispievatelia potenciálne podliehajú konfliktu záujmov, využívajú priestor na vlastné uváženie, a môžu byť teda zdrojom manipulácie. Prispievanie do referenčnej hodnoty je dobrovoľná činnosť. Ak si niektorá iniciatíva vyžaduje, aby prispievatelia výrazne zmenili svoje obchodné modely, môžu prestať prispievať. Neočakáva sa však, že v prípade subjektov, ktoré už podliehajú regulácii alebo dohľadu, by potreba riadnych systémov správy, riadenia a kontroly viedla k výrazným nákladom alebo k neprimeranému administratívnemu zaťaženiu. Toto nariadenie preto prispievateľom pod dohľadom ukladá určitú povinnosť. (14) Správca je fyzická alebo právnická osoba, ktorá má kontrolu nad poskytovaním referenčnej hodnoty a ktorá predovšetkým spravuje referenčnú hodnotu, zbiera a analyzuje vstupné údaje, stanovuje referenčnú hodnotu a v niektorých prípadoch uverejňuje referenčnú hodnotu. Ak však osoba iba uverejní alebo odkazuje na referenčnú hodnotu v rámci svojej novinárskej činnosti, ale nemá kontrolu nad poskytovaním tejto referenčnej hodnoty, nemali by sa na túto osobu vzťahovať požiadavky, ktoré správcom ukladá toto nariadenie. (15) Index sa vypočítava pomocou vzorca alebo nejakej inej metodiky na základe podkladových hodnôt. Pri tvorbe tohto vzorca, výkone výpočtu alebo stanovovaní vstupných údajov dochádza k uplatneniu vlastného uváženia. Toto vlastné uváženie vedie k riziku manipulácie, a to je dôvod, prečo by sa na všetky referenčné hodnoty majúce tento spoločný charakteristický prvok malo vzťahovať toto nariadenie. Ak sa však ako odkaz na finančný nástroj používa jediná cena alebo hodnota, napr. keď je referenčnou cenou opcie cena jediného cenného papiera, nedochádza k žiadnemu výpočtu, využitiu vstupných údajov ani uplatneniu vlastného uváženia. Referenčné ceny s jedinou cenou či jedinou hodnotou by sa preto na účely tohto nariadenia nemali považovať za referenčné hodnoty. Referenčné ceny alebo zúčtovacie ceny produkované centrálnymi protistranami (CP) by sa nemali považovať za referenčné hodnoty, pretože sa používajú na určenie zúčtovania, marží a riadenie rizík, a teda neurčujú sumu splatnú na základe finančného nástroja alebo hodnotu finančného nástroja. (16) Referenčné hodnoty, ktoré vytvárajú centrálne banky v Únii, podliehajú kontrole verejných orgánov a spĺňajú zásady, normy a postupy, ktoré zabezpečujú presnosť, integritu a nezávislosť referenčných hodnôt, ako sa ustanovuje v tomto nariadení. Nie je preto potrebné, aby tieto referenčné hodnoty podliehali tomuto nariadeniu. Referenčné hodnoty, ktoré sa používajú v Únii, však môžu poskytovať aj centrálne banky tretích krajín. Je potrebné určiť, aby z povinností podľa tohto nariadenia boli vyňaté iba tie centrálne banky tretích krajín vytvárajúce referenčné hodnoty, ktoré spĺňajú podobné normy, ako sú normy stanovené týmto nariadením. (17) Ak postup poskytovania referenčnej hodnoty obsahuje slabé miesta, ktoré nepodliehajú primeranej správe a riadeniu, znamená to príležitosť manipulovať s referenčnou hodnotou. V prípade, že sú referenčné hodnoty dostupné verejnosti, nemožno zohľadniť plný rozsah týchto rizík, a preto sa môžu zaviesť nedostatočné kontroly, správa a riadenie. S cieľom zabezpečiť integritu referenčných hodnôt by správcovia referenčných hodnôt mali byť povinní zaviesť primerané mechanizmy správy a riadenia na kontrolu týchto konfliktov záujmov a na ochranu dôvery v integritu referenčných hodnôt. Aj v prípade účinného riadenia podlieha väčšina správcov určitým konfliktom záujmov a možno budú musieť robiť úsudky a prijímať rozhodnutia, ktoré ovplyvnia rôznorodú skupinu zúčastnených strán. Z toho dôvodu je potrebné, aby správcovia mali nezávislú funkciu dohliadať na zavádzanie a účinnosť mechanizmov správy a riadenia, ktoré zabezpečujú účinný dohľad. (18) Manipulácia s referenčnými hodnotami alebo ich nespoľahlivosť môže investorom a spotrebiteľom spôsobiť ujmu. Týmto nariadením by sa preto mal stanoviť rámec na uchovávanie záznamov správcami a prispievateľmi, pričom sa súčasne zabezpečí transparentnosť v súvislosti s účelom referenčnej hodnoty a vstupnými údajmi, ktorá umožní efektívnejšie a spravodlivejšie riešenie akýchkoľvek prípadných nárokov v súlade s vnútroštátnym právom alebo právom Únie. (19) Vykonávanie auditu a účinné presadzovanie tohto nariadenia si vyžaduje analýzu ex post a dôkazy, a preto je potrebné, aby správcovia referenčnej hodnoty uchovávali primerané záznamy týkajúce sa výpočtu referenčnej hodnoty počas dostatočne dlhého obdobia. Skutočnosť, ktorú má referenčná hodnota merať, a prostredie, v ktorom sa meria, sa pravdepodobne časom menia. Z toho dôvodu je potrebné, aby postup a metodika stanovovania referenčnej hodnoty podliehali pravidelnému auditu alebo preskúmaniu s cieľom identifikovať nedostatky a možné zlepšenia. Mnohé zainteresované strany môžu byť ovplyvnené zlyhaniami v poskytovaní referenčnej hodnoty a môžu pomôcť identifikovať tieto nedostatky. Je preto potrebné, aby bol zavedený nezávislý postup podávania sťažností s cieľom zabezpečiť, aby tieto zainteresované strany mohli oznámiť správcovi referenčnej hodnoty sťažnosti a aby správca referenčnej hodnoty objektívne vyhodnotil podstatu akejkoľvek sťažnosti. (20) Poskytovanie referenčných hodnôt často zahŕňa externé zabezpečovanie dôležitých funkcií, ako napríklad výpočet referenčnej hodnoty, zber vstupných údajov a šírenie referenčnej hodnoty. S cieľom zabezpečiť účinnosť mechanizmov správy a riadenia je potrebné zaistiť, aby sa akýmkoľvek takýmto externým zabezpečením činností nezbavoval správca referenčnej hodnoty akýchkoľvek záväzkov a povinností a aby sa uskutočňovalo takým spôsobom, aby nezasahovalo do schopnosti správcu spĺňať tieto povinnosti alebo zodpovednosti alebo do schopnosti dotknutého príslušného orgánu vykonávať dohľad nad nimi. (21) Správca referenčnej hodnoty je ústredným prijímateľom vstupných údajov a dokáže na konzistentnom základe vyhodnotiť integritu a presnosť týchto vstupných údajov. Je preto potrebné, aby správca referenčnej hodnoty mal primerané kontroly na posúdenie presnosti vstupných údajov a aby dotknutému príslušnému orgánu oznamoval podozrivé údaje. (22) Zamestnanci správcu môžu identifikovať možné porušenia tohto nariadenia alebo potenciálne zraniteľnosti, ktoré by mohli viesť k manipulácii alebo k pokusu o manipuláciu. Toto nariadenie by preto malo zabezpečiť, aby boli zavedené primerané mechanizmy, ktoré zamestnancom umožnia dôverným spôsobom upovedomiť správcov o možných porušeniach tohto nariadenia. (23) Akýkoľvek priestor na vlastné uváženie, ktorý možno využívať pri poskytovaní vstupných údajov, vytvára príležitosť na manipuláciu s referenčnou hodnotou. Ak sú vstupné údaje údajmi založenými na transakciách, priestor na vlastné uváženie je menší, a preto je znížená možnosť manipulácie s údajmi. Preto platí všeobecné pravidlo, že správcovia referenčných hodnôt by mali používať vstupné údaje zo skutočných transakcií, ak je to možné, no možno používať aj iné údaje v prípade, že sú údaje o transakciách nedostatočné na zabezpečenie integrity a presnosti referenčnej hodnoty. (24) Presnosť a spoľahlivosť referenčnej hodnoty pri meraní ekonomickej reality, na ktorej zaznamenanie je určená, závisí od použitej metodiky a vstupných údajov. Preto je nevyhnutné prijať metodiku, ktorou sa zabezpečí spoľahlivosť a presnosť referenčnej hodnoty. (25) Metodiku môže byť potrebné zmeniť s cieľom zabezpečiť neustálu presnosť referenčnej hodnoty, akékoľvek zmeny metodiky však majú vplyv na používateľov a zainteresované strany danej referenčnej hodnoty. Preto je nevyhnutné spresniť postupy, ktoré treba uplatniť pri zmenách metodiky vypracúvania referenčnej hodnoty, a to vrátane potreby konzultácií, aby používatelia a zainteresované strany mohli v nadväznosti na tieto zmeny prijať nevyhnutné opatrenia alebo informovať správcu v prípade, že majú obavy o tieto zmeny. (26) Integrita a presnosť referenčných hodnôt závisí od integrity a presnosti vstupných údajov poskytnutých prispievateľmi. Je nevyhnutné, aby dané povinnosti prispievateľov v súvislosti s týmito vstupnými údajmi boli jasne konkretizované, aby sa na ne dalo spoľahnúť a aby boli v súlade s kontrolami a metodikou správcu referenčnej hodnoty. Je preto potrebné, aby správca referenčnej hodnoty vytvoril kódex správania, v ktorom spresní tieto požiadavky, a aby prispievatelia boli týmto kódexom správania viazaní. (27) Mnoho referenčných hodnôt sa stanovuje na základe vstupných údajov, ktoré poskytujú regulované obchodné miesta, energetické burzy a aukcie emisných kvót. Tieto obchodné miesta podliehajú regulácii a dohľadu, ktoré zabezpečujú integritu vstupných údajov, ustanovujú požiadavky na správu a riadenie a na postupy oznamovania porušení. Tieto referenčné hodnoty sú preto oslobodené od určitých povinností, aby sa predišlo dvojitej regulácii, a tiež preto, lebo dohľad nad nimi zabezpečuje integritu použitých vstupných údajov (28) Prispievatelia môžu podliehať konfliktom záujmov a môžu pri určovaní vstupných údajov využiť priestor na vlastné uváženie. Z toho dôvodu je potrebné, aby prispievatelia podliehali mechanizmom správy a riadenia na zabezpečenie toho, aby tieto konflikty boli riadené a aby vstupné údaje boli presné, zodpovedali požiadavkám správcu a mohli byť overené. (29) Rôzne druhy referenčnej hodnoty a rôzne odvetvia referenčnej hodnoty majú rôzne charakteristické znaky, zraniteľnosti a riziká. Ustanovenia tohto nariadenia by mali byť ďalej spresnené pre jednotlivé odvetvia a druhy referenčných hodnôt. Referenčné hodnoty medzibankových úrokových sadzieb sú referenčné hodnoty, ktoré zohrávajú dôležitú úlohu pri realizácii menovej politiky, a preto je potrebné spresniť, akým spôsobom by sa tieto ustanovenia uplatňovali na tieto referenčné hodnoty v tomto nariadení. Komoditné referenčné hodnoty sa bežne používajú a majú špecifické sektorové charakteristiky, takže je potrebné špecifikovať, ako sa tieto ustanovenia budú vzťahovať na dané referenčné hodnoty podľa tohto nariadenia. (30) Ak budú určité kritické referenčné hodnoty nesprávne, môže to mať významný vplyv na finančnú stabilitu, usporiadanosť trhu alebo investorov, a je preto potrebné, aby sa uplatňovali ďalšie požiadavky na zabezpečenie integrity a odolnosti týchto kritických referenčných hodnôt. Ak referenčná hodnota odkazuje na podstatnú hodnotu finančných nástrojov, bude mať takýto vplyv. Je preto nevyhnutné, aby Komisia určila tie referenčné hodnoty, ktoré odkazujú na finančné nástroje nad určitou prahovou hodnotou a ktoré by sa mali by sa považovať za kritické referenčné hodnoty. (31) Prispievatelia, ktorí prestanú prispievať, môžu ohroziť dôveryhodnosť kritických referenčných hodnôt. S cieľom riešiť túto zraniteľnosť je preto potrebné zahrnúť pre dotknutý príslušný orgán právomoc vyžadovať povinné prispievanie do kritických referenčných hodnôt. (32) Na to, aby sa používatelia referenčných hodnôt mohli vhodne rozhodovať, pokiaľ ide o referenčné hodnoty, a aby chápali ich riziká, musia vedieť, čo sa referenčnou hodnotou meria a aké má zraniteľnosti. Správca referenčnej hodnoty by preto mal uverejniť vyhlásenie, v ktorom spresní tieto prvky, a uverejniť vstupné údaje použité na stanovenie referenčnej hodnoty. (33) Spotrebitelia môžu uzatvárať finančné zmluvy, najmä zmluvy o hypotékach a spotrebiteľských úveroch, ktoré odkazujú na referenčnú hodnotu, ale nerovná vyjednávacia pozícia a používanie štandardných podmienok znamená, že môžu mať v súvislosti s použitou referenčnou hodnotou obmedzený výber. Je preto potrebné zabezpečiť, aby zodpovednosť za posúdenie vhodnosti takejto referenčnej hodnoty pre spotrebiteľa ostala na strane veriteľov, ktorí sú subjektmi pod dohľadom, pretože majú väčšiu schopnosť vybrať referenčnú hodnotu. Posúdenie vhodnosti by sa však podľa tohto nariadenia nemalo vyžadovať v prípade finančných nástrojov, ktoré odkazujú na referenčnú hodnotu, keďže ho už stanovuje smernica o trhoch s finančnými nástrojmi [MIFID]. (34) V tomto nariadení by sa mali zohľadňovať zásady finančných referenčných hodnôt, ktoré 17. júla 2013 vydala Medzinárodná organizácia komisií pre cenné papiere (IOSCO) (ďalej len „zásady IOSCO“) a ktoré slúžia ako globálny štandard pre regulačné požiadavky v oblasti referenčných hodnôt. Na účely ochrany investorov je potrebné posúdiť, či sú dohľady a regulácia v akejkoľvek tretej krajine rovnocenné s reguláciou a dohľadom nad referenčnými hodnotami Únie predtým, ako môže byť akákoľvek referenčná hodnota poskytovaná z tejto tretej krajiny použitá v Únii. (35) Správcovi by mal udeliť povolenie a mal by nad ním vykonávať dohľad príslušný orgán členského štátu, v ktorom má správca sídlo. (36) V niektorých prípadoch môže osoba poskytnúť index, ale nemusí si byť vedomá toho, že tento index sa používa ako odkaz na finančný nástroj. Stáva sa to najmä v prípade, keď sa sídla používateľov a správcu referenčnej hodnoty nachádzajú v rôznych členských štátoch. Je preto potrebné, aby príslušné orgány vždy, keď sa dozvedia o použití referenčnej hodnoty vo finančnom nástroji, o tom informovali ústredný koordinačný orgán, ako je ESMA, ktorý by mal informovať správcu. (37) Súborom účinných nástrojov a právomocí a zdrojov pre príslušné orgány členských štátov sa zaručí účinnosť dohľadu. V tomto nariadení by sa preto mal najmä ustanovovať minimálny súbor právomocí dohľadu a vyšetrovacích právomocí, ktoré by v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi mali byť zverené príslušným orgánom členských štátov. Ak príslušné orgány a ESMA vykonávajú svoje právomoci podľa tohto nariadenia, mali by konať objektívne a nestranne a mali by ostať pri svojom rozhodovaní autonómne. (38) Na účely zistenia porušení tohto nariadenia je potrebné, aby príslušné orgány mali v súlade s vnútroštátnym právom možnosť prístupu do priestorov fyzických a právnických osôb s cieľom zhabať dokumenty. Prístup do týchto priestorov je potrebný v prípade, že existuje dôvodné podozrenie, že existujú dokumenty a iné údaje týkajúce sa predmetu inšpekcie alebo vyšetrovania a môžu slúžiť na dokázanie porušenia tohto nariadenia. Prístup do týchto priestorov je okrem toho potrebný, ak: osoba, ktorej už bola poslaná žiadosť o informácie, tejto žiadosti nevyhovela, alebo ak existujú opodstatnené dôvody domnievať sa, že v prípade predloženia žiadosti jej nebude vyhovené, alebo že dokumenty a informácie, na ktoré sa žiadosť o informácie vzťahuje, by boli odstránené, zmanipulované alebo zničené. Ak je potrebné povolenie vopred od súdneho orgánu dotknutého členského štátu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, takáto právomoc prístupu do priestorov sa použije po tom, ako sa vopred získa toto súdne povolenie. (39) Existujúce záznamy telefonických rozhovorov a záznamy o prenose údajov od subjektov pod dohľadom môžu predstavovať zásadne dôležité a niekedy jediné dôkazy na odhalenie a dokázanie existencie porušenia tohto nariadenia, najmä dodržiavania požiadaviek týkajúcich sa správy, riadenia a kontroly. Takéto záznamy môžu pomôcť overiť totožnosť osoby zodpovednej za predkladanie údajov, orgánov zodpovedných za ich schvaľovanie a overiť, či je zabezpečené fyzické oddelenie zamestnancov. Príslušné orgány by preto mali mať možnosť požadovať existujúce záznamy telefonických rozhovorov, elektronických komunikácií a záznamov prenosu údajov v držbe subjektov pod dohľadom v tých prípadoch, keď existuje dôvodné podozrenie, že takéto záznamy týkajúce sa predmetu kontroly alebo vyšetrovania môžu byť relevantné na preukázanie porušenia tohto nariadenia. (40) Niektoré z ustanovení tohto nariadenia sa uplatňujú na fyzické alebo právnické osoby v tretích krajinách, ktoré môžu používať referenčné hodnoty, byť prispievateľmi do referenčných hodnôt alebo môžu byť iným spôsobom zapojené do postupu zostavovania referenčnej hodnoty. Príslušné orgány by preto mali uzatvoriť dohody s orgánmi dohľadu v tretích krajinách. ESMA by mal koordinovať prípravu týchto dohôd o spolupráci a výmenu informácií prijatých od tretích krajín medzi príslušnými orgánmi. (41) Toto nariadenie rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané v Zmluve o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) a v Charte základných práv Európskej únie, najmä právo rešpektovať súkromný a rodinný život, právo na ochranu osobných údajov, právo na slobodu prejavu a na informácie, slobodu podnikania, právo vlastniť majetok, právo na ochranu spotrebiteľa, právo na účinný prostriedok nápravy a právo na obhajobu. Toto nariadenie by sa preto malo vykladať a uplatňovať v súlade s týmito právami a zásadami. (42) Právo dotknutých osôb na obhajobu by sa malo plne dodržiavať. Platí najmä to, že osobám, voči ktorým sa vedie konanie, sa poskytne prístup k zisteniam, na ktorých príslušné orgány založili svoje rozhodnutie, a poskytne sa im právo na vypočutie. (43) Transparentnosť týkajúca sa referenčných hodnôt je potrebná z dôvodu stability finančného trhu a ochrany investorov. Akákoľvek výmena alebo prenos informácií príslušnými orgánmi by sa mali uskutočňovať v súlade s pravidlami o prenose osobných údajov ustanovenými v smernici Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a o voľnom pohybe týchto údajov[16]. Akákoľvek výmena alebo prenos informácií orgánom ESMA by sa mali uskutočňovať v súlade s pravidlami o prenose osobných údajov ustanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov[17]. (44) So zreteľom na zásady stanovené v oznámení Komisie o posilňovaní sankčných režimov v odvetví finančných služieb a v právnych aktoch Únie prijatých v nadväznosti na toto oznámenie by členské štáty mali určiť pravidlá týkajúce sa sankcií a administratívnych opatrení, ktoré sa vzťahujú na porušenia ustanovení tohto nariadenia, a mali by zabezpečiť ich vykonávanie. Tieto sankcie a administratívne opatrenia by mali byť účinné, primerané a odrádzajúce. (45) Preto by sa mal stanoviť súbor administratívnych opatrení, sankcií a pokút, aby sa v členských štátoch zaistil spoločný prístup a aby sa zlepšil ich odrádzajúci účinok. Sankcie uplatňované v osobitných prípadoch by sa mali stanovovať po prípadnom zohľadnení faktorov, ako napr. vrátenie akýchkoľvek identifikovaných finančných výhod, závažnosť a trvanie porušenia, prípadné priťažujúce alebo poľahčujúce faktory, potreba, aby pokuty mali odrádzajúci účinok, a prípadne by mali byť znížené za spoluprácu s príslušným orgánom. Najmä skutočná výška administratívnych pokút, ktoré sa majú uložiť v osobitnom prípade, môže dosiahnuť maximálnu úroveň stanovenú v tomto nariadení alebo, pri obzvlášť závažných porušeniach, vyššiu úroveň stanovenú vo vnútroštátnych právnych predpisoch, zatiaľ čo pri menších porušeniach alebo v prípade urovnania sporu môžu byť uložené pokuty výrazne nižšie, než je maximálna úroveň. Príslušné orgány by mali mať k dispozícii možnosť uložiť dočasný zákaz vykonávania riadiacich pozícii v správcoch alebo prispievateľoch referenčných hodnôt. Toto nariadenie by nemalo obmedzovať členské štáty v ich schopnosti stanoviť vyššie úrovne administratívnych sankcií. (46) Aby sa zaistilo, že rozhodnutia prijaté príslušnými orgánmi budú mať na všeobecnú verejnosť odrádzajúci účinok, obvykle by sa mali uverejňovať. Uverejnenie rozhodnutí je zároveň pre príslušné orgány dôležitým nástrojom na to, aby informovali účastníkov trhu o tom, aké chovanie sa považuje za porušenie tohto nariadenia, a aby medzi účastníkmi trhu vo väčšej miere podporili správne chovanie. Ak by hrozilo, že takéto uverejnenie spôsobí dotknutým osobám neprimeranú ujmu, ak by ohrozovalo stabilitu finančných trhov alebo prebiehajúce prešetrovanie, príslušný orgán by mal uverejniť sankcie a opatrenia anonymným spôsobom alebo uverejnenie odložiť. Príslušné orgány my mali mať možnosť sankcie neuverejniť, ak sa ich anonymné alebo neskoršie uverejnenie považuje za nedostatočné na zabezpečenie toho, aby stabilita finančných trhov nebola ohrozená. Príslušné orgány zároveň nemusia uverejňovať opatrenia, ktorých povaha sa považuje za menej podstatnú, ak by uverejnenie bolo neprimerané. (47) Kritické referenčné hodnoty môžu zahŕňať prispievateľov, správcov a používateľov vo viac než jednom členskom štáte. Zrušenie poskytovania takejto referenčnej hodnoty alebo akákoľvek udalosť, ktorá môže výrazne ohroziť jej integritu, preto môže mať vplyv vo viac než jednom členskom štáte, čo znamená, že samotný dohľad nad takouto referenčnou hodnotou príslušným orgánom členského štátu, v ktorom sa nachádza jeho sídlo, nebude efektívny a účinný z hľadiska riešenia rizík, ktoré kritická referenčná hodnota predstavuje. S cieľom zabezpečiť účinnú výmenu informácií v oblasti dohľadu medzi príslušnými orgánmi, koordináciu ich činnosti a opatrenia dohľadu by sa mali zriadiť kolégiá príslušných orgánov. Činnosť kolégií by mala prispievať k harmonizovanému uplatňovaniu predpisov vyplývajúcich z tohto nariadenia a ku zbližovaniu postupov v oblasti dohľadu. Právne záväzná mediácia ESMA je kľúčovým prvkom k zabezpečeniu koordinácie, konzistentnosti a zbližovaniu postupov v oblasti dohľadu. Referenčné hodnoty môžu odkazovať na dlhodobé finančné nástroje a finančné zmluvy. V určitých prípadoch po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia už nemusí byť poskytovanie takýchto referenčných hodnôt povolené, pretože sa vyznačujú charakteristickými znakmi, ktoré nemožno upraviť tak, aby boli splnené požiadavky tohto nariadenia. Zakázanie nepretržitého poskytovania takejto referenčnej hodnoty však môže mať za následok ukončenie alebo zmarenie finančných nástrojov alebo finančných zmlúv, a spôsobiť tak investorom ujmu. Je preto potrebné vypracovať ustanovenie, na základe ktorého by bolo možné nepretržité poskytovanie takýchto referenčných hodnôt počas prechodného obdobia. (48) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia a bližšie určiť technické prvky návrhu by sa Komisii mala udeliť právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o určenie technických prvkov definícií, požiadavky na správcov a prispievateľov pod dohľadom týkajúce sa správy, riadenia a kontroly, požiadavky týkajúce sa vstupných údajov a metodiky, kódexu správania, osobitné požiadavky na rôzne druhy referenčných hodnôt a sektorov a informácií, ktoré sa majú uviesť v žiadostiach o povolenie pre správcov. (49) Komisia by mala prijať návrh regulačných technických predpisov, ktoré vypracoval ESMA a ktoré stanovujú minimálny obsah dohôd o spolupráci s príslušnými orgánmi tretích krajín, prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 290 ZFEÚ a v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1095/2010. (50) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa vykonávacie právomoci vzhľadom na niektoré ich aspekty mali zveriť Komisii. Tieto aspekty sa týkajú overenia rovnocennosti právneho rámca, ktorý sa vzťahuje na centrálne banky a poskytovateľov referenčných hodnôt tretích krajín, ako aj skutočnosti, že referenčná hodnota je svojou povahou kritická. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011[18], ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie. (51) Komisia by mala byť poverená aj prijatím vykonávacích technických predpisov, ktoré vypracoval ESMA a ktorými sa stanovujú postupy a formy výmeny informácií medzi príslušnými orgánmi a orgánom ESMA, prostredníctvom vykonávacích aktov podľa článku 291 ZFEÚ a v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1095/2010. Keďže ciele tohto nariadenia, konkrétne ustanovenie konzistentného a účinného režimu riešenia zraniteľností, ktoré predstavujú referenčné hodnoty, nemôžu dostatočne dosiahnuť členské štáty vzhľadom na skutočnosť, že celkový vplyv otázok týkajúcich sa referenčných hodnôt sa môže v celom rozsahu vnímať len v kontexte Únie, a možno ich preto lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijímať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity uvedenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie nepresahuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov, PRIJALI TOTO NARIADENIE: HLAVA I PREDMET ÚPRAVY, ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV Článok 1 Predmet úpravy Týmto nariadením sa zavádza spoločný rámec na zabezpečenie presnosti a integrity indexov používaných ako referenčné hodnoty vo finančných nástrojoch a finančných zmluvách v Únii. Nariadenie tak prispieva k správnemu fungovaniu vnútorného trhu pri súčasnom dosahovaní vysokej úrovne ochrany spotrebiteľov a investorov. Článok 2 Rozsah pôsobnosti 1. Toto nariadenie sa vzťahuje na poskytovanie referenčných hodnôt, prispievanie vstupnými údajmi do referenčnej hodnoty a používanie referenčnej hodnoty v rámci Únie. 2. Toto nariadenie na nevzťahuje na: (a) členov Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB); (b) centrálne banky tretích krajín, v prípade ktorých Komisia uznala, že ich právny rámec stanovuje zásady, normy a postupy rovnocenné s požiadavkami na presnosť, integritu a nezávislosť poskytovania referenčných hodnôt stanovenými týmto nariadením. 3. Komisia vypracuje zoznam centrálnych bánk tretích krajín, na ktoré odkazuje odsek 2 písm. b). Tieto vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 38 ods. 2. Článok 3 Vymedzenie pojmov 1. Na účely tohto nariadenia sa používajú tieto vymedzenia pojmov: 1. „index“ je akékoľvek číslo, ktoré je: (a) publikované alebo zverejnené; (b) pravidelne určované, v celku alebo čiastočne, pomocou vzorca alebo akejkoľvek inej metódy výpočtu alebo pomocou posúdenia; (c) určené na základe hodnoty jedného alebo viacerých podkladových aktív alebo cien vrátane odhadu cien alebo iných hodnôt; 2. „referenčná hodnota“ je akýkoľvek index, s odkazom na ktorý je určená splatná suma v rámci finančného nástroja alebo finančnej zmluvy alebo hodnota finančného nástroja, alebo index použitý na meranie výkonnosti investičného fondu; 3. „poskytnutie referenčnej hodnoty“ je: (a) spravovanie opatrení na určenie referenčnej hodnoty; a (b) zber, analýza alebo spracovanie vstupných údajov na účel určenia referenčnej hodnoty; a (c) určenie referenčnej hodnoty pomocou vzorca alebo inej metódy výpočtu alebo posúdením vstupných údajov poskytnutých na uvedený účel; 4. „správca“ je fyzická alebo právnická osoba, ktorá má kontrolu nad poskytovaním referenčnej hodnoty; 5. „používateľ referenčnej hodnoty“ je akákoľvek osoba, ktorá emituje alebo vlastní finančný nástroj alebo je účastníkom finančnej zmluvy, ktorá odkazuje na referenčnú hodnotu; 6. „prispievanie vstupnými údajmi“ je poskytovanie akýchkoľvek vstupných údajov správcovi alebo inej osobe na účely ich postúpenia správcovi, ktoré sú potrebné v súvislosti s určením uvedenej referenčnej hodnoty a ktoré sa poskytujú na uvedený účel; 7. „prispievateľ“ je fyzická alebo právnická osoba, ktorá prispieva vstupnými údajmi; 8. „prispievateľ pod dohľadom“ je subjekt pod dohľadom, ktorý prispieva vstupnými údajmi správcovi, ktorý sa nachádza v Únii; 9. „predkladateľ“ je fyzická osoba zamestnaná prispievateľom na účel prispievania vstupnými údajmi; 10. „vstupné údaje“ sú údaje týkajúce sa hodnoty jedného alebo viacerých podkladových aktív alebo cien vrátane odhadu cien alebo iných hodnôt použitých správcom na určenie referenčnej hodnoty; 11. „regulované údaje“ sú vstupné údaje, ktorými sa prispieva priamo z miesta obchodovania podľa vymedzenia v článku 2 ods. 1 bode 25 nariadenia [MIFIR] alebo zo schváleného mechanizmu zverejňovania podľa vymedzenia v článku 2 ods. 1 bode 18 [MIFIR] alebo zo schváleného mechanizmu podávania správ podľa vymedzenia v článku 2 ods. 1 bode 20 [MIFIR] v súlade s požiadavkami povinných údajov po uzavretí obchodu alebo na základe výmeny elektriny podľa článku 37 ods. 1 písm. j) smernice 2009/72/ES[19] alebo výmeny zemného plynu podľa článku 41 ods. 1 písm. j) smernice 2009/73/ES[20] alebo z aukčnej platformy, na ktorú odkazuje článok 26 alebo 30 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1031/2010; 12. „údaje o transakciách“ sú pozorovateľné ceny, sadzby, indexy, alebo hodnoty predstavujúce transakcie medzi nespriaznenými protistranami na aktívnom trhu, ktorý podlieha konkurenčným silám ponuky a dopytu; 13. „finančný nástroj“ je akýkoľvek z nástrojov uvedených v oddiele C prílohy I k smernici 2004/39/ES, pre ktorý bola predložená žiadosť o jeho prijatie na obchodovanie na obchodnom mieste alebo s ktorým sa obchoduje na obchodnom mieste; 14. „subjekt pod dohľadom“ znamená tieto subjekty: (a) úverové inštitúcie podľa vymedzenia v článku 3 bode 1 smernice 2013/36/EÚ[21]; (b) investičné spoločnosti vymedzené v článku 2 ods. 1 bode 1 [MIFIR]; (c) poisťovne podľa vymedzenia v článku 13 bode 1 smernice 2009/138/ES[22]; (d) zaisťovne podľa vymedzenia v článku 13 bode 1 smernice 2009/138/ES; (e) podniky kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) podľa vymedzenia v článku 1 ods. 2 smernice 2009/65/EÚ[23]; (f) správcovia alternatívnych investičných fondov (správcovia AIF) podľa vymedzenia v článku 4 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/ES[24]; (g) centrálne protistrany podľa vymedzenia v článku 2 bode 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012[25]; (h) archívy obchodných údajov podľa vymedzenia v článku 2 bode 2 nariadenia (EÚ) č. 648/2012; (i) správca; 15. „finančná zmluva“ je: (a) akákoľvek úverová zmluva podľa vymedzenia v článku 3 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES[26]; (b) akákoľvek úverová dohoda podľa vymedzenia v článku 3 bode 3 [smernice Európskeho parlamentu a Rady [2013/.../...] o úverových zmluvách týkajúcich sa obytných nehnuteľností]; 16. „investičný fond“ je AIF podľa vymedzenia v článku 4 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/EÚ alebo podnik kolektívneho investovania, na ktorý sa vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/65/ES; 17. „riadiaci orgán“ je riadiaci orgán, ktorý zahŕňa funkciu dohľadu a riadenia, ktorý má konečnú rozhodovaciu právomoc a je oprávnený stanovovať stratégiu, ciele a celkové smerovanie subjektu; 18. „spotrebiteľ“ je fyzická osoba, ktorá pri finančných zmluvách, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, koná s cieľom, ktorý nesúvisí s jej obchodnou, podnikateľskou ani profesijnou činnosťou; 19. „referenčná hodnota medzibankových úrokových sadzieb“ je referenčná hodnota, pri ktorej je podkladovým aktívom na účely tohto článku ods. 1 písm. c) sadzba, za ktorú banky môžu požičiavať iným bankám alebo si vypožičiavať od iných bánk; 20. „komoditná referenčná hodnota“ je referenčná hodnota, pri ktorej je podkladovým aktívom na účely tohto článku ods. 1 písm. c) komodita v zmysle článku 2 bodu 2 nariadenia Komisie (ES) č. 1287/2006[27]; emisné kvóty podľa vymedzenia v oddiele C ods. 11 prílohy I k smernici [MiFID] sa nepovažujú za komodity na účely tohto nariadenia; 21. „kritická referenčná hodnota“ je referenčná hodnota, v prípade ktorej je väčšina prispievateľov subjektmi pod dohľadom a ktorá odkazuje na finančné nástroje v nominálnej hodnote najmenej 500 miliárd EUR; 22. „so sídlom v“ znamená v súvislosti s právnickou osobou, členským štátom alebo treťou krajinou miesto, kde sa nachádza sídlo danej osoby alebo iná oficiálna adresa, a v súvislosti s fyzickou osobou, členským štátom alebo treťou krajinou miesto, kde je daná osoba rezidentom na daňové účely. 2. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať v súlade s článkom 37 delegované akty s cieľom spresniť ďalšie technické prvky vymedzení pojmov stanovených v odseku 1, najmä spresniť, čo predstavuje sprístupnenie verejnosti na účely vymedzenia indexu a v záujme zohľadniť vývoj na trhu alebo technologický vývoj. Komisia náležite zohľadní medzinárodné zbližovanie metód dohľadu v súvislosti s referenčnými hodnotami. Článok 4 Vylúčenie správcov, ktorí si nie sú vedomí používania referenčných hodnôt, ktoré poskytujú, a správcov, ktorí na ich používanie neudelili súhlas 1. Toto nariadenie sa nevzťahuje na správcu v súvislosti s referenčnou hodnotou, ktorú poskytuje, v prípade, že si správca nie je vedomý a nemohol si byť opodstatnene vedomý toho, že referenčná hodnota sa používa na účely uvedené v článku 3 ods. 1 bode 2. 2. Toto nariadenie sa nevzťahuje na správcu referenčnej hodnoty, na ktorú odkazuje článok 25 ods. 3, v súvislosti s danou referenčnou hodnotou. HLAVA II INTEGRITA A SPOĽAHLIVOSŤ REFERENČNÝCH HODNÔT Kapitola 1 Správa, riadenie a kontrola správcov Článok 5 Požiadavky na správu a riadenie 1. Na správcu sa uplatňujú tieto požiadavky na správu a riadenie: (a) Správca musí mať spoľahlivý systém správy a riadenia, ktorý zahŕňa jasnú organizačnú štruktúru s jasne vymedzenými transparentnými a konzistentnými úlohami a zodpovednosťami pre všetky osoby zapojené do poskytovania referenčnej hodnoty. Správca prijme všetky potrebné opatrenia na zaistenie toho, aby poskytovanie referenčnej hodnoty nebolo ovplyvňované akýmkoľvek existujúcim alebo potenciálnym konfliktom záujmov a v prípade, že sa v rámci postupu stanovovania referenčnej hodnoty vyžaduje priestor na vlastné uváženie alebo úsudok, aby sa tieto úkony vykonávali nezávisle a čestne („správa, riadenie a konflikty záujmov“). (b) Správca zriadi funkciu dohľadu s cieľom zabezpečiť dohľad nad všetkými aspektmi poskytovania svojich referenčných hodnôt („dohľad“). (c) Správca musí mať kontrolný rámec, ktorým zabezpečí, aby sa referenčná hodnota poskytovala a uverejňovala alebo sprístupňovala v súlade s týmto nariadením („kontroly“). (d) Správca musí mať rámec zodpovednosti, ktorý zahŕňa uchovávanie záznamov, vykonávanie auditu a preskúmanie a postup riešenia sťažností, ktorým sa preukazuje dodržiavanie súladu s požiadavkami tohto nariadenia („zodpovednosť“). 2. Správca dodržiava požiadavky na správu, riadenie a kontrolu stanovené v prílohe 1 oddiele A. 3. Komisia je splnomocnená prijímať v súlade s článkom 37 delegované akty na ďalšie spresnenie požiadaviek na správu, riadenie a kontrolu podľa prílohy 1 oddielu A. Komisia zohľadní tieto skutočnosti: (a) vývoj v oblasti referenčných hodnôt a na finančných trhoch vzhľadom na medzinárodné zbližovanie praxe v oblasti dohľadu v súvislosti s požiadavkami na správu a riadenie referenčných hodnôt; (b) osobitné vlastnosti rozličných druhov referenčných hodnôt a správcov; (c) existujúce alebo potenciálne konflikty záujmov pri poskytovaní referenčných hodnôt, náchylnosti referenčných hodnôt na manipuláciu a význam referenčných hodnôt pre finančnú stabilitu, trhy a investorov. Článok 6 Externé zabezpečovanie činnosti (outsourcing) 1. Správcovia nesmú pri poskytovaní referenčnej hodnoty funkcie zabezpečovať externým spôsobom tak, aby sa podstatne narušila kontrola správcu nad poskytovaním referenčnej hodnoty alebo schopnosť dotknutého príslušného orgánu vykonávať dohľad nad referenčnou hodnotou. 2. V prípade externého zabezpečovania činností správca zabezpečí, aby boli splnené požiadavky na externé zabezpečovanie stanovené v prílohe 1 oddiele B. 3. Ak správca externe zabezpečuje funkcie alebo akékoľvek relevantné služby alebo činnosti týkajúce sa poskytovania referenčnej hodnoty prostredníctvom akéhokoľvek poskytovateľa služieb, ostáva plne zodpovedný za plnenie všetkých svojich povinností podľa tohto nariadenia. Kapitola 2 Vstupné údaje a metodika a ohlasovanie porušení Článok 7 Vstupné údaje a metodika 1. Pokiaľ ide o vstupné údaje a metodiku, poskytovanie referenčnej hodnoty sa riadi týmito požiadavkami: (a) Vstupné údaje musia byť dostatočné a presne a spoľahlivo odzrkadľovať trhovú alebo ekonomickú realitu, na ktorej meranie je referenčná hodnota určená („dostatočné a presné údaje“). Vstupné údaje sú údaje o transakciách. V prípade, že dostupné údaje o transakciách nie sú dostatočné na to, aby presne a spoľahlivo odzrkadľovali trhovú alebo ekonomickú realitu, na ktorej meranie je referenčná hodnota určená, môžu sa použiť aj vstupné údaje, ktoré nie sú údajmi o transakciách, za predpokladu, že tieto údaje sú overiteľné. (b) Správca získava vstupné údaje zo spoľahlivej a reprezentatívnej skupiny alebo vzorky prispievateľov, aby zabezpečil, že výsledná referenčná hodnota bude spoľahlivá a reprezentatívna pre trhovú a ekonomickú realitu, na ktorej meranie je referenčná hodnota určená („reprezentatívni prispievatelia“). (c) Ak vstupné údaje pre referenčnú hodnotu nie sú údajmi o transakciách a ak je prispievateľ zmluvnou stranou transakcií s hodnotou viac než 50 % trhu, na ktorého meranie sa má daná referenčná hodnota používať, správca overí, či vstupné údaje reprezentujú trh, ktorý podlieha konkurenčným silám ponuky a dopytu. Ak správca zistí, že vstupné údaje nereprezentujú trh, ktorý podlieha konkurenčným silám ponuky a dopytu, buď zmení vstupné údaje, prispievateľov alebo metodiku s cieľom zabezpečiť, aby vstupné údaje reprezentovali trh podliehajúci konkurenčným silám ponuky a dopytu, alebo danú referenčnú hodnotu prestane poskytovať („vplyv na trh“). (d) Správca použije na určenie referenčnej hodnoty metodiku, ktorá je odolná a spoľahlivá a ktorá má jasné pravidlá, ktorými sa určuje, ako a kedy sa môže na určenie referenčnej hodnoty využiť vlastné uváženie („odolná a spoľahlivá metodika“). (e) Správca vypracúva, prevádzkuje a spravuje údaje a metodiku týkajúce sa referenčnej hodnoty transparentným spôsobom („transparentnosť“). 2. Správca musí dodržiavať požiadavky týkajúce sa vstupných údajov a metodiky stanovené v prílohe I oddiele C. 3. Komisia je splnomocnená prijímať v súlade s článkom 37 delegované akty týkajúce sa opatrení na ďalšie spresnenie kontrol v súvislosti so vstupnými údajmi, okolnosťami, za ktorých údaje o transakciách nemusia byť dostatočné, ako to možno preukázať orgánom dohľadu, a požiadavkami na vypracovanie metodiky. Komisia zohľadní tieto skutočnosti: (a) vývoj v oblasti referenčných hodnôt a na finančných trhoch vzhľadom na medzinárodné zbližovanie praxe v oblasti dohľadu v súvislosti s referenčnými hodnotami; (b) osobitné vlastnosti rozličných referenčných hodnôt a druhov referenčných hodnôt; a (c) náchylnosť referenčných hodnôt na manipuláciu v nadväznosti na použité metodiky a vstupné údaje. Článok 8 Ohlasovanie porušení 1. Správca zaistí, aby existovali primerané systémy a účinné kontroly na zaistenie integrity vstupných údajov na účely odseku 2. 2. Správca monitoruje vstupné údaje a prispievateľov s cieľom zistiť porušenia [nariadenia o zneužívaní trhu] a akékoľvek konanie, ktoré môže zahŕňať manipuláciu alebo pokus o manipuláciu s referenčnou hodnotou a v súlade s článkom 11 odsekom 2 [nariadenia o zneužívaní trhu] informuje dotknutý príslušný orgán a poskytne všetky relevantné informácie v prípade, že má podozrenie, že v súvislosti s referenčnou hodnotou došlo: (a) k závažnému porušeniu [nariadenia o zneužívaní trhu]; (b) ku konaniu, ktoré môže zahŕňať manipuláciu alebo pokus o manipuláciu s referenčnou hodnotou; alebo (c) ku kolúzii s cieľom manipulovať alebo pokúsiť sa o manipuláciu s referenčnou hodnotou. 3. Správca zavedie postupy pre riadiacich pracovníkov, zamestnancov a akékoľvek iné fyzické osoby, ktorých služby sú mu dané k dispozícii alebo pod jeho kontrolu, na interné ohlasovanie porušení tohto nariadenia prostredníctvom osobitného autonómneho kanála. Kapitola 3 Kódex správania a požiadavky na prispievateľov Článok 9 Kódex správania 1. Správca prijme kódex správania pre každú referenčnú hodnotu, v ktorom jasne určí zodpovednosti a povinnosti správcu a prispievateľov, pokiaľ ide o poskytovanie referenčnej hodnoty, pričom zahrnie jasný opis poskytovaných vstupných údajov, ktoré sa majú poskytovať, a aspoň prvky stanovené v oddiele D prílohy I. 2. Správca a prispievatelia kódex správania podpíšu a tento je právne záväzný pre všetky jeho zúčastnené strany. 3. Komisia je splnomocnená prijímať v súlade s článkom 37 delegované akty týkajúce sa opatrení na ďalšie spresnenie podmienok kódexu správania v oddiele D prílohy I pre rozličné druhy referenčných hodnôt s cieľom zohľadniť vývoj v oblasti referenčných hodnôt a na finančných trhoch. Komisia zohľadní rozličné charakteristické znaky referenčných hodnôt, prispievateľov, najmä pokiaľ ide o rozdiely vstupných údajov a metodiky, rizík, že so vstupnými údajmi sa manipulovalo, a medzinárodné zbližovanie praxe v oblasti dohľadu v súvislosti s referenčnými hodnotami. Článok 10 Regulované údaje 1. Keď sú vstupné údaje, ktoré sa prispievajú do referenčnej hodnoty, regulovanými údajmi, článok 7 ods. 1 písm. b), článok 8 ods. 1 a 2 a článok 9 tohto nariadenia sa neuplatňujú. 2. Správca uzavrie s prispievateľom regulovaných údajov dohodu, v ktorej sú pre prispievateľa jasne stanovené referenčné hodnoty, ktoré správca určuje pomocou týchto regulovaných údajov, a zabezpečí dodržiavanie súladu s týmto nariadením. Článok 11 Správa, riadenie a kontroly 1. Na prispievateľa pod dohľadom sa uplatňujú tieto požiadavky na správu, riadenie a kontrolu: (a) Prispievateľ pod dohľadom zabezpečí, aby poskytovanie vstupných údajov nebolo ovplyvňované existujúcim alebo potenciálnym konfliktom záujmov a v prípade, že sa vyžaduje vlastné uváženie, aby sa tieto úkony vykonávali nezávisle a čestne na základe relevantných informácií v súlade s kódexom správania („konflikty záujmov“). (b) Prispievateľ pod dohľadom musí mať kontrolný rámec, ktorým zabezpečuje integritu, presnosť a spoľahlivosť vstupných údajov a to, že vstupné údaje sú poskytované v súlade s ustanoveniami tohto nariadenia a kódexu správania („primerané kontroly“). 2. Prispievateľ pod dohľadom dodržuje požiadavky týkajúce sa systémov a kontrol stanovené v prílohe I oddiele E. 3. Prispievateľ pod dohľadom v plnej miere spolupracuje so správcom a dotknutým príslušným orgánom na vykonávaní auditu a dohľadu nad poskytovaním referenčnej hodnoty a sprístupní informácie a uchovávané záznamy v súlade s prílohou I oddielom E. 4. Komisia je splnomocnená prijímať v súlade s článkom 37 delegované akty týkajúce sa opatrení na ďalšie spresnenie požiadaviek týkajúcich sa systémov a kontrol stanovených v prílohe I oddiele E pre rozličné druhy referenčných hodnôt. Komisia zohľadní rozličné charakteristické znaky referenčných hodnôt a prispievateľov pod dohľadom, najmä pokiaľ ide o rozdiely týkajúce sa poskytnutých vstupných údajov a použitej metodiky, riziká manipulácie so vstupnými údajmi, charakter činností vykonávaných prispievateľmi pod dohľadom a vývoj v oblasti referenčných hodnôt a na finančných trhoch vzhľadom na medzinárodné zbližovanie praxe v oblasti dohľadu v súvislosti s referenčnými hodnotami. HLAVA III ODVETVOVÉ POŽIADAVKY A KRITICKÉ REFERENČNÉ HODNOTY Kapitola 1 Odvetvia referenčných hodnôt Článok 12 Osobitné požiadavky na rôzne druhy referenčných hodnôt a odvetvia 1. Okrem požiadaviek hlavy II sa na medzibankové referenčné hodnoty úrokovej sadzby uplatňujú osobitné požiadavky stanovené v prílohe II. 2. Okrem požiadaviek hlavy II sa na komoditné referenčné hodnoty uplatňujú osobitné požiadavky stanovené v prílohe III. 3. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať v súlade s článkom 39 delegované akty, pokiaľ ide o ďalšie spresnenie alebo upravenie nasledujúcich prvkov príloh II a III v nadväznosti na vývoj na trhu a technologický vývoj, ako aj medzinárodný vývoj: (a) obdobie, po ktorom sa vstupné údaje uverejnia (príloha II bod 6), (b) postupy výberu a nominácie a zodpovednosti výboru pre dohľad (príloha II body 8, 9 a 10), (c) frekvencia auditov (príloha II bod 12), (d) postupy, prostredníctvom ktorých sa poskytujú údaje, ktoré sa spresnia v kódexe správania (príloha II bod 13), (e) systémy a kontroly prispievateľa (príloha II bod 16), (f) záznamy, ktoré musí prispievateľ uchovávať, a médium, na ktorom sa majú uchovávať (príloha II body 17 a 18), (g) zistenia, ktoré sa majú oznámiť riadiacim orgánom prostredníctvom funkcie prispievateľa týkajúcej sa dodržiavania (príloha II bod 19), (h) frekvencia vnútorných kontrol vstupných údajov a postupov (príloha II bod 20), (i) frekvencia externých auditov vstupných údajov prispievateľa (príloha II bod 21), (j) kritériá a postupy pre tvorbu referenčnej hodnoty [príloha III bod 1 písm. a)], (k) prvky, ktoré sa majú zahrnúť do metodiky a uviesť v opise metodiky (príloha III body 1 a 2), (l) požiadavky správcu týkajúce sa kvality a integrity výpočtu referenčnej hodnoty a obsahu opisu pripojeného ku každému výpočtu (príloha III body 5 a 6). Kapitola 2 Kritické referenčné hodnoty Článok 13 Kritické referenčné hodnoty 1. Komisia vypracuje zoznam referenčných hodnôt, ktoré sa nachádzajú v Únii a ktoré sú kritickými referenčnými hodnotami, v súlade s vymedzením uvedeným v článku 3 ods. 21. Tieto vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 38 ods. 2. 2. Do 5 pracovných dní odo dňa uplatňovania rozhodnutia, ako aj kritickej referenčnej hodnoty na zozname uvedenom v ods. 1 tohto článku správca tejto kritickej referenčnej hodnoty oznámi dotknutému príslušnému orgánu kódex správania. Dotknutý príslušný orgán do 30 dní overí, či obsah kódexu správania spĺňa požiadavky tohto nariadenia. V prípade, že dotknutý príslušný orgán nájde prvky, ktoré nespĺňajú požiadavky tohto nariadenia, informuje správcu. Správca do 30 dní od zaslania takejto žiadosti upraví kódex správania tak, aby zabezpečil, že spĺňa požiadavky tohto nariadenia. Článok 14 Povinné prispievanie 1. Ak v ktoromkoľvek roku prestalo do kritickej referenčnej hodnoty prispievať minimálne 20 % prispievateľov, alebo existujú dostatočné údaje o tom, že pravdepodobne prestane prispievať minimálne 20 % prispievateľov, má príslušný orgán správcu kritickej referenčnej hodnoty právomoc: (a) požadovať od subjektov pod dohľadom, vybraným v súlade s odsekom 2, aby prispievali vstupnými údajmi správcovi v súlade s metodikou, kódexom správania alebo inými pravidlami; (b) určiť formu, v ktorej sa majú vstupné údaje poskytnúť, a lehotu, v rámci ktorej sa majú poskytnúť; (c) zmeniť kódex správania, metodiku alebo iné pravidlá kritickej referenčnej hodnoty. 2. Pri kritickej referenčnej hodnote platí, že subjekty pod dohľadom, od ktorých sa vyžaduje prispievanie v súlade s odsekom 1, určujú príslušné orgány správcu na základe týchto kritérií: (a) veľkosť skutočnej a potenciálnej účasti subjektu pod dohľadom na trhu, na ktorého meranie má referenčná hodnota slúžiť; (b) expertné znalosti subjektu pod dohľadom a jeho schopnosť poskytovať vstupné údaje požadovanej kvality. 3. Príslušný orgán prispievateľa pod dohľadom, od ktorého sa vyžaduje prispievanie do referenčnej hodnoty na základe opatrení prijatých v súlade s ods. 1 písm. a) a b), pomáhajú príslušnému orgánu správcu pri presadzovaní týchto opatrení. 4. Príslušný orgán správcu preskúma každé opatrenie prijaté podľa ods. 1 jeden rok po jeho prijatí. Zruší ho, ak: (a) usúdi, že je pravdepodobné, že prispievatelia budú pokračovať v prispievaní vstupnými údajmi po dobu najmenej jedného roka, ak by sa právomoc zrušila, čo musí byť podložené minimálne: (1) písomným záväzkom prispievateľov správcovi a príslušnému orgánu o pokračovaní prispievania do kritickej referenčnej hodnoty vstupnými údajmi po dobu najmenej jedného roka, ak by sa právomoc v súvislosti s povinným prispievaním zrušila; (2) písomnou správou správcu príslušnému orgánu, ktorá svedčí o jeho posúdení, že po zrušení povinného prispievania bude možné zabezpečiť nepretržité poskytovanie kritickej referenčnej hodnoty; (b) usúdi, že k dispozícii je prípustná náhradná referenčná hodnota a používatelia kritickej referenčnej hodnoty môžu prejsť na túto náhradnú referenčnú hodnotu pri minimálnych nákladoch, čo je podložené minimálne písomnou správou správcu, v ktorej sa podrobne uvádzajú prostriedky prechodu na náhradnú referenčnú hodnotu a možnosti a náklady prechodu na túto referenčnú hodnotu pre používateľov. 5. Správca informuje dotknutý príslušný orgán v prípade, že ktorýkoľvek prispievateľ poruší požiadavky ods. 1 tohto článku, hneď ako to bude technicky možné. HLAVA IV TRANSPARENTNOSŤ A OCHRANA SPOTREBITEĽOV Článok 15 Vyhlásenie o referenčnej hodnote 1. Správca uverejní pre každú referenčnú hodnotu vyhlásenie o referenčnej hodnote, ktoré spĺňa tieto požiadavky: (a) jasne a jednoznačne sa v ňom vymedzí trh alebo ekonomická realita meraná referenčnou hodnotou a okolnosti, za ktorých sa takýto ukazovateľ môže stať nespoľahlivým; (b) opisujú a uvádzajú sa v ňom účely, na ktoré je vhodné použiť referenčnú hodnotu, a okolnosti, za ktorých môže prestať byť vhodná na tieto účely; (c) stanovujú sa v ňom technické špecifikácie, v ktorých sa jasne a jednoznačne určia prvky výpočtu, v prípade ktorých možno využiť vlastné uváženie, kritériá, ktoré sa na toto vlastné uváženie vzťahujú, a osoby, ktoré majú priestor na vlastné uváženie, a ako sa môže tento priestor na vlastné uváženie následne posúdiť; (d) poskytuje sa v ňom informácia o možnosti, že faktory vrátane vonkajších faktorov nezávislých od vôle správcu si môžu vyžadovať zmeny alebo zánik referenčnej hodnoty; a (e) obsahuje radu, že akékoľvek finančné zmluvy alebo iné finančné nástroje, ktoré odkazujú na referenčnú hodnotu, by mali odolávať možným zmenám alebo zániku referenčnej hodnoty alebo ich iným spôsobom riešiť. 2. S cieľom zabezpečiť súlad s odsekom 1 správca dodržuje podrobné požiadavky stanovené v prílohe 1 oddiele F. Článok 16 Transparentnosť vstupných údajov 1. Správca uverejní vstupné údaje použité na určenie referenčnej hodnoty ihneď po uverejnení referenčnej hodnoty okrem prípadu, keď by uverejnenie malo vážne nepriaznivé dôsledky pre prispievateľov alebo nepriaznivo ovplyvnilo spoľahlivosť alebo integritu referenčnej hodnoty. V takýchto prípadoch sa môže uverejnenie odložiť na dobu, ktorá tieto dôsledky výrazne zníži. Akékoľvek osobné údaje, ktoré vstupné údaje obsahujú, sa neuverejnia. 2. Komisia je splnomocnená prijímať v súlade s článkom 37 delegované akty týkajúce sa opatrení na bližšie spresnenie informácií, ktoré sa majú zverejniť v súlade s odsekom 1, spôsobu uverejnenia, ako aj okolností, za ktorých môže byť uverejnenie odložené a akým spôsobom sa bude šíriť. Článok 17 Zánik referenčnej hodnoty 1. Správca uverejní postup týkajúci sa opatrení, ktoré má správca prijať v prípade zmeny alebo zániku referenčnej hodnoty. 2. Subjekty pod dohľadom, ktoré emitujú alebo vlastnia finančné nástroje alebo sú zmluvou stranou finančných zmlúv, ktoré odkazujú na referenčnú hodnotu, vypracujú odolné písomné plány, v ktorých stanovia opatrenia, ktoré by prijali v prípade zásadnej zmeny alebo zániku referenčnej hodnoty. Subjekty pod dohľadom na požiadanie predložia tieto plány dotknutému príslušnému orgánu. Článok 18 Posúdenie vhodnosti 1. Ak subjekt pod dohľadom zamýšľa uzavrieť finančnú zmluvu so spotrebiteľom, uvedený subjekt pod dohľadom najskôr musí získať potrebné informácie týkajúce sa znalosti a skúsenosti spotrebiteľa v súvislosti s referenčnou hodnotou, jeho finančnej situácie a jeho cieľov v súvislosti s uvedenou finančnou zmluvou, ako aj vyhlásenie o referenčnej hodnote uverejnené v súlade s článkom 15 a posúdiť, či je preňho odkazovanie na uvedenú referenčnú hodnotu vo finančnej zmluve vhodné. 2. Ak sa subjekt pod dohľadom na základe posúdenia podľa odseku 1 domnieva, že referenčná hodnota nie je pre spotrebiteľa vhodná, subjekt pod dohľadom spotrebiteľa písomne upozorní a uvedie dôvody. HLAVA V POUŽÍVANIE REFERENČNÝCH HODNÔT POSKYTOVANÝCH SPRÁVCAMI S POVOLENÍM ALEBO SPRÁVCAMI Z TRETÍCH KRAJÍN Článok 19 Používanie odolných referenčných hodnôt Subjekt pod dohľadom môže použiť referenčnú hodnotu v Únii ako odkaz vo finančnom nástroji alebo finančnej zmluve alebo na meranie výkonnosti investičného fondu, ak ju poskytuje správca, ktorému bolo udelené povolenie v súlade s článkom 23, alebo správca so sídlom v tretej krajine, ktorý je zaregistrovaný v súlade s článkom 21. Článok 20 Rovnocennosť 1. Referenčné hodnoty, ktoré poskytol správca usadený v tretej krajine, môžu v Únii používať subjekty pod dohľadom za predpokladu, že sú splnené tieto podmienky: (a) Komisia prijala rozhodnutie o rovnocennosti v súlade s odsekom 2, pričom uznala, že právny rámec a prax v oblasti dohľadu danej tretej krajiny sú rovnocenné s požiadavkami tohto nariadenia; (b) správca je držiteľom povolenia alebo je registrovaný v danej tretej krajine a podlieha v nej dohľadu; (c) správca informoval ESMA o svojom súhlase, že subjekty pod dohľadom v Únii môžu používať jeho skutočné alebo prospektívne referenčné hodnoty, zoznam referenčných hodnôt, ktoré sa môžu používať v Únii, a príslušný orgán zodpovedný za dohľad nad ním v tretej krajine; (d) správca je riadne registrovaný podľa článku 21; a (e) dohody o spolupráci uvedené v odseku 3 tohto článku sú funkčné. 2. Komisia môže prijať rozhodnutie, v ktorom uvedie, že právnym rámcom a praxou v oblasti dohľadu tretej krajiny sa zabezpečuje, že: (a) správcovia, ktorí majú povolenie alebo sú zaregistrovaní v tejto tretej krajine, spĺňajú záväzné požiadavky, ktoré sú rovnocenné s požiadavkami vyplývajúcimi z tohto nariadenia, pričom sa zohľadní najmä skutočnosť, či je prostredníctvom právneho rámca a praxe v oblasti dohľadu tretej krajiny zabezpečený súlad so zásadami IOSCO o finančných referenčných hodnotách uverejnenými 17. Júla 2013; a (b) záväzné požiadavky podliehajú nepretržitému účinnému dohľadu a presadzovaniu v tejto tretej krajine. Tieto vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 38 ods. 2. 3. ESMA uzatvorí dohody o spolupráci s príslušnými orgánmi tretích krajín, ktorých právny rámec a prax v oblasti dohľadu boli uznané za rovnocenné v súlade s odsekom 2. V týchto dohodách sa stanoví aspoň: (a) mechanizmus výmeny informácií medzi ESMA a príslušnými orgánmi dotknutých tretích krajín vrátane prístupu ku všetkým informáciám týkajúcim sa správcu, ktorý získal povolenie v tejto tretej krajine, ktoré požaduje ESMA; (b) mechanizmus rýchleho oznamovania orgánu ESMA, keď sa príslušný orgán tretej krajiny domnieva, že správca s povolením v tejto tretej krajine, nad ktorým sa vykonáva dohľad, porušuje podmienky svojho povolenia alebo iných vnútroštátnych právnych predpisov; (c) postupy týkajúce sa koordinácie činností dohľadu vrátane kontrol na mieste. 4. ESMA vypracuje návrh regulačných technických predpisov na stanovenie minimálneho obsahu dohody o spolupráci uvedenej v odseku 3 s cieľom zaistiť, aby príslušné orgány a ESMA boli schopné vykonávať všetky svoje právomoci dohľadu podľa tohto nariadenia. ESMA predloží tento návrh regulačných technických predpisov Komisii do [XXX]. Komisii sa udeľuje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s postupom stanoveným v článkoch 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1095/2010. Článok 21 Registrácia 1. ESMA zaregistruje správcov, ktorí ho informovali o svojom súhlase v súlade s článkom 20 odsekom 1 písm. c). Register je verejne dostupný na webovej lokalite ESMA a obsahuje informácie o referenčných hodnotách, na poskytovanie ktorých majú príslušní správcovia povolenie, a o príslušnom orgáne zodpovednom za dohľad nad nimi v danej tretej krajine. 2. ESMA odoberie registráciu správcovi, na ktorého odkazuje odsek 1, zapísanému v registri podľa odseku 1, keď: (a) má ESMA opodstatnené dôvody založené na zdokumentovaných dôkazoch domnievať sa, že správca koná spôsobom, ktorým jasne poškodzuje záujmy používateľov jeho referenčnej hodnoty alebo riadne fungovanie trhov; alebo (b) ESMA má opodstatnené dôvody založené na zdokumentovaných dôkazoch domnievať sa, že správca vážne porušil vnútroštátne právne predpisy alebo iné ustanovenia, ktoré sa naňho vzťahujú v tretej krajine a na základe ktorých Komisia prijala rozhodnutie v súlade s článkom 20 ods. 2. 3. ESMA prijme rozhodnutie podľa odseku 2 iba vtedy, keď sú splnené tieto podmienky: (a) ESMA postúpil záležitosť príslušnému orgánu tretej krajiny a daný príslušný orgán neprijal vhodné opatrenia potrebné na ochranu investorov a riadneho fungovania trhov v Únii alebo nepreukázal, že dotknutý správca spĺňa požiadavky, ktoré sa naňho v tretej krajine vzťahujú; (b) ESMA informoval príslušný orgán tretej krajiny o svojom úmysle odobrať registráciu správcovi aspoň 30 dní pred jej odobratím. 4. ESMA bezodkladne informuje ostatné príslušné orgány o každom opatrení prijatom v súlade s odsekom 2 a svoje rozhodnutie uverejní na svojej webovej lokalite. HLAVA VI POVOLENIE PRE SPRÁVCOV A DOHĽAD NAD NIMI Kapitola 1 Povolenie Článok 22 Požiadavka na udelenie povolenia 1. Správca požiada o povolenie poskytovať referenčné hodnoty, ak poskytuje indexy, ktoré sa používajú alebo sa majú používať ako odkaz na finančné nástroje alebo finančné zmluvy alebo na meranie výkonnosti investičného fondu. 2. Správca s povolením po celý čas spĺňa podmienky na udelenie povolenia a oznamuje príslušnému orgánu akékoľvek podstatné zmeny podmienok týkajúcich sa pôvodného povolenia. Článok 23 Žiadosť o udelenie povolenia 1. Správca predloží žiadosť o udelenie povolenia príslušnému orgánu členského štátu, v ktorom má správca sídlo. 2. Žiadosť o povolenie v súlade s odsekom 1 je potrebné podať: (a) do 30 pracovných dní od akejkoľvek dohody, ktorú uzavrel subjekt pod dohľadom s cieľom používať index poskytovaný daným správcom ako odkaz na finančný nástroj alebo finančnú zmluvu alebo na meranie výkonnosti investičného fondu; (b) do 30 pracovných dní odo dňa udelenia súhlasu správcu v súlade s článkom 25 ods. 2 na odkazovanie na index vo finančnom nástroji podľa článku 25 ods. 1. 3. Žiadajúci správca poskytne všetky informácie, ktoré príslušný orgán potrebuje, aby sa presvedčil o tom, že žiadajúci správca mal v čase udelenia povolenia zavedené všetky potrebné opatrenia na splnenie požiadaviek ustanovených týmto nariadením. 4. Dotknutý príslušný orgán do 15 pracovných dní od prijatia žiadosti posúdi, či je žiadosť úplná a zodpovedajúcim spôsobom o tom informuje žiadateľa. Ak žiadosť nie je úplná, žiadateľ predloží ďalšie informácie, ktoré dotknutý príslušný orgán požaduje. 5. Dotknutý príslušný orgán do 45 pracovných dní od prijatia úplnej žiadosti túto žiadosť preskúma a prijme rozhodnutie o udelení alebo zamietnutí povolenia žiadajúcemu správcovi. Do piatich pracovných dní od prijatia rozhodnutia o udelení alebo zamietnutí povolenia príslušný orgán informuje dotknutého správcu. Ak príslušný orgán odmietne udeliť žiadajúcemu správcovi povolenie, poskytne dôvody svojho rozhodnutia. 6. Príslušný orgán oznámi orgánu ESMA každé rozhodnutie o udelení alebo zamietnutí povolenia žiadajúcemu správcovi a ESMA uverejní zoznam správcov s povolením podľa tohto nariadenia. Uvedený zoznam sa aktualizuje do 7 pracovných dní od akéhokoľvek oznámenia uvedeného v tomto odseku. 7. Komisia je splnomocnená prijímať v súlade s článkom 39 delegované akty, pokiaľ ide o opatrenia na bližšie spresnenie informácií, ktoré sa majú poskytnúť v žiadosti o povolenie so zohľadnením zásady proporcionality a nákladov pre správcov a príslušné orgány. Článok 24 Odobratie alebo pozastavenie povolenia 1. Príslušný orgán odoberie alebo pozastaví správcovi povolenie, ak správca: (a) výslovne sa vzdá povolenia alebo neposkytol žiadne referenčné hodnoty za predchádzajúcich dvanásť mesiacov; (b) získal povolenie na základe nepravdivých vyhlásení alebo inými nezákonnými prostriedkami; (c) už nespĺňa podmienky, za ktorých mu bolo povolenie udelené; alebo (d) závažne alebo opakovane porušil ustanovenia tohto nariadenia. 2. Príslušný orgán oznámi orgánu ESMA svoje rozhodnutie do piatich pracovných dní. Kapitola 2 Oznamovanie referenčných hodnôt Článok 25 Oznámenie orgánu ESMA o použití indexu vo finančnom nástroji 1. Vždy, keď sa príslušný orgán dozvie o tom, že sa index používa ako odkaz na finančný nástroj alebo že bola podaná žiadosť o prijatie na obchodovanie na mieste obchodovania, nad ktorým uvedený príslušný orgán vykonáva dohľad, pokiaľ ide o finančný nástroj, v ktorom sa odkazuje na index, uvedený príslušný orgán o tom informuje ESMA do 10 pracovných dní. 2. Do 10 pracovných dní od akéhokoľvek oznámenia ESMA informuje príslušného správcu referenčnej hodnoty a poskytne úplné podrobnosti o jej použití a požiada správcu, aby do 10 pracovných dní potvrdil, že súhlasil s použitím uvedenej referenčnej hodnoty. 3. Bez toho, aby bol dotknutý článok 30 [MIFIR], ak správca nepotvrdí orgánu ESMA svoj súhlas v lehote stanovenej v odseku 2, ESMA informuje dotknutý príslušný orgán, ktorý požiada miesto obchodovania, aby do 10 pracovných dní zrušil kótovanie uvedeného finančného nástroja alebo odmietol jeho prijatie na obchodovanie. 4. ESMA uverejní na svojej webovej lokalite zoznam všetkých oznámení podľa odsekov 1, 2 a 3. ESMA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov s cieľom stanoviť postupy a formy výmeny in