Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov - Sektorový prieskum v zmysle článku 17 nariadenia 1/2003 v oblasti poistenia podnikateľských subjektov (Záverečná správa) {SEK(2007) 1231} /* KOM/2007/0556 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 25.9.2007 KOM(2007) 556 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Sektorový prieskum v zmysle článku 17 nariadenia 1/2003 v oblasti poistenia podnikateľských subjektov (Záverečná správa) {SEK(2007) 1231} OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Sektorový prieskum v zmysle článku 17 nariadenia 1/2003 v oblasti poistenia podnikateľských subjektov (Záverečná správa) 1. Úvod 1. Komisia dňa 13. júna 2005 rozhodla o začatí sektorového prieskumu poskytovania poistných produktov a služieb pre podnikateľskú sféru v rámci Spoločenstva na základe článku 17 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003. Vzhľadom na signály, že hospodárska súťaž v tomto sektore v rámci spoločného trhu by mohla byť obmedzená alebo deformovaná, sektorový prieskum bol zameraný na ďalšie skúmanie sektora a používaných postupov s cieľom zistiť s definitívnou platnosťou všetky konkrétne reštriktívne praktiky alebo narušenia hospodárskej súťaže, ktoré by mohli patriť do rozsahu pôsobnosti článku 81 alebo 82 zmluvy. Poistenie podnikateľských subjektov zahŕňa, medzi iným, aj krytie majetkových rizík a prerušenie činnosti, lodnú dopravu, motorové vozidlá, všeobecnú, profesijnú a environmentálnu zodpovednosť, osobné nehody a úverové riziká. 2. Tento dokument je záverečnou správou z prieskumu sektora poisťovníctva podnikateľských subjektov[1] a bol vydaný spolu so súhrnným pracovným dokumentom útvarov Komisie, ktorý obsahuje zistenia v plnom znení (pracovný dokument). Predchádzajúca priebežná správa a pracovný dokument obsahujú rozsiahly rozbor organizácie poistných trhov v EÚ a zahŕňajú aj značnú časť pôvodného prieskumu Komisie vykonaného v priebehu tohto prieskumu. Verejné vypočutie na prerokovanie zistení priebežnej správy sa uskutočnilo 9. februára 2007. Správa bola otvorená pre verejnú konzultáciu a vyvolala veľkú pozornosť záujmových skupín sektora. Všetky podania, ktoré nemali dôverný charakter, boli uverejnené na internetovej stránke Komisie. 3. Táto záverečná správa a pracovný dokument sa zameriavajú na viacero kľúčových otázok a problémov. Vynechanie niektorej otázky z tejto správy neznamená, že Komisia vopred vylúčila možné problémy v iných oblastiach poistenia podnikateľských subjektov. 4. Poistenie má veľký význam pre veľké i malé podniky v celej Európskej únii. Schopnosť poistiť jestvujúce riziká môže rozvinúť, či znemožniť určitý model podnikania. Mnohé z najdôležitejších svetových odvetví, ktoré sú ikonami svojho druhu, od letectva a lodnej dopravy až po veľké nehnuteľné projekty, by nemohli fungovať bez poistenia a keď na poistných trhoch chýba kapacita na poistenie rizík, má to nepriaznivý dopad na celú ekonomiku. Poisťovatelia v EÚ vyberú ročne 375 mld. EUR na poistnom z neživotného poistenia[2]. Európski poisťovatelia a zaisťovatelia sú veľmi aktívni aj na medzinárodných trhoch a sú veľkými investormi na kapitálových trhoch. Z toho vyplýva, že fungovanie tohto odvetvia v podobe priaznivej pre hospodársku súťaž je dôležité nielen pre poisťovníctvo ako také, ale aj pre celú ekonomiku. Zámerom Komisie je prispieť prostredníctvom tejto správy k ešte konkurencieschopnejšiemu, dynamickejšiemu a ziskovejšiemu európskemu poisťovníctvu, schopnému plniť svoju úlohu v ekonomike v celom rozsahu a využiť svoj potenciál v Európskej únii dvadsiateho prvého storočia. 5. Primárne poistné trhy, s výnimkou veľkých klientov a rizík, majú tendenciu zostávať čo do rozsahu pôsobnosti vnútroštátnymi, aj keď ich prvotne zabezpečujú konsolidované multinacionálne poistné skupiny. Má to viaceré dôvody, z ktorých najdôležitejší je pravdepodobne fakt, že poistné zmluvy sa vypracúvajú podľa všeobecného vnútroštátneho zmluvného práva, ktorému podliehajú rovnako, ako špecifickému poistnému právu a že otázky zodpovednosti vznikajú aj podľa vnútroštátneho práva, ktoré sa môže podstatne líšiť v závislosti od konkrétnej jurisdikcie. Okrem toho je potrebná určitá forma prítomnosti na mieste, často na účely distribúcie a vždy na účely likvidácie poistných udalostí; môžu sa vyskytnúť aj jazykové otázky. Je teda prirodzené charakterizovať organizáciu trhu ako multi-domácu a v mnohých prípadoch vylúčiť možnosť akýchkoľvek prekážok v hospodárskej súťaži zo strany cezhraničných poskytovateľov, ktorí nemajú skutočný vplyv na trh. Vstup nových poisťovateľov, ktorí hľadali možnosť vstupu na nové trhy, sa doteraz uskutočňoval obvykle cestou nadobudnutia miestnej spoločnosti, ktorá sa takto stáva dcérskou spoločnosťou, alebo (v niekoľkých prípadoch) pobočkou nadobúdateľa. V dôsledku toho majú národné trhy značnú tendenciu sústreďovať sa najmä na hlavné kategórie rizík. 2. Hlavné zistenia zo sektorového prieskumu poistenia podnikateľských subjektov 2.1. Finančné aspekty sektora 6. Komisia zhromaždila množstvo údajov o finančnej výkonnosti poisťovateľov. Predbežné výsledky naznačujú, že ziskovosť v poistení podnikateľských subjektov na úrovni EÚ-25 sa v priebehu posledných rokov udržala vo väčšine členských štátov, aj keď s výraznými výkyvmi[3]. Zástupcovia sektora však argumentovali, že vzhľadom na cyklus poistného obchodu by bola potrebná dlhodobejšia perspektíva na dôkladné posúdenie ziskovosti. Mnohí účastníci sektora taktiež namietali, že v prístupe Komisie bolo aj veľa iných metodických slabín. Niektoré z týchto kritík boli opodstatnené a Komisia prepracovala túto časť pracovného dokumentu s cieľom zohľadniť tieto pripomienky. Celkový obraz vykreslený priebežnou správou však zostal nezmenený. 7. Ziskovosť z prijatého poistného výrazne kolíše v závislosti od predmetu podnikania, ako aj podľa členského štátu. Miera zisku z prijatého poistného v rámci EÚ-25 sa líši o jeden- až trojnásobok pre ten istý druh poistenia a až o dvojnásobok v rámci jednej krajiny pri rôznych druhoch poistenia[4]. Zatiaľ čo je zrejmé, že riziko kryté poistným je rozdielne, a teda aj požadovaný kapitálový výnos môže byť rozdielny v rámci rôznych druhov poistenia, rozsah týchto rozdielností je zarážajúci. Veľké rozdiely sú aj v príjmoch poisťovateľov z určitého druhu poistenia v rámci tej istej krajiny. 8. Ziskovosť poisťovateľov je v rámci EÚ-25 veľmi rozdielna podľa toho, či zákazníkmi sú MSP, alebo veľké podniky. V niekoľkých prípadoch sa zdá, že určité členské štáty vykazujú sústavne vyššiu ziskovosť z prijatého poistného v segmente MSP. Vznikla domnienka, že toto môže v niektorých prípadoch vyplývať zo spôsobu odmeňovania sprostredkovateľov zo strany poisťovateľov, čo vychádza z úvahy, že keď makléri majú na trhu významný vplyv, poisťovatelia môžu ponúknuť vyššie maklérske provízie, aby získali obchod. Toto by sa však malo overovať od prípadu k prípadu. 9. Analýza, ktorú Komisia vykonala, má najväčší význam pravdepodobne v tom, že zdôrazňuje fragmentáciu trhu a dosah na úspory vyplývajúce z jeho ďalšej integrácie. Existujú mnohé faktory, ktoré fragmentujú poistné trhy a odolávajú akýmkoľvek zjednodušujúcim analýzam. Komisia možno bude chcieť podrobnejšie preskúmať tieto faktory a navrhnúť ďalšie opatrenia na stimuláciu väčšej trhovej účinnosti na úrovni celej EÚ. 10. Komisia zhromaždila aj informácie o ziskovosti zaisťovacích spoločností, ale z metodických dôvodov zatiaľ nemôže podať správu o tomto aspekte prieskumu. Má v úmysle urobiť tak formou dodatku k pracovnému dokumentu. 2.2. Harmonizácia podmienok v spolupoistení a zaistení 11. Tak spoluzaistenie, ako aj spolupoistenie sú dôležitými mechanizmami posilňujúcimi poistný sektor EÚ a možnosť poistenia veľkých rizík. Existencia mechanizmov, ktoré umožňujú jednotlivým viacnásobným zaisťovateľom, či poisťovateľom prevziať časť daného rizika, reálne umožňuje väčšiu kapacitu a diverzifikáciu rizík, čo sa premieta do nižších cien a lepších podmienok pre klientov. Komisia, ktorá tieto prínosy uznáva, však našla dôkazy naznačujúce, že niektoré praktiky rozšírené na časti trhu by mohli patriť do rozsahu pôsobnosti článku 81 zmluvy. 12. V priebežnej správe Komisia upozornila na konkrétny postup na trhu spoločného zaistenia, pri ktorom sa pridáva určitá klauzula s cieľom zaručiť, že daný zaisťovateľ nezískal menej priaznivé podmienky (zo svojho hľadiska), ako sú podmienky ponúkané akémukoľvek inému zaisťovateľovi, ktorý je účastníkom zmluvy: takzvaná klauzula „Najlepšie podmienky“ (Best terms and conditions - BTC). Komisia taktiež zaznamenala, že tento postup sa objavil v podobnej forme na trhu spolupoistenia. 13. Komisia vyslovila v priebežnej správe názor, že postup BTC mohol poškodiť príslušných zákazníkov a za určitých okolností môže viesť k obmedzeniu hospodárskej súťaže v zmysle článku 81 ods. 1 Zmluvy o ES. Komisia v tom čase nevydala žiadne stanovisko k možnej prípustnosti uvedenej klauzuly v zmysle článku 81 ods. 3. V druhej fáze prieskumu sa však podujala bližšie sa pozrieť na tento typ praktík a vyžiadala si stanoviská účastníkov trhu. 14. V prvej fáze prieskumu sa ukázalo, že klauzuly BTC sa nevyskytujú vždy výslovne v takejto podobe v konečnej zaisťovacej, či poistnej zmluve, ale môžu byť uplatnené napríklad pri dojednávaní podmienok, v dôsledku čoho sa vzťahujú výlučne na proces dojednávania a vypracúvania zaisťovacích, či poistných zmlúv. Na základe výsledkov prešetrovania však Komisii bolo čoskoro jasné, že všeobecne rozšírená prax tak na zaisťovacích, ako aj na spolupoisťovacích trhoch takmer vždy smeruje k faktickému prispôsobeniu výšky poistného a ostatných podmienok krytia nezávisle od toho, či sa klauzula BTC použije priamo, alebo iným spôsobom. Komisia preto primerane rozšírila svoju analýzu, aby zahrnula všetky mechanizmy, ktoré vedú k takémuto prispôsobeniu, pričom si uvedomuje, že klauzula BTC môže viesť aj k horším podmienkam pre klientov, ako keby sa nepoužila. 15. Predbežný názor Komisie na opísané postupy je taký, že ich jednotlivé prípady, pokiaľ sú výsledkom dohody medzi podnikmi, môžu patriť do rozsahu pôsobnosti článku 81 ods. 1. Okrem toho, Komisii neboli predložené v tejto fáze presvedčivé argumenty odôvodňujúce ich nenvyhnutnosť, ako to vyžaduje článok 81 ods. 3. Je zrejmé, že posudzovanie plnenia podmienok článku 81 ods. 3 sa bude musieť robiť od prípadu k prípadu a s prihliadnutím na príslušný faktický a právny kontext. Postupy zverejnenia ceny rozhodujúceho poisťovateľa vo fáze upisovania, ktoré zaručujú trhový podiel rozhodujúceho poisťovateľa a zosúlaďujú iné podmienky krytia, než je poistné, by nevyvolávali také obavy z hľadiska právnych predpisov o hospodárskej súťaži, resp. by skôr spĺňali podmienky pre výnimku. 16. Komisia si je vedomá, že tieto praktiky sa na niektorých trhoch značne dlho pokladali za bežné trhové postupy. Komisia je však, na základe svojich zistení, napriek tomu presvedčená, že sektor by sa mal podujať na kritické prehodnotenie týchto praktík. Má v úmysle plne sa angažovať v tomto procese, pričom bude dôsledne dodržiavať zásadu, že je vecou samotných účastníkov trhu, aby posúdili legálnosť svojich trhových postupov v zmysle príslušných zákonných noriem. 17. Komisia zdôrazňuje, že jej poznatky sa vzťahujú iba na prvky niektorých obchodných praktík, ktoré vznikajú v dvojstupňovom procese upisovania a o ktorých sa domnieva, že nie sú životne dôležité pre tento proces a ešte menej pre trh ako celok. Vyzýva aj zákazníkov poistenia a zaistenia podnikateľských subjektov, ktoré sa typicky uzatvárajú formou upisovania, aby si boli vedomí možnosti uzatvárania takéhoto obchodu za podmienok, ktoré nezahŕňajú harmonizované poistné a aby sa ubezpečili, že rizikoví manažéri a makléri riadne preverili každú takúto možnosť. Komisia nevyjadruje v správe obavy o iné metódy získavania spolupoistenia a zaistenia, ktoré zahŕňajú vertikálny marketing, ad hoc syndikovaný postup poisťovateľov a stále dohody, akými sú napríklad pooly. Či používanie týchto postupov v jednotlivých prípadoch môže podnietiť obavy z titulu hospodárskej súťaže, by si vyžadovalo analýzu jednotlivých prípadov. 2.3. Distribúcia poistenia podnikateľských subjektov 18. Priebežná správa poskytla podrobný prehľad hľavných aspektov týkajúcich sa distribúcie produktov a služieb poistenia podnikateľských subjektov v Európskej únii. Poistenie sa distribuuje prostredníctvom nezávislých maklérov, viazaných sprostredkovateľov, bánk (tzv. poistné bankovníctvo) a priamym predajom vrátane internetového predaja. Prevažnú časť predaja tvoria makléri, viazaní sprostredkovatelia a priamy predaj. Potreba budovať distribučnú sieť môže byť prekážkou vstupu, ak nie je k dispozícii silná, nezávislá maklérska sieť na celoštátnej úrovni. 19. Makléri slúžia ako poradcovia pre svojich klientov, aj ako distribučné kanály pre poisťovateľa, často s právomocou uzatvárať poistky a učiniť záväzné rozhodnutia. Táto dvojaká úloha je potenciálnym zdrojom konfliktu záujmov medzi objektívnosťou poradenstva poskytovaného klientom a ich vlastnými obchodnými záujmami. Takéto konflikty záujmov môžu tiež vznikať z celého radu zdrojov súvisiacich s ich odmeňovaním vrátane podmienených provízií. 20. Pokiaľ ide o poistných sprostredkovateľov, prieskumy trhu a verejná konzultácia upozorňujú na skutočnosť, že súčasné trhové praktiky – najmä nedostatok dobrovoľného zverejnenia odmien obdržaných od poisťovateľov a ďalšie možné konflikty záujmov – vytvárajú prostredie, v ktorom klienti poistenia podnikateľských subjektov v mnohých prípadoch nemajú možnosť rozhodovať sa na základe úplných informácií. 21. Praktiky zamerané na stimuláciu maklérov, aby uzatvárali obchody s určitými poisťovateľmi, môžu podkopať spravodlivú hospodársku súťaž na poistnom trhu, pokiaľ ide o spôsoby a podmienky krytia, služby a finančnú silu poisťovateľa. Takéto praktiky však môžu skôr vyústiť do vzájomného boja poisťovateľov o úroveň odmeňovania ponúkaného maklérom v úsilí „kúpiť si“ distribúciu, alebo prinajmenšom ovplyvniť rozhodovanie makléra. 22. Zverejnenie príslušných informácií zo strany sprostredkovateľov o odmenách prijatých od poisťovateľov a poskytnutých službách by mohli zmierniť konflikty záujmov. V súčasnosti, dokonca aj keď dôjde k zverejneniu, nie je to vždy v podobe úplnej, jasnej a zrozumiteľnej pre klienta. Vzhľadom na podobné situácie, ktoré vznikajú v iných finančných sektoroch, konkrétne v obchode s cennými papiermi a bankovníctve je však otázne, či zverejnenie ako jediné riešenie je dostatočné na zmiernenie konfliktu záujmov, najmä pri tých typoch odmeňovania, ktoré sú špecificky zamerané na zosúladenie záujmov maklérov so záujmami poisťovateľov. 23. Priebežná správa objasnila aj skutočnosť, že zákaz poisťovateľov vyplácať časti provízie klientom by mohol viesť k zmrazeniu cien ďalšieho predaja a ako na také by sa nevzťahovali výhody skupinovej výnimky poskytovanej na základe nariadenia o vertikálnych dohodách a zosúladených postupoch. Horizontálne dohody alebo zosúladené postupy sprostredkovateľov, alebo rozhodnutia ich profesijných asociácií nevyplácať časť provízie klientom pravdepodobne spôsobia obmedzenie hospodárskej súťaže v zmysle článku 81 zmluvy. 24. Prieskumy trhu vykonané v troch členských štátoch a verejná konzultácia neposkytli dôkaz o existencii súkromných dohôd alebo postupov, ktoré by zabraňovali nezávislým poistným sprostredkovateľom vyplácať časť provízie svojim klientom, alebo ich od toho odrádzali. Reakcie, ktoré poskytli talianski makléri, však naznačujú určitý zmätok, pokiaľ ide o politiku asociácie maklérov v otázke vyplácania časti provízií klientom a vyžadujú si ďalšie objasnenie. V Nemecku tento postup stále zakazuje vnútroštátne právo. 25. V súčasnosti sa dynamika konkurenčného trhu vo vzťahu k cene sprostredkovateľských služieb javí v najlepšom prípade ako limitovaná, pokiaľ ide o klientov typu MSP. Zdanlivo malé obavy klientov typu MSP v otázke ceny sprostredkovateľských služieb pri poistení môžu vyplývať z celkovej nekoncepčnosti, pokiaľ ide o sumu provízie (a možno aj ďalších typov odmeňovania) skutočne vyplatenú sprostredkovateľovi a zahrnutú v ich poistnom, ktoré je spravidla vyššie, než sa vo všeobecnosti vie. 26. Komisia je presvedčená, že tento problém, hoci môže vyvolávať vážne obavy z deformácie trhu, má viaceré rozmery, ktoré si vyžadujú starostlivé preskúmanie. Zamýšľa preskúmať tento problém v rámci plánovanej novelizácie smernice o poistnom sprostredkovaní, avšak bez toho, aby sa v tejto etape vyjadrila, či je to najvhodnejší spôsob jeho riešenia. Pri posudzovaní najvhodnejšej odpovede na túto otázku Komisia vezme do úvahy aj postupy použité v podobných situáciách v iných sektoroch, predovšetkým režim smernice o trhoch s finančnými nástrojmi (Directive on Markets in Financial Instruments – MiFID) pre investičné služby, aby sa zabezpečila neutralita zákonnej úpravy. 2.4. Horizontálna spolupráca medzi poisťovateľmi 27. Na určité formy spolupráce medzi poisťovateľmi sa vzťahuje skupinová výnimka podľa nariadenia 358/2003[5]. Súčasné nariadenie o skupinovej výnimke (Block Exemption Regulation – BER) bolo prijaté s platnosťou na sedem rokov, stráca teda platnosť 31. marca 2010. Sektorový prieskum zaznamenal, že skutočné využívanie BER je v jednotlivých členských štátoch rozdielne a pokúšal sa zistiť názory na budúcnosť tejto úpravy v rozsahu, v ktorom sa týka poistenia podnikateľských subjektov. 28. Záujmové skupiny sektora vo svojich reakciách obvykle poukazovali na to, že formy spolupráce a dohody, na ktoré sa vzťahuje výnimka v zmysle nariadenia o skupinových výnimkách, podporujú hospodársku súťaž. Niektorí respondenti uviedli, že chýbajúce chronologické informácie o riziku v rámci celého trhu alebo nedostupnosť štandardných podmienok (spolu s judikatúrou obsahujúcou výklad ich rozsahu pôsobnosti) boli prekážkou pri vstupe na niektoré trhy. Počas konzultácie len málo respondentov vyjadrilo obavy, pokiaľ ide o formy spolupráce v rámci pôsobnosti BER, niekoľko pripomienok sa však týkalo fungovania nadväzujúcich trhov, napríklad trhu bezpečnostných zariadení. 29. Prevažná väčšina respondentov, aspoň z poisťovateľskej obce, výrazne podporila predĺženie nariadenia o skupinových výnimkách, keď stratí platnosť v roku 2010. Viacerí respondenti argumentovali, že pokiaľ ide o budúcnosť BER, Komisia by v žiadnom prípade nemala prijať konečné závery na základe výsledkov sektorového prieskumu, keďže tento sa týkal iba poistenia podnikateľských subjektov, zatiaľ čo BER má širší rozsah pôsobnosti. Niektorí respondenti však namietali, že poistný sektor potrebuje osobitné zaobchádzanie v rámci protitrustových pravidiel. 30. Komisia si uvedomuje, že veľa subjektov v rámci sektora, najmä poisťovateľov, podporuje BER. Takmer v žiadnej odpovedi sa však nenašlo rozlišovanie medzi potrebou foriem spolupráce podľa BER a potrebou samotného BER. V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že cieľom BER pred nadobudnutím účinnosti nariadenia 1/2003 v máji 2004 bolo vylúčiť niektoré všeobecné typy dohôd z rozsahu pôsobnosti článku 81 ods. 1 a tým sa vyhnúť časovo náročnému osobitnému udeľovaniu individuálnych výnimiek. Odvtedy sa už nepožaduje od podnikov, aby oznamovali Komisii formy spolupráce, ktoré by patrili do rozsahu pôsobnosti článku 81 ods. 1, s cieľom získať rozhodnutie o výnimke pre tieto formy spolupráce v zmysle článku 81 ods. 3. Podniky majú skôr samy posúdiť súlad svojho postupu s pravidlami hospodárskej súťaže, pričom im v prípade potreby pomáhajú externí právni alebo iní poradcovia. 31. Mohlo by sa namietať, že vzhľadom na nariadenie 1/2003 a na základe nahromadených skúseností z rozličných foriem spolupráce povolených podľa BER, aspoň pokiaľ ide o poistenie podnikateľských subjektov, účastníci trhu už nepotrebujú sektorovú skupinovú výnimku týkajúcu sa formy a mali by byť schopní vykonávať hodnotenie vlastného postupu pri uplatňovaní článku 81 ods. 3 tak, ako je to v iných sektoroch. Na druhej strane existuje riziko, že BER v niektorých prípadoch nedopatrením umožní výnimku na niektoré formy spolupráce, ktoré môžu mať protikonkurenčné účinky, konkrétne na prepojených trhoch bezpečnostných zariadení. 32. Komisia by za svoju stranu chcela zdôrazniť, že aj keby neexistovalo BER pre poistenie, poistný sektor by naďalej využíval výhody plynúce z podmienok nariadení pre horizontálne a vertikálne skupinové výnimky[6]. 33. Táto diskusia bude pokračovať, pretože podľa podmienok povoľovacej legislatívy Komisia má do 31. marca 2009 predložiť správu o fungovaní a budúcnosti BER[7]. Bolo by veľmi vítané, keby účastníci sektora a ďalšie zainteresované záujmové skupiny v medziobdobí naďalej predkladali svoje vyjadrenia, pričom by sa mali zamerať skôr na úlohu BER v právnom systéme, než na špecifické formy spolupráce, ktoré upravuje. 2.5. Obdobie platnosti zmlúv o poistení podnikateľských subjektov 34. V priebehu sektorového prieskumu sa Komisia zamerala aj na obdobie platnosti zmlúv a na klauzuly týkajúce sa ich obnovenia a predĺženia z dôvodu obáv o zachovanie hospodárskej súťaže, konkrétne, že všeobecná prax zmlúv s neúmerne dlhým obdobím platnosti môže vyústiť až do podmienok, ktoré vylučujú z trhu nových záujemcov o vstup[8]. Ak sú zákazníci zaviazaní tým istým poisťovateľom na dlhú dobu, môže to postihnúť konkurentov, ktorí sa usilujú získať prístup na trh alebo zvýšiť svoj podiel na trhu. Môže sa to stať vtedy, keď dlhodobé dohody v kombinácii s inými faktormi vytvárajú komulatívny účinok na hospodársku súťaž v podobe veľkého počtu podobných kontraktov, ich dĺžky platnosti, trhového podielu obsiahnutého týmto typom dohôd, stupňa nasýtenia trhu a vernosti zákazníkov. Takéto obavy vyjadrili v priebehu sektorového prieskumu aj niektorí účastníci trhu, najmä vo vzťahu k Rakúsku a Taliansku. 35. Aby sa predišlo nedorozumeniu, Komisia by chcela zdôrazniť, že v zásade je znepokojená možným vylučovacím účinkom dlhodobých zmlúv podľa právnych predpisov o hospodárskej súťaži vtedy, keď ich kumulatívny účinok spôsobuje vylúčenie z trhu. Obavy môžu vzniknúť aj vtedy, keď tento postup uplatňuje dominantná spoločnosť s úmyslom alebo účinkom, ktorý zabraňuje konkurencii alebo ju obmedzuje. 36. Hoci Komisia je za určitých okolností schopná zasiahnuť podľa pravidiel hospodárskej súťaže, táto cesta nebýva vždy uprednostnená. V danom prípade je Komisia presvedčená, že by bolo vhodné bližšie preskúmať situáciu v Rakúsku bez toho, aby to malo vplyv na ďalší možný postup. V prípade Talianska sa zdá, že nedávny regulačný zásah zmenil prostredie tak, že dlhodobé zmluvy už nevyvolávajú podozrenie, že spôsobujú vylúčenie z trhu. 3. ZÁVERY 37. Sektorový prieskum identifikoval tri kľúčové otázky, ktoré Komisia a/alebo národné orgány potrebujú naďalej sledovať: - určité praktiky vedúce k prispôsobovaniu poistného v prípadoch, keď spolupoistenie a zaistenie sa kupuje v rámci dvojstupňového procesu, do ktorého je zapojený rozhodujúci zaisťovateľ, či poisťovateľ a nadväzujúci partneri, - príklady, keď presadzovanie trhovej praktiky dlhodobých kontraktov môže vyústiť do vylúčenia nových účastníkov z trhu a - signály možného zlyhania trhu v oblasti poistného maklérstva. 38. Komisia vyzýva strany zainteresované v jednotlivých identifikovaných problémoch, aby sa podujali na vlastné posúdenie a aby začali dialóg s cieľom buď si ujasniť, či tieto postupy sú v súlade s právnymi predpismi o hospodárskej súťaži, alebo nie a/alebo aby prehodnotili predmetné postupy. 39. Pokiaľ to bude nevyhnutné, Komisia nebude váhať uplatniť svoje výkonné právomoci v zmysle právnych predpisov o hospodárskej súťaži. Je jasné, že akékoľvek možné vykonávacie konania si budú vyžadovať úplné prešetrenie osobitostí každého prípadu po konzultácii s príslušnými národnými orgánmi pre hospodársku súťaž. Komisia vyzýva aj účastníkov trhu, aby predložili ďalšie dôkazy zneužívajúcich praktík, v prípade potreby aj na dôvernej báze. 40. Pokiaľ ide o poistné maklérstvo, Komisia má v úmysle znovu preskúmať tieto problémy v rámci novelizácie smernice o poistnom sprostredkovaní, vyzýva však aj členské štáty a účastníkov sektora, aby si preštudovali zistenia Komisie a sami navrhli vhodný postup. 41. Záverom, pokiaľ ide o nariadenie o skupinovej výnimke, sektorový prieskum nepriniesol presvedčivé dôvody v oblasti poistenia podnikateľských subjektov, aby sa nariadenie predĺžilo na obdobie po roku 2010. Komisia však túto otázku znovu posúdi s definitívnou platnosťou v rámci správy, ktorú predloží do marca 2009 tak, ako to vyžaduje povoľovacia legislatíva. 42. Komisia uvíta aj ďalšie pripomienky k správe, ktoré treba poslať na e-mailovú adresu: Comp-Sector-Insurance@ec.europa.eu. [1] Priebežná správa bola uverejnená 24. januára 2007. [2] Zdroj: Swiss Re, Sigma 2/2005, s. 39 a 5/2006, s. 35; porovnaj: Priebežná správa, s. 37. [3] Bulharsko a Rumunsko neboli predmetom prieskumu. [4] Priebežná správa, kap. VI; Pracovný dokument, kap. II. [5] Nariadenie Komisie (ES) č. 358/2003 z 27. februára 2003 o uplatňovaní článku 81 ods. 3 zmluvy na niektoré kategórie dohôd, rozhodnutí a zosúladených postupov v sektore poisťovníctva, (Ú. v. EÚ L 53, 28.2.2003, s. 8). [6] Nariadenie Rady č. 2821/71 o uplatňovaní článku 85 ods. 3 zmluvy [teraz článok 81 ods. 3] na kategórie dohôd, rozhodnutí a zosúladených postupov, (Ú. v. ES L 285, 29.12.1971, s. 46); Oznámenie Komisie – Pravidlá uplatňovania článku 81 na dohody o horizontálnej spolupráci, (Ú. v. ES, C 3, 6.1.2001, s. 2); Nariadenie Rady (ES) č. 1215/1999 z 10. júna 1999 o zmene a doplnení nariadenia č. 19/65/EHS o uplatňovaní článku 81 odsek 3 Zmluvy na určité kategórie dohôd a zosúladených postupov,( Ú. v. ES L 148, 15.6.1999, s. 1); Nariadenie Komisie (ES) č. 2790/1999 z 22. decembra 1999 o uplatňovaní článku 81 ods. 3 Zmluvy na kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov, (Ú. v. ES L 336, 29.12.1999, s. 21); Oznámenie Komisie – Pokyny pre používanie vertikálnych obmedzení , (Ú. v. ES C 291, 13.10.2000, s. 1). [7] Článok 8 nariadenia Rady (EHS) č. 1534/91 z 31. mája 1991 o uplatňovaní článku 85 ods. 3 Zmluvy o určitých druhoch dohôd, rozhodnutí a zosúladených postupov v sektore poisťovníctva. [8] Podľa výpočtov vyšlo priemerné obdobie platnosti zmlúv v Rakúsku na približne osem rokov (101 mesiacov), v Slovinsku na takmer sedem rokov (81 mesiacov), v Taliansku na približne šesť rokov (73 mesiacov) a v Holandsku na približne šesť rokov (79 mesiacov).