OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Správa o politike hospodárskej súťaže za rok 2011 Úvod Rok 2011 bol rokom turbulencií. Finančná kríza sa v niektorých častiach eurozóny zmenila na dlhovú krízu, ktorá ohrozuje udržateľnosť bankového sektora a fiškálnu udržateľnosť mnohých európskych vlád. Takisto vážne oslabila úverové toky do reálnej ekonomiky. V tomto hospodárskom kontexte je spravodlivá hospodárska súťaž naďalej zásadnou podmienkou plného využívania vnútorného trhu a kľúčovou súčasťou spoločnej stratégie s cieľom prispieť k oživeniu európskeho hospodárstva a úspešne napredovať na celosvetovej úrovni. V tomto oznámení sa uvádza, ako Komisia v roku 2011 použila politiku hospodárskej súťaže ako nástroj pri riešení finančnej krízy a krízy štátneho dlhu a ako politika hospodárskej súťaže a opatrenia na presadzovanie práva prijaté v priebehu roka všeobecne prispeli k širším politickým cieľom stratégie Európa 2020 a podporili rast, zamestnanosť a konkurencieschopnosť hospodárstva EÚ. V tomto oznámení sa pri použití nového formátu uvádza neúplný prehľad činností Komisie v oblasti politiky hospodárskej súťaže v roku 2011 s osobitným zameraním na sektory finančných služieb, potravinársky sektor a sektor leteckej dopravy. Cieľom novej štruktúry je lepšie vysvetliť, ako Komisia uplatňuje politiku hospodárskej súťaže a ako táto politika poskytuje podporu európskemu hospodárstvu a prispieva k zvýšeniu blahobytu občanov EÚ. V oddiele venovanom medziinštitucionálnym vzťahom sa hovorí o stálom dialógu s Európskym parlamentom, ako aj o tom, ako Komisia reaguje na jeho požiadavky. Ďalšie informácie možno nájsť v podrobnejšom pracovnom dokumente útvarov Komisie a na webovej stránke Generálneho riaditeľstva pre hospodársku súťaž. POLITIKA HOSPODÁRSKEJ SÚťAžE V SÚčASNEJ HOSPODÁRSKEJ SITUÁCII Chabé náznaky oživenia hospodárstva v roku 2010 a na začiatku roku 2011 sa neudržali po celý rok. V skutočnosti boli posledné mesiace poznamenané rastúcou nestabilitou a problémami vo verejnom sektore. Členské štáty naďalej pomáhali finančným inštitúciám, z ktorých mnohé museli dostať podporu vo forme likvidity od centrálnych bánk. Deficity verejných financií sa stali zdrojom obáv, pokiaľ ide o riziko štátov, čo viedlo k výkyvom na finančných trhoch. Finančná kríza mala dramatický vplyv na reálnu ekonomiku v dôsledku zníženia pôžičiek domácnostiam a spoločnostiam s vážnym dominovým efektom na investície a zamestnanosť. Viaceré členské štáty museli zaviesť úsporné opatrenia a vykonať škrty vo svojich verejných výdavkoch namiesto ďalšieho investovania do opatrení zameraných na opätovné naštartovanie hospodárstva. EÚ hneď po vypuknutí krízy koordinovala európsky balík hospodárskych stimulov na podporu oživenia. Režim štátnej pomoci uplatňovala rozhodne, avšak flexibilne, s cieľom zabrániť narúšaniu hospodárskej súťaže, pričom požadovala, aby banky podstúpili reštrukturalizáciu a odstránili problémy svojich obchodných modelov. Komisia po tejto prvej vlne „núdzových“ opatrení začala realizovať program reforiem s cieľom riešiť štrukturálnejšie problémy vo finančnom sektore prostredníctvom jasného, komplexného a jednotného systému opatrení s časovým harmonogramom a dátumom ukončenia[1]. Tento program súvisí s celkovou stratégiou Komisie pre rast a zamestnanosť, pretože stabilita finančného sektora je nepochybne jedným z hlavných cieľov ročného prieskumu rastu[2]. Komisia okrem toho následne spustila regulačné iniciatívy pre zmenu regulačného rámca finančného odvetvia. Ich zameranie spočíva v opätovnej orientácii odvetvia na jeho základnú funkciu: uspokojenie finančných potrieb podnikov a domácností. Ako politika štátnej pomoci prispieva k finančnej stabilite Rámec štátnej pomoci EÚ zostáva jedinečným nástrojom koordinácie na úrovni EÚ Zhoršenie krízy štátneho dlhu viedlo v lete členské štáty a Komisiu k tomu, aby sa dohodli na balíku opatrení na posilnenie kapitálu bánk a poskytnutie záruk na ich záväzky (bankový balík)[3]. Komisia 1. decembra predĺžila krízové opatrenia štátnej pomoci pre finančný sektor, pričom spresnila a aktualizovala pravidlá tvorby cien a ďalšie podmienky[4]. Hneď ako sa situácia stabilizuje, stanoví sa trvalejší súbor pravidiel štátnej pomoci pre banky. Od začiatku krízy a do 31. decembra 2011 sa použila štátna pomoc vo výške 1,6 bln. EUR na záchranu a reštrukturalizáciu európskych bánk. Komisia prijala 39 rozhodnutí o reštrukturalizácii, pri ktorých Komisia monitoruje účinné vykonávanie reštrukturalizačných plánov. Dvadsaťštyri bánk stále prechádza reštrukturalizáciou. Komisia schválila aj národné plány v 20 členských štátoch, ktoré využívajú viaceré nástroje poskytnuté v rámci krízového režimu. Patria medzi ne kapitálové injekcie, podpora na prenos znehodnotených aktív a záruky. Rada ECOFIN dospela v októbri k záveru, že rámec štátnej pomoci EÚ by mal naďalej zostať jediným nástrojom koordinácie na úrovni EÚ a že v krátko- a strednodobom horizonte nie sú potrebné žiadne ďalšie rámce. Komisia použila nástroj štátnej pomoci spôsobom, ktorý podporil reštrukturalizáciu bánk pri zachovaní rovnakých podmienok na trhu. Podmienky pravidiel štátnej pomoci v kríze pre banky sa stanovili s trojakým cieľom: zaistenie finančnej stability, zachovanie vnútorného trhu a reštrukturalizácia príjemcov pomoci s cieľom zabezpečiť dlhodobú životaschopnosť. Banky boli požiadané, aby ustúpili od neudržateľných obchodných modelov založených na nadmernom zadlžovaní a nadmernom spoliehaní sa na krátkodobé medzibankové zdroje financovania, a odporúčalo sa im opäť sa zamerať na svoj hlavný predmet podnikania. Komisia je jedinou inštitúciou, ktorá výslovne ukladá podmienky zdieľania bremena pri zachraňovaní bánk, čo pomáha obmedziť morálne riziko v budúcnosti. Komisia v reakcii na výzvu Európskeho parlamentu[5] pripravila pracovný dokument útvarov Komisie, v ktorom sa objasňuje, ako politika štátnej pomoci Komisie reagovala na finančnú a hospodársku krízu[6]. V roku 2011 Komisia pokračovala vo svojom prístupe ku krachujúcim bankám prostredníctvom množstva dôležitých rozhodnutí o štátnej pomoci. Problémový írsky veriteľ Anglo Irish Bank [7] je dobrým príkladom. Komisia schválila plán, ktorý predložili írske orgány a v ktorom sa predpokladá spoločné ukončenie činnosti Anglo Irish Bank spolu s Irish Nationwide Building Society do desiatich rokov. Prípad nemeckej Landesbank WestLB [8], ktorá je dlhodobo v ťažkostiach, je ďalším názorným príkladom. WestLB sa nakoniec rozdelí; zostávajúci majetok a záväzky sa prevedú na zlú banku s cieľom ukončiť činnosť. WestLB do 30. júna 2012 zastaví bankové činnosti a od toho času bude poskytovať iba služby správy aktív. Len malá časť najkonzervatívnejších podnikateľských činností WestLB – služby, ktoré poskytuje pre malé miestne sporiteľne, – zostane na trhu, prevezme ich však Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba). Bankám, ktoré sa vo veľkej miere spoliehali na štátnu pomoc, možno povoliť zostať na trhu, kde má časť ich činností reálnu nádej na obnovenie životaschopnosti za predpokladu, že výrazne obmedzia svoju veľkosť a podstatne zmenia svoj obchodný model s cieľom zamerať sa len na životaschopné činnosti. Tento prístup dobre znázorňuje schválenie reštrukturalizácie nemeckej banky Hypo Real Estate [9]. Banka sa zmenší na 15 % bilančnej sumy pred krízou a ukončí množstvo obchodných činností. Podobne, Komisia schválila pomoc na reštrukturalizáciu pre inú nemeckú banku HSH Nordbank [10] vzhľadom na záväzok obmedziť bilančnú sumu o 61 % v porovnaní s úrovňou pred krízou upustením od určitých obchodných línií. Komisia uplatnila tento prístup aj pri menších bankách. Napríklad Eik bank [11] v Dánsku sa rozdelila na zlú banku, ktorá išla do likvidácie, zatiaľ čo dobrá časť banky bola predmetom predaja prostredníctvom výberového konania. Podobný prístup sa uplatnil v prípade rakúskej banky Kommunalkredit [12], ktorá sa musela znárodniť v rámci záchrannej operácie. Banková činnosť sa rozdelila na nestrategické činnosti (ktoré sa ukončia) a strategické činnosti (ktoré predstavujú približne 40 % bilančnej sumy), ktoré sa opätovne sprivatizujú. V prípade ABN Amro Bank [13] vyplynula potreba štátnej pomoci predovšetkým zo špecifického kontextu oddelenia činností: oddelenie činností holandskej banky od skupiny Fortis v ťažkostiach a od predtým existujúcej ABN Amro Group. Tieto dve spoločnosti boli ponechané s nedostatočným kapitálom, aby čelili kríze a financovali ich zlúčenia. Komisia vzala do úvahy, že banka nepotrebuje pomoc primárne pre zlé hospodárenie alebo nadmerné podstúpené riziko na jej úrovni, a preto požiadala iba o etické záruky ( t. j. neusilovala sa, aby banka odpredala niektoré svoje podnikateľské činnosti). Konkrétna situácia krajín zúčastňujúcich sa na programe Politika hospodárskej súťaže prispieva k finančnej stabilite a štrukturálnym reformám súvisiacim s programami úpravy Kríza viedla k významným hospodárskym nerovnováham vo väčšine členských štátov a od roku 2010 niektoré nemali inú možnosť, ako požiadať o externú pomoc Európsku komisiu a Medzinárodný menový fond (MMF). Finančná stabilita je naozaj veľmi dôležitá pre Európsku úniu, pretože tri z týchto členských štátov (Grécko, Írsko a Portugalsko) sú aj členmi širšej eurozóny. Na tieto takzvané „programové krajiny“ sa vzťahujú programy hospodárskeho prispôsobenia. Tieto programy ukladajú celý rad podmienok, ktoré môžu zahŕňať reštrukturalizáciu finančného sektora a potrebu zavedenia štrukturálnych reforiem v iných odvetviach hospodárstva, správy a súdnictva[14]. Na ekonomicko-štrukturálnej strane môžu programy zahŕňať okrem iného privatizáciu a/alebo reštrukturalizáciu podnikov vo vlastníctve štátu. Tieto opatrenia môžu zahŕňať problémy v oblasti štátnej pomoci, ktoré Komisia bude musieť riešiť rýchlo, aby sa programy mohli úspešne vykonávať. Privatizačné ciele sú dôležité najmä v prípade Grécka, Portugalska a Rumunska. Programy pre tieto členské štáty sa zameriavajú aj na to, aby systém presadzovania práva hospodárskej súťaže bol čo najúčinnejší a najefektívnejší, pričom sa požaduje, aby sa národným orgánom pre hospodársku súťaž zvýšili právomoci a (ľudské) zdroje. Komisia spolu s MMF a Európskou centrálnou bankou (ECB) úzko spolupracovali pri reštrukturalizácii finančného sektora v krajinách zúčastnených na programe s cieľom zabezpečiť, aby značná podpora potrebná na udržanie týchto inštitúcií v ťažkom makroekonomickom prostredí neviedla k neprimeranému narúšaniu hospodárskej súťaže. Komisia schválila predĺženie existujúcich schém bankových záruk a rekapitalizácie pre tieto tri krajiny eurozóny. Komisia overuje, či je štátna pomoc obmedzená na nevyhnutné minimum a či sa náležite rieši morálne riziko, najmä tým, že sa vyžaduje nielen to, že banky splácajú a časom splatia pomoc, ktorú dostali, ale aj to, že zdieľajú zaťaženie vyplývajúce z reštrukturalizácie a prijmú opatrenia na odstránenie narušení hospodárskej súťaže, ktoré pomoc spôsobila. V Grécku je situácia veľmi zložitá. Bankový sektor trpí z dôvodu hlbokej recesie aj z dôvodu, že vlastní značný objem štátnych dlhopisov. Reštrukturalizácia bánk, ktoré dostali štátnu pomoc od roku 2009, pokračuje v tejto veľmi zložitej situácii. Plán reštrukturalizácie Poľnohospodárskej banky Grécka (ATE) bol schválený 23. mája. Po odpísaní pohľadávok v septembri v dôsledku účasti ATE na zapojení súkromného sektora (PSI), o ktorom sa rozhodlo v júli 2011, ATE potrebovala ďalšiu kapitálovú injekciu od štátu. Táto rekapitalizácia si vyžaduje predloženie aktualizovaného plánu reštrukturalizácie Komisii. Rozhodnutie Európskej rady z 27. októbra o zvýšení príspevku súkromného sektora prispieva na záchranu Grécka zvýšením odpisovej sadzby na grécke dlhopisy z 21 % na 50 % významne ovplyvní grécke banky pomerne k ich vlastníctvu štátnych dlhopisov. S cieľom plniť výsledné kapitálové potreby sa v druhom programe Grécka, o ktorom sa rozhodlo v rovnaký deň, poskytuje výrazne vyšší rozpočet na pomoc bankám, ktorej použitie bude Komisia kontrolovať. Na rozdiel od Grécka má írska dlhová kríza pôvod v bankách, ktoré zaznamenali rozsiahle straty potom, čo praskla bublina na trhu nehnuteľností. Program EK/MMF/ECB z 28. novembra 2010 má rozpočet vo výške 85 mld. EUR, z ktorého je 35 mld. EUR vyčlenených na finančný sektor. Prijali sa významné opatrenia na dosiahnutie cieľov programu na rekapitalizáciu, reštrukturalizáciu a znižovanie dlhu. Pokiaľ ide o rekapitalizáciu, úrady vykonali rozsiahlu analýzu kapitálových požiadaviek v prípade štyroch zostávajúcich írskych bánk (BOI, AIB/EBS a IL&P) prostredníctvom prehľadu o obozretnej kapitálovej primeranosti (Prudential Capital Adequacy Review) v roku 2011. Tento prehľad obsahoval analýzu očakávaných úverových strát externými nezávislými poradcami. To zahŕňa očakávané straty z úverového portfólia a náklady na proces znižovania dlhov nevyhnutné na zmenšenie bánk na udržateľnú veľkosť a zníženie ich závislosti na financovaní od centrálnej banky. Írske orgány rekapitalizovali banky do 31. júla, teda do lehoty stanovenej v programe. Minuli podstatne menej, než sa pôvodne vyčlenilo v dôsledku uplatňovania zodpovednosti manažmentu bánk a súkromnej účasti na zvýšení kapitálu BOI. Írske orgány predložili v júli reštrukturalizačný plán pre banky, ktorý obsahoval ich ciele znižovania pákového efektu a ostatné opatrenia. Plán pre BOI bol schválený podľa pravidiel štátnej pomoci 20. decembra, zatiaľ čo ostatné sa v súčasnosti posudzujú. Rada ECOFIN a Výkonná rada MMF schválili v máji balík podpory vo výške 78 mld. EUR pre Portugalsko. V snahe posilnenia dôvery vo finančný sektor sa v programe vyžaduje, aby banky znižovali svoju zadlženosť riadnym spôsobom a dosiahli vyššiu úroveň kapitálu. Zaviedol sa preto nový systém rekapitalizácie s vyšším rozpočtom vo výške 12 mld. EUR (z 3 mld. EUR). Banky využívajúce kapitálovú podporu budú musieť predložiť plán reštrukturalizácie Európskej komisii v súlade s pravidlami štátnej pomoci. Konanie vo veci formálneho zisťovania o štátnej pomoci sa začalo v prípade pomoci poskytnutej BPN (Banco Português de Négocios), ktorá bola znárodnená v novembri 2008; formálne rozhodnutie sa malo prijať na jar 2012. Ako protimonopolné presadzovanie podporuje spravodlivú hospodársku súťaž a transparentné finančné trhy Európa potrebuje transparentné, otvorené a inovatívne finančné trhy Finančné trhy, ako akékoľvek iné trhy, poskytujú efektívnejšie služby, keď sú otvorené a konkurencieschopné. To je presne to, čo sa Komisia usiluje dosiahnuť prostredníctvom protimonopolných vyšetrovaní na trhu mimoburzových (OTC) derivátov, v sektore platobných služieb a pri rozdelení obchodných údajov a finančných informácií na trhu. Mimoburzové deriváty a swapy na kreditné zlyhanie Nedostatok transparentnosti v súvislosti s obchodovaním s mimoburzovými derivátmi a finančnými nástrojmi sa prejavil v priebehu nedávnej finančnej krízy. Krajiny G20 sa vzhľadom na skúsenosti z tejto krízy dohodli na samite v Pittsburgu v roku 2009 na potrebe zlepšiť transparentnosť menej regulovaných trhov a dohľad nad nimi s osobitným zameraním na mimoburzové deriváty. Komisia preto v roku 2010 navrhla zlepšiť reguláciu swapov na kreditné zlyhanie (CDS[15]) a ďalších mimoburzových derivátov prostredníctvom nariadenia o európskej trhovej infraštruktúre (EMIR[16]). Okrem toho Komisia v októbri 2011 predložila aj návrhy na preskúmanie smernice o trhoch s finančnými nástrojmi (MiFID) s cieľom ďalej zvýšiť transparentnosť mimoburzových trhov[17]. Prebiehajúce protimonopolné vyšetrovania v súvislosti so swapmi na kreditné zlyhanie a EURIBOR-om Politika hospodárskej súťaže podporuje tieto legislatívne iniciatívy. Nedostatok transparentnosti na trhu môže pôsobiť v prospech niektorých subjektov na trhu, ktoré preto majú motiváciu zachovať ho, na úkor nových účastníkov na trhu a konečných spotrebiteľov. Vyjadrené všeobecne, finančné informácie majú zásadný význam pre finančné trhy a navádzajú k uzatváraniu tajných dohôd alebo zneužitia; osobitný dohľad zo strany orgánov pre hospodársku súťaž je preto opodstatnený. Komisia v roku 2011 začala dve protimonopolné vyšetrovania týkajúce sa možnej tajnej dohody a/alebo zneužívania dominantného postavenia zo strany investičných bánk na trhu obchodných údajov o swapoch na kreditné zlyhanie a zúčtovacích služieb pre swapy na kreditné zlyhanie[18]. Prvý protimonopolný prípad sa týka 16 investičných bánk a spoločnosti Markit, vedúceho poskytovateľa finančných informácií o trhu so swapmi na kreditné zlyhanie, v ktorom Komisia skúma, či sa strany dohovorili, a/alebo či mohli zneužiť dominantné postavenie s cieľom kontrolovať finančné informácie o swapoch na kreditné zlyhanie. Druhý prípad sa týka deviatich brokerských bánk a ICE Clear Europe, vedúceho klíringového ústavu pre swapy na kreditné zlyhanie. Komisia preskúma najmä to, či preferenčné sadzby poskytované ICE deviatim bankám mali za následok ich napojenie sa na systém ICE na úkor iných konkurenčných klíringových systémov. Komisia okrem toho v októbri vykonala neohlásené kontroly v priestoroch niekoľkých spoločností pôsobiacich v sektore finančných derivátových produktov v súvislosti s medzibankovou referenčnou úrokovou sadzbou (Euro Interbank Offered Rate – EURIBOR) v mnohých členských štátoch, pretože má obavy, že tieto spoločnosti mohli porušiť protimonopolné pravidlá EÚ. Protimonopolné opatrenia Komisie a regulačné opatrenia sa vzájomne dopĺňajú, pretože sa usilujú o zabezpečenie bezpečných, zdravých a efektívnych finančných trhov. Jednotná oblasť platieb v eurách (SEPA) Bezproblémové, účinné a inovatívne platobné trhy sú základom dobre fungujúceho jednotného trhu a hospodárskej integrácie. SEPA je vynikajúcim príkladom toho, ako samoregulácia, regulácia a presadzovanie práva hospodárskej súťaže môžu a mali by spolupôsobiť s cieľom vytvoriť otvorené, efektívne a inovatívne trhové štruktúry. Tento viacvetvový prístup sa ukázal ako veľmi úspešný v roku 2010 pri prijímaní návrhu nariadenia Komisie, ktorého cieľom bolo podporiť prechod od súčasných domácich systémov úhrad a inkasných systémov na nový, celoeurópsky systém SEPA. Navrhované nariadenie sa zaoberá aj otázkou medzibankových poplatkov pre financovanie inkasného modelu v oblasti SEPA (SEPA Direct Debit – SDD), pretože odvetvie si vyžaduje väčšiu jasnosť a predvídateľnosť týkajúce sa zákonnosti takýchto kolektívnych dohôd. Medzi hlavné ciele návrhu Komisie týkajúceho sa medzibankových poplatkov patrí vytvorenie rovnakých podmienok medzi poskytovateľmi platobných služieb, vytvorenie jednotného trhu pre bezhotovostné úhrady a inkasné platby, podpora migrácie do SDD a dosiahnutie efektívnych inkasných služieb. Nariadenie prijal Parlament na plenárnom zasadnutí 14. februára 2012 [po prijatí správy Výboru pre hospodárske a menové veci (ECON)[19]] a Rada 28. februára. Účinnosť nadobudne po uverejnení v druhom štvrťroku 2012. Štandardizácia elektronických platieb Komisia sa zároveň s týmito iniciatívami usiluje o odstránenie prekážok pre nové subjekty a inováciu prostredníctvom protimonopolnej kontroly s cieľom podporiť účinné celoeurópske platobné systémy, čo by znížilo náklady na platby, vytvorilo inovatívne spôsoby platieb a napokon uľahčilo obchod v rámci EÚ. V septembri 2011 začala protimonopolné vyšetrovanie procesu štandardizácie v prípade platieb cez internet („elektronické platby“), ktoré vykonáva Európska rada pre platobný styk (EPC)[20]. Vyšetrovanie sa zameria najmä na to, či proces štandardizácie obmedzuje vstup na trh, alebo inovácie, napríklad prostredníctvom vylúčenia nových účastníkov a poskytovateľov platieb, ktorí nie sú pod kontrolou niektorej banky. Sektor údajov o finančných službách Dobre fungujúce finančné trhy sa spoliehajú na prístup k informáciám a dostupnosť vysoko kvalitných a aktuálnych trhových údajov o cene a štruktúre finančných nástrojov. Trhy pre poskytovanie finančných informácií sa často vyznačujú vysokým stupňom koncentrácie. To znamená, že veľké svetové finančné inštitúcie a poskytovatelia informačných služieb majú významné postavenie na trhu. Odvetvová štandardizácia na takých trhoch môže viesť aj k vývoju de facto štandardných trhových výrobkov, služieb, finančných identifikátorov a indexov. Komisia v súčasnosti skúma množstvo problémov v tomto sektore (vrátane prístupu k informáciám alebo službám, štandardného nastavenia, práv duševného vlastníctva a interoperability medzi jednotlivými výrobkami alebo službami). Právne záväzné záväzky pre ISIN Medzinárodné identifikačné čísla cenných papierov – kódy (ISIN) sú 12-miestne alfanumerické kódy, ktoré slúžia na jednotnú identifikáciu cenného papiera pri obchodovaní a zúčtovaní, neobsahujú však informácie charakterizujúce finančné nástroje. Komisia začala vyšetrovanie, pretože použitie záznamov ISIN podliehalo licenčnému poplatku, ktorý účtovala Standard & Poor's (S&P), a 15. novembra sa záväzky, ktoré ponúka S&P, stali záväznými na obdobie piatich rokov. Tieto záväzky sú dvojaké: po prvé, nepriami koncoví užívatelia už nebudú musieť platiť licenčné poplatky S&P za použitie ISIN záznamov; po druhé, S&P bude ponúkať aj novú službu spočívajúcu iba v záznamoch ISIN za cenu 15 000 USD ročne za poskytovanie nových služieb pre poskytovateľov informačných služieb a priamych koncových užívateľov. Ratingové agentúry (CRA) Ratingové agentúry sú spoločnosti, ktoré prideľujú úverové ratingy emitentom niektorých druhov dlhových obligácií (ako sú vlády), ako aj samotným dlhovým nástrojom (t. j. štátnemu dlhu). Tieto ratingy potom používajú investori, emitenti, investičné banky, brokeri-obchodníci a vlády. Ratingy sa stali dôležitými parametrami na posúdenie rizík spojených s finančnými investíciami. V zmätku finančnej krízy vznikli obavy týkajúce sa trhu pre ratingové agentúry a modus operandi niektorých spoločností pôsobiacich v tejto oblasti. Komisia v novembri navrhla zmeny a doplnenia existujúceho nariadenia o ratingových agentúrach[21] s cieľom riešiť niektoré problémy súvisiace s nadmerným spoliehaním sa na ratingy a týkajúce sa konfliktov záujmov, trhovej štruktúry a zodpovednosti ratingových agentúr. Komisia takisto naďalej monitoruje situáciu hospodárskej súťaže na trhu ratingových agentúr, ktorý má oligopolnú štruktúru s vysokými prekážkami vstupu. Doteraz sa nenašli žiadne náznaky protisúťažných praktík na tomto trhu. Ako prispieva uplatňovanie pravidiel EÚ o fúziách k zachovaniu spravodlivej hospodárskej súťaže na finančných trhoch Obchodné infraštruktúry a infraštruktúry po ukončení obchodovania pre hotovosť a deriváty, ktoré pracujú bezpečným, účinným a konkurencieschopným spôsobom, sú základnými prvkami moderných a dynamických kapitálových trhov, ktoré v konečnom dôsledku umožňujú spoločnostiam a investorom udržať si konkurencieschopnosť na európskej a celosvetovej úrovni. Keďže sú burzy cenných papierov rozhodujúcimi subjektmi na kapitálových trhoch, hospodárska súťaž medzi nimi je maximálne dôležitá. Hospodárska súťaž medzi burzami cenných papierov v prípade európskych finančných derivátov Deutsche Börse (okrem iného vlastník frankfurtskej burzy cenných papierov) a NYSE Euronext (okrem iného vlastník búrz cenných papierov v New Yorku, Paríži, Bruseli, Amsterdame a Lisabone) 29. júna oficiálne oznámili svoje navrhované zlúčenie Komisii na základe nariadenia EÚ o fúziách (EUMR)[22]. Operácia by spojila dve popredné európske burzy cenných papierov pôsobiace počas celého životného cyklu obchodovania, zúčtovania a vysporiadania finančných nástrojov (pre hotovostné nástroje aj deriváty). Komisia po počiatočnom vyšetrovaní na trhu začala hĺbkové vyšetrovanie s osobitným zameraním na obchodovanie s derivátmi, pretože transakcia by spojila dve najväčšie derivátové[23] burzy s európskymi finančnými derivátmi. Komisia dospela k záveru, že fúzia by viedla k vzniku takmer monopolu v oblasti európskych finančných derivátov obchodovaných na burze, čo by malo za následok menej príležitostí pre voľnú hospodársku súťaž a menšie inovácie. Medzi zákazníkov, ktorí by tým boli postihnutí, patria penzijné fondy, vzájomné fondy a retailové banky, ako aj profesionálni makléri a investičné banky. Bez možnosti prístupu k rozšíreným zariadeniam zúčtovania po uskutočnení obchodu zlúčených spoločností (t. j. v prítomnosti uzatvoreného „vertikálneho sila“) by bol vstup zo strany konkurenčných derivátových platforiem sťažený na trhu, ktorý sa už beztak vyznačuje vysokými prekážkami vstupu. Oznamujúce strany tvrdili, že fúzia by viedla k značnému zvýšeniu efektívnosti. Akékoľvek takéto výhody by však boli podstatne nižšie, ako tvrdili oznamujúce strany a mohli by sa čiastočne dosiahnuť aj bez fúzie. V každom prípade by žiadne zvýšenie efektívnosti nebolo dostatočne veľké, aby vyvážilo ujmu spôsobenú zákazníkom v dôsledku fúzie a vzhľadom na vytvorenie takmer monopolu je nepravdepodobné, že by sa všetky výhody takisto plne preniesli na zákazníkov. Oznamujúce strany predložili navrhované nápravné opatrenia s cieľom rozptýliť obavy Komisie, tie sa však nakoniec považovali za nedostatočné. POLITIKA HOSPODÁRSKEJ SÚťAžE V šIRšOM KONTEXTE Na základe uvedených skutočností sa hlavná časť opatrení Komisie v oblasti politiky hospodárskej súťaže a presadzovania v roku 2011 zameriavala na vplyv krízy na finančných trhoch. Presadzovanie a obhajovanie hospodárskej súťaže však slúži aj iným širším a dlhodobejším cieľom, ako je zvýšenie blahobytu spotrebiteľov, podpora rastu, zamestnanosti a konkurencieschopnosti EÚ v súlade so stratégiou Európa 2020 pre inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast[24]. [pic] V stratégii sa stanovujú konkrétne ciele, ktoré sa majú dosiahnuť v priebehu budúceho desaťročia v oblastiach, ako je zamestnanosť, vzdelávanie, migrácia, využívanie energie a inovácie, ako aj medzníky pre efektívne využívanie zdrojov s cieľom prekonať dosah finančnej krízy a nasmerovať EÚ späť na cestu k hospodárskemu rastu. Hospodárska súťaž a silná politika hospodárskej súťaže, ktorú spoločne navrhli a uplatňujú Európska komisia a členské štáty v rámci Európskej siete pre hospodársku súťaž (ESHS), zohrávajú významnú úlohu pri zabezpečení toho, aby sa mohli dosiahnuť ciele stratégie Európa 2020, pretože hospodárska súťaž má priamy vplyv na kľúčové faktory rastu produktivity. Správne stanovený rámec pre presadzovanie pravidiel hospodárskej súťaže Rok 2011 bol takisto dôležitým rokom pre procesnoprávne záležitosti súvisiace s inštitucionálnym rámcom EÚ pre presadzovanie práva hospodárskej súťaže. Ako potvrdil Európsky súd pre ľudské práva[25] aj Súdny dvor[26], inštitucionálny rámec pre presadzovanie práva hospodárskej súťaže, na základe ktorého správny orgán ako Komisia prijíma rozhodnutia, ktoré podliehajú úplnému súdnemu preskúmaniu, zabezpečuje primeranú ochranu základných práv osôb dotknutých týmito rozhodnutiami. Komisia je odhodlaná ďalej zlepšovať svoje vyšetrovacie konania a zvýšiť transparentnosti. Dokazuje to prijatie balíka opatrení v roku 2011[27], ktorý sa skladá z osvedčených postupov pre konania podľa článku 101 a 102[28] (podobné osvedčené postupy sú už k dispozícii pre kontrolu fúzií a štátnu pomoc), revidovanej pôsobnosti úradníka pre vypočutie[29] (rozšírenie úlohy úradníka pre vypočutie na fázu vyšetrovania), ako aj z dokumentu útvarov Komisie o predkladaní ekonomických dôkazov[30]. Účelom tohto balíka je zvýšiť transparentnosť a pomôcť stranám pri súčinnosti s Komisiou a úradníkmi pre vypočutie v prípade protimonopolných vyšetrovaní a vyšetrovaní týkajúcich sa fúzií. Lepšie pravidlá pre náhrady za záväzky služby vo verejnom záujme Nový balík služieb všeobecného hospodárskeho záujmu[31] poskytuje členským štátom jednoduchší, jasnejší a flexibilnejší rámec pre podporu poskytovania vysoko kvalitných služieb vo verejnom záujme občanom. Členské štáty môžu do značnej miery samy určiť, ktoré služby sú vo verejnom záujme, Komisia však musí zabezpečiť, aby verejné financovanie poskytnuté na poskytovanie takýchto služieb príliš nenarúšalo hospodársku súťaž na jednotnom trhu. Predtým boli oslobodené iba nemocnice a sociálne bývanie, avšak na základe nového balíka je mnoho ďalších sociálnych služieb oslobodených od oznamovacej povinnosti voči Komisii bez ohľadu na výšku prijatej náhrady. Služby musia spĺňať sociálne potreby (t. j. zdravotnú a dlhodobú starostlivosť, starostlivosť o deti, prístup/opätovné začlenenie na trh práce, sociálne bývanie, starostlivosť a sociálne začlenenie zraniteľných skupín). Naopak, Komisia bude vykonávať väčšiu kontrolu ostatných služieb všeobecného hospodárskeho záujmu, v prípade ktorých náhrady presahujú 15 mil. EUR ročne. Ako hospodárska súťaž zlepšuje podmienky pre spotrebiteľov V ťažkých časoch sa môžu vyskytnúť výzvy, aby sa zriadili ochranárske obranné línie. Ako však história potvrdila, presadzovanie a obhajovanie hospodárskej súťaže by sa nemalo obmedziť v časoch hospodárskej krízy, akékoľvek oslabenie rámca pre hospodársku súťaž by zhoršilo strednodobý a dlhodobý trend rastu. Spotrebitelia sú v lepšej pozícii, keď majú prístup na otvorené a konkurencieschopné trhy Boj proti tajným dohodám a zneužívaniu dominantného postavenia predstavuje pre Komisiu stálu prioritu. Komisia prijala v roku 2011 štyri rozhodnutia vo veciach kartelov, vrátane dvoch, ktoré sa týkajú spotrebných výrobkov (spotrebiteľské čistiace prostriedky a exotické ovocie), pričom 14 podnikom uložila pokuty presahujúce 614 mil. EUR[32]. Tri z týchto štyroch rozhodnutí boli vyrovnania. Vyrovnania sú dôležité, pretože umožňujú Komisii postupovať rýchlejšie, čo prináša výhody z hľadiska času aj zdrojov. Prispievajú aj k zvýšeniu odrádzajúceho účinku boja Komisie proti kartelovým dohodám. Spotrebitelia sú tiež hlavnými príjemcami rozhodnutia prijatého proti existujúcim poľským telekomunikačným operátorom v júni za tlmenie rozvoja hospodárskej súťaže na poľských trhoch so širokopásmovým pripojením po dobu viac ako štyri roky[33]. Komisia otvorila prípad z vlastnej iniciatívy v roku 2009 po tom, čo spozorovala, že Poľsko má jednu z najnižších mier rozšírenia širokopásmového pripojenia v Európe, že spotrebitelia museli znášať nižšie rýchlosti pripojenia a že mesačné ceny za inzerovaný Mbit/s boli oveľa vyššie ako ceny v iných členských štátoch (a boli medzi najvyššími v OECD). Komisia chráni aj hospodársku súťaž a zlepšuje podmienky pre spotrebiteľov pri uplatňovaní svojej politiky v oblasti fúzií, pričom nastoľuje rovnováhu medzi ekonomickými prínosmi fúzie a ďalšími parametrami, ako sú cena, výber, kvalita alebo inovácie. Tento prístup sa ukázal ako účinný v sektore informačných technológií, kde Komisia preskúmala a schválila fúzie konkurentov na už koncentrovaných trhoch, ako je napríklad sektor pevných diskov[34] a plány niektorých spoločností zmeniť svoj obchodný model (ako napríklad kúpa výrobcu zabezpečení informačných technológií McAfee výrobcom čipov Intel pod podmienkou záväzku zabezpečiť interoperabilitu)[35] alebo diverzifikovať svoje portfólio činností (ako je kúpa poskytovateľa hlasovej a obrazovej komunikácie cez internet Skype spoločnosťou Microsoft, výrobcom operačných systémov)[36]. Očakáva sa, že spotrebitelia budú mať aj prospech zo širšieho výberu a lepších cien pri cestovaní vlakom na niektorých európskych trasách vzhľadom na schválené spoločné podniky, ktoré pripravujú cestu pre zavedenie nových vysokorýchlostných služieb na trasách Paríž – Miláno[37] a Viedeň – Salzburg[38], ktoré budú konkurovať existujúcim železničným službám poskytovaným existujúcimi prevádzkovateľmi. Zlepšenie podmienok pre spotrebiteľov: praktický príklad z potravinárskeho sektora Rastúce a meniace sa ceny potravín by mohli nepriaznivo ovplyvniť európske hospodárstvo Spôsob presadzovania a obhajovania hospodárskej súťaže môže účinne prispieť k zlepšeniu prosperity spotrebiteľov a dobre to vidno v súvislosti s potravinárskym sektorom, kde občania čelia realite trhu na dennom základe. Potraviny predstavujú veľkú časť rozpočtov občanov, pričom predstavovali v priemere okolo 14,1 % z celkových výdavkov domácností v EÚ v roku 2011[39]. Potravinový dodávateľský reťazec spája tri dôležité odvetvia európskeho hospodárstva: 1) poľnohospodársku výrobu, 2) spracovanie potravín a 3) distribúciu (veľkoobchod a maloobchod). Tieto zohrávajú významnú úlohu v hospodárskom, sociálnom a politickom živote Európy a sú významnými prispievateľmi k pridanej hodnote, obchodu a zamestnanosti EÚ, najmä vo vidieckych oblastiach[40]. Asi od polovice roka 2007 ceny potravín výrazne vzrástli na všetkých úrovniach dodávateľského reťazca a spotrebiteľské ceny potravín sa stali hlavným prispievateľom k celkovej inflácii[41]. V rovnakom čase sa zvýšila aj volatilita cien, najmä výrobných cien potravinárskych komodít. Komisia reagovala na viacerých frontoch V dôsledku rastúcich a meniacich cien potravín si politici a regulátori uvedomili možné problémy v potravinovom dodávateľskom reťazci, ku ktorým sa následne prijali opatrenia. Komisia zriadila na úrovni EÚ v roku 2010 Fórum na vysokej úrovni pre lepšie fungovanie potravinového dodávateľského reťazca (HLF) s mandátom až do konca roka 2012[42]. Fórum na vysokej úrovni spája množstvo iniciatív Komisie v rôznych oblastiach politiky. Vytvorilo sa niekoľko odborných platforiem s cieľom zamerať sa na rôzne aspekty potravinového reťazca. Spomedzi týchto platforiem sú tri zvlášť dôležité z hľadiska politiky hospodárskej súťaže: i) platforma týkajúca sa zmluvných vzťahov na medzipodnikovej úrovni (B2B); ii) expertná skupina vyvíjajúca nástroj na monitorovanie cien potravín a iii) platforma pre konkurencieschopnosť agropotravinárskeho priemyslu. Napríklad práca na platforme o zmluvných postupoch B2B sa zaoberá obavami týkajúcimi sa nerovnakých vyjednávacích síl v potravinovom dodávateľskom reťazci, čo predstavuje často diskutovaný problém v súvislosti s presadzovaním práva hospodárskej súťaže. V rámci tejto platformy sa zainteresované strany dohodli na spoločných zásadách spravodlivosti, ktorými sa majú riadiť obchodné vzťahy v potravinárskom sektore, ako aj na príkladoch serióznych aj nekalých obchodných postupov, ktoré však nie sú zachytené v práve hospodárskej súťaže EÚ. Práce tejto platformy pokračujú. Reformy spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva a spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP), ktoré Komisia predložila v roku 2011, mali takisto významné dôsledky na hospodársku súťaž v týchto odvetviach[43]. Najmä pravidlá SPP zohrávajú významnú úlohu v hospodárskej súťaži v potravinovom dodávateľskom reťazci. Hoci sa články 101 a 102 ZFEÚ uplatňujú na poľnohospodárske výrobky, v návrhu SPP sa zachovávajú určité výnimky z uplatňovania článku 101 ZFEÚ napriek všeobecnému cieľu zvýšiť trhovú orientáciu SPP. Nerovnaká vyjednávacia sila predstavovala takisto problém v diskusiách o reforme SPP, pretože veľa zainteresovaných strán zdôraznilo, že primárnym výrobcom potravín chýba vyjednávacia sila z dôvodu vysokej roztrieštenosti odvetvia poľnohospodárstva v porovnaní s ostatnými úrovňami potravinového reťazca. Tento názor je vyjadrený aj v posledných správach Európskeho parlamentu o reforme SPP[44]. S cieľom odstrániť nedostatok vyjednávacej sily sa návrh SPP usiluje o posilnenie úlohy organizácií výrobcov vo všetkých odvetviach poľnohospodárskej výroby. Keďže členmi organizácie výrobcov sú nezávislí poľnohospodárski výrobcovia a ich výroba je integrovaná v rôznej miere v organizáciách výrobcov, je potrebné zabezpečiť, aby organizácie výrobcov fungovali spôsobom podporujúcim hospodársku súťaž. Orgány hospodárskej súťaže zabezpečujú, aby trhy s potravinami dobre fungovali pre spotrebiteľov... Vysoké ceny potravín vyplývajú z množstva faktorov, ktoré sú mimo rozsahu pôsobnosti politiky hospodárskej súťaže. Nedávne zvýšenie cien je možné vysvetliť hlavne rastúcimi cenami komodít, ktoré postupujú v potravinovom reťazci, čo vedie k vyšším spotrebiteľským cenám. Právo hospodárskej súťaže však hrá dôležitú úlohu pri zabezpečovaní toho, aby trhy s potravinami fungovali dobre pre spotrebiteľov. V tomto smere mnohé vnútroštátne orgány hospodárskej súťaže v EÚ vykonali prieskumy v potravinárskom sektore v posledných rokoch s cieľom objasniť, ako tieto trhy fungujú, zistiť potenciálne problémy a navrhnúť riešenia. Na maloobchodnej úrovni majú potravinové trhy často národnú alebo regionálnu pôsobnosť. Vnútroštátne orgány hospodárskej súťaže hrajú kľúčovú úlohu pri uplatňovaní práva hospodárskej súťaže v tomto sektore. GR pre hospodársku súťaž úzko spolupracovalo s vnútroštátnymi orgánmi na ochranu hospodárskej súťaže v rámci siete vnútroštátnych orgánov na ochranu hospodárskej súťaže s cieľom ďalej rozvíjať súdržný a jednotný prístup a zabezpečiť, aby trhy s potravinami zostali naďalej konkurencieschopné a účinne fungovali. Jedným z výsledkov tejto spolupráce je vypracovanie správy vnútroštátnych orgánov na ochranu hospodárskej súťaže o najvýznamnejších opatreniach v oblasti presadzovania, obhajovania a monitorovania opatrení prijatých európskymi orgánmi na ochranu hospodárskej súťaže za posledných osem rokov[45]. Návrh správy ukazuje významnú prácu vnútroštátnych orgánov na ochranu hospodárskej súťaže v tejto oblasti s približne 170 prípadmi protimonopolného presadzovania, 1 300 prípadmi kontroly fúzií a približne 100 opatreniami na monitorovanie trhu (vrátane odvetvových prieskumov, štúdií trhu a obhajobných stanovísk). Prípady a monitorovacie opatrenia sa vzťahovali na širokú škálu výrobkov a odvetví na všetkých úrovniach dodávateľského reťazca. Ako sa uvádza v správe, obilniny, mliečne výrobky a kategórie zložených výrobkov sú najviac sledovanými sektormi v protimonopolných prípadoch. Podstatné obavy v oblasti hospodárskej súťaže sa týkajú kartelového správania, zahŕňali však aj vertikálne obmedzenia a zneužívanie dominantného postavenia. Hlavným cieľom opatrení na monitorovanie trhu bolo lepšie pochopiť fungovanie trhov s potravinami, ako je spôsob prenášania cien cez jednotlivé články dodávateľského reťazca. Vnútroštátne orgány na ochranu hospodárskej súťaže v dôsledku týchto opatrení predložili množstvo odporúčaní na zlepšenie hospodárskej súťaže na príslušných trhoch. Niektoré z nich stanovili aj zásady pre zmluvné vzťahy medzi maloobchodníkmi a dodávateľmi. Komisia spolu s vnútroštátnymi orgánmi na ochranu hospodárskej súťaže takisto posilnila pravidlá hospodárskej súťaže v potravinárskom sektore, najmä vyšetrovaním a uložením pokút nelegálnym kartelom, ako aj prostredníctvom kontroly fúzií. Napríklad Komisia v októbri prijala rozhodnutie, v ktorom zistila, že skupiny Chiquita a Pacific Fruit praktizovali kartel zameraný na stanovovanie cien predaja ich banánov v južnej Európe[46]. Tieto spoločnosti stanovili každý týždeň predajné ceny a vymieňali si informácie o cenách vo vzťahu k ich značkám. ... a aby konsolidácia nepoškodila konkurenčný proces Potravinársky sektor je predmetom pokračujúcej globalizácie a konsolidácie, čo sa odráža v počte oznámených fúzií, ktoré Komisia riešila v roku 2011[47]. Konsolidáciu možno pozorovať najmú v sektore mlieka, kde Komisia schválila tri navrhované koncentrácie[48]. V prípade prevzatia Allgäuland spoločnosťou Arla Komisia začala dôkladné prešetrovanie, avšak nakoniec rozhodla, že záväzok, ktorý ponúkla oznamujúca strana, nebol potrebný; navrhovaná transakcia bola teda schválená bez podmienok. Odvetvia pomarančovej šťavy[49] a cukru boli takisto predmetom preskúmania týkajúceho sa fúzií v roku 2011. Prebiehajúca konsolidácia v sektore cukru Sektor cukru predstavuje koncentrovaný trh s veľkými vstupnými prekážkami. Regulačná reforma v sektore cukru zrýchlila dynamiku trhu, čo má za následok menší počet hráčov pôsobiacich v niekoľkých členských štátoch. Komisia sa rozhodla prehĺbiť vyšetrovanie v prípade nadobudnutia kontroly zo strany Südzucker nad obchodníkom s cukrom ED&F MAN[50], pretože predbežné vyšetrovanie naznačilo možné obavy o hospodársku súťaž na trhoch s bielym cukrom, najmä v južnej Európe; pri dovoze surového trstinového cukru určeného na rafináciu pre celý Európsky hospodársky priestor (EHP)[51] a melasy, a to najmä v strednej Európe. Rozhodnutie Komisie sa očakáva v apríli 2012. Ako politika hospodárskej súťaže podporuje rast, zamestnanosť a konkurencieschopnosť Vo vyspelých ekonomikách je celková faktorová produktivita hlavným zdrojom rastu. V posledných rokoch sa dosiahol široký konsenzus, pokiaľ ide o hlavné faktory celkovej faktorovej produktivity: inovácie založené na vedomostiach a ekonomika, ktorá umožňuje dynamické prerozdelenie výrobných faktorov v rôznych sektoroch a odvetviach. Konkurenčné trhy majú najlepšie predpoklady, aby priniesli prospech spoločnostiam, ktoré sú orientované na dlhodobý úspech. Silná politika hospodárskej súťaže je kľúčovým prvkom jednotnej a integrovanej politiky na posilnenie konkurencieschopnosti európskych odvetví. Výskum, vývoj a inovácie Hospodárska súťaž je dôležitým faktorom ovplyvňujúcim inovácie a celkovú faktorovú produktivitu Politika hospodárskej súťaže môže stimuláciou inovácií technológií a výrobných metód postupne alebo prelomovým spôsobom významne prispieť k produktivite a rastu. Kartely bránia odvetviam v znovuobjavovaní samých seba a obracajú zameranie činnosti skôr na maximálne vyťaženie zisku než na inovácie. Vyšetrovanie Komisie vo veci údajných praktík niektorých nakladateľstiev, ktorých cieľom bolo vyvíjať spoločnú kontrolu nad vývojom elektronických kníh a ktoré mohli nepriaznivo ovplyvniť vyhliadky na rozvoj konkurencieschopného a jednotného digitálneho trhu v tomto sektore, je jedným z príkladov opatrení Komisie v tejto oblasti[52]. Vo vysoko inovačnom prostredí sa zavedené spoločnosti môžu pokúšať o kontrolu procesu inovácií vo vlastný prospech a na úkor nových subjektov na trhu. Presadzovanie antitrustových pravidiel musí zabezpečiť, aby dominantné spoločnosti neboli schopné využiť svoje dominantné postavenie na zmarenie vstupu menších vyzývateľov so životaschopnými novými nápadmi. Prebiehajúce vyšetrovania Komisie proti Google vo veci jeho aktivít v oblasti on-line vyhľadávania, on-line reklám pri vyhľadávaní a sprostredkovania reklamy pri on-line vyhľadávaní[53] dokazuje odhodlanosť Komisie presadzovať pravidlá hospodárskej súťaže v rýchlo sa rozvíjajúcich digitálnych sektoroch s cieľom zabezpečiť ich riadne fungovanie v rámci širších cieľov Digitálnej agendy. Komisia berie do úvahy najmä podozrenia, že Google znižuje poradie umiestnenia neplatených výsledkov vyhľadávania konkurenčných poskytovateľov služieb vyhľadávania, pričom udeľuje preferenčné zaobchádzanie výsledkom svojich vlastných vertikálnych vyhľadávacích služieb, ako aj podozrenia, že ukladá povinnosť exkluzivity reklamným partnerom a obmedzuje prenositeľnosť údajov online reklamných kampaní na konkurenčné online reklamné platformy. Podobne farmaceutický sektor je riadený výskumom a vývojom a je vysoko regulovaný. Ako dokazuje správa Komisie o prieskume farmaceutického sektora, niektoré z hlavných obáv o hospodársku súťaž v tomto odvetví sa týkajú možného zbytočného odkladu alebo blokovania vstupu generických liekov a vývoja a spustenia inovatívnych liečiv[54]. Vzhľadom na globálny charakter farmaceutického priemyslu je zachovanie zdravej hospodárskej súťaže v tomto sektore nevyhnutné nielen z domácich dôvodov, ale aj pre posilnenie poskytovania cenovo dostupných a inovatívnych liekov osobám v núdzi v rozvojových krajinách. Zmluvy a zmluvné dojednania o odklade uvedenia na trh generických produktov sa preto stali centrom pozornosti v roku 2011, pretože Komisia v tejto súvislosti otvorila dva prípady[55]. Výška štátnej pomoci na podporu výdavkov na výskum, vývoj a inovácie sa zvýšila zo 6,2 mil. EUR v roku 2005 na 10,9 mil. EUR v roku 2010 (+ 75 %) na podporu vytvárania pracovných miest a zvýšenia konkurencieschopnosti Európy prostredníctvom jednotlivých prípadov a systémov. Komisia v roku 2011 schválila podporu členských štátov na tieto ciele v najmenej 33 prípadoch týkajúcich sa ochrany životného prostredia, 43 prípadoch týkajúcich sa regionálneho rozvoja, 20 prípadoch týkajúcich sa výskumu a vývoja a aspoň 11 prípadoch týkajúcich sa podpory malých a stredných podnikov[56]. Ekologickejší rast Európa potrebuje konkurencieschopné ceny energií, bezpečnosť dodávok, investície do infraštruktúry a energetické zdroje, ktoré spĺňajú environmentálne ciele Komisia začala v súlade s cieľom podporiť udržateľný rast pripravovať usmernenia pre prístup k štátnej pomoci vo vzťahu k systému obchodovania s emisiami (ETS). Budú sa usilovať o vyváženie troch cieľov: zabrániť významnému riziku úniku uhlíka v dôsledku zvýšenia nákladov na CO2 v cenách za elektrinu; zachovať cenové signály vytvorené ETS EÚ na dosiahnutie nákladovo efektívnej dekarbonizácie a minimalizovať narúšanie hospodárskej súťaže na vnútornom trhu odstránením pretekov v poskytovaní dotácií v rámci EÚ v časoch ekonomickej neistoty a rozpočtovej disciplíny. Politika hospodárskej súťaže podnecuje najúčinnejšie využívanie existujúcich technológií a zdrojov Číselné údaje ukazujú rastúci dopyt po plnení energetických požiadaviek z udržateľných zdrojov. Komisia schválila spoločné podniky v sektoroch solárnej (tepelnej aj fotovoltaickej)[57] a veternej energie[58]. Členské štáty poskytli financovanie na opatrenia na podporu energie z obnoviteľných zdrojov v rámci horizontálnych usmernení pre pomoc na ochranu životného prostredia[59], zatiaľ čo sa v rovnakom čase niekoľko členských štátov zameralo na podporu ekologicky šetrných automobilov a ekologických výrobkov. Sieťové odvetvia Práca Komisie v protimonopolnej oblasti sa zameriavala na zlepšenie fungovania trhu v kľúčových odvetviach hospodárstva, ako sú sieťové odvetvia. Politika hospodárskej súťaže podporuje účinné a integrované služby a zabraňuje segmentácii trhu Dobudovanie jednotného trhu sa nemôže stať realitou, ak spoločnosti uzatvárajú dohody o zdieľaní trhu vnútri štátnych hraníc. Dohody, ktoré obsahujú doložky o nekonkurovaní, ohrozujú integráciu jednotného trhu. Komisia preto zaslala oznámenie o námietkach spoločnostiam Telefónica a Portugal Telecom, pretože tieto spoločnosti sa dohodli, že si nebudú konkurovať na svojich príslušných telekomunikačných trhoch v rámci Pyrenejského polostrova[60]. Rast je takisto základom politiky štátnej pomoci v sektore telekomunikácií. Komisia v roku 2011 preskúmala takmer 2 mld. EUR zo štátnych prostriedkov na financovanie zavádzania širokopásmového pripojenia a sietí novej generácie v rôznych európskych krajinách. V dôsledku toho bolo schválených 18 schém pomoci na vybudovanie novej telekomunikačnej infraštruktúry v nedostatočne obsluhovaných oblastiach Európy. Tieto schémy prispievajú k znižovaniu rozdielov oproti vyspelejším krajinám na celom svete, zvyšujú konkurencieschopnosť trhov a v neposlednom rade prinášajú spotrebiteľom nové služby. Politika hospodárskej súťaže uľahčuje dynamické prerozdelenie zdrojov (vstup a výstup) V energetickom sektore môže presadzovanie hospodárskej súťaže prispieť k riešeniu problémov týkajúcich sa bezpečnosti dodávok, a to uľahčením prístupu na trh a podnietením investícií. Komisia v roku 2011 začala konanie vo veci formálneho zisťovania proti dodávateľovi elektrickej energie ČEZ na základe podozrenia, že mohol zneužívať dominantné postavenie bránením vstupu konkurentov na český trh s elektrickou energiou[61]. Komisia takisto vykonala neohlásené kontroly v priestoroch plynárenských spoločností v strednej a východnej Európe, pričom sa zameriavala na správanie, ktoré by mohlo potenciálne vyradiť konkurentov od poskytovania alternatívnych zdrojov plynu, alebo by mohlo znamenať zneužitie dominantného postavenia v dodávkach plynu, napríklad účtovaním nadmerných cien. Zlepšenie fungovania sektoru leteckej dopravy: úloha politiky hospodárskej súťaže Osobná letecká doprava bola menej postihnutá finančnou krízou než nákladná letecká doprava Dnes sa letecká doprava považuje za samozrejmosť. Počet cestujúcich v leteckej doprave sa medzi rokmi 1980 a 2000 strojnásobil a očakáva sa, že sa do roku 2020 ďalej zdvojnásobí. V roku 2010 počet leteckých cestujúcich prepravovaných na trasách zahŕňajúcich letiská v EÚ dosiahol 777 miliónov, čo predstavuje nárast o 3 % v porovnaní s rokom 2009. Približne dve tretiny týchto ciest boli v rámci EÚ. Tento stály rast ukazuje výhody liberalizácie trhu podporovanej presadzovaním politiky hospodárskej súťaže. Prognózy naznačujú, že v nasledujúcom desaťročí bude letecká preprava naďalej rásť približne o 4 % ročne[62]. Civilné letectvo významne prispieva k európskej ekonomike, pretože zahŕňa viac ako 150 pravidelných osobných prepravcov, sieť viac ako 450 letísk a asi 4,5 milióna zamestnancov[63]. Jeho činnosť prispieva 1,5 % k HDP EÚ. Skutočnosť, že sektor civilného letectva významne vzrástol od začiatku deväťdesiatych rokov, je predovšetkým výsledkom liberalizácie sektora, čo viedlo k znižovaniu cien a vstupu viacerých nových spoločností. Počet trás v rámci Únie sa v období rokov 1992 – 2010 zvýšil o 140 %. V roku 2010 bolo prepravených 13,1 miliónov ton nákladu, z toho 20 % v rámci EÚ. To predstavuje 16 % nárast v porovnaní s rokom 2009, keď bol európsky sektor nákladnej leteckej dopravy tvrdo zasiahnutý kolapsom obchodu v dôsledku finančnej krízy. Liberalizácia podporila hospodársku súťaž a zvýšila možnosť výberu pre cestujúcich, ale ... Proces liberalizácie v oblasti leteckej dopravy je v relatívne pokročilom štádiu. Po dokončení jednotného trhu leteckej dopravy v roku 1997 vstúpilo na trh množstvo nových spoločností a trh sa rozvíjal rýchlym tempom, pričom sa zvýšila hospodárska súťaž a zabezpečil sa širší výber pre cestujúcich. To sa odrazilo aj v pomerne prudkom náraste počtu cestujúcich na regionálnych letiskách. Zdá sa však, že za posledných pár rokov sa konkurenčné postavenie regionálnych letísk oslabilo: letiská, ktoré majú menej ako päť miliónov cestujúcich ročne, majú teraz miery rastu, ktoré sú podobné mieram rastu väčších letísk. ... konsolidácia vyvolala obavy týkajúce sa rôznych foriem spolupráce medzi leteckými spoločnosťami... V rovnakom období došlo k výraznej konsolidácii medzi leteckými spoločnosťami, najmä preto, že sa predchádzajúca štruktúra trhu založená na existencii národných vlajkových dopravcov ukázala ako neúčinná na otvorenom európskom trhu. Uskutočnilo sa množstvo fúzií, ktoré sa týkali najmä niektorých z menších a/alebo menej výkonných vlajkových dopravcov, ktorí boli zvyčajne chránení právnymi monopolmi. Rozvinuli sa voľnejšie a rôzne formy spolupráce od dvojstranných dohôd o zdieľaní kódov až po aliancie (veľký počet leteckých spoločností v Európe i mimo nej je súčasťou troch veľkých aliancií, Oneworld, Star Alliance a SkyTeam) či spoločné podniky. Obmedzenie zahraničných investícií v rôznych jurisdikciách (ako sú EÚ a USA) sú hlavným dôvodom obľúbenosti takýchto voľnejších foriem spolupráce medzi medzinárodnými prepravcami. Pri vyšetrovaniach Komisie týkajúcich sa fúzií a protimonopolných vyšetrovaniach v roku 2011 sa brali do úvahy konkurenčné účinky zvýšenej koncentrácie ponuky na určitých trasách a vplyv koordinácie postupov medzi leteckými spoločnosťami na hospodársku súťaž. Komisia navrhuje nové nariadenie o prevádzkových intervaloch zamerané na zvýšenie hospodárskej súťaže Komisia v marci prijala súhrnnú stratégiu, ktorá vymedzuje plán postupu smerom ku konkurencieschopnému a zdrojovo efektívnemu dopravného systému[64]. Tento plán obsahuje 40 konkrétnych iniciatív zameraných na zvýšenie mobility pri znížení emisií oxidu uhličitého v doprave o 60 % do roku 2050. Balík pre lepšie letiská, prijatý v decembri 2011, kladie dôraz na problematiku kapacity letísk. V súvislosti s rastúcim preťažením letísk a obmedzeným vývojom nových významných letiskových infraštruktúr sa prístup k prevádzkovým intervalom letísk, tomuto vzácnemu zdroju, stáva obmedzujúcim faktorom hospodárskej súťaže. Jednou z uvedených iniciatív je návrh nového nariadenia o prevádzkových intervaloch[65] prijatý 1. decembra, ktoré sa zameriava na uľahčenie vstupu na trh a podporuje účinnejšie využívanie kapacity letísk. Navrhované nariadenie posilňuje nezávislosť koordinátorov prevádzkových intervalov, predpokladá zvýšenie požadovaných mier využitia prevádzkových intervalov a výslovne umožňuje sekundárne obchodovanie s prevádzkovými intervalmi, ktoré by podporilo vstup konkurentov na úkor zavedených subjektov. Orgány hospodárskej súťaže budú musieť zabezpečiť, aby jednoduchšie sekundárne obchodovanie nevyužívali zavedené letecké spoločnosti na ďalšie posilnenie svojich pozícií. Balík pre lepšie letiská obsahuje aj nariadenie o pozemnej obsluhe[66], ktorého cieľom je zvýšiť účinnosť a celkovú kvalitu služieb pozemnej obsluhy, zabezpečením vyššej hospodárskej súťaže v danom sektore. Záväzky týkajúce sa prevádzkových intervalov boli ponúknuté ako nápravné opatrenia v prípadoch fúzií a v protimonopolných prípadoch V mnohých prípadoch fúzií a protimonopolných prípadov strany ponúkli prevádzkové intervaly ako spôsob, ako uľahčiť vstup konkurentov, čo má za cieľ rozptýliť obavy vyjadrené orgánmi hospodárskej súťaže. Záväzky týkajúce sa prevádzkových intervalov sú osobitne účinné na preťažených letiskách, kde je prístup k prevádzkovým intervalom nevyhnutný pre letecké spoločnosti, aby si mohli konkurovať. Záväzky týkajúce sa prevádzkových intervalov sa uplatnili pri transatlantickom spoločnom podniku leteckých spoločností, avšak ... V roku 2010 sa British Airways, American Airlines a Iberia, členovia aliancie Oneworld, dohodli na koordinácii letových poriadkov, cestovných taríf a kapacít na trasách medzi Európou a Severnou Amerikou. Vyšetrovanie Komisie v prípade tohto spoločného podniku viedlo k rozhodnutiu, ktoré týchto troch dopravcov zaviazalo k záväzkom[67]. Následne niekoľko konkurentov požiadalo o prevádzkové intervaly alebo iné osobitné režimy, ktoré ponúkali partneri spoločného podniku. Komisia po preskúmaní schválila 20. decembra 2010 žiadosť Delta Airlines o prevádzkové intervaly, čo jej umožnilo spustiť nové služby z Londýna Heathrow do Bostonu a Miami. Komisia pokračovala v roku 2011 v prešetrovaní dohôd v rámci aliancií Star[68] a SkyTeam[69] a začala dve vyšetrovania[70] za účelom overenia zákonnosti uplatňovaných dohôd o zdieľaní kódov, v jednom prípade medzi Lufthansa a Turkish Airlines a v druhom prípade medzi TAP Air Portugal a Brussels Airlines. ... považovali sa za nedostatočné pri navrhovanej fúzii Aegean Olympic... Zachovanie výberu pre spotrebiteľov a cenová konkurencia na gréckych trasách Komisia 26. januára zakázala navrhovanú fúziu Aegean Airlines a Olympic Air, dvoch najväčších leteckých spoločností v Grécku, ktorá bola oznámená v júni 2010. Rovnako ako pri predchádzajúcich fúziách leteckých spoločností, Komisia analyzovala kombinovaný vplyv navrhovanej fúzie na jednotlivých trasách, na ktorých obidve spoločnosti pôsobia. Komisia dospela k záveru, že navrhovaná fúzia by mala za následok takmer monopolné postavenie zlúčeného subjektu na deviatich trasách, vrátane trás medzi Aténami a Solúnom, Heraklionom alebo Rodosom, na úkor viac ako štyroch miliónov cestujúcich, ktorí cestujú na týchto trasách každý rok. V rámci nápravného balíka ponúkli Olympic a Aegean dať k dispozícii prípadným novým subjektom vstupujúcim na trh niektoré prevádzkové intervaly pre odlety a pristátia v Aténach a na ďalších gréckych letiskách. Komisia však usúdila, že tieto nápravné prostriedky sú nedostatočné, pretože ani Atény, ani žiadne z ostaných gréckych letísk nie sú preťažené. V skutočnosti, na rozdiel od predchádzajúcich prípadov leteckých spoločností, problémom nebola dostupnosť prevádzkových intervalov. Problémom bolo, že aj v prípade dostupných prevádzkových intervalov neexistovala žiadna spoločnosť, ktorá by naozaj vstúpila na trh. Uvoľnenie prevádzkových intervalov by teda nezvýšilo pravdepodobnosť vstupu nového subjekt na týchto trasách ani by takýto vstup neuľahčilo. Vzhľadom na neexistenciu vhodného nápravného prostriedku Komisia nemala inú možnosť ako navrhovanú fúziu zakázať[71]. Vstup nízkonákladových prepravcov a ich atraktívnosť pre regionálne letiská... Sektor leteckej dopravy sa v posledných rokoch dramaticky zmenil, najmä vďaka veľkolepému vzostupu nízkonákladových prepravcov od roku 2005. Títo prepravcovia získali významné podiely na trhu, získali však aj výhody zo značnej verejnej podpory. Napríklad verejné orgány v mnohých prípadoch ponúkli nízkonákladovým prepravcom schémy zliav za využívanie regionálnych letísk, ktoré takisto získali výhody z verejných peňazí. Okrem toho, niektorí existujúci vlajkoví prepravcovia nemusia prežiť súčasnú hospodársku krízu a požiadali o verejnú podporu. Nikoho by teda nemalo prekvapiť, že Komisia dostala sťažnosti od konkurentov. ... vedie k úvahám o usmerneniach v sektore letectva. Súčasný právny rámec, ktorý pozostáva usmernení v sektore letectva z roku 1994[72] a 2005[73], odstraňuje takéto obavy hlavne zabezpečením kritérií zlučiteľnosti pre posúdenie investičnej pomoci pre letiskové infraštruktúry a pomoci na začatie činnosti pre letecké spoločnosti z regionálnych letísk. Komisia začala v roku 2011 verejnú konzultáciu o uplatňovaní a možnej revízií týchto usmernení. Komisia zvažuje prijatie nových usmernení v roku 2012, v ktorých by sa zohľadnil pozitívny vplyv letísk a leteckých spoločností na regionálny rozvoj bez narušenia podmienok hospodárskej súťaže a rozmnožovania neziskových letísk. Komisia zvyšuje kontrolu pomoci pre regionálne letiská a nízkonákladových dopravcov a ... V súčasnosti väčšina regionálnych letísk v Európe nie je zisková a tieto letiská môžu prežiť iba vďaka dotáciám, ktoré dostávajú od miestnych orgánov. Len 8 % letísk v EÚ-27 je v súkromnom vlastníctve, zatiaľ čo 77 % je štátnych a ďalších 14 % má zmiešané vlastníctva. Zavretie letiska však nie je reálnou možnosťou vzhľadom na významnú úlohu, ktorú regionálne letiská zohrávajú v miestnom/regionálnom rozvoji. Kontrola štátnej pomoci však musí zabezpečiť, aby takéto verejné vlastníctvo nespravodlivo nevyužívali niektoré letiská a letecké spoločnosti na úkor druhých a prispieť tak k správnemu prideľovaniu verejných zdrojov. Čo je dôležité, v mnohých rozsudkoch v tomto sektore sa potvrdila táto prísnejšia úloha v prípade preskúmania štátnej pomoci. Súd prvého stupňa v nedávnom rozsudku vo veci letísk Lipsko – Halle potvrdil, že výstavba infraštruktúry letiska podlieha kontrole štátnej pomoci, pretože je nerozlučne spätá s prevádzkou letiska ako hospodárskou činnosťou[74]. Komisia začala v roku 2011 konanie vo veci formálneho zisťovania týkajúce sa štátnej pomoci v šiestich prípadoch[75] pomoci na investície a na začatie činnosti pre letecké spoločnosti a regionálne letiská. Väčšina týchto prípadov zahŕňala systémy zliav na letiskových poplatkoch poskytnutých nízkonákladovým dopravcom často v kombinácii s obchodnými dohodami pochybnej hodnoty pre letiská. ... pokračuje vo vyšetrovaní pomoci na reštrukturalizáciu pre vlajkových dopravcov U zavedených dopravcov prišlo v rovnakom čase ku konsolidácii a reštrukturalizácii, čo viedlo k významným prípadom štátnej pomoci. Začatie konania vo veci formálneho zisťovania týkajúceho sa pomoci na reštrukturalizáciu pre českého a maltského národného vlajkového dopravcu (České aerolínie (ČSA) [76] a Air Malta[77]) predstavujú dva dobré príklady. Ako Komisia podporuje kultúru hospodárskej súťaže Presadzovanie a obhajovanie sú dvomi pákami účinnej politiky hospodárskej súťaže Znalosť výhod hospodárskej súťaže je nevyhnutná pre občanov, aby využívali svoje príležitosti ako spotrebitelia, pre podniky, aby si konkurovali na základe zásluh a pre politikov na úrovni EÚ, národnej, regionálnej a miestnej úrovni, aby prijímali iniciatívy, ktoré podporia udržateľný rast. Spoločnosti a členské štáty musia byť informované a dodržiavať pravidlá ... Trhy fungujú lepšie, keď spotrebitelia prijímajú informované rozhodnutia medzi ponúkanými výrobkami a službami, podniky sa zdržiavajú protikonkurenčných dohôd a postupov a verejné správy si uvedomujú, ako hospodárska súťaž môže prispieť k riešeniu širších ekonomických problémov. V časoch hospodárskeho spomalenia je obzvlášť dôležité, aby politici pochopili prospešné účinky, ktoré má hospodárska súťaž na rast, a škodu, ktorá by mohla vyplynúť z uvoľnenia pravidiel. S cieľom zvýšiť informovanosť o pravidlách a podnietiť úsilie spoločností o ich dodržiavanie Komisia vydala brožúru s názvom „Na pravidlách záleží“ a otvorila na svojej webovej stránke oblasť, ktorá navedie čitateľov na dostupné materiály o účinných stratégiách dodržiavania pravidiel[78]. V roku 2011 sa dosiahol ďalší pokrok v úsilí zabezpečiť, aby príslušný členský štát účinne a bezodkladne presadzoval rozhodnutia Komisie o vrátení štátnej pomoci. Cieľom vrátenia pomoci je obnoviť situáciu, ktorá existovala na trhu pred poskytnutím pomoci, aby sa zabezpečilo, že sú zachované rovnaké podmienky na vnútornom trhu. Podiel nezákonnej a nezlučiteľnej pomoci, ktoré sa má ešte vrátiť, sa znížil zo 75 % na konci roku 2004 na približne 12,3 % k 31. decembru 2011, pričom sa výška vrátenej nezákonnej a nezlučiteľnej pomoci zvýšila z 2,3 mld. EUR v decembri 2004 na 12,3 mld. EUR. Konania vo veci porušenia predpisov a súdne opatrenia voči členským štátom, ktoré nedodržiavajú rozhodnutie o vrátení štátnej pomoci, sa ukázali ako účinné. V roku 2011 sa ukončilo päť prípadov po súdnych opatreniach na Súdnom dvore; 29 z 45 otvorených prípadov je stále predmetom súdneho sporu. ... zatiaľ čo orgány hospodárskej súťaže zvyšujú svoju spoluprácu v rámci EÚ a na medzinárodnej úrovni Komisia aj vnútroštátne orgány hospodárskej súťaže hrajú dôležitú úlohu pri podpore kultúry hospodárskej súťaže. Spolupracujú nielen pri prípadoch, ale aj pri navrhovaní politiky prostredníctvom rôznych fór v rámci Európskej siete pre hospodársku súťaž. Podskupiny, ktoré pôsobili v roku 2011, pokrývali sektory, ako sú potraviny, finančné služby a liečivá. Globalizované trhy potrebujú kultúru hospodárskej súťaže podporovanú na medzinárodnej úrovni a Komisia podporuje zblíženie hmotných a procesných pravidiel. Dohody o spolupráci boli uzavreté s orgánmi na ochranu hospodárskej súťaže v USA, Kanade, Japonsku a Kórei. Ešte podrobnejšie dohody sa v súčasnosti v súčasnosti prerokúvajú so švajčiarskymi a kanadskými úradmi s cieľom zvýšiť efektívnosť a účinnosť spolupráce v jednotlivých prípadoch. DIALÓG O HOSPODÁRSKEJ SÚťAžI S OSTATNÝMI INšTITÚCIAMI Štruktúrovaný dialóg s Európskym parlamentom Zatiaľ čo Komisia má plnú právomoc na presadzovanie práva hospodárskej súťaže EÚ, pričom podlieha kontrole európskych súdov, komisár pre hospodársku súťaž a jeho útvary sa zúčastňujú na nepretržitom štruktúrovanom dialógu o záležitostiach hospodárskej súťaže s Európskym parlamentom, najmä s jeho Výborom pre hospodárske a menové veci (ECON). Štruktúrovaný dialóg s Výborom pre hospodárske a menové veci (ECON) V roku 2011 navštívil komisár pre hospodársku súťaž výbor ECON trikrát, aby sa zúčastnil štruktúrovaného dialógu s cieľom predstaviť pracovný program Komisie na rok 2011 (marec), výročnú správu o politike hospodárskej súťaže (júl) a pracovný program Komisie na 2012 (november). Zúčastnil sa aj vypočutia o kolektívnom odškodňovaní a stretnutia s pracovnou skupinou pre hospodársku súťaž. Dodržiavanie uznesenia Parlamentu týkajúceho sa správy o politike hospodárskej súťaže z roku 2009 Parlament prijal v januári 2011 uznesenie týkajúce sa správy Komisie o politike hospodárskej súťaže roku 2009[79]. V tomto uznesení uviedol množstvo požiadaviek na Komisiu. Komisár pre hospodársku súťaž okrem svojej oficiálnej reakcie na uznesenie odpovedal v marci listom predsedovi výboru ECON a jeho útvary takisto predložili podrobnú odpoveď na všetky body, ktoré Parlament uviedol vo svojom uznesení. Témy, na ktoré sa vzťahovalo uznesenie Európskeho parlamentu Parlament sa predovšetkým zaujímal o činnosti Komisie spojené s finančnou a hospodárskou krízou a požiadal Komisiu, aby vykonala hodnotenie dočasných opatrení štátnej pomoci zavedených v čase krízy. GR pre hospodársku súťaž v reakcii pripravila rozsiahly pracovný dokument útvarov o dočasných pravidlách štátnej pomoci v čase finančnej a hospodárskej krízy[80], ktorý komisár pre hospodársku súťaž predložil predsedovi ECON v septembri. Parlament vo svojom uznesení pripomenul aj svoje skoršie požiadavky na Komisiu, aby predložila právne predpisy na uľahčenie individuálnych a kolektívnych nárokov na účinné odškodnenie za škody vzniknuté v dôsledku porušenia antitrustových predpisov. V reakcii na výzvu Parlamentu týkajúcu sa jednotného prístupu vo všetkých odvetviach Komisia v marci začala verejnú konzultáciu o kolektívnom odškodňovaní. Pracovný program Komisie na rok 2012 takisto obsahuje návrh opatrení týkajúcich sa antitrustových odškodnení, ktorý má komisár pre hospodársku súťaž v pláne predložiť na kolégiu v roku 2012. Účasť GR pre hospodársku súťaž v parlamentom výbore ECON GR pre hospodársku súťaž usporiadalo dva semináre pre asistentov a politických poradcov členov ECON v roku 2011. Prvý (vo februári) sa vzťahoval na hlavné témy uvedené v pracovnom programe v oblasti hospodárskej súťaže na rok 2011[81]. Druhý (v júli) bol organizovaný tak, aby sa zhodoval s prezentáciou výročnej správy o hospodárskej súťaži za rok 2010 komisárom pre hospodársku súťaž. Okrem toho generálny riaditeľ GR pre hospodársku súťaž mal príhovor na zasadnutí verejných koordinátorov Výboru ECON v máji. Verejné konzultácie a posúdenia vplyvu GR pre hospodársku súťaž poskytuje informácie o začatí verejných konzultácií sekretariátu výboru ECON a všeobecne víta včasné príspevky Parlamentu. Útvary GR pre hospodársku súťaž sú k dispozícii, ak je potrebné stručne informovať poslancov EP o aspektoch osobitného záujmu. Odpovede na verejné konzultácie, objednané podkladové štúdie, posúdenia vplyvu zo strany Komisie a všetky súvisiace pracovné dokumenty útvarov sú uverejnené na internete. Všetky informácie o súčasných i minulých verejných konzultáciách a posúdeniach vplyvu sú takisto k dispozícii na webovej stránke GR pre hospodársku súťaž[82]. Komisár pre hospodársku súťaž a jeho zamestnanci sa zúčastnili na zasadnutiach medziskupiny pre verejné služby týkajúcich sa služieb vo všeobecnom hospodárskom záujme pred začatím verejnej konzultácie v marci. Komisár predstavil prvotné úvahy Komisie ECON-u v marci, podal o tom správy výboru v júli a následne v novembri. Počas tohto procesu Komisia zmenila a doplnila svoj pôvodný návrh s cieľom zapracovať niektoré z návrhov Parlamentu. Členovia výboru ECON vyjadrili aj obavy týkajúce sa politiky stanovovania pokút Komisie a útvary GR pre hospodársku súťaž v reakcii vysvetlili metodiku stanovovania pokút na seminároch a prostredníctvom podrobnej odpovede na list poslanca EP. Politika stanovovania pokút Komisie GR pre hospodársku súťaž v roku 2011 vydalo prehľad pokút[83], ktorým sa snaží vysvetliť dôvody uloženia pokút a spôsob ich výpočtu. Vydalo aj brožúru o dodržiavaní pravidiel zo strany podnikov, ktorá sa zaoberá významom podnecovania dodržiavania pravidiel, ako aj zabezpečenia účinného odrádzania. Komisia takisto uverejnila svoj upravený balík osvedčených postupov v októbri. Navrhujú sa v ňom opatrenia na zvýšenie transparentnosti pri antitrustových vyšetrovaniach. Predovšetkým, všetky vyhlásenia o námietkach, ktoré uvádzajú argumenty Komisie v ranej fáze prípadu, a na ktoré strany môžu podrobne odpovedať, teraz obsahujú údaje o parametroch možných pokút. Poslanci EP sa často pýtajú Komisie na jednotlivé prebiehajúce prípady v oblasti hospodárskej súťaže, na ktoré Komisia nie je schopná odpovedať v dôsledku požiadavky na mlčanlivosť vyplývajúcej z vyšetrovacích postupov. Prebiehajúce vyšetrovania a sektorové prieskumy Zamestnanci GR pre hospodársku súťaž sa pravidelne stretávajú s poslancami EP na ich požiadanie s cieľom vysvetliť procesné kroky vo vyšetrovaní a všeobecne diskutovať o danej oblasti, pokiaľ je to možné, v medziach povinnosti strán zachovávať mlčanlivosť. Parlament takisto opakovane vyzval na vykonanie sektorových prieskumov v mnohých oblastiach, ktoré Komisia zaznamenala. Komisia má k dispozícii rad nástrojov na presadzovanie práva hospodárskej súťaže EÚ, ako sú vyšetrovania jednotlivých prípadov, sektorové prieskumy a spolupráca s inými generálnymi riaditeľstvami týkajúca sa regulačných opatrení. Sektorové prieskumy sú veľmi náročné na zdroje a niekedy možno rovnaké ciele dosiahnuť rovnako účinne prostredníctvom iných druhov vyšetrovaní. Účasť GR pre hospodársku súťaž v rámci EHSV Komisia pravidelne informuje aj Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) o hlavných politických iniciatívach a zúčastňuje sa na stretnutiach študijnej skupiny a sekcií. Okrem toho sa komisár pre hospodársku súťaž 4. októbra zúčastnil na stretnutí sekcie pre jednotný trh, výrobu a spotrebu, kde predstavil pracovný dokument útvarov Komisie o dočasných pravidlách štátnej pomoci v čase finančnej a hospodárskej krízy. EHSV prijal 7. decembra stanovisko k správe o politike hospodárskej súťaže za rok 2010[84]. [1] Plán realizácie tohto programu bol najprv stanovený v oznámení Komisie zo 4. marca 2009 „Stimuly na oživenie hospodárstva v Európe“ a plány boli podrobne opísané v jej oznámení z 2. júna 2010 „Regulácia finančných služieb v záujme udržateľného rastu“. [2] Oznámenie Komisie z 23. novembra 2011 „Ročný prieskum rastu 2012“. [3] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/125621.pdf. [4] Oznámenie Komisie o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci na podporné opatrenia v prospech bánk v súvislosti s finančnou krízou od 1. januára 2012, Ú. v. EÚ C 356, 6.12.2011, s. 7 – 10; IP/11/1488. [5] Prijaté texty, P7_TA(2011)0023. [6] Pracovný dokument útvarov Komisie: Vplyv dočasných pravidiel štátnej pomoci prijatých v súvislosti s finančnou a hospodárskou krízou. Dostupné na: http://ec.europa.eu/competition/publications/reports/temporary_stateaid_rules_en.html. [7] Vec SA.32504 Spoločný plán reštrukturalizácie pre Anglo Irish Bank a Irish Nationwide Building Society , rozhodnutie z 29. júna 2011; IP/11/801. [8] Vec SA.29590, WestLB , rozhodnutie z 20. decembra 2011. [9] Vec SA.28264 Pomoc na reštrukturalizáciu Hypo Real Estate , rozhodnutie z 18. júla 2011, Ú. v. EÚ L 60/2012; IP/11/898. [10] Vec SA.29338 Reštrukturalizácia HSH Nordbank AG , rozhodnutie z 20. septembra 2011. [11] Vec SA.31945 Pomoc na likvidáciu pre Eik Banki P/F a Eik Bank Denmark A/S , rozhodnutie zo 6. júna 2011, Ú. v. EÚ C 274 17.9.2011, s. 3 – 6; IP/11/677. [12] Vec SA.32745 Reštrukturalizácia Kommunalkredit Austria AG , rozhodnutie z 23. júna 2011, Ú. v. EÚ C 239, 17.8.2011, s. 1 – 3; IP/11/389. [13] Vec SA.26674 Pomoc na reštrukturalizáciu ABN AMRO , rozhodnutie z 5. apríla 2011, Ú. v. EÚ L 333, 15.12.2011, s. 1 – 46; IP/11/406. [14] Okrem týchto členov eurozóny sa programy týkajú aj Rumunska a Lotyšska. [15] CDS sa obchodujú medzi finančnými inštitúciami alebo investormi. Ide o deriváty pôvodne vytvorené na zabezpečenie ochrany investorov pre prípad, že spoločnosť alebo štát, do ktorého investovali, zlyhajú pri platení. Používajú sa aj ako špekulatívne nástroje. [16] Návrh Komisie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o mimoburzových derivátoch, centrálnych zmluvných stranách a archívoch obchodných údajov, 15. september 2010, KOM(2010) 484 v konečnom znení – 2010/0250 (COD)*; IP/10/1125. [17] IP/11/1219, 20.10.2011. [18] Vec COMP/39730 CDS (swapy na kreditné zlyhanie) – Klíring a vec COMP/39745 CDS – trh s informáciami ; IP/11/509. [19] Návrh správy o návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa ustanovujú technické a obchodné požiadavky na úhrady a inkasá v eurách a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 924/2009 [KOM(2010) 775 – C7-0434/2010 – 2010/0373 (COD)] – správa Essayah, http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=REPORT&reference=A7-2011-0292&language=EN. [20] Vec COMP/39876 EPC elektronické platby , začiatok konania 5. október 2011; IP/11/1076. [21] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 zo 16. septembra 2009 o ratingových agentúrach, Ú. v. EÚ L 302, 17.11.2009, s. 1 – 31. [22] Vec COMP/M.6166 Deutsche Börse/NYSE Euronext , Ú. v. EÚ C 199, 7.7.2011, s. 9. [23] Deriváty sú finančné zmluvy, ktorých hodnota je odvodená od podkladového aktíva alebo premennej, ako sú akcie, úrokové sadzby alebo meny. Deriváty sa zvyčajne používajú na zaistenie, na investičné účely a na celkové riadenie rizík na finančných trhoch. Zúčtovanie hrá dôležitú úlohu pri obchodovaní s derivátmi. Účelom zúčtovania je spravovať riziko obchodujúcich strán v prechodnom období medzi obchodovaním a vyrovnaním. [24] http://ec.europa.eu/europe2020/index_en.htm. [25] Rozsudok Európskeho súdu pre ľudské práva z 27. septembra 2011 vo veci A. Menarini Diagnostics S.R.L/Taliansko (žiadosť č. 43509/08), body 57 – 67. [26] Veci C-272/09 P KME Germany AG a iní/Komisia , C-386/10 P Chalkor AE Epexergasias Metallon/Komisia a C-389/10 P KME Germany AG a iní/Komisia , rozsudky z 8. decembra 2011. [27] Tlačová správa a často kladené otázky sú dostupné na http://ec.europa.eu/competition/antitrust/legislation/legislation.html. [28] Osvedčené postupy vedenia konania podľa článkov 101 a 102 ZFEÚ , Ú. v. EÚ C 308, 20.10.2011, s. 6 – 32, dostupné na http://ec.europa.eu/competition/antitrust/legislation/legislation.html. [29] Pôsobnosť vyšetrovateľa , Ú. v. EÚ L 275, 20.10.2011, s. 29. [30] Osvedčené postupy na predkladanie ekonomických dôkazov a zber údajov v prípadoch týkajúcich sa uplatňovania článkov 101 a 102 ZFEÚ v prípadoch fúzií, dostupné na http://ec.europa.eu/competition/antitrust/legislation/legislation.html. [31] Oznámenie Komisie o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci Európskej únie na náhrady za služby všeobecného hospodárskeho záujmu, Ú. v. EÚ C 8, 11.1.2012, s. 4 – 14.Rozhodnutie Komisie z 20. decembra 2011 o uplatňovaní článku 106 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na štátnu pomoc vo forme náhrady za službu vo verejnom záujme udeľovanej niektorým podnikom povereným poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu (oznámené pod číslom K(2011) 9380), Ú. v. EÚ L 7, 11.1.2012, s. 3 – 10.Oznámenie Komisie – Rámec Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011), Ú. v. EÚ C 8, 11.1.2012, s. 15 – 22.Dostupné na http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/sgei.html. [32] Veci COMP/39579 Spotrebiteľské detergenty , rozhodnutie z 13. apríla 2011, Ú. v. EÚ C 193, 2.7.2011, s. 14 – 16, COMP/39482 Exotické ovocie , rozhodnutie z 12. októbra 2011, COMP/39605 CRT Glass , rozhodnutie z 19. októbra 2011; IP/11/1214 a COMP/39600 Chladiace kompresory , rozhodnutie zo 7. decembra 2011. [33] Vec COMP/39525 Telekomunikacja Polska , rozhodnutie z 22. júna 2011, Ú. v. EÚ C 324, 9.11.2011, s. 7 – 10; IP/11/771. [34] Veci COMP/M.6214 Seagate Technology/the HDD business of Samsung Electronics , rozhodnutie z 19. októbra 2011; IP/11/1213 a COMP/M.6203 Western Digital Ireland/Viviti Technologies , rozhodnutie z 23. novembra 2011; IP/11/1395. [35] Vec COMP/M.5984, Intel/McAfee , rozhodnutie z 26. januára 2011, Ú. v. EÚ C 98, 30.3.2011, s. 1; IP/11/70. [36] Vec COMP/M.6281, Microsoft/Skype , rozhodnutie zo 7. októbra 2011, Ú. v. EÚ C 341, 22.11.2011, s. 2; IP/11/1164. [37] Vec COMP/M.6150 Veolia Transport/Trenitalia/JV, rozhodnutie z 20. júla 2011, Ú. v. EÚ C 249, 26.8.2011, s. 3; IP/11/917. [38] Vec COMP/M.6269 SNCF/HFPS/Wehinger GmbH/Rail Holding , rozhodnutie z 20. júla 2011, Ú. v. EÚ C 222, 28.7.2011, s. 1. [39] Pozri predbežné číselné údaje GR pre poľnohospodárstvo, aktualizáciu z júna 2011 týkajúcu sa posledného vývoja cien poľnohospodárskych komodít a potravín v EÚ, strana 6, graf 5, dostupné na http://ec.europa.eu/agriculture/analysis/markets/foodprices/food06_2011_en.pdf. [40] S cieľom získať prehľad pozri správu o konkurencieschopnosti európskeho agropotravinárskeho odvetvia zo 17. marca 2009 („správa o konkurencieschopnosti“), strana 59, dostupné na http://ec.europa.eu/enterprise/ sectors/food/files/high_level_group_2008/documents_hlg/final_report_hlg_17_03_09_en.pdf. [41] Pri pohľade na agregované číselné údaje za EÚ je dôležité mať na pamäti, že vývoj cien potravín sa veľmi často líši nielen medzi jednotlivými členskými štátmi, ale aj medzi jednotlivými výrobkami; pozri napr. GR pre poľnohospodárstvo, aktualizáciu z januára 2012 týkajúcu sa posledného vývoja cien poľnohospodárskych komodít a potravín v EÚ, strana 3, tabuľka 4, dostupné na http://ec.europa.eu/agriculture/analysis/markets/foodprices/food01_2012_en.pdf. [42] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/food/competitiveness/forum_food/index_en.htm. [43] http://ec.europa.eu/fisheries/reform/index_en.htm a http://ec.europa.eu/agriculture/cap-post-2013/legal-proposals/index_en.htm. [44] Pozri napr. uznesenie Európskeho parlamentu zo 7. septembra 2010 o spravodlivých príjmoch pre poľnohospodárov: Lepšie fungovanie potravinového dodávateľského reťazca v Európe (2009/2237(INI)), dostupné na http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=P7-TA-2010-0302&language=EN&ring=A7-2010-0225; SPP do roku 2020: zvládnutie budúcich výziev v oblasti potravín, prírodných zdrojov a území (2011/2051(INI)), dostupné na http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+REPORT+A7-2011-0202+0+DOC+XML+V0//EN&language=EN [45] Uverejní sa v druhom štvrťroku 2012. [46] Vec COMP/39482 Exotické ovocie , rozhodnutie z 12. októbra 2011 . [47] V roku 2011 Komisia dostala 16 notifikácií v súvislosti s navrhovanými koncentráciami v agropotravinárskom sektore. [48] Veci COMP/M.6119 Arla/Hansa , rozhodnutie z 1. apríla 2011, Ú. v. EÚ C 122, 20.4.2011, s. 6; IP/11/397, M.6242 Lactalis/Parmalat , rozhodnutie zo 14. júna 2011, Ú. v. EÚ C 209, 15.7.2011, s. 14; IP/11/701 a M.6348 Arla Foods/Allgäuland, rozhodnutie zo 7. novembra 2011, Ú. v. EÚ C 343, 23.11.2011, s. 14; IP/11/2011. [49] Vec COMP/M.5907 Votorantim/Fischer/JV , rozhodnutie zo 4. mája 2011; IP/11/531 . [50] Vec COMP/M.6286 Südzucker/ED&F Man , rozhodnutie z 9. novembra 2011, Ú. v. EÚ C 335, 16.11.2011, s. 2; IP/11/1327 . [51] EÚ, Island, Lichtenštajnsko a Nórsko. [52] Vec COMP/39847 Ebooks ; IP/11/1509. [53] Vec COMP/39740 Foundem/Google a súvisiace veci; IP/10/1624. [54] Podrobnejšie informácie o týchto otázkach sa nachádzajú v záverečnej správe zo sektorového prieskumu z roku 2009, dostupné na http://ec.europa.eu/competition/sectors/pharmaceuticals/inquiry/index.html; IP/09/1098, 8.7.2009. [55] Vec COMP/39686 Cephalon; IP/11/511, 28.4.2011; vec COMP/39685 Fentanyl ; IP/11/1228., 21.10.2011. [56] Tieto číselné údaje sa vzťahujú na prípady, v ktorých bol uvedený cieľ hlavným cieľom pomoci. Údaje o podpore pre malé a stredné podniky zahŕňajú aj pomoc na injekcie rizikového kapitálu do malých a stredných podnikov. Údaje odkazujú na rozhodnutia, v ktorých bola pomoc zlučiteľná s vnútorným trhom a tiež šesť rozhodnutí, kde Komisia zistila, že príslušná štátna pomoc nepredstavuje pomoc na prvom mieste. [57] Veci COMP/M.6112 Good Energies/NEIF/Newco , rozhodnutie z 13. apríla 2011, Ú. v. EÚ C 122, 20.4.2011, s. 6, COMP/M.6238 RREEF/SMAG/OHL/Arenales , rozhodnutie z 10. augusta 2011, Ú. v. EÚ C 255, 31.8.2011, s. 1, COMP/M.6303 Antin/RREEF/Andasol 1&2 , rozhodnutie z 22. augusta 2011, Ú. v. EÚ C 253, 30.8.2011, s. 1 a COMP/M.6273 Samsung/Korea Development Bank/KNS Solr , rozhodnutie z 3. augusta 2011, Ú. v. EÚ C 236, 12.8.2011, s. 6. [58] Veci COMP/M.6233 FOEW/Dong Energy/Novasion/Aalborg Universitet/Universal Foundation , rozhodnutie z 27. júla 2011, Ú. v. EÚ C 228, 3.8.2011, s. 4, COMP/M.6176 Mitsubishi Corp/Barclays Bank/ Walney Topco I&II/SheringhamsShoal Topco , rozhodnutie z 29. augusta 2011, Ú. v. EÚ C 261, 3.9.2011, s. 1, COMP/M.6155 GEM/DEME/Electrawinds Offshore/SRIWE/Z-Kracht/Power@sea/Rent a Port Energy , rozhodnutie zo 6. júna 2011 a COMP/M.6206 Iberdrola/Caja Rural de Navarra/Renovables de la Ribera , rozhodnutie z 30. júna 2011, Ú. v. EÚ C 198, 6.7.2011, s. 1. [59] Usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia, Ú. v. EÚ C 82, 1.4.2008, s. 1 – 33. [60] Vec COMP/39839 Telef ónica a Portugal Telecom ; IP/11/1241, 25.10.2011. [61] Vec COMP/39727 CEZ ; IP/11/891, 15.7.2011. [62] Fakty a základný vývoj leteckej dopravy, Európska komisia – GR pre mobilitu a dopravu, dostupné na http://ec.europa.eu/transport/air/doc/03_2009_facts_figures.pdf. [63] Letecké cesty 2050: Vízie Európy pre letectvo. Správa skupiny na vysokej úrovni pre letecký výskum. [64] Plán jednotného európskeho dopravného priestoru – Vytvorenie konkurencieschopného dopravnému systému efektívne využívajúceho zdroje, Biela kniha Európskej komisie, KOM(2011) 144 v konečnom znení, 28.3.2011. [65] Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o spoločných pravidlách prideľovania prevádzkových intervalov na letiskách Európskej únie (prepracované znenie), Európska komisia, KOM(2011) 827 v konečnom znení, 1.12.2011. [66] Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o službách pozemnej obsluhy na letiskách Únie, ktorým sa zrušuje smernica Rady 96/67/ES , Európska komisia, KOM(2011) 824 v konečnom znení, 1.12.2011. [67] Vec COMP/39596 BA/AA/IB , rozhodnutie o záväzkoch zo 14. júla 2010, Ú. v. EÚ C 278, 15.10.2010, s. 14 – 15. [68] Vec COMP/39595 Continental/United/Lufthansa/Air Canada . Pozri MEMO/09/168, 20.4.2009. [69] Vec COMP/37984 SkyTeam. [70] Veci COMP/39794 Lufthansa/Turkish Airlines a COMP/39860 Brussels Airlines/TAP Air Portugal. IP/11/147, 11.2.2011. [71] Vec COMP/M.5830 Olympic/Aegean Airlines ; IP/11/68, 26.1.2011. [72] Uplatňovanie článkov 92 a 93 Zmluvy o ES a článku 61 Dohody o EHP na štátnu pomoc v sektore letectva (Ú. v. ES C 350, 10.12.1994, s. 5). [73] Usmernenia Spoločenstva týkajúce sa financovania letísk a štátnej pomoci na začatie činnosti pre letecké spoločnosti s odletom z regionálnych letísk, Ú. v. EÚ C 312, 9.12.2005, s. 1 – 14. [74] Spojené veci T-443/08 a T-455/08, Freistaat Sachsen a iní/Komisia , Rozsudok Súdu prvého stupňa z 24. marca 2011. [75] Veci SA.31662 Údajná štátna pomoc pre letisko v Temešvári, letecké spoločnosti pracujúce z tohto letiska a WIZZ AIR , rozhodnutie z 22. júla 2011, Ú. v. EÚ C 270, 13.9.2011, s. 11 – 31, SA.29064 Nezákonná pomoc Írska pre Aer Lingus, Aer Arann a Dublin Airport Authority , rozhodnutie z 13. júla 2011, Ú. v. EÚ C 306, 18.10.2011, s. 10 – 16; IP/11/874, SA.30743 Letisko Leipzig-Halle – ďalšie infrastrukturálne opatrenia , rozhodnutie z 15. júna 2011, Ú. v, EÚ C 284, 28.9.2011, s. 6 – 23, SA.32833 Frankfurt-Hahn – Údajná štátna pomoc pre letisko a Ryanair , rozhodnutie z 13. júla 2011; IP/11/874, SA.22932 Sťažnosť Air France proti pomoci poskytnutej Ryanair mestom Marseille , rozhodnutie z 13. júla 2011, Ú. v. EÚ C 334, 15.11.2011, s. 8 – 61; IP/11/874 a SA.30931 Schéma investičnej pomoci pre letiská v Rumunsku , rozhodnutie z 23. júna 2011, Ú. v. EÚ C 207, 13.7.2011, s. 3 – 15. [76] Vec SA.30908 CSA – Czech Airlines – plán na reštrukturalizáciu , rozhodnutie z 23. februára 2011, Ú. v. EÚ C 182, 23.6.2011, s. 13 – 28; IP/11/214. [77] Vec SA.33015 Air Malta plc . [78] Pozri na: http://ec.europa.eu/competition/antitrust/compliance. [79] Prijaté znenia, P7_TA(2011)0023. [80] Pracovný dokument útvarov Komisie o vplyve dočasných pravidiel štátnej súťaže prijatých v súvislosti s finančnou a hospodárskou krízou SEK(2011) 1126 v konečnom znení (5.10.2011). [81] Medzi zahrnuté problémy patrili služby vo všeobecnom hospodárskom záujme, usmernenia pre záchranu a reštrukturalizáciu, verejná konzultácia Komisie o kolektívnom odškodňovaní a pokuty. [82] http://ec.europa.eu/competition/index_en.html . [83] Dostupné na http://ec.europa.eu/competition/antitrust/compliance/factsheet_fines_nov_2011_en.pdf . [84] Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Správa Komisie – Správa o politike hospodárskej súťaže za rok 2010“, 7. december 2011, Ú. v. EÚ C 43, 15.2.2012, s. 25 – 29. Dostupné na http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.int-opinions.19680.