Správa Komisie - Prvá výročná správa o napredovaní v oblasti európskeho zmluvného práva a preskúmania acquis /* KOM/2005/0456 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 23.9.2005 KOM(2005) 456 v konečnom znení . SPRÁVA KOMISIE Prvá výročná správa o napredovaní v oblasti európskeho zmluvného práva a preskúmania acquis SPRÁVA KOMISIE Prvá výročná správa o napredovaní v oblasti európskeho zmluvného práva a preskúmania acquis (Text s významom pre EHP) ÚVOD Táto správa zhŕňa napredovanie iniciatívy európskeho zmluvného práva (EZP) a preskúmania acquis od oznámenia Komisie o európskom zmluvnom práve a revízii acquis v roku 2004 („oznámenie z roku 2004”)[1] a načrtáva hlavné otázky politiky. Táto správa, prvá zo série každoročných správ, spĺňa záväzok Komisie, ktorý dala Rade[2] a Európskemu parlamentu (EP)[3] v oznámení z roku 2004. Projekt podporila aj Európska rada, ktorá vo svojich záveroch z 5. novembra 2004[4] prijala ako nadviazanie na zasadnutie Európskej rady v Tampere tzv. Haagsky program[5], ktorý zahŕňa aj spoločný referenčný rámec (SRR). Komisia následne zahrnula SRR do svojho akčného plánu z 10. mája 2005[6], ktorý schválila aj Rada.[7] Okrem toho EP vo svojom uznesení o legislatívnom a pracovnom programe Komisie na rok 2005[8] vyzýva Komisiu, aby pokračovala v projekte EZP, a zdôrazňuje svoje želanie plne sa pridružiť k projektu. Príprava SRR Výskumná sieť Hodnotenie návrhov prijatých po výzve na predkladanie návrhov v decembri 2002 viedlo k výberu výskumnej siete, ktorá zoširoka pokrýva európske právne tradície[9]. Výskum sa organizuje v pracovných balíkoch navrhnutých vedeckými pracovníkmi, ktoré budú zaradené do návrhu SRR, ktorý má byť hotový do konca roka 2007. Sieť SRR Vytvorenie siete SRR Na základe výzvy na vyjadrenie záujmu[10] sa vytvorila sieť odborníkov zainteresovaných na SRR („sieť SRR”). Jej účastníci zaisťujú, že výskum zohľadňuje praktický kontext, v ktorom sa uplatňujú pravidlá, a potreby používateľov. Výber odborníkov bol založený na 4 kritériách: rôznorodosť právnych tradícií, vyváženosť ekonomických záujmov, odbornosť a oddanosť. Výber prebiehal v 2 hodnotiacich kolách, z ktorých druhé bolo zacielené na nápravu počiatočných nedostatkov týkajúcich sa odborného a geografického zastúpenia. Sieť má teraz 177 členov s rozsiahlym zastúpením členských štátov a profesií[11]. Zoznam členov je verejne dostupný[12]. Práca siete SRR Sieť SRR začala činnosť konferenciou 15. decembra 2004. Po celý čas výskumného procesu bude poskytovať vstupy prostredníctvom pripomienok k vedeckým dokumentom, ktoré sa budú prerokúvať na pracovných konferenciách a cez vyhradenú internetovú stránku. V tejto etape sa stanovilo 32 tém, ktoré treba prerokovať do konca roka 2007. Členovia siete SRR vyjadrili záujem o špecifické oblasti výskumu na základe svojej špecializácie. Keďže pracovné konferencie by mali umožňovať skutočné diskusie, veľkosť skupín musí byť obmedzená. Účastníci pracovných konferencií sa vyberajú podľa rovnakých kritérií ako celkovo zainteresovaní účastníci. Členovia siete SRR, ktorí sa nebudú môcť zúčastniť praktických pracovných konferencií, budú vyzvaní, aby predložili pripomienky písomne. Zapájanie členov siete SRR do výskumnej činnosti sa v súčasnosti organizuje takto: - Pred začiatkom pracovných konferencií sa výskumné návrhy uverejnia na vyhradenej webovej lokalite. Členovia siete SRR, ktorí prejavili záujem o konkrétnu oblasť, sú vyzvaní, aby preskúmali a pripomienkovali návrhy. - Po skončení pracovných konferencií sú odborníci siete SRR vyzvaní, aby svoje príspevky do diskusie zhrnuli písomne. Komisia vypracuje správu, ktorá odráža pripomienky členov siete SRR na pracovnej konferencii, ich písomné príspevky a reakcie vedeckých pracovníkov. Správy sa zaoberajú najmä politickými otázkami, najmä tými, ktoré sú relevantné pre acquis spotrebiteľského zmluvného práva, a horizontálnymi otázkami. - Vedeckí pracovníci majú 6 mesiacov na to, aby zareagovali na pripomienky siete SRR zhrnuté v správe Komisie a zohľadnili ich vo svojich zrevidovaných návrhoch, alebo ak s nimi nesúhlasia, vysvetlili dôvody. Od marca 2005 sa uskutočnili tieto pracovné konferencie: Zmluvy o poskytovaní služieb (11. marca); Frančíza, zastúpenie, distribúcia (16. marca); Práva na osobnú bezpečnosť (19. apríla); Benevolentný zásah (29. apríla); Neoprávnené obohacovanie (20. mája); Pojem a funkcie zmluvy (7. júna) a Pojem zákazník a odborník (21. júna). Sieť odborníkov členských štátov Sieť odborníkov členských štátov na SRR bola založená na základe nominácií z členských štátov. Zoznam členov je verejne dostupný[13]. Sieť začala svoju činnosť prvou pracovnou konferenciou 3. decembra 2004[14]. Druhá pracovná konferencia 31. mája 2005 bola venovaná revízii procesných a otázok hmotného práva, ktoré vznikli z práce na SRR[15]. Webová lokalita Komisia založila vyhradenú webovú lokalitu, ku ktorej majú prístup členovia siete SRR, odborníci členských štátov a EP. Počas celého procesu SRR sa na nej budú uverejňovať všetky príslušné dokumenty, napr. návrhy vedeckých pracovníkov, pripomienky siete SRR, správy Komisie z pracovných konferencií. Európske diskusné fórum Prvé európske diskusné fórum, ktorého cieľom je podľa oznámenia z roku 2004 pravidelné zapájanie všetkých prispievateľov do rozvoja SRR na politickej a technickej úrovni, najmä členov siete SRR a odborníkov z členských štátov, bolo naplánované na 7. – 8. júla 2005 v Londýne a jeho spoluhostiteľom malo byť britské predsedníctvo. Táto konferencia musela byť zrušená pre teroristické útoky v Londýne. Teraz je plánovaná na 26. septembra 2005. Ďalšie európske diskusné fórum, ktorého hostiteľom má byť rakúske predsedníctvo, sa plánuje na 25. – 26. mája 2006 vo Viedni. Otázky vyplývajúce z prvej fázy prípravy SRR Sieť SRR a preskúmanie acquis Ako naznačilo oznámenie z roku 2004, príslušné nálezy (napr. definície, modelové pravidlá) prípravy SRR v oblasti ochrany spotrebiteľov sa odskúšajú v kontexte preskúmania spotrebiteľského acquis. Preskúmanie acquis zasa prispeje k rozvoju širšieho SRR. Komisia zdôrazňuje potrebu jasného zamerania prípravy SRR na aspekty politík v záujme zabezpečenia operatívnejšieho a efektívnejšieho procesu. Komisia preto udelí jednoznačnú prioritu otázkam, ktoré sú relevantné pre acquis spotrebiteľského zmluvného práca a acquis súvisiace s iným zmluvným právom. Otázky postupu Zásadne dôležitá pre proces SRR je efektívnosť spolupráce. Komisia chce preto zlepšiť činnosť siete SRR, najmä zvýšiť efektívnosť vstupu siete SRR. Ako sa už rozhodlo na začiatku, Komisia predĺži členom SRR lehotu na skúmanie návrhov vedeckých pracovníkov z druhej polovice roka 2005 z 1 mesiaca na 2 mesiace. Hodnotenie dotazníkov, ktoré Komisia rozdala na pracovných konferenciách SRR, a diskusie s odborníkmi členských štátov sa ukázali ako veľmi užitočné. Komisia v snahe zlepšiť proces SRR na tomto základe: - udelí prioritu témam/pracovným konferenciám, ktoré sú dôležité pre preskúmanie spotrebiteľského acquis, a zrejme obohatí aj zoznam tém/pracovných konferencií o otázky súvisiace s acquis; - dohodne v rámci návrhov označenie, ktoré časti pravidiel sú špecificky relevantné pre hlavný účel SRR, t. j. preskúmanie acquis, a v ktorých častiach sú doplňujúce podrobnosti, ktoré môžu členské štáty použiť pri uplatňovaní smerníc; - zavedie flexibilnejšie formáty pracovných konferencií (napr. vo vhodných prípadoch zorganizuje „návrhové skupiny”, ktoré vypracujú predbežné odporúčania pre konkrétne otázky; v rámci pracovných konferencií nominuje delegátov, ktorí zaistia horizontálnu súdržnosť); - ďalej preskúma možnosti ukončenia diskusie tam, kde už sa konala pracovná konferencia; - vyzve vedeckých pracovníkov, aby pred začiatkom pracovnej konferencie vypracovali komplexný prehľad so zhrnutím kľúčových rysov návrhu; - zorganizuje pracovné konferencie o celkovej štruktúre návrhu SRR; - vyzve zástupcov členských štátov alebo EP, aby vypracovali návrhy správ o pracovných konferenciách SRR. Komisia si vyhradzuje právo zrevidovať návrhy správ, aby zabezpečila neutrálne a konzistentné výkazníctvo. Horizontálne otázky hmotného práva Pokiaľ ide o obsah, Komisia na základe diskusií so zainteresovanými a s členskými štátmi chce zdôrazniť, že: - Komisia vnesie do procesu SRR otázky, ktoré vznikli v diagnostickej fáze preskúmania spotrebiteľského acquis. - Definície abstraktných právnických pojmov sú na prípravu SRR nevyhnutné a treba ich zahrnúť do návrhov. Ak je potrebné špecifické sektorové rozlíšenie, malo by sa zdôrazniť a vysvetliť. Definície musia byť úzko skoordinované s vypracovanými pravidlami. - Zásadne dôležitá je celková súdržnosť návrhu SRR: treba objasniť vzájomnú závislosť medzi všeobecným a špecifickým zmluvným právom. Pri horizontálnych otázkach treba dospieť k súdržným riešeniam. Mal by sa objasniť rozsah pravidiel. - Rozhodnutia politík by mali byť jasne označené a vysvetlené najmä v náčrte vedeckých pracovníkov a v pripomienkach k navrhovaným pravidlám. - Princíp zmluvnej slobody treba zdôrazniť ako zásadne dôležitý pre proces. Ak budú pravidlá záväzné, mali by sa objasniť a zdôvodniť v návrhoch. - Najdôležitejšie je vhodné rozlíšenie medzi zmluvami B2B (medzipodnikové) a B2C (medzi podnikov a spotrebiteľom). Spotrebiteľské právo upravuje štrukturálnu nerovnováhu medzi spotrebiteľom a obchodníkom; preto možno rozhodnutia politík prijímať inak v kontexte B2C a v kontexte B2B. Na dostatočne odlišné riešenia sa javí ako vhodný prístup ku každému prípadu osobitne, ktorý zisťuje, kde sú špecifické spotrebiteľské pravidlá potrebné, a ktorý pre tieto prípady navrhuje odchýlky od všeobecných pravidiel. Komisia vyzve vedeckých pracovníkov, aby pri príprave budúcich alebo revidovaných návrhov zvážili tieto otázky. Preskúmanie spotrebiteľského acquis Na lepšie dosiahnutie cieľov lepšej regulácie a prospechu zo synergií s projektom EZP začala Komisia s preskúmaním acquis tak, aby zjednodušovalo a dopĺňalo regulačný rámec. Proces preskúmania je načrtnutý v oznámení z roku 2004 a čerpá z príkladu spotrebiteľského acquis z dôvodu jeho relevantnosti pre zmluvné právo. Cieľom tejto správy je podrobnejšie načrtnúť tento proces a opäť sledovať prístup založený na príklade. Napredovanie preskúmania je opísané nižšie s dôrazom na proces, ale predkladá aj niektoré predbežné nálezy z jednotlivých spotrebiteľských smerníc a možné východiská. Proces Komisia sa stále nachádza v diagnostickej fáze, ktorá zahŕňa analýzu transponovania a uplatňovania spotrebiteľských smerníc v členských štátoch. To je mimoriadne dôležité na identifikáciu problémov v právnych predpisoch, prekážok vnútorného trhu a medzier v ochrane spotrebiteľov a na zisťovanie, či pramenia z problémov s existujúcimi smernicami, alebo z ich nesprávnej realizácie alebo uplatňovania v jednom alebo viacerých členských štátoch. Sieť akademikov a právnikov teraz vykonáva v mene Komisie porovnávaciu právnu analýzu, ktorá doplní kontroly transponovania vykonávané Komisiou. Preskúma uplatňovanie smerníc v členských štátoch vrátane prevládajúcej vnútroštátnej judikatúry a administratívnych rozhodnutí. Vedeckí pracovníci vypracujú odporúčania k racionalizácii a zjednodušeniu acquis, aby ho zbavili prípadných nezrovnalostí, presahov, prekážok pre vnútorný trh a poškodenia súťaže. Štúdia bude verejnosti k dispozícii na jeseň 2006. Komisia má v úmysle vydať komplexný dokument podávajúci správu o preskúmaní spotrebiteľského acquis. Vydanie tohto dokumentu sa očakáva v prvej polovici roku 2006. Komisia má v úmysle viesť rozsiahlu konzultáciu, ktorej výsledky budú zverejnené. EP bude pravidelne informovaný o našich nálezoch a napredovaní práce. Ako naznačuje oznámenie z roku 2004, vytvorí sa stála pracovná skupina odborníkov z členských štátov; jej prvé zasadanie bude na jeseň 2005. Pravidelné konzultácie so zainteresovanými sa formálne začnú uverejnením správy v roku 2006. Zainteresované strany však môžu Komisii vopred predkladať pripomienky a informácie. Hoci ešte nebolo prijaté žiadne konečné rozhodnutie o forme konzultácií, národní odborníci a zainteresované strany budú požiadané o individuálne posúdenie niektorých smerníc, pričom by mohli zorganizovať špecifické pracovné konferencie, ktoré by sa zaoberali „horizontálnymi“ otázkami vrátane definícií a opravných prostriedkov. Konzultačný proces ukončí diagnostickú fázu. Komisia vyhodnotí rôzne možnosti politík a zváži potrebu regulačných opatrení. Hoci je ešte príliš skoro na vyvodenie záverov o jednotlivých smerniciach, práca, ktorá sa doteraz vykonala na smerniciach pre jednotkové ceny[16], súdne príkazy[17], spoločné využívanie zariadení[18] a diaľkový predaj[19], poskytuje predbežné nálezy. Treba poznamenať, že po posúdení týchto smerníc Komisia uznáva potrebu zaistiť ich náležité vymáhanie vrátane samoregulačných opatrení. Hodnotný vstup pre preskúmanie poskytne výbor založený v rámci spolupráce na regulácii ochrany spotrebiteľov[20]. Predbežné nálezy týkajúce sa transponovania Jednotkové ceny Smernica poskytuje veľkú voľnosť pri uplatňovaní niektorých z jej hlavných ustanovení. Výsledkom sú pomerne rôzne opatrenia na jej transponovanie. Po prvé, smernica umožňuje použiť ako alternatívu metrických jednotiek jednotky množstva, ktoré členské štáty rozsiahle a bežne používajú v marketingu niektorých produktov. To viedlo k používaniu rôznych jednotiek množstva pri týchto produktoch na území Spoločenstva. Nie je však jasné, do akej miery to môže brzdiť porovnanie cien a schopnosť podnikov presadiť sa v iných členských štátoch. Okrem toho môžu členské štáty zaviesť výnimky zo všeobecnej povinnosti uvádzať jednotkovú cenu z dôvodu, že takéto označenie nebude užitočné, resp. by mohlo spôsobiť zmätok. Členské štáty túto možnosť využili rôznymi spôsobmi. Komisia si uvedomuje, že ide o problém, ktorý vychádza z faktu, že len menšinu nepotravinárskych výrobkov možno predávať za jednotkové ceny (napr. farby, drevo). Možnosť vytvorenia pravidla vhodného pre všetky prípady sa javí ako pochybná. A napokon, smernica umožňuje odkloniť sa od všeobecnej povinnosti uvádzať jednotkové ceny v prospech malých maloobchodných podnikov v prechodnom období. Keďže však smernica neobsahuje žiadnu definíciu „malého maloobchodného podniku”, členské štáty určili osoby oprávnené na výnimku s odvolaním sa na nejednotné kritériá. Nie je jasné, či to nespôsobí závažný problém, ak vezmeme do úvahy lokálny charakter väčšiny relevantných geografických trhov. Keďže cenové indikácie predstavujú komerčnú prax bez ohľadu na to, či sú, alebo nie sú uvedené v reklame, príslušné ustanovenia smernice treba v každom prípade skoordinovať s najnovšou smernicou o nekalých obchodných praktikách[21]. Súdne príkazy Väčšina orgánov alebo organizácií, na ktoré členské štáty upozornili Komisiu podľa smernice o súdnych príkazoch, sú spotrebiteľské organizácie. Doteraz žiadna z nich nepožiadala o cezhraničný súdny príkaz. Súčasná práca by mala pomôcť zistiť hlavné prekážky, ktorým môžu spotrebiteľské organizácie čeliť v snahe získať súdny príkaz v inom členskom štáte. Doteraz jediný prípad predniesol Úrad pre poctivé obchodovanie Spojeného kráľovstva (Office of Fair Trading - OFT). Belgická spoločnosť zasielala obyvateľom Spojeného kráľovstva nevyžiadané zásielkové katalógy spolu s oznamom o výhre. Spotrebitelia si mali myslieť, že na zaistenie údajnej výhry si musia kúpiť niečo z katalógu. Výhercovia však boli vopred vybraní a veľká väčšina príjemcov nemala na výhru nárok. OFT skonštatoval, že oznámenie o výhrach bolo pre spotrebiteľov zavádzajúce, a snažil sa získať súdny príkaz od belgických súdov. Súd nariadil zrušiť reklamu. Nariadenie o spolupráci na ochrane spotrebiteľov ustanovuje sieť verejných orgánov zodpovedných za ochranu ekonomických záujmov spotrebiteľov, čiastočne harmonizuje ich vyšetrovacie právomoci a stanovuje vzájomnú pomoc. Takto môže OFT požiadať svoju belgickú protistranu o prijatie donucovacích opatrení. Spoločné využívanie zariadení Problémy spotrebiteľov so spoločným využívaním zariadení zohrávajú veľkú úlohu. Komisia dostáva viacero sťažností, väčšinou od spotrebiteľov a EP, ktoré sa týkajú spoločného využívania zariadení v Španielsku a do istej miery aj v Portugalsku a na Cypre. Zdá sa, že význam problému potvrdzujú aj dôkazy z európskych spotrebiteľských centier. Hlavné problémy: - do právnych predpisov o spoločnom využívaní zariadení nie sú zahrnuté nové produkty (napr. dovolenkové kluby, zmluvy na menej ako 3 roky a zmluvy o ubytovaní na lodiach); - zavádzajúci marketing a nedostatočné informovanie spotrebiteľov o produkte a stornovacích lehotách; - agresívne predajné techniky, napr. predajný nátlak; - problémy s vrátením depozitov, ktoré sú podľa smernice zakázané. Niektorými z týchto problémov týkajúcimi sa zavádzania a agresívnych marketingových praktík sa zaoberá nová smernica o nekalých obchodných praktikách. Diaľkový predaj Preskúmanie smernice o diaľkovom predaji doteraz potvrdila potrebu vyjasniť určité definície a dôslednejšie používať pojmy ako v rámci tejto smernici, tak aj medzi jednotlivými smernicami. Ďalšími dobrými príkladmi sú odkazy na „pracovné dni” a „dni” v rámci smernice a rôzne „minimálne” stornovacie lehoty v rôznych nástrojoch ochrany spotrebiteľov.[22] Objavili sa aj závažnejšie problémy s definíciami. V nedávnom výnose Európskeho súdneho dvora[23], ktorého OFT požiadal o predbežné rozhodnutie o význame „dopravných služieb”, použil súd širšiu interpretáciu, než bola interpretácia, ktorú obhajovala Komisia alebo OFT, a vylúčil uplatňovanie smernice na služby požičovní automobilov. Niektoré z výnimiek smernice spôsobujú problémy aj v praxi. Zo smernice sú napríklad vylúčené dražby, hoci niektoré členské štáty sa rozhodli vylúčiť len určité typy dražieb. Niektoré webové lokality sú však kombináciou aukčných domov a nákupu za pevné ceny. V tomto prípade sa ustanovenia smernice uplatňujú tam, kde sa týkajú transakcií B2C. To môže vyvolať u spotrebiteľov zmätok. Podobne si vyžadujú zváženie adekvátnosti určitých definícií aj nové technológie a marketingové postupy. Napríklad sa vyžaduje písomné potvrdenie informácie na „trvácnom médiu”. Niektoré členské štáty sa obávajú o interpretáciu tohto pojmu v kontexte zmlúv uzavretých prostredníctvom sms (krátke textové správy zasielané cez mobilné telefóny). Pri posudzovaní týchto otázok bude Komisia prirodzene brať do úvahy interpretáciu podobných pojmov v iných nástrojoch Spoločenstva, napr. v smernici o poskytovaní finančných služieb na diaľku[24]. Komisia zohľadní aj to, do akej miery ľahko sa smernica uplatňuje v praxi. Stretli sa podniky alebo spotrebitelia s problémami vyplývajúcimi z konkrétnych aspektov smernice? Nevytvára napríklad skutočnosť, že stornovacia lehota sa môže začať v iný deň v prípade tovarov a iný deň v prípade služieb, zmätok spotrebiteľov a prekážky pre podniky, ak sa zmluva týka tovaru aj služieb? Všeobecnejšie si revízia smernice vyžaduje dôkladnejšie posúdenie jej interakcií s inými nástrojmi Spoločenstva v oblasti ochrany spotrebiteľov (napr. súhry požiadaviek na informácie pred zájazdom[25] so smernicou o spoločnom využívaní zariadení; sú produkty ako nájom, kúpa alebo prenájom zhodné s finančnou službou na účel tejto smernice a/alebo smernice pre diaľkový marketing finančných služieb) ako aj v ďalších oblastiach, ako napr. v oblasti ochrany údajov a elektronického obchodovania. Možné výsledky Ak Komisia v priebehu diagnostickej fázy nájde dôkaz, že acquis treba zrevidovať alebo doplniť, Komisia si teoreticky môže vybrať z 2 možností: a) vertikálny prístup pozostávajúci z individuálnej revízie existujúcich smerníc (napr. revízie smernice o spoločnom využívaní zariadení) alebo právnych predpisov pre špecifické sektory (napr. smernice pre cestovný ruch vrátane ustanovení smerníc pre zájazdy a spoločné využívanie zariadení); b) horizontálnejší prístup, v ktorom sa preberajú jeden alebo viacero rámcových nástrojov na úpravu spoločných znakov acquis. Tento rámcový nástroj (rámcové nástroje) by zabezpečil spoločné definície a upravil základné práva a opravné prostriedky spotrebiteľov. Podľa horizontálneho prístupu by Komisia mohla napríklad vypracovať smernicu pre B2C zmluvy o predaji tovaru. Tá by dôsledne upravovala zmluvné aspekty predaja, ktoré sú momentálne roztrúsené v niekoľkých smerniciach (napr. v smerniciach o predaji spotrebných tovarov[26], o nekalých zmluvných podmienkach[27], diaľkovom a podomovom predaji)[28]. V súlade s princípmi lepšej regulácie by tento nástroj mal podstatne zracionalizovať regulačný rámec, lebo všetky príslušné ustanovenia relevantných existujúcich smerníc by boli zosystematizované v novej smernici. Časti existujúcich smerníc týkajúce sa marketingových techník (napr. obmedzenia na používanie určitých spôsobov diaľkovej komunikácie) a služieb by zostali v platnosti. Ak by to bolo možné a nevyhnutné, mohli by byť v budúcnosti upravené osobitným rámcovým nástrojom (nástrojmi). Horizontálny prístup by nevylučoval ani prípadné vertikálne riešenia. Bez ohľadu na to, aký prístup sa zvolí, budú sa skúmať synergie medzi preskúmaním acquis a iniciatívou EZP. Akékoľvek rozhodnutie zrevidovať spotrebiteľský acquis podlieha odhadu vplyvov. V súlade s dohodu medzi inštitúciami o lepšom zákonodarstve[29] budú jeho výsledky poskytnuté EP, Rade a verejnosti. Ďalší vývoj II. opatrenie akčného plánu V akčnom pláne na rok 2003 Komisia súhlasila s preskúmaním možnosti presadenia vývoja celoeurópskych štandardných zmluvných podmienok („ŠZP”) u súkromných strán najmä vedením internetovej stránky, na ktorej by si účastníci trhu mohli vymieňať príslušné informácie. Po dôkladnom preskúmaní Komisia usúdila, že nie je vhodné, aby prevádzkovala takúto webovú lokalitu z nasledujúcich dôvodov: - Na to, aby sa ŠZP dali uplatňovať vo všetkých právnych systémoch EHS, musia sa dodržiavať najprísnejšie vnútroštátne právne predpisy. Komisia je presvedčená, že strany, ktoré nefungujú vo všetkých jurisdikciách EÚ, najmä nie v jurisdikciách s najprísnejšími vnútroštátnymi režimami, sa môžu pokúsiť nepoužívať tieto ŠZP. To by výrazne znížilo okruh ekonomických aktérov, ktorý by mali prospech z takéhoto uplatňovania. - ŠZP sa zvyčajne navrhujú pre konkrétny sektor. Je ťažké zistiť, ako by sa zmluvné ustanovenia navrhnuté pre konkrétny sektor mohli použiť v iných sektoroch hospodárstva. - Zvýšená rýchlosť legislatívnych zmien si vyžaduje permanentnú aktualizáciu ŠZP. ŠZP uvedené na webovej lokalite Komisie by sa preto mohli veľmi rýchlo stať nepoužiteľnými. - Zložitosť a potreba permanentného revidovania ŠZP znamená, že udržiavanie aktuálnych ŠZP bude stáť veľa peňazí v zmysle právnych poplatkov. Komisia pochybuje, že strany, ktoré investujú obrovské sumy do vývoja a aktualizácie ŠZP, budú ochotné podeliť sa o konečný výsledok s konkurentmi zadarmo. - Komisia už uviedla v Akčnom pláne a v oznámení z roku 2004, že za ŠZP uverejnené na webovej lokalite budú zodpovedať len strany, ktoré ich tam uverejnia, bez toho, aby Komisia preberala akúkoľvek zodpovednosť za právnu alebo obchodnú platnosť ŠZP. Ak ŠZP uverejnené na webovej lokalite nie sú skontrolované, či sú platné a vymáhateľné vo všetkých jurisdikciách EÚ, alebo či sú kompatibilné s právom ES, výrazne sa znižuje hodnota takejto výmeny. Z pohľadu vysokých plánovaných nákladov na prevádzkovanie webovej lokality s potrebnými funkciami, abstrakcie nákladov na preklad a na základe uvedeného sa Komisia rozhodla nevytvoriť webovú lokalitu na výmenu ŠZP. Vhodnosť voliteľného nástroja v EZP („26. režim”) V oblasti finančných služieb si Komisia vo svojej Zelenej knihe o politike finančných služieb (2005 - 2010)[30] všíma diskusiu o tzv. „26. režime”, ktorý ponecháva 25 súborov pravidiel nedotknutými. Komisia reagovala na výzvu ďalej skúmať tento 26. režim tak, že začala realizovať štúdiu uskutočniteľnosti napr. v oblastiach jednoduchého (termínového životného) poistenia a sporiacich produktov. Komisia navrhuje založiť v rámci fóra aj skupiny pre konkrétne maloobchodné produkty, ktoré budú pozostávať z odborníkov zastupujúcich záujmy odvetvia a spotrebiteľov o zisťovanie akýchkoľvek prekážok a skúmanie možných riešení. Túto prácu bude podporovať rozsiahly výskum. Okrem toho Komisia vo svojej Zelenej knihe o hypotekárnom úvere v EÚ[31] víta názory na záležitosti normalizácie hypotekárnych zmlúv napr. prostredníctvom nástroja 26. režimu a naznačuje, že takýto režim by sa mohol zaviesť ako súbežný právny nástroj bez toho, aby nahradil vnútroštátne pravidlá, a bol k dispozícii ako možnosť pre zmluvné strany. Annex: CFR-net members; overview Country | Business | Legal professions | Consumers’ org. | Total | |Industry |Trade |Services |Financial Services |General |Lawyers |Judges |Notaries |Arbitrators |Public registrars | | | |Austria | | | | |2 |1 | | | | | |3 | |Belgium | | | | | |2 | | | | |1 |3 | |Cyprus | | | | | | | | | | | | | |Czech Republic |1 | | | | |1 | | | | | |2 | |Denmark | | | | | |1 | | | | | |1 | |Estonia | | | | | | | | | | | | | |Finland | | | | |1 |1 | | | | | |2 | |France | |1 | |3 |1 |2 | | | | |1 |8 | |Germany |11 | |1 |6 | |5 |10 |2 | | | |35 | |Greece | | | | | | | | | | | | | |Hungary | | | | | | | | | | | | | |Ireland | | | | | |1 | | | | | |1 | |Italy | |1 | |1 | |4 |2 |1 | | |1 |10 | |Latvia | | | | | |1 | | | | | |1 | |Lithuania | | | | | | | | | | |1 |1 | |Luxemburg | | | |1 |1 | | | | | |1 |3 | |Malta | | | | | |1 | | |1 | | |2 | |Netherlands |2 | | | | |1 |1 | | | | |4 | |Poland |1 | | | | |1 | | | | | |2 | |Portugal | | | | | |1 | | | | |2 |3 | |Slovakia | | | | | | | | | | | | | |Slovenia | | | | |1 | | | |1 | | |2 | |Spain | | | | | |4 | | | |2 |1 |7 | |Sweden |2 | | | | |2 | | | | | |4 | |UK |2 |1 |2 |4 | |12 |2 | |1 | |1 |25 | |EU org. |8[32] |5[33] |1 |14 |2 |4[34] | |13[35] | | |4 |51 | |Non-EU |4 | | | | | | | | | | |4 | | [1] KOM(2004) 651 v konečnom znení, Ú. v. EÚ C 14, 20.1.2005, s. 6. [2] Ú. v. EÚ C 246, 14.10.2003, s. 1. [3] P5_TA(2003)0355. [4] Dokument Rady 14292/04, 5.11.2004. [5] Príloha I k dokumentu Rady 14292/04. [6] KOM(2005) 184 v konečnom znení. [7] Dokument Rady 9778/2/05 REV 2, 10.6.2005. [8] P6_TA-PROV (2005) 0053. [9] Ďalej pozri: ftp://ftp.cordis.lu/pub/citizens/docs/kickoff_p7_p8_2004.pdf [10] Ú. v. EÚ S 148, 31.7.2004. [11] Pozri prílohu. [12] http://europa.eu.int/comm/consumers/cons_int/safe_shop/fair_bus_pract/cont_law/common_frame_ref_en.htm [13] Pozri poznámku pod čiarou č. 12. [14] Pozri poznámku pod čiarou č. 12. [15] Pozri poznámku pod čiarou č. 12. [16] Smernica 98/6/ES z 16.2.1998, Ú. v. ES L 80, 18.3.1998, s. 27. [17] Smernica 98/27/ES z 19.5.1998, Ú. v. ES L 166, 11.6.1998, s. 51. [18] Smernica 94/47/ES z 26.10.1994, Ú. v. ES L 280, 29.10.1994, s. 83. [19] Smernica 97/7/ES z 20.5.1997, Ú. v. ES L 144, 4.6.1997, s. 19. [20] Nariadenie (ES) č. 2004/2006 z 27.10.2004, Ú. v. EÚ L 364, 9.12.2004, s. 1. [21] Smernica 2005/29/ES z 11.5.2005, Ú. v. EÚ L 149, 11.6.2005, s. 22. [22] Problémy súvisiace s rôznymi stornovacími lehotami sa uznávali už v čase prijatia tejto smernice, pozri vyhlásenie Rady a EP, Ú. v. ES L 144, 4.6. 1997, s. 28. [23] C-336/03 Easycar (UK) Ltd./Office of Fair Trading. [24] Smernica 2002/65 z 23.9.2002, Ú. v. EÚ L 271, 9.10.2002, s. 16. [25] Smernica 90/314/EHS z 13.6.1990, Ú. v. ES L 158, 23.6.1990, s. 59. [26] Smernica 1999/44/ES z 25.5.1999, Ú. v. ES L 171, 7.7.1999, s. 12. [27] Smernica 93/13/EHS z 5.4.1993, Ú. v. ES L 95, 21.4.1993, s. 28. [28] Smernica 85/577/EHS z 20.12.1985, Ú. v. ES L 372, 31.12.1985, s. 31. [29] Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1. [30] KOM(2005) 177 v konečnom znení. [31] KOM(2005) 327 v konečnom znení. [32] 1 Belgium, 1 Spain, 1 Germany,1 Norway, 2 Italy (UNICE). [33] 1 Spain, 1 France (FEDSA). [34] 1 France, 1 Italy, 1 Slovenia, 1 UK (CCBE). [35] 1 Austria, 1 Belgium, 4 France, 1 Hungary, 3 Germany, 1 Netherlands, 1 Italy, 1 Spain (CNUE).