Osobitná správa č. 6/2010 „Dosiahla reforma trhu s cukrom svoje hlavné ciele?“





Zhrnutie I. Výrobcovia v EÚ vyrábajú cukor hlavne z cukrovej repy, ktorú dopestovávajú pestovatelia. Pred reformou trhu bola EÚ jedným z najväčších výrobcov cukru na svete a je jeho druhým najväčším konzumentom. V roku 2006 bola schválená reforma trhu s cukrom s cieľom zosúladiť tento sektor so základnými zásadami novej spoločnej poľnohospodárskej politiky s vyššou orientáciou na trh a s medzinárodnými záväzkami Únie. II. Hlavné ciele reformy boli: - zaistiť konkurencieschopnosť cukrovarníckeho priemyslu EÚ, - stabilizovať trhy a zaručiť riadne zásobovanie cukrom, - prispieť k zabezpečeniu primeranej životnej úrovne poľnohospodárov prostredníctvom nástrojov zavedených s cieľom zmierniť významný priamy a nepriamy sociálny a ekonomický účinok na poľnohospodárov v dotknutých regiónoch. III. Hlavné prvky reformy boli: - zníženie výrobných kvót o šesť miliónov ton, zhruba 30 % celkovej výrobnej kvóty, do septembra 2010 na úroveň výroby, ktorá by podľa odhadov Komisie zachovala rovnováhu na trhu, - postupné znižovanie cien za tonu cukru a cukrovej repy, znižovanie cien cukrovej repy sa čiastočne dorovná prostredníctvom priamych platieb pestovateľom, - dočasný reštrukturalizačný fond financovaný z príspevkov výrobcov za ich kvóty v celkovej výške 6,2 mld. EUR určený v prvom rade na financovanie pomoci na reštrukturalizáciu (4,7 mld. EUR), pomoci na diverzifikáciu (0,7 mld. EUR) a prechodnej pomoci pre rafinérie s celoročnou výrobou cukru (0,2 mld. EUR). IV. Dvor audítorov posudzoval, v akom rozsahu sa do súčasnosti podarilo dosiahnuť ciele reformy. V. Pokiaľ ide o konkurencieschopnosť cukrovarníckeho priemyslu EÚ, Dvor audítorov dospel k záveru, že proces reformy celkovo nezaistil v plnom rozsahu budúcu konkurencieschopnosť cukrovarníckeho priemyslu EÚ prostredníctvom selektívneho zníženia neziskovej výrobnej kapacity. V prvých dvoch rokoch reformy sa nedosiahla plánovaná úroveň dobrovoľného vzdania sa kvót. Od tretieho roku reformy sa vykonali kľúčové úpravy a celkový cieľ šiestich miliónov ton sa prevažne dosiahol, aj keď významnú časť kvót zanechali aj výrobcovia, ktorí nepochádzali z najmenej konkurencieschopných regiónov. Dvor audítorov tiež poznamenáva, že v rámci reformy sa vytvorili stimuly na zníženie úrovne kvót, no zároveň sa pridelili dodatočné kvóty zdanlivo najefektívnejším výrobcom, avšak niektoré z týchto dodatočných kvót boli následne zanechané. Zavedené opatrenia navyše mali len obmedzený vplyv na zvýšenie konkurencieschopnosti jednotlivých pestovateľov a súčasný systém kvót naďalej obsahuje pôvodné nepružné prvky a prekážky. Rovnako je pravdepodobné, že prevládajúce vonkajšie tlaky budú naďalej výrazne vplývať na sektor cukru v EÚ. VI. V súvislosti s cieľom stabilizácie trhu a zabezpečenia riadneho zásobovania cukrom Dvor audítorov zistil, že zatiaľ čo sa podarilo zaistiť relatívnu stabilitu trhu, a ceny na trhu s cukrom v EÚ sa doteraz stabilne pohybovali okolo referenčných cien, táto situácia sa dosiahla použitím výrobných kvót, ktorými sa v súčasnosti ohraničuje maximálna povolená vnútorná výroba na výrazne nižšej úrovni výroby, ako je úroveň dopytu na vnútornom trhu, a to na úrovni 85 % spotreby EÚ. Následkom toho je zásobovanie EÚ čoraz viac závislé od dovozu, pričom nové možnosti využitia cukru kladú na zásobovanie zvýšené nároky. Dvor audítorov tiež konštatuje zvýšené riziko premiestnenia cukrovarníckych výrobných zariadení z dôvodu otvorenia sa dovozom z prijímateľských krajín EBA. Dvor audítorov okrem toho upozorňuje na riziko, že pohyby cien cukru smerom nadol nie sú prenášané na spotrebiteľov. Pri spracovaných výrobkoch si väčšinu úspor nákladov pravdepodobne ponechajú výrobcovia, zatiaľ čo pri obchodovateľnom cukre je prenos cien ovplyvnený koncentráciou distribučných sietí. VII. K otázke, či boli špecifické nástroje a mechanizmy úspešné pri zvládaní a zmierňovaní problémov s prispôsobovaním, ktoré vznikli z reformy, Dvor audítorov poznamenáva, že celkovo zatiaľ nie je možné zodpovedať, do akej miery zavedené nástroje zmiernili významný priamy a nepriamy sociálny a ekonomický dosah na poľnohospodárov v dotknutých regiónoch. Následkom reformy bolo zatvorených zhruba 80 cukrovarov. Komisia a členské štáty nevenovali dostatočnú pozornosť monitorovaniu priameho sociálneho účinku demontáže výrobných zariadení. Dvor audítorov zistil, že realizácií opatrení na diverzifikáciu určených na vytvorenie alternatívnych riešení k výrobe cukru došlo v niektorých členských štátoch k oneskoreniam, rovnako ako aj pri dodržiavaní záväzkov v oblasti životného prostredia. Okrem toho sa nenašli nijaké podklady, ktorými by sa dalo preukázať, že prechodná pomoc vo výške 150 mil. EUR vyplatená tradičným rafinériám cukrovej trstiny vychádzala z objektívnych parametrov účinkov reformy sektora cukru. Našla sa iba zmienka o strate "určitých výhod", ktoré predtým mali dotknuté rafinérie. VIII. Dvor audítorov konštatuje, že aj keď v reštrukturalizačnom fonde pravdepodobne zostane k dispozícii suma približne 640 mil. EUR, ktorá sa pridelí do EPZF, na druhej strane s reformou súvisia významné dodatočné náklady, ktoré nie sú priamo účtované na ťarchu časti rozpočtu venovanej poľnohospodárstvu na kompenzáciu vývozcov z krajín AKT za ich stratu príjmu. To vedie k tomu, že celkové náklady na reformu budú o 1,2 mld. EUR vyššie, ako bola priemerná podpora z rozpočtu pred reformou. IX. Po zvážení týchto faktorov Dvor audítorov odporúča: - navrhnúť pri každej ďalšej nevyhnutnej úprave vnútornej výroby nástroje a opatrenia na zaistenie celkovej jednotnosti, ktoré by mali vychádzať z dôkladného technického vyhodnotenia potrieb a z objektívnych kritérií, - Komisii navrhnúť opatrenia na odstránenie nepružných prvkov a prekážok v súčasnom systéme kvót, ktoré nepriaznivo ovplyvňujú konkurencieschopnosť pestovateľov a výrobcov, - aby sa pri všetkých budúcich rozhodnutiach, ktoré majú dosah na výrobu cukru v EÚ zohľadnila úroveň vnútornej výroby cukru, ktorá sa považuje za nevyhnutnú z hľadiska cieľov Zmluvy o fungovaní EÚ o zabezpečení riadneho zásobovania, - aby bola cenotvorba podrobovaná pravidelnému monitorovaniu zo strany Komisie a aby Komisia a členské štáty zaistili správne uplatňovanie právnych predpisov o hospodárskej súťaži v sektore, čím sa zaistí cieľ Zmluvy o fungovaní EÚ zabezpečiť dodávky spotrebiteľom v primeraných cenách, - aby Komisia a členské štáty prijali naliehavé opatrenia na zaistenie rýchleho sfunkčnenia opatrení na diverzifikáciu a dosiahnutie predpokladaného účinku, - aby sa Komisia a členské štáty aktívnejšie zapojili do procesu kontroly plnohodnotného dodržiavania a plnenia záväzkov voči životnému prostrediu zo strany zatvorených cukrovarov. Úvod Základné informácie a situácia pred reformou 1. Cukor v EÚ získavajú výrobcovia buď z cukrovej repy [1], ktorú pestujú pestovatelia, alebo ho rafinujú z dovážaného surového cukru získaného z cukrovej trstiny. Cukrová repa by sa optimálne mala pestovať na pôde v blízkosti spracovateľských zariadení, aby bolo možné náklady na prepravu udržať na primeranej úrovni a tiež preto, že obsah cukru v repe začína krátko po zbere klesať. Väčšina pestovateľov cukrovej repy využíva služby dodávateľov strojového zariadenia, ktorí pre nich vykonávajú činnosti ako je sadenie a zber repy. Cukrová repa sa následne dopravuje do výrobných zariadení výrobcov na spracovanie. Výrobcovia cukru napokon predávajú nebalený cukor subjektom v potravinovom a nepotravinovom priemysle a balený cukor maloobchodníkom. 2. Spoločná organizácia trhu s cukrom (SOT) bola založená v roku 1967 [2] s cieľom zaistiť primeraný príjem výrobcom Spoločenstva a stabilizovať trh. Výrobcovia z EÚ by mohli predávať cukor za garantované ceny, t. j. intervenčné ceny, ktoré boli v období 1996 – 2006 podstatne vyššie ako ceny na svetovom trhu (pozri graf 1). Graf 1 Ceny bieleho cukru od roku 1996 do roku 2006 +++++ TIFF +++++ 1 Aritmetický priemer spotových cien (jún/júl) bieleho cukru, naloženého FOB pre určené prístavy v Európe, do nových vriec. Zdroj: Komisia (GR pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka) – Agriculture in the European Union - STATISTICAL AND ECONOMIC INFORMATION (2000–2008) (Poľnohospodárstvo v Európskej únii – ŠTATISTICKÉ A HOSPODÁRSKE ÚDAJE ZA OBDOBIE 2000–2008). 3. Kvóty na výrobu cukru rozdelené medzi členské štáty udržiavali celkovú výrobu v rámci určitých obmedzení. Na vonkajšiu výrobu sa uplatňovali dovozné clá a nadbytočný cukor sa vyvážal. Cukor, ktorý sa vyrobil v rámci kvót, no predstavoval prebytočný cukor vzhľadom na požiadavky trhu, bol vyvezený s vývoznými náhradami [3]. Za vývoz cukru vyrobeného nad rámec kvót sa neposkytovali nijaké vývozné náhrady. 4. Pred reformou bola EÚ tretím najväčším výrobcom cukru na svete s ročnou výrobou vyše 20 miliónov ton a jeho druhým najväčším konzumentom [4]. EÚ v obmedzenom množstve vyrába aj izoglukózu získavanú spracovaním škrobu, ktorý sa obvykle extrahuje z kukurice alebo pšenice či zemiakov. Izoglukóza sa bohato využíva v potravinárskom priemysle a v mnohých prípadoch, napríklad pri nealkoholických nápojoch, predstavuje možnú náhradu cukru. Výroba izoglukózy v EÚ sa obmedzila zavedením kvóty marginálnej veľkosti [5]. Menší význam majú kvóty na výrobu inulínového sirupu, sladidla získavaného z vlákniny extrahovanej z koreňov čakanky. V tabuľke 1 sú uvedené hlavné údaje pre sektor cukru pred reformou a po nej. 5. V rokoch pred reformou sa EÚ dostala pod rastúci tlak, aby sa vyhla vývozu nadbytočného množstva cukru s dotovanými sadzbami na svetový trh. Tento tlak napokon viedol v roku 2005 k rozhodnutiu WTO, ktorým EÚ uložila povinnosť zaradiť vývozy cukru mimo kvóty a opätovné vývozy cukru dovezeného z krajín AKT do rámca svojich vývozných obmedzení pre cukor. Od roku 2006 tak EÚ nemôže vyviezť viac ako 1,37 milióna ton dotovaného bieleho cukru, namiesto predošlého ročného vývozu v objeme priemerne 6,5 milióna ton [6] – rámček 1 obsahuje doplňujúce informácie o rozhodnutí WTO. Tabuľka 1 Sektor cukru pred reformou a po nej Údaje zo štátov EU-25 pred reformou | Údaje zo štátov EU-27 po reforme [1001] | Ročná výroba cukru vyše 20 miliónov ton (bez využitia bioetanolu); | Ročná výroba cukru 14 až 15,5 milióna ton (bez využitia bioetanolu); | 285000 pestovateľov cukrovej repy s 2,1 miliónmi hektárov repy na cukor a využívajúcich služby dodávateľov strojového zariadenia; vyše 8000 pestovateľov cukrovej trstiny so 43000 hektármi cukrovej trstiny, väčšinou v zámorských územiach EÚ; | 164000 pestovateľov cukrovej repy s 1,4 miliónmi hektárov repy na cukor a využívajúcich služby dodávateľov strojového zariadenia; menej ako 8000 pestovateľov cukrovej trstiny | 189 cukrovarníckych podnikov zamestnávajúcich 50000 pracovníkov; | 114 cukrovarníckych podnikov zamestnávajúcich 30000 pracovníkov (vrátane štyroch podnikov so sídlom v dvoch nových členských štátoch EÚ) | 16 výrobcov izoglukózy a štyria výrobcovia inulínového sirupu s objemom výroby 820000 ton; | 10 výrobcov izoglukózy s objemom výroby 690000 ton (žiadny výrobca inulínového sirupu) | Sedem rafinérií s celoročnou výrobou cukru ročne dovážajúcich na spracovanie 2 milióny ton surového cukru z cukrovej trstiny; | 26 rafinérií s celoročnou výrobou cukru (z toho 15 v nových členských štátoch Bulharsku a Rumunsku) ročne dovážajúcich na spracovanie 2,7 milióna ton surového cukru z cukrovej trstiny; | Vývoz v objeme 7,5 milióna ton, z toho 2,5 milióna ton s vývoznými náhradami; | Vývoz nepresahujúci1,37 milióna ton z kvótovaného cukru, ktorý nie je podporovaný formou vývozných náhrad. | Spotreba EÚ vyše 15 miliónov ton (bez využitia bioetanolu). | Spotreba EÚ vyše 17 miliónov ton (bez využitia bioetanolu). | 6. Navyše v roku 2001 EÚ už prijala iniciatívu "Všetko okrem zbraní", v rámci ktorej sa zrušili všetky dovozné clá na výrobky zo 49 rozvojových krajín. Táto iniciatíva mala priamy dosah na sektor cukru, keďže medzi príjemcov iniciatívy "Všetko okrem zbraní" patrilo šesť [7] signatárov protokolu o cukre s africkými, karibskými a tichomorskými krajinami. Vývozy v objeme 3,5 milióna ton z krajín iniciatívy "Všetko okrem zbraní" a afrických, karibských a tichomorských krajín do EÚ predstavuje jeden z hraničných prahov ochranného mechanizmu navrhnutého v rámci nariadenia o dohode o hospodárskom partnerstve. Pozastavenie ciel na cukor z týchto krajín sa zaviedlo v roku 2001 na obmedzené objemy vyčlenené pre rafinérsky priemysel. Množstvá boli následne postupne zvyšované, až kým krajiny nezískali úplne neobmedzený prístup od 1. októbra 2009. Rámček 1 Rozhodnutie WTO Signatárske štáty Marakéšskeho protokolu k Všeobecnej dohode o clách a obchode (GATT) z roku 1994 sa okrem iného dohodli znížiť v priebehu šiestich rokov dotácie na vývoz o 36 % a dotované objemy o 21 %. Každý signatársky štát predstavil podrobné údaje o svojich záväzkoch v samostatnej listine colných koncesií pripojenej k Marakéšskemu protokolu, ktorá sa stala Listinou ku GATT 1994. V tejto listine koncesií uviedlo Európske spoločenstvo, že jeho vývozy cukru mimo kvóty (cukru C) neboli dotované, keďže sa na ne neposkytli vývozné náhrady; okrem toho ako významný dovozca a súčasne vývozca sa rozhodlo zaradiť do svojho programu znížení len vývozné náhrady, ktoré zodpovedali jeho vývozu po odčítaní dovozu. Na tomto základe vypočítalo pre svoje referenčné dotované množstvo v objeme1,612 milióna ton zníženie o 21 % na 1,273 milióna ton. Táto hranica sa po pričlenení nových členských krajín EÚ upravila na 1,37 milióna ton. Takto mohol celkový vývoz kolísať v závislosti od úrovne výroby cukru C v rozsahu 4 až 7 miliónov ton. Dodržiavanie obmedzení sa zabezpečilo prostredníctvom správy vývozných licencií. Po "žiadosti o konzultácie", ktorú podali Brazília, Thajsko a Austrália v roku 2002 orgán WTO na riešenie sporov opätovne preskúmal záväzky a vývoznú politiku ES a v záverečnej správe zo dňa 28. apríla 2005 rozhodol, že zo znenia listiny colných koncesií ES nevyplýva, že vývoz objemov zodpovedajúcich objemom dovozu z krajín AKT možno realizovať nad rámec stanoveného obmedzenia a vývozy cukru C (cukru mimo kvóty) sa považujú za dotované, z čoho vyplýva, že ich taktiež nemožno uskutočniť nad rámec uvedeného obmedzenia. V praxi to znamenalo ďalšie zníženie európskeho vývozu rádovo o 5 miliónov ton. V hospodárskom roku 2006–2007 platili vývozné obmedzenia prvýkrát v plnom rozsahu. Reforma sektora cukru a jej ciele 7. Z týchto dôvodov sa reforma trhu s cukrom považovala za nevyhnutnú na uvedenie SOT do súladu so základnými zásadami novej spoločnej poľnohospodárskej politiky vyznačujúcej sa zvýšenou orientáciou na trh a zachovanie rovnováhy na trhu pri dodržaní medzinárodných záväzkov Únie, najmä rozhodnutia WTO o tom, že všetky dotované vývozy EÚ by sa mali uskutočniť v rámci objemu 1,3 milióna ton (pozri bod 5), a iniciatívy "Všetko okrem zbraní", v rámci ktorej získali najmenej rozvinuté krajiny výhodu neobmedzeného prístupu na trh EÚ bez colného zaťaženia od roku 2009 (pozri bod 6). 8. Na návrh Komisie Rada schválila reformu trhu s cukrom a do platnosti vstúpila v júli 2006 [8]. Predchádzali jej rozsiahle konzultácie s hlavnými zainteresovanými stranami a série správ o hodnotení vplyvu, ktoré predstavovali základ pre návrh Komisie v roku 2005. 9. Reformou sa sledovali rôzne ciele, ktoré boli čiastočne protichodné a z tohto dôvodu bolo ich súbežne dosiahnutie zložité. Stanovené hlavné ciele: - zaistiť budúcu konkurencieschopnosť cukrovarníckeho priemyslu EÚ prostredníctvom zníženia neziskovej výrobnej kapacity, - stabilizovať trhy a zabezpečiť riadne zásobovanie cukrom, - prispieť k zabezpečeniu primeranej životnej úrovne poľnohospodárov prostredníctvom nástrojov zavedených s cieľom zmierniť významný priamy a nepriamy sociálny a ekonomický dosah na poľnohospodárov v dotknutých regiónoch. Hlavné prvky reformy 10. Hlavné prvky reformy: a) zachovanie kvót na výrobu, no zníženie ich objemu o šesť miliónov ton (približne 30 % celkovej výroby v rámci kvót) [9] do septembra 2010, čo by podľa odhadov Komisie zachovalo rovnováhu na trhu. Tu sa však poskytla určitá flexibilita v tom zmysle, že výrobcom sa dali k dispozícii dodatočné kvóty v objeme zhruba 1,5 milióna ton určených prevažne na nákup pre subjekty, ktoré sa v novom trhovom prostredí považovali za konkurencieschopné; b) postupné znižovanie ceny za tonu bieleho cukru z hladiny intervenčnej ceny [10] 631,9 EUR pred hospodárskym rokom 2006/07 na referenčnú cenu [11] 404,4 EUR od hospodárskeho roka 2009/10; c) postupné znižovanie minimálnej ceny za tonu kvótovanej cukrovej repy vyplácanú pestovateľom z úrovne 44,01 EUR pred rokom 2006/07 [12] na 26,29 EUR od hospodárskeho roku 2009/10; d) mechanizmus vývozných náhrad pre vývoz kvótovaného cukru nebol zrušený, no počítalo sa s tým, že by sa od hospodárskeho roku 2007/08 ďalej nepoužíval. Avšak z dôvodu nerovnováhy na trhu v danom hospodárskom roku Komisia súhlasila ešte s jednou kampaňou dotovaných vývozov pre rok 2007/08 a rozhodnutie o zrušení vývozných náhrad za cukor sa prijalo až od 26. septembra 2008 [13]. e) čiastočná [14] kompenzácia pre pestovateľov cukrovej repy za dosah zníženia ceny cukrovej repy prostredníctvom zavedenia platobných nárokov do režimu oddelenej jednotnej platby (SPS) alebo samostatnej platby na cukor v nových členských štátoch, ktoré nepoužívajú SPS. Za určitých podmienok možno pestovateľom priznať tiež dodatočnú platbu vo forme viazanej pomoci na prechodné päťročné obdobie. Naproti tomu kompenzácia nebola priznaná pestovateľom obilnín, ktorí zásobujú výrobcov izoglukózy. Prevládal totiž názor, že reforma by nemala spôsobiť významnú zmenu ceny obilnín; (f) dočasný reštrukturalizačný fond financovaný z príspevkov zaplatených výrobcami z ich kvót v celkovej výške 6,2 mld. EUR. Dočasný reštrukturalizačný fond bol založený predovšetkým na financovanie kompenzačných platieb za dobrovoľné vzdanie sa výrobných kvót. Reštrukturalizačný fond spravuje Komisia v rámci rozpočtu EÚ [15] a podľa plánu všetky finančné prostriedky, ktoré zostanú vo fonde pri jeho uzatvorení v septembri 2012, sa pridelia do EPZF [16]. Fond bol určený na financovanie: i) pomoci na reštrukturalizáciu (4 750 mil. EUR) pre výrobcov, ktorý zanechajú kvóty na výrobu a vzdajú sa príslušných kvót. 10 % [17] pomoci na reštrukturalizáciu sa malo vyčleniť pre pestovateľov cukrovej repy, ktorých zasiahlo vzdanie sa kvót, a pre dodávateľov strojového zariadenia, ktorí pre nich zabezpečovali špecializované služby (pozri graf 2); ii) pomoci na diverzifikáciu (675 mil. EUR) na podporu vývoja alternatív k pestovaniu cukrovej repy a cukrovej trstiny a výrobe cukru v regiónoch zasiahnutých reštrukturalizáciou cukrovarníckeho priemyslu; iii) prechodnej pomoci rafinériám s celoročnou výrobou cukru (150 mil. EUR) s cieľom umožniť im prispôsobiť sa reštrukturalizácii cukrovarníckeho priemyslu [18]. 11. Rozdelenie príjmov a výdavkov reštrukturalizačného fondu sa nachádza v prílohe I. Graf 2 Prehľad reštrukturalizačného fondu Príjmy | Pomoc na udelenie a jej príjemcovia [1002] | +++++ TIFF +++++ | Prehľad systémov riadenia 12. Postupy, podľa ktorých majú postupovať výrobcovia žiadajúci o pomoc na reštrukturalizáciu sú podrobne uvedené v rámčeku 2. Rámček 2 Postup pri žiadaní o pomoc na reštrukturalizáciu Aby sa výrobca mohol zúčastniť procesu reštrukturalizácie, musel sa vzdať celej svojej kvóty alebo jej časti a podať žiadosť o pomoc na reštrukturalizáciu členskému štátu. Žiadosť musela obsahovať plán reštrukturalizácie s týmito prvkami: - sociálny plán s opisom plánovaných činností, najmä pokiaľ ide o nové vyškolenie, preradenie a predčasný odchod do dôchodku zasiahnutých zamestnancov, - environmentálny plán s opisom plánovaných činností v súvislosti so záväzkami v oblasti ochrany životného prostredia, - obchodný plán s opisom modalít, harmonogramu a nákladov na zatvorenie cukrovaru alebo cukrovarov a plnú alebo čiastočnú demontáž výrobných zariadení, - finančný plán s údajmi o všetkých nákladoch súvisiacich s plánom reštrukturalizácie. Orgány členského štátu museli skontrolovať, či žiadosť spĺňa požiadavky na úrovni štátu aj EÚ. Po schválení mohol výrobca začať s realizáciou činností naplánovaných v pláne reštrukturalizácie, pričom musel predkladať ročnú správu o pokroku. Výrobca dostal pomoc na reštrukturalizáciu vo forme dvoch splátok po prijatí zábezpeky v hodnote 120 % prijímanej pomoci. Zábezpeka sa uvoľňuje podľa dokončovania činností naplánovaných v pláne reštrukturalizácie. Príslušné kontroly vykonávajú vnútroštátne orgány. 13. Členské štáty zodpovedajú za vypracovanie národných programov reštrukturalizácie a v súvislosti s reštrukturalizačným fondom ďalej za: a) kontrolu oprávnenosti žiadostí výrobcov o pomoc na reštrukturalizáciu; b) stanovenie sociálnych a environmentálnych požiadaviek voči výrobcom, pod podmienkou, že neobmedzujú proces reštrukturalizácie; c) rozhodovanie o udelení pomoci príjemcom, ak to vyplýva zo znenia nariadení; d) výplatu pomoci na reštrukturalizáciu a diverzifikáciu príjemcom; e) monitorovanie, overovanie a podávanie správ o implementácii pomoci na reštrukturalizáciu a diverzifikáciu. 14. Komisia je zodpovedná za monitorovanie uskutočňovania reformy, navrhovanie nápravných opatrení v prípade potreby a správu reštrukturalizačného fondu. Členské štáty zašlú Komisii zoznam žiadostí o poskytnutie pomoci (a vyhotovenia žiadostí), národné programy reštrukturalizácie a správy o realizácii činností týkajúcich sa pomoci na reštrukturalizáciu. Rozsah auditu a audítorský prístup 15. Auditom Dvora audítorov sa hodnotil rozsah, v akom sa dosiahli ciele reformy trhu s cukrom zodpovedaním týchto konkrétnych otázok: a) Zabezpečila reforma trhu s cukrom budúcu konkurencieschopnosť cukrovarníckeho priemyslu EÚ? b) Podarilo sa reformou trhu s cukrom stabilizovať trhy a zabezpečiť riadne zásobovanie cukrom? c) Boli osobitné nástroje a mechanizmy úspešné pri zvládaní a zmierňovaní problémov s prispôsobovaním, ktoré vznikli v dôsledku reformy? 16. V rámci auditu sa tiež preskúmalo dodržiavanie záväzkov v oblasti životného prostredia v súvislosti s demontážou výrobných podnikov a predpokladaný dosah zníženia ceny cukru na spotrebiteľov. V rámci auditu sa ďalej preskúmali náklady na reformu. 17. Audítorské dôkazy boli zozbierané a preskúmané na základe rozhovorov a analýzy systémov, dokumentov a údajov v Komisii a na vzorke ôsmich členských štátov: Českej republiky, Francúzska, Nemecka, Grécka, Írska, Talianska, Poľska a Španielska [19]. Audítorská práca v teréne sa vykonala v období medzi koncom roka 2008 a polovicou roka 2009 a zahŕňala operácie reštrukturalizačného fondu počas prvých troch hospodárskych rokov reformy (2006/07 až 2008/09). Na účely získania stanovísk k reforme sektora cukru sa uskutočnili stretnutia s predstaviteľmi Európskeho výboru výrobcov cukru, Medzinárodnej konfederácie pestovateľov cukrovej repy a Výboru priemyselných používateľov cukru. 18. V navštívených členských štátoch audit zahŕňal preskúmanie systémov platobnej agentúry na uskutočňovanie reformy a preskúmanie vzorky platieb pomoci na reštrukturalizáciu vrátane kontrol na mieste. Okrem toho sa uskutočnili rozhovory so zástupcami zainteresovaných strán v sektore cukru (výrobcovia, pestovatelia, dodávatelia strojových zariadení a pracovníci cukrovarníckych podnikov). Predchádzajúca audítorská správa 19. Dvor audítorov informoval o riadení SOT s cukrom v osobitnej správe z roku 2001 [20]. V správe sa hodnotilo dosiahnutie celkových cieľov spoločnej poľnohospodárskej politiky. V správe sa zdôrazňujú vysoké ceny uvalené na používateľov cukru v EÚ, rozsiahle nepružné prvky systému kvót na výrobu, ktorý bol sústredený do rúk obmedzeného počtu výrobcov, a odporúča sa v nej prijať kroky na zvýšenie konkurencieschopnosti tohto priemyselného odvetvia. Pripomienky Zabezpečila reforma trhu s cukrom budúcu konkurencieschopnosť cukrovarníckeho priemyslu EÚ? 20. Cieľom reformy bolo "začať hĺbkový proces reštrukturalizácie, ktorý by viedol k značnému zníženiu neziskovej výrobnej kapacity v Spoločenstve" [21], poskytol hospodársky podnet výrobcom s najnižšou produktivitou k tomu, aby sa vzdali svojich výrobných kvót, a súčasne by náležite zohľadňoval dodržiavanie sociálnych a environmentálnych záväzkov spojených so zastavením tejto výroby [22]. 21. Komisia predpokladala, že ponúknuté hospodárske podnety povedú k tomu, že subjekty s najnižšou produktivitou, t. j. cukrovarnícke podniky, ktoré by po znížení cien plánovanom v reforme neboli konkurencieschopné, sa vzdajú svojich kvót na výrobu tým, že prijmú kompenzácie z reštrukturalizačného fondu bez potreby zamerať nástroje na konkrétne cukrovary alebo regióny. 22. Logickým zdôvodnením reformy bolo, že vzdanie sa 6 miliónov ton zo strany podnikov s nižšou produktivitou zvýši priemernú produktivitu, a tak zaistí konkurencieschopnosť cukrovarníckeho priemyslu EÚ v budúcnosti. Zároveň sa však poskytla určitá flexibilita sprístupnením dodatočných kvót pre výrobcov v objeme zhruba 1,5 milióna ton určených prevažne na nákup pre subjekty, ktoré samé seba považovali za konkurencieschopné v novom trhovom prostredí. 23. Konkurencieschopnosť cukrovarníckeho priemyslu EÚ závisí na jednej strane od efektívnosti výrobcov vyrábať cukor, na druhej strane od schopnosti pestovateľov cukrovej repy dodávať repu výrobcom za konkurenčné ceny. Napriek všeobecnému cieľu reformy, aby sa subjekty s najnižšou produktivitou vzdali svojich výrobných kvót, sa pri audite nenašlo nijaké porovnanie produktivity jednotlivých výrobcov alebo výrobných podnikov, či už v Komisii alebo riadiacich orgánoch členských štátov. Komisia navyše nevyžadovala, aby členské štáty a/alebo odvetvia poskytli údaje potrebné na posúdenie realizácie reformy v zmysle produktivity jednotlivých výrobcov alebo výrobných podnikov. 24. V tejto súvislosti sa v hodnotení dosahu len odkazovalo na štúdie [23], v ktorých sa hodnotili regióny s výrobou cukru podľa súhrnnej ziskovosti pestovateľov a výrobcov v zmysle začlenenia regiónov do týchto troch kategórií: nízka, stredná a vysoká súhrnná ziskovosť. Podrobnosti o vyhodnotení a výška počiatočných kvót na biely cukor sú uvedené v tabuľke 2. Pri hodnotení sa vychádzalo z údajov z roku 2001 o cukrovarníckom priemysle v EÚ. V čase, keď Komisia predložila svoj návrh v roku 2005, však údaje neboli aktualizované a taktiež prebehli niektoré významné zmeny, napríklad zvýšenie výnosov cukrovej repy v Španielsku a Spojenom kráľovstve a konsolidácia/racionalizácia výrobcov v Írsku. 25. Na základe usporiadania podľa ziskovosti uvedenom v hodnotení dosahu a pri nedostupnosti presnejších údajov Komisie o konkurencieschopnosti jednotlivých výrobcov alebo cukrovarníckych zariadení, slúži miera vzdania sa kvót na biely cukor zo strany výrobcov v regiónoch s nízkou a strednou ziskovosťou ako ukazovateľ dosiahnutia zamerania reformy. Keďže však ide o priemerné údaje, nezobrazujú výskyt jednotlivých výrobcov alebo pestovateľov s vysokou výnosnosťou v oblastiach s nízkou výnosnosťou a naopak. V prvých dvoch rokoch reformy sa nedosiahla plánovaná úroveň dobrovoľného vzdania sa kvót 26. V prvých dvoch rokoch reformy sa výrobcovia dobrovoľne vzdali len 2,2 milióna ton, v porovnaní s cieľovým množstvom šesť miliónov ton z dôvodu pomalého zavádzania v druhom roku. Išlo o jasnú známku toho, že ponúknuté podnety nepovažovalo odvetvie za dostatočne príťažlivú motiváciu vzdať sa kvót. 27. Základným prvkom, ktorý ovplyvnil rozhodnutie výrobcov cukru pristúpiť alebo nepristúpiť na vzdanie sa kvót, bola neistota týkajúca sa ponúkanej finančnej kompenzácie. Členské štáty mohli rozhodnúť o tom, v akom objeme sa pomoc na reštrukturalizáciu poskytne výrobcom, pričom najmenej 10 % sa vyčlenilo pre pestovateľov a dodávateľov strojových zariadení. V čase podania žiadosti o pomoc na reštrukturalizáciu tak výrobcovia nevedeli, akú sumu finančnej kompenzácie získajú. Tabuľka 2 Rozdelenie členských štátov podľa spoločnej výnosnosti Zdroj: Komisia (jednotka C.5 na GR pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka). Členský štát | Úroveň súhrnnej ziskovosti [1003] | Počiatočná kvóta [1004] (tony bieleho cukru) | Írsko | Nízka | 2143923 | Grécko | Taliansko | Portugalsko (kontinentálne) | Česká republika | Stredná | 2923655 | Dánsko | Španielsko | Lotyšsko | Litva | Maďarsko | Slovinsko | Slovensko | Fínsko | Belgicko | Vysoká | 12895381 | Nemecko | Francúzsko (kontinentálne) | Holandsko | Rakúsko | Poľsko | Švédsko | Spojené kráľovstvo | Ďalšie členské štáty [1005] | Nezahrnuté | 604114 | SPOLU | | 18567073 | 28. Ďalším faktorom, ktorý mohol ovplyvniť rozhodnutie pestovateľov pokračovať v pestovaní cukrovej repy, bola úroveň pomoci, ktorá bola aj naďalej dostupná. V rámci právnych predpisov sa predpokladá, že v členských štátoch, ktoré sa vzdajú najmenej 50 % kvót, sa pestovateľom poskytne dodatočná platba vo forme viazanej pomoci na prechodné päťročné obdobie. Táto viazaná pomoc sa udelila v štyroch členských štátoch klasifikovaných do kategórií s nízkou alebo strednou súhrnnou ziskovosťou, ktoré sa vzdali kvót v danej výške [24]. Predstavovala podnet pre zostávajúcich pestovateľov pokračovať v pestovaní cukrovej repy v nasledujúcich piatich rokoch. 29. Okrem zdôvodnenia jednotlivých prevádzkovateľov by sa mal rozdiel medzi plánovanou a skutočnou výškou vzdaných kvót analyzovať z hľadiska celkovej výšky plánovaného vzdania sa kvót. Bolo nepravdepodobné, aby predpoklad, že podstatné vzdanie sa kvót vo výške zhruba 30 % celkových kvót sa dá dosiahnuť dobrovoľným rozhodnutím výrobcov s najnižšou produktivitou, mal realistický základ. V skutočnosti bola súhrnná celková kvóta pre výrobcov v členských štátoch klasifikovaných Komisiou ako výrobcovia s "nízkou" a "strednou" produktivitou 5,1 milióna ton, t. j. menej ako stanovené plánované zníženie. Navyše, ak by sa všetci títo výrobcovia vzdali svojich kvót, výroba cukru by úplne zanikla v 13 členských štátoch. 30. Pri audite sa zistilo, že v jednom členskom štáte jediný výrobca, ktorý pred reformou sektora cukru uskutočnil konsolidáciu/racionalizáciu svojich spracovateľských kapacít a ustanovil sa ako jeden z najefektívnejších výrobcov v Európe, zatvoril svoj veľký, moderný a potenciálne efektívny cukrovarnícky podnik a odôvodnil svoje rozhodnutie rizikom nižších cien, ktoré by znížili dodávky cukrovej repy na neekonomickú úroveň. Od tretieho roku reformy sa vykonali kľúčové úpravy … 31. Ako je uvedené vyššie, dobrovoľné vzdanie sa kvót v prvých dvoch hospodárskych rokoch 2006/07 a 2007/08 bolo nižšie, ako sa očakávalo. 32. Na dosiahnutie celkových šiestich miliónov ton boli v roku 2007 vykonané tieto kľúčové úpravy reštrukturalizačného fondu [25]: a) podiel pomoci na reštrukturalizáciu pre výrobcov cukru bol zvýšený a pevne stanovený na úroveň 90 % pomoci na reštrukturalizáciu a s cieľom zaistiť aj kompenzáciu dotknutých pestovateľov sa im udelila jednorazová platba 237,50 EUR za každú ušlú tonu; b) spoločnosti, ktoré sa vzdali aspoň 13,5 % zo svoje kvóty na rok 2008/09, boli oslobodené od povinnosti platiť dočasný reštrukturalizačný poplatok za rok 2007/08 vo výške 173,80 EUR na tonu pre 13,5 % zo svojej kvóty; c) v prípade, že dobrovoľné vzdanie sa kvót nebude postačovať na dosiahnutie cieľa, bolo na rok 2010 ohlásené povinné zníženie kvót bez kompenzácie. Týmto posledným opatrením by boli najviac postihnutí výrobcovia, ktorí sa nevzdali žiadnych kvót. V dôsledku toho aj títo výrobcovia museli zvažovať dobrovoľné vzdanie sa výroby. … a cieľ šesť miliónov ton bol prevažne dosiahnutý vrátane 0,5 milióna ton izoglukózy a inulínového sirupu … 33. Tieto úpravy mali za cieľ dosiahnuť želanú vyváženosť trhu s cukrom v EÚ prostredníctvom zníženia výroby cukru, izoglukózy a inulínového sirupu o šesť miliónov ton. V dôsledku zavedených zmien sa v rokoch 2008 a 2009 výrobcovia vzdali kvót v objeme približne 3,6 milióna ton. K roku 2009 bolo zatvorených zhruba 80 cukrovarov a celkový objem kvót, ktorých sa výrobcovia vzdali, dosiahol 5,77 milióna ton, z toho sa 5,23 milióna ton vzťahuje na kvóty na cukor. Výrobcovia izoglukózy sa vzdali 0,22 milióna ton, zatiaľ čo výrobcovia inulínového sirupu sa vzdali všetkých svojich kvót, čo zodpovedá výrobe v objeme 0,32 milióna ton (podrobnosti sú uvedené v prílohe II). Takto sa predišlo významnému záverečnému zníženiu výroby. … aj keď kvót sa vzdali aj výrobcovia, ktorí nepatrili medzi najmenej konkurencieschopných 34. Oddelenia Komisie potvrdili, že po druhom roku reštrukturalizačného obdobia bolo evidentné, že potrebné zníženie kvót sa nedá dosiahnuť len zanechaním výroby cukru najmenej konkurencieschopnými podnikmi v regiónoch najmenej vhodných na pestovanie repy. Preto sa pre všetkých výrobcov vytvoril silný podnet na vzdanie sa aspoň určitého percenta svojich kvót, aby sa dosiahlo potrebné zníženie a sektoru sa umožnilo nájsť nový rovnovážny stav na trhu. 35. Pri audite sa zistili prípady subjektov, ktoré považovali samé seba za najproduktívnejšie, nakúpili dodatočné kvóty na cukor a následne sa týchto kvót vzdali, najmä aby predišli riziku zníženia kvót bez kompenzácie. Vo Francúzsku, Nemecku a Poľsku zástupcovia výrobcov pri rozhovoroch v priebehu auditu uviedli, že hlavným dôvodom pre vzdanie sa časti svojich kvót bol zámer znížiť riziko konečného zníženia bez kompenzácie. 36. Navyše objem vzdaných kvót za hospodársky rok a členský štát naznačuje, že zanechávanie kvót na výrobu sa vyskytlo vo všetkých kategóriách produktivity navzdory počiatočnému zámeru vytvoriť stimul, aby sa kvót na výrobu dobrovoľne vzdávali výrobcovia s najnižšou produktivitou. 37. Celkovo došlo k vzdaniu sa takmer šiestich miliónov ton, z toho 5,2 milióna ton bieleho cukru. Aj keď podiel kvót na výrobe cukru, ktorých sa výrobcovia vzdali, bol podstatne vyšší v regiónoch s nižšou/strednou produktivitou, 2,4 milióna ton, t. j. zhruba 47 %, čo predstavuje 19 % ich celkovej kvóty, zanechali výrobcovia s podnikmi umiestnenými v regiónoch, ktoré Komisia považovala za najkonkurencieschopnejšie (pozri prílohu III). 38. Táto situácia vyvoláva pochybnosti o účinnosti opatrení zavedených na zaistenie konkurencieschopnosti cukrovarníckeho priemyslu v budúcnosti z pohľadu výrobcov. Konkrétne opatrenia zavedené od tretieho roka reformy neboli dostatočne zamerané na dosiahnutie želaného cieľa. Reformou sa poskytli podnety na zníženie úrovne kvót a súčasne došlo k prideleniu dodatočných kvót 39. V rámci reformy sektora cukru sa zaviedla široká paleta mechanizmov, ktoré niekedy pôsobili vzájomne protichodne. Jedným z nich je ustanovenie želanej úrovne výroby v rámci kvót. 40. Na jednej strane sa reformou zaviedla pomoc na reštrukturalizáciu pre poskytovanie stimulov cukrovarníckym podnikom na vzdávanie sa výrobných kvót s cieľom zachovať stabilitu trhu [26] a na druhej strane, na zaistenie hladkého prechodu na základe rozhodnutia WTO (bod 5) sa v rámci reformy zároveň tým istým podnikom ponúkli dodatočné kvóty na výrobu v celkovom objeme 1,5 milióna ton [27] s týmto rozdelením: - Dodatočné kvóty na cukor: cukrovarnícke podniky mohli požiadať o pridelenie dodatočných kvót na cukor do celkového objemu 1,1 milióna ton, pričom za tonu pridelenej dodatočnej kvóty zaplatili jednorazovú sumu 730 EUR. Podniky v skutočnosti zakúpili zhruba 1 milión ton. - Dodatočné kvóty na izoglukózu: objem 300000 ton dodatočných kvót na izoglukózu sa pridelil podnikom úmerne k už získaným kvótam na izoglukózu. Tieto dodatočné kvóty boli pridelené bezodplatne. - Doplnkové kvóty na izoglukózu: cukrovarnícke podniky v Taliansku, Litve a Švédsku mohli požiadať o pridelenie doplnkových kvót na izoglukózu do súhrnného objemu 103000 ton, pričom za každú tonu pridelenej doplnkovej kvóty zaplatili jednorazovú sumy 730 EUR. Možnosť zakúpiť si doplnkové kvóty nevyužil ku dňu auditu žiadny výrobca. 41. Sprístupnenie dodatočných kvót by bolo možné odôvodniť zámerom konkurencieschopnosti, keďže však bolo zamerané na efektívnejších výrobcov, viedlo nevyhnutne k vyšším požiadavkám na celkové zníženie kvót na dosiahnutie želaného rovnovážneho stavu na trhu. 42. V skutočnosti bol približne 1 milión ton dodatočných kvót na cukor pridelený podnikom, ktoré zaplatili jednorazovú sumu 730 EUR za tonu pridelenej kvóty. V rámci auditu sa zistili prípady, kedy sa podniky za rovnocennú kompenzáciu vzdali týchto dodatočných nedávno zakúpených kvót na cukor hlavne v druhej fáze reformy, aby sa vyhli riziku zníženia kvót bez kompenzácie, ktoré bolo ohlásené v roku 2007 (pozri bod 32.a)). Suma, ktorú podniky zaplatili pri nákupe dodatočných kvót, zhruba zodpovedá sume, ktorú následne obdržali za vzdanie sa týchto kvót, následkom čoho možno považovať finančný dosah opatrenia za celkovo neutrálny. Neexistuje však logický dôvod na zvyšovanie kvót na jednej strane a následne zameranie sa na ich zníženie na strane druhej. Ako je vysvetlené nižšie, táto koncepcia mala navyše aj negatívne finančné následky na rozpočet EÚ. 43. V tejto súvislosti sa podnikom bezodplatne poskytli dodatočné kvóty na izoglukózu v objeme 300000 ton a rovnakým podnikom sa následne vyplatili stimuly na to, aby sa svojich kvót vzdali. Do roku 2009 sa výrobcovia izoglukózy vzdali 222316 ton výroby a prijali ako kompenzáciu pomoc na reštrukturalizáciu za odhadované náklady zhruba 97 mil. EUR [28]. Možno preto vysloviť záver, že v rámci reformy boli podniky platené za to, aby sa vzdali kvót, ktoré im boli bezodplatne pridelené. Logickosť zaradenia týchto dodatočných kvót bezodplatne do následných znižovaní kvót je viac ako nejasná. Okrem toho dodatočné náklady, ktoré týmito rozhodnutiami vznikli, nemožno zdôvodniť. Zavedené opatrenia mali obmedzený vplyv na zvýšenie konkurencieschopnosti jednotlivých pestovateľov 44. Konkurencieschopnosť pestovateľov cukrovej repy, t. j. ich schopnosť dodávať cukrovú repu výrobcom za konkurenčné ceny, závisí od toho, či dokážu znížiť náklady na pestovanie cukrovej repy na tonu, aby držali krok so zníženými cenami cukru stanovenými reformou. Avšak v porovnaní s reformami v rámci režimu jednotnej platby, pri ktorých boli pestovatelia cukrovej repy čiastočne kompenzovaní za stratu príjmov spôsobenú podstatným poklesom minimálnych cien vyplácaných za cukrovú repu, zavedené opatrenia mali obmedzený vplyv na zvýšenie ich individuálnej konkurencieschopnosti. 45. Pri vybraných členských štátoch sa v rámci hodnotenia dosahu Komisiou preskúmala cenu prahu rentability, t. j. hraničná úroveň, pod ktorou sa v priemere pestovateľ rozhodne prejsť z cukrovej repy na iné konkurenčné plodiny, a zdôraznila sa skutočnosť, že pestovatelia cukrovej repy vo väčšine týchto členských štátov s výrobou mali hranicu rentability podstatne vyššie (pozri tabuľku 3), ako je minimálna cena okolo 26 EUR za tonu stanovená pre cukrovú repu od októbra 2009. Tabuľka 3 Rozdelenie vybraných členských štátov podľa odhadovanej priemernej ceny prahu rentability za cukrovú repu na úrovni poľnohospodárskych subjektov Zdroj: Na základe oznámenia Komisie SEK(2005) 808 s. 11. Podstatne vyššia ako 25 EUR za tonu | Blízko pri cene 25 EUR za tonu | Členské štáty | Cena prahu rentability EUR za tonu | Členské štáty | Cena prahu rentability EUR za tonu | Fínsko | 44 | Belgicko/Holandsko | 30 | Taliansko | 42 | Dánsko | 25 | Spojené kráľovstvo | 40 | Francúzsko | 26 | Rakúsko | 40 | Nemecko | 30 | Španielsko | 36 | | Švédsko | 34 | Grécko | 34 | 46. Okrem toho, keďže pestovanie cukrovej repy by malo byť lokalizované do blízkosti cukrovarov (pozri bod 1), je v prípade zatvorenia miestneho cukrovaru pre pestovateľa zložité doručovať surovinu do iného cukrovaru. Preto vo viacerých prípadoch dokonca aj pestovatelia, ktorí boli ochotní alebo schopní zvýšiť efektívnosť, napríklad zvýšením výnosov na hektár, boli tejto možnosti zbavení, ak sa miestny výrobca rozhodol cukrovar zatvoriť. Pri audite sa zistili prípady cukrovarov, ktoré výrobcovia zatvorili z dôvodu relatívne nízkej kapacity a zastaraných technológií, aj keď pestovatelia dosiahli najvyššie hektárové výnosy cukrovej repy. 47. Za týchto okolností návrhy v rámci reformy neposkytli podnety na zvýšenie konkurencieschopnosti pestovateľov, ktorí chceli naďalej pôsobiť v sektore. Súčasný systém kvót si zachováva nepružné prvky a prekážky 48. Dvor audítorov vo svojej predchádzajúcej osobitnej správe o SOT s cukrom (pozri bod 18) upozornil na nepružné prvky súvisiace so systémom kvót a dospel k záveru, že "národné kvóty zabránili presunu výroby do oblastí s najvyššou efektivitou" [29], "štandardné konkurenčné sily nefungujú a v niekoľkých prípadoch cukrovarnícke spoločnosti dostali pokuty za porušenie konkurenčných pravidiel" [30] a konštatoval, že je potrebné, aby Komisia zvážila otázku existencia bariér na vstup pre nových pestovateľov cukrovej repy [31]. 49. V tejto súvislosti sa v oznámení Komisie z roku 2004 [32] pôvodne navrhovala reforma sektora cukru na základe jednotného zníženia kvót, ktorá mala byť určená na podporu prevoditeľnosti kvót medzi výrobcami v EÚ. Tento návrh však nebol prijatý, pretože väčšina členských štátov bola proti myšlienke prevodov kvót vo vnútri Spoločenstva. 50. Z hľadiska efektívnosti spracovávania v cukrovarníckom priemysle udržiavanie nepružných prvkov a prekážok v súčasnom systéme kvót, t. j. napríklad koncepcia množstevných kvót pre individuálneho pestovateľa v niektorých členských štátoch, absencia aspektu obchodovateľnosti kvót a obmedzené možnosti ich prevoditeľnosti, má za následok prílišnú nepružnosť výrobnej kapacity a znižuje rozsah pre zvyšovanie efektívnosti pestovateľov a výrobcov. Auditom sa potvrdilo, že v niektorých kontrolovaných členských štátoch obmedzenia kvót skomplikovali vstup možných nových pestovateľov, pričom dodávateľské práva existujúcich pestovateľov sa nesmú bez ich súhlasu meniť. To vytvára významné prekážky na trhu s výrobou cukru. 51. Zatiaľ čo niektorí výrobcovia sa pokúsili zmierniť toto obmedzenie prostredníctvom súkromných iniciatív, z celkového hľadiska predstavujú tieto obmedzenia limitujúci faktor pri uplatňovaní zásady hospodárskej udržateľnosti, ktorá by sa podľa hodnotenia vplyvu mala zlepšiť "odklon od zásady prideľovania výrobnej kapacity, ktorá je v súčasnosti súčasťou režimu kvót na cukor, smerom ku konkurenčnejšiemu sektoru s väčšou orientáciou na trh". Podarilo sa reformou trhu s cukrom stabilizovať trhy a zabezpečiť riadne zásobovanie cukrom? 52. Jedným z cieľov reformy v oblasti cukru bola stabilizácia trhov a zabezpečenie riadneho zásobovania cukrom [33]. Dvor audítorov v rámci auditu preskúmal dosiahnutie tohto cieľa. Ceny na trhu s cukrom v EÚ sa stabilne pohybovali v blízkosti referenčných cien 53. V rámci auditu sa posudzovalo dosiahnutie rovnovážneho stavu na trhu s cukrom s odkazom na potrebu zosúladiť spotrebu s výrobou, pomer dovozov a vývozov, a trhové ceny s referenčnými cenami. 54. Pri audite sa dospelo k záveru, že počas prvých troch rokov bol trh s cukrom v EÚ stabilný. Ako vyplýva z grafu 3, údaje o cenách naznačujú, že trhy sa od začiatku reformy stabilne pohybovali okolo referenčnej ceny. Zabezpečenie riadneho zásobovania: úroveň výrobných kvót je pod úrovňou spotreby v EÚ a únia je v súčasnosti čistým dovozcom 55. Trh s cukrom bol vystavený dvojitému vplyvu zvýšených dovozov a znížených možností dotovaných vývozov. V skutočnosti sa od 1. októbra 2009 pre dovozy z najmenej rozvinutých krajín, ktoré využívajú iniciatívu "Všetko okrem zbraní", neuplatňujú žiadne množstevné obmedzenia. Graf 3 Ceny bieleho cukru počas reformy +++++ TIFF +++++ Poznámky: 1 Priemerná cena bieleho cukru vo vnútri Spoločenstva oznámená výrobcami cukru a rafinériami v EÚ (ceny zo závodu za granulovaný homogénny kryštálový cukor, štandardná akosť, nebalený alebo vo veľkých vreciach). 2 Referenčná cena, ako je uvedená v nariadení Rady č. 318/2006. 3 Navrhované budúce ceny na burze v Londýne (Liffe) (biely cukor štandardnej akosti, vyplatený na loď a uložený). Zdroj: (1-2) Komisia – GR pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka – jednotka C.5. (3) L'économie sucrière 2008 (Hospodárenie s cukrom v roku 2008). 56. Z tohto dôvodu sa vnútorná výroba potrebná na pokrytie potrieb EÚ stala kľúčovým stabilizačným faktorom trhu. Reforma sa zamerala a prevažne dosiahla požadované zníženie vnútornej výroby prostredníctvom vzdania sa kvót, to však zmenilo zásobovanie trhu EÚ z úrovne výroby cukru významne nad úrovňou vnútornej spotreby, na úroveň výroby výrazne pod úrovňou spotreby, čím sa EÚ stala čistým dovozcom. Výroba v EÚ pokrýva 85 % vlastnej spotreby (pozri graf 4). 57. Zvýšenie vývozov v budúcnosti by malo nežiaduci účinok na rovnováhu na trhu s cukrom v EÚ a Komisia by možno musela využiť svoj mechanizmus sťahovania na ďalšie zníženie kvót výrobcov v EÚ, čo by znamenalo ďalšie zníženie kapacity výroby cukru v EÚ a pravdepodobne viedlo k uzatvoreniu ďalších cukrovarov. Treba poznamenať, že čas potrebný na dosiahnutie výrobnej kapacity je relatívne dlhý, a keď dôjde k zníženiu výrobnej kapacity, jej obnovenie je v krátkom čase z dôvodu vysokých kapitálových nákladov nepravdepodobné. Graf 4 Výroba a spotreba cukru v eú od roku 2001/02 do roku 2008/09 +++++ TIFF +++++ Poznámka: Rok 2006/07 (EU-25/27) má 15 mesiacov. Zdroj: Komisia (jednotka C.5 na GR pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka). 58. EÚ sa takto stala závislejšia od dovozov komodity, ktorá je strategickým výrobkom pre poľnohospodársko-potravinársky a chemický priemysel, zatiaľ čo nové spôsoby využívania cukru, ako je napríklad bioetanol, kladú zvýšené nároky na zásobovanie. Okrem toho na svetovom trhu panuje zvýšená nestálosť, pričom sféru zásobovania ovláda obmedzený počet vyvážajúcich krajín. 59. Z dostupných údajov vyplýva, že budúce riadne zásobovanie a stabilita trhu EÚ budú závisieť od faktorov ako je: a) skutočnosť, či výrobcovia budú schopní platiť pestovateľom dostatočne vysokú cenu, aby títo boli ochotní pokračovať v zásobovaní cukrovou repou; b) miera, do akej bude pre tretie krajiny, s ktorými EÚ uzavrela dvojstranné obchodné dohody, príťažlivé vyvážať cukor do EÚ. Závisí to od mnohých faktorov, napríklad od svetových cien cukru, nákladov na prepravu, nákladov na pestovanie iných plodín a pod. To znamená väčšiu neistotu pre zásobovanie trhu EÚ cukrom. Riziko premiestnenia 60. Zvýšené práva prístupu pre tretie krajiny tiež predstavuje stimul pre výrobcov na investovanie v týchto tretích krajinách. To zvyšuje riziko premiestnenia niektorých výrobných zariadení v EÚ, čo by zvýšilo závislosť EÚ od dovozov a mohlo by mať negatívny vplyv na sociálnu štruktúru zasiahnutých oblastí EÚ. 61. Dvor audítorov poznamenáva, že najmenej tri skupiny výrobcov EÚ, ktorí prijali pomoc po vzdaní sa kvót a zatvorení cukrovarov, investovali do výrobných cukrovarníckych zariadení alebo podpísali obchodné dohody v tretích krajinách, ktorým EÚ udelila obchodné koncesie. Niektorí výrobcovia preto zareagovali na zníženie kvót v rámci EÚ dovozom cukru z krajín mimo EÚ. Prospech zo zníženia ceny cukru 62. Reforma je určená na zníženie ceny cukru až o 36 % [34] a cena cukru v EÚ naozaj kopírovala zníženia referenčnej ceny cukru. Zostupný trend cien cukru od začiatku reformy je znázornený v grafe 3. 63. Jedným z cieľov spoločnej poľnohospodárskej politiky [35] je zabezpečiť dodávky spotrebiteľom za primerané ceny. Tvorba spotrebiteľských cien je zložitý proces, v rámci ktorého ceny ovplyvňujú nielen náklady na suroviny, ale tiež ďalšie parametre, napríklad energia a mzdové náklady. Následkom toho je veľmi ťažké určiť, do akej miery bude mať zníženie referenčnej ceny nebaleného cukru predávaného výrobcami vplyv na cenu, ktorú platí konečný spotrebiteľ. Komisia zdôraznila potrebu zabezpečiť, aby boli pohyby v cenách komodít smerom nadol bezodkladne prenášané na spotrebiteľov [36]. Avšak zo štúdií [37] vykonaných pre Komisiu vyplýva, že nie je pravdepodobné, aby sa zníženia ceny nebaleného cukru preniesli na konečných spotrebiteľov. V prípade spracovaných výrobkov, ktoré predstavujú viac ako dve tretiny spotreby cukru, sa väčšina úspor nákladov z dôvodu znížení ceny pridá k ziskovej marži priemyselných výrobcov [38]; pri maloobchodnej cene cukru, ktorá sa vzťahuje na zvyšnú tretinu spotreby, je prenos ceny ovplyvnený koncentráciou distribučných sietí [39]. 64. Po reforme sa výroba navyše ešte viac koncentrovala do takej miery, že 75 % vnútornej výroby EÚ v súčasnosti pripadá len na šesť priemyselných zoskupení spoločností. Boli osobitné nástroje a mechanizmy úspešné pri zvládaní a zmierňovaní problémov s prispôsobovaním, ktoré vznikli v dôsledku reformy? 65. V legislatívnom rámci sa okrem iného ustanovuje cieľ zabezpečiť primeranú životnú úroveň poľnohospodárov [40]. 66. Predpokladalo sa, že zanechanie výroby cukrovej repy a zatvorenie cukrovarov v súvislosti s reštrukturalizačnými opatreniami bude mať dôležitý priamy a nepriamy sociálny dosah na poľnohospodárov a dotknuté regióny. V rámci hodnotenia vplyvu sa predpokladala strata významného počtu pracovných miest v zasiahnutých regiónoch, odhadom najmenej 4500 poľnohospodárskych , 24500 priemyselných a 49000 nepriamo súvisiacich pracovných miest [41]. 67. Následkom toho sa v právnych predpisoch stanovujú úlohy pre reštrukturalizačný fond financovať osobitné nástroje a mechanizmy, t. j. pomoc na reštrukturalizáciu, pomoc na diverzifikáciu a prechodnú pomoc na riešenie a zmierňovanie problémov s prispôsobovaním, a tak prispievať k primeranej životnej úrovni poľnohospodárov pôsobiacich v sektore cukru. 68. V rámci auditu sa preskúmali tieto nástroje a mechanizmy, ako je bližšie uvedené v ďalších častiach. Pomoc na reštrukturalizáciu pre výrobcov a ich sociálne a environmentálne záväzky 69. Výrobcovia, ktorí zanechali svoju výrobnú kvótu a vzdali sa príslušných kvót získali nárok na pomoc na reštrukturalizáciu vypočítanú ako pevnú sumu za tonu kvóty, ktorej sa vzdali [42]. Pri vzdávaní sa kvót na cukor sa výrobcom poskytlo zhruba 90 % pomoci na reštrukturalizáciu [43], zvyšná časť zostala vyhradená pre pestovateľov cukrovej repy a dodávateľov strojových zariadení. Rovnako sa výrobcom inulínového sirupu poskytlo 90 % pomoci. Výrobcovia izoglukózy, ktorí sa vzdali svojich kvót, získali nárok na 100 % kompenzáciu prostredníctvom pomoci na reštrukturalizáciu. 70. Výroba cukru v rámci EÚ je viac koncentrovaná, takže distribúcia pomoci na reštrukturalizáciu je obmedzená. V ôsmich navštívených členských štátoch bolo spolu zatvorených 45 cukrovarníckych podnikov, ktoré prijali pomoc v objeme približne 2,1 mld. EUR ako kompenzáciu za vzdanie sa kvót v objeme približne 3,7 mil. ton (príloha IV). 71. Výrobcovia, ktorí sa vzdali svojich výrobných kvót, mali povinnosť dodržať svoje sociálne a environmentálne záväzky. V tejto súvislosti sa v rámci príslušných nariadení predpokladalo, aby žiadosť o reštrukturalizačnú pomoc obsahovala aj "sociálny plán, ktorý spresňuje plánované postupy najmä s ohľadom na odborné preškolenie, opätovné uplatnenie a predčasný odchod dotknutej pracovnej sily do dôchodku" [44]. Rozsiahle odchýlky v pomoci na reštrukturalizáciu bez priamych nákladov na demontáž 72. Reštrukturalizačná pomoc nebola určená pre oblasť demontáže cukrovarníckych podnikov a neuhrádzali sa z nej len priame náklady na túto demontáž. Podľa Komisie bola pomoc určená aj na riešenie hospodárskych, sociálnych a environmentálnych následkov súvisiacich so znížením kvót. V rámci auditu sa preskúmaval vzťah medzi reštrukturalizačnou pomocou pridelenou výrobcom v kontrolovaných členských štátoch a ich rozpočtované priame náklady na uzatvorenie, t. j. náklady na uzavretie bez možnej valorizácie kvót. Auditom sa zistilo, že neexistovala žiadna jasná definícia toho, ktoré náklady sa musia zahrnúť do reštrukturalizačných plánov, a že rozpočtované náklady neboli porovnateľné medzi členskými štátmi. Následkom toho z dostupných údajov vyplýva výrazné kolísanie súm, od čistého prebytku 390 EUR na tonu, ktorej sa výrobca vzdal v porovnaní s čistými nákladmi na uzatvorenie, až po čistý deficit 226 EUR na tonu (príloha IV). Nedostatočné monitorovanie záväzkov v sociálnej oblasti 73. Následkom reformy bolo v celej EÚ zatvorených zhruba 80 cukrovarníckych podnikov. Komisia od členských štátov nevyžadovala vypracovanie správ o priamych sociálnych dosahoch demontáže výrobných zariadení. Pri audite sa zistilo, že tieto informácie nemá Komisia trvale k dispozícii a chýbajú aj údaje o vplyve vzdania sa kvót na miestne ekonomiky, informácie o počte stratených pracovných miest, alebo o alternatívnom zamestnaní pracovníkov pôvodne zamestnaných v cukrovarníckych podnikoch, ktoré boli demontované. To sťažuje posúdenie celkového účinku reformy v dotknutých regiónoch. Oneskorenia v oblasti environmentálnych záväzkov 74. Zatvorenie výrobných podnikov nesie so sebou aj závažné výzvy vo vzťahu k životnému prostrediu, preto sa v príslušných nariadeniach stanovuje, že zatvorenie výrobných podnikov sprevádzajú náležité opatrenia súvisiace s demontážou zariadení a obnovenie environmentálneho stavu v lokalite cukrovarov. Pri audite sa však zistili prípady závažných oneskorení a narastajúcej neistoty ohľadom včasného splnenia týchto environmentálnych záväzkov zo strany výrobcov. V decembri 2009 Komisia zmenila a doplnila právne predpisy, aby dosiahla predĺženie termínov do septembra 2011 [45]. Pomoc na reštrukturalizáciu pre pestovateľov a dodávateľov strojových zariadení ovplyvnilo vzdávanie sa kvót 75. Pri vzdávaní sa kvót na cukor, čo je prevažná väčšina prípadov vzdania sa kvót, bola časť reštrukturalizačnej pomoci (najmenej 10 % do roku 2007, 10 % od roku 2007) vyčlenená pre pestovateľov cukrovej repy zasiahnutých vzdaním sa kvót a dodávateľov strojových zariadení, ktorí im poskytovali špecializované služby [46]. Rovnako bola časť pomoci vyčlenená pre pestovateľov čakanky zasiahnutých vzdaním sa kvót na inulínový sirup. Na druhej strane, pre pestovateľov kukurice žiadna pomoc vyčlenená nebola, keď sa výrobcovia izoglukózy vzdali svojich kvót. Prideľovanie pomoci sa rozhodovalo na úrovni národných orgánov po konzultáciách so zástupcami pestovateľov a, ak existovali [47], dodávateľov strojových zariadení. V roku 2007 sa dotknutým pestovateľom uhradila jednorazová platba vo výške 237,50 EUR za ušlú tonu [48], čo predstavovalo najväčšiu časť kompenzácie, ktorú získali. Pomoc na diverzifikáciu 76. Následkom reformy bolo zatvorených zhruba 80 cukrovarníckych podnikov. Cukrovary majú silnú teritoriálnu väzbu na okolité komunity. Najmä keď sú cukrovary umiestnené v odľahlých a znevýhodnených oblastiach, môže ich zatvorenie spôsobiť významné negatívne dôsledky na sociálnu štruktúru v dotknutých oblastiach. 77. V právnych predpisoch neexistuje definícia, kto spadá pod pojem "poľnohospodárskej komunity". Napriek tomu sa však na základe hodnotení predpokladá, že v dôsledku reformy sektora cukru boli zasiahnuté nielen kľúčové zúčastnené strany zo sektora cukru, ktoré sa v právnych predpisoch určili na príjem pomoci (výrobcovia a ich zamestnanci, pestovatelia, dodávatelia strojového zariadenia), ale širšia miestna komunita. 78. V zmysle právnych predpisov sa poskytla pomoc vo výške 675 mil. EUR na podnietenie rozvoja alternatív k pestovaniu cukrovej repy a výrobe cukru v regiónoch dotknutých reštrukturalizáciou cukrovarníckeho priemyslu (pozri rozdelenie podľa členských štátov v prílohe V). - Pomoc na diverzifikáciu [49] je v prvom rade určená na financovanie opatrení, ktoré zodpovedajú opatreniam predvídaným podľa osi 1 a osi 3 v rámci podpory z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka [50]. V rámci týchto opatrení by sa zvyčajne mali financovať osobitné projekty na zvýšenie konkurencieschopnosti poľnohospodárstva a lesného hospodárstva, zlepšenie životného štandardu vo vidieckych oblastiach alebo na diverzifikáciu hospodárstva vidieka, - Dodatočná pomoc na diverzifikáciu [51] sa poskytuje členskému štátu, ak miera kvót, ktorých sa výrobcovia vzdali, je nad 50 %, a zvyšuje sa, ak je ich percentuálny podiel vyšší. Pomoc by sa mohla udeliť rovnakým spôsobom ako pomoc na diverzifikáciu, alebo vyplatiť priamo pestovateľom. 79. Členské štáty, ktoré sa rozhodnú udeliť pomoc na diverzifikáciu, pripravia národné programy reštrukturalizácie s konkretizáciou opatrení na diverzifikáciu, ktoré sa majú prijať v príslušných regiónoch, a o týchto programoch informujú Komisiu. Od Komisie sa nevyžaduje schvaľovanie týchto programov. 80. Z analýzy plánov na reštrukturalizáciu zavedených členskými štátmi vyplýva, že prideľovanie pomoci na diverzifikáciu vychádzalo zo širokej škály kritérií medzi jednotlivými členskými štátmi, ako je to znázornené v prílohe VI. 81. Dvor audítorov v niektorých členských štátoch navyše zistil oneskorenia pri realizácií týchto opatrení, ktorých cieľom je vývoj alternatív k pestovaniu cukrovej repy a výrobe cukru, ktoré je ešte potrebné uviesť do praxe. Toto oneskorenie spôsobilo časový posun v rozsahu niekoľkých rokov medzi zatvorením cukrovaru a reálnym uvedením ekonomicky alternatívnych riešení do prevádzky, ak ich spusteniu vôbec dôjde. V decembri 2009 Komisia zmenila a doplnila právne predpisy, aby dosiahla predĺženie termínov na realizáciu opatrení do septembra 2011 [52]. 82. Komisia navyše nedisponuje žiadnym prehľadom dosahov na regióny ovplyvnené pomocou na diverzifikáciu, napriek tomu, že členské štáty majú povinnosť zasielať Komisii ročné správy o činnosti týkajúce sa, okrem iného, národných programov reštrukturalizácie [53]. Komisia však nezaviedla postupy na systematickú kontrolu a vyhodnocovanie týchto informácií [54]. Prechodná pomoc rafinériám s celoročnou výrobou cukru 83. V právnych predpisoch sa zaviedla prechodná pomoc pre rafinérie s celoročnou výrobou cukru (150 mil. EUR) s cieľom umožniť im prispôsobiť sa reštrukturalizácii cukrovarníckeho priemyslu [55]. Rafinérie s celoročnou výrobou sú výrobné jednotky, ktoré vykonávajú rafináciu dovezeného surového trstinového cukru ako svoju jedinú činnosť alebo túto činnosť vykonávajú nad určitý hraničný objem [56]. 84. Tieto typy pomoci neboli súčasťou pôvodných návrhov Komisie, boli zavedené po rokovaniach s Radou. Pomoc sa vyplatila veľmi obmedzenému počtu rafinérií (spolu siedmim) v sumách pohybujúcich sa v rozmedzí od 1,5 do 94 mil. EUR na rafinériu. 85. Pri audite sa nenašli dôkazy o tom, že pomoc bola stanovená na základe technického hodnotenia potrieb rafinérií, a že výpočty súm pomoci vychádzali z objektívnych kritérií. Nejasnosť stanovených cieľov (prispôsobenie sa reštrukturalizácii cukrovarníckeho priemyslu) [57] a opatrení, ktoré sa mohli zahrnúť do podnikateľského plánu na príjem pomoci (vrátane príspevkov na prevádzkové náklady a ďalších príspevkov považovaných za potrebné) [58] ďalej znemožňujú zhodnotiť efektívnosť alebo účinnosť pomoci. Existujú náznaky, že pomoc mala najmä charakter kompenzácie pre rafinérie s celoročnou výrobou cukru z dovážaného surového trstinového cukru za budúce straty ich monopolu v oblasti dovozov surového cukru. V nariadení Komisie sa spomína iba strata "určitých výhod" [59] , ktoré predtým rafinérie mali. 86. Vo väčšine príslušných členských štátov ide len o jedného potenciálneho príjemcu. To predurčilo ustanovenie podmienky v právnych predpisoch, že členské štáty poskytnú pomoc na základe objektívnych a nediskriminačných kritérií [60]. Náklady na reformu sektora cukru Je pravdepodobné, že v reštrukturalizačnom fonde zostane k dispozícii suma, ktorá sa pridelí do EPZF 87. Podľa ustanovení právnych predpisov [61] "akákoľvek suma, ktorá zostane v reštrukturalizačnom fonde po vyplatení výdavkov uvedených v odseku 2, sa pridelí do EPZFA". 88. Nízka miera kvót, ktorých sa výrobcovia vzdali, najmä v druhom roku reformy, viedla k vyšším príjmom z dočasných reštrukturalizačných poplatkov, ako Komisia očakávala. Všetky finančné prostriedky, ktoré zostanú v reštrukturalizačnom fonde pri jeho uzatvorení v septembri 2012, budú pridelené do fondu EPZF. Podľa súčasných odhadov by malo k dispozícii zostať približne 640 mil. EUR. Ďalšie faktory ovplyvňujúce celkovú výšku nákladov 89. Pri navrhovaní reformy Komisia odhadovala náklady pre rozpočet EÚ na SOT s cukrom na obdobie siedmich rokov od roku 2007 do roku 2013 na 10,7 mld. EUR [62]. To sa rovná približne sedem násobku výdavkov za SOT s cukrom v roku 2006. Na základe toho Komisia uviedla, že výdavky zaradené do časti rozpočtu venovanej poľnohospodárstvu sa budú rovnať výdavkom za predošlé SOT [63]. 90. Dvor audítorov však poznamenáva, že s trhom s cukrom súvisia dve ďalšie záležitosti, ktorých dosah na rozpočet EÚ je spolu 1,2 mld. EUR, aj keď tieto záležitosti nie sú priamo účtovateľné na ťarchu časti rozpočtu venovanej poľnohospodárstvu: a) produkčný odvod [64], ktorý bol za rok 2006 v objeme 498 mil. EUR, bol zrušený a nahradený paušálnym poplatkom 12 EUR na tonu. Avšak v dôsledku medzinárodných záväzkov Spoločenstva by úroveň produkčných odvodov z roku 2006 nebola zachovaná, keďže tieto odvody sa uplatňovali len na produkciu, ktorá bola nad rámec spotreby; b) suma 1,2 mld. EUR bola na obdobie siedmich rokov vyčlenená na sprievodné opatrenia pre krajiny protokolu o cukre. Táto pomoc bola navrhnutá krajinám AKT za stratu príjmov zapríčinenú nižšími cenami za ich historické preferenčné dovozy. Keďže táto čiastka je zahrnutá do hlavy 21 "Rozvoj a vzťahy so štátmi AKT", nepovažovala sa za súčasť SOT s cukrom. 91. Reforma sektora cukru bola navrhnutá s neutrálnym dosahom na rozpočet. V tejto súvislosti Dvor audítorov poznamenáva, že ak sa zohľadnia vyššie uvedené náklady, celkové náklady pre rozpočet EÚ po reforme na obdobie 2007 – 2013 budú pravdepodobne o 1,2 mld. EUR vyššie než priemerná podpora z rozpočtu pred reformou. Závery a odporúčania 92. Reforma trhu s cukrom sa považovala za nevyhnutnú pre zosúladenie sektora cukru so základnými zásadami novej spoločnej poľnohospodárskej politiky s vyššou orientáciou na trh a pre dodržanie medzinárodných záväzkov Únie. 93. Reformou sa sledovala celá škála cieľov, ktoré boli čiastočne protichodné a z tohto dôvodu bolo ich súbežne dosiahnutie zložité. Dvor audítorov posudzoval, v akom rozsahu sa do súčasnosti podarilo dosiahnuť hlavné ciele. Zabezpečila reforma trhu s cukrom budúcu konkurencieschopnosť cukrovarníckeho priemyslu EÚ? 94. Reforma bola zameraná na významné zníženie (6 miliónov ton) neziskovej výrobnej kapacity v Spoločenstve zavedením vplyvného ekonomického stimulu pre cukrovarnícke podniky s najnižšou produktivitou, aby sa vzdali svojej výroby v rámci kvót. Odôvodnenie spočívalo v logike, že vzdanie sa výroby zo strany cukrovarov s nízkou produktivitou zvýši priemernú produktivitu a tým sa zaistí budúca konkurencieschopnosť cukrovarníckeho priemyslu EÚ. Avšak ani Komisia, ani členské štáty nemali k dispozícii údaje o relatívnej produktivite jednotlivých výrobcov. Zároveň bola k dispozícii poskytnutá dodatočná kvóta 1,5 milióna ton prevažne na nákup, určená pre efektívnejších výrobcov. 95. Výrobcovia sa v prvých dvoch rokoch reformy dobrovoľne vzdali len 2,2 milióna ton, čo svedčí o tom, že ponúknuté podnety nepovažovali cieľoví výrobcovia za dostatočne príťažlivé. Preto bolo v roku 2007 do procesu reformy zapracovaných niekoľko úprav, čím sa vytvoril silný stimul pre všetkých výrobcov na to, aby sa vzdali prinajmenšom určitého percentuálneho podielu svojich kvót. Aj keď sa teda plánované zníženie kvót dosiahlo, nebolo to možné len ukončením výroby cukrovarov s najnižšou mierou konkurencieschopnosti. 96. Pri audite sa zistili prípady, kedy sa podniky vzdali dodatočných kvót na cukor, ktoré získali alebo si zakúpili. Neexistuje logické odôvodnenie postupu, v rámci ktorého sa najprv dajú k dispozícii dodatočné kvóty, a neskôr sa usiluje o ich zníženie. Okrem toho v prípade dodatočnej kvóty na izoglukózu boli podnikom vyplatené finančné prostriedky za vzdanie sa kvót, ktoré im práve boli bezodplatne pridelené. Vzniknuté náklady vo výške zhruba 97 mil. EUR nie je možné odôvodniť. 97. Zatiaľ čo reformy čiastočne kompenzovali pestovateľov cukrovej repy za stratu príjmov spôsobenú podstatným poklesom minimálnych cien vyplácaných za cukrovú repu, zavedené opatrenia mali obmedzený vplyv na ich individuálnu konkurencieschopnosť. 98. Okrem toho, ako už Dvor audítorov zaznamenal vo svojej predchádzajúcej správe [65], udržiavanie nepružných prvkov a prekážok spojených so súčasným systémom kvót má za následok prílišnú nepružnosť výrobnej kapacity a znižuje rozsah pre zvyšovanie efektívnosti v prípade pestovateľov ako aj výrobcov. 99. Celkovo možno konštatovať, že cieľ stabilizácie trhu prostredníctvom vzdania sa výrobných kvót v objeme šesť miliónov ton dostal prednosť pred cieľom zníženia neziskovej výrobnej kapacity v Spoločenstve. V dôsledku toho sa v rámci procesu reformy plne nezabezpečila budúca konkurencieschopnosť cukrovarníckeho priemyslu EÚ. Podobne je pravdepodobné, že prevládajúce vonkajšie tlaky budú naďalej výrazne ovplyvňovať sektor cukru v EÚ. Odporúčanie s.c. 1 Prevládajúce vonkajšie tlaky môžu Komisiu donútiť navrhnúť ďalšie úpravy vnútornej výroby. V takom prípade Dvor audítorov odporúča vytvoriť nástroje a opatrenia na zaistenie celkovej jednotnosti, ktoré budú vychádzať z dôkladných technických posúdení potrieb a objektívnych a nediskriminačných kritérií. Odporúčanie s.c. 2 S ohľadom na význam výroby cukru v poľnohospodárskej ekonomike Dvor audítorov odporúča Komisii navrhnúť opatrenia na odstránenie nepružných prvkov a prekážok v súčasnom systéme kvót, ktoré majú nežiaduci vplyv na konkurencieschopnosť pestovateľov a výrobcov. Podarilo sa reformou trhu s cukrom stabilizovať trhy a zaručiť riadne zásobovanie cukrom? 100. Trh s cukrom bol vystavený dvojitému vplyvu zvýšených dovozov a znížených možností dotovaných vývozov. Za týchto okolností sa vnútorná výroba potrebná na uspokojenie potrieb EÚ stala kľúčovým stabilizačným faktorom trhu. Zvýšenie dovozov v budúcnosti pravdepodobne spustí ďalšie sťahovanie kvót s následným ďalším znížením výroby cukru v EÚ. 101. Dvor audítorov dospel k záveru, že zatiaľ čo stabilitu trhu sa doteraz podarilo zaistiť, dosiahlo sa to prostredníctvom výrobných kvót, ktorými je v súčasnosti stanovená maximálna povolená vnútorná výroba na úrovni približne 85 % spotreby EÚ. Ide pritom o výrobok, ktorý má strategický význam pre poľnohospodársko-potravinársky a chemický priemysel. Týmto sa zvyšuje závislosť EÚ od dovozov, pričom na poli zásobovania svetového trhu cukrom dominuje obmedzený počet vyvážajúcich krajín. Odporúčanie s.c. 3 Dvor audítorov odporúča, aby sa pri všetkých budúcich rozhodnutiach, ktoré majú dosah na výrobu cukru v EÚ, zohľadnila úroveň vnútornej výroby cukru, ktorá sa považuje za nevyhnutnú z hľadiska cieľa Zmluvy o fungovaní EÚ zabezpečiť riadne zásobovanie. 102. Dodávky sa majú dostať k spotrebiteľom za primerané ceny [66]. Reforma je určená na zníženie cien cukru až o 36 % [67]. Z dôvodu zložitosti procesu tvorby cien je veľmi ťažké stanoviť, do akej miery zníženie referenčnej ceny za nebalený cukor ovplyvní cenu, ktorú zaplatí konečný spotrebiteľ. Kým Komisia zdôrazňovala potrebu zaistiť, aby sa pohyby v cenách komodít smerom nadol prenášali bezodkladne na spotrebiteľa, zo štúdií vykonaných z poverenia Komisie vyplýva, že nie je pravdepodobné, aby sa zníženie ceny nebaleného cukru prenieslo na konečného spotrebiteľa. Odporúčanie s.c. 4 Dvor audítorov uznáva, že proces tvorby cien v oblasti potravín je obzvlášť zložitý, napriek tomu zastáva názor, že Komisia ho musí pravidelne kontrolovať. Komisia a členské štáty musia zabezpečiť správne uplatňovanie právnych predpisov o hospodárskej súťaži v sektore, čím sa zaistí cieľ Zmluvy o fungovaní EÚ zabezpečiť dodávky spotrebiteľom za primerané ceny. Boli osobitné nástroje a mechanizmy úspešné pri zvládaní a zmierňovaní problémov s prispôsobovaním, ktoré vznikli v dôsledku reformy? 103. Zanechanie pestovania cukrovej repy a zatvorenie cukrovarov má významný priamy a nepriamy dosah na poľnohospodársku komunitu a dotknuté regióny vrátane straty značného počtu pracovných miest. V právnych predpisoch sa ustanovil dočasný reštrukturalizačný fond na financovanie osobitných nástrojov na zvládanie a zmierňovanie problémov s prispôsobovaním sa. 104. Pri audite sa zistilo, že Komisia ani dotknuté členské štáty nezaviedli dostatočnú kontrolu prijatia opatrení v súvislosti so sociálnymi následkami reštrukturalizácie. Preto neexistujú úplné údaje o vplyve vzdania sa kvót na miestne ekonomiky. 105. Navyše v rôznych členských štátoch v čase konania auditu opatrenia v rámci pomoci na diverzifikáciu ešte neboli zavedené do praxe. Časový posun medzi zatvorením cukrovarov a realizáciou diverzifikačných opatrení môže viesť k ťažkostiam v týchto dotknutých regiónoch. 106. Zatvorenie cukrovarníckych podnikov musia doprevádzať náležité opatrenia zamerané na demontáž výrobných zariadení a obnovu environmentálneho stavu v lokalite podniku. Počas auditu sa však zistili prípady oneskorení pokiaľ ide o dodržiavanie týchto záväzkov voči životnému prostrediu zo strany výrobcov. 107. Pokiaľ ide o prechodnú pomoc pre rafinérie s celoročnou výrobou cukru, pri audite sa nenašli nijaké podklady, ktoré by svedčili o tom, že pomoc vychádzala z technického vyhodnotenia potrieb, a že výpočet súm sa opieral o objektívne kritériá. 108. Celkovo nie je zatiaľ možné vyjadriť konečné stanovisko k miere, do akej zavedené nástroje zmiernili významný priamy a nepriamy hospodársky dosah na poľnohospodársku komunitu v zasiahnutých regiónoch. Odporúčanie s.c. 5 Dvor audítorov odporúča Komisii a členským štátom prijať naliehavé opatrenia na zabezpečenie rýchleho sfunkčnenia diverzifikačných opatrení a dosiahnutia zamýšľaného účinku s cieľom podporiť alternatívne riešenia k pestovaniu cukrovej repy a výrobe cukru. Odporúčanie s.c. 6 Dvor audítorov odporúča, aby sa Komisia a členské štáty aktívnejšie zapojili do procesu kontroly dôsledného plnenia záväzkov voči životnému prostrediu zo strany zatvorených cukrovarníckych podnikov. Náklady na reformu 109. Dvor audítorov poznamenáva, že ak sa zohľadnia dodatočné náklady, ktoré nie sú priamo účtovateľné na ťarchu poľnohospodárskej časti rozpočtu, najmä náklady na sprievodné opatrenia pre krajiny AKT protokolu o cukre, celkové náklady pre rozpočet EÚ po reforme na obdobie 2007 – 2013 budú pravdepodobne o 1,2 mld. EUR vyššie než pred reformou. Túto správu prijala komora I, ktorej predsedá Michel CRETIN, člen Dvora audítorov, v Luxemburgu na svojom zasadnutí dňa 21. júla 2010. Za Dvor audítorov +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira predseda [1] Jediný výrobný závod v EÚ, kde sa cukor vyrábal z cukrovej trstiny (s výnimkou výrobných závodov v najodľahlejších regiónoch), bol zatvorený v roku 2006. [2] Organizácia spoločného trhu s cukrom bola vytvorená na základe nariadenia č. 1009/67/EHS (Ú. v. EHS 308, 18.12.1967, s. 1). V súčasnosti SOT upravuje nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (Ú. v. EÚ L 299, 16.11.2007, s. 1). [3] Náklad na vývoznú náhradu bol čiastočne vykrytý odvodmi uvalenými na výrobcov. Ako sa uvádza v osobitnej správe Dvora audítorov č. 20/2000 v bode 46: "Ročné náklady pre rozpočet EÚ za vývoz nadbytočného cukru predstavujú asi 1500 mil. EUR, z čoho sa 800 mil. EUR spätne získa prostredníctvom produkčného odvodu". [4] V roku 2005 EÚ vyrobila 20,3 milióna ton cukru a spotrebovala 15,6 milióna ton. EÚ doviezla 2,3 milióna ton surového cukru a vyviezla 7,5 milióna ton, z toho 2,5 milióna ton bolo dotovaných EÚ prostredníctvom vývozných náhrad. [5] V nariadení Rady (ES) č. 318/2006 (Ú. v. EÚ L 58, 28.2.2006, s. 1) sa stanovila kvóta pre izoglukózu na 507680 ton (EU-25); bola niekoľkokrát aktualizovaná, aby zohľadnila nové prídely, ako aj nové odstúpené objemy, a v súčasnosti má hodnotu 690441 ton (EU-27) (posledná aktualizácia nariadením (ES) č. 1234/2007). V Spojených štátoch predstavuje výroba izoglukózy približne polovicu výroby prírodného sladidla. [6] Ročný priemerný vývoz v hospodárskych rokoch 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006 – Komisia: Agriculture in the European Union - Statistical and Economic Information 2007 (Poľnohospodárstvo v Európskej únii – Štatistické a hospodárske údaje za rok 2007). [1001] Ak sú údaje z Bulharska a Rumunska významné, je to v správe uvedené. [7] Madagaskar, Malawi, Mozambik, Tanzánia, Uganda, Zambia. [8] Právny základ: nariadenia Rady (ES) č. 318/2006, (ES) č. 319/2006 a (ES) č. 320/2006 (Ú. v. EÚ L 58, 28.2.2006, s. 1, 32a 42). Nariadenie (ES) č. 318/2006 bolo odvtedy zrušené a nahradené nariadením (ES) č. 1234/2007. Vykonávacie predpisy sú stanovené nariadením Komisie (ES) č. 968/2006 (Ú. v. EÚ L 176, 30.6.2006, s. 32). [9] Tento číselný údaj obsahuje náhrady cukru – izoglukózu a inulínový sirup. [10] V rámci predchádzajúcej SOT mohli výrobcovia predávať cukor štandardnej akosti vnútroštátnym intervenčným agentúram za intervenčnú cenu a tak stanovovať minimálnu veľkoobchodnú cenu v EÚ. [11] V súčasnej SOT s cukrom sa intervenčná cena neuplatňuje, namiesto toho Komisia stanovila referenčnú cenu, okolo ktorej by veľkoobchodná cena na trhu mala kolísať. [12] Vážený priemer minimálnych cien pre cukrovú repu kvóty A a B po odpočítaní odvodov v hospodárskom roku 2003/04 a 2004/05. [13] Nariadenia Komisie (ES) č. 900/2007 (Ú. v. EÚ L 196, 28.7.2007, s. 26), (ES) č. 947/2008, č. 948/2008 a č. 951/2008 (Ú. v. EÚ L 258, 26.9.2008, s. 60, 61 a 66) pre cukor v pevnej forme, cukrové sirupy a cukor vo forme tovarov, na ktoré sa nevzťahuje príloha I Zmluvy o fungovaní EÚ. [14] V rámci SPS sa kompenzovali pestovatelia cukrovej repy na úrovni zhruba dvoch tretín zo zníženia príjmov spôsobeného znížením ceny, tzn. jedna tretina nie je kompenzovaná. [15] Článok 1 nariadenia (ES) č. 320/2006: "Reštrukturalizačný fond tvorí súčasť záručnej časti Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu". Od januára 2007 bude tvoriť súčasť Európskeho poľnohospodárskeho a záručného fondu (EPZF)... Dočasná reštrukturalizačná suma uvedená v článku 11 predstavuje prostriedky pridelené reštrukturalizačnému fondu v súlade s článkom 18 ods. 2 nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002. Akákoľvek suma, ktorá zostane v reštrukturalizačnom fonde po vyplatení výdavkov uvedených v odseku 2, sa pridelí do EPZF. [16] Článok 1 nariadenia (ES) č. 320/2006: "Akákoľvek suma, ktorá zostane v reštrukturalizačnom fonde po vyplatení výdavkov uvedených v odseku 2, sa pridelí do EPZF." Konečný termín predĺžený do roku 2012 nariadením Komisie (EÚ) č. 1204/2009. [17] Článok 3.6 nariadenia č. 320/2006 zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1261/2007 (Ú. v. EÚ L 283, 27.10.2007, s. 8). [18] V nariadení (ES) č. 320/2006 sa navyše počítalo s prechodnou pomocou v objeme 14 mil. EUR niektorým členským štátom (Rakúsko 9 mil. EUR, Švédsko 5 mil. EUR). V článku 9 sa ustanovuje: "V súvislosti s národným reštrukturalizačným programom uvedeným v článku 6 ods. 3: a) sa v Rakúsku udelí pomoc v maximálnej výške 9 miliónov EUR na investície do zberných stredísk cukrovej repy a inej logistickej infraštruktúry potrebnej v dôsledku reštrukturalizácie; b) sa vo Švédsku udelí pomoc v maximálnej výške 5 miliónov EUR priamej alebo nepriamej podpory pre pestovateľov cukrovej repy v Gotlande a Ölande, ktorí sa a v rámci národného reštrukturalizačného procesu vzdajú výroby cukru." [1002] Všetky zostatkové finančné prostriedky sa presunú do všeobecného rozpočtu EÚ (v súčasnosti odhadovaný objem 0,6 mld. EUR). [19] Príspevok výrobcov z týchto členských štátov do objemu odstúpených kvót na výrobu cukru je vyše 70 % pre každý rok reštrukturalizačného fondu. [20] Osobitná správa Dvora audítorov č. 20/2000 týkajúca sa riadenia spoločnej organizácie trhu s cukrom (Ú. v. ES C 50, 15.2.2001). [21] Prvý bod odôvodnenia nariadenia (ES) č. 320/2006. [22] Piaty bod odôvodnenia nariadenia (ES) č. 320/2006. [23] Aktualizácia hodnotenia dosahu z 22. júna 2005, SEK(2005) 808. [1003] Rozdelenie členských štátov podľa súhrnej ziskovosti, ktorá by ovplyvnila ich pravdepodobné zníženie výroby cukru (tabuľka 3 v dokumente Komisie "Hodnotenie dosahu" [SEK(2003) 1022]). [1004] "Počiatočná kvóta" sa rovná počiatočnej kvóte pridelenej členským štátom podľa prílohy III nariadenia č. 318/2006 pre hospodársky rok 2006/07 spolu s dodatočnými kvótami zakúpenými v rokoch 2006/07 a 2007/08. [1005] Medzi "ďalšie členské štáty" patrí Rumunsko, Bulharsko, Francúzske zámorské departementy a autonómny región Azorské ostrovy. [24] Grécko, Maďarsko, Taliansko a Španielsko. [25] Nariadenie Rady (ES) č. 1260/2007 z 9. októbra 2007, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 318/2006 o spoločnej organizácii trhov v sektore cukru (Ú. v. EÚ L 283, 27.10.2007, s. 1). [26] Nariadenie č. 320/2006. [27] Články 8 a 9 nariadenia (ES) č. 318/2006. [28] Výrobcovia izoglukózy mali nárok na pomoc za čiastočnú demontáž (s výnimkou demontáže kompletných zariadení na výrobu škrobu), a teda suma sa určuje výškou pomoci na kompenzáciu vynásobenou počtom ton, ktorých sa výrobca vzdal v hospodárskom roku, t. j. 547,50 EUR × 32664 odstúpených v roku 2007/08 + 468,75 EUR × 60568 ton vzdaných v roku 2008/09 + 390,00 EUR × 129083 odstúpených v roku 2009/10. [29] Osobitná správa Európskeho dvora audítorov č. 20/2000, bod 72 písm. d). [30] Osobitná správa Európskeho dvora audítorov č. 20/2000, bod 83. [31] Osobitná správa Európskeho dvora audítorov č. 20/2000, bod 23 písm. d). [32] Oznámenie KOM(2004) 0499 v konečnom znení Komisie Rade a Európskemu parlamentu – Uskutočnenie udržateľného poľnohospodárskeho modelu pre Európu prostredníctvom reformovanej Spoločnej poľnohospodárskej politiky – reforma sektora cukru. [33] Zabezpečenie riadneho zásobovania a stabilita trhov je cieľ SPP, ktorý je ustanovený v článku 39 Zmluvy o fungovaní Únie (takzvaná Lisabonská zmluva), predtým článok 33 Zmluvy o ES, a preto sa vzťahuje aj na SOT s cukrom. [34] 36 % je rozdiel medzi intervenčnou cenou pred reformou a referenčnou cenou po reforme. [35] Článok 39 Zmluvy o fungovaní EÚ (pôvodný článok 33 Zmluvy o ES). [36] Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – ceny potravín v Európe, KOM(2008) 821 v konečnom znení. [37] Evaluation of the Common Organisations of the Markets in the Sugar Sector (Posúdenie spoločnej organizácie trhov v sektore cukru) vypracovaná Holandským ekonomickým inštitútom a štúdia Price transmission in the agri-food sector (Prenos cien v poľnohospodársko-potravinárskom odvetví) realizovaná spoločnosťou AgraCEAS Consulting Ltd. [38] Je treba poznamenať, že výrobky s obsahom cukru sa vo všeobecnosti vyznačujú nízkou cenovou pružnosťou dopytu. Priemyselní výrobcovia týchto výrobkov nebudú nadmieru znepokojení nárastom ceny cukru, pretože môžu zvýšené náklady preniesť na konečného spotrebiteľa bez rozsiahlejšieho poklesu objemu predaja. Celkovo budú uprednostňovať zníženie ceny cukru, pretože im to umožní zahrnúť väčšinu úspor nákladov do ziskovej marže. Nebude pôsobiť nijaký silný stimul prenášať tieto úspory na konečného spotrebiteľa. Zdroj: Evaluation of the Common Organisation of the Markets in the Sugar Sector (Posúdenie spoločnej organizácie trhov v sektore cukru) Holandský ekonomický inštitút, s. 76. [39] Cenové rozdiely v distribúcii cukru a maloobchodnom predaji v členských štátoch sú zapríčinené rozdielmi v štruktúre trhov (existencia trhov monopolistického a monopsonistického typu, využívanie (zneužívanie) sily trhu a makroekonomické a politické prostredie. Rozdiely sa odzrkadľujú v odlišných nákladoch na prepravu, mzdových nákladoch, investičných nákladoch, daniach z pridanej hodnoty a zo zisku a pod., čo spolu tvorí stranu nákladov sektora distribúcie a maloobchodu. Tieto rozdiely v nákladoch sa premietnu do rozdielov v maloobchodných trhových cenách. Zdroj: Evaluation of the Common Organisation of the Markets in the Sugar Sector (Posúdenie spoločnej organizácie trhov), Holandský ekonomický inštitút, s. 77. [40] Odôvodnenie 2 nariadenia (ES) č. 318/2006. [41] Rovnako v štúdii z júla 2003 na posúdenie budúcich možností budúcej reformy SOT s cukrom, ktorú vykonalo združenie EUROCARE sa odhadovalo, že počet sekundárnych pracovných miest je dvojnásobný v porovnaní s počtom priamych pracovných miest. [42] Článok 3 ods. 5 nariadenia (ES) č. 320/2006. [43] Tu je potrebné poznamenať, že v článku 3 ods. 6 nariadenia (ES) č. 320/2006 sa ustanovila výška "aspoň 10 % príslušnej reštrukturalizačnej pomoci", čo bolo zmenené na "10" nariadením (ES) č. 1261/2007. [44] Článok 4 ods. 3 písm. f) nariadenia (ES) č. 320/2006. [45] Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1204/2009 zo 4. decembra 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 968/2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 320/2006, ktorým sa stanovuje dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve (Ú. v. EÚ L 323, 10.12.2009, s. 64). [46] Článok 3 ods. 6 nariadenia (ES) č. 320/2006 zmeneného a doplneného nariadením (ES) č. 1261/2007. [47] V Poľsku neexistovalo združenie dodávateľov strojových zariadení, národné orgány preto vybrali na konzultácie troch dodávateľov. [48] Nariadenie (ES) č. 1260/2007. [49] Článok 6 nariadenia (ES) č. 320/2006. [50] Nariadenie Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 277, 21.10.2005, s. 1). [51] Článok 7 nariadenia (ES) č. 320/2006. [52] Nariadenie (EÚ) č. 1204/2009. [53] Článok 24 nariadenia (ES) č. 968/2006. [54] Prostredníctvom zúčtovacej jednotky generálneho riaditeľstva pre poľnohospodárstvo Komisia vykonáva v členských štátoch len kontroly súladu s nariadeniami. [55] Článok 8 nariadenia (ES) č. 320/2006. [56] Článok 2 nariadenia (ES) č. 320/2006. [57] Článok 8 nariadenia (ES) č. 320/2006. [58] "Investície, demontáž výrobných zariadení, príspevky na prevádzkové náklady, ustanovenia o odpisoch zariadenia, a iné ustanovenia, ktoré sa považujú za potrebné s cieľom prispôsobiť sa novej situácii" (článok 15 nariadenia (ES) č. 968/2006). [59] Nariadenie (ES) č. 968/2006, ktorým sa vykonáva nariadenie (ES) č. 320/2006, desiaty bod odôvodnenia: "S cieľom uľahčiť rafinériám s celoročnou prevádzkou, ktoré stratili určité výhody, ktoré mali v súlade s nariadením Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru [2], aby sa prispôsobili novej situácii po nadobudnutí účinnosti nariadenia Rady (ES) č. 318/2006 z 20. februára 2006 o spoločnej organizácii trhov v sektore cukru [3], nariadením (ES) č. 320/2006 sa zavádza prechodná podpora prideľovaná v tých členských štátoch, v ktorých sa v minulosti vybudovali rafinérie v zmysle nariadenia (ES) č. 1260/2001". [60] Článok 8 ods. 3 nariadenia (ES) č. 320/2006. [61] Článok 1 nariadenia (ES) č. 320/2006. [62] Sem sú zahrnuté aj prognózy vypracované v rámci finančného rámca na obdobie 2007 – 2013. Rozpočet je následne predmetom budúcej dohody. [63] Časť 5 o vplyve návrhov reformy v sektore cukru na rozpočet v návrhu Komisie, KOM(2005) 263 v konečnom znení. [64] Produkčný odvod mohol byť súčasťou kvót (takzvanej kvóty B) až do výšky 39,5 % intervenčnej ceny (631 EUR za tonu), t. j. až do 249 EUR za tonu (článok 15 nariadenia č. 1260/2001). [65] Osobitná správa Dvora audítorov č. 20/2000 týkajúca sa riadenia spoločnej organizácie trhu s cukrom. [66] V článku 33 Zmluvy o ES, v súčasnosti článku 39 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (takzvanej Lisabonskej zmluvy) sa ustanovuje za jeden z cieľov spoločnej poľnohospodárskej politiky zabezpečiť dodávky spotrebiteľom za primerané ceny. [67] 36 % je rozdiel medzi intervenčnou cenou pred reformou a referenčnou cenou po reforme. -------------------------------------------------- PRÍLOHA I PREHĽAD SKUTOČNÝCH PRÍJMOV A ODHADOV VÝDAVKOV REŠTRUKTURALIZAČNÉHO FONDU Zdroj: Audítori Dvora audítorov použili odrieknuté údaje poskytnuté Komisiou (jednotka C.5 GR pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka) na výpočet uvádzaných súm. (mil. EUR) | Členský štát | Celkové príjmy | Výdavky | Pomoc na reštrukturalizáciu [1] | Pomoc na diverzifikáciu [2] | Prechodná pomoc [3] | Spolu | (A) | (B) | (C) | (D) | (E) = (B) + (C) + (D) | Belgicko | 339 | 331 | 19 | 0 | 350 | Bulharsko | 13 | 2 | 1 | 0 | 3 | Česká republika | 166 | 88 | 11 | 0 | 99 | Dánsko | 163 | 37 | 8 | 0 | 45 | Nemecko | 1350 | 639 | 71 | 0 | 710 | Írsko | 0 | 187 | 44 | 0 | 231 | Grécko | 88 | 130 | 26 | 0 | 156 | Španielsko | 346 | 454 | 70 | 0 | 524 | Francúzsko | 1354 | 611 | 64 | 25 | 700 | Taliansko | 293 | 981 | 167 | 0 | 1148 | Lotyšsko | 8 | 59 | 15 | 0 | 74 | Litva | 40 | 17 | 2 | 0 | 19 | Maďarsko | 152 | 260 | 52 | 0 | 312 | Holandsko | 344 | 177 | 12 | 0 | 189 | Rakúsko | 152 | 25 | 5 | 9 | 39 | Poľsko | 657 | 288 | 34 | 0 | 322 | Portugalsko | 10 | 34 | 15 | 24 | 73 | Rumunsko | 32 | 10 | 0 | 0 | 10 | Slovinsko | 7 | 51 | 12 | 2 | 65 | Slovensko | 76 | 77 | 16 | 0 | 93 | Fínsko | 45 | 64 | 7 | 5 | 76 | Švédsko | 128 | 63 | 9 | 5 | 77 | Spojené kráľovstvo | 466 | 165 | 15 | 94 | 274 | SPOLU | 6229 | 4750 | 675 | 164 | 5589 | [1] Zahŕňa tiež retroaktívnu platbu. [2] Zahŕňa pomoc na diverzifikáciu a dodatočnú pomoc na diverzifikáciu. [3] Podľa článkov 8 a 9 nariadenia (ES) č. 320/2006 (Prechodná pomoc pre rafinérie s celoročnou výrobou cukru a niektoré členské štáty). -------------------------------------------------- PRÍLOHA II PREHĽAD KVÓT, KTORÝCH SA ČLENSKÉ ŠTÁTY VZDALI A – CUKOR (tony bieleho cukru) | Členský štát | Počiatočné kvóty [1] | Kvóty, ktorých sa štáty vzdali v danom hospodárskom roku | Kvóty k dispozícii od hospodárskeho roku 2009/10 | Percentuálny podiel kvót, ktorých sa štáty vzdali, spolu | | | 2006/07 | 2007/08 | 2008/09 | 2009/10 | | | | (A) | (B) | (C) | (D) | (E) | (F) = (A+B+C+D+E) | (G) = (B+C+D+E)/A | Francúzsko [2] | 4120687 | | | – 683655 | | 3437032 | 16,6 % | Nemecko | 3655456 | | | – 757200 | | 2898256 | 20,7 % | Poľsko | 1772477 | | | – 366869 | | 1405608 | 20,7 % | Spojené kráľovstvo | 1221474 | | | – 165000 | | 1056474 | 13,5 % | Holandsko | 931435 | | | – 126547 | | 804888 | 13,6 % | Belgicko | 882301 | | | – 206066 | | 676235 | 23,4 % | Taliansko | 1557443 | – 778737 | – 24861 | – 245467 | | 508378 | 67,4 % | Španielsko | 996961 | – 93119 | – 16679 | – 256578 | – 132106 | 498479 | 50,0 % | Česká republika | 474932 | | – 102473 | | | 372459 | 21,6 % | Dánsko | 452466 | | | – 80083 | | 372383 | 17,7 % | Rakúsko | 405812 | | | – 54785 | | 351027 | 13,5 % | Švédsko | 385984 | – 42562 | | – 50236 | | 293186 | 24,0 % | Grécko | 317502 | | – 158800 | | | 158702 | 50,0 % | Slovensko | 216037 | | – 70133 | – 33584 | | 112320 | 48,0 % | Maďarsko | 406684 | | – 108093 | – 193171 | | 105420 | 74,1 % | Rumunsko [3] | 109164 | | | – 4475 | | 104689 | 4,1 % | Litva | 111010 | | | – 20758 | | 90252 | 18,7 % | Fínsko | 146087 | | – 56087 | – 9001 | | 80999 | 44,6 % | Portugalsko [4] | 79671 | – 35218 | – 19500 | – 15000 | | 9953 | 87,5 % | Slovinsko | 52973 | | – 52973 | | | 0 | 100,0 % | Lotyšsko | 66505 | | – 66505 | | | 0 | 100,0 % | Írsko | 199260 | – 199260 | | | | 0 | 100,0 % | Bulharsko [3] | 4752 | | | – 4752 | | 0 | 100,0 % | SPOLU | 18567073 | – 1148896 | – 676104 | – 3273227 | – 132106 | 13336740 | 28,2 % | | Kvóty na cukor, ktorých sa štáty vzdali, spolu = 5230333 | | B – INULÍNOVÝ SIRUP (v tonách v ekvivalente bieleho cukru) | Členský štát | Počiatočné kvóty | Kvóty, ktorých sa štáty vzdali v danom hospodárskom roku | Kvóty k dispozícii od hospodárskeho roku 2009/10 | Percentuálny podiel kvót, ktorých sa štáty vzdali, spolu | | | 2006/07 | 2007/08 | 2008/09 | 2009/10 | | | | (A) | (B) | (C) | (D) | (E) | (F) = (A+B+C+D+E) | (G) = (B+C+D+E)/A | Belgicko | 215246 | – 215246 | | | | 0 | 100,0 % | Holandsko | 80950 | – 80950 | | | | 0 | 100,0 % | Francúzsko | 24521 | – 24521 | | | | 0 | 100,0 % | SPOLU | 320717 | – 320717 | 0 | 0 | 0 | 0 | 100,0 % | | Kvóty na inzulínový sirup, ktorých sa štáty vzdali, spolu = 320717 | | C – IZOGLUKÓZA Zdroj: Európsky dvor audítorov na základe údajov Komisie (GR pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka). (tony sušiny) | Členský štát | Počiatočné kvóty [5] | Kvóty, ktorých sa štáty vzdali v danom hospodárskom roku | Kvóty k dispozícii od hospodárskeho roku 2009/10 | Percentuálny podiel kvót, ktorých sa štáty vzdali, spolu | | | 2006/07 | 2007/08 | 2008/09 | 2009/10 | | | | (A) | (B) | (C) | (D) | (E) | (F) = (A+B+C+D+E) | (G) = (B+C+D+E)/A | Maďarsko | 220266 | | | | | 220266 | 0,0 % | Belgicko | 114580 | | | | | 114580 | 0,0 % | Bulharsko [6] | 89198 | | | | | 89198 | 0,0 % | Slovensko | 68095 | | | | | 68095 | 0,0 % | Nemecko | 56638 | | | | | 56638 | 0,0 % | Španielsko | 131423 | | – 5000 | – 3000 | – 69613 | 53810 | 59,1 % | Poľsko | 42861 | | | | | 42861 | 0,0 % | Taliansko | 32493 | | | | | 32493 | 0,0 % | Portugalsko | 15871 | | | – 3371 | | 12500 | 21,2 % | Francúzsko | 27664 | | – 27664 | | | 0 | 100,0 % | Spojené kráľovstvo | 43592 | | | | – 43592 | 0 | 100,0 % | Holandsko | 14563 | | | – 14563 | | 0 | 100,0 % | Grécko | 20636 | | | – 20636 | | 0 | 100,0 % | Rumunsko [6] | 15879 | | | | – 15879 | 0 | 100,0 % | Fínsko | 18999 | | | – 18999 | | 0 | 100,0 % | SPOLU | 912758 | 0 | – 32664 | – 60569 | – 129084 | 690441 | 24,4 % | | Kvóty na izoglukózu, ktorých sa štáty vzdali, spolu = 222317 | | [1] "Počiatočná kvóta" sa rovná počiatočnej kvóte pridelenej členským štátom podľa ustanovení prílohy III nariadenia (ES) č. 318/2006 pre hospodársky rok 2006/07 spolu s dodatočnými kvótami zakúpenými v rokoch 2006/07 a 2007/08. [2] Vrátane kvót pre Francúzskej zámorské departementy (480 245 ton). [3] Kvóty dostupné len od roku 2007/08 (nové členské štáty, ktoré vstúpili do EÚ v roku 2007). [4] Vrátane kvót pre autonómny región Azorské ostrovy (9 953 ton). [5] "Počiatočná kvóta" sa rovná počiatočnej kvóte pridelenej členským štátom podľa ustanovení prílohy III nariadenia (ES) č. 318/2006 pre hospodársky rok 2006/07 spolu s dodatočnými kvótami pridelenými v rokoch 2006/07, 2007/08, 2008/09. [6] Kvóty dostupné len od roku 2007/08 (nové členské štáty, ktoré vstúpili do EÚ roku 2007) spolu s dodatočnými kvótami pridelenými do roku 2009/10. -------------------------------------------------- PRÍLOHA III ROZDELENIE ČLENSKÝCH ŠTÁTOV PODĽA SÚHRNNEJ ZISKOVOSTI Zdroj: Komisia (jednotka C.5 na GR pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka). (tony bieleho cukru) | Členský štát | Úroveň súhrnnej ziskovosti [1] | Skutočný dosah reformy | Počiatočná kvóta [2] | Kvóty, ktorých sa štáty vzdali v prvých dvoch rokoch | Kvóty, ktorých sa štáty vzdali v roku 2008/09 [3] | Percentuálny podiel počiatočných kvót, ktorých sa štáty vzdali | Percentuálny podiel kvót, ktorých sa štáty vzdali, spolu | Kvóty k dispozícii od roku 2009/10 | (A) | (B) | (C) | (D) = (B+C)/(A) | (E) = (B+C) / (Σ B to C) | (F) = A+B+C | Írsko | Nízka | 2143923 | – 1216376 | – 260466 | 68,9 % | 28,2 % | 667081 | Grécko | Taliansko | Portugalsko (kontinentálne) | Česká republika | Stredná | 2923655 | – 566062 | – 725282 | 44,2 % | 24,7 % | 1632311 | Dánsko | Španielsko [3] | Lotyšsko | Litva | Maďarsko | Slovensko | Slovinsko | Fínsko | Belgicko | Vysoká | 12895381 | – 42562 | – 2410358 | 19,0 % | 46,9 % | 10442461 | Nemecko | Francúzsko (kontinentálne) | Holandsko | Rakúsko | Poľsko | Švédsko | Spojené kráľovstvo | Ďalšie členské štáty [4] | Nezahrnuté | 604114 | 0 | – 9227 | 1,5 % | 0,2 % | 594887 | SPOLU | 18567073 | – 1825000 | – 3405333 | 28,2 % | 100,0 % | 13336740 | [1] Rozdelenie členských štátov podľa súhrnej ziskovosti, ktorá by ovplyvnila ich pravdepodobné zníženie výroby cukru (tabuľka 3 v dokumente Komisie "Hodnotenie dosahu" [SEK(2003) 1022]). [2] "Počiatočná kvóta" sa rovná počiatočnej kvóte pridelenej členským štátom podľa prílohy III nariadenia (ES) č. 318/2006 pre hospodársky rok 2006/07 spolu s dodatočnými kvótami zakúpenými v rokoch 2006/07 a 2007/08. [3] Kvóty v objeme 132 106 ton, ktorých sa vzdalo Španielsko v hospodárskom roku 2009/10 sú zahrnuté v roku 2008/09. [4] Medzi "ďalšie členské štáty" patrí Rumunsko, Bulharsko, Francúzske zámorské departementy a autónmy región Azorské ostrovy. -------------------------------------------------- PRÍLOHA IV PREHĽAD POMOCI K DISPOZÍCII PRE VÝROBCOV A ICH PRIAME NÁKLADY NA UZATVORENIE Zdroj: Plány reštrukturalizácie a (záverečné) správy o pokroku predložené výrobcami v kontrolovaných členských štátoch. Kontrolované členské štáty | Česká republika | Nemecko | Írsko | Grécko [1] | Španielsko | Francúzsko | Taliansko | Poľsko | Počet zatvorených cukrovarov | 3 | 5 | 1 | 2 | 7 | 5 | 14 | 8 | (A)Počet kvót na cukor, ktorých sa štáty vzdali, za zatvorené cukrovary (v tis. ton bieleho cukru) | 102 | 736 | 199 | 159 | 498 | 651 | 1049 | 296 | (mil. EUR) | (B)Celková pomoc na reštrukturalizáciu k dispozícii pre výrobcu vrátane retroaktívnej platby za uzatvorené cukrovary | 58 | 415 | 127 | 72 | 277 | 358 | 666 | 166 | (C)Priame náklady na uzatvorenie spolu [2] | 48 | 178 | 172 | 21 | 266 | 104 | 450 | 98 | týkajúce sa aktív, zásob a odpisov zo skladovania | 22 | 67 | 108 | 4 | 165 | 42 | 237 | 51 | týkajúce sa sociálnych nákladov (nadbytočnosť, dôchodok, školenie, znovuzamestnanie) | 8 | 49 | 42 | 5 | 62 | 37 | 67 | 15 | týkajúce sa demontáže a ďalších nákladov súvisiacich s uzatvorením | 18 | 62 | 22 | 12 | 39 | 25 | 146 | 32 | Rozdiel medzi pomocou na reštrukturalizáciu a priamymi nákladmi na uzatvorenie (B – C) | 10 | 237 | – 45 | 51 | 11 | 254 | 216 | 68 | Pomoc na reštrukturalizáciu na tonu, ktorej sa štáty vzdali, po odčítaní priamych nákladov na uzatvorenie (B – C)/A | 98 | 322 | – 226 | 321 | 22 | 390 | 206 | 230 | [1] Tieto dve továrne by mali byť prerobené na zariadenia s výrobou biomasy (požiadalo sa len o pomoc na čiastočnú demontáž). [2] Straty budúcich ziskov neboli považované za priame náklady na uzavretie. -------------------------------------------------- PRÍLOHA V IMPLEMENTÁCIA POMOCI NA DIVERZIFIKÁCIU Zdroj: Komisia (jednotka C. na GR pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka). (EUR) | Členské štáty | Pomoc na diverzifikáciu pridelená na obdobie 2006 – 2010 [1] | Pomoc na diverzifikáciu | Dodatočná pomoc na diverzifikáciu | Spolu | (A) | (B) | (C) | (D) = (B)+(C) | Belgicko | 19328991 | 0 | 19328991 | Bulharsko | 445738 | 445738 | 891475 | Česká republika | 11220772 | 0 | 11220772 | Dánsko | 7511785 | 0 | 7511785 | Nemecko | 71025341 | 0 | 71025341 | Írsko | 21818970 | 21818970 | 43637940 | Grécko | 17388600 | 8694300 | 26082900 | Španielsko | 46394042 | 23197021 | 69591063 | Francúzsko (kontinentálne) | 64126854 | 0 | 64126854 | Taliansko | 111018706 | 55509353 | 166528059 | Lotyšsko | 7282298 | 7282298 | 14564595 | Litva | 1947100 | 0 | 1947100 | Maďarsko | 29955623 | 22466717 | 52422341 | Holandsko | 11870109 | 0 | 11870109 | Rakúsko | 5138833 | 0 | 5138833 | Poľsko | 34412305 | 0 | 34412305 | Portugalsko (kontinentálne) | 7398621 | 7398621 | 14797242 | Rumunsko | 419772 | 0 | 419772 | Slovinsko | 5800544 | 5800544 | 11601087 | Slovensko | 10829743 | 5414871 | 16244614 | Fínsko | 6985820 | 0 | 6985820 | Švédsko | 9372676 | 0 | 9372676 | Spojené kráľovstvo | 15477000 | 0 | 15477000 | SPOLU | 517170242 | 158028432 | 675198674 | [1] Pomoc na diverzifikáciu predstavuje pomoc na diverzifikáciu (článok 6 nariadenia (ES) č. 320/2006) a dodatočnú pomoc na diverzifikáciu (článok 7 nariadenia (ES) č. 320/2006). -------------------------------------------------- PRÍLOHA VI PRÍKLADY RÔZNORODOSTI KRITÉRIÍ V ČLENSKÝCH ŠTÁTOCH PRI PRIDEĽOVANÍ POMOCI NA DIVERZIFIKÁCIU Prideľovanie pomoci na diverzifikáciu vychádzalo zo širokej škály kritérií medzi jednotlivými členskými štátmi, napríklad: - v Írsku bol celý objem pomoci na diverzifikáciu pridelený pestovateľom, ktorí stratili svoje dodávateľské práva bez toho, aby museli preukázať akékoľvek náklady na diverzifikáciu, - taktiež v Českej republike získali pestovatelia celý objem pomoci na diverzifikáciu, tá však bola obmedzená na pokrytie časti nákladov na novonadobudnuté poľnohospodárske strojové zariadenia, - v Taliansku a Poľsku bola pomoc na diverzifikáciu pridelená diverzifikačným projektom, ktoré realizovali pestovatelia a príjemcovia iného druhu, hlavne malé a stredné podniky, - vo Francúzsku, v Nemecku a Španielsku regionálne orgány pridelili pomoc na diverzifikáciu rôznym opatreniam s koncepciou v rámci rozvoja vidieka, z ktorých mali prospech pestovatelia, malé a stredné podniky a miestne orgány. -------------------------------------------------- PRÍLOHA VII GLOSÁR HLAVNÝCH POJMOV A SKRATIEK AKT : Afrika, Karibik a Tichomorie. Bioetanol z cukrovej trstiny alebo repy : sa získava fermentáciou surovej šťavy (okamžite po vylúhovaní z cukrovej trstiny alebo cukrovej repy) alebo ťažkej šťavy (výsledok ďalšieho spracovania, ktoré zahŕňa fázu zahustenia, ktorá umožňuje prechodné uskladnenie) a destiláciou; výrobný proces nezahŕňa výrobu cukru v pevnej forme. Bioetanol možno získať aj z iných plodín; môže slúžiť ako palivo alebo ako prísada do paliva. Cukor, surový a biely : biely cukor sa definuje ako cukor s obsahom sacharózy (chemicky čistá molekula, z ktorej pozostáva cukor) najmenej 99,5 %; štandardná kvalita surového cukru je 96 % obsah sacharózy, aj keď tento obsah je zvyčajne vyšší. Má svetlobéžovú až stredne hnedú farbu. Surový cukor sa zvyčajne vyrába z cukrovej trstiny, zatiaľ čo biely cukor sa získava priamo spracovaním cukrovej repy alebo cukrovej trstiny alebo ďalším spracovaním (rafinovaním) surového cukru. Na spotrebu sa štandardne používa biely cukor, ale používajú sa aj menšie množstvá surového cukru (najmä pre farbu alebo príchuť cukrovej trstiny). Cukor C : pozri "Kvóty A, B a takzvaný cukor C" Dovozné clá : mechanizmus podpory trhu, v rámci ktorého sa vyberá určené zdanenie na množstvá dovezené zo svetového trhu a týmto spôsobom sa zvyšuje cena týchto tovarov nad cenovú úroveň tovarov z domácej výroby. Podľa viacstrannej dohody o obchode z roku 1995 boli dovozné clá čiastočne odstránené v prípade svetového trhu s poľnohospodárskymi komoditami a vo svetovej obchodnej organizácii (WTO) prebiehajú rokovania o ďalšom odstraňovaní. Intervencia (verejné uskladnenie) : mechanizmus podpory trhu, v rámci ktorého sa výrobcom umožňuje predávať poľnohospodársky výrobok v členskom štáte (intervenčnej agentúre) za cenu stanovenú nariadením Rady; táto intervenčná cena potom plní úlohu minimálnej ceny na domácom trhu. Spočiatku sa mohli pod tento mechanizmus zahrnúť neobmedzené množstvá výrobkov. V sektore cukru sa pri reforme v roku 2006 tento mechanizmus najprv obmedzil na limitované množstvá so zníženými cenami, neskôr sa mechanizmus zrušil. Inulín a inulínový sirup : inulín je vláknina (pozostávajúca z reťazca molekúl fruktózy) nachádzajúca sa v mnohých rastlinách. Priemyselne sa získava z koreňov čakanky. Hydrolýza inulínu je proces na získanie fruktózy a výsledok tohto procesu, sladidlo nazývané inulínový sirup, je zahrnutý do spoločnej organizácie trhu s cukrom v EÚ. Jeho výrobná kvóta na rok 2006 bola zhruba 321 000 ton (1,5 % podiel na trhu). Poznámka: Inulín nesúvisí s inzulínom, čo je hormón podieľajúci sa na riadení hladiny cukru v krvi. Izoglukóza : známa tiež pod názvom HFCS (škrobový kukuričný sirup s vysokým obsahom fruktózy), ide o sladidlo získavané pri spracovaní glukózy, pri ktorom je jej časť premenená na fruktózu s cieľom získať sirup, ktorý je rovnaký ako sirup získaný výsledkom hydrolýzy cukru (pri ktorej sa sacharóza premieňa na zložky glukózy a fruktózy); štandardne obsahuje 42 % a 55 % fruktózy. Glukóza používaná do tejto fázy slúži tiež ako sladidlo, ktoré má osobitné využitie v potravinárstve; ide o výsledok spracovania škrobu; škrob sa obvykle získava z kukurice, no škrobársky priemysel ho dokáže získavať aj zo pšenice alebo zemiakov. Izoglukóza predstavuje konkurenciu cukru vo významných oblastiach využitia, napríklad v nealkoholických nápojoch, a je tak zahrnutá do spoločnej organizácie trhu s cukrom v EÚ: kvóty na jej výrobu po reforme boli zhruba 508 000 ton (podiel na trhu pod 3 % v krajinách EÚ-25). Kvóty (výrobné kvóty) : mechanizmus podpory trhu, ktorého cieľom je najmä pre