Správa Komisie Rade a Európskemu parlamentu o monitorovaní implementácie spoločnej politiky rybolovu za roky 2003 – 2005 v členských štátoch {SEK(2007) 425} /* KOM/2007/0167 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 10.4.2007 KOM(2007) 167 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU O MONITOROVANÍ IMPLEMENTÁCIE SPOLOČNEJ POLITIKY RYBOLOVU ZA ROKY 2003 – 2005 V ČLENSKÝCH ŠTÁTOCH {SEK(2007) 425} Úvod V článku 27 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002[1] sa vyžaduje, aby Komisia každé tri roky vypracovala hodnotiacu správu o svojej kontrolnej činnosti a uplatňovaní pravidiel spoločnej politiky rybolovu v čleských štátoch, ktorú má predložiť Európskemu parlamentu a Rade. V článku 35 nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993[2] (ďalej len „nariadenie o kontrole“) sa okrem toho vyžaduje, aby Komisia každé tri roky vypracovala hodnotiacu správu o uplatňovaní nariadenia na základe implementačných správ predkladaných členskými štátmi. Táto správa je reakciou na tieto záväzky a je prvou správou prijatou od reformy spoločnej politiky rybolovu v roku 2002. Vzťahuje sa na obdobie rokov 2003 až 2005. Správa sa podrobne nezaoberá otázkami týkajúcimi sa sankcií a vážnych porušení, keďže sa rozoberajú osobitne v oznámeniach Komisie o správaní, ktoré vážne porušilo ustanovenia spoločnej politiky rybného hospodárstva v roku 2003[3] a 2004[4]. INšPEKčNÉ PROGRAMY KOMISIE NA ROKY 2003 - 2005 Tieto programy sa zamerali na najcitlivejšie aspekty považované za oblasti vysokého rizika z hľadiska nedodržiavania právnych predpisov. Medzi ne patria: 1. Zásoby, ktoré podliehajú regionálnym opatreniam na obnovu a riadenie, ako sú treska, merlúza, tuniak modroplutvý, pelagický rybolov a halibut tmavý. 2. Otázky horizontálnej kontroly, ako sú satelitné monitorovanie, činnosť plavidiel tretích krajín a marketing. Všetky programy obsahovali viaceré misie v členských štátoch, niektoré bez predchádzajúceho oznámenia, na ktoré nadväzovala podrobná analýza priamo získaných informácií a informácií z iných zdrojov. Inšpekcia mohla v niektorých prípadoch na diaľku vstúpiť do databáz o kontrole rybolovu členských štátov. Rozsah preverovania inšpektorov Komisie je obmedzený počtom dostupných zamestnancov a zákonnými právomocami inšpektorov. Inšpektori Komisie môžu vykonávať prehliadky plavidiel a priestorov a majú prístup ku všetkým príslušným informáciám. Zvyčajne pracujú v teréne, kde pozorujú vnútroštátnych inšpektorov vykonávajúcich svoju prácu a týmto spôsobom môžu posúdiť fyzickú implementáciu kontrolných opatrení príslušnými orgánmi členských štátov. Program na obnovu stavov tresky v Severnom mori a v západných vodách Do konca roku 2004 všetky členské štáty zaviedli administratívny systém pre program na obmedzenie intenzity rybolovu. Dojednania o pridelení a presune dní boli vo všeobecnosti podstatne pokrokovejšie ako kontrolné opatrenia prijaté v prístavoch vykládky. Vo všetkých členských štátoch sa v priebehu inšpekčných misií zistili tieto osobitné problémové oblasti: - Stratégia na zabezpečenie súladu s programom na obmedzenie intenzity rybolovu chýbala. - Informácie zo systému monitorovania plavidiel (VMS) sa nepoužili účinne na krížovú kontrolu predchádzajúcich oznámení o vykládke a intenzite rybolovu zaznamenaných v lodných denníkoch plavidiel. - Pravidlá týkajúce sa vedľajšieho úlovku, ktoré v niektorých prípadoch umožnili pridelenie vyššieho počtu dní na mori, sa pravidelne nekontrolovali. - Členské štáty náležitým spôsobom neuplatnili znížené tolerančné rozpätie 8 % na odhady úlovkov v lodnom denníku. Záver : Systém na obnovu stavov tresky sa implementoval spôsobom, ktorý by spôsobil minimálne narušenie rybolovnej činnosti. Vplyv systému sa ďalej znížil nespoľahlivými údajmi o úlovkoch v dôsledku nesprávneho nahlasovania. Program na obnovu stavov severnej merlúzy Kontrolné opatrenia – Väčšina členských štátov mala zavedené pracovné systémy pre stanovené prístavy a predchádzajúce oznamovanie vykládok, špecifické pre program. Tieto sa preukázali ako dôležité nástroje na cielenie inšpekcií. Mnohé členské štáty však mali ťažkosti s presadzovaním zníženého tolerančného rozpätia na odhad úlovkov v lodnom denníku rybolovu ES. Zaznamenávanie úlovkov – Veľká časť úlovkov merlúzy sa po vyložení v jednom členskom štáte prepravuje na predaj do druhého členského štátu. Členské štáty nevyžadovali, aby sa merlúza pred prepravou vážila a v dôsledku toho nie je možné zaručiť správnosť údajov vo vyhlásení o vykládke. Okrem toho, nedostatok niektorých základných právnych dokumentov na registráciu úlovkov v niektorých členských štátoch (lodné denníky, vyhlásenia o vykládke, dopravné dokumenty a potvrdenie o predaji) bránil účinným krížovým kontrolám a znemožnil účinné posúdenie údajov o vykládke. Technické opatrenia – Technické opatrenia sa vo väčšine členských štátov zvyčajne kontrolujú na mori. Pri dvoch misiách, ktoré sa uskutočnili na mori, bola slabá stratégia pri inšpekciách z čoho vyplynuli nedostatočné sankcie závislé od celkového nedostatku účinnej kontroly. Okrem toho, nedostatočne účinná kontrola vykládok merlúzy nedostatočnej veľkosti v niektorých členských štátoch predstavuje stále veľké znepokojenie. Záver : Nedostatok koordinovanej kontroly medzinárodnej dopravy merlúzy spolu s nedostatočnými normami na registráciu úlovkov a vykládka rýb nedostatočnej veľkosti znížili účinnosť programu na obnovu stavov severnej merlúzy. Program na obnovu stavov južnej merlúzy a homára nórskeho Riadenie intenzity rybolovu – Keďže rok 2005 bol prvým rokom implementácie opatrení na obnovu stavov južnej merlúzy a homára nórskeho, bolo ťažké posúdiť vplyv týchto opatrení na zníženie intenzity rybolovu. V Španielsku bol maximálny počet dní na mori rovnaký ako podľa predchádzajúcich vnútroštátnych predpisov. Osobitné kontrolné opatrenia – Obidva zainteresované členské štáty mali ťažkosti s presadzovaním zníženého tolerančného rozpätia na odhad úlovkov v lodnom denníku. Portugalsko úspešne zaviedlo požadované osobitné rybárske povolenie a požadované váženie úlovkov pred prepravou. Zaznamenávanie úlovkov – Nedostatok primeraných inšpekcií a krížových kontrol registračných dokumentov o úlovkoch a údajov získaných pri dozore oslabil dôveryhodnosť záznamov o úlovkoch. Záver : Vplyv programu bol obmedzený, kdeže sa v skutočnosti týkal iba 250 z 11 000 plavidiel, aktívnych pri love južnej merlúzy. Napriek tomu, ľudské zdroje vyčlenené na kontrolu programu nepostačovali. Vykládky rýb nedostatočnej veľkosti, vrátane merlúzy, znížili účinok programu na obnovu. Prechodné technické kontrolné opatrenia pre tresku v Baltskom mori Analýzou registračných dokumentov o úlovkoch sa zistili hlavné nedostatky v hláseniach o úlovkoch. Záznamy, ktoré analyzovali inšpektori Komisie, poukázali na celkový priemer podhodnotenia úlovkov registrovaných v lodných denníkoch vo výške 23 %. Priemery zaznamenané v jednotlivých členských štátoch sa pohybujú v rozpätí od 8 % do 49 %. Vykládka a marketing rýb v oblasti Baltského mora sa zakladá na priamych predajoch a preprave na iné trhy. Neexistuje postup ani infraštruktúra na systematické triedenie a váženie úlovkov v mieste vykládky. Plavidlá vstupujú do prístavu a vyložia ryby priamo na základe dopytu trhu a v mnohých prípadoch sa úlovky vyložia a ihneď prepravia do priestorov nákupcu alebo na dražbu v inom členskom štáte. Tam, kde inšpekcie vykládok viedli k odhaleniu podozrivých porušení, zdĺhavé sankčné konania, zaznamenané v mnohých členských štátoch, chýbajúce okamžité donucovanie opatrenia a nízka úroveň sankcií oslabili spoľahlivosť a účinnosť inšpekcií. Záver : Nedostatočná kontrola v Baltskom mori vážne oslabila systém zaznamenávania úlovkov, čo viedlo k tomu, že rybári zaznamenávali menšie úlovky, čo zabránilo významnému zníženiu úmrtnosti rýb. Únikové okná sietí typu BACOMA v Baltskom mori Všetky členské štáty, ktoré sa v priebehu trvania programu navštívili, implementovali opatrenia BACOMA a ukázalo sa, že opatrenie bolo úspešnejšie ako prvý variant zavedený v roku 2002. Okrem toho sa uskutočnili viaceré výmeny inšpektorov alebo spoločné inšpekčné operácie medzi rôznymi členskými štátmi, čo dokázalo pokračovanie riadiacich plánov pre tresku v Baltskom mori, ktoré sa uplatňovali do roku 2001. Záver : Únikové okno typu BACOMA, ktoré prijali rybári i kontrolné orgány, sa úspešne presadilo. Vysoko migrujúce druhy rýb Misie v roku 2003 dospeli k záveru, že členské štáty v skutočnosti nezaviedli žiadne systémy na registráciu úlovkov tuniaka modroplutvého. Vykonalo sa preto ďalšie hodnotenie riadiacich opatrení implementovaných na lov tuniaka modroplutvého a uplatňovania nových pravidiel o chove v klietkach a minimálnej veľkosti. To potvrdilo stálu potrebu zlepšovania systému zaznamenávania úlovkov, najmä správnosti údajov v lodnom denníku a vyhláseniach o vykládke a poukázalo na to, že presuny rybárskych plavidiel sa pravidelne nesledovali. Misie vykonané vo Francúzsku, Taliansku, Španielsku a Grécku potvrdili, že vo viacerých členských štátoch sa stále používajú zakázané unášané siete. Regionálne organizácie na riadenie rybolovu NAFO – Európska komisia udržiavala inšpekčné plavidlo v regulačnej oblasti Organizácie pre rybolov v severozápadnom Atlantiku (NAFO) každý rok približne 10 mesiacov. Od roku 2004 sa zodpovednosť za inšpekciu a rozmiestnenie pozorovateľov začala prenášať z Komisie na členské štáty, hoci sa inšpekčné plavidlo Komisie naďalej používa na podporu tejto činnosti. Okrem toho, Komisia koordinovala činnosti inšpekčných plavidiel iných členských štátov a jej inšpektori sa zúčastnili na inšpekciách vykládok. Prítomnosť inšpektorov Komisie na mori pri love halibuta tmavého umožnila priamo získať aktuálne údaje, ktoré, po analýze, poukázali na nezrovnalosti v systéme registrácie úlovkov jedného zo zainteresovaných členských štátov. Po rozhovoroch medzi Komisiou a príslušným členským štátom, tento členský štát rybolov ukončil. NEAFC – Komisia koordinovala inšpekčnú činnosť hliadkových plavidiel členských štátov na mori v regulačnej oblasti Komisie pre rybolov v severovýchodnom Atlantiku (NEAFC). Európska komisia koordinovala aj zvýšenie počtu inšpekcií v prístave, v ktorom sa nachádzajú plavidlá zapojené do rybolovu v regulačnej oblasti NEAFC a zamerala sa najmä na plavidlá označené ako plavidlá zapojené do nezákonných, neohlásených a neregulovaných (IUU) činností, na základe uverejnenia zoznamu IUU NEAFC v nariadení Spoločenstva o TAC a kvótach na rok 2005. Rybárske plavidlá tretích krajín Vzhľadom na narastajúce dovozy rýb z rybárskych plavidiel tretích krajín, buď priamo alebo po prekládke na mori, a obavy spojené s úlohou, ktorú zohrávajú plavidlá zapojené do činností IUU, inšpektori Komisie vykonali 12 misií s cieľom zhodnotiť dodržiavanie platného systému kontrol rybolovu v prístavoch Spoločenstva. Vo väčšine členských štátoch sa zistilo, že dodávky výrobkov rybolovu s pôvodom mimo EÚ sa prevažne považovali za dovozy a ako také ich má kontrolovať colná a veterinárna služba. V dôsledku toho sa povinnosť monitorovať rybolov buď zanedbala alebo vykonávala námatkovo. Orgány v oblasti rybolovu vo väčšine členských štátov neboli informované o objeme rýb z rybárskych plavidiel tretích krajín, ktoré vstupovali do ich vnútroštátnych prístavov. Našli sa určité dôkazy o rybách, ktoré pochádzali z plavidiel uvedených na zozname IUU alebo plavidiel, ktoré nepovolilo Generálne riaditeľstvo Komisie pre zdravie a ochranu spotrebiteľa. Po viacerých misiách značný počet členských štátov uznal daný stav a začal prijímať opatrenia s cieľom dodržať všetky požiadavky na rybolov pre rybárske plavidlá tretích krajín. Postupy váženia pelagických rýb V rámci dohôd EÚ – Nórsko – Faerské ostrovy sa vytvorila pelagická pracovná skupina. Táto skupina odporučila množstvo opatrení na zlepšenie váženia a inšpekcie vykládok pelagických druhov rýb, ktoré sa zapracovali do legislatívy Spoločenstva na základe nariadení o ročných kvótach na roky 2003 – 2005. Inšpektori Komisie vykonali misie v obdivoch zainteresovaných členských štátoch a v príslušnej tretej krajine. Zistili, že počiatočné dodržiavanie pravidiel bolo prinajlepšom nejednotné, keďže niektoré krajiny používali nominálne hmotnosti a samotné pravidlá boli často nesprávne pochopené. Na konci programu sa však v dotknutých členských štátoch zaznamenali podstatné zlepšenia. Osobitne stojí za zmienku donucovacie opatrenie, ktoré prijali orgány Írska a Spojeného kráľovstva, v prípade podozrivých opakovaných nesprávnych vyhlásení o úlovkoch počas dlhého obdobia. Dohoda medzi Nórskom a Faerskými ostrovmi s cieľom prijať rovnaké opatrenia ako Spoločenstvo bola tiež významným krokom na dosiahnutie rovnakých podmienok. Systém monitorovania plavidiel (VMS) Skúsenosti z prechádzajúcich misií ukázali, že vnútroštátne orgány boli pomalé pri inovácii a využívaní potenciálu VMS, napriek veľkému počtu opatrení na riadenie rybolovu, ktoré možno automaticky monitorovať prostredníctvom analýzy údajov z VMS. Vytvoril sa preto program na hodnotenie využívania VMS členskými štátmi pri plánoch obnovy pre Baltské a Severné more. Všetky zainteresované členské štáty majú vytvorenú technickú a prevádzkovú infraštruktúru, hoci v niektorých nie sú všetky požadované plavidlá náležite vybavené VMS. Výhody technológie VMS sa preukázali najmä ako nástroja taktického dohľadu na podporu iných inšpekčných činností, vo všeobecnosti sa nepoužíval ako nástroj riadenia intenzity rybolovu. Inšpektori Komisie vo väčšine členských štátov zistili aj množstvo nezrovnalostí medzi registračnými dokumentmi o úlovkoch a údajmi z VMS, ktoré vnútroštátne orgány nezachytili: V niektorých členských štátoch rybári nedodržiavali nariadenia o VMS, čo príslušné orgány účinným spôsobom nepostihovali, čiastočne z dôvodu neexistujúceho právneho rámca na sankcie. Členské štáty celkovo, aspoň do konca roku 2005, nevyužívali technológiu VMS na riadenie rybolovu v plnej miere. Marketing a vysledovateľnosť Hoci sa situácia v členských štátoch výrazne líši, inšpektori Komisie zistili, že sa členské štáty zdráhajú zmeniť tradičné marketingové postupy. V dôsledku toho nebola implementácia noriem EÚ pre triedenie prioritou a tieto normy sa uplatňovali a kontrolovali iba vtedy, ak nenarušovali miestnych prevádzkovateľov a postupy. Zodpovednosť za kontrolu pravidiel na sledovanie v prípade výrobkov rybolovu bola vo väčšine členských štátov rozptýlená medzi rôzne vnútroštátne alebo regionálne orgány. Koordinácia medzi týmito orgánmi často úplne chýbala. Situácia bola horšia v prípade dovážaných výrobkov a v dôsledku toho do Spoločenstva vstúpilo veľké množstvo výrobkov rybolovu bez uvedenia základných povinných údajov, ako sú pôvod a lovná oblasť. Bežné používanie miestnych obchodných označení, ktoré nie sú uvedené v oficiálnom vnútroštátnom zozname, zvyčajne zakrývalo predaj rýb nedostatočnej veľkosti alebo nedeklarovaných rýb prostredníctvom použitia osobitných miestnych názvov, ako napríklad whiting pre merlúzu, atun pre tuniaka modroplutvého. Kontrola v členských štátoch Ročné správy V súlade s článkom 35 nariadenia o kontrole členské štáty predkladali ročné správy o uplatňovaní nariadenia o kontrole. Na základe ročných správ sa predkladá kompilácia dostupných informácií o kontrolnej činnosti členských štátov a štruktúre kontroly v tabuľkovej forme uvedenej v prílohe. V týchto tabuľkách sa opisuje rybolovná činnosť každého členského štátu, za ktorou nasledujú údaje o inšpekčných zdrojoch a činnosti, evidencii úlovkov a zoznam prevádzkových orgánov zapojených do kontroly rybolovu. Preskúmaniu informácií poskytnutých členskými štátmi však bráni takmer nemožnosť urobiť logické porovnania v mnohých otázkach. Informácie sa nepredkladajú v štandardnom formáte, napríklad správy sa poskytli v rozsahu dĺžky od 1 strany (Malta) po viac ako 100 strán (Španielsko) a neexistuje štandardizovaný zoznam informácií, ktoré sa musia poskytovať alebo usmernenia o ich obsahu. V nasledujúcich odsekoch sa napriek tomu uvádzajú najdôležitejšie možné závery. Dostupné zdroje Vybavenie – Technické vybavenie z hľadiska hliadkových lodí a lietadiel možno teraz celkovo považovať za dostatočné na vykonávanie úlohy. Nové technológie, vrátane VMS, sa teraz používajú v omnoho väčšom rozsahu. Plný potenciál počítačovej technológie sa však využíva iba zriedka a v mnohých členských štátoch sa vo veľkej miere používa nedostatočným spôsobom, vrátane technológie spojenej s VMS. Zamestnanci - Ľudské zdroje sa líšia z hľadiska kvality a množstva. Profesionálne normy týkajúce sa kontroly rybolovu často preukazujú značné medzery. Zaškolenie sa líši a mnohí inšpektori nie sú na požadovanú prácu dostatočne kvalifikovaní, hoci sa zaznamenali zlepšenia. Vo väčšine členských štátov sú inšpektori v oblasti rybolovu zapojení do úloh, ktoré s rybolovom nesúvisia, alebo inšpekcia rybolovu je iba jednou z ich vykonávaných povinností a môže byť nízkej priority. Preto nie je možné porovnanie počtov zamestnancov inšpekcie uvedené v tabuľkách. Ak sa napríklad v Dánsku počet inšpektorov znížil, iné členské štáty, ako sú Írsko, Španielsko a Spojené kráľovstvo, zvýšili počet zamestnancov pridelených na činnosti kontroly a inšpekcie. V Taliansku sa preorientovaním inšpektorov zabezpečilo vyššie zameranie sa na kontrolu rybolovu. Mnohé členské štáty zlepšili kvalitu svojich existujúcich ľudských zdrojov prostredníctvom lepšej odbornej prípravy inšpektorov. Inšpekčná činnosť Intenzita inšpekcií – To, v čom spočíva inšpekcia z hľadiska kontrolovaných prvkov a noriem, podľa ktorých sú kontrolované, nie je náležite definované, napriek predchádzajúcim snahám Komisie o štandardizáciu predkladania správ o inšpekčnej činnosti. Ako sa uviedlo, niektorá inšpekčná činnosť sa vykonáva ako súčasť inej práce, napríklad sanitárnych alebo bezpečnostných kontrol. Zaznamenávanie inšpekčnej činnosti je nejednotné a neharmonizované tak, aby sa umožnilo porovnávanie výsledkov medzi členskými štátmi. V dôsledku toho nemožno mnohé inšpekcie priamo porovnávať. Organizácia inšpekcií – V kontrolnej činnosti stále existujú mnohé medzery. Inšpekcie v prístavoch sú často slabo organizované, v mnohých členských štátoch sa stále nezberajú základne registračné dokumenty o úlovkoch. Zdá sa, že dopravné kontroly sa neuplatňujú, krížové kontroly nie sú ani zďaleka systematické. Okrem toho, štandardné inšpekčné hodnoty (napríklad 20 % miera inšpekcií pri niektorých lovoch tresky a merlúzy) neboli vo viacerých prípadoch dodržané. Stratégie – Vysoké náklady na vymáhanie vzhľadom na hodnotu úlovkov rýb sú prekážkou účinnej kontroly. Využívanie dostupných zdrojov na kontrolu rybolovu by sa mohlo zlepšiť pridelením väčšej časti na kontrolné opatrenia, ktoré riešia najväčšie riziká spojené s ohrozením cieľov spoločnej politiky rybolovu. Lepšie využívanie dobre zadefinovaných stratégií založených na riziku by mohlo zvýšiť účinnosť kontrolných zdrojov. Vo väčšine členských štátov je však skutočná stratégia nedostatočná, hoci malé množstvo členských štátov začalo analyzovať riziká spojené s nedodržiavaním právnych predpisov, čo sa využíva na pridelenie zdrojov a plánovanie inšpekčnej činnosti. Obmedzené dostupné zdroje sa preto nevyužili s najvyššou účinnosťou. To je zjavné najmä pri tých rybolovoch, ktoré sú predmetom programu na obnovu. V mnohých prípadoch je prekážkou účinnej kontroly počet inšpekcií vykonávaných na mieste vykládky. V tejto súvislosti môže byť nákladovo efektívnejší presun zdrojov z kontroly na mori na kontrolu vykládok. Spolupráca medzi členskými štátmi – Pozitívne výsledky boli zaznamenané pri medzinárodnej koordinácii inšpektorov. Operácia SHARK v Severnom mori, na ktorej spolupracovali viaceré členské štáty v reálnom čase, aby zabránili páchateľom vyhnúť sa odhaleniu ukrytím sa vo vodách iných členských štátov, viedla k množstvu úspešných stíhaní. Vytvorenie pelagickej pracovnej skupiny viedlo k významným zlepšeniam v monitorovaní a kontrole a zabezpečilo transparentnosť medzi členskými štátmi a niektorými tretími krajinami. Nedodržiavanie právnych predpisov a sankcie Porušenie pravidiel spoločnej politiky rybolovu predstavuje riziko, ktoré niektorí rybári môžu byť ochotní podstúpiť vzhľadom na nízku možnosť odhalenia priestupkov alebo uplatnenia akýchkoľvek odrádzajúcich sankcií. Ako vyplýva z oznámení o vážnych porušeniach, väčšina pokút uložených páchateľom nepostačuje na to, aby mali skutočný odrádzajúci účinok. Štatisticky, sumy zaplatené na pokutách v roku 2003 a 2004 v celom Spoločenstve predstavovali približne 0,4 %[5] a 0,2 %[6] hodnoty úlovkov rýb v roku 2002 a 2003; ale rozdiely medzi členskými štátmi boli výrazné. S výnimkou dvoch členských štátov, v ktorých sa vykonali hodnotenia, celkovo naďalej chýba porozumenie vzťahu medzi rizikami spojenými s nedodržiavaním právnych predpisov, inšpekčnou činnosťou a účinkom prešetrovania, vrátane sankcií. Celkové výsledky dosiahnuté z hľadiska dodržiavania pravidiel spoločnej politiky rybolovu Pozitívny vývoj – Členské štáty uznali problémy spojené s nedodržiavaním právnych predpisov, následné poškodenie zásob rýb a nedostatočnú hospodársku a sociálnu stabilitu, tak na vládnej úrovni, ako aj v rámci častí samotného sektora rybolovu. Komisia sa zúčastnila na tomto procese prostredníctvom podnecovania dodržiavania právnych predpisov, zabezpečenia vyššej transparentnosti a uľahčovania medzinárodnej spolupráce, a v mimoriadnejších prípadoch, použitia odrádzajúceho účinku priestupkových konaní pred Európskym súdnym dvorom. Osobitným úspechom boli zlepšenia dosiahnuté pri monitorovaní a kontrole pelagického rybolovu a to, hoci v menšom rozsahu, že členské štáty potvrdili zlyhanie pri účinnej kontrole vykládok rybárskych plavidiel tretích krajín a uznali, že musia zlepšiť systém presadzovania v tejto oblasti. Hlavné nedostatky – Dodržiavanie základných pravidiel spoločnej politiky rybolovu zostáva pri mnohých rybolovoch na nízkej úrovni. Kvóty – Dodržiavanie celkových prípustných úlovkov (TAC) a kvót zostáva jedným z najväčších problémov spoločnej politiky rybolovu. Tieto problémy a súvisiace aspekty kontroly sa pravdepodobne výraznejšie pociťujú v prípade rozhodnutia o znížení kvót vzhľadom na potrebu prudkého zníženia pomeru úmrtnosti rýb. Nedeklarované a nesprávne oznámené vykládky v niektorých prípadoch vážne ohrozujú riadenie TAC a kvót. Vedci v oblasti rybolovu sú nútení vykonávať odhady „skutočných“ úlovkov, lebo v niektorých členských štátoch sa oficiálne údaje považujú za nespoľahlivé. Napríklad, kým deklarované úlovky južnej merlúzy boli 5 549 ton, vedci použili odhadovaný údaj 6 810 ton. V prípade tresky v Írskom mori bol deklarovaný úlovok 2 700 ton, pričom odhad bol 4 420 ton. Podobné príklady možno nájsť v ostatných oblastiach (Severné more, Baltské more...). Intenzita rybolovu – Zdá sa, že kontrola intenzity rybolovu, ktorá by mala dopĺňať kvóty, sa implementovala spôsobom, ktorý má najmenší účinok na skutočnú rybolovnú činnosť. Neexistuje dôkaz, že zníženie intenzity rybolovu vyvážilo nadmernú kapacitu flotily, aj pri zohľadnení účinku vyraďovacích schém. VMS sa nepoužíval účinným spôsobom na monitorovanie intenzity rybolovu, čo možno považovať za stratenú príležitosť. Technické opatrenia – Stále sa vykladajú podstatné množstvá rýb nedostatočnej veľkosti, najmä v južnej Európe, kde sa stále používa zakázaný výstroj (unášané siete), pričom v severných vodách sa neodstránili klapky na vlečných sieťach (na chytanie malých rýb). ZÁVERY A ODPORÚČANIA Budúcnosť správy Pri príprave tejto správy sa vyskytli podstatné ťažkosti v dôsledku chýbajúceho normalizovaného formátu správ členských štátov, a najmä chýbajúcej štandardnej definície inšpekcie rybolovu s cieľom zabezpečiť porovnateľné štatistiky. V spojení so zlepšovaním oznamovania o vážnych porušeniach Komisia uvažuje o vypracovaní zoznamu základných prvkov požadovaných od inšpekcií rybolovu predtým, ako ju možno začleniť do štatistík o kontrole a o štandardizácii formátu ročnej správy vypracovanej členskými štátmi. Komisia začala konzultáciu s vnútroštátnymi správami a príslušnými zainteresovanými stranami o budúcom formáte správy vzhľadom na odsúhlasenie štandardizovaných znakov inšpekcií do konca roku 2007, ktoré možno začleniť do nasledujúcich ročných správ. Možno zvážiť aj uverejnenie štatistík členských štátov o kontrole na internete. Bezprostredné priority na zlepšenie presadzovania a súladu Krátkodobé priority pre opatrenia by mali byť takéto: - Zabezpečiť plné využívanie existujúcich regulačných nástrojov – napr. prijímanie základných dokumentov na registráciu úlovkov, krížové kontroly, VMS a používanie dopravných kontrol. - Prideliť kvalifikovanejšie ľudské zdroje na kontrolu rybolovu. - Prijať systematický prístup k vzdelávaniu inšpektorov. - Posilniť spoluprácu a koordináciu medzi členskými štátmi a v členských štátoch na všetkých úrovniach. - Zlepšiť systémy sankcií tak, aby sa viac vzťahovali na druh a závažnosť priestupkov. Sankcie musia viac odrádzať a zodpovedné osoby zbaviť akéhokoľvek hospodárskeho prospechu vyplývajúceho z priestupku. - Posilniť prostriedky určené na kontrolu vykládok plavidiel loviacich mimo vôd Spoločenstva. - Čo najrýchlejšie využívať na zlepšenie toku informácií nové technológie, ako je elektronický lodný denník. Agentúra Spoločenstva na kontrolu rybolovu bude musieť v tomto ohľade zohrávať rozhodujúcu úlohu, ako aj v mnohých iných záležitostiach uvedených v tejto správe. Na úrovni Spoločenstva sa musí zaviesť harmonizované a zjednodušené predkladanie správ o kontrole rybolovu. [1] Ú. v. ES L 358, 31.12.2002, s. 59. [2] Ú. v. ES L 261, 20.10.1993, s. 1, naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1967/2006 (Ú. v. EÚ L 409, 30.12.2006, s. 11). [3] KOM (2005) 207, 30.5.2005. [4] KOM (2006) 387, 14.7.2006. [5] KOM (2005) 207, 30.5.2005. [6] KOM (2006) 387, 14.7.2006.