SK Úradný vestník Európskej únie C 376/74

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Oznámenie Komisie – Stratégia účinného uplatňovania Charty základných práv Európskou úniou“

KOM(2010) 573 v konečnom znení

2011/C 376/14

Spravodajkyňa: Gabriele BISCHOFF

Pomocný spravodajca: Cristian PÎRVULESCU

Európska komisia sa 19. októbra 2010 rozhodla podľa článku 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Oznámenie Komisie – Stratégia účinného uplatňovania Charty základných práv Európskou úniou“

KOM(2010) 573 v konečnom znení.

Odborná sekcia pre zamestnanosť, sociálne veci a občianstvo poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 31. augusta 2011.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 474. plenárnom zasadnutí 21. a 22. septembra 2011 (schôdza z 21. septembra 2011) prijal 158 hlasmi za, pričom 3 členovia hlasovali proti a 4 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

EHSV:

1.1 sa domnieva, že Komisia by mala posilniť kultúru základných práv na úrovni EÚ, predovšetkým prostredníctvom monitorovania s cieľom zaistiť, aby jej legislatívne návrhy a celý legislatívny proces, ako aj všetky akty, ktoré prijme, boli v súlade s chartou, a aby ich členské štáty dodržiavali. Vzhľadom na to, že došlo k prípadom vážneho porušenia charty, je nevyhnutné vypracovať stratégiu na monitorovanie a rýchlu reakciu;

1.2 zdôrazňuje právne záväznú povinnosť podporovať základné práva, ktorá sa musí stať jedným z najdôležitejších prvkov vykonávacej stratégie, okrem iného prostredníctvom nových, cielených iniciatív; zdôrazňuje dynamický charakter základných práv, ktoré sú majákom našej spoločnosti a charakteristickou črtou Európskej únie (1);

1.3 domnieva sa, že základné sociálne práva sú „neoddeliteľné“ od občianskych a politických práv, a preto si vyžadujú osobitnú strategickú pozornosť; domnieva sa, že príslušné texty obsiahnuté v už existujúcich dokumentoch sú už dnes záväzné a treba ich podporovať;

1.4 zdôrazňuje, že je potrebné zaistiť rovnosť, predovšetkým medzi mužmi a ženami a osobitne sa venovať všetkým zraniteľným skupinám;

1.5 zdôrazňuje, že na úrovni EÚ sa povinnosti vyplývajúce z charty vzťahujú na všetky inštitúcie, agentúry a orgány;

1.6 vyzýva členské štáty, aby na všetkých úrovniach správy a naprieč všetkými politickými a právnymi oblasťami budovali kultúru základných práv orientovanú na ich ochranu a podporu a aby preskúmali a určili konkrétne dôsledky, ktoré má prevádzanie právnych predpisov do národnej legislatívy na základné práva;

1.7 je veľmi znepokojený šírením niektorých politických názorov, ktoré môžu viesť a v niektorých prípadoch aj skutočne vedú ku krokom späť v oblasti podpory a ochrany základných práv;

1.8 dôrazne vyzýva Komisiu, aby účinne plnila svoju úlohu strážcu zmlúv a využívala postup spojený s porušením bez toho, aby zohľadňovala politický kontext;

1.9 navrhuje ďalšie opatrenia a propagačné činnosti s cieľom zvýšiť účinnosť vykonávacej stratégie základných práv;

1.10 vyzýva všetky inštitúcie EÚ, ako aj agentúry a orgány a členské štáty zapojené do uzákonenia základných práv, predovšetkým Komisiu, aby vo väčšej miere podporovali aspekt zapojenia občianskej spoločnosti.

2. Úvod a súvislosti

2.1 Cieľom oznámenia Komisie je predložiť stratégiu na uplatňovanie charty v novom právnom prostredí, ktoré existuje od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy. Cieľom politiky Komisie je zaistiť, aby základné práva obsiahnuté v charte boli v Únii čo najúčinnejšie.

2.2 Prvá časť oznámenia sa zameriava na skutočnosť, že Európska únia sa snaží postupovať bezchybne a ísť príkladom v tejto oblasti a že charta musí preto slúžiť ako sprievodca pri rozvoji politík Únie aj v priebehu ich vykonávania členskými štátmi na každom stupni procesu.

2.2.1 Po prvé musí Komisia posilniť kultúru základných práv v Komisii, predovšetkým prostredníctvom monitorovania s cieľom zaistiť, aby jej legislatívne návrhy a akty, ktoré prijme, boli v súlade s chartou. Po druhé musí Komisia zaistiť, aby každý jeden akt v legislatívnom procese bol v súlade s ustanoveniami charty. Znamená to, že aj akékoľvek zmeny a doplnenia vykonané spoluzákonodarcami, ako aj medziinštitucionálny dialóg musia byť v súlade s chartou.

2.2.2 A napokon je potrebné zaistiť, aby členské štáty rešpektovali chartu pri vykonávaní práva Únie.

2.3 Druhá časť oznámenia hovorí o potrebe lepšie informovať občanov. Na dosiahnutie tohto cieľa sú potrebné opatrenia zamerané na cielenú komunikáciu, ktorá bude prispôsobená jednotlivým situáciám.

2.4 Tretia časť oznámenia sa zameriava na výročnú správu o uplatňovaní charty (2), pričom prvú správu už Komisia prijala. Správa má dva ciele: na jednej strane umožniť, aby sa dosiahnutý pokrok vyhodnotil transparentným, trvalým a koherentným spôsobom a na druhej strane umožniť každoročnú výmenu názorov s Európskym parlamentom a Radou.

3. Všeobecné pripomienky

3.1 EHSV pripisuje základným právam maximálnu dôležitosť. Víta skutočnosť, že Komisia zverejnila oznámenie na tému „Stratégia účinného uplatňovania Charty základných práv Európskou úniou“. EHSV sa domnieva, že tento prístup je dôležitým príspevkom ku konceptu občianstva EÚ pre každú osobu žijúcu v EÚ.

3.1.1 Zásady zakotvené v stratégii sú veľmi dôležité a EHSV osobitne upozorňuje na zásady účinnosti, univerzálnosti a nedeliteľnosti, ako aj zviditeľňovanie a predvídateľnosť. EHSV sa však domnieva, že sa zanedbalo alebo dostatočne podrobne neprediskutovalo množstvo dôležitých aspektov a treba to preto napraviť.

3.1.2 Je však potrebné vyzdvihnúť viacero ďalších zásad. Ako bolo uvedené v predchádzajúcich stanoviskách, „EHSV sa snaží o to, aby sa zaručil celkový súlad a ochrana základných práv, ako aj rovnosť zaobchádzania a nediskriminácia, bez ohľadu na profesijnú kategóriu pracovníkov – prisťahovalcov“ (3). Okrem toho právne predpisy EÚ nesmú zavádzať opatrenia, ktoré by znížili úroveň, ktorú uplatňovanie zásad už dosiahlo (4). Treba zvážiť všetky možné opatrenia s cieľom presvedčiť vládu Poľska, Spojeného kráľovstva a Českej republiky, aby odstúpili od protokolov opt-out a zvolili si všeobecné uplatňovanie charty.

3.1.3 Výbor víta početné doplňujúce prvky zahrnuté v stratégii, ktoré sa týkajú legislatívnych aktov. EHSV podporuje predovšetkým „príkladný“ charakter EÚ v oblasti základných práv a tiež v oblasti jej zahraničnej a najmä obchodnej politiky. EÚ by vo všeobecnosti nemala byť len príkladom, ale by mala aj aktívne podporovať demokraciu a ľudské práva – občianske, politické, hospodárske a sociálne – a mala by využívať svoj medzinárodný vplyv na dosiahnutie pokroku v tejto oblasti.

3.1.4 EHSV víta záväzok Komisie a ďalších inštitúcií EÚ dôkladne preskúmať svoje legislatívne a pracovné postupy, predovšetkým pokiaľ ide o posúdenie vplyvu a príslušné orgány s cieľom zaistiť, aby ich výsledky boli v súlade so zásadami a špecifickým obsahom charty. Na zaistenie účinnej ochrany a podpory základných práv je však nevyhnutné zamerať sa na vykonávanie a proaktívne prístupy zo strany členských štátov. Pokiaľ ide o horizontálnu sociálnu doložku (článok 9 ZFEÚ) a základné sociálne práva, posúdením vplyvu sa podrobnejšie zaoberá iné stanovisko EHSV (5).

3.2 Nové hrozby: kríza a problémy v oblasti bezpečnosti

3.2.1 Stratégia Komisie nereaguje na hrozby, ktoré sa týkajú účinného uplatňovania základných práv a ktoré vyplývajú z rozličných závažných nových hrozieb. Stratégia musí preto zohľadniť tento vývoj a vypracovať súdržnú a komplexnú reakciu.

3.2.2 EHSV v tejto súvislosti už zdôraznil, že „v kontexte finančnej a hospodárskej krízy je dôležité posilniť solidaritu medzi štátmi, hospodárskymi subjektmi a občanmi a rešpektovať ľudskú dôstojnosť a práva občanov“ (6). „Okrem toho v tomto období krízy má EHSV pochybnosti o rozpočtových prostriedkoch, ktoré majú k dispozícii členské štáty, ako aj o výške prostriedkov, ktoré sú členské štáty ochotné zmobilizovať tak na národnej úrovni ako aj úrovni EÚ na zabezpečenie účinnej ochrany ľudských práv … (7).“

3.2.3 EHSV vo svojom nedávnom stanovisku o boji proti terorizmu ako oblasti politiky, v ktorej ide o mnohé základné práva (ľudská dôstojnosť, ochrana pred mučením, ochrana údajov, nenavracanie osôb) identifikoval praktické problémy týkajúce sa efektívnejšieho uplatňovania princípu základných práv v rámci procesu tvorby a navrhovania politiky. EHSV víta skutočnosť, že rešpektovanie základných práv sa stalo horizontálnou prioritou v tejto veľmi citlivej oblasti. Záväzok Európskej komisie dodržiavať základné práva však musí sprevádzať podobný záväzok na strane členských štátov, predovšetkým pokiaľ ide o vykonávanie práva EÚ. Okrem toho sa ochrana základných práv nemôže obmedziť iba na zostavenie a vypracovanie nástrojov, ale musí zahŕňať aj ich zavádzanie do praxe (8).

3.3 Nový zásadný rozmer: Právne záväzná povinnosť podporovať ľudské práva

3.3.1 Komisia musí v súčasnosti vyriešiť nielen to, ako najlepšie chrániť základné práva v rámci svojej činnosti, ale aj otázku, ako najlepšie podporovať základné práva prostredníctvom nových cielených iniciatív.

3.3.2 Charta v článku 51 ods. 1 tiež stanovuje povinnosť „podporovať uplatňovanie“ základných práv. Tento prvok má pre EHSV kľúčový význam. EHSV konštatuje, že hoci sa Komisia určitými spôsobmi zaoberá podporou základných práv, nezdôrazňuje však strategický význam tohto záväzku. Stratégia by mala tomuto aspektu pripisovať aspoň takú úroveň strategického významu, akú pripisuje povinnosti rešpektovať základné práva.

3.4 Základné sociálne práva sú „neoddeliteľné“ od občianskych a politických práv, a preto si vyžadujú osobitnú strategickú pozornosť.

3.4.1 EHSV pripomína význam nedeliteľnosti základných práv, o ktorom sa zmieňuje oznámenie a na ktorý upozornili viaceré stanoviská (9), no poukazuje na to, že neexistuje strategický prístup k rešpektovaniu základných sociálnych práv.

3.4.2 Vzhľadom na mimoriadny význam základných sociálnych práv (10) a dlhodobý vývoj v rámci EÚ to považujeme za neprijateľné. Vývoj právne záväznej charty, na začiatku ktorého bola Charta základných sociálnych práv pracovníkov (1989) a súčasťou ktorého boli príspevky EHSV (11), tiež zahŕňal Európsku sociálnu chartu, ktorá bola začlenená prostredníctvom Amsterdamskej zmluvy do primárneho práva EÚ (12). Dokazuje to, že základné sociálne práva, predovšetkým v ich najinovatívnejšej podobe v hlave charty „Solidarita“ (solidarita sa uznáva ako jedna z hodnôt Únie), si vyžadujú osobitnú a strategickú pozornosť.

3.4.3 EHSV už tiež vyzdvihol osobitnú úlohu verejných služieb pri zaisťovaní účinného výkonu základných práv (13). Výbor ďalej zdôrazňuje význam práv „tretej generácie“ a zásad obsiahnutých v charte, predovšetkým ochrany životného prostredia a spotrebiteľa. Tieto práva a zásady by sa mali nepretržite dodržiavať a podporovať, a to tiež pri navrhovaní a vykonávaní zahraničnej a obchodnej politiky.

3.4.4 Pokiaľ ide o zásadu rovnocennosti základných sociálnych práv a hospodárskych slobôd, EHSV sa domnieva, že tento prístup musí byť zaručený predovšetkým primárnym právom. EHSV poukazuje na to, že už v 3. odôvodnení preambuly a konkrétne v článku 151 ZFEÚ je stanovený cieľ zlepšovať životné a pracovné podmienky tak, aby sa v záujme pokroku dosiahlo ich zosúladenie. Výbor dôrazne vyzýva na začlenenie protokolu o sociálnom pokroku do zmlúv s cieľom ukotviť zásadu rovnocennosti základných sociálnych práv a hospodárskych slobôd a prostredníctvom toho stanoviť, že hospodárske slobody ani pravidlá hospodárskej súťaže nesmú mať prednosť pre sociálnymi základnými právami, aby sa tak jasne stanovili dôsledky cieľov Únie dosiahnuť sociálny pokrok (14).

3.5 Je potrebné zaistiť rovnosť, predovšetkým medzi mužmi a ženami a osobitne sa venovať všetkým zraniteľným skupinám.

3.5.1 Tak ako sa treba zaoberať základnými (sociálnymi) právami osobitne, je rovnako dôležité preskúmať a zaistiť ich uplatňovanie a podporu v oblasti nediskriminácie a rovnosti. Je to obzvlášť dôležité v súvislosti s otázkou rovnosti medzi ženami a mužmi, ktorá už bola uznaná v cieľoch Únie a v článku 23 charty. Navyše uplatňovanie hľadiska rodovej rovnosti by malo byť súčasťou všetkých činností.

3.5.2 V rámci ochrany základných práv by sa mala venovať osobitná pozornosť zraniteľným skupinám. EHSV upriamuje pozornosť na svoje posledné stanovisko venované tejto téme (15) a upozorňuje na potrebu ochrany pracovných a sociálnych práv, predovšetkým práva na štrajk (16). Okrem toho výbor zdôrazňuje význam Európskeho fóra pre integráciu.

3.5.3 EHSV považuje ľudské práva za univerzálne a nedeliteľné a považuje za nevyhnutné chrániť ich a zaručiť ich všetkým osobám, nielen občanom Európskej únie. „Európa práv a spravodlivosti“ sa nesmie obmedzovať len na osoby, ktoré majú občianstvo niektorého z členských štátov, ale na všetky osoby, ktoré sa zdržiavajú na území Európskej únie. V opačnom prípade by personálny aspekt priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti EÚ nebol v súlade s hodnotami a zásadami nediskriminácie, rovnakého a spravodlivého zaobchádzania a solidarity, na ktorých bola založená Európska únia (17). EÚ musí zaistiť svoju proaktívnosť pri ochrane základných práv každého jednotlivca bez ohľadu na jeho štátnu príslušnosť.

3.5.4 Mal by sa potvrdiť dynamický charakter základných práv a pre tieto práva by sa mali zabezpečiť nové prostriedky ochrany zodpovedajúce spoločenskému vývoju. Ako už EHSV uviedol, domnieva sa, že napríklad digitálna spoločnosť, ktorá spadá do pôsobnosti článku 8 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (EDĽP) a článkov 7 a 8 charty, potrebuje osobitnú ochranu, ktorú by mohli zabezpečiť nové texty (18).

3.5.5 Činnosť vládnych orgánov a polície sa čoraz častejšie zameriava na etnické menšiny, predovšetkým Rómov. Reakcia Komisie na opatrenia niektorých členských štátov EÚ, na ktoré upozorňuje správa za rok 2010, bola rýchla, no v konečnom dôsledku nebola účinná. Došlo k vyhosteniu skupín Rómov, hoci charta výslovne zakazuje akékoľvek hromadné vyhosťovanie. EÚ musí zaistiť, aby členské štáty prestali uplatňovať takýto druh politiky.

3.6 Je potrebné zvýšiť strategický význam nelegislatívnych aktov.

3.6.1 Oznámenie obsahuje veľmi málo odkazov na nelegislatívne akty. Vzhľadom na veľký rozsah politických a finančných aktivít EÚ, predovšetkým pokiaľ ide o Komisiu, si tento významný aspekt vyžaduje strategický prístup, aby sa v tejto oblasti mohli plniť povinnosti vyplývajúce z charty, a to aj v takých citlivých politických oblastiach, ako je obchod zahŕňajúci tretie krajiny. Stratégia by sa mala tiež venovať možným opomenutiam a nesprávnemu konaniu.

3.7 Na úrovni EÚ sa povinnosti vyplývajúce z charty vzťahujú na všetky inštitúcie, agentúry a orgány, pričom všetky majú svoju osobitnú oblasť zodpovednosti.

3.7.1 EHSV víta, že v oznámení sa na viacerých miestach spomínajú inštitúcie EÚ. Tento aspekt však nie je zohľadnený systematickým spôsobom. Treba pripomenúť, že inštitucionálny rámec Únie je stanovený v článku 13 ods. 1 ZFEÚ a že jeho „účelom je podporovať jej hodnoty, sledovať jej ciele, slúžiť jej záujmom, záujmom jej občanov a členských štátov, ako aj zabezpečovať konzistentnosť, efektívnosť a kontinuitu jej politík a činností“. Komisia ako strážca zmlúv musí zaistiť súdržný a účinný prístup. Na druhej strane sa EHSV domnieva, že jeho osobitnou úlohou v oblasti ochrany základných práv je byť strážcom hodnôt Únie.

3.7.2 Je v právomoci Komisie osobitne zaistiť a dohliadať na to, aby všetky agentúry a orgány, ktoré pod ňu spadajú, rešpektovali a podporovali základné práva. Týka sa to predovšetkým agentúr OLAF, Frontex atď. EHSV vyjadril znepokojenie v súvislosti s agentúrou Frontex vo svojich nedávnych stanoviskách. EHSV s obavami poukázal na niektoré praktiky vlád členských štátov a agentúry Frontex pri vyhosťovaní osôb, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu (19). Tieto operácie, ktoré sú čoraz častejšie a rozsiahlejšie, sa musia odohrávať transparentne a s plnou zodpovednosťou. Výbor odporúča, aby Frontex a Európsky podporný úrad pre azyl spolupracovali s cieľom účinne zabrániť akémukoľvek porušovaniu ľudských práv. Vyhostenie osôb do krajín alebo oblastí, v ktorých je ohrozená ich bezpečnosť, je jasným porušením zásady nenavracania osôb. EHSV takisto navrhol, aby personál agentúry Frontex absolvoval osobitné školenia s cieľom zaistiť vyššiu úroveň ochrany základných práv (20).

3.7.3 Všetky ostatné inštitúcie budú musieť zamerať značnú časť svojich činností na rozvoj súdržnej a účinnej stratégie na rešpektovanie a podporu základných práv a budú musieť zvážiť úpravu dokumentov, ktoré už prijali (21), v súlade s týmto stanoviskom Predovšetkým Rada musí brať vážne svoju úlohu platformy členských štátov na ochranu a podporu základných práv.

3.8 Na úrovni členských štátov

3.8.1 Vzhľadom na to, že dodržiavanie základných práv je predpokladom a hlavným záväzkom pre členstvo v EÚ, musia členské štáty zohrávať dôležitú úlohu pri zaisťovaní účinného dodržiavania základných práv. EHSV preto víta zámer Komisie, ktorá chce prijať stratégiu prevencie a pritom zaistiť, aby členské štáty rešpektovali chartu pri vykonávaní práva Únie. Bude potrebné budovať na všetkých úrovniach správy a naprieč všetkými politickými a právnymi oblasťami kultúru základných práv orientovanú na ich ochranu a podporu a preskúmať a určiť konkrétne dôsledky, ktoré má prevádzanie právnych predpisov do národnej legislatívy na základné práva. V snahe vyhnúť sa nerealistickým očakávaniam by sa však malo zdôrazniť, že členské štáty napriek tomu, že inak zostávajú na základe významných medzinárodných dohôd, ktoré boli ratifikované v rôznej miere, zaviazané k ochrane práv, sú práva a zásady charty povinné chrániť a podporovať len v rámci vykonávania práva EÚ.

3.8.2 EHSV dôrazne vyzýva Komisiu, aby účinne plnila svoju úlohu strážcu zmlúv a využívala postup spojený s porušením bez toho, aby zohľadňovala politický kontext. Pokiaľ ide o ochranu základných práv, terajší postup je príliš pomalý a úplne nevhodný. Vzhľadom na význam tejto oblasti a možné ohrozenie života, bezpečnosti, blahobytu a dôstojnosti jednotlivcov musí EÚ konať rýchlo, včas a rozhodne a musí bezodkladne uplatňovať všetky udelené inštitucionálne právomoci.

3.8.3 EHSV rozhodne odporúča Komisii, aby pri postupoch spojených s porušením neuprednostňovala tie prípady, pri ktorých ide o základné otázky alebo ktoré majú obzvlášť rozsiahle negatívne dôsledky na občanov EÚ. Všetky práva obsiahnuté v charte, predovšetkým sociálne práva, sú rovnocenné a žiadna inštitúcia, vrátane Európskej komisie, nemá právo alebo právomoc niektoré z nich uprednostňovať.

3.8.4 Podľa názoru EHSV sú individuálne výnimky (tzv. opt-outs) pre členské štáty neprijateľné, pretože môžu viesť k situáciám, ktoré môžu mať vážne dôsledky na ochranu práv občanov a pracovníkov zahrnutých v Charte základných práv EÚ alebo na vykonávanie týchto práv v rámci Európskej únie. Komisia rovnako ako ostatné inštitúcie EÚ by mala preskúmať možnosť vyzvať štáty, ktoré naďalej uplatňujú tieto výnimky z charty, aby v plnom rozsahu akceptovali všetky záväzky vyplývajúce z tohto nástroja podpory základných práv a aby každý rok podávali správy o opatreniach, ktoré členské štáty prijali v tejto súvislosti s cieľom účinného uplatňovania základných práv zahrnutých v charte.

3.9 Úloha ďalších medzinárodných záväzkov sa podceňuje

3.9.1 Oznámenie obsahuje viacero odkazov na ďalšie medzinárodné záväzky. Ani to však nie je urobené komplexným spôsobom. Aj tu je preto potrebný strategický prístup. Vyžaduje to predovšetkým článok 53 charty EÚ ako minimálnu úroveň ochrany, pokiaľ ide o dohovory OSN, (revidovanú) Chartu sociálnych práv a v neposlednom rade aj Dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ako zdôrazňuje článok 52 ods. 3. V podstate to isté platí ako minimálna úroveň ochrany pre judikatúru ďalších medzinárodných orgánov, predovšetkým Európskeho súdu pre ľudské práva.

3.10 Doplnkové opatrenia

3.10.1 EHSV vyzdvihol význam účinných donucovacích opatrení (22). Treba posilniť úlohu Súdneho dvora Európskej únie, pokiaľ ide o monitorovanie uplatňovania práv obsiahnutých v charte a príslušné protokoly. Predovšetkým treba zverejniť jeho judikatúru, čo platí aj pre príslušné protokoly.

3.10.2 Na účinnú ochranu ľudských práv by sa mali vo všetkých členských štátoch úplne dodržiavať všetky normy právneho štátu, a zároveň by mali byť predmetom pravidelného vykazovania. Patrí sem predovšetkým tiež právomoc súdov predkladať právne normy a opatrenia štátnej správy súdom vyšších stupňov na preskúmanie, či ide o porušenie základných a ľudských práv. Rovnako by sa malo zaručiť právo občanov podávať na príslušných štátnych a európskych súdoch žaloby pre porušenie základných práv.

3.10.3 Príslušným štruktúram je potrebné prideliť všetky potrebné prostriedky. Týka sa to predovšetkým samotného EHSV, Komisie a všetkých ďalších inštitúcií EÚ. Oznámenie sa osobitne nevenuje špecifickým opatreniam na podporu inštitucionálnej kapacity. Postup, v rámci ktorého EÚ vyvíja aktivity na ochranu základných práv a posilnenie legislatívneho a politického procesu, si vyžaduje značné zdroje (napr. na odbornú prípravu personálu). Z oznámenia vyplýva, že neexistuje žiaden konkrétny plán na prechod k tejto fáze. EHSV upozorňuje na to, že bez jasného a pevného záväzku budovať kapacitu bude väčšina cieľov tejto politiky prinajmenšom z krátkodobého hľadiska kriticky ohrozená. Platí to tak pre Komisiu (23), ako aj pre Agentúru Európskej únie pre základné práva (FRA) (24). Predovšetkým táto agentúra by preto mala byť posilnená a zahrnutá do všetkých synergických opatrení. Takisto by sa mala plánovať aktívna účasť národných výborov pre ľudské práva, ombudsmana a ďalších obhajcov ľudských práv.

3.11 Podporné činnosti

3.11.1 Únia by sa mala snažiť o posilnenie právneho rámca pre základné sociálne práva. Bude si to vyžadovať pristúpenie EÚ k revidovanej Európskej sociálnej charte a jej protokolom. Pokiaľ ide o členské štáty, Únia by mala odporučiť ratifikáciu všetkých príslušných nástrojov týkajúcich sa základných (sociálnych) práv (vrátane zmien a doplnenia a dodatočných/voliteľných protokolov). V prípadoch dokumentov, keď sa ratifikácia zo strany EÚ javí nemožná, by sa mali preskúmať a zapojiť všetky prostriedky, aby sa ich obsah stal právne záväzný.

3.11.2 Začleňovanie rozmeru základných práv znamená, že každý administratívny útvar bude povinný nielen preskúmať pravidelné (predovšetkým legislatívne) činnosti, ale bude sa od neho tiež očakávať, že predloží každoročne jedno alebo dve konkrétne opatrenia na podporu základných práv. Taktiež treba ďalej rozpracovať „kontrolný zoznam“ základných práv, pričom treba zohľadniť povinnosť podporovať základné práva, uplatňovanie hľadiska rodovej rovnosti a udržateľný rozvoj.

3.11.3 Komisia by mala iniciovať viac projektov. Tieto projekty by sa mali tiež zaoberať ochranou obhajcov ľudských práv. Mala by sa zlepšiť vnútorná aj vonkajšia spolupráca. EHSV by chcel poukázať na svoje stanovisko, v ktorom vyzýva na posilnenie významu pripisovaného hospodárskym, sociálnym a kultúrnym právam v rámci politík Európskej únie prostredníctvom využitia dostupných geografických a tematických nástrojov, vrátane európskeho nástroja pre demokraciu a ľudské práva ako doplnkového nástroja, ktorý zaistí uznanie sociálneho dialógu ako priority (25). Komisia by mala tiež konzultovať otázku ochrany a podpory ľudských práv s ostatnými medzinárodnými organizáciami.

3.11.4 EHSV je znepokojený nízkou úrovňou povedomia verejnosti o charte a základných právach. Je potrebné väčšie úsilie na zvýšenie jej viditeľnosti. Charta je kľúčovým dokumentom a jej obsah by mal byť propagovaný a mal by byť referenčným bodom pre veľkú väčšinu Európanov. EHSV odporúča, aby Komisia zvýšila svoje úsilie na splnenie tejto úlohy. V tejto súvislosti by sa komunikácia s verejnosťou nemala zameriavať na distribúciu správ, ale skôr na aktívne opatrenia, ktoré by zaistili, že charta sa stane referenčným dokumentom pre každého občana EÚ.

3.11.5 Hoci EHSV víta všetky činnosti – vrátane činností členských štátov - zamerané na špecifickú prípravu všetkých zainteresovaných skupín, predovšetkým právnikov, a na lepšie informovanie verejnosti, ide len o jeden aspekt potrebnej komunikačnej stratégie. Je nevyhnutné dokázať komunikovať priamo s verejnosťou. Platí to o tým viac, keď vidíme skúsenosti siete SOLVIT, v rámci ktorej Komisia aktívne vyhľadáva informácie, vrátane informácií od príslušných zúčastnených strán. Rovnaký prístup treba zaujať aj v súvislosti so základnými právami vo všeobecnosti a predovšetkým sociálnymi právami.

3.12 „Záťažový test“

3.12.1 Účinnosť základných práv musí byť preukázaná v praxi, predovšetkým v čase hospodárskej krízy alebo tam, kde existuje silný politický tlak. EHSV je znepokojený predovšetkým šírením niektorých politických názorov, ktoré môžu viesť a v niektorých prípadoch aj skutočne vedú k závažným porušeniam základných práv a ku krokom späť v oblasti ich podpory a ochrany.

3.12.2 Súdny dvor EÚ sa už zaoberal dôležitými prípadmi, ktoré súviseli so základnými právami, pričom zrušil platnosť sekundárnych právnych predpisov, napríklad s ohľadom na nediskrimináciu (26) a ochranu údajov (27) alebo zabránil uplatneniu národných právnych predpisov, na základe ktorých bol udelený trest odňatia slobody „štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na území daného štátu“ (28).

3.12.3 EHSV takisto so znepokojením sleduje hromadné vyhosťovanie Rómov, zaobchádzanie s osobami zo Severnej Afriky, ktoré nemajú doklady, obmedzovanie slobody prejavu, predovšetkým v médiách atď. Treba sa osobitne zaoberať všetkými právnymi predpismi, ktoré umožňujú nepoužiť alebo obmedziť základné (sociálne) práva (napríklad právo na stanovenie najvyššej prípustnej dĺžky pracovného času).

3.12.4 Finančná a hospodárska kríza vyvíja značný tlak na základné sociálne práva. Dohody, plány obnovy a ďalšie opatrenia EÚ alebo členských štátov nesmú v žiadnom prípade porušovať základné (sociálne) práva, ako je právo na informácie a konzultácie, právo na kolektívne vyjednávanie a kolektívne konanie s plnou nezávislosťou sociálnych partnerov, ako aj verejných a sociálnych služieb, ale musia tieto práva rešpektovať a podporovať.

3.13 Občianska spoločnosť: potreba zásadného posilnenia participatívneho aspektu

3.13.1 Vo všeobecnosti sa stratégia týka potreby zohľadniť názory zainteresovaných strán. EHSV v mnohých stanoviskách zdôraznil tento významný aspekt v oblasti základných práv (29). Pojem „zainteresované strany“ sa javí ako dostatočne široký na to, aby zahŕňal všetky subjekty. Pre EHSV je však maximálne dôležité, aby bola explicitne zohľadnená jeho úloha ako poradného orgánu. To isté sa týka aj sociálnych partnerov na úrovni EÚ (článok 152 ZFEÚ).

3.13.2 Uplatňovanie základných práv sa najviac týka konkrétnych jednotlivcov a spoločnosti vo všeobecnosti. Zapojené subjekty musia zohrávať významnú úlohu. Treba ich preto pravidelne, plne a účinne zapájať do tohto procesu.

3.13.3 Predovšetkým EHSV by mal byť včas zapojený a malo by sa s ním konzultovať, najmä v súvislosti s výročnou správou, ktorú vypracúva Komisia. Výbor ako strážca hodnôt EÚ a zástupca organizovanej občianskej spoločnosti je najlepším spojivom s občianskou spoločnosťou.

3.13.4 EHSV každoročne vypracuje stanovisko o uplatňovaní Charty základných práv (s osobitným zreteľom na sociálne základné práva), sociálnych horizontálnych doložiek (články 8, 9, 10 ZFEÚ) a iných sociálnopolitických ustanovení Lisabonskej zmluvy (najmä článkov 145 až 166 a článku 168 ZFEÚ), ako aj sekundárnych právnych predpisov a iných právnych a politických opatrení z hľadiska dodržiavania a podporovania cieľov a zámerov. Výbor pritom preskúma a zhodnotí, do akej miery prispievajú k rozvoju základných práv a sociálnopolitickému rozvoju v EÚ. V stanovisku budú prípadne uvedené aj odporúčania, ako by sa ciele a zámery dali lepšie dosiahnuť prostredníctvom konkrétnych opatrení.

V rámci verejnej diskusie, ktorá sa uskutoční vždy pred vypracovaním stanoviska, budú môcť svoje špecifické postoje a správy okrem sociálnych partnerov a zástupcov rôznych záujmov predstaviť aj iné veľké reprezentatívne organizácie občianskej spoločnosti zo sociálnej oblasti. Toto každoročné stanovisko EHSV bude postúpené a objasnené zástupcom inštitúcií EÚ, predovšetkým Európskej rady, Rady EÚ, Európskeho parlamentu, Komisie, Súdneho dvora EÚ a ECB.

Okrem toho sa usporiadajú konferencie na monitorovanie účinného uplatňovania charty. Vďaka nim sa tiež posilnia kontakty s Agentúrou EÚ pre základné práva.

3.13.5 Výročná správa je užitočným nástrojom na hodnotenie pokroku, ktorý dosiahla táto politika. Mala by byť ľahko dostupná. EHSV vyzýva Komisiu a FRA, aby využili príležitosť a zapojili občiansku spoločnosť do vypracúvania správy, a aby boli otvorené nezávislým preskúmaniam ochrany základných práv na úrovni EÚ a za jej hranicami. Výbor ako zástupca organizovanej občianskej spoločnosti je pripravený uľahčiť proces a prispieť k ročnému preskúmaniu. Výročná správa musí zohľadňovať situácie, ktoré z rozličných dôvodov nie sú predmetom petícií alebo súdnych prípadov. V tejto súvislosti by správa mala privítať informácie poskytované rozličnými organizáciami, ktoré sú činné v oblasti základných práv, a mala by z týchto informácií vychádzať.

3.13.6 Hoci EHSV uznáva význam výročnej správy, domnieva sa, že prvá výročná správa sa nezameriava konzistentným spôsobom na všetky základné práva, ktoré sú obsiahnuté v charte. Správa zdôrazňuje množstvo kľúčových oblastí v časti venovanej najdôležitejšiemu vývoju, výberové kritériá sú však nejasné. Tento selektívny prístup neprispieva k odhaľovaniu nedostatkov pri uplatňovaní a čo je ešte viac znepokojujúcejšie, môže znamenať, že niektoré základné práva sú viac uprednostňované než iné.

V Bruseli 21. septembra 2011 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) Stanovisko EHSV na tému „Transatlantické vzťahy a medzinárodné presadzovanie európskeho sociálneho modelu“, Ú. v. EÚ C 51, 17.2.2011, s. 20.

(2) KOM(2011) 160 v konečnom znení, prijaté 30.3.2011.

(3) Stanovisko EHSV na tému „Dodržiavanie základných práv v európskej prisťahovaleckej politike a legislatíve“, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s 29, bod 4.2.3.

(4) Stanovisko EHSV na tému „Na ceste k Charte základných práv EÚ“, Ú. v. ES C 367, 20.12.2000, s 26, bod 3.1.3 (nie je k dispozícii v slovenskom jazyku).

(5) Stanovisko EHSV na tému „Posilnenie súdržnosti a koordinácie EÚ v sociálnej oblasti“ (zatiaľ nezverejnené v ú. v.) – SOC/407.

(6) Stanovisko EHSV na tému „Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti pre občanov“, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s 80, bod 4.2.4.2.

(7) Stanovisko EHSV na tému ‚Dodržiavanie základných práv v európskej prisťahovaleckej politike a legislatíve‘, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s 29, bod 4.3.4.

(8) Stanovisko EHSV na tému „Politika EÚ v oblasti boja proti terorizmu“, Ú. v. EÚ C 218, 23.7.2011, s. 91, SOC/388, body 4.5.1 a 4.5.2.

(9) Stanovisko EHSV na tému „Na ceste k Charte základných práv“, Ú. v. ES C 367, 20.12.2000 s 26, bod 3.1.1, stanovisko EHSV na tému „Návrh nariadenia Rady o zriadení Agentúry Európskej únie pre základné práva“, Ú. v. EÚ C 88, 11.4.2006 s 37, bod 2.1, stanovisko EHSV na tému „Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti pre občanov“, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s 80, bod 3.5.

(10) Stanovisko EHSV na tému „Na ceste k Charte základných práv“, Ú. v. ES C 367, 20.12.2000, s 26, bod 3.1.3 (nie je k dispozícii v slovenskom jazyku).

(11) Stanovisko EHSV na tému „Základné sociálne práva Spoločenstva“. Ú. v. ES C 126, 23.5.1989, s 4 (nie je k dispozícii v slovenskom jazyku).

(12) ZEÚ, piate odôvodnenie a ZFEÚ, článok 151 ods 1.

(13) Stanovisko EHSV na tému „Dodržiavanie základných práv v európskej prisťahovaleckej politike a legislatíve“, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s 29, bod 4.3.4.

(14) Stanovisko EHSV na tému „Sociálna agenda“, Ú. v. EÚ C 182, 4.8.2009, s. 65 a na tému „Sociálny rozmer vnútorného trhu“, Ú. v. EÚ C 44, 11.2.2011, s. 90.

(15) Stanovisko EHSV na tému „Dodržiavanie základných práv v európskej prisťahovaleckej politike a legislatíve“, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s 29.

(16) Stanovisko EHSV na tému „Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti pre občanov“, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s 80, bod 4.1.9.

(17) Stanovisko EHSV na tému „Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti pre občanov“, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s 80, bod 3.5.

(18) Stanovisko EHSV na tému „Podpora digitálnej gramotnosti, digitálnych zručností a digitálneho začlenenia“, Ú. v. EÚ C 318, 29.10.2011, s 9, bod 7.

(19) Stanovisko EHSV na tému „Prínos spoločného európskeho azylového systému pre žiadateľov o azyl i pre členské krajiny Európskej únie“, Ú. v. EÚ C 44, 11.2.2011, s 17, bod 4.19.

(20) Stanovisko EHSV na tému „Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o minimálnych štandardoch pre konanie v členských štátoch o priznávaní a odnímaní medzinárodnej ochrany“, Ú. v. EÚ C 18, 19.1.2011, s 85, bod 4.2.1.9.

(21) Uznesenie Európskeho parlamentu z 15. decembra 2010 a závery Európskej rady z 24. a 25. februára 2011.

(22) Stanovisko EHSV na tému „Na ceste k Charte základných práv“, Ú. v. ES C 367, 20.12.2000, s 26, body 3.1.4. a 3.3.3 (nie je k dispozícii v slovenskom jazyku).

(23) Stanovisko EHSV na tému „Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti pre občanov“, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s 80, bod 1.4, stanovisko EHSV na tému „Dodržiavanie základných práv v európskej prisťahovaleckej politike a legislatíve“, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s 29, bod 2.15.

(24) Stanovisko EHSV na tému „Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti pre občanov“, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s 80, bod 3.7, stanovisko EHSV na tému „Návrh nariadenia Rady o zriadení Agentúry Európskej únie pre základné práva“, Ú. v. EÚ C 88, 11.4.2006, s 37.

(25) Stanovisko EHSV na tému „Európsky nástroj pre demokraciu a ľudské práva“ (EIDHR) (stanovisko z vlastnej iniciatívy), body 1.1 a 1.2.

(26) Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. marca 2011 vo veci C–236/09 - Association belge des Consommateurs Test-Achats ASBL (zohľadnenie pohlavia ako faktora pri hodnotení poistného rizika).

(27) Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. novembra 2010 vo veci C–92/09 a C 93/09 – Volker und Markus Schecke (spracovávanie osobných údajov v súvislosti so zverejňovaním informácií o prijímateľoch poľnohospodárskej pomoci).

(28) Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. apríla 2011 vo veci C-61/11 PPU - El Dridi (právny predpis, ktorý „stanovuje uloženie trestu odňatia slobody štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na území daného štátu, len na základe toho, že v rozpore s príkazom na opustenie územia tohto štátu v stanovenej lehote zotrváva na uvedenom území bez legitímneho dôvodu“.)

(29) Stanovisko EHSV na tému „Na ceste k Charte základných práv“, Ú. v. ES C 367, 20.12.2000, s 26, bod 3.4 (nie je k dispozícii v slovenskom jazyku), stanovisko EHSV na tému „Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti pre občanov“, Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s 80, bod 4.3.