Smernica o priemyselných emisiách je hlavným právnym nástrojom EÚ na reguláciu emisií z približne 52 000 agropriemyselných zariadení v celej EÚ. Medzi ne okrem iného patria: elektrárne, rafinérie, výroba ocele, neželezných kovov, cementu, vápna, skla, chemikálií, celulózy a papiera, potravín a nápojov, spracovanie a spaľovanie odpadu a intenzívny chov hydiny alebo ošípaných. Jej cieľom je dosiahnuť významné prínosy pre životné prostredie a ľudské zdravie, najmä prostredníctvom povinného uplatňovania najlepších dostupných techník (ďalej len „BAT“). Odvetvia, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice o priemyselných emisiách, sa v rámci Európy značnou mierou podieľajú na emisiách do ovzdušia a vody, ako aj na vzniku odpadu, ktorý nepochádza z domácností. Odhaduje sa, že sú zodpovedné za 23 hm. % celkových emisií do ovzdušia EÚ a približne 40 hm. % celkových emisií skleníkových plynov EÚ.

V roku 2018 bolo nahlásených 87 % prevádzkovaných zariadení ako zariadenia s povolením, no stále zostáva niekoľko zariadení, ktoré sú údajne bez povolenia, a to najmä zariadenia prevádzkované v odvetviach spracovania odpadov (17 % zariadení prevádzkovaných v priemysle) a chemickom priemysle (16 % zariadení prevádzkovaných v priemysle). Najväčší počet zariadení bez povolenia bol nahlásený pri zariadeniach prevádzkovaných v odvetví intenzívneho chovu hydiny alebo ošípaných (2 685 zariadení, čo predstavuje 14 % prevádzkovaných zariadení). Sedem členských štátov nahlásilo prípady zariadení bez povolenia, ktoré sa nachádzajú najmä v Dánsku, Grécku, Nemecku a Španielsku. Nie je však jasné, či ich situácia zodpovedá neexistencii povolenia alebo nesprávnemu vykazovaniu. Napríklad, ak sa od roku 2018 neudelilo žiadne povolenie, členské štáty sú povinné opísať, aké opatrenia na presadzovanie prijali proti príslušnému prevádzkovateľovi zariadenia (a nahlásiť to do registra EÚ). Počet zariadení bez povolenia je však väčší než množstvo prípadov opatrení na presadzovanie oznámených v registri EÚ, čo svedčí o tom, že je potrebné ďalšie objasnenie (pozri oddiel 6).

Smernica o priemyselných emisiách viedla k významnému zníženiu emisií znečisťujúcich látok do ovzdušia (a súvisiacich nákladov vyplývajúcich zo škôd, ako sa uvádza na obrázku 3 ) a v menšej miere do vody. Obmedzené údaje takisto naznačujú minimalizáciu emisií do pôdy zo zariadení, na ktoré sa vzťahuje smernica o priemyselných emisiách. V prípade mnohých ďalších aspektov, ako je prínos k efektívnemu využívaniu zdrojov a obehovému hospodárstvu, ako aj k menej toxickému spôsobu výroby, je oveľa ťažšie vyvodiť nejaké jednoznačné závery; existujú však náznaky, že smernica o priemyselných emisiách k tomu pozitívne prispela, hoci v podstatne menšom rozsahu.

Efektívnosť

Smernica o priemyselných emisiách je vo veľkej miere účinný nástroj, ktorý zjednodušil acquis EÚ. Celkové prínosy vykonávania záverov o BAT značne prevyšujú náklady. V smernici o priemyselných emisiách nie je žiadna časť, v ktorej by sa náklady identifikovali ako neprimerané, ani sa v nej neuvádzajú žiadne zbytočné administratívne náklady. Na konkurencieschopnosť EÚ má zmiešaný vplyv, nie sú však k dispozícii žiadne dôkazy o tom, že by boli významné.

Relevantnosť

Všetky rôzne skupiny zainteresovaných strán sa domnievajú, že smernica o priemyselných emisiách zostáva relevantná pre potreby, problémy a otázky EÚ. Je schopná reagovať na nové alebo vznikajúce environmentálne problematiky, hoci existujú obmedzenia, a to v dôsledku povahy a dĺžky procesov preskúmania dokumentov BREF.

Súdržnosť

Smernica o priemyselných emisiách má vysoký stupeň vnútornej súdržnosti. V súvislosti s rôznymi aspektmi však existujú problémy s výkladom, o čom svedčí počet žiadostí, ktoré dostala Komisia. Tieto nepoukazujú na zásadné rozpory či nezrovnalosti, no ešte by sa dalo objasniť niekoľko aspektov. Smernica o priemyselných emisiách je z veľkej časti v súlade s ostatnými politikami a podporami EÚ, a to prinajmenšom do určitej miery, ako aj s ich vykonávaním. Existuje však priestor na väčší prínos v niektorých oblastiach, ako je napríklad vodné hospodárstvo.

Pridaná hodnota EÚ

Smernica o priemyselných emisiách poskytuje značnú pridanú hodnotu EÚ, pretože prináša množstvo dôležitých výhod. Opatreniami EÚ sa zabezpečil jednotnejší prístup pri prijímaní environmentálne účinných noriem priemyselných emisií a pri ich monitorovaní a presadzovaní s relatívne obmedzenými odchýlkami medzi členskými štátmi. Samotný proces vypracovania dokumentov BREF nie je možné nahradiť individuálnymi opatreniami členských štátov s podobnými vplyvmi. Absencia opatrení EÚ by viedla k menej náročným environmentálnym normám, a to aspoň v mnohých členských štátoch. Výsledkom by bola vyššia celková úroveň emisií a vplyvov na zdravie a životné prostredie. Okrem toho, ak by sa pokračovalo v pôvodnej situácii nekonzistentných environmentálnych požiadaviek, predĺžili by sa a prípadne by sa zhoršili narušenia vnútorného trhu EÚ, a to uprednostňovaním zariadení, od ktorých sa nevyžaduje investovanie do environmentálne účinných techník. Systém BAT smernice o priemyselných emisiách viedol do určitej miery k opatreniam v tretích krajinách na celom svete, pričom bol prevzatý do viacerých mnohostranných environmentálnych dohôd. Zásady subsidiarity a proporcionality sú v smernici o priemyselných emisiách primerane zohľadnené, pričom dobre fungujú zodpovednosti členských štátov a EÚ a ich vzájomná interakcia.

6.Závery

V nadväznosti na prvú správu o vykonávaní vydanej v roku 2017 poskytuje táto správa druhý prehľad Komisie o stave vykonávania smernice o priemyselných emisiách. Komisia vyvodzuje niekoľko záverov z údajov nahlásených členskými štátmi za obdobie 2013 – 2018, ktoré sa do značnej miery zhodujú so závermi z hodnotenia smernice o priemyselných emisiách z roku 2020:

·Skončilo sa uplatňovanie niekoľko časovo obmedzených ustanovení smernice o priemyselných emisiách, ktorými sa udeľovali výnimky pre veľké spaľovacie zariadenia (články 32 a 34) alebo sa blíži ich ukončenie uplatňovania (články 33 a 35). Keďže LCP sú hlavným zdrojom emisií, najmä do ovzdušia, Komisia systematicky monitoruje situáciu po dátume skončenia takýchto výnimiek, aby overila súlad príslušných LCP s platnými emisnými limitmi.

·Stále existujú problémy s vykonávaním, a to napríklad v súvislosti s predkladaním východiskových správ. Komisia niekoľko rokov poskytuje podporu príslušným orgánom členských štátov: takéto ťažkosti zdôrazňujú potrebu nepretržitej podpory a komunikácie.

·Hoci má verejnosť prístup k dokumentácii povolení vo veľkom počte členských štátov, stále existuje priestor na zlepšenie, a to aj pokiaľ ide o technické otázky (online dostupnosť, formát/zrozumiteľnosť a jazyk dokumentov), jednoduchosť nájdenia dokumentov (najmä ak sa s nimi nepracuje na vnútroštátnej úrovni), dostupnosť správ o návštevách na mieste a údaje z monitorovania. Táto otázka sa takisto rieši v prebiehajúcej revízii smernice o priemyselných emisiách.

·Nový systém podávania správ v rámci registra EÚ jasne zjednodušil podávanie správ a zlepšil jeho úplnosť a konzistentnosť. V dôsledku vykonaného posúdenia však bude potrebné doriešiť niekoľko otázok týkajúcich sa podávania správ, napr. informácie o povoleniach, aktualizácie povolení, výnimky.

Komisia bude v nadchádzajúcich rokoch aj naďalej zlepšovať kvalitu podávania správ a napredovať v rôznych oblastiach činnosti, ako je pretrvávajúca podpora vykonávania smernice o priemyselných emisiách a posudzovanie dodržiavania súladu.

Komisia bude ďalej analyzovať identifikované prípady významného nevykonávania ustanovení smernice o priemyselných emisiách. Ak Komisia dospeje k záveru, že to vyplýva zo systémových porušení smernice o priemyselných emisiách, prijme vhodné opatrenia na presadzovanie.

Komisia je napokon odhodlaná revidovať smernicu o priemyselných emisiách, aby sa stala kľúčovým právnym nástrojom, ktorý bude sprevádzať premenu priemyslu EÚ potrebnú na to, aby EÚ splnila svoje ciele v rámci Európskej zelenej dohody.