EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli20. 7. 2016 COM(2016) 478 final SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU o vykonávaní smernice 2007/2/ES zo 14. marca 2007, ktorou sa zriaďuje Infraštruktúra pre priestorové informácie v Európskom spoločenstve (INSPIRE) v zmysle článku 23 {SWD(2016) 243 final}



1.Úvod Environmentálne problémy sa nezastavujú na hraniciach. Ich riešenie si často vyžaduje spoluprácu medzi krajinami, ktorá je úspešnejšia, ak si krajiny a organizácie môžu vymieňať informácie jednoduchým spôsobom. Existujú výhody spojené s účinným a efektívnym zberom a výmenou údajov týkajúcich sa konkrétneho miesta (priestorové údaje). Okrem uľahčenia lepšieho environmentálneho manažérstva sa takto môžu vytvoriť synergie so stratégiou digitálneho jednotného trhu EÚ, ako je vývoj nových, inovačných výrobkov a služieb, ktoré vytvárajú kvalitné pracovné miesta a zvyšujú európsku konkurencieschopnosť. Smernicou, ktorou sa zriaďuje infraštruktúra pre priestorové informácie v Európskom spoločenstve (ďalej len „smernica INSPIRE“), sa podporuje uplatňovanie politík založených na poznatkoch a monitorovanie činností, ktoré majú vplyv na životné prostredie. Stanovujú sa ňou činnosti na odstránenie prekážok vo výmene priestorových údajov medzi všetkými úrovňami verejnej správy v rámci členských štátov a medzi nimi. V roku 2013 zahrnula Komisia smernicu INSPIRE do svojho Programu regulačnej vhodnosti a efektívnosti (REFIT) s cieľom posúdiť, či tento nástroj spĺňa v polovici jeho vykonávania stále svoj účel. V tejto správe sa opisuje pokrok pri vykonávaní smernice a sumarizujú výsledky hodnotenia. 2.Súvislosti Pred rokom 2007 bolo na vnútroštátnej úrovni aj na úrovni EÚ ťažké nájsť priestorové údaje on-line, pričom tieto údaje boli často slabo zdokumentované. Často sa uchovávali v nekompatibilných formátoch, a preto sa rôzne súbory priestorových údajov ťažko kombinovali. Mnohé orgány verejnej moci nemali zavedené on-line služby, ktoré by ľuďom umožňovali priestorové údaje vyhľadávať, dostať sa k nim, používať a zdieľať ich (v rámci krajín i medzi nimi). V EÚ teda neexistovala žiadna infraštruktúra priestorových údajov, čo napríklad znamenalo, že neboli prepojené údaje o cezhraničných riekach. Priestorové údaje podľa prílohy I a II sú dokumentované. 3.12.2010 (krok 3, článok 6a) 9.11.2011 (krok 4, článok 11) Vyhľadávanie a zobrazovanie dokumentovaných priestorových údajov podľa prílohy I a II je funkčné. Sťahovanie dokumentovaných priestorových údajov podľa prílohy I a II je funkčné. 28.12.2012 (krok 4, článok 11) S cieľom riešiť túto situáciu sa na základe smernice a na základe niektorých vykonávacích pravidiel (napr. o podávaní správ alebo o metaúdajoch) vyžaduje, aby členské štáty (pozri obrázok č. 1): 1.zriadili koordinačné štruktúry, prijali a vykonali legislatívne opatrenia na odstránenie procedurálnych prekážok v zdieľaní priestorových údajov; 2.identifikovali svoje priestorové údaje, ktoré majú význam pre environmentálne politiky a politiky a činnosti s environmentálnym vplyvom podľa tém uvedených v prílohách smernice; 3.dokumentovali priestorové údaje tak, aby k nim bol možný prístup cez internet spolu s informáciami o aspektoch, ako sú ich zdroj, zemepisné pokrytie, kvalita a podmienky používania v súlade so špecifikáciami metaúdajov; 4.zaviedli interoperabilné on-line služby, ktoré umožnia vyhľadávanie, vizualizáciu a sťahovanie priestorových údajov; 5.postupne zatriedili priestorové údaje a zverejnili ich na základe spoločných dátových modelov s cieľom väčšej interoperability a lepšej produktivity. Smernica sa vzťahuje na obrovské množstvo potenciálnych súborov priestorových údajov, pričom od začiatku nebolo možné identifikovať žiadny horný limit ani celkový počet. Smernicu je potrebné v plnom rozsahu vykonať do konca roka 20217. Toto hodnotenie je založené na informáciách dostupných v polovici vykonávania (teda do roku 2013 až 2014). 3.Vykonávanie Transpozícia Smernica mala byť transponovaná do 15. mája 2009, ale závažné politické, právne a administratívne oneskorenia spôsobili, že väčšina členských štátov túto lehotu nestihla a len Dánsko transponovalo smernicu načas. Priemerné oneskorenie pri oznamovaní vnútroštátnych právnych predpisov bolo 12 mesiacov a pohybovalo sa v rozpätí od 3 do 24 mesiacov.

Komisia upozorňovala členské štáty, ktoré netransponovali smernicu v plnom rozsahu, a v roku 2016 sa stále zaoberá nedoriešenými problémami s transpozíciou v deviatich členských štátoch (CZ, DE, FI, FR, HR, LT, PL, PT, UK). Nedoriešené problémy so súladom sa týkajú menej závažných právnych a technických otázok a nebránia dotknutým členským štátom pri vykonávaní tejto smernice. Hlavné dôvody oneskorení sa týkajú niekoľkých otázok, ako sú politické odhodlanie, administratívne oneskorenia a zmeny vlád. Kroky vykonávania Hoci do roku 2014 sa pri vykonávaní smernice dosiahol pokrok, všetky lehoty uvedené na obrázku 1 nedodržal žiaden členský štát. Prepojenia medzi rôznymi krokmi znamenajú, že oneskorenia majú kumulatívny vplyv, čo znamená, že aj keď sa v neskoršej fáze dosiahol slušný pokrok, ovplyvní to menší než očakávaný počet súborov priestorových údajov. Ďalej sú podrobne opísané rôzne kroky. Krok 1 — Vytvorenie koordinačných štruktúr a dátových politík týkajúcich sa výmeny údajov medzi orgánmi verejnej moci Smernica sa vzťahuje na širokú škálu priestorových údajov, ktoré spravuje veľký počet orgánov verejnej moci na celoštátnej, regionálnej a miestnej úrovni. Potrebné koordinačné štruktúry a politiky zdieľania údajov sa vo všeobecnosti zaviedli pri transpozícii (pozri vyššie). Účinnosť vnútroštátneho koordinačného úsilia je však rôzna. Osobitné znepokojenie vyvolávajú problémy v niektorých členských štátoch, ktoré ovplyvňujú spoluprácu medzi vnútroštátnymi geodetickými agentúrami a orgánmi zodpovednými za environmentálne informácie (napr. ministerstvami a agentúrami). Vnútroštátne dátové politiky zdieľania údajov sú veľmi premenlivé a rôznorodé a väčšina členských štátov stále uvádza problémy v tejto oblasti. Politiky odrážajú veľkú flexibilitu prístupov poskytnutých v smernici (pozri článok 17 ods. 2) a líšia sa od plne otvoreného a bezplatného prístupu a používania po úplnú úhradu nákladov, vytváranie príjmu či rôzne typy verejno-súkromných partnerstiev. Komisia nevykonala podrobné posúdenie súladu vnútroštátnych politík so smernicou. Krok 2 — Pokrok pri identifikácii požadovaných priestorových údajov Všetky súbory digitálnych priestorových údajov, ktoré patria do 34 tém priestorových údajov, mali byť do decembra 2013 identifikované, zdokumentované a dostupné on-line prostredníctvom služieb. Hoci je ťažké porovnávať úroveň úspechu do roku 2014 s ohľadom na problémy pri identifikácii horného limitu či celkového počtu súborov údajov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice, celkový počet súborov údajov prekročil 56 220 (obrázok č. 2). Približne 90 % z nich sa však vzťahuje na dátové súbory len v ôsmich členských štátoch. Po počiatočnom rýchlom náraste zostal objem nahlásených súborov priestorových údajov v zvyšných (20) členských štátoch relatívne stabilný, pričom v niektorých krajinách sa v rokoch 2010 až 2014 dokonca znížil (obrázok č. 2). Vo všeobecnosti zostal pomerne nízky s menej ako 120 súbormi údajov za krajinu. Graf 2: Celkový objem súborov priestorových údajov (všetky prílohy) nahlásených členskými štátmi. V súlade s uvedenými lehotami a krokmi členské štáty dosiahli pokrok pri poskytovaní takých tém environmentálnych údajov, ako je umiestnenie zdrojov emisií a údaje o nich. Údaje, ktoré sú z hľadiska životného prostredia najvýznamnejšie (najčastejšie uvedené v prílohe III), však doposiaľ často nie sú prístupné (kroky 2, 3 a 4, termín 2013), čo sťaží aj ďalší krok, ktorým je zabezpečenie interoperability týchto údajov (krok 5, termín 2020). Krok 3 — Dokumentácia priestorových údajov (metaúdajov) Dokumentácia identifikovaných priestorových údajov umožňuje, aby sa ľahšie dali nájsť on-line. Napriek tomu, že počet dokumentovaných súborov priestorových údajov neustále rastie, v roku 2013 malo viac ako 80 % dokumentácie v súlade s požiadavkami len 12 členských štátov oproti cieľu 100 % všetkých členských štátov (graf č. 4). Graf č. 4: Trendy 2010 – 2013: percentuálny podiel súborov priestorových údajov s metaúdajmi, ktoré sú v súlade s požiadavkami Krok 4 — Vytvorenie internetových služieb poskytujúcich prístup k zobrazovaniu a sťahovaniu priestorových údajov Do decembra 2013 mali mať členské štáty aj on-line služby na vyhľadávanie, zobrazovanie a sťahovanie všetkých svojich zdokumentovaných súborov priestorových údajov. Pokrok v tomto kroku bol výraznejší, keďže 15 členských štátov poskytovalo služby vyhľadávania v prípade 80 až 100 % svojich dokumentovaných súborov priestorových údajov do stanovenej lehoty (graf č. 5).

Graf č. 5: Trendy 2010 – 2013: percentuálny podiel súborov priestorových údajov s vyhľadávacími službami Celková dostupnosť súborov priestorových údajov prostredníctvom služieb zobrazovania a sťahovania je ešte nižšia, keďže iba približne polovica členských štátov zverejňuje 60 až 100 % svojich nahlasovaných priestorových údajov prostredníctvom služieb zobrazovania (graf č. 6). Graf č. 6: Trendy 2010 – 2013: percentuálny podiel súborov priestorových údajov so službami zobrazovania Stav služieb sťahovania takisto nespĺňa očakávania, keďže len približne štvrtina členských štátov má 60 až 100 % svojich nahlásených priestorových údajov dostupných na stiahnutie (graf č. 7). Graf č. 7: Trendy 2010 – 2013: percentuálny podiel súborov priestorových údajov so službami sťahovania Krok 5 — Dostupnosť priestorových údajov v spoločných dátových modeloch Transformácia priestorových údajov, aby boli v súlade so spoločnými dátovými modelmi, je najnáročnejšou úlohou. Členské štáty majú tento krok dokončiť do konca roka 2020. V tejto skorej fáze vykonávania nízka úroveň súladu neprekvapuje (graf č. 8). 4.Regulačná vhodnosť: V tejto časti sa poskytuje zhrnutie hodnotenia. Viac podrobností je uvedených v súvisiacom pracovnom dokumente útvarov Komisie. Účinnosť Predtým ako smernica vstúpila do platnosti, bol zdokumentovaný len obmedzený počet súborov priestorových údajov (v roku 2007 ich bolo identifikovaných 1 384). On-line služby sa vzťahovali len na malú časť identifikovaných súborov priestorových údajov a dátové politiky kládli významné prekážky ich širokému využívaniu. Do roku 2013 sa zvýšila účinnosť vo všetkých členských štátoch, a to v závislosti od ich úsilia pri vykonávaní (a od investícií), čo potvrdzuje viac ako 56 000 dátových súborov nahlásených v roku 2013. Požiadavky a lehoty stanovené v smernici nepredstavovali zásadný problém pre osem členských štátov, ktoré identifikovali viac ako 90 % zo všetkých dátových súborov. V mnohých členských štátoch však pokrok nenaplnil očakávania vo vzťahu k stanoveným krokom a časovému plánu. Komplexné a rôznorodé vnútroštátne dátové politiky a chýbajúca celoeurópska dátová politiky bránia voľnému pohybu údajov, pričom tento problém sa týka aj širšieho digitálneho jednotného trhu. Najmenej efektívna časť procesu vykonávania sa týka dátových politík. Mnohé súbory údajov a služby stále nie sú ľahko prístupné (t. j. bez právnych a finančných prekážok), čo je predpokladom pridanej hodnoty týchto údajov na vnútornom trhu. Zložitosť a rozdielnosť dátových politík vytvára aj dodatočnú, nepotrebnú administratívnu záťaž v porovnaní so širšou politikou otvorených údajov. Iné príčiny nedostatkov vo vykonávaní: oneskorenia pri transpozícii a zriadení účinných administratívnych štruktúr vyplývajúce z politických, právnych a ekonomických problémov na vnútroštátnej úrovni (pozri časť 3, krok 1). Niekoľko členských štátov uviedlo, že hospodárska kríza a tlak na vnútroštátne rozpočty mali vplyv aj na prideľovanie potrebných počiatočných investícií (napr. na vývoj infraštruktúry IT a rozvoj technických zručností v rámci verejnej správy), nedostatočná koordinácia, nejasnosti a nedostatočné stanovovanie priorít medzi príslušnými orgánmi na vnútroštátnej úrovni, osobitne tými, ktoré sú zodpovedné za environmentálne údaje (napr. identifikácia minimálne požadovaných dátových súborov), neefektívna koordinácia na úrovni EÚ (teda zo strany Európskej komisie a EEA) pri usmerňovaní členských štátov, pokiaľ ide o priority pri identifikácii súborov priestorových údajov v oblasti environmentálnych a iných súvisiacich politík (napr. pri podávaní správ), ambiciózne konečné termíny, ktoré platili, keď bola smernica prijatá, už pravdepodobne nie sú relevantné pre všetky členské štáty, napríklad pre technickú zložitosť vykonávacích pravidiel týkajúcich sa interoperability a usmernení, ktoré si vyžadujú uplatňovanie často neexistujúcich IT nástrojov a zručností. K tomu sa pridáva rôzna úroveň pripravenosti členských štátov, pokiaľ ide dodržiavanie lehôt stanovených v smernici.

Niektoré členské štáty, v ktorých bol pokrok menej výrazný, takisto uvádzali konkurenciu so súbežnými vnútroštátnymi politikami otvorených údajov a elektronickej verejnej správy, a to z administratívnych dôvodov (rozdielne príslušné orgány) a z dôvodu nízkej relevantnosti environmentálnych otázok v rámci širšieho kontextu politík. Ďalšie členské štáty (vrátane niektorých z tých, kde bol pokrok výraznejší) preukázali, že konkurencia nie je potrebná, pretože existuje dostatočný priestor na vytvorenie prístupov, z ktorých budú mať prospech obe strany, pričom INSPIRE sa stane základom elektronickej verejnej správy. Členské štáty takisto spochybňovali efektívnosť budúcej harmonizácie údajov (krok 5) s ohľadom na vysokú náročnosť a náklady spojené s transformovaním existujúcich dátových súborov tak, aby spĺňali nové požiadavky (lehoty do roku 2017 a 2020). Mnohé uznali, že na dosiahnutie zvýšenia efektívnosti je potrebná väčšia interoperabilita. Vyjadrili aj svoje obavy v súvislosti so zložitosťou a uskutočniteľnosťou adaptovania všetkých priestorových údajov na účely spoločných dátových modelov do roku 2017 (príloha I) alebo do roku 2020 (príloha II a III). Vyzvali na flexibilné, pragmatické a používateľsky orientované uplatňovanie existujúcich dátových špecifikácií. Efektívnosť Kvantitatívne hodnotenie nákladov a prínosov bolo ťažké pre nedostatok komplexných a porovnateľných údajov. Vzhľadom na štádium vykonávania je väčšina v súčasnosti dostupných štúdií založená na odhadoch a predpovediach a len málo údajov o prínosoch je kvantifikovaných. Nahlásené náklady na vykonávanie sa pohybovali od 0,5 do 13,5 milióna EUR ročne, pričom väčšina členských štátov uvádzala 2 až 3 milióny EUR ročne. Vo väčšine prípadov náklady nedosahujú pôvodné odhady, ktoré sa v rámci počiatočného posúdenia vplyvu pohybovali od 4 do 8 miliónov EUR ročne, čo možno pripísať menej výraznejšiemu pokroku, než sa očakával. Poskytnuté informácie o prínosoch, ktoré boli najmä kvalitatívne a založené na odhadoch, zahŕňali najmä tieto body: efektívnejší prístup k informáciám, ktorý vedie k lepším a lacnejším službám elektronickej verejnej správy pre občanov a podniky, vďaka čomu sa zvyšuje transparentnosť a vytvárajú podnikateľské príležitosti využívajúce environmentálne údaje, a tým sa posilňuje výskumný a inovačný potenciál, zlepšená dôkazová základňa na vývoj politík, rozhodovanie a vykonávanie vrátane zníženia nákladov a zvýšenia kvality posudzovania [napr. v oblasti environmentálneho posúdenia (posúdenia vplyvov na životné prostredie) a riadenia (rizík)], lepšia spolupráca medzi orgánmi verejnej moci a medzi rôznymi odvetviami (napr. priestorové plánovanie, doprava, poľnohospodárstvo a životné prostredie), úspory administratívnych nákladov (obmedzením duplicity práce) a zároveň zlepšenie dostupnosti a kvality údajov, rozvíjanie technologických zručností, kompetencií a budovanie kapacít vo verejnej správe. Zdá sa, že v niektorých krajinách, vrátane Holandska, bol vývoj pomerne dobre predvídateľný, na začiatku ročné náklady prevyšovali prínosy, ktoré sa však zvyšovali v druhej fáze vykonávania (po roku 2013). Hoci sa očakávali rýchle investície (do infraštruktúry IT, transformácie údajov a rozvoja zručností), iba niekoľko členských štátov uviedlo, že takéto investície vykonalo. Niekoľko členských štátov informovalo o pozorovaných synergiách medzi stratégiami EÚ a vnútroštátnymi stratégiami otvorených údajov (vrátane revidovanej smernice o opakovanom použití informácií z verejného sektora), ktoré pomohli zvýšiť prínosy, pričom náklady na vykonávanie sú znášané spoločne s investíciami, ktoré sú v rámci širších politík otvorených údajov tak či tak nevyhnutné. V Stratégii Spojeného kráľovstva na realizáciu prínosov z roku 2012, sa odhadovalo, že ročné kvantifikovateľné prínosy pre vládne ministerstvá v Spojenom kráľovstve sú 470 – 510 miliónov GBP ročne. Ako sa uvádza v kroku 5, harmonizácia údajov je najnákladnejším a najnáročnejším krokom. Hoci členské štáty majú tieto ustanovenia splniť až do roku 2017 alebo do roku 2020 (v závislosti od typu údajov), v nedávnych diskusiách v rámci expertných skupín členské štáty uvádzali, že súbežná harmonizácia takého obrovského množstva údajov bude veľmi nákladná a spojená s praktickými ťažkosťami. Navrhlo sa, že jedným zo spôsobov, ako prekonať túto budúcu výzvu, je stanoviť si jasné priority, t. j. identifikovať medzi jednotlivými témami najdôležitejšie súbory údajov pre aplikácie určené koncovým používateľom, a to najmä pokiaľ ide o prílohu III. Financovanie zo zdrojov EÚ umožnilo zmierniť niektoré z týchto problémov, pričom EÚ v rámci svojich programov (napr. ISA, Horizont 2020, LIFE+) podporila niekoľko projektov. Tieto projekty môžu pomôcť pri vývoji riešení a nástrojov, ktoré môžu používať všetky členské štáty (reprodukovateľné komponenty) a ktoré môžu zvýšiť efektívnosť vo viacerých odvetviach politík. Tieto možnosti však členské štáty systematicky nevyužívajú. Relevantnosť V rámci verejnej konzultácie sa preukázala významná podpora cieľov smernice, ktoré sa naďalej považujú za relevantné, pokiaľ ide o odstraňovanie prekážok zdieľania údajov brániacich účinnému a efektívnemu vykonávaniu environmentálnej politiky. Vývoj v oblasti politiky EÚ navyše ukazuje, že ciele smernice INSPIRE postupom času naberajú na význame a patria k prioritám Komisie v rámci stratégie digitálneho jednotného trhu z roku 2015. Verejná konzultácia odhalila potrebu zvýšiť medziodvetvovú interoperabilitu vo verejnom sektore (v rámci revízie európskeho rámca interoperability), pričom smernica INSPIRE má v tomto kontexte veľký význam. Podpora služieb elektronickej verejnej správy a potreba uplatňovať zásadu štandardného používania elektronických postupov a zásadu jedného použitia sú zakotvené v smernici INSPIRE. V siedmom environmentálnom akčnom programe sa opätovne zdôrazňuje potreba zlepšiť dôkazovú základňu pre environmentálnu politiku. Navyše je uplatňovanie smernice INSPIRE potenciálne dôležité na dosiahnutie cieľov prebiehajúcej kontroly vhodnosti environmentálneho monitorovania a podávania správ, ktoré sa vykonáva ako súčasť programu lepšej právnej regulácie. Súdržnosť Vnútorná súdržnosť smernice sa ukázala ako dobrá, pretože členské štáty vo všeobecnosti dodržiavajú jej kroky.

Vo vzťahu k iným environmentálnym právnym predpisom smernica prispieva k právnej a technickej interoperabilite tak medzi jednotlivými štátmi, ako aj v celej EÚ. Pokrok v prispôsobení správy údajov v environmentálnej oblasti však bol len čiastočný. Hoci odkazy na smernicu INSPIRE sa po roku 2007 stali bežnými, jej praktické uplatňovanie sa len začína, napr. v oblasti podávania správ. Konzistentné uplatňovanie pravidiel smernice INSPIRE v spojení so smernicou o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostrední, najmä s ustanoveniami o aktívnom šírení informácií (pozri článok 7), vytvára potenciál uľahčiť zdieľanie údajov s cieľom lepšie informovať občanov a posilniť ich postavenie. Vo vzťahu k širšiemu súboru politík EÚ je smernica INSPIRE vo všeobecnosti v súlade s cieľmi európskeho rámca interoperability a širšími cieľmi stratégie EÚ v oblasti digitálneho jednotného trhu. Navyše sa vytvorili prepojenia s novými iniciatívami európskeho cloudu pre otvorenú vedu a európskej infraštruktúry údajov v rámci „ európskej iniciatívy v oblasti cloud computingu“ a akčného plánu v oblasti elektronickej verejnej správy. Špecifické otázky, ktoré si vyžadujú pozornosť, sa týkajú konzistentnosti prístupu k dátovým politikám, ako sa stanovuje aj v smernici o použití informácií z verejného sektora. Toto sa vzťahuje na širšie otázky voľného toku údajov, ktorý bol označený ako prioritná otázka v rámci digitálneho jednotného trhu. Pridaná hodnota EÚ S ohľadom na načasovanie tejto správy v rámci procesu vykonávania smernice INSPIRE nie je analýza pridanej hodnoty EÚ možná. Potenciálnych zlepšení v oblasti správy priestorových údajov EÚ a cezhraničných priestorových údajov, ktoré ponúka smernica INSPIRE, je stále veľa, a to nielen v environmentálnej oblasti. Či už ide o zdieľanie údajov o kvalite vzduchu alebo riadení rizika záplav, riešenia v oblasti životného prostredia si často vyžadujú cezhraničnú spoluprácu. Hoci k takejto spolupráci zatiaľ súvislejšie nedochádza, existujú dôkazy o tom, že jej rozvoju bránia otázky vyplývajúce z (predchádzajúcich i súčasných) rozdielov vo vnútroštátnych postupoch. Niekoľko možností použitia údajov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice INSPIRE, možno ďalej využiť na úrovni EÚ, a to prostredníctvom podávania správ, podpory posúdení alebo hodnotení vplyvu, výskumu a inovácií. Osobitne dôležitá je príležitosť využívať potenciál údajov prijatých v rámci programu Copernicus, keďže údaje z diaľkového prieskumu sa často musia kombinovať s priestorovými údajmi, na základe čoho získavajú pridanú hodnotu a kontext. V súčasnosti existuje len málo aplikácií pre koncových používateľov, ktoré by umožňovali zužitkovať potenciál údajov s využitím prístupu INSPIRE na úrovni EÚ. V oblasti podávania správ boli dokončené niektoré pilotné projekty, ako je pilotný projekt poskytovania údajov o kvalite vzduchu, žiadny z nich však nedosiahol úplnú prevádzkovú vyspelosť. Stanovovanie priorít na vnútroštátnej úrovni sa výrazne líši, pokiaľ ide o identifikáciu tých súborov priestorových údajov, ktoré sú najpotrebnejšie v rámci cezhraničného využitia alebo v rámci podávania správ na úrovni EÚ (t. j. niektoré sa zameriavajú na kvalitu vzduchu, iné na námorné údaje). Napokon treba uviesť, že spolupráca medzi Komisiou a členskými štátmi je vo všeobecnosti vnímaná pozitívne, existuje však priestor na jej posilnenie, napríklad spoločným vyvíjaním vykonávacích nástrojov a zložiek namiesto toho, aby sa každý členský štát snažil „opätovne vynájsť koleso“. 5.Záver Hodnotenie smernice INSPIRE potvrdzuje, že celková relevantnosť smernice pri plnení politických potrieb efektívnym spôsobom je naďalej vysoká, a očakáva sa, že sa bude časom ešte zvyšovať, a to s ohľadom na vývoj smerom k digitálnej ekonomike, ako sa uvádza v stratégii digitálneho jednotného trhu, ktorá zahŕňa dôležité prvky smernice. Dobrý pokrok vo vykonávaní dosiahlo len niekoľko členských štátov, v ktorých sa vykonali potrebné investície a vykonávanie smernice sa zosúladilo so širšími vnútroštátnymi činnosťami v oblasti politík otvorených údajov a zlepšovania služieb elektronickej verejnej správy. Zistené nedostatky vo vykonávaní sú veľké a vyplývajú z kumulovaných oneskorení procesu, čo zdôrazňuje rozdiely v rýchlosti a kvalite vykonávania. V dôsledku toho utrpela celková účinnosť vykonávania. Osobitným problémom sú pretrvávajúce významné prekážky, ktoré vyplývajú z dátových politík v mnohých krajinách a ktoré bránia efektívnemu napredovaniu a zachovávajú administratívnu záťaž, keďže verejné správy si nemôžu vymieňať údaje jednoducho. Napriek tomu niektoré členské štáty preukázali, že tento proces je možný a pozitívne hodnotia výsledné prínosy, aj keď len z kvalitatívneho hľadiska. Potvrdzuje to aj hodnotenie efektívnosti zo strany členských štátov, ktoré majú popredné postavenie v tejto oblasti a od začiatku investovali do vykonávania smernice, vyvinuli viac politík otvorených údajov a vykonávanie smernice INSPIRE zosúladili so svojimi vnútroštátnymi prioritami v oblasti otvorených údajov a podpory elektronickej verejnej správy. Počiatočné náklady sú však vyššie ako prínosy, keďže údaje sa budú musieť najskôr sprístupniť požadovanými spôsobmi ešte pred tým, ako sa použijú v aplikáciách pre koncových používateľov. Mnohé členské štáty nevykonali dostatočné investície pravdepodobne v dôsledku hospodárskej krízy. V rámci hodnotenia súdržnosti sa zistili oblasti, ktoré si vyžadujú pozornosť, konkrétne vývoj dátových politík, ktoré vytvárajú prekážky na vnútornom (digitálnom) trhu, čo má vplyv aj na iniciatívu „voľného toku údajov“. Budúca pridaná hodnota EÚ môže byť výrazná. Riešenie uvedených otázok a zameranie sa na potreby koncových používateľov a použitia v cezhraničnom kontexte a v kontexte EÚ môže pomôcť pri vykonávaní, ako aj pri stanovovaní priorít pre zdroje a investície. 6. Odporúčania a ďalšie kroky Z výsledkov hodnotenia jasne vyplýva, že v budúcnosti bude potrebné, aby všetci aktéri vynaložili väčšie úsilie na všetkých úrovniach. Na tento účel Komisia navrhuje viacero opatrení na úrovni členských štátov aj na úrovni EÚ. Základným predpokladom je, aby členské štáty zintenzívnili svoje úsilie pri vykonávaní (napr. v oblasti koordinačných činností) a kriticky preskúmali účinnosť svojich dátových politík. Musia tak urobiť najmä tie členské štáty, ktoré zaostávajú najviac, aby mohli stihnúť budúce lehoty týkajúce sa vykonávania. Okrem toho sa na základe konzultácie s Komisiou členským štátom odporúča: 1.dať prioritu súborom environmentálnych priestorových údajov, a to najmä tým, ktoré sú spojené s monitorovaním a podávaním správ, a tým, ktoré boli identifikované v rámci relevantných globálnych procesov, 2.zlepšiť koordináciu medzi vykonávaním smernice INSPIRE a činnosťami v oblasti elektronickej verejnej správy, otvorených údajov a iných relevantných procesov na vnútroštátnej úrovni. Na doplnenie vnútroštátnych činností Komisia: A)podrobnejšie vyhodnotí nedostatky vnútroštátnych dátových politík vo vzťahu k článku 17 smernice a preskúma synergie s iniciatívou voľného toku údajov v rámci digitálneho jednotného trhu s cieľom vyriešiť týmto spôsobom uvedené otázky;