Oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov - Modernizácia sociálnej ochrany na dosiahnutie väčšej sociálnej spravodlivosti a hospodárskej súdržnosti: intenzívnejšie presadzovanie aktívneho začlenenia ľudí najviac vzdialených od trhu práce /* KOM/2007/0620 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 17.10.2007 KOM(2007) 620 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE RADE, EURÓPSKEMU PARLAMENTU, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Modernizácia sociálnej ochrany na dosiahnutie väčšej sociálnej spravodlivosti a hospodárskej súdržnosti: intenzívnejšie presadzovanie aktívneho začlenenia ľudí najviac vzdialených od trhu práce 1. Úvod Stratégia EÚ pre rast a zamestnanosť[1] prináša výsledky: hospodársky rast stúpol, zamestnanosť rastie a nezamestnanosť klesá v celej Európe. Pre Európu však nepochybne treba urobiť omnoho viac, aby sa využil celý jej potenciál a aby sa úplne dosiahli lisabonské ciele v súvislosti s hospodárskym a sociálnym rozvojom. Značná časť obyvateľov Únie je aj naďalej sociálne vylúčená, keďže 16 %-ám obyvateľov Európy hrozí finančná chudoba, každý piaty obyvateľ žije v bytových podmienkach nedosahujúcich štandard, 10 % obyvateľov žije v domácnostiach, kde nikto nemá zamestnanie, úroveň dlhodobo nezamestnaných obyvateľov sa blíži k 4 % a podiel predčasne opúšťajúcich vzdelávací systém je vyšší ako 15 %. Ďalšou dimenziou sociálneho vylúčenia, ktorá sa stáva čoraz významnejšou, je nedostatočný prístup k informačným technológiám.[2] Napriek tomu, že Európska únia a jej členské štáty patria medzi najbohatšie regióny vo svete, stále sú ďaleko od dosiahnutia cieľa stanoveného Európskou radou pri spustení Lisabonskej stratégie v marci 2000 – ráznym spôsobom pristúpiť k odstráneniu chudoby. Napriek tomu, že situácia v jednotlivých členských štátoch je značne rozdielna, rozsah znevýhodnenia a citeľného nedostatku, ktorý je stále prítomný v EÚ, sa v rozsiahlej miere vníma ako sociálne, morálne a hospodársky neudržateľný. Podanie pomocnej ruky tým, ktorí sa nachádzajú na okraji spoločnosti a trhu práce, je rovnako hospodárskou ako aj sociálnou prioritou. Neexistuje žiadny rozpor medzi dynamickým a výkonným hospodárstvom a hospodárstvom založeným na sociálnej spravodlivosti: naopak, sú navzájom silno prepojené. Na jednej strane je hospodársky rozvoj nevyhnutný na udržanie poskytovania sociálnej podpory. Na druhej strane, vrátenie ľudí, ktorí sú najväčšmi vylúčení z trhu práce, späť do práce pod podmienkou, že môžu pracovať, a podporovanie ich sociálneho začlenenia, sú neoddeliteľnou súčasťou Lisabonskej stratégie, ktorá je zameraná na zmobilizovanie celého potenciálu našich ľudských zdrojov. S cieľom pomôcť členským štátom zmobilizovať tých, ktorí môžu pracovať, a poskytnúť primeranú podporu tým, ktorí pracovať nemôžu, Komisia navrhla holistickú stratégiu, ktorú možno označiť pojmom aktívne začlenenie [3]. Stratégia zahŕňa podporu príjmu na úrovni, ktorá ľuďom postačí na dôstojný život, s prepojením na trh práce prostredníctvom pracovných príležitostí alebo odbornej prípravy a prostredníctvom lepšieho prístupu na umožnenie využívania sociálnych služieb. Aktívne začlenenie v tomto zmysle sa v plnej miere dopĺňa s prístupom „flexiistoty“ a zároveň zameriava pozornosť na ľudí nachádzajúcich sa okraji trhu práce. Formuje sa prostredníctvom neho „aktívny sociálny štát“ tým, že poskytuje individuálne zaobchádzanie vedúce k zamestnanosti a zabezpečuje, že ľudia, ktorí nemôžu pracovať, môžu viesť dôstojný život a v čo najväčšej miere prispievať do spoločnosti. Preto aktívne začlenenie prispieva k Lisabonskej stratégii a takisto je stavebným kameňom sociálnej dimenzie v rámci stratégie EÚ pre trvalo udržateľný rozvoj. Na jar v roku 2006 Komisia otvorila verejnú konzultáciu[4], ktorá zahŕňala konzultáciu na základe článku 138 Zmluvy o ES o potrebe opatrení na úrovni EÚ na podporu aktívneho začlenenia ľudí najviac vzdialených od trhu práce. Na základe výsledkov tejto konzultácie a iniciatív, ktoré nasledovali, vrátane dôkladnej revízie národných akčných plánov na boj proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu uskutočnenej Výborom pre sociálnu ochranu, šiestej konferencie venovanej ľuďom žijúcim v chudobe (4. - 5. máj 2007) a konferencie zúčastnených strán týkajúcej sa aktívneho začlenenia (15. jún 2007), Komisia vypracovala návrhy, ktoré predkladá v tomto oznámení, vrátane začatia druhej fázy konzultácií podľa článku 138 ods. 3 Zmluvy o ES. 2. Reakcie na konzultácie 2.1 Celková podpora pre obnovené úsilie EÚ na dosiahnutie aktívneho začlenenia V reakciách na konzultácie v roku 2006 sa zdôraznilo, že odporúčanie Rady z roku 1992 o „ Spoločných kritériách týkajúcich sa dostatočných zdrojov a sociálnej pomoci v rámci systémov sociálnej ochrany“[5] sa stále považuje za referenčný nástroj pre politiku EÚ v súvislosti s chudobou a sociálnym vylúčením. Zdôraznilo sa v nich, že odporúčanie nestratilo nič zo svojej relevantnosti, avšak je potrebné väčšie úsilie na jeho úplné vykonávanie, najmä pri objasňovaní kritérií a štatistických nástrojov, ktoré sa môžu použiť ako referenčné prvky pri vymedzení adekvátnej úrovne systémov minimálneho príjmu. V reakciách sa takisto uznalo, že adekvátnosť schém minimálneho príjmu sa musí posudzovať v širšom kontexte prístupu k zamestnanosti. Preto sa vo väčšine reakcií uvítal komplexný prístup Komisie[6]. Napriek tomu, že väčšina respondentov vyjadrila pochybnosti v súvislosti s predpísanými pravidlami na úrovni EÚ, ktoré nepovažuje za vhodné vzhľadom na rozmanitosť situácií v celej Európe, vyjadrila takisto podporu obnovenému úsiliu na úrovni EÚ. Silnú podporu získalo najmä sformulovanie spoločných zásad na úrovni EÚ spolu s posilnením otvorenej metódy koordinácie (OMK). 2.2 Potreba holistickejšieho prístupu Okrem toho, v rozličných reakciách sa zdôraznila závislosť úspešného uplatňovania prístupu aktívneho začlenenia od synergií medzi jeho rozličnými zložkami. Adekvátnu podporu príjmu treba skombinovať s príležitosťami na trhu práce a lepším prístupom ku kvalitným službám. Sociálne začlenenie a účasť na trhu práce kráčajú ruka v ruke. Aby bolo začlenenie do trhu práce trvalo udržateľné, znevýhodneným ľuďom je v prvom rade potrebné poskytnúť dostatočné zdroje a individuálne prispôsobené zamestnanie a sociálne služby s cieľom posilniť ich účasť v spoločnosti a ich schopnosť zamestnať sa. Ak sa im podarí nájsť si zamestnanie, malo by sa podporovať udržanie pracovného miesta, aby nedochádzalo k efektu „otáčavých dverí“, kedy sú ľudia nútení odísť z práce z dôvodu nepostačujúcich zručností pre danú prácu alebo preto, že sa nevenuje dostatočná pozornosť prekážkam osobného a sociálneho charakteru. Okrem toho zamestnanie samo osebe nie je vždy zárukou odstránenia chudoby, keďže 8 % pracovníkov v EÚ žije na hranici chudoby: týmto sa vysvetľuje naliehavá požiadavka organizácií občianskej spoločnosti a odborových zväzov vytvárať kvalitné pracovné miesta. Je potrebné, aby sociálna pomoc a sociálne služby podporovali začleňovanie jednotlivcov do trhu práce s cieľom zvýšiť ich zárobkovú schopnosť a znížiť ich závislosť od sociálnych dávok a riziko prenosu chudoby z generácie na generáciu. Niekoľkí respondenti však zdôraznili, že dosah pravidiel podmienenosti na najzraniteľnejších ľudí sa musí dôkladne monitorovať, najmä vzhľadom na to, že úrovne sociálnej pomoci vo väčšine členských štátov sa už nachádzajú pod hranicou určujúcou hrozbu chudoby. 2.3 Reakcie zo strany sociálnych partnerov Už v oznámení, ktorým sa otvorila prvá fáza konzultácií, sa zdôraznila úloha, ktorú zohrávajú sociálni partneri v mnohých členských štátoch pri navrhovaní a monitorovaní politík aktívneho trhu práce a pri rokovaniach o minimálnych príjmoch. V reakcii na prvú fázu konzultácií podľa článku 138 sociálni partneri nepodporili žiadne legislatívne možnosti na úrovni EÚ, pokiaľ ide o aktívne začlenenie, ale priklonili sa skôr k posilneniu existujúcej otvorenej metódy koordinácie, ako aj k integrovanejšiemu prístupu. Takisto jasne poukázali na to, že zohrávajú kľúčovú úlohu pri zlepšovaní dostupnosti pracovných miest pre znevýhodnených ľudí a pri zavádzaní vhodných náborových postupov, na čo poukazujú aj nedávne tripartitné dohody. Sociálni partneri najmä pripomenuli, že v ich pracovnom programe na roky 2006 - 2008 sa zdôrazňuje spôsob, akým môžu pristupovať k riešeniu otázky znevýhodnených skupín. Zaviazali sa riešiť túto otázku uskutočnením spoločných analýz týkajúcich sa kľúčových výziev, ktorým čelia európske trhy práce, venovaním pozornosti otázkam, ako napríklad začleňovanie znevýhodnených ľudí do trhu práce, vymedzením priorít, ktoré sa majú zahrnúť do rámca opatrení pre zamestnanosť a rokovaniami o autonómnej rámcovej dohode buď o začleňovaní znevýhodnených skupín do trhu práce alebo do celoživotného vzdelávania. Pri debate nasledujúcej po prezentácii výsledkov konzultácií sa jasne ukázala vedúca úloha sociálnych partnerov pri presadzovaní udržania pracovného miesta: znevýhodnení ľudia, ktorí si našli zamestnanie, môžu naďalej potrebovať podporu, napr. pokiaľ ide o školenie na pracovisku a možnosti celoživotného vzdelávania, ako aj trvalo udržateľné a flexibilné pracovné opatrenia na poskytovanie pomoci marginalizovaným ľuďom pri zosúladení práce s úsilím, ktoré vyvíjajú na riešenie sociálnej nevýhody (ako napríklad nevhodné ubytovanie, starostlivosť o rodinných príslušníkov a zdravotné problémy). Inými slovami, proces opätovného sociálneho začleňovania sa nekončí za bránami podniku. 2.4 Účasť a zahrnutie všetkých príslušných aktérov V reakciách na konzultácie sa takisto zdôraznilo, že úspech politík aktívneho začlenenia závisí od angažovanosti a spolupráce viacerých aktérov. Miestne a vnútroštátne správy nesú základnú zodpovednosť za navrhovanie, financovanie a spravovanie politík s cieľom zabezpečiť začlenenie ľudí najviac vzdialených od trhu práce. Poskytovatelia služieb – súkromní, verejní alebo so zastúpením z obidvoch sektorov – zohrávajú kľúčovú úlohu pri vykonávaní týchto politík na miestnej úrovni. Organizácie občianskej spoločnosti zastupujú prijímateľov takýchto opatrení a poskytujú im pomoc. Je potrebné zahrnúť, konzultovať a podporovať angažovanosť samotných znevýhodnených ľudí s cieľom zlepšiť účinnosť verejných politík. Títo aktéri sú príliš často činní v neprepojených oblastiach sociálnej politiky a politiky zamestnanosti. Aby bol prístup aktívneho začlenenia úspešný, musí sa v rámci neho podporovať integrovaný proces uplatňovania opatrení na miestnej, regionálnej, vnútroštátnej ako aj európskej úrovni politiky a pre všetky tri zložky poskytovania podpory: minimálny príjem, aktívny trh práce a sociálne služby. 3. Lepšie chápanie chudoby a sociálneho vylúčenia: najnovší vývoj v politike Závery konzultácií by sa mali takisto zvážiť v súvislosti s rozličnými vývojovými trendmi v politike v EÚ od spustenia Lisabonskej stratégie. Otvorená metóda koordinácie v oblasti sociálnej ochrany a sociálneho začlenenia a európska stratégia zamestnanosti prispeli k lepšiemu chápaniu zložitého fenoménu chudoby a sociálneho vylúčenia a sú silnými nástrojmi pri presadzovaní holistickejšieho prístupu, pri spájaní troch hlavných zložiek aktívneho začlenenia. V Spoločnej správe o sociálnej ochrane a sociálnom začlenení z roku 2007 sa uznáva, že treba venovať väčšiu pozornosť minimálnym zdrojom, aby sa na nikoho „nezabudlo“. V tejto súvislosti je nevyhnutné venovať pozornosť schémam minimálneho príjmu s cieľom riešiť základné sociálne problémy a podporovať úplné sociálne začlenenie všetkých občanov EÚ a pomáhať im rozvíjať ich plný potenciál. Viacnásobné nevýhody si však vyžadujú viacnásobné a integrované riešenia zahŕňajúce začleňujúce trhy práce a umožňujúce sociálnu podporu. Využitie potenciálu začleňujúcich trhov práce v boji proti chudobe a vylúčeniu bolo jedným z hlavných úsilí členských štátov v rámci európskej stratégie zamestnanosti. Členské štáty súhlasili, že poskytnú možnosť nového začiatku každej osobe nezamestnanej šesť mesiacov v prípade mladých ľudí a dvanásť mesiacov v prípade dospelých. Do roku 2010 by sa malo 25 % dlhodobo nezamestnaných zúčastniť na niektorom z aktívnych opatrení. Usmernenia pre zamestnanosť[7] na roky 2005-2008 uznávajú, že snahy o zvýšenie zamestnanosti kráčajú ruka v ruke so zvyšovaním atraktivity pracovných miest, kvalitou práce a rastom produktivity práce a so znižovaním podielu chudobných pracujúcich. Význam trhov práce prístupných pre všetkých sa opätovne zdôraznil v spoločnej Správe o zamestnanosti za rok 2007[8], v ktorej sa uvádza, že: „členské štáty budú venovať väčšiu pozornosť reformám trhu práce, ktoré majú dosah na chudobu a vylúčenie a ktoré ľud motivujú, aby viedli dlhší pracovný život. Spoločne sa budú usilovať o ponúknutie aktívnej podpory tým, ktorí sú najviac znevýhodnení...“ . Vyváženosť cieľa zmierniť chudobu s cieľom zároveň zvýšiť stimuly pre ponuky pracovnej sily je výzvou pre tvorcov politík, ktorí musia zároveň zohľadniť rozpočtové náklady, ktoré môže akákoľvek daňová reforma a reforma sociálnych dávok prinášať. Sociálne služby sa momentálne považujú za kľúčové piliere európskej spoločnosti a európskeho hospodárstva a zlepšovanie prístupu ku kvalitným sociálnym službám sa stalo jednou z hlavných priorít členských štátov v boji proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu[9]. V odporúčaní z roku 1992 sa už členské štáty vyzvali, aby prijali všetky dostupné opatrenia, ktoré umožnia. Aby bola príslušným osobám poskytnutá zodpovedajúca sociálna podpora. Od tej doby sa objavili nové sociálne hrozby spojené s prechodom k postindustriálnemu hospodárstvu založenému na znalostiach a službách, s demografickými zmenami a so spoločenskými trendmi ako je väčšia individualizácia. Tieto nové riziká si ešte naliehavejšie vyžadujú kvalitné sociálne služby a individuálnu podporu. Informačné technológie zohrávajú v tejto súvislosti takisto dôležitú úlohu a Komisia nedávno zaviedla iniciatívy na zlepšenie poskytovania sociálnych služieb a služieb zdravotnej starostlivosti prostredníctvom využitia technológií informačnej spoločnosti[10]. 4. Plánované opatrenia EÚ Vychádzajúc z výsledkov tejto konzultácie a z uvedeného vývoja Komisia navrhuje prehĺbiť otvorenú metódu koordinácie v tejto oblasti prostredníctvom prijatia spoločných zásad a ich následného monitorovania a hodnotenia, pričom v plnej miere rešpektuje zásadu subsidiarity a takisto autonómiu členských štátov a ich rozdielnu situáciu a rozdielne potreby. Otvorená metóda koordinácie sa stala základným nástrojom podpory osvedčených postupov a zabezpečenia neustáleho monitorovania cieľov na úrovni EÚ. V národných správach, ktoré členské štáty poskytli v rámci otvorenej metódy koordinácie v roku 2006, sa aktívne začlenenie zdôrazňovalo a analyzovalo ako jedna z kľúčových priorít. Prostredníctvom OMK sa bude pokračovať na základe spoločných zásad v monitorovaní a hodnotení všetkých aspektov prístupu aktívneho začlenenia. Konkrétna podoba sa dohodne vo Výbore pre sociálnu ochranu. V rámci OMK bude samozrejme zachovaná zodpovednosť členských štátov pri vymedzení úrovní podpory príjmu a pri určení vhodnej kombinácie sociálnej pomoci, poskytovaní sociálnych služieb a podmienok, za ktorých sa vyplatí pracovať, rovnováhy, ktorá závisí od spoločenských a politických preferencií, spoločenských a kultúrnych tradícií a od zohľadňovania spravodlivosti a účinnosti v boji proti rôznym druhom znevýhodnenia. Prostredníctvom spoločných zásad každej z troch zložiek aktívneho začlenenia sa zdôrazní potreba holistického prístupu a zabezpečí sa konkrétny a integrovaný rámec pre ich vykonávanie. Tento štruktúrovaný proces je užitočný pri určovaní najlepšej politickej reakcie na spoločnú sociálnu výzvu, ktorú predstavuje zabezpečenie základného práva všetkých občanov EÚ na sociálnu pomoc a pomoc pri zabezpečení bývania s cieľom zabezpečiť dôstojnú existenciu pre všetkých[11]. S cieľom presadiť stanovenie a prijatie spoločných zásad a podrobne opísať prvky stratégie aktívneho začlenenia Komisia zamýšľa vydať odporúčanie , ktoré by predstavovalo základ pre závery Rady a pre rezolúciu Európskeho parlamentu. Spoločné zásady pre uvedené tri zložky sa budú odvíjať od ďalej uvedených smerov. 4.1 Dostatočná podpora príjmu na predchádzanie sociálnemu vylúčeniu Hlavné prvky odporúčania z roku 1992 týkajúce sa podpory príjmu zakotvené v častiach A až C bode 3 zostávajú v plnom rozsahu platné pre plánovanú stratégiu. Tieto prvky sa týkajú najmä: (1) uznania základného práva človeka na dostatočné prostriedky a sociálnu pomoc, aby mohol žiť spôsobom zlučiteľným s ľudskou dôstojnosťou; (2) podriadenia uznania tohto práva všeobecným zásadám vrátane aktívnej pripravenosti na prácu alebo na odbornú prípravu u osôb, ktorých vek, zdravotný a rodinný stav to umožňujú, alebo v prípade ostatných osôb podriadenia tohto práva tam, kde je to vhodné, opatreniam pre ich hospodárske a sociálne začlenenie; (3) uplatňovanie tohto práva podľa praktických pokynov, najmä aby sa stanovenie výšky prostriedkov považovaných za dostatočné na pokrytie základných potrieb, pokiaľ ide o ľudskú dôstojnosť, odvolávalo na vhodné ukazovatele, ako napr. štatistické údaje o čistom priemernom disponibilnom príjme, spotrebe v domácnosti, zákonnej minimálnej mzde alebo o cenových úrovniach. Je potrebné stanoviť opatrenia na pravidelných prieskum výšky týchto prostriedkov na základe uvedených ukazovateľov tak, aby stále pokrývali uvedené potreby. 4.2 Prepojenie s trhom práce V súlade s usmerneniami zamestnanosti sa v rámci spoločných zásad bude klásť dôraz na význam odstraňovania prekážok na trhu práce prostredníctvom aktívnych a preventívnych opatrení na trhu práce, vrátane včasného stanovenia potrieb, pomoci pri hľadaní zamestnania a usmerňovania a odpornej prípravy ako súčasti individuálnych akčných plánov. Aby sa práca vyplatila pre tých, ktorí hľadajú zamestnanie, je takisto nevyhnutné neustále sledovať stimuly a znevýhodnenia, ktoré prináša daňový systém a systém sociálnych dávok, vrátane riadenia a podmienok, pokiaľ ide o vyplácanie sociálnych dávok, a zároveň zabezpečiť zodpovedajúcu úroveň sociálnej ochrany. S cieľom podporovať začlenenie znevýhodnených osôb príslušné politiky zahŕňajú na strane dopytu na trhu práce rozšírenie sociálnej ekonomiky, rozvoj nových zdrojov pracovných miest v súlade s potrebami spoločnosti, finančné stimuly pre zamestnávateľov v súvislosti s prijímaním nových zamestnancov, rozvoj zákonov proti diskriminácii a rozvoj pracovného práva[12]. 4.3 Prepojenie s lepším prístupom ku kvalitným službám V rámci spoločných zásad sa pozornosť sústredí na dve koncepcie, ktoré boli na základe OMK a pokračujúceho dialógu s organizáciami občianskej spoločnosti identifikované ako rozhodujúce[13], t. j.: - dostupnosť služieb zahŕňajúca fyzickú dostupnosť (pokiaľ ide o vzdialenosť a fyzické obmedzenie) ako aj finančnú dostupnosť; - kvalita služieb zahŕňajúca: zapojenie užívateľa; monitorovanie, hodnotenie výkonu a zdieľanie osvedčených postupov; investície do ľudského kapitálu; pracovné podmienky; rámec pre rovnaké zaobchádzanie v politikách náboru zamestnancov aj pri poskytovaní služieb; koordináciu a integráciu služieb; a zodpovedajúcu fyzickú infraštruktúru, najmä v súvislosti so sociálnym bývaním[14]. Všetky služby vvšeobecného záujmu, vrátane sieťových odvetví akými sú doprava a komunálne služby a takisto finančné služby, zohrávajú dôležitú úlohu pri zabezpečovaní sociálnej a územnej súdržnosti. Je potrebné zabezpečiť všeobecnú dostupnosť základných služieb a Komisia je odhodlaná presadzovať tento prístup vo všetkých svojich politikách[15]. Z hľadiska aktívneho začlenenia však spoločné zásady budú zamerané na sociálne služby všeobecného záujmu. Okrem zákonných a doplnkových systémov sociálnej ochrany a zdravotníckych služieb sociálne služby všeobecného záujmu zahŕňajú ďalšie nevyhnutné služby poskytované priamo konkrétnej osobe, ktoré majú preventívnu úlohu a úlohu sociálnej súdržnosti, uľahčujú sociálne začlenenie a chránia základné práva[16]. Patria medzi ne: (1) pomoc osobám, ktoré čelia osobným výzvam alebo krízam (napr. nezamestnanosti, veľkej zadlženosti, závislosti na drogách alebo rozpadu rodiny); (2) činnosti, ktoré vedú k zabezpečeniu schopnosti príslušných osôb opätovne sa v plnej miere zapojiť do spoločnosti a do trhu práce (napr. rehabilitácia, jazykové kurzy pre prisťahovalcov, odborná príprava a znovuzačlenenie do pracovného procesu) a zabezpečenie dostupnej starostlivosti o deti; (3) činnosti, ktoré vedú k začleneniu osôb s dlhodobými zdravotnými problémami alebo problémami súvisiacimi s postihnutím; (4) sociálne bývanie. 5. Podporný rámec EÚ Vykonávanie spoločných zásad bude na úrovni EÚ podporované systematickým monitorovaním a hodnotením a ďalšími iniciatívami alebo nástrojmi, ktoré dopĺňajú úsilie členských štátov. Komisia pripomína dôležitú úlohu európskych sociálnych partnerov pri úspešnom uplatňovaní prístupu aktívneho začlenenia a víta ich záväzky v rámci pracovného programu na roky 2006-2008. Komisia spoločne so sociálnymi partnermi preskúma, ako by mohli ďalej rozvíjať samostatné iniciatívy s cieľom posilniť synergie s ďalšími oblasťami politiky a s ďalšími aktérmi prístupu aktívneho začlenenia, ako napr. s verejnými orgánmi, vrátane tých najaktívnejších v danej oblasti, t. j. často regionálnych a miestnych orgánom, poskytovateľmi služieb a mimovládnymi organizáciami. Finančné nástroje EÚ už zohrávajú kľúčovú úlohu pri podpore rozvoja politík začleňovania založených na prístupe na trh práce. Európsky sociálny fond poskytuje dlhodobý finančný rámec, ktorý dopĺňa vnútroštátne a iné zdroje financovania. Komisia bude podporovať používanie ustanovení nového nariadenia o ESF na podporu opatrení aktívneho začlenenia, konkrétne: a) vývoj a testovanie integrovaných ciest s cieľom aktívneho sociálneho a hospodárskeho začlenenia; b) presadzovanie inovatívnych integračných prístupov, ktoré majú jasné výhody v porovnaní so súčasnými postupmi; a c) šírenie a prenos osvedčených postupov podpory sociálneho začlenenia vo všetkých členských štátoch. Úspech plánovaného prístupu závisí od odhodlania a úplného zapojenia aktérov na vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni. Títo aktéri musia zohrávať ústrednú úlohu pri vývoji a vykonávaní politík aktívneho začlenenia na úrovni EÚ. Ich osvedčené postupy v súčasnosti nie sú viditeľné v takej miere, akú si zasluhujú. Komisia bude preto podporovať aj s využívaním zdrojov dostupných v rámci programu PROGRESS vytvorenie siete miestnych pozorovacích stredísk v spolupráci so sieťami miestnych orgánov EÚ, s poskytovateľmi služieb a mimovládnymi organizáciami s cieľom monitorovať a presadzovať osvedčené postupy, najmä v súvislosti s prístupom ku kvalitným službám. 6. Závery a ďalšie kroky 6.1 Konzultácie so sociálnymi partnermi V súlade s článkom 138 ods. 3 Zmluvy o ES sa sociálni partneri vyzývajú, aby vyjadrili svoje stanoviská k prístupu uvedenému v tomto oznámení a najmä pokiaľ ide o: - navrhovaný nástroj , konkrétne prehĺbenie OMK v tejto oblasti prostredníctvom prijatia spoločných zásad a ich následného monitorovania a hodnotenia; - obsah spoločných zásad týkajúcich sa dostatočných prostriedkov, trhov práce prístupných pre všetkých a prístupu ku kvalitným službám, ako sa uvádza v oddieloch 4.1 až 4.3 v tomto oznámení; - podporný rámec EÚ uvedený v oddiele 5 v tomto oznámení. Sociálni partneri sa takisto vyzývajú, aby predložili ďalšie pripomienky a preskúmali možnosť ďalších iniciatív, pokiaľ ide o témy, ktorým sa venovali v prvej fáze konzultácií so zreteľom na ich osobitnú úlohu pri podpore udržiavania pracovných miest (pozri oddiel 2.3) a možné synergie ich opatrení s ďalšími zložkami prístupu aktívneho začlenenia. 6.2 Konzultácie so všetkými zúčastnenými stranami Vzhľadom na predmet tejto iniciatívy a na potrebu zapojenia všetkých príslušných aktérov (pozri oddiel 2.4) Komisia takisto vyzýva všetky zúčastnené strany, vrátane verejných orgánov na všetkých úrovniach, organizácií občianskej spoločnosti a poskytovateľov služieb, aby vyjadrili svoje stanoviská k obsahu tohto oznámenia. Komisia ich najmä žiada, aby vyjadrili svoje názory na účinnosť a zrozumiteľnosť návrhu Komisie na podporu aktívneho začlenenia. Toto oznámenie je takisto určené Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov. 6.3 Ďalšie kroky S cieľom zapojiť všetky zúčastnené inštitúcie a organizácie na úrovni EÚ a na vnútroštátnej úrovni toto oznámenie bude uverejnené na stránke Generálneho riaditeľstva pre zamestnanosť, sociálne záležitosti a rovnaké príležitosti dostupnej na adrese: http://ec.europa.eu/employment_social/consultation_en.html. Všetky zúčastnené strany by mali svoje pripomienky a návrhy zasielať výlučne na túto e-mailovú adresu: empl-active-inclusion@ec.europa.eu. Tieto pripomienky by sa mali zaslať najneskôr do 28. februára 2008. Komisia podrobne preskúma zaslané príspevky, uverejní svoje závery a zabezpečí ich dôkladné monitorovanie. [1] Závery predsedníctva zo zasadnutia Európskej rady v Lisabone 23. a 24. marca 2000 a KOM(2005) 24. [2] Predovšetkým, 44 % Európanov nemá žiadnu úroveň znalostí, pokiaľ ide o používanie internetu a počítača. [3] KOM(2006) 44 z 8.2.2006. [4] KOM(2006) 44. [5] Odporúčanie Rady z 24. júna 1992 (92/441/EHS). Pozri takisto odporúčanie Rady z 27. júla 1992 (92/442/EHS). [6] Výsledky konzultácií sú dostupné na: http://ec.europa.eu/employment_social/social_inclusion/active_inclusion_en.htm. [7] Pozri „Usmernenia politík zamestnanosti členských štátov (2005-2008)“ Ú. v. EÚ L 205, 6.8.2005, s. 21. [8] Rada Európskej únie (6706/07). [9] Rada Európskej únie (7341/05). [10] KOM(2007) 332, 14.6.2007. [11] Charta základných práv Európskej únie, čl. 34 §3. [12] KOM(2007) 329, 6.3.2007, s. 51-58. [13] Pozri http://www.peer-review-social-inclusion.net/key-issues/quality-and-accessibility-of-social-services/ najmä Halloran J. a K. Calderon-Vera (2007) „Prístup ku kvalitným sociálnym službám – Strategický dokument“. [14] V nadchádzajúcom oznámení o sociálnych službách všeobecného záujmu (SSVZ) sa bude pozornosť venovať nejasnostiam v súvislosti s uplatňovaním pravidiel Spoločenstva. V oznámení sa okrem iného preskúma, akým spôsobom možno lepšie uplatňovať pravidlá verejného obstarávania v oblasti SSVZ. Okrem toho pomocou oznámenia sa tento proces objasňovania doplní o ďalšie iniciatívy týkajúce sa vymedzenia a hodnotenia kvality. [15] KOM(2004) 374, 12.5.2004. [16] KOM(2006) 177, 26.4.2006.