EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli22. 2. 2017 COM(2017) 90 final OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKE A EUROSKUPINE





Európsky semester 2017: hodnotenie pokroku pri štrukturálnych reformách a pri prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh a výsledky hĺbkových preskúmaní podľa nariadenia (EÚ) č. 1176/2011



{SWD(2017) 67 final - SWD(2017) 93 final}



1. Úvod Zotavenie Európy z hospodárskej krízy je stabilné a podporuje pozitívne trendy na trhu práce. Členské štáty uskutočňujú priority ročného prieskumu rastu na rok 2017. Hospodárske oživenie je výsledkom ústretovej menovej politiky, všeobecne neutrálnych súhrnných zámerov fiškálnej politiky, fiškálnych úprav na podporu rastu a vplyvu štrukturálnych reforiem. Podporuje ho silnejšia dôvera v hospodársky výhľad zo strany podnikov a spotrebiteľov. Mobilizácii súkromných a verejných investícií pomáha vyplácanie prostriedkov z európskych štrukturálnych a investičných fondov a začatie realizácie projektov v rámci Investičného plánu pre Európu. Takmer vo všetkých členských štátoch rastie zamestnanosť, pričom nezamestnanosť klesá a dlhodobá nezamestnanosť a nezamestnanosť mladých ľudí postupne ustupujú. Hlavnými obavami v niektorých krajinách sú však naďalej vysoká nezamestnanosť, chudoba a nerovnosť, a zatiaľ sa nepodarilo plne dosiahnuť sociálno-ekonomickú konvergenciu v EÚ. Hoci sa zvýšil rast produktivity, medzi jednotlivými členskými štátmi sa značne líši a celkovo zostáva na nízkych úrovniach. Na upevnenie hospodárskeho oživenia treba využiť všetky nástroje politiky – menové, fiškálne a štrukturálne –, aby sa posilnil rast, investície a finančná stabilita. Členské štáty musia súčasne konať v oblasti investícií, štrukturálnych reforiem a verejných financií, aby sa rast urýchlil a vydržal. Výlučne menovou politikou nemožno zvýšiť úroveň dopytu alebo investícií. Fiškálna politika naďalej zohráva zásadnú úlohu v členských štátoch, ktoré disponujú fiškálnym priestorom, ako aj v členských štátoch, ktoré musia vykonať úpravy. Musí byť zameraná na politiky, ktoré zvyšujú strednodobý rastový potenciál. Štrukturálne reformy sa musia zameriavať na zabezpečenie podmienok umožňujúcich investície, zvyšovanie ekonomickej aktivity obyvateľstva a zaistenie udržateľnosti verejných financií. Reformy musia takisto podporovať lepšie podnikateľské prostredie, posilňovať inovácie a zvyšovať dynamiku na trhoch s výrobkami a so službami. Zároveň musia odstraňovať nerovnosti, a to aj podnecovaním investícií do zručností, zlepšovaním postupov zosúlaďovania ponúkaných a požadovaných zručností na trhu práce, modernizáciou daňových systémov a systémov sociálnej ochrany. Toto oznámenie je zhrnutím pokroku dosiahnutého pri uskutočňovaní reforiem a odstraňovaní nerovnováh v ekonomikách členských štátov. S výnimkou Grécka je súčasťou príslušnej správy o krajine uverejnenej útvarmi Európskej komisie podrobné posúdenie pokroku každého členského štátu, ktorý sa dosiahol pri riešení výziev identifikovaných v odporúčaniach pre jednotlivé krajiny v roku 2016. V prípade 13 členských štátov uvedených v správe o mechanizme varovania 2017 sú súčasťou správ o jednotlivých krajinách aj hĺbkové preskúmania vykonané v rámci postupu pri makroekonomickej nerovnováhe. Správy o jednotlivých krajinách predkladajú dlhodobý pohľad na pokrok a budúce výzvy. Zatiaľ čo európsky semester má ročný cyklus, o reformných prioritách sa v členských štátoch často rozhoduje na začiatku funkčného obdobia novej vlády a uskutočnenie komplexných štrukturálnych reforiem môže trvať niekoľko rokov. Aby sa to lepšie zachytilo v analýze, správy o jednotlivých krajinách prvýkrát obsahujú dlhodobé posúdenie vykonávania odporúčaní pre jednotlivé krajiny. Analýza takisto bilancuje rozpočtovú situáciu členských štátov. Vychádza z najnovšej hospodárskej prognózy Komisie a nadväzuje na stanoviská Komisie k návrhom rozpočtových plánov členských štátov eurozóny na rok 2017. Komisia podnikla kroky na zvýšenie zodpovednosti za program reforiem. V posledných rokoch zjednodušila odporúčania pre jednotlivé krajiny. V tomto kole európskeho semestra Komisia zintenzívnila dialóg s členskými štátmi na technickej a politickej úrovni, najmä prostredníctvom návštev na vysokej úrovni zo strany podpredsedov a členov Komisie. Členské štáty boli pred uverejnením správ o jednotlivých krajinách takisto konzultované, pokiaľ ide o ich analytický obsah, a mali možnosť overiť správnosť predložených údajov a faktov, avšak prezentované názory sú naďalej názormi útvarov Komisie. Proces európskeho semestra značne prekračuje rámec individuálneho posúdenia výsledkov každého členského štátu. Je rovnako nástrojom na uľahčenie väčšej koordinácie politík v členských štátoch vrátane ich národných parlamentov a užšieho zapojenia sociálnych partnerov. V príslušných správach o jednotlivých krajinách sú identifikované aj potenciálne riziká účinkov presahovania v členských štátoch eurozóny, ak nebudú prijaté politické opatrenia. Odporúčania pre jednotlivé krajiny, ktoré má Komisia v úmysle navrhnúť v máji 2017, takisto zohľadnia odporúčania pre eurozónu. 2. Hospodárske a sociálne súvislosti Napriek viacerým výzvam v roku 2016 európske hospodárstvo preukázalo svoju odolnosť. Rast je predovšetkým podporený súkromnou spotrebou, ktorá profitovala z lepšej situácie na trhu práce a nízkej inflácie. Aj v rokoch 2017 až 2018 sa očakáva mierny rast napriek tomu, že sa vyskytujú domáce i vonkajšie riziká. Očakáva sa, že rast HDP v EÚ bude naďalej pomerne stabilný na úrovni 1,8 % v roku 2017 aj 2018. Malo by ho podporiť pokračujúce zlepšovanie situácie na trhu práce, nízke náklady na úvery a očakávané posilnenie vonkajšieho dopytu. Súkromná spotreba má zostať hlavným zdrojom rastu, zatiaľ čo rast investícií zostane podľa predpokladov mierny. Hospodárstvo však ešte musí prekonať dôsledky kríz, a to najmä dlhodobú nezamestnanosť, ktorá, ak sa nebude riešiť, by mohla nadobudnúť štrukturálnu povahu. Nová výzva pre hospodárstvo EÚ vyplýva z potenciálnych zmien v politike USA. K ďalším výzvam patria dôsledky hlasovania v referende o vystúpení Spojeného kráľovstva z EÚ, zvýšenie dlhodobých úrokových sadzieb a nízka ziskovosť niektorých európskych bánk. Zamestnanosť v EÚ v roku 2016 dosiahla 232,5 milióna ľudí, čo je doteraz najvyšší nameraný počet. Nezamestnanosť klesla na 8,5 %, dlhodobá nezamestnanosť sa nachádza na úrovni 3,8 % a nezamestnanosť mladých ľudí na úrovni 18,2 %, čo je nižšie než v predchádzajúcich rokoch. Podiel obyvateľov EÚ ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením (23,7 %) je najnižší za posledných päť rokov. Zatiaľ čo rozdelenie príjmov v EÚ je rovnomernejšie než v iných veľkých ekonomikách, príjmová nerovnosť zostáva v EÚ jednou z politických výziev. Dokonca už pred krízou sa štrukturálne zmeny premietli do rastúcej nerovnosti v rozdelení príjmov, bohatstva a príležitostí, čo spôsobilo sociálne problémy, ktoré prerozdeľovacie a sociálne politiky nemohli zmierniť. Finančnou krízou sa prehĺbilo vnímanie nerovnosti príležitostí a nespravodlivého rozdelenia bremena v spoločnosti. Stagnácia hospodárskych podmienok v prípade strednej triedy vo viacerých krajinách bola previazaná s tým, že najbohatšie vrstvy spoločnosti často získavali čoraz väčší podiel na bohatstve. Slabá fiškálna pozícia a pomalé oživenie hospodárstva zmenšili vo viacerých krajinách manévrovací priestor v rôznych oblastiach politiky, čím sa zvýšili sociálne tlaky na odstraňovanie nerovností. 3. Pokrok pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny Analýza posledných niekoľko rokov potvrdzuje záväzok všetkých členských štátov aktívne vykonávať štrukturálne reformy. Od začiatku procesu semestra v roku 2011 sa v prípade veľkej väčšiny odporúčaní dosiahol podstatný pokrok, medzi jednotlivými členskými štátmi však môžeme pozorovať rozdiely v tempe a rozsahu vykonávania reforiem. Pokiaľ ide o odporúčania pre jednotlivé krajiny na rok 2016, väčšina členských štátov dosiahla pri odstraňovaní zistených problémov určitý alebo obmedzený pokrok. Oproti predchádzajúcemu roku bol pokrok vo všeobecnosti rovnaký. Obzvlášť povzbudzujúci pokrok možno konštatovať vo finančnom sektore a v politike trhu práce, kde viaceré členské štáty podnikli kroky s cieľom riešiť problémy zistené minulý rok. V priaznivej situácii nízkych úrokových sadzieb sa dosiahol pokrok aj pri konsolidácii verejných financií. Pokrok v zlepšovaní podnikateľského prostredia a vo zvyšovaní investícií bol medzi jednotlivými členskými štátmi rôznorodejší, pričom najmenší pokrok sa dosiahol v takých oblastiach ako otváranie trhov s výrobkami a so službami a riešenie problému sociálneho vylúčenia. Celkovo možno skonštatovať, že členské štáty sú na ceste k splneniu cieľov stratégie Európa 2020 v oblasti energetiky a klímy, pričom splnenie ostatných cieľov si bude vyžadovať trvalé úsilie. Väčšina členských štátov pravdepodobne dosiahne svoje ciele v oblasti znižovania emisií, energie z obnoviteľných zdrojov a energetickej efektívnosti do roku 2020. Sedemnásť členských štátov už dosiahlo svoje ciele v oblasti predčasného ukončovania školskej dochádzky a 12 členských štátov splnilo svoje ciele v oblasti získavania terciárneho vzdelávania. Zatiaľ čo splnenie európskeho cieľa zamestnanosti na úrovni 75 % je na dosah a situácia v oblasti zamestnanosti sa naďalej zlepšuje takmer vo všetkých členských štátoch, národné ciele v oblasti zamestnanosti bude v prípade niektorých členských štátov veľmi ťažké dosiahnuť. Problémy pretrvávajú pri dosahovaní cieľa týkajúceho sa chudoby, keďže počet ľudí ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením v Európe je naďalej vysoký (119 miliónov ľudí). Toto číslo sa však vo väčšine členských štátov znížilo, keďže výsledky trhu práce sa naďalej zlepšujú. Klesá smerom k úrovni z roku 2008, slúžiaci ako referenčný rok, pre ktorý bol stanovený cieľ stratégie Európa 2020, zostáva však nad úrovňou cieľa stratégie Európa 2020 o približne 21,6 milióna ľudí. Pokrok v dosahovaní cieľa 3 % v oblasti výdavkov na výskum a vývoj bol pomalý. V dodatku 2 je prehľad všetkých cieľov stratégie Európa 2020.

Prostriedky, ktoré sú k dispozícii na základe súčasného viacročného finančného rámca EÚ, používajú členské štáty na pomoc pri príprave a vykonávaní štrukturálnych reforiem. Využívanie prostriedkov v praxi sa medzičasom zlepšilo vo väčšine členských štátov. Súlad medzi odporúčaniami pre jednotlivé krajiny, ktoré sa týkajú hlavných hospodárskych a sociálnych výziev, a európskymi štrukturálnymi a investičnými fondmi sa zabezpečil vo fáze programovania (2014 – 2015) prostredníctvom cielených investícií a ex-ante kondicionalít. Útvary Komisie posúdili odporúčania pre jednotlivé krajiny na rok 2016 a dospeli k záveru, že v súčasnej fáze neexistuje potreba preprogramovať operačné programy. Popri európskych štrukturálnych a investičných fondoch môžu členské štáty získať financovanie v rámci Európskeho fondu pre strategické investície, programu Horizont 2020, Nástroja na prepájanie Európy a iných fondov priamo riadených EÚ. Na uľahčenie realizácie programu reforiem môžu takisto získať poradenstvo od služby na podporu štrukturálnych reforiem. 4. Riešenie makroekonomických nerovnováh Členské štáty EÚ dosahujú pokrok pri náprave makroekonomických nerovnováh, aj keď viacero rizík pretrváva. Verejné rozpočty sú v lepšom stave. Napriek tomu výška súkromného, verejného a vonkajšieho dlhu klesá pomalým tempom. V kontexte nízkej inflácie a nízkeho rastu je pokrok nerovnomerný. Zo zníženia domáceho a zahraničného dlhu vyplýva podstatné oddlžovanie vo viacerých členských štátoch s dôsledkami na krátkodobý rast. V eurozóne a EÚ prebieha korekcia sáld bežného účtu. Vývoj konkurencieschopnosti bol vo všeobecnosti v súlade s vyvážením potrieb. Výsledkom oddlžovania vo finančnom sektore sú lepšie kapitálové pozície. Správa o mechanizme varovania 2017 zistila, že v prípade 13 členských štátov je opodstatnené hĺbkové preskúmanie. V kontexte postupu pri makroekonomickej nerovnováhe v prípade všetkých z nich existovali v roku 2016 nerovnováhy alebo nadmerné nerovnováhy. Tento výber podporila Rada vo svojich záveroch o správe o mechanizme varovania. Správy o jednotlivých krajinách analyzujú makroekonomický vývoj a pokrok, pokiaľ ide o politickú reakciu na príslušné politické odporúčania. Cieľom je zabrániť hromadeniu rizík a monitorovať pokrok dosahovaný pri náprave existujúcich nerovnováh. Vzhľadom na význam obchodných a finančných väzieb medzi krajinami EÚ posúdenie zohľadňuje cezhraničné dôsledky. 4.1. Obnovenie rovnováhy v EÚ a v eurozóne Došlo k náprave veľkých deficitov bežného účtu, avšak veľké prebytky narastajú. V nadväznosti na zvrat v súkromných cezhraničných finančných tokoch došlo po kríze v krajinách s veľkými vonkajšími deficitmi k prudkej korekcii. Procesu napomohli zlepšenia v oblasti relatívnej cenovej konkurencieschopnosti. Po tom zostal domáci dopyt a dovoz v krajinách, ktoré sú čistými dlžníkmi, utlmený. Keďže v niektorých členských štátoch sú objemy čistých zahraničných záväzkov naďalej vysoké, musia ich stavy bežných účtov zostať na obozretnej úrovni. Naproti tomu sa vo väčšine krajín s pozitívnym saldom bežného účtu neuskutočnila symetrická a porovnateľná pokrízová korekcia, pričom v niektorých prípadoch došlo k ďalšiemu nárastu veľkých prebytkov. V dôsledku toho v eurozóne ako celku rastie prebytok bežného účtu. Pretrvávajúci prebytok bežného účtu v eurozóne odzrkadľuje dynamiku celkového dopytu, ktorý aj naďalej zaostáva za dynamikou hospodárskej činnosti. Reálny rast domáceho dopytu v eurozóne zaostáva oproti úrovniam pred krízou. Pomerne nízky celkový dopyt takisto negatívne vplýva na výsledky rastu a odhady potenciálneho rastu. Toto pretrvávajúce spomalenie podporuje súčasné, historicky nízke úrovne hlavnej inflácie, čo pre krajiny, ktoré potrebujú znížiť domáci a zahraničný dlh, vytvára problematické prostredie. Pokiaľ ide o znižovanie súkromného a verejného dlhu, tento proces pokračuje, avšak v dôsledku nízkeho nominálneho rastu pomalým a nerovnomerným tempom. Dlhodobo vysoké úrovne súkromného dlhu vo viacerých krajinách, často spojené s vysokým objemom verejného dlhu, tlmia investície a negatívne vplývajú na súvahy niektorých bánk. Vo väčšine krajín sa dosiahol pokrok v ozdravovaní súvah, pričom v sektore domácností a podnikov v dôsledku vyšších čistých úspor pokračuje oddlžovanie. K oddlžovaniu však často nedochádza práve tam, kde je to najviac potrebné; niektoré krajiny s vysokou zadlženosťou znižujú svoje záväzky pomalšie než krajiny s nízkym zadlžením. Naďalej sa zvyšovala odolnosť európskeho bankového sektora, avšak tento sektor čelí viacerým výzvam spojeným s utlmenou ziskovosťou a v niektorých prípadoch s dôsledkami nesplácaných úverov. Banky pokračovali v posilňovaní svojich kapitálových rezerv aj vtedy, keď ziskovosť banky bola napriek zlepšeniu naďalej nedostatočná. Ziskovosť je brzdená pomalým hospodárskym rastom, tradičnými obchodnými modelmi, nákladovou neefektívnosťou a s nadmerným počtom bánk na trhu. Súčasné prostredie nízkych úrokových sadzieb ešte viac tieto slabé miesta odhaľuje. Okrem toho dôsledky nesplácaných úverov v niektorých krajinách zmenšujú priestor na požičiavanie, pričom nízka ziskovosť brzdí úsilie o vytváranie rezerv a interné vytváranie kapitálu a obmedzuje príležitosti na získavanie kapitálu na trhu. Viacero členských štátov musí pozorne monitorovať riziká možného prehriatia v niektorých sektoroch. Členské štáty, ktoré najrýchlejšie pokročili pri riešení nerovnováh, zažívajú dynamický rast a pomerne vysoké miery inflácie, pričom v niektorých dochádza k zvyšovaniu jednotkových nákladov práce. Reálne ceny nehnuteľností na bývanie sú na vzostupe vo väčšine členských štátov. V niektorých prípadoch zvýšenie reálnych cien nehnuteľností na bývanie vyvíja ďalší tlak na už nadhodnotené trhy s bývaním. Kým hospodárske oživenie sa prejavilo na trhoch práce, problémy, ako je dlhodobá nezamestnanosť a nízka produktivita, pretrvávajú. Od polovice roka 2013 došlo k zlepšeniu situácie na trhoch práce, čo bolo sprevádzané zmenšením rozptylu mier nezamestnanosti v jednotlivých členských štátoch. Vo viacerých krajinách EÚ je však miera nezamestnanosti stále vysoká a mzdové úrovne stagnujú. Pretrváva sociálne napätie, a to najmä v krajinách, ktoré najťažšie zasiahla finančná a dlhová kríza. Štrukturálne reformy prispeli k obnove makroekonomickej rovnováhy, pričom sa musí zachovať reformné odhodlanie. Na zlepšenie konkurencieschopnosti a urýchlenie efektívneho prerozdeľovania zdrojov sa musia prijať opatrenia. Mala by sa zabezpečiť vyššia účinnosť rámcov pre platobnú neschopnosť, aby sa napravili nerovnováhy so stavovým charakterom. Súčasne sa musí obmedziť negatívny vplyv oddlžovania na krátkodobý rast. Minulé reformy pomohli v rôznej miere. V niektorých krajinách, kde existujú nerovnováhy, došlo k pozastaveniu reformného úsilia, pričom v rade prípadov existuje riziko ústupkov, často v súvislosti s politickou neistotou. Zachovanie platných záväzkov a dokončenie reformných procesov je predpokladom plného využitia prínosov reforiem. 4.2. Vykonávanie postupu pri makroekonomickej nerovnováhe Došlo k posilneniu monitorovania vykonávania politiky v rámci postupu pri makroekonomickej nerovnováhe. Keďže v roku 2016 bola zjednodušená kategorizácia takýchto nerovnováh, v prípade všetkých krajín s nerovnováhami alebo nadmernými nerovnováhami sa uplatnil postup „osobitného monitorovania“. Jeho cieľom je posilniť nepretržité monitorovanie politík vykonávaných v rámci postupu prostredníctvom správ Komisie, o ktorých sa diskutuje vo výboroch Rady. Monitorovanie bolo prispôsobené tak, aby odrážalo rozsah výziev a závažnosť nerovnováh. Rada vo všeobecnosti podporila závery správ o osobitnom monitorovaní. Oproti roku 2016 bolo zistených menej členských štátov s nerovnováhami. Pri 13 členských štátoch, ktoré boli predmetom ďalšej analýzy, hĺbkové preskúmania ukázali, že v jednom z nich neexistujú žiadne nerovnováhy, v šiestich existujú nerovnováhy a v šiestich existujú nadmerné nerovnováhy. V dodatku 3 sú zhrnuté zistenia hĺbkových preskúmaní. Komisia bude pozorne monitorovať politické záväzky krajín, v prípade ktorých boli zistené nerovnováhy: V prípade Írska a Slovinska boli stále zistené nerovnováhy. Viaceré pozitívne aspekty hospodárskeho vývoja a vykonávané reformy poukazujú na to, že pokračujú v uskutočňovaní postupnej nápravy. Za predpokladu, že vyvinú ďalšie úsilie, je udržateľná náprava ich nerovnováh na dosah. Komisia preto bude v prípade týchto dvoch krajín sledovať hospodársky vývoj a budúce záväzky, najmä ich národné programy reforiem (NPR), aby mohla pripraviť svoje nasledujúce hĺbkové preskúmanie. Zistené nerovnováhy v prípade Nemecka sú prejavom jeho veľkého prebytku bežného účtu. Najnovší hospodársky vývoj nepoukazuje na nápravu týchto nerovnováh, hoci sa dosiahol určitý pokrok pri plnení minuloročných odporúčaní pre krajinu v súvislosti s postupom pri makroekonomickej nerovnováhe. Komisia bude preto monitorovať hospodársky vývoj a budúce politické záväzky, najmä národný program reforiem a prípadný nový NRP novej vlády, aby mohla pripraviť svoje nasledujúce hĺbkové preskúmanie. V prípade Francúzska boli naďalej zistené nadmerné nerovnováhy, ale viaceré aspekty hospodárskeho vývoja a vykonávané reformy poukazujú na to, že pokračuje v uskutočňovaní postupnej nápravy. Na dosiahnutie udržateľnej nápravy nerovnováh treba ešte vyvinúť ďalšie úsilie. Komisia bude preto monitorovať hospodársky vývoj a budúce záväzky, najmä národný program reforiem a prípadný nový NRP novej vlády, aby mohla pripraviť svoje nasledujúce hĺbkové preskúmanie. Na základe tohto preskúmania by Komisia mohla zvážiť revíziu klasifikácie z nadmerných nerovnováh na nerovnováhy.

V prípade troch krajín, u ktorých boli zistené nadmerné nerovnováhy, a to Cypru, Talianska a Portugalska, Komisia s ohľadom na pretrvávajúce štrukturálne nedostatky, ktoré vyplývajú z analýzy hĺbkového preskúmania, preskúma svoje posúdenie v máji, pričom zohľadní stupeň ambicióznosti ich národných programov reforiem. Tabuľka 1: Výsledky hĺbkových preskúmaní v rokoch 2016 – 2017 2016 2017 Žiadne nerovnováhy BE, EE, HU, AT, RO, UK FI Nerovnováhy DE, IE, ES, NL, SI, FI, SE DE, IE, ES, NL, SI, SE Nadmerné nerovnováhy BG, FR, HR, IT, PT, CY BG, FR, HR, IT, PT, CY Krajiny, ktoré neboli vybrané na hĺbkové preskúmanie CZ, DK, LV, LT, LU, MT, PL, SK BE, CZ, DK, EE, LV, LT, LU, HU, MT, AT, PL, RO, SK, UK 5. Reformy v členských štátoch Sila a udržateľnosť hospodárskeho oživenia závisí od toho, ako účinne sú reformy prijímané a vykonávané. Rozhodnosť v procese reforiem vyvoláva dôveru a vytvára podmienky na udržateľné vytváranie vyššieho rastu a zamestnanosti. Tieto na druhej strane závisia od rýchlosti, akou reformné procesy na trhoch s výrobkami, trhoch so službami a trhoch práce prinášajú výsledky, ktoré stimulujú investície a prerozdelenie zdrojov zvyšujúce produktivitu. Podpora potrebných úprav a zmien môže maximalizovať prínosy reformy a zabezpečiť synergie medzi reformami v rôznych oblastiach politiky. Je možné, že reformy v rôznych oblastiach politiky sa budú musieť synchronizovať a navzájom podporovať, napríklad súbežným dosiahnutím pružnosti na trhu práce a trhu s výrobkami. Takisto je dôležitá vhodná postupnosť reforiem, keďže jednoznačné záväzky a oznámenie dlhodobých politických programov má vplyv na zodpovednosť za reformy a ich verejnú podporu. Uľahčenie rastu produktivity vo väčšom počte podnikov môže podporiť konvergenciu a pomôcť znížiť nerovnosti. Zvyšovanie rôznorodosti výsledkov produktivity je jedným z hlavných hnacích síl príjmovej nerovnosti v ekonomikách a spoločnosti v EÚ. Takisto brzdí konkurencieschopnosť a rastový potenciál. Zatiaľ čo účinky príjmovej nerovnosti možno zmierniť prostredníctvom zdaňovania a systémov sociálneho zabezpečenia, potrebu takéhoto nápravného opatrenia možno obmedziť uskutočnením reforiem, ktoré umožnia rovnomernejšie rozloženie rastu produktivity medzi podniky, sektory a regióny. Rozdiely vo výsledkoch produktivity možno riešiť napríklad investovaním do zručností a vzdelávania, uľahčením transferov technológií a prerozdelením zdrojov. Takéto politiky prispievajú k zvyšovaniu miezd a príjmov a znižovaniu zaťaženia verejných financií v súvislosti s nápravou existujúcich nerovností prerozdeľovacími opatreniami. V Dánsku bola v roku 2012 vytvorená komisia pre produktivitu, ktorej cieľom je navrhovať odporúčania, ktoré by mohli zvýšiť produktivitu v súkromnom a vo verejnom sektore. Niekoľko odporúčaní uverejnených v roku 2014 bolo splnených. Pri plánovaní a stanovení postupnosti štrukturálnych reforiem sa musia vo zvýšenej miere zohľadniť distribučné účinky. Členské štáty by mali štrukturálne reformy zavádzať spôsobom, ktorý zohľadňuje ich krátkodobý a dlhodobý vplyv vrátane distribučných účinkov a sociálnych nákladov. Z niektorých reforiem prinášajúcich v každom prípade úspech nevyplývajú žiadne kompromisy medzi rastom a rovnosťou. K hospodárskemu rastu a znižovaniu nerovnosti prispievajú reformy v oblasti vzdelávania, ako je napríklad skvalitňovanie vzdelávania a zlepšovanie prístupu k nemu. Príležitosti na odbornú prípravu a celoživotnú rekvalifikáciu takisto prispievajú k zmierňovaniu negatívneho účinku technologickej zmeny uprednostňujúcej zručnosti, pretože zlepšujú kvalifikačné schopnosti pracovníkov. Členské štáty oznámili a uskutočnili viaceré daňové reformy na podporu investícií, zamestnanosti a sociálnej spravodlivosti. Dosiahol sa pokrok v zlepšovaní daňovej disciplíny, ale na zaistenie spravodlivého rozdelenia bremena je naďalej veľmi dôležité bojovať proti daňovým podvodom, daňovým únikom a vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam. V záujme dosiahnutia vhodnej rovnováhy medzi efektívnosťou a rovnosťou je nutné zabezpečiť daňové príjmy potrebné na verejné investície a sociálne zabezpečenie. Po zavedení reforiem v oblasti zdaňovania práce na začiatku roka 2016 boli nové opatrenia prijaté v minulom roku obmedzenejšieho charakteru a daňové zaťaženie práce vrátane u osôb s nízkymi príjmami zostáva vysoké vo viacerých členských štátoch. Zdaňovanie v niektorých krajinách stále predstavuje dodatočné prekážky brániace súkromným investíciám. Treba vyvinúť ďalšie úsilie na zjednodušenie daňovej disciplíny, riešenie motivácie v oblasti financovania dlhu a lepšiu prípravu fiškálnych stimulov v oblasti výskumu a vývoja. V programovacom období na roky 2014 – 2020 na základe viacročného finančného rámca EÚ musia členské štáty prvýkrát uskutočniť rôzne reformy na uľahčenie a zvýšenie vplyvu projektov prostredníctvom ex ante kondicionalít. Medzi kľúčové oblasti týchto reforiem patria: rámec verejného obstarávania, existencia strategických politických rámcov v oblasti sociálneho začlenenia, trhov práce, vzdelávania a administratívnej efektívnosti a uplatňovanie príslušných právnych predpisov EÚ. Tieto požiadavky prispievajú k zlepšovaniu celkového investičného prostredia a uľahčujú čerpanie fondov EÚ aj vykonávanie projektov v rámci Európskeho fondu pre strategické investície. Členské štáty musia tieto reformy riadne dodržiavať a uskutočňovať. V tejto súvislosti je dôležité budovanie administratívnych kapacít. Zlepšené využívanie finančný nástrojov má potenciál ďalej zvýšiť pákový efekt prostriedkov EÚ a zvýšiť ich vplyv, ale vyžaduje si to vhodné know-how a odborné znalosti na strane administratívnych riadiacich orgánov. Nové politické opatrenia musia byť navrhnuté a implementované s úzkym zapojením sociálnych partnerov s cieľom zabezpečiť zaangažovanosť širokého spektra zainteresovaných strán. Na úplnú realizáciu zložitejších reforiem treba niekoľko rokov. Preto ich koncepcia musí byť založená na dôkazoch a dohodnutá s hlavnými zainteresovanými stranami, ako sú regionálne a miestne orgány a sociálni partneri. Členské štáty si uvedomujú, že treba zlepšiť funkčnosť a účinnosť sociálneho dialógu. Litva, ktorá v roku 2016 dostala odporúčanie v oblasti budovania kapacít, prijala nový zákonník práce, ktorý podľa očakávania vlády zlepší kolektívne vyjednávanie. Okrem toho Poľsko zriadilo novú radu pre sociálny dialóg a v Španielsku bola prijatá nová dohoda o sociálnom dialógu. Na druhej strane v niektorých členských štátoch pretrvávajú pochybnosti o skutočnom zapojení sociálnych partnerov do reforiem trhu práce. 5.1 Podpora investícií V dôsledku priaznivých podmienok financovania, využívania kapacít nad svojím dlhodobým priemerom a menšieho tlaku na podniky v oblasti oddlžovania sa v niektorých krajinách nedávno zvýšil rast investícií. Viacero cyklických a štrukturálnych faktorov však vysvetľuje pretrvávajúci nedostatok investícií. Nízky rast dopytu a očakávaný slabý potenciálny rast naďalej bránia tomu, aby sa v oblasti investícií dosiahlo udržateľnejšie oživenie. Historická úroveň investícií v EÚ bola na úrovni 21 % – 22 % HDP. Po poklese na 19,4 % v roku 2013 dochádza teraz k ich postupnému oživeniu. Očakáva sa, že celkové investície v EÚ aj eurozóne sa v roku 2017 mierne zrýchlia o 2,9 % a v roku 2018 sa budú naďalej zvyšovať o 3,4 % v eurozóne a o 3,1 % v EÚ. Osobitne dôležité je stimulovať súkromné investície, keďže predstavujú 90 % celkových investícií. Hoci pomaly a z nízkych úrovní, v oblasti investícií do nehmotného majetku dochádza k zlepšeniu. Zatiaľ čo výrazný pokles investícií do zariadení a strojov čiastočne vysvetľuje pokles produktivity, ku ktorému došlo po kríze, štrukturálne problémy ovplyvňujúce trhy s výrobkami, trhy so službami, kapitálové trhy a trhy práce sú príčinou utlmenej výkonnosti v celkovej produktivite faktorov v Európe, ktorej rast bol v poslednom desaťročí o mnoho nižší než v iných ekonomikách. Existuje osobitná potreba zvýšiť investície do znalostného kapitálu, podporiť udržateľné investície v súlade so zásadami obehového hospodárstva, posilniť súkromno-verejnú spoluprácu a lepšie využívať nové nástroje vrátane daňových stimulov. Prílev priamych zahraničných investícií do EÚ je v súčasnosti na nízkej úrovni a integrácia a diverzifikácia obchodu v niektorých častiach hospodárstva EÚ je naďalej nedostatočná. Vzhľadom na otvorený charakter svojho hospodárstva má EÚ vedúce postavenie vo vývoze a dovoze tovarov a služieb, na ktoré pripadá 16 % svetového obchodu. Vývoz tovarov a služieb do zvyšku sveta priamo a nepriamo zabezpečuje viac než 30 miliónov pracovných miest v EÚ. Avšak len 13 % európskych MSP pôsobí mimo EÚ a je v kompetencii členských štátov urobiť viac na uľahčenie účasti MSP na medzinárodnom obchode. Situácia sa aj značne líši medzi jednotlivými členskými štátmi, regiónmi a sektormi. Zatiaľ čo stroje a zariadenia v Nemecku, aeronautika vo Francúzsku a farmaceutické výrobky v Spojenom kráľovstve a produkcia enzýmov v Dánsku sú svetovými lídrami v danej oblasti, podiel viacerých sektorov a členských štátov na svetovom obchode naďalej klesá. Dôvody, podmienky a charakter zahraničných investícií sa značne líšia a aj ich vplyv na vytváranie pracovných miest je rôzny. Krajiny, z ktorých pochádzajú priame zahraničné investície v EÚ, sa menia: zatiaľ čo USA a Japonsko sú naďalej aktívnymi investormi, iné krajiny, ako napríklad Čína a krajiny Mercosuru, získavajú významnejšie postavenie. Je dôležité, aby sa zaistili rovnaké podmienky, pokiaľ ide o prílev alebo odlev priamych zahraničných investícií, a zlepšený prístup EÚ k príslušným trhom v tretích krajinách. Medzi najčastejšie investičné výzvy v členských štátoch patria: nepriaznivé podnikateľské prostredie, neefektívna verejná správa a vysoké administratívne a regulačné zaťaženie v jednotlivých sektoroch a prekážky brániace investíciám. Rad iných faktorov aj naďalej brzdí investície vo viacerých členských štátoch. Týmito faktormi sú: nepružnosti na trhoch s výrobkami a trhoch práce, nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami a ich nedostatok, slabé miesta v rámcoch pre výskum a inovácie, zložitosť daňových systémov, neefektívne justičné systémy, prekážky v jednotlivých sektoroch, napríklad infraštruktúra, a prekážky brániace prístupu k financovaniu, najmä v prípade malých a stredných podnikov. V niektorých členských štátoch stále existuje potreba zintenzívniť boj proti korupcii. Celkovo sú pri posudzovaní rizík súvisiacich s investičnými rozhodnutiami takisto dôležité tieto hľadiská: právny štát a dôvera v kvalitu a predvídateľnosť regulačných, daňových a iných politík a inštitúcií. Reformy vo viacerých členských štátoch začali riešiť niektoré z týchto prekážok brániacich investíciám. Podmienky prístupu k financovaniu sa vo všeobecnosti zlepšili, čiastočne v dôsledku vonkajších faktorov (v Chorvátsku, Írsku a Litve). Určitý pokrok sa zaznamenal na trhu práce a vo vzdelávaní (v Taliansku a vo Francúzsku). To isté sa dá povedať o regulačnom a administratívnom zaťažení (vo Francúzsku, v Taliansku, Portugalsku a Slovinsku), verejnom obstarávaní (v Poľsku, Portugalsku a vo Švédsku), verejnej správe (v Taliansku a na Slovensku) a systéme súdnictva (v Chorvátsku, Taliansku a na Malte). Dosiahol sa však len obmedzený pokrok pri odstraňovaní regulačných prekážok v jednotlivých sektoroch, najmä v oblasti služieb a sieťových odvetví, ako aj prekážok týkajúcich sa financovania výskumu a inovácií. Vykonávaním komplexného programu zjednodušenia Francúzsko pokračovalo v zjednodušovaní administratívnych postupov v priemysle a službách. Popri činnosti jednotného mechanizmu dohľadu vo vzťahu k významným inštitúciám v eurozóne došlo k posilneniu dohľadu nad bankovým sektorom na vnútroštátnej úrovni a úrovni EÚ a vyvinulo sa úsilie na zlepšenie riadenia a odstránenia nesplácaných úverov. Vo viacerých členských štátoch došlo počas krízy k zhoršeniu kvality aktív v bankovom sektore, čo stále negatívne vplýva na úvery a investície. Je tomu tak aj napriek klesajúcemu trendu nesplácaných úverov, ktorých priemerný objem na úrovni EÚ v 2. štvrťroku 2016 klesol na 5,45 % z celkových úverov. Napriek tomu je ich rozptyl medzi jednotlivými členskými štátmi vysoký, keďže viaceré z nich zaznamenali dvojciferné údaje (Bulharsko, Írsko, Grécko, Chorvátsko, Taliansko, Cyprus, Maďarsko, Portugalsko, Rumunsko a Slovinsko). Boli prijaté opatrenia na podporu rozvoja sekundárneho trhu s nesplácanými úvermi (napr. v Taliansku), avšak ich plný účinok sa ešte neprejavil. V niektorých členských štátoch (napr. v Bulharsku, Chorvátsku, Taliansku a na Cypre) sa dosiahlo efektívnejšie vymáhanie kolaterálu a insolvenčné konanie. Zriadenie súkromných alebo verejných spoločností pre správu aktív a prijatie opatrení dohľadu vrátane tvorby dodatočných rezerv na straty z úverov a kapitálových požiadaviek, ako aj posilnené monitorovanie reštrukturalizácie dlhu oproti cieľom zníženia nedoplatkov prispeli k poklesu nesplácaných úverov v Bulharsku, Chorvátsku, Maďarsku, Írsku, Rumunsku a Slovinsku. V Taliansku nedávno došlo k poklesu nesplácaných úverov, avšak odstraňovanie aktív so zníženou hodnotou postupuje pomalým tempom. V prvej polovici roku 2016 sa v Portugalsku naďalej zhoršovala kvalita aktív, čo bolo prejavom vývoja najmä v sektore nehnuteľností a stavebníctva. Na Cypre a v Grécku, kde sa nesplácané úvery v dôsledku krízy zvýšili na viac než 40 %, doteraz prijaté opatrenia (vrátane cieľov reštrukturalizácie dlhu, odstránenia aktív so zníženou hodnotou) zatiaľ nepriniesli hmatateľné výsledky. Na zníženie úrovne nesplácaných úverov musia viaceré členské štáty celkovo vyvinúť odhodlanejšie a komplexnejšie úsilie v kombinácii so sprievodnými reformami na posilnenie reštrukturalizácie svojich bankových systémov.

Členské štáty prijali opatrenia na zlepšenie prístupu ku kapitálovému financovaniu a s cieľom vyvinúť alternatívne formy financovania, ako je napríklad kolektívne financovanie. Úspech rakúskeho zákona o kolektívnom financovaní z roku 2015 poukazuje na výrazný pozitívny vplyv vytvorenia vhodného právneho rámca pre takéto alternatívne formy financovania. Iné členské štáty, ako napríklad Španielsko, Lotyšsko, Holandsko a Maďarsko, uľahčili prístup malých a stredných podnikov k financovaniu, pričom poskytli príležitosti pre inštitucionálnych investorov. Tieto opatrenia zahŕňajú konsolidáciu nástrojov verejnej podpory v jedinej rozvojovej finančnej inštitúcii, ktorá pôsobí ako jednotné kontaktné miesto pre podniky a poskytuje nefinančnú podporu, ako je poradenstvo a odborná príprava. Ďalším opatrením je vytvorenie osobitných, štátom vlastnených fondov rizikového kapitálu alebo financovania rastových programov a iných druhov fondov. Napriek tomu prístup k financovaniu a administratívne postupy sú vo viacerých členských štátoch aj naďalej významnými prekážkami brániacimi rastu a investíciám, najmä pre začínajúce a rozširujúce sa malé a stredné podniky. Ťažkopádne právne predpisy týkajúce sa začínajúcich podnikov a udeľovania licencií naďalej pôsobia ako prekážky brániace investíciám MSP v rade členských štátov. Vo väčšine členských štátov počas krízy výrazne poklesli verejné investície a zatiaľ sa nevrátili na dlhodobú úroveň. Okrem priameho vplyvu na rast produkcie nedostatočné investície do hmotného i nehmotného majetku, ako je napríklad výskum a vývoj, poškodzujú dlhodobú produktivitu, keďže sa spomaľuje tempo inovácií a šírenia existujúcich technológií. Dôležité je podporovať verejné investície – najmä do vzdelávania a odbornej prípravy, infraštruktúry a výskumu a inovácií – a zároveň prijímať opatrenia na pritiahnutie súkromných investícií. Toto úsilie by sa malo zamerať na kvalitu investícií. Napriek tomu, že na úrovni EÚ i členských štátov bolo v posledných rokoch zavedených niekoľko zlepšení týkajúcich sa rámca verejného obstarávania, problémy pretrvávajú. Prekážky brániace efektívnym postupom verejného obstarávania obmedzujú hospodársky rast a fungovanie vnútorného trhu. Orgány verejnej moci v EÚ každoročne vynaložia približne 14 % HDP na verejné obstarávanie, ktoré je jedným zo základných prostriedkov realizácie vládnych politík a plnenia národných strategických cieľov. Dobre fungujúce trhy s verejným obstarávaním pozdvihujú konkurencieschopnosť jednotlivých štátov tým, že sa posilňujú verejné financie, investície sú cielenejšie a poskytujú sa služby vyššej kvality, ako je napríklad infraštruktúra a elektronická verejná správa. V odvetví zdravotnej starostlivosti môže verejné obstarávanie zabezpečiť užitočné nástroje na získanie lepšej hodnoty za peniaze v prípade liekov a zdravotníckeho vybavenia. Vo viacerých členských štátoch je miera uverejňovania oznámení o verejnom obstarávania naďalej nízka, výsledkom čoho je nedostatočná otvorenosť pre cezhraničné podnikateľské príležitosti. Uplatňovanie postupov obstarávania obmedzujúcich hospodársku súťaž, ako je rokovacie konanie bez zverejnenia, sa v jednotlivých členských štátov výrazne líši, od takmer 0 % až po 20 %. Podiel zákaziek, v prípade ktorých je len jedna ponuka, zostáva takisto vysoký. Svedčí to o tom, že jednotný trh v oblasti verejného obstarávania nie je dostatočné integrovaný a jeho ďalšie otváranie by pozdvihlo hospodársku efektívnosť a rast. Sociálne investície sú predpokladom úspešného a trvalého oživenia. S podporou Európskeho sociálneho fondu pomáhajú investície do aktívnych politík trhu práce zabezpečiť lepšie poskytovanie individualizovaných služieb a zvyšovať kapacitu verejných služieb zamestnanosti. Sociálne investície by mali zahŕňať aj využívanie finančných nástrojov, ako sú úverové programy na podporu mikropodnikov a/alebo sociálnych podnikov, zameriavanie sa na osobitné skupiny obyvateľstva, ako sú samostatne zárobkovo činné osoby, mladí ľudia, mladí príjemcovia mikroúverov, ženy a osoby so zdravotným postihnutím. Investičný plán pre Európu vo zvýšenej miere prispieva k týmto investíciám, napríklad poskytovaním záruky na úvery pre približne 1 300 mikropodnikov v Poľsku. Pokiaľ ide o podporu rozvoja ľudského kapitálu, zatiaľ nedošlo k využitiu jeho plného potenciálu. Musí sa vyvinúť ďalšie úsilie na vytvorenie nástrojov prispôsobených pre tento sektor a zaistenie toho, aby subjekty v sociálnej a finančnej oblasti ešte užšie spolupracovali. 5.2 Uskutočňovanie štrukturálnych reforiem Reformy na zlepšovanie trhov práce a systémov sociálneho zabezpečenia Mnohé členské štáty uskutočnili dôležité reformy právnych predpisov na ochranu zamestnanosti s cieľom riešiť segmentáciu trhov práce. Dánsko zaviedlo reformu aktívnych politík trhu práce a balík opatrení, aby sa oplatilo pracovať a Poľsko podniklo kroky na zníženie nadmerného využívania občianskoprávnych zmlúv. Účinky takýchto reforiem sa musia vnímať spolu s inými podmienkami v inštitucionálnej oblasti, verejnej správy a trhov s výrobkami. Neistotu a zložitosť, ktoré sú spojené s pracovnoprávnymi spormi, možno riešiť najmä skrátením dĺžky konaní a podporou postupov alternatívneho riešenia sporov, ako je mediácia. Vo Francúzsku bol v auguste 2016 prijatý zákon, ktorý upravuje právny predpis o nespravodlivom prepustení z práce, a očakáva sa, že rozšírenie rozsahu úpravy pracovných podmienok na podnikovej úrovni prispeje k obmedzeniu segmentácie pracovného trhu. Niektoré členské štáty podnikli kroky na zlepšenie svojich systémov stanovovania miezd. Časové zosúlaďovanie vývoja miezd s vývojom produktivity má zásadný význam pri podpore konkurencieschopnosti. Je však tiež dôležité zabezpečiť, aby mzdové úrovne umožňovali dôstojnú životnú úroveň. Belgicko dosiahlo, že tvorba miezd lepšie reaguje na obchodný cyklus a zmeny produktivity. Vo Fínsku sa rokuje o novom modeli stanovovania miezd, podľa ktorého zvýšenie miezd v obchodovateľných priemyselných odvetviach slúži ako základ pre mzdy v neobchodovateľných sektoroch. Napriek tomu, že vo viacerých členských štátoch sa uskutočnili reformy na zníženie zdaňovania práce, zostáva daňovo-odvodové zaťaženie vo väčšine z nich vysoké. Je tomu tak predovšetkým v eurozóne. Vysoké daňovo-odvodové zaťaženie má negatívny vplyv na náklady práce a znižuje čistý plat zamestnancov, čo znižuje dopyt po pracovnej sile, ako aj jej ponuku. Vo viacerých členských štátoch je potenciál presunúť zdaňovanie z práce k zdrojom viac podporujúcim rast, ako sú environmentálne a majetkové dane. Viacero členských štátov, okrem iných Litva, Maďarsko a Rakúsko, prijalo kroky na zníženie daňovo-odvodového zaťaženia, najmä v prípade pracovníkov s nízkymi príjmami. Účasť niektorých skupín obyvateľstva na trhu práce je pre niekoľko členských štátov naďalej výzvou. Politiky zamerané na začlenenie zraniteľných skupín obyvateľstva na trhu práce sú potrebné na zabezpečenie rovnakých práv, povinností a príležitostí pre všetkých. Najmä štátni príslušníci tretích krajín a ľudia z prostredia migrantov sú nedostatočne zastúpení na trhu práce a čelia vyššej nezamestnanosti a väčšiemu riziku chudoby a sociálneho vylúčenia. Tieto javy sú často dôsledkom súboru činiteľov, ako sú obmedzené jazykové znalosti alebo prístup k vzdelaniu, nižšia kvalifikácia alebo diskriminácia. Od vypuknutia hospodárskej krízy sa tieto problémy prehĺbili a odnedávna s vyšším prílevom žiadateľov o azyl. Členské štáty vrátane Nemecka, Rakúska a Švédska riešia tieto problémy prijímaním opatrení na podporu integrácie utečencov na trhu práce. Opatrenia na podporu účasti žien na trhu práce môžu takisto znížiť nerovnosti medzi mužmi a ženami, čo môže výrazne pozitívne pôsobiť na výsledky na trhu práce a rast. V tejto súvislosti členské štáty, okrem iných Írsko a Slovensko, napríklad podnikli kroky na rozšírenie poskytovania služieb starostlivosti o deti. Členské štáty musia zabezpečiť, aby sa pre všetkých mladých ľudí, aj s nízkou kvalifikáciou, zlepšili ich možnosti na trhu práce. K tomu patrí poskytovanie pomoci pracovníkom prispôsobiť sa technologickej zmene a globalizácii. Viac členských štátov prijíma opatrenia na zlepšenie celkového riadenia a súdržnosti svojich aktívnych politík trhu práce a verejných služieb zamestnanosti. Rumunsko posilnilo svoj národný úrad práce a Maďarsko podniká kroky na posilnenie aktívnych politík trhu práce. V Estónsku je od januára plne funkčná reforma v oblasti pracovnej spôsobilosti, ktorá umožňuje poskytovanie lepších aktivačných služieb na základe individuálneho prístupu. Miera účasti na vzdelávaní a odbornej príprave sa zvyšuje. Mnohé členské štáty pokračujú v reformách svojich systémov vzdelávania a odbornej prípravy s cieľom zvýšiť ich inkluzívnosť a kvalitu výsledkov. Portugalsko v posledných rokoch podniklo úspešné iniciatívy s cieľom odstrániť nerovnosti vo vzdelávaní, znížiť neúspech v škole a zvýšiť úroveň základných zručností obyvateľstva. Viacero krajín podniká reformy na zlepšenie systémov odborného vzdelávania a prípravy. Modernizácia systémov sociálnej ochrany je nevyhnutná na zaistenie ich udržateľnosti a účinnosti a ich prepojenia s trhom práce. Demografická výzva zdôrazňuje význam zvýšenia efektívnosti sociálnych výdavkov. Integrovaný prístup k podpore trhu práce spolu s aktivačnými službami s primeranou sociálnou ochranou a prístupom ku kvalitným sociálnym službám môžu pomôcť maximalizovať návratnosť verejných výdavkov. Malta zaviedla súbor opatrení, aby sa oplatilo pracovať, so zameraním najmä na ženy, a to s cieľom riešiť ich nízku účasť na trhu práce. Na Cypre bol zavedený systém garantovaného minimálneho príjmu, od ktorého sa očakáva, že pomôže znížiť chudobu. Viacero členských štátov čelí potrebe prispôsobiť svoje daňové systémy a systémy sociálnej záchrannej siete. Oba môžu mať významné účinky na prerozdeľovanie, ktoré sa medzi jednotlivými krajinami značne líši. V období rokov 2010 až 2013 krajiny ako Česká republika, Španielsko, Taliansko a Portugalsko zmiernili (niektoré krajiny vyrovnali) zvyšujúcu sa nerovnosť trhových príjmov zvýšením prerozdeľovacieho účinku daní a transferov. V iných krajinách sa za rovnaké obdobie prerozdeľovací účinok daní a transferov výrazne znížil a neprispel tak k zmierneniu nerovnosti trhových príjmov. Reformy na podporu konkurencieschopnosti Členské štáty uskutočňovali politiky na posilnenie celkovej konkurencieschopnosti. Napríklad vo Fínsku sa vo februári 2016 ústredné organizácie trhu práce dohodli na pakte pre konkurencieschopnosť s cieľom zvýšiť nákladovú konkurencieschopnosť fínskeho hospodárstva o 5 % (ako súčasť celkového zvýšenia nákladovej konkurencieschopnosti o 15 %). Široko koncipovaná stratégia „Konkurencieschopné Rumunsko“ bola schválená v júli 2016, ktorá je prejavom politického a sociálneho konsenzu v hlavných oblastiach pre opatrenia v rokoch 2016 až 2020, ktoré sú potrebné na to, aby sa Rumunsko vydalo cestou udržateľného hospodárskeho rozvoja. Rýchly rozvoj hospodárstva spoločného využívania zdrojov má potenciál prispievať k zvyšovaniu konkurencieschopnosti a rastu. Niektoré členské štáty, regióny a mestá zavádzajú rámec na rozvoj hospodárstva spoločného využívania zdrojov. Iné prijímajú reštriktívnejší prístup k obchodným modelom takéhoto hospodárstva. Dánsko v súčasnosti rozvíja komplexnú stratégiu, Holandsko a Spojené kráľovstvo zaviedli rámec v sektore ubytovacích zariadení cestovného ruchu a Estónsko a Litva prijali svoje rámce pre mestskú osobnú dopravu s cieľom pojať nové obchodné modely. Právna úprava činností v rámci hospodárstva spoločného využívania zdrojov v Belgicku, Taliansku a Španielsku trpí v dôsledku značných regionálnych rozdielov. Reformy členských štátov riešia aj veľmi široké spektrum výziev s cieľom pritiahnuť a podporiť investície na vnútornom trhu. Pokrok pri reformovaní najmä trhov so službami je pomalý a regulačná reštriktívnosť je aj naďalej jednou z trvalých prekážok brániacich investíciám do služieb v mnohých členských štátoch. Požiadavky vyplývajúce z regulačnej reštriktívnosti a zaťažujúce administratívne postupy môžu vytvoriť prekážky vstupu na trh alebo usadenia sa. Existujú presvedčivé dôkazy, že fungovanie sektorov služieb vplýva na celé hospodárstvo, a nielen z dôvodu ich veľkosti, ale aj ich väzbami s inými sektormi hospodárstva. Veľká regulačná reštriktívnosť v sektore služieb, a najmä služieb pre podniky, prispieva k neefektívnosti a nízkemu rastu produktivity. Ovplyvňuje to dynamiku podnikania a investície v sektoroch služieb, no má to rovnako spätné účinky na výrobný sektor. Právna úprava s negatívnym vplyvom na hospodársku súťaž v sektoroch služieb môže spôsobiť prenesenie potenciálnych nákladov na nadväzujúce odvetvia, ktoré používajú výstupy z týchto sektorov ako bezprostredné vstupy do výrobného procesu. Hoci pokrok v reformách v oblasti odborných služieb je osobitne pomalý, bol zaznamenaný určitý pozitívny vývoj. V nadväznosti na odporúčanie z roku 2016 Francúzsko prijalo takmer všetky sekundárne právne predpisy potrebné na vykonanie ustanovení zákona o raste a činnosti z roku 2015, ktoré neboli priamo uplatniteľné. Na základe toho bolo možné zrušiť niektoré obmedzenia vo výkone viacerých regulovaných povolaní, avšak rozsah reformy zostáva obmedzený. V prípade povolania architektov a inžinierov Luxembursko v roku 2015 odstránilo niektoré požiadavky na držbu podielov a hlasovacie práva a v roku 2016 odstránilo pevne stanovené sadzby vo verejných zákazkách. Celková úroveň reštriktívnosti týchto povolaní je však stále medzi najvyššími v EÚ. Niektoré členské štáty odstránili obmedzenia týkajúce sa fungovania maloobchodného sektora a iné štáty začali s reformami. Fínsko a Dánsko plánujú liberalizáciu obmedzení týkajúcich sa plánovania, na základe ktorej by maloobchodníci mohli pružnejšie vyberať miesta pre svoje obchody a prispôsobovať ich veľkosť potrebám spotrebiteľov. Pokrok v jednotlivých členských štátoch je však nerovnomerný, pričom v niektorých z nich existuje trend zavádzať nové reštriktívne opatrenia v sektore potravín, čo má vplyv najmä na zahraničných maloobchodníkov. Takéto opatrenia bránia integrácii jednotného trhu v maloobchodnom sektore.

Reformy v oblasti verejnej správy sú nevyhnutné na poskytovanie vysokokvalitných verejných služieb a pozdvihnutie podnikania, konkurencieschopnosti a rastu. Španielsko takmer dokončilo plnenie odporúčaní vypracovaných v rámci reformy verejnej správy CORA 2013. Podľa vnútroštátnych správnych orgánov môžu očakávané úspory dosiahnuť až 30,5 miliardy EUR v prípade služieb verejnej správy ako celku a 3,44 miliardy EUR pre podniky a občanov. Členské štáty síce prijali určité opatrenia na zlepšenie podmienok pre malé a stredné podniky, ale treba urobiť viac. Opatrenia členských štátov v tejto oblasti zahŕňajú štvrtý národný akčný plán na podporu MSP v Luxembursku, komplexný program zjednodušenia vo Francúzsku, zavedenie celoživotných nulových sociálnych príspevkov pre zamestnávateľov v Belgicku pri prvom zamestnaní pracovníkov v období rokov 2016 – 2020 a osobitné daňové úľavy v Rumunsku v sektoroch s veľkým dopytom po pracovníkoch s vysokou kvalifikáciou. Podmienky pre podnikanie a rast MSP sú však v mnohých krajinách naďalej zložité. V mnohých členských štátoch najmä podnikatelia, ktorí prešli konkurzom, nedostávajú druhú šancu v dôsledku finančne náročných a zdĺhavých insolvenčných konaní a nedostatku všeobecne založených kampaní zameraných na boj proti stigme neúspechu v podnikaní. Členské štáty pokračovali v uskutočňovaní reforiem, poskytovaní podpory vývozcom a podporovaní rýchlej internacionalizácie ich začínajúcich podnikov. Zahŕňa to aktívnu podporu podnikania a financovania a propagáciu obchodu v zahraničí prostredníctvom súkromných obchodných sietí, ako aj hospodárskej diplomacie a hospodárskych partnerstiev. Švédsko začalo uplatňovať svoju novú vývoznú stratégiu s cieľom zvýšiť vývoz a zahraničné investície. Medzi osvedčené postupy v tejto oblasti patrí aj taliansky zákon o začínajúcich podnikoch a nová stratégia „Business 4.0“, v ktorej sa okrem iného stanovujú daňové odpisy pre kapitálové investície do začínajúcich podnikov a inovačných MSP. Podporuje aj šírenie poznatkov a prechod k sektorom vyznačujúcich sa vysokými technológiami a vysokou kvalifikáciou. 5.3 Zabezpečenie zodpovedných fiškálnych politík Deficity verejných financií a pomery dlhu k HDP v eurozóne a EÚ sa podľa očakávaní majú znížiť, hoci pomalším tempom, v dôsledku mierneho rastu a historických nízkych úrokových sadzieb. Podľa najnovšej prognózy Európskej komisie bude deficit verejných financií v eurozóne v roku 2017 podľa očakávaní naďalej klesať, než príde k jeho stabilizácii na úrovni 1,4 % HDP v roku 2018 (1,6 % v EÚ). Očakáva sa, že pomer verejného dlhu k HDP v eurozóne dosiahol v roku 2016 úroveň 91,5 % HDP (85,1 % v EÚ). Predpokladá sa, že v eurozóne bude v roku 2018 naďalej postupne klesať až dosiahne úroveň 89,2 % (83,6 % v EÚ). Zníženie dlhu možno vysvetliť predovšetkým primárnymi prebytkami aj priaznivejším efektom snehovej gule, ktoré sú dôsledkom znížených úrokových výdavkov, mierneho rastu reálneho HDP a očakávaného rastu inflácie. Členské štáty musia podporovať investície s cieľom posilniť hospodárske oživenie a dosiahnuť rovnováhu medzi záujmom udržateľnosti a záujmom stabilizácie. Komisia nedávno uverejnila oznámenie, v ktorom požaduje mierne expanzívnu fiškálnu politiku a lepšie rozdelenie fiškálneho úsilia v celej eurozóne. V záujme toho by členské štáty mali uskutočňovať fiškálne politiky so zreteľom na Pakt stability a rastu, čím sa zabezpečí udržateľnosť a zároveň sa najlepšie využije pružnosť platných pravidiel. Členské štáty, ktoré disponujú fiškálnym priestorom, by ho mali využiť na podporu investícií zameraných na posilnenie oživenia a pozdvihnutie svojho produktívneho potenciálu. Ostatné členské štáty by mali pokračovať vo svojom úsilí o konsolidáciu svojich verejných financií. Rámček 1. Aktualizácia vývoja dohľadu v rámci Paktu stability a rastu Komisia vo svojom posúdení návrhov rozpočtových plánov (NRP) členských štátov eurozóny na rok 2017 uverejnenom v novembri 2016 uviedla, že v prípade ôsmich členských štátov (Belgicko, Španielsko, Taliansko, Cyprus, Litva, Portugalsko, Slovinsko a Fínsko) hrozí nesúlad týchto plánov s ustanoveniami Paktu stability a rastu. V prípade piatich krajín – Írsko, Lotyšsko, Malta, Rakúsko a Francúzsko – sa konštatovalo, že sú vo všeobecnosti v súlade s požiadavkami paktu, pričom Nemecko, Estónsko, Luxembursko, Holandsko a Slovensko sú v súlade s požiadavkami paktu. Okrem toho sa očakávalo, že Nemecko, Luxembursko a Holandsko prekročia svoje strednodobé rozpočtové ciele a boli vyzvané, aby využili dostupný fiškálny priestor a zároveň zachovali strednodobú udržateľnosť svojich verejných financií. Posúdenia v prípade Španielska a Litvy vykonané v rámci kola návrhov rozpočtových plánov z novembra 2016 vychádzali z predpokladu nezmenenej politiky v ich NRP, keďže v týchto krajinách vládli dočasné vlády bez plných rozpočtových právomocí. Odvtedy nastupujúce vlády v oboch krajinách predložili aktualizované NRP, ku ktorým Komisia 17. januára 2017 vydala aktualizované stanoviská. Aktualizovaný NRP Španielska bol posúdený v tom zmysle, že vo všeobecnosti spĺňa požiadavky paktu. Aktualizovaný NRP Litvy bol stále hodnotený ako rizikový z hľadiska nesplnenia požiadaviek, teda bezo zmeny oproti posúdeniu z minulej jesene. Po tom, čo väčšina členských štátov finalizovala rozpočty na rok 2017, predstavuje prognóza Komisie zo zimy 2017 základ pre posudzovanie, ako členské štáty zohľadnili stanoviská Komisie k ich návrhom rozpočtovým plánom a ako si plnili záväzky, ktoré prijali v rámci Euroskupiny. Pokiaľ ide o Belgicko, Taliansko a Fínsko, Komisia aj naďalej pokračuje v podrobnom monitorovaní dodržiavania dlhového kritéria a zdôrazňuje dôležitosť nepretržitého dôkladného dodržiavania odporúčaných štrukturálnych úprav na základe Paktu stability a rastu. Na jar 2016 sa Komisia zaviazala, že keď budú dostupné nové informácie o postupe úprav smerom k strednodobým rozpočtovým cieľom v roku 2017, vydá novú správu o Taliansku podľa článku 126 ods. 3. Komisia vydala túto aktualizovanú správu 22. februára. Komisia bude monitorovať vývoj v oblasti rozpočtu všetkých členských štátov v rámci európskeho semestra na základe národných programov reforiem a programov stability alebo konvergenčných programov, ktoré sa majú predložiť do polovice apríla. Svoje odporúčania predloží v máji a podľa potreby spolu s ostatnými procedurálnymi postupmi stanovenými v pakte. Komisia v tejto súvislosti poskytne aj úplné posúdenie oprávnenosti Fínska a Litvy na flexibilitu, o ktorú požiadali. V prípade jej udelenia by sa tým mohlo zlepšiť posúdenie ich súladu s Paktom stability a rastu. Primerané zámery fiškálnej politiky sa netýkajú len smeru a veľkosti rozpočtového salda, ale aj zloženia a kvality verejných financií v jeho pozadí. Členské štáty by mali zlepšiť zloženie okrem iného vytvorením väčšieho priestoru pre investície do hmotného a nehmotného majetku. Účinnosť a efektívnosť verejných výdavkov na všetkých úrovniach verejnej správy by sa mali pravidelne preskúmavať aj so zreteľom na cieľ spočívajúci v podpore spravodlivosti. Zaistenie účinného fungovania národných fiškálnych rámcov by prispelo k dosiahnutiu týchto cieľov. Zlepšenia vo vnútroštátnych fiškálnych rámcoch môžu posilniť verejné výdavky podporujúce rast. V reakcii na odporúčania členské štáty pokračovali v posilňovaní rôznych aspektov svojich fiškálnych rámcov. Rakúsko v januári 2017 prijalo nový zákon o finančnom vyrovnaní, ktorým sa zjednodušujú pravidlá transferov medzi jednotlivými úrovňami verejnej správy. Taliansko dokončilo reformu procesu tvorby rozpočtu a jeho štruktúry z roku 2009. Fínsko vo svojom právnom poriadku zakotvilo jednoznačnú zásadu „dodržuj alebo vysvetli“ vo vzťahu k stanoviskám svojej nezávislej fiškálnej inštitúcie k dodržiavaniu národných fiškálnych pravidiel. Okrem toho v niektorých členských štátoch prebiehali úvahy o tom, ako zlepšiť svoje domáce rámce. Holandsko a Švédsko zriadili špecializované pracovné skupiny (poradnú skupinu vysokých úradníkov verejnej správy v prípade Holandska a parlamentný výbor v prípade Švédska), ktoré v priebehu roka 2016 preskúmali existujúce rámce a navrhli zlepšenia. Takmer vo všetkých členských štátoch zohrávajú teraz fiškálne rady aktívnu úlohu v národnej diskusii o fiškálnej politike. Pravidelne uverejňujú nezávislé posúdenia rozpočtových plánov a výsledkov. Po tom, ako bulharská fiškálna rada dosiahla v prvej polovici roku 2016 plnú funkčnosť, jedinými členskými štátmi, ktoré zatiaľ nemajú funkčnú fiškálnu radu, je Česká republika, Poľsko a Slovinsko. Komisia preskúmala transpozíciu rozpočtovej dohody. Komisia k tomu bola vyzvaná na základe Zmluvy o stabilite, koordinácii a správe v hospodárskej a menovej únii. Ustanovenia rozpočtovej dohody sú koncipované tak, aby posilnili súlad medzi národným a európskym fiškálnym rámcom a zvýšili zodpovednosť za ne v jednotlivých členských štátoch. Správa Komisie sa prijíma spolu s týmto balíkom, a to v nadväznosti na rozsiahle konzultácie s 22 zmluvnými stranami (krajiny eurozóny a Bulharsko, Dánsko a Rumunsko). Správa ukazuje, že v dôsledku požiadaviek rozpočtovej dohody a v spojení s právnymi predpismi Únie všetky zmluvné strany podstatne prispôsobili svoje vnútroštátne fiškálne rámce. Reforma dôchodkového systému a systému zdravotnej starostlivosti môže zvýšiť kvalitu verejných financií, keďže ich strednodobá a dlhodobá udržateľnosť predstavuje značné výzvy z hľadiska vysokých úrovní dlhu a starnutia obyvateľstva. Zo strednodobého a z dlhodobého hľadiska väčšina členských štátov čelí buď stredným alebo vysokým rizikám, pokiaľ ide o ich udržateľnosť. Tie sú dôsledkom stále vysokého predpokladaného objemu verejného dlhu a predpokladaných zvýšení verejných výdavkov súvisiacich so starnutím obyvateľstva. Riziká zvýrazňujú potrebu ďalších reforiem, najmä v oblasti zdravotnej starostlivosti a dôchodkov, ktoré na jednej strane riešia fiškálny záujem a na druhej strane zabezpečujú dostupnosť zdravotnej starostlivosti a primeranosť dôchodkov. V mnohých krajinách sa dosiahol pokrok s pozitívnym vplyvom na dlhodobú fiškálnu udržateľnosť, predovšetkým v dôsledku realizovaných dôchodkových reforiem a vďaka nedávnej fiškálnej konsolidácii. Vo viacerých členských štátoch bol v minulom roku dôchodkový systém identifikovaný ako problémový prvok. Zatiaľ čo v predchádzajúcich rokoch mnohé členské štáty prijali dôležité dôchodkové reformy, v krajinách, v prípade ktorých boli v roku 2016 prijaté odporúčania pre jednotlivé krajiny, došlo len k obmedzenému alebo žiadnemu pokroku pri reformovaní dôchodkových systémov. V prípade tejto skupiny krajín pretrvávajú politické výzvy, ktoré treba riešiť zabezpečením lepšej účtovnej ekvivalencie a vyššieho veku skutočného odchodu do dôchodku alebo vyššej všeobecnej miery zamestnanosti. Pokrok v reformovaní systémov zdravotnej starostlivosti s cieľom zaistiť nákladovú efektívnosť a prístup k službám pri zabezpečení ich udržateľnosti sa v jednotlivých členských štátoch líši. Niekoľko krajín (Írsko, Litva, Rakúsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko a Fínsko) dosiahlo určitý pokrok pri plnení odporúčaní, ktoré im boli určené. Tento pokrok sa týka zvýšenia nákladovej efektívnosti, využívania výdavkových cieľov a preskúmaní, posunu k menej nákladnej starostlivosti a k jej využívaniu a obmedzovania neformálnych platieb. Ostatné štáty dosiahli len obmedzený pokrok. Treba, aby sa pokračovalo v reformách začatých vo viacerých členských štátoch a aby sa urýchlili s cieľom dosiahnuť vyššiu účinnosť, dostupnosť a odolnosť systémov zdravotnej starostlivosti. Pomôže im to prispievať k zdraviu obyvateľstva, hospodárskej prosperite a sociálnej súdržnosti. Reformy zahŕňajú: zabezpečenie prístupu k včasnej a kvalitnej zdravotnej starostlivosti pre všetkých, prechod od nemocničnej zdravotnej starostlivosti k ambulantnej zdravotnej starostlivosti, investície do podpory zdravia, primárnej starostlivosti a integrovanej starostlivosti, zlepšovanie riadenia systémov, racionálnejšie používanie liekov, používanie hodnotenia zdravotníckych technológií, centralizovanejšie verejné obstarávanie a elektronické zdravotníctvo a informačné nástroje v zdravotníctve. 6. Ďalšie kroky Komisia sa bude naďalej zapájať do konštruktívneho dialógu s členskými štátmi. Analýza uvedená v správach o jednotlivých krajinách sa prerokuje s členskými štátmi na dvojstranných stretnutiach. Podpredsedovia Komisie a komisári navštívia členské štáty, aby sa stretli s predstaviteľmi vlád, národných parlamentov, so sociálnymi partnermi a ďalšími zainteresovanými stranami. Očakáva sa, že identifikované výzvy budú riešiť členské štáty v rámci ich národných programov reforiem, ako aj programov stability či konvergenčných programov, ktoré sa majú uverejniť a predložiť Komisii do polovice apríla. Hlavné zistenia tejto analýzy Komisia prediskutuje s Európskym parlamentom. Očakáva sa, že členské štáty úzko zapoja národné parlamenty a sociálnych partnerov a zaistia zodpovednosť širšieho spektra zainteresovaných strán za proces reforiem. Keďže úspech vykonávania sa často opiera o nižšie stupne verejnej správy, Komisia členské štáty takisto vyzvala, aby vo svojich národných programoch reforiem vysvetlili, ako boli regionálne a miestne orgány, v závislosti od rozdelenia právomocí v jednotlivých členských štátoch, zapojené do prípravy programu a vykonávania a/alebo vypracúvania reforiem. Dodatok 1 – Integrovaný dohľad nad makroekonomickými a fiškálnymi nerovnováhami

Postup pri makroekonomických nerovnováhach (PMN) Pakt stability a rastu (strednodobý rozpočtový cieľ / postup pri nadmernom deficite) Poznámky BE Preventívna časť Strednodobý rozpočtový cieľ ešte nie je dosiahnutý; podlieha dlhovému pravidlu BG Nadmerné nerovnováhy Preventívna časť Prekročený strednodobý rozpočtový cieľ CZ Preventívna časť Prekročený strednodobý rozpočtový cieľ DK Preventívna časť Dosiahnutý strednodobý rozpočtový cieľ DE Nerovnováhy Preventívna časť Prekročený strednodobý rozpočtový cieľ; podlieha dlhovému pravidlu EE Preventívna časť Dosiahnutý strednodobý rozpočtový cieľ IE Nerovnováhy Preventívna časť Strednodobý rozpočtový cieľ ešte nie je dosiahnutý; podlieha prechodnému dlhovému pravidlu EL Nápravná časť Nadmerný deficit, lehota na nápravu: 2016 Dosiahnutý strednodobý rozpočtový cieľ; podlieha prechodnému dlhovému pravidlu V osobitnom programe finančnej pomoci ES Nerovnováhy Nápravná časť Nadmerný deficit, lehota na nápravu: 2018 FR Nadmerné nerovnováhy Nápravná časť Nadmerný deficit, lehota na nápravu: 2017 HR Nadmerné nerovnováhy Nápravná časť Nadmerný deficit, lehota na nápravu: 2016 Dosiahnutý strednodobý rozpočtový cieľ; podlieha dlhovému pravidlu



Postup pri makroekonomických nerovnováhach (PMN) Pakt stability a rastu (strednodobý rozpočtový cieľ / postup pri nadmernom deficite) Poznámky IT Nadmerné nerovnováhy Preventívna časť Strednodobý rozpočtový cieľ ešte nie je dosiahnutý; podlieha dlhovému pravidlu CY Nadmerné nerovnováhy Preventívna časť Dosiahnutý strednodobý rozpočtový cieľ; podlieha prechodnému dlhovému pravidlu LV Preventívna časť Dosiahnutý strednodobý rozpočtový cieľ LT Preventívna časť Dosiahnutý strednodobý rozpočtový cieľ LU Preventívna časť Prekročený strednodobý rozpočtový cieľ HU Preventívna časť Strednodobý rozpočtový cieľ ešte nie je dosiahnutý; podlieha dlhovému pravidlu MT Preventívna časť Strednodobý rozpočtový cieľ ešte nie je dosiahnutý NL Nerovnováhy Preventívna časť Prekročený strednodobý rozpočtový cieľ; podlieha dlhovému pravidlu AT Preventívna časť Strednodobý rozpočtový cieľ ešte nie je dosiahnutý; podlieha dlhovému pravidlu PL Preventívna časť Strednodobý rozpočtový cieľ ešte nie je dosiahnutý PT Nadmerné nerovnováhy Nápravná časť Nadmerný deficit, lehota na nápravu: 2016 Strednodobý rozpočtový cieľ ešte nie je dosiahnutý; podlieha prechodnému dlhovému pravidlu RO Preventívna časť Strednodobý rozpočtový cieľ ešte nie je dosiahnutý SI Nerovnováhy Preventívna časť Strednodobý rozpočtový cieľ ešte nie je dosiahnutý; podlieha prechodnému dlhovému pravidlu SK Preventívna časť Strednodobý rozpočtový cieľ ešte nie je dosiahnutý FI Žiadne nerovnováhy Preventívna časť Strednodobý rozpočtový cieľ ešte nie je dosiahnutý; pomer dlhu k HDP nad referenčnou hodnotou 60 % HDP Ukončenie postupu pri makroekonomickej nerovnováhe SE Nerovnováhy Preventívna časť Prekročený strednodobý rozpočtový cieľ UK Nápravná časť Nadmerný deficit, lehota na nápravu: 2016 – 2017 (*) Odporúčania v rámci balíka dvoch legislatívnych návrhov (nariadenie č. 473/2013), pokiaľ ide o opatrenia, ktoré sa majú prijať s cieľom zabezpečiť včasnú nápravu nadmerného deficitu verejných financií, sa týkajú len členských štátov eurozóny.



Dodatok 2: Pokrok pri dosahovaní cieľov stratégie Európa 2020 Ciele stratégie Európa 2020 pre EÚ Údaje za rok 2010 Najnovšie dostupné údaje V roku 2020 na základe aktuálnych trendov 1. Zvýšiť mieru zamestnanosti ľudí vo veku 20 – 64 rokov aspoň na úroveň 75 % 68,6 % 70,1 % (2015) Cieľ sa pravdepodobne splní 2. Zvýšiť kombinované súkromné a verejné investície do výskumu a vývoja na 3 % HDP 1,93 % 2,03 % (2015) Cieľ sa pravdepodobne nesplní 3a. Zníženie emisií skleníkových plynov aspoň o 20 % v porovnaní s úrovňou v roku 1990 Zníženie o 14,3 % Zníženie o 22 % (2015) Cieľ sa pravdepodobne splní 3b. Zvýšiť podiel energie z obnoviteľných zdrojov na konečnej spotrebe energie na 20 % 12,8 % 16 % (2014) Cieľ sa pravdepodobne splní 3c. Posun smerom k 20 % zvýšeniu energetickej efektívnosti Zvýšenie o 5,7 % (primárna energetická spotreba) Zvýšenie o 10,7 % (primárna energetická spotreba, 2015) Cieľ sa pravdepodobne splní 4 a. Znížiť mieru predčasného ukončenia školskej dochádzky pod 10 % 13,9 % 10,8 % (2016) Cieľ sa pravdepodobne splní 4b. Zvýšiť podiel obyvateľov vo veku 30 – 34 rokov, ktorí majú ukončené terciárne vzdelanie, minimálne na 40 % 33,8 % 39 % (2016) Cieľ sa pravdepodobne splní 5. Znížiť počet osôb, ktoré sa nachádzajú v situácii ohrozenia chudobou a sociálnym vylúčením, aspoň o 20 miliónov Zvýšenie o 0,5 milióna (v porovnaní s východiskovým rokom 2008) Zvýšenie o 1,7 milióna (v porovnaní s východiskovým rokom 2008) Cieľ sa pravdepodobne nesplní Zdroje: Európska komisia; Európska environmentálna agentúra. Dodatok 3 – Zistenia hĺbkových preskúmaní podľa členských štátov V Bulharsku existujú nadmerné nerovnováhy. Slabé miesta vo finančnom sektore sú spojené s vysokou zadlženosťou podnikov v kontexte neukončených úprav na trhu práce. Na základe prebytku bežného účtu došlo k poklesu čistých zahraničných záväzkov. Bankový sektor sa stabilizoval, ale dôsledky problémov spojených s nedostatočným riadením a dohľadom neboli zatiaľ v plnej miere riešené. Orgány dokončili posúdenie kvality aktív a stresové testy v bankovom sektore, ako aj preskúmania súvah dôchodkových fondov a poisťovní. Následné opatrenia boli určené dotknutým spoločnostiam, ale zatiaľ neboli vykonané. Oddlžovanie v sektore podnikov prebieha riadne, ale pomaly, v dôsledku čoho v súkromnom sektore ostáva veľký objem dlhu, ako aj stále vysoké úrovne nesplácaných úverov. Podmienky na trhu práce sa zlepšili, ale úrovne zamestnanosti sú nízke, dlhodobá nezamestnanosť je vysoká a pretrváva nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými pracovnými miestami na trhu práce. Boli prijaté niektoré politické opatrenia na riešenie hlavných zdrojov nerovnováhy, treba však dosiahnuť ďalší pokrok s cieľom riešiť zvyšné ohniská slabých miest vo finančnom sektore, a to vrátane bankového a nebankového finančného dohľadu, ako aj nedostatky brzdiace uplatňovanie rámca pre platobnú neschopnosť. V Nemecku existujú nerovnováhy. Pretrvávajúce veľké prebytky bežného účtu majú cezhraničný význam a odrážajú nadmerné úspory a utlmené investície v súkromnom aj vo verejnom sektore. Prebytok bežného účtu sa v rokoch 2015 a 2016 ďalej zvýšil a očakáva sa, že zostane na vysokej úrovni. Riešenie otázky prebytku má vplyv na vyhliadky obnovy rovnováhy vo zvyšku eurozóny, pretože dynamickejší domáci dopyt v Nemecku pomáha prekonať nízku infláciu a uľahčuje potrebné oddlženie vo vysoko zadlžených členských štátoch. Verejné investície sa v posledných rokoch zvýšili, ale ako podiel na HDP sa stále javia nízke oproti eurozóne a s ohľadom na fiškálny priestor a zaostávania v investíciách, najmä na úrovni obcí. Napriek nízkym úrokovým sadzbám, čo vytvára priaznivé podmienky financovania, je podiel podnikových investícií na HDP stále utlmený. Zatiaľ čo oživenie súkromnej spotreby pokračovalo, úspory domácností dosiahli v eurozóne rekordne vysoké úrovne. Boli podniknuté opatrenia na zvýšenie verejných výdavkov a zlepšenie koncepcie fiškálnych vzťahov na spolkovej úrovni. Ďalšie politické opatrenia by sa mali zamerať na ďalšie posilňovanie investícií, a to vrátane uskutočňovania reforiem v sektore služieb a zefektívnenia daňového systému, ako aj stimulovania činnosti na trhu práce zo strany druhých zárobkovo činných osôb v domácnosti, osôb s nízkymi príjmami a starších pracovníkov s cieľom pozdvihnúť príjmy domácností a bojovať proti vplyvom starnutia obyvateľstva. V Írsku existujú nerovnováhy. Napriek zlepšeniam v tokových premenných, slabé miesta prestavujú veľké objemy verejného a súkromného dlhu a čisté zahraničné záväzky. Silný rast produktivity v minulých rokoch prispel k zvýšeniu konkurencieschopnosti, pričom sa zdá, že nedávne zhoršenie čistej medzinárodnej investičnej pozície poháňajú faktory, ktoré nesúvisia s domácim hospodárstvom. V dôsledku silného oživenia zostávajú pomery súkromného a verejného dlhu k HDP vysoké, ale klesajú. Podiel nesplácaných úverov v posledných rokoch klesal, hoci zostáva na vysokej úrovni. Banky sú dostatočne rekapitalizované a ich ziskovosť sa postupne zvyšuje, hoci je stále nízka. Ceny nehnuteľností na bývanie rastú rýchlym tempom – pravdepodobne z podhodnotených úrovní – predovšetkým v dôsledku obmedzenej ponuky. V posledných rokoch boli prijaté politické opatrenia na posilnenie finančného sektora, reštrukturalizáciu dlhu, zvýšenie ponuky bývania a dosiahnutie udržateľnejšej úrovne verejných financií, pričom ďalšie opatrenia sa pripravujú.

V Španielsku existujú nerovnováhy. Silné oživenie hospodárstva naďalej podporuje obnovu jeho rovnováhy. Veľké nerovnováhy so stavovým charakterom vo forme vonkajšieho a vnútorného dlhu, rovnako verejného ako súkromného, však predstavujú aj naďalej slabé miesta v kontexte vysokej nezamestnanosti a majú cezhraničný význam. Obnova rovnováhy vo vonkajšom sektore dosiahla pokrok vďaka prebytkom bežného účtu zaznamenávaným od roku 2013. Čisté zahraničné záväzky však zostávajú veľmi vysoké, a kým sa dostanú na obozretné úroveň, určitý čas to potrvá. Takisto postupuje znižovanie dlhu súkromného sektora podporované priaznivými podmienkami rastu, zatiaľ čo zdravší finančný sektor podporuje hospodársku činnosť. Potreby týkajúce sa oddlženia sú však stále prítomné, najmä v prípade domácností. Neočakáva sa, že by verejný dlh ako podiel HDP začal klesať napriek pomerne výraznému oživeniu, a to v dôsledku veľkých hoci klesajúcich deficitov. Nezamestnanosť je naďalej veľmi vysoká napriek tomu, že v uplynulých troch rokoch došlo k jej výraznému zníženiu. Boli prijaté opatrenia na zvýšenie konkurencieschopnosti, avšak ďalšie politické opatrenia by pomohli udržať prebytok zahraničného obchodu, zaistiť trvalé zníženie deficitu verejných financií a podporiť udržateľný rast. Vo Francúzsku existujú nadmerné nerovnováhy. V kontexte nízkeho rastu produktivity môže vysoký verejný dlh a nízka konkurencieschopnosť predstavovať budúce riziká s cezhraničným významom. Konkurencieschopnosť sa začala zlepšovať a podiely na vývoznom trhu sa v posledných rokoch stabilizovali. Tlmený rast produktivity však bráni rýchlejšiemu zotaveniu nákladovej konkurencieschopnosti napriek opatreniam na zníženie nákladov práce a miernemu vývoju miezd. Hoci od roku 2013 došlo k zotaveniu ziskových rozpätí nefinančných korporácií, na investície majú naďalej negatívny vplyv. Verejný dlh stále rastie, hoci sa jeho tempo spomalilo, a riziká týkajúce sa udržateľnosti sú zo strednodobého hľadiska vysoké. Minulé politické záväzky sa premietli do opatrení na zlepšenie fungovania trhov s výrobkami a trhov práce a konkurencieschopnosti MSP. Hoci nedávne reformy predstavujú značný pokrok, treba ďalej riešiť niektoré politické výzvy a bolo by treba prijať ďalšie opatrenia, a to predovšetkým na zefektívnenie verejných výdavkov a zdaňovania, uskutočnenie reformy minimálnej mzdy a systému dávok v nezamestnanosti a na zlepšenie vzdelávacieho systému a podnikateľského prostredia. V Chorvátsku existujú nadmerné nerovnováhy. Slabé miesta súvisia s vysokou úrovňou verejného, súkromného a zahraničného dlhu, ktoré sú z väčšej časti vedené v cudzej mene, a to v kontexte nízkeho potenciálneho rastu. Prebytky bežného účtu sa začali prejavovať v poklese hrubého zahraničného dlhu, ktorý napriek tomu ostáva vysoký. Zrýchlenie hospodárskeho oživenia prispieva k ďalšiemu znižovaniu pomeru súkromného dlhu k HDP a aj pomer verejného dlhu k HDP začal od tohto roka klesať. Napriek nedávnym stratám je finančný sektor naďalej pomerne dobre kapitalizovaný a dochádza k zotaveniu ziskovosti. Podiel nesplácaných úverov sa začal znižovať, avšak zostáva vysoký. V predchádzajúcich rokoch bolo prijatých viacero opatrení týkajúcich sa rámcov pre platobnú neschopnosť a opatrení na zvýšenie pružnosti trhov práce a výrazne sa zlepšila situácia verejných financií, ale pokrok v oblasti štrukturálnych reforiem od polovice roka 2015 stagnuje. Nedostatky pretrvávajú predovšetkým v oblasti riadenia verejných financií, modernizácie verejnej správy, zlepšovania podnikateľského prostredia a riešenia nízkej miery aktivity. V Taliansku existujú nadmerné nerovnováhy. Vysoký verejný dlh a dlhotrvajúca slabá dynamika produktivity predstavujú budúce riziká s cezhraničným významom, a to v kontexte vysokého podielu nesplácaných úverov a vysokej nezamestnanosti. Pomer verejného dlhu k HDP sa pravdepodobne stabilizuje, ale nezačal ešte klesať v dôsledku zhoršenia štrukturálneho primárneho salda a utlmeného nominálneho rastu. Konkurencieschopnosť je naďalej nízka, keďže dynamika produktivity zostala na nízkej úrovni aj v dôsledku pomalého oživenia investícií. Objem nesplácaných úverov sa len začal stabilizovať a stále negatívne ovplyvňuje zisky a úverové politiky bánk, zatiaľ čo v kontexte sťaženého prístupu na kapitálové trhy sa môžu objaviť potreby v oblasti kapitalizácie. Účasť na trhu práce a zamestnanosť sa zvyšujú, nezamestnanosť, najmä dlhodobá, však zostáva vysoká s negatívnymi dôsledkami na budúci rast. Po uskutočnení pozitívnych reforiem procesu tvorby rozpočtu, trhu práce, bankového sektora, insolvenčných konaní, justičného systému a verejnej správy tempo reforiem od polovice roka 2016 opadlo a pretrvávajú významné nedostatky v politike, najmä s ohľadom na hospodársku súťaž, zdaňovanie, boj proti korupcii a reformu rámca kolektívneho vyjednávania. Na Cypre existujú nadmerné nerovnováhy. V kontexte vysokej nezamestnanosti a nízkeho potenciálneho rastu veľmi vysoký podiel nesplácaných úverov zaťažuje finančný sektor a veľký objem súkromného, verejného a zahraničného dlhu ťaží hospodárstvo. Bežný účet sa stále nachádza v mínuse a nemožno zaručiť udržateľný vývoj objemu čistých zahraničných záväzkov. Podľa očakávaní verejný dlh kulminoval, ale predpokladá sa, že súčasné uvoľnenie fiškálnej politiky povedie k spomaleniu realizácie potrebných úprav. Napriek významnej reštrukturalizácii bankového sektora a zlepšeniu kapitálových pozícií pomaly klesá objem nesplácaných úverov, no zostáva veľmi vysoký. Nedostatočná vymáhateľnosť zmlúv, neefektívnosti justičného systému a problematické miesta v uplatňovaní právnych predpisov upravujúcich záložné právo k nehnuteľnostiam a platobnú neschopnosť bránia súkromnému sektoru v oddlžovaní a znižovaní objemu nesplácaných úverov. Tempo reforiem od roku 2016 opadlo a nedostatky v politike pretrvávajú, a to najmä v oblasti verejnej správy, fiškálneho riadenia, justičného systému, rámca pre listy vlastníctva, elektrickej energie a privatizácie. V Holandsku existujú nerovnováhy. Tieto nerovnováhy súvisia s veľkým objemom súkromného dlhu a veľkým prebytkom bežného účtu s cezhraničným významom. V posledných rokoch sa dlh súkromného sektora znižoval len veľmi postupne. Nominálny hypotekárny dlh sa zvyšuje vzhľadom na to, že ceny nehnuteľností na bývanie začínajú znova rásť. V dôsledku zotavenia domáceho dopytu klesá veľký prebytok bežného účtu, ktorý prevažne odráža štrukturálne charakteristiky hospodárstva a nastavenia politík s ohľadom na nefinančné korporácie. Oddlžovanie domácností musí prispieť k celkovým úsporám. Domáci dopyt môžu podporiť nedávno prijaté opatrenia, ktorých cieľom je zníženie daňového a nedaňového zaťaženia práce. Politické výzvy však pretrvávajú v oblasti dôchodkovej reformy a odpočítateľnosti úrokovej sadzby hypoték s cieľom obnoviť rovnováhu stimulov na využívanie hypotekárneho dlhu. V Portugalsku existujú nadmerné nerovnováhy. Veľké objemy čistých zahraničných záväzkov, súkromného a verejného dlhu a vysoký podiel nesplácaných úverov predstavujú slabé miesta v kontexte klesajúcej, no stále zvýšenej nezamestnanosti a nízkej produktivity. Potenciálny rast stále zaostáva za svojou predkrízovou úrovňou, čo je dôsledkom pretrvávajúcich problémových miest a nepružností na trhoch s výrobkami a trhoch práce v kombinácii s hlavnými vonkajšími nerovnováhami. Saldo bežného účtu je stále pod úrovňou požadovanou na významnú úpravu čistých zahraničných záväzkov, pričom jednotkové náklady práce sa zvyšujú v dôsledku pomalého rastu produktivity a zvyšovania miezd. V kontexte zostávajúcich potrieb na oddlženie súkromný dlh klesá a verejný dlh sa stabilizoval. Veľký objem nesplácaných úverov sa ešte nestabilizoval a spolu s nízkou ziskovosťou a pomerne malými kapitálovými rezervami predstavujú riziká pre súvahy bánk. Podmienky na trhu práce sa zlepšili, ale nezamestnanosť mladých ľudí a dlhodobá nezamestnanosť i segmentácia trhu sú stále vysoké. Tempo reforiem od roku 2014 opadlo a nedostatky v politike pretrvávajú v oblasti trhov s výrobkami a trhov so službami, kvalifikácií a inovácií, fiškálnej udržateľnosti, reštrukturalizácie podnikového dlhu a nepružností trhu práce. V Slovinsku existujú nerovnováhy. Slabé miesta spočívajú v nedostatkoch v bankovom sektore, zadlženosti podnikov a fiškálnych rizikách. Aj vzhľadom na obnovenie rastu dochádza k postupnému odstráneniu nerovnováh stavového charakteru. V sektore podnikov došlo k významnému oddlženiu a obnove súkromných investícií aj vo forme priamych zahraničných investícií, hoci objem prichádzajúcich priamych zahraničných investícií zostáva na nízkej úrovni pri porovnaní s partnermi v regióne. Verejný dlh kulminovali v roku 2015 a očakáva sa, že v nadchádzajúcich rokoch dôjde k jeho úprave smerom nadol. Pokrok v úseku reštrukturalizácie bankového sektora sa dosiahol v rovnakom čase, keď došlo k prudkému poklesu podielu nesplácaných úverov, ktorý ma podľa očakávaní ďalej klesať. Vláda prijala príslušné opatrenia na konsolidáciu a reštrukturalizáciu bankového sektora a na zlepšenie riadenia štátnych podnikov. Potrebné sú však ďalšie politické opatrenia na odstránenie podnikového dlhu a zostávajúcich nedostatkov vo finančnom sektore, na zabezpečenie dlhodobej udržateľnosti verejných financií a na zlepšenie podnikateľského prostredia. Vo Fínsku neexistujú nerovnováhy. Fínsko v uplynulých rokoch zaznamenalo stratu konkurencieschopnosti spojenú s úpadkom kľúčových odvetví a rastom miezd presahujúcim produktivitu. V období po kríze došlo k poklesu potenciálneho rastu a očakáva sa, že rast produktivity práce zostane utlmený. Bankový sektor je dostatočne kapitalizovaný a značne ziskový, pričom podiel nesplácaných úverov je nízky. Súkromný dlh ako podiel HDP sa zvyšuje, ale pomalším tempom. V posledných rokoch verejný dlh rýchlo rástol, ale zostáva na pomerne obozretnej úrovni a tempo jeho rastu sa nedávno spomalilo. Dynamika zakladania nových podnikov podporuje štrukturálne zmeny. V nadväznosti na silný impulz zo strany vlády sa sociálni partneri dohodli na opatreniach, ktorých cieľom je zlepšiť nákladovú konkurencieschopnosť najmä v oblasti nákladov práce a zvýšiť odolnosť podnikov prostredníctvom pružnejších postupov stanovovania miezd. Takisto sa prijali opatrenia na obmedzenie stimulov pre nadmerné hypotekárne zadlženie. Vznikajúce politické výzvy súvisia s pokračujúcim nárastom dlhodobej nezamestnanosti, ktorý zdôrazňuje potrebu lepšieho zamerania aktívnych politík trhu práce a ďalších investícií do celoživotného vzdelávania a odbornej prípravy. Vo Švédsku existujú nerovnováhy. Pretrvávajúci rast cien nehnuteľností na bývanie z už nadhodnotených úrovní spolu s pokračujúcim nárastom dlhu domácností predstavujú riziká neusporiadanej nápravy. Naďalej rastie už vysoká zadlženosť domácností, pričom ceny nehnuteľností na bývanie, ktoré sa javia ako nadhodnotené, naďalej rastú zrýchleným tempom. Hoci sa zdá, že banky sú dostatočne kapitalizované, neusporiadaná náprava by takisto mohla ovplyvniť finančný sektor, keďže banky majú čoraz väčšiu expozíciu voči hypotékam domácností. V takomto prípade by mohlo dôjsť k presahom do susedných krajín, keďže švédske bankové skupiny majú v seversko-baltskom regióne systémový význam. Orgány si vo veľkej miere uvedomujú narastajúce riziká a v posledných rokoch prijali opatrenia s cieľom kontrolovať rast hypotekárneho dlhu a zvýšiť bytovú výstavbu. Doteraz realizované politické opatrenia však nestačia na vyriešenie problému prehrievania v sektore bývania. Nedostatky politiky celkovo pretrvávajú v oblasti zdaňovania súvisiaceho s bývaním, makroprudenciálneho rámca a pri riešení problémových miest v ponuke nových nehnuteľností na bývanie, ako aj vo vzťahu k prekážkam brániacim efektívnemu využívaniu existujúceho bytového fondu.