SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o zriadení Európskeho fondu na podporu menej významných použití v oblasti prípravkov na ochranu rastlín /* COM/2014/082 final */





SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o zriadení Európskeho fondu na podporu menej významných použití v oblasti prípravkov na ochranu rastlín Zhrnutie Nariadenie (ES) č. 1107/2009, ktorým sa upravuje uvádzanie prípravkov na ochranu rastlín (POR) na trh, obsahuje osobitné ustanovenia týkajúce sa žiadostí o autorizáciu týchto prípravkov na tzv. menej významné použitia a ich autorizácie. Ide o použitia POR, ktoré sú pre odvetvie ochrany rastlín hospodársky neudržateľné, ale sú dôležité pre pestovateľov. V nariadení sa od Komisie vyžaduje, aby Európskemu parlamentu a Rade predložila správu o zriadení Európskeho fondu na podporu menej významných použití spolu s prípadným legislatívnym návrhom. Uvedená správa má tieto ciele: poskytnúť informácie o situácii v oblasti menej významných použití podľa údajov poskytnutých členskými štátmi a organizáciami zainteresovaných strán, predstaviť stratégiu, ktorú v súvislosti s menej významnými použitiami prináša nariadenie (ES) č. 1107/2009, predstaviť možné opatrenia, ktoré sa zvažovali v predbežnej štúdii financovanej Komisiou, informovať Európsky parlament a Radu o záveroch Komisie, pokiaľ ide o možný legislatívny návrh na zriadenie Európskeho fondu na podporu menej významných použití. Menej významné použitia väčšinou súvisia s menej významnými plodinami, ktoré sa dohromady oceňujú približne na 70 miliárd EUR ročne, čo predstavuje 22 % celkovej hodnoty rastlinnej výroby v EÚ. Priamy vplyv na odvetvie poľnohospodárstva (teda strata v rastlinnej výrobe a dodatočné náklady na pestovanie pre poľnohospodárov) podľa odhadu predstavuje viac než 1 miliardu EUR ročne. Okrem toho väčšina členských štátov považuje menej významné použitia za také dôležité, že už dnes sa na riešenie tejto otázky vynakladajú štrukturálne finančné prostriedky a ľudské kapacity zodpovedajúce približne 8 miliónom EUR. Komisia poznamenáva, že hlavné príčiny problému menej významných použití sú tieto: absencia ekonomických stimulov pre žiadosti o autorizáciu POR, nehomogénna dostupnosť POR na menej významné použitia spôsobená rozdielmi v ekonomických stimuloch a potrebách jednotlivých členských štátov, náročný prístup k regulačným postupom na získanie rozšírenia autorizácie na používanie pre tretie strany a zložitosť ich využívania, nedostatok informácií o existujúcich iniciatívach v iných členských štátoch. Boli zvažované štyri možnosti opatrení Komisie: 1. bez financovania zo strany Komisie; 2. opätovné zriadenie skupiny expertov EÚ pre menej významné použitia; 3. koordinačný nástroj (technický sekretariát) čiastočne financovaný Komisiou, ktorého súčasťou je nezávislý ústredný sekretariát koordinujúci prácu medzi členskými štátmi a zainteresovanými stranami; 4. koordinačný nástroj (technický sekretariát) a konkrétne projekty čiastočne financované Komisiou. Zhromaždené názory členských štátov a zainteresovaných strán ukázali, že existuje jednoznačný dopyt po zavedení koordinovaných opatrení na európskej úrovni [96 % respondentov všeobecného prieskumu, ktorý spustilo Konzorcium pre hodnotenie potravinového reťazca (Food Chain Evaluation Consortium, FCEC) takéto opatrenia podporilo, 4 % sa nevedeli vyjadriť]. V prípade možností č. 1 a 2 nebol vyjadrený žiadny záujem. Zatiaľ čo väčšina tvorcov politík podporila možnosť č. 3, pestovatelia a odvetvie ochrany rastlín jasne uprednostnili možnosť č. 4. Berúc na vedomie, že na vyriešenie problému menej významného použitia je nevyhnutná koordinácia na európskej úrovni, že členské štáty už vyvíjajú príslušné úsilie na vnútroštátnej úrovni a že v súčasnosti prebieha niekoľko aktivít zainteresovaných strán na miestnej úrovni, Komisia navrhuje zriadenie koordinačnej skupiny. Komisia zastáva názor, že v krátkodobom a strednodobom horizonte by postačovalo vytvorenie koordinačnej platformy, na ktorú je Komisia pripravená finančne prispieť na základe článku 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1107/2009. Keď sa nástroj zriadi a začne svoju činnosť, Komisia zhodnotí jeho fungovanie, ako aj dosiahnuté výsledky a môže navrhnúť ďalšie vhodné opatrenia. OBSAH 1. Úvod 5 1.1. Súvislosti tejto správy a európskeho regulačného rámca 5 1.2. Cieľ správy 6 2. Prípravky na ochranu rastlín a menej významné použitia 6 2.1. Problém 6 2.2. Hospodársky význam menej významných použití 8 2.3. Existujúce iniciatívy na úrovni EÚ a v členských štátoch 9 2.4. Menej významné použitia v krajinách mimo EÚ 10 3. Stratégia pre menej významné použitia podľa nariadenia (ES) č. 1107/2009 11 3.1. Harmonizovaná dostupnosť prípravkov na ochranu rastlín 11 3.2. Stimuly pre odvetvie 12 3.3. Rozširovanie autorizácií 12 3.4. Zlepšenie zrozumiteľnosti 13 3.5. Európsky fond na podporu menej významných použití 13 4. Posudzované možnosti politiky 13 5. Závery 14 1. Úvod 1.1. Súvislosti tejto správy a európskeho regulačného rámca Uvádzanie prípravkov na ochranu rastlín na trh v Európskej únii sa upravuje v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009. V tomto nariadení, ktorým sa zrušila smernica Rady 91/414/EHS zo 14. júna 2011, sa zavádza komplexné posúdenie rizika a postup autorizácie účinných látok a prípravkov, ktoré tieto látky obsahujú. Účinné látky, ktoré sa majú používať ako prípravky na ochranu rastlín, sa posudzujú a schvaľujú na úrovni EÚ, zatiaľ čo jednotlivé prípravky na ochranu rastlín obsahujúce tieto látky posudzujú a schvaľujú členské štáty pre konkrétne plodiny a škodcov, a to podľa harmonizovaných pravidiel. V nariadení (ES) č. 1107/2009 sa kladie dôraz na tzv. „menej významné použitia“, teda použitia prípravkov na ochranu rastlín na rozlohách, ktoré sú pre príslušné odvetvie príliš malé na to, aby investícia do žiadosti o autorizáciu prípravku bola rentabilná. Menej významné použitia sa týkajú najmä menej významných plodín alebo plodín s veľmi malým významom (vrátane väčšiny druhov zeleniny, ovocia, škôlok a kvetov), pričom ich celková hodnota sa odhaduje až na 70 miliárd EUR ročne, čo predstavuje 22 % celkovej hodnoty rastlinnej výroby EÚ. V článku 3 ods. 26 nariadenia (ES) č. 1107/2009 sa menej významné použitie vymedzuje takto: „Menej významné použitie je použitie prípravku na ochranu rastlín v určitom členskom štáte na rastlinách alebo rastlinných produktoch, ktoré: - sa v tomto členskom štáte nepestujú vo veľkom rozsahu alebo - sa pestujú vo veľkom rozsahu s cieľom uspokojiť mimoriadnu potrebu súvisiacu s ochranou rastlín.“ Ak zo strany príslušného odvetvia nebola predložená žiadna žiadosť týkajúca sa špecifického použitia prípravku, nemôže sa vykonať ani posúdenie a autorizácia, z čoho vo viacerých prípadoch pramenia nedostatočné možnosti na ochranu rastlín. Tento nedostatok autorizovaných prípravkov na ochranu rastlín sa týka najmä menej významných plodín, v prípade zriedkavejších škodcov alebo chorôb sa však dotýka aj významných plodín. Problém menej významných použití ovplyvňuje aj ekologickú výrobu, keďže z hodnotenia a autorizácie nie sú vyňaté žiadne prípravky na ochranu rastlín, ani tie, ktoré možno použiť v ekologickom poľnohospodárstve. Otázky menej významných použití sa týkajú väčšiny členských štátov a počas rokovaní pred prijatím nariadenia (ES) č. 1107/2009 mnohé z nich, ako aj niektoré zainteresované strany vyzvali na stimuly vo forme európskeho fondu, ktorý by koordinoval európske opatrenia na riešenie otázky menej významných použití. Európska komisia v roku 2011 financovala predbežnú štúdiu na vypracovanie tejto správy[1], ktorá je dostupná na jej webovej lokalite[2]. 1.2. Cieľ správy Cieľom tejto správy je: poskytnúť informácie o situácii v oblasti menej významných použití podľa údajov poskytnutých členskými štátmi a organizáciami zainteresovaných strán, predstaviť stratégiu, ktorú v súvislosti s menej významnými použitiami prináša nariadenie (ES) č. 1107/2009, predstaviť možné opatrenia, ktoré sa zvažovali v predbežnej štúdii financovanej Komisiou, informovať Európsky parlament a Radu o záveroch Komisie, pokiaľ ide o možný legislatívny návrh na zriadenie Európskeho fondu na podporu menej významných použití. 2. Prípravky na ochranu rastlín a menej významné použitia 2.1. Problém Nedostatok možností na ochranu rastlín v prípade menej významných použití bol známy už pred rokom 1991, keď bol v smernici 91/414/EHS stanovený prvý regulačný rámec EÚ pre prípravky na ochranu rastlín. Už v tejto smernici sa zaviedli dve hlavné ustanovenia s cieľom zvýšiť dostupnosť prípravkov na ochranu rastlín pre poľnohospodárov a posilniť harmonizáciu v celej EÚ. Tieto ustanovenia sa týkali možnosti a) uznávať v jednom členskom štáte autorizácie udelené v inom členskom štáte a b) rozšíriť existujúce autorizácie na menej významné použitia na základe zjednodušenej dokumentácie. Napriek ustanoveniam smernice 91/414/EHS sa však situácia v oblasti menej významných použití nezlepšila. Stalo sa to najmä z týchto dôvodov: významné zníženie počtu účinných látok schválených na úrovni EÚ, napr. v dôsledku vykonávania programu preskúmania existujúcich účinných látok v rokoch 1993 až 2009. Tento program spôsobil stiahnutie približne 70 % účinných látok, ktoré boli na trhu pred rokom 1993, veľmi obmedzené uplatňovanie zjednodušujúcich nástrojov pre menej významné použitia zavedených v smernici 91/414/EHS (teda vzájomné uznávanie autorizácií a ich rozšírenie na menej významné použitia), nedostatok stimulov pre príslušné odvetvie, aby predkladalo dokumentáciu na autorizáciu menej významných použití[3]. Keďže autorizácie udeľujú členské štáty a neexistuje prehľad o menej významných použitiach v rámci celej EÚ, je ťažké poskytnúť odhady celkového počtu použití, pri ktorých sú riešenia na ochranu plodín nedostatočné. FCEC identifikovalo viac ako 1 400 prípadov (plodina x škodca), v ktorých chýbal akýkoľvek autorizovaný prípravok na ochranu rastlín, a tento zoznam nie je úplný. Komisia okrem toho vyzbierala údaje o 4 plodinách zo 4 členských štátov, ktorých analýza jasne ukazuje značné zníženie počtu dostupných autorizácií účinných prostriedkov na ochranu plodín v prípade menej významných plodín v období rokov 1990 – 2010 (graf č. 1). Z 209 škodcov a chorôb, ktoré boli zistené na štyroch plodinách použitých na účely tejto štúdie, v 30 prípadoch neboli na boj proti nim k dispozícii žiadne prípravky na ochranu rastlín. Navyše proti 161 škodlivým organizmom neboli aspoň v jednom zo štyroch sledovaných členských štátov dostupné žiadne autorizované prípravky na ochranu rastlín. Tieto údaje poukazujú na problém menej významných použití a na potrebu jeho riešenia. Potvrdzujú však aj skutočnosť, že členské štáty nie vždy plne využili možnosť, ktorú poskytovala smernica 91/414/EHS v prípadoch, ak riešenia existovali v iných členských štátoch alebo ak boli k dispozícii pre iné plodiny. Nedostatočná ochrana plodín proti škodlivým organizmom môže mať vplyv na rôznych úrovniach. Ohrozuje udržateľnú produkciu vysoko kvalitných a veľmi rozmanitých potravinárskych plodín s vysokou hodnotou v rámci EÚ. Nedostatok riešení na ochranu rastlín môže mať v dôsledku možného protiprávneho používania prípravkov na ochranu rastlín potenciálne negatívne účinky na ľudské zdravie a životné prostredie. Navyše by absencia používania prípravkov na ochranu rastlín mohla, okrem iných činiteľov, vplývať na konkurencieschopnosť poľnohospodárstva EÚ. Napriek malému množstvu hospodárskych údajov, ktoré sú k dispozícii na úrovni zainteresovaných strán, štúdia FCEC naznačuje hospodárske dôsledky nedostatku riešení na ochranu rastlín v prípade menej významných použití. Priamy vplyv (teda strata v rastlinnej výrobe a dodatočné náklady na pestovanie pre poľnohospodárov) podľa odhadu predstavuje viac než 1 miliardu EUR. Nepriame sociálno-ekonomické a environmentálne vplyvy sa odhadujú asi na 100 miliónov EUR. K týmto dôsledkom patria miestna nezamestnanosť a straty biodiverzity (napríklad v oblastiach, ako je južná Európa, kde by už neboli možné niektoré tradičné výroby, ako napr. výroba aromatických plodín). Tieto údaje sa vzťahujú na celkovú plochu viac ako 9 miliónov hektárov. 2.2. Hospodársky význam menej významných použití Pojem „menej významné použitie“ môže vzbudzovať dojem, že aj jeho hospodársky rozmer je menej významný, je to však naopak. Menej významné použitia sa v skutočnosti týkajú špeciálnych plodín vysokej hodnoty, ako sú ovocie a zelenina, okrasné rastliny, škôlkárske výpestky (rastliny na výsadbu) a aromatické rastliny. Na účely tejto správy sa všetky uvedené plodiny považujú za menej významné, hoci niektoré z nich sú v určitých členských štátoch významnými plodinami. Hodnota týchto špeciálnych plodín je približne 70 miliárd EUR ročne, čo predstavuje 22 % celkovej hodnoty produkcie odvetvia poľnohospodárstva[4]. Len na samotné odvetvie výroby ovocia a zeleniny v EÚ-27[5] pripadá približne 45 miliárd EUR pri celkovej produkcii 70 miliónov ton zeleniny a 40 miliónov ton ovocia ročne. Trhová hodnota okrasných rastlín sa odhaduje na 27 miliárd EUR ročne. Hospodárska kvantifikácia menej významných použití v EÚ je znázornená grafom č. 2. Pestovateľské plochy ovocia a zeleniny v krajinách EÚ-27, ktorých rozdelenie podľa zón je znázornené v grafe č. 3, majú rozlohu približne 4,6 milióna ha, respektíve 1,8 milióna ha, čo dohromady predstavuje približne 17 % celkového objemu výroby v EÚ. 2.3. Existujúce iniciatívy na úrovni EÚ a v členských štátoch Otázka menej významných použití sa týka väčšiny členských štátov, preto už niekoľko rokov pracujú na riešeniach, a to tak na vnútroštátnej úrovni, ako aj v rámci skupín expertov pre menej významné použitia. 2.3.1. Vnútroštátne finančné prostriedky Na podporu rozšírenia autorizácie na menej významné použitia a na financovanie skúšok účinnosti a skúšok na rezíduá v prípade menej významných použití sa často používajú vnútroštátne finančné prostriedky. Ročný rozpočet vyčlenený členskými štátmi sa pohybuje od 40 000 EUR do 1 000 000 EUR a pozostáva z verejných, súkromných alebo zmiešaných zdrojov, pričom nezahŕňa skryté príspevky vo forme personálu a služieb. Celkové finančné prostriedky, ktoré sa ročne vynakladajú vo všetkých členských štátoch na výskumné projekty, možno odhadnúť asi na 8 miliónov EUR. Tieto financie sú vyčlenené na konkrétne vnútroštátne projekty bez toho, aby rôzne opatrenia vykonávané v EÚ boli akýmkoľvek spôsobom koordinované. Počas prieskumu vykonaného FCEC 15 členských štátov uviedlo, že menej významné použitia sa považujú za také dôležité, že na riešenie tejto otázky sa vynakladajú štrukturálne finančné prostriedky a využívajú ľudské zdroje. Žiadny z nich sa však nedomnieva, že zdroje, ktoré sú k dispozícii, sú dostatočné na vyriešenie tohto problému na vnútroštátnej úrovni. Okrem toho 10 členských štátov na to nedisponuje žiadnymi zdrojmi. 2.3.2. Skupiny expertov EÚ Skupina expertov EÚ pre menej významné použitia, ktorú Komisia zorganizovala v období rokov 2002 až 2009, pozostávala z: 1. riadiaceho výboru, ktorý sa skladal z politických zástupcov vybraných členských štátov, dvoch koordinátorov a Komisie. Riadiaci výbor bol zodpovedný za všeobecné politiky a riadenie práce technických skupín; 2. dvoch technických skupín pre južnú a severnú Európu, z ktorých každú viedol koordinátor (jeden z Francúzska a jeden z Holandska) a pozostávali zo zástupcov všetkých členských štátov. Do technických skupín boli prizvané aj zainteresované strany (zástupcovia výrobcov, poľnohospodárov, mimovládnych organizácií, odvetvia výroby pesticídov). Úlohou týchto skupín bolo nájsť technické riešenia pre menej významné použitia prostredníctvom odhaľovania problémov, výmeny informácií, stanovenia spoločných priorít a organizovania deľby práce. Tieto činnosti viedli k vypracovaniu projektov na výmenu údajov, dobrovoľné vzájomné uznávanie a generovanie údajov. Prostredníctvom iniciatívy skupín expertov členské štáty rozvíjali dvojstrannú a viacstrannú spoluprácu. Hoci sa skupiny expertov považovali za dobrú platformu na výmenu nápadov a deľbu práce, nepodarilo sa im v dostatočnej miere realizovať riešenia pre menej významné použitia. Z tohto dôvodu, ako aj z dôvodu veľmi obmedzenej úlohy, ktorú Komisia zohrávala v oblasti vnútroštátnych autorizácií, sa Komisia rozhodla ukončiť iniciatívu v roku 2009. Niektoré členské štáty potom naďalej pokračovali v rozvoji vnútroštátnych alebo regionálnych iniciatív, ako sú napríklad technické pracovné skupiny koordinačnej povahy pozostávajúce zo zástupcov vnútroštátnych orgánov a zainteresovaných strán, ako sú pestovatelia, príslušné odvetvie, výskumné stanice a osvetové služby. 2.4. Menej významné použitia v krajinách mimo EÚ Menej významné použitia sú v súčasnosti v medzinárodnom meradle považované za prioritnú tému, ktorá si vyžaduje riešenia. V rámci programu OECD v oblasti pesticídov bola v roku 2007 zriadená skupina expertov pre menej významné použitia (Expert Group on Minor Uses, EGMU), ktorej členovia[6] sa usilujú rozvinúť medzinárodnú spoluprácu a vypracovať technické usmernenia s cieľom uľahčiť registráciu pesticídov na menej významné použitia. Niektoré krajiny, konkrétne USA, Austrália a Kanada, zaviedli vnútroštátne iniciatívy v oblasti menej významných použití. V Spojených štátoch amerických Kooperatívna štátna výskumná, vzdelávacia a poradenská služba (Cooperative State Research, Education and Extension Service) amerického ministerstva poľnohospodárstva (USDA) v roku 1963 v súčinnosti s Agentúrou Spojených štátov na ochranu životného prostredia (Environmental Protection Agency) zriadila tzv. program IR 4 (medziregionálny výskumný projekt č. 4, Interregional Research Project No. 4) s cieľom pomáhať pri zbere údajov o rezíduách a účinnosti[7], a tak poskytovať podporu pri registrácii alebo opätovnej registrácii pesticídov na menej významné použitia a pri stanovení tolerancií pre rezíduá chemických látok na menej významné použitia v nespracovaných poľnohospodárskych komoditách alebo na nich. Program IR-4 je spoločnou iniciatívou verejnej správy a príslušného odvetvia a disponuje federálnym rozpočtom vo výške približne 8 miliónov EUR ročne. Tento rozpočet sa navyšuje o financovanie a príspevky zainteresovaných strán, čím sa podľa odhadov dosahuje zdvojnásobenie rozpočtu. Podľa správ podaných v rámci programu IR-4 sa od roku 2008 do polovice roku 2011 uskutočnilo viac ako 550 autorizácií. 3. Stratégia pre menej významné použitia podľa nariadenia (ES) č. 1107/2009 V nariadení (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh sa stanovuje niekoľko ustanovení, ktoré majú za cieľ zabezpečiť, aby sa diverzifikácia poľnohospodárstva a záhradníctva neohrozila nedostatočnou dostupnosťou prípravkov na ochranu rastlín. Tieto ustanovenia dohromady tvoria integrovanú stratégiu, ktorej správne a úplné uplatňovanie by malo viesť k postupnému zmierňovaniu problému menej významných použití. 3.1. Harmonizovaná dostupnosť prípravkov na ochranu rastlín S cieľom zjednodušiť postupy, harmonizovať dostupnosť prípravkov na ochranu rastlín a znížiť pracovné zaťaženie vznikajúce pri hodnotení prípravkov na ochranu rastlín zo strany členských štátov, a tým urýchliť proces autorizácie sa v nariadení (ES) č. 1107/2009 zaviedol systém hodnotenia prípravkov na ochranu rastlín podľa zón, pričom Európska únia sa rozdelila do troch zón (severnej, strednej a južnej zóny), kde si členské štáty navzájom musia uznávať hodnotenia a autorizácie prípravkov na ochranu rastlín udelené niektorým z členských štátov v rámci zóny. V prípade určitých použití vrátane veľmi dôležitých menej významných použití v skleníkoch, pri ošetrovaní osiva alebo ošetrovaní po zbere úrody sa môže autorizácia udelená jedným členským štátom uplatniť v ktoromkoľvek inom členskom štáte bez ohľadu na zónu, do ktorej patrí. S cieľom zabezpečiť rýchlejší prístup na trh a vyššiu harmonizáciu dostupnosti prípravkov na ochranu rastlín, a to najmä pre menej významné použitia, je vzájomné uznávanie autorizácií povinné v krátkych pevne stanovených lehotách, avšak za predpokladu, že poľnohospodárske postupy sú porovnateľné. Tento systém, známy aj ako „systém zón“ (článok 40), výrazne prispeje k harmonizácii, pretože sa v ňom od členských štátov vyžaduje, aby v rámci jednej zóny (alebo celej EÚ v prípade žiadostí o autorizácie pri použití v skleníkoch, pri ošetrovaní osiva alebo ošetrovaní po zbere úrody) vykonávali jedno jednotné posúdenie. Jedinou výnimkou, s ktorou sa počíta pri vzájomnom uznávaní, je, že členský štát má možnosť odmietnuť autorizáciu prípravku na ochranu rastlín, ak z dôvodu svojej špecifickej environmentálnej alebo poľnohospodárskej situácie má opodstatnené dôvody sa domnievať, že príslušný prípravok predstavuje neprijateľné riziko pre zdravie ľudí alebo zvierat alebo pre životné prostredie. Koordinačné činnosti v rámci zón a na úrovni EÚ už prebiehajú a plánujú sa ďalšie, aby sa zabezpečilo, že sa nové ustanovenia budú vykonávať v plnom rozsahu. Očakáva sa, že úplné a správne vykonávanie systému zón bude mať na menej významné použitia silný a pozitívny vplyv. V rámci tejto činnosti je nevyhnutná výmena informácií o autorizáciách prípravkov na ochranu rastlín, ktoré sú v procese hodnotenia alebo už boli udelené. Z tohto dôvodu Komisia na účely zlepšenia výmeny informácií medzi Komisiou, členskými štátmi a tretími stranami vyvíja databázu EÚ s cieľom pomôcť Komisii, členským štátom a žiadateľom z príslušného odvetvia dodržiavať ich právne záväzky a okrem toho informovať širokú verejnosť. 3.2. Stimuly pre odvetvie Nariadenie (ES) č. 1107/2009 obsahuje aj dve hlavné ustanovenia, ktoré predstavujú stimul pre odvetvie na to, aby pre menej významné použitia vyvíjalo riešenia. Zjednodušený postup pri stanovení maximálnych hladín rezíduí (MRL) V súvislosti s postupom schvaľovania sa odvetvie nabáda, aby podávalo žiadosti vzhľadom na všetky požadované MRL, a to nielen na významné použitia, ale aj na menej významné použitia [článok 11 ods. 2 a článok 12 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1107/2009]. Žiadosti o MLR sa budú hodnotiť súbežne so schvaľovaním účinnej látky, čo umožní ušetriť čas a zdroje na všetkých úrovniach. Cieľom je, aby v čase schválenia účinnej látky mohlo byť stanovených čo najviac MRL a aby sa tak uľahčil a urýchlil proces autorizácie príslušných použití na úrovni členských štátov. Predĺženie lehoty na ochranu údajov V prípade každého rozšírenia autorizácie na menej významné použitia sa lehota na ochranu údajov (článok 59) predĺži o 3 mesiace, najviac však na ďalšie tri roky, s výnimkou prípadov, keď z rozšírenia autorizácie nevyplýva predloženie nových údajov o rezíduách. Toto ustanovenie by malo mať pozitívny vplyv na počet žiadostí týkajúcich sa menej významných použití. 3.3. Rozširovanie autorizácií V článku 51 sa vymedzujú zjednodušené pravidlá pre tretie strany, držiteľov autorizácie, úradné alebo vedecké orgány, profesionálne poľnohospodárske organizácie alebo používateľov, ak chcú požiadať o rozšírenie existujúcich autorizácií na menej významné použitia, na ktoré sa príslušné autorizácie ešte nevzťahujú. Podobné ustanovenia sa už uplatňovali aj podľa smernice 91/414/EHS. Okrem toho podľa tohto článku členské štáty môžu prijať opatrenia na uľahčenie alebo podporu podávania takýchto žiadostí. Nariadenie bližšie nešpecifikuje, ako by tieto opatrenia mohli vyzerať, a členským štátom teda ponecháva značný stupeň slobody a iniciatívy. V nariadení (ES) č. 1107/2009 boli zachované zjednodušujúce pravidlá stanovené v smernici 91/414/EHS a bola posilnená flexibilita poskytovaná členským štátom na to, aby pravidlá na rozširovanie autorizácií využívali čo najlepšie a najúčinnejšie. Táto zvýšená flexibilita umožňuje členským štátom prijímať opatrenia na uľahčenie alebo podporu predkladania žiadostí o rozšírenie existujúcich autorizácií na menej významné použitia. Môže ísť napríklad o režim znížených poplatkov, zrýchlenie postupov hodnotenia žiadostí, programy na zlepšenie informovanosti zainteresovaných strán, podnety odrádzajúce od používania iných opatrení a najmä núdzové opatrenia stanovené v článku 53 nariadenia (ES) č. 1107/2009. 3.4. Zlepšenie zrozumiteľnosti Jednou z hlavných prekážok pri odhadovaní rozsahu problému menej významných použití je neexistencia odsúhlaseného zoznamu menej významných použití, ktorý by sa použil na hľadanie spoločných riešení. Nariadením (ES) č. 1107/2009 sa zaisťuje zlepšenie transparentnosti v tomto zmysle tým, že sa členským štátom ukladá povinnosť zaviesť zoznam menej významných použití na vnútroštátnej úrovni. 3.5. Európsky fond na podporu menej významných použití Komisia má preskúmať potrebu a možnosti zriadenia fondu (pozri nasledujúci bod 4) podľa článku 51 ods. 9 nariadenia (ES) č. 1107/2009. 4. Posudzované možnosti politiky V štúdii, ktorú uskutočnilo FCEC, boli identifikované štyri možnosti vychádzajúce z príspevkov členských štátov a zainteresovaných strán. Zahŕňajú spektrum možností od prípadu, v ktorom by Komisia neposkytla žiadne finančné prostriedky, až po prípad, v ktorom by sa podstatná časť finančných prostriedkov poskytovala prostredníctvom štruktúrovaného a uznaného Európskeho fondu. 1. Bez financovania zo strany Komisie; V rámci tejto možnosti sa Komisia priamo nezúčastňuje na činnostiach týkajúcich sa menej významných použití. Očakáva sa, že ustanovenia nariadenia (ES) č. 1107/2009 opísané v bode 3 tejto správy prinesú pozitívne účinky a mali by sa v plnej miere vykonať prv, než sa bude zvažovať prijatie akýchkoľvek ďalších opatrení. 2. Skupina expertov EÚ pre menej významné použitia Táto možnosť spočíva v opätovnom zriadení niekdajšej skupiny expertov EÚ, ako sa opisuje v bode 2.3.2 tejto správy. Komisia dvakrát ročne poskytne zasadaciu miestnosť, uhradí cestovné náklady jedného delegáta za každý členský štát a diéty pre koordinátorov. Priame náklady hradené Komisiou sa odhadujú približne na 44 000 EUR/rok, pričom v nich nie sú započítané zdroje potrebné v Komisii na zabezpečenie účasti na zasadnutiach a nadväzných opatrení. (činnosti: výmena informácií a skúseností získaných na vnútroštátnej úrovni a spustenie dvojstranných projektov medzi členskými štátmi) 3. Koordinačný nástroj (technický sekretariát) čiastočne financovaný Komisiou Táto možnosť sa zakladá na možnosti č. 2, ktorá sa rozširuje o 2 ekvivalenty plného pracovného času v rámci technického sekretariátu mimo Komisie. Komisia systém čiastočne dotuje. Sekretariát má právnu subjektivitu a predkladá správy riadiacemu výboru, ktorý pozostáva z členských štátov, spolufinancujúcich zainteresovaných strán a Komisie. Požadovaný rozpočet na vykonávanie možnosti č. 3 sa odhaduje v rozsahu od 0,5 do 0,7 milióna EUR/rok, pričom by do neho prispievala Komisia aj členské štáty. Spolufinancovanie Komisiou na základe článku 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1107/2009 by sa mohlo realizovať vo forme grantu v súlade s hlavou VI nariadenia o rozpočtových pravidlách [nariadenie (EÚ, Euratom) č. 966/2012]. [činnosti: okrem činností uvedených v bode 2 koordinácia práce v oblasti menej významných použití medzi členskými štátmi a zainteresovanými stranami, vytvorenie a udržiavanie databázy menej významných použití, podpora harmonizácie (napr. vymedzenie skupín plodín a skupín škodcov, vypracovanie pokynov)] 4. Koordinačný nástroj (technický sekretariát) a konkrétne projekty čiastočne financované Komisiou Možnosť č. 4 zahŕňa možnosť č. 3 a navyše poskytuje obmedzenú finančnú podporu EÚ na projekty týkajúce sa generovania údajov na účely zabezpečenia účinnosti a bezpečnosti, hodnotenia dokumentácie a autorizácie jednotlivých menej významných použití. V závislosti od počtu financovaných projektov by bol potrebný rozpočet, ktorý sa odhaduje na 1,2 – 6 miliónov EUR/rok. V rámci tejto možnosti by sa náklady mali rozdeliť medzi tri skupiny zainteresovaných strán (odvetvie, pestovatelia a Komisia/členské štáty). (činnosti: okrem činností opísaných v možnosti č. 3 generovanie údajov o menej významných použitiach na účely predkladania dokumentácie na úrovni zón s očakávaným vplyvom na celú EÚ) 5. Závery Zhromaždené názory členských štátov a zainteresovaných strán ukázali, že existuje jednoznačný dopyt po zavedení koordinovaných opatrení na európskej úrovni [96 % respondentov všeobecného prieskumu, ktorý spustilo Konzorcium pre hodnotenie potravinového reťazca (FCEC) takéto opatrenia podporilo, 4 % sa nevedeli vyjadriť]. V prípade možností č. 1 a 2 nebol vyjadrený žiadny záujem. Zatiaľ čo väčšina tvorcov politík podporila možnosť č. 3, pestovatelia a odvetvie ochrany rastlín jasne uprednostnili možnosť č. 4, keďže sa zasadili za zriadenie fondu, ktorým by sa rozšírila už aj tak významná finančná podpora poskytovaná v celej EÚ na vnútroštátnej úrovni (podľa odhadu 8 mil. EUR). Okrem toho Komisia dospela k názoru, že možnosť č. 4 ide nad rámec pôsobnosti článku 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1107/2009 a vyžadovala by si úpravu existujúceho právneho základu, čo z krátkodobého a strednodobého hľadiska nie je riešením. Za najnaliehavejšiu považujú členské štáty potrebu koordinácie a výmeny informácií v rámci spoločnej platformy expertov EÚ na menej významné použitia. Zainteresované strany sa zasadili za rozšírenie existujúcich zdrojov na generovanie údajov o ďalšie finančné prostriedky. Komisia uznáva, že takýto koordinačný nástroj by bol prospešný na podporu synergií a zabránenie duplicite úsilí, ale aj na zabezpečenie toho, aby sa vnútroštátne finančné prostriedky investovali efektívne. Komisia je v krátkodobom a strednodobom horizonte pripravená poskytnúť pomoc a finančne prispieť k vytvoreniu tohto nezávislého koordinačného nástroja (možnosť č. 3 zo zvažovaných možností politiky) na základe článku 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1107/2009. Prvá analýza naznačuje, že na vykonávanie potrebných opatrení zvažovaných v rámci možnosti č. 3 by postačovali finančné prostriedky vo výške 350 000 EUR/rok. Preto je Komisia toho názoru, že v tejto fáze nie je potrebné predložiť Európskemu parlamentu a Rade špecifický legislatívny návrh týkajúci sa fondu na podporu menej významných použití. Komisia však bude monitorovať pokrok dosiahnutý v nadchádzajúcich rokoch a v závislosti od skúseností, ktoré sa dovtedy získajú pri práci s uvedeným koordinačným nástrojom, môže navrhnúť vhodné opatrenia. Komisia je presvedčená, že zriadenie koordinačného nástroja v spojení s úplným a správnym vykonávaním nových ustanovení stanovených v nariadení (ES) č. 1107/2009 a opísaných v bode 3 tejto správy podstatným spôsobom prispeje k zmierneniu problému menej významných použití. Okrem navrhovaného koordinačného nástroja pre menej významné použitia Komisia na základe poslednej výzvy na predkladanie návrhov v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu[8] podporí sieť ERANET v oblasti integrovanej ochrany proti škodcom s osobitným odkazom na menej významné použitia (IPM ERANET). Siete ERANET sú nástroje na koordináciu výskumu, pomocou ktorých členské štáty môžu koordinovať svoje vnútroštátne výskumné činnosti a v konečnom dôsledku financovať spoločné projekty. Poskytujú členským a pridruženým štátom dôležité možnosti na výmenu informácií, združovanie zdrojov a na dohodu o spoločných výskumných prístupoch v konkrétnych oblastiach. IPM ERANET začne fungovať v priebehu prvých mesiacov roka 2014 s cieľom vytvoriť synergie a zabezpečiť medzi európskymi poľnohospodármi vyššiu úroveň vykonávania integrovanej ochrany proti škodcom pri plodinách relevantných pre menej významné použitia. Bude nevyhnutné koordinovať túto sieť ERANET s navrhovaným koordinačným nástrojom, čo napokon bude v prospech riešenia budúcich problémov v oblasti plodín relevantných pre menej významné použitia. Komisia takisto vyzýva príslušné zainteresované strany, aby vyvinuli čo najväčšie úsilie v záujme úspešného vykonávania nariadenia (ES) č. 1107/2009 a nájdenia životaschopných riešení problémov v oblasti boja proti škodcom na menej významných plodinách v celej EÚ. V súlade so zásadami smernice 2009/128/ES, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva na dosiahnutie trvalo udržateľného používania pesticídov, by sa osobitná pozornosť mala venovať vykonávaniu postupov integrovanej ochrany proti škodcom a účinným látkam s nízkym rizikom, biopesticídom a základným látkam. [1] Štúdiu vykonalo Konzorcium pre hodnotenie potravinového reťazca (ďalej len „FCEC“). [2] http://ec.europa.eu/food/plant/protection/evaluation/study_establishment_eu_fund.pdf. [3] Náklady na generovanie a hodnotenie údajov o menej významnom použití môžu prekročiť 200 000 EUR. [4] Uvedené hodnoty sú odhady odvodené z údajov Eurostatu, v ktorých sa nerozlišuje medzi menej významnými a významnými plodinami. Niektoré druhy ovocia alebo zeleniny, ako sú napr. jablká, sú vo väčšine členských štátov významnými plodinami a niektoré poľné plodiny, ako napr. ryža, sa vo väčšine členských štátov, kde sa pestuje ryža, považujú za menej významné. [5] Štúdia sa realizovala pred pristúpením Chorvátska. [6] Austrália (predsedníctvo), Belgicko, Česká republika, Francúzsko, Grécko, Holandsko, Írsko, Japonsko, Kanada, Maďarsko, Nemecko, Nový Zéland, Rakúsko, Slovenská republika, Slovinsko, Spojené kráľovstvo, Taliansko, USA, Európska komisia, FAO, EPPO, IBMA, US IR-4 a zástupcovia príslušného odvetvia. [7] V rámci IR-4 sa po celých Spojených štátoch zriadilo 25 terénnych výskumných centier, ktoré sa zapojili do 100 štúdií opierajúcich sa približne o 650 poľných pokusov ročne. [8] Pracovný program „Spolupráca“ siedmeho rámcového programu: Potraviny, poľnohospodárstvo, rybolov a biotechnológie, téma KBBE.2013.1.4-02: Integrovaná ochrana proti škodcom (IPM) – ERANET, výzva: FP7-ERANET-2013-RTD.