Na základe skúseností a prínosov z trojročného uplatňovania dohody od jej vstupu do platnosti a s náležitým zohľadnením úvah Bilaterálnej rady pre dohľad o možnostiach ďalšej spolupráce v rámci rozšírenej pôsobnosti dohody Komisia 3. septembra 2014 predstavila odporúčanie na rozhodnutie Rady, ktoré Komisiu oprávňuje rokovať o zmene dohody. Na základe príslušného rozhodnutia Rady prijatého 25. septembra 2014 sa začali formálne rokovania so Spojenými štátmi. Výsledky týchto rokovaní sú zhrnuté nižšie a boli zapracované do návrhu dodatku č. 1 k dohode, ktorý je k tomuto návrhu pripojený.

6.letiská a

7.letové prevádzkové služby a manažment letovej prevádzky.

Z technického hľadiska treba poznamenať, že navrhované nové znenie článku 2 ods. B vedie aj k zmene článku 5. Preformulovanie článku 2 ods. B znamená, že rozlišovanie oblastí v aktuálnom článku 5 ods. A a B by už neplatilo. Aby článok 5 zodpovedal novému zneniu článku 2 ods. B, navrhuje sa zachovať iba podstatu článku 5 ods. B, ktorý by sa upravil a pretransformoval na všeobecné pravidlo. To by aktuálne ustanovenia ešte viac zjednodušilo, keďže by sa umožnila konsolidácia odsekov A a B daného článku. Existujúce prílohy konkretizujúce spoluprácu by tým samozrejme zostali nedotknuté. Článok 5 ods. C sa už ďalej nepovažoval za potrebný.

1.3.Harmonogram uzatvorenia dodatku

Načasovanie uzatvorenia tohto dodatku je kľúčové, keďže boli dokončené predbežné práce na tom, aby sa prijala a do dohody začlenila nová príloha o udeľovaní preukazov spôsobilosti pilotom.

Podľa nariadenia (ES) č. 216/2008 musí pilot s pobytom v Európskej únii získať preukaz spôsobilosti vydaný členským štátom. Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1178/2011 poskytlo riešenie pre držiteľov preukazov spôsobilosti z tretích krajín, keďže umožnilo pilotom buď validovať si zahraničnú licenciu na jeden rok, alebo ju natrvalo previesť. Počas rokovaní o nariadení Komisie (EÚ) č. 1178/2011 však vyšlo najavo, že hoci sú vnútroštátne pravidlá do istej miery zosúladené, zásadne sa líšia v otázkach nakladania s preukazmi spôsobilosti z tretích krajín. Potenciálne by to mohlo viesť k vysokému počtu (vyše 10 000) držiteľov zahraničného preukazu spôsobilosti súkromného pilota, ktorí by európskemu rámcu nezodpovedali. Treba poznamenať, že sa to môže týkať najmä pilotov žijúcich v Európe, ktorí sú držiteľmi preukazu spôsobilosti súkromného pilota (private pilot licence – PPL) vydaného v USA. Prevod týchto preukazov v súlade s nariadením Komisie (EÚ) č. 1178/2011 by mohol pre držiteľov PPL znamenať veľké dodatočné finančné i organizačné náklady.

Preto sa po dohode s členskými štátmi, Európskym parlamentom a predstaviteľmi odvetvia v nariadení Komisie (EÚ) č. 1178/2011 zaviedlo prechodné obdobie, ktoré malo poskytnúť čas na vyrokovanie prílohy k bilaterálnej dohode o bezpečnosti letectva v záujme uľahčenia prevodu preukazov spôsobilosti súkromného pilota vydaných v USA.

Vzhľadom na relevantné ustanovenia a termíny uvedené v nariadení Komisie (EÚ) č. 1178/2011 (8. apríl 2017) sa rozšírenie dohody o novú prílohu o udeľovaní preukazov pilotom považuje za urgentné. Dohodu preto treba zmeniť promptne a až do takého okamihu by sa mal dodatok č. 1 k dohode vykonávať predbežne.

2.VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Dodatok č. 1 k dohode vyrokovala Komisia s FAA na základe článku 2 ods. C a článku 19 ods. B dohody.

Odvetvie leteckej dopravy vo všeobecnosti dôsledne presadzuje užšiu spoluprácu, vzájomné uznávanie a harmonizáciu dvoch jeho najväčších trhov (USA a EÚ), aby sa znížili zbytočné transakčné náklady, ktoré majú z hľadiska bezpečnosti minimálnu alebo nulovú hodnotu, ale zato znižujú celkovú konkurencieschopnosť odvetvia. Prínos je o to významnejší v období, keď na trh vstupujú noví hráči z ostatných častí sveta.

Z porovnania regulačných rámcov EÚ a USA vyplynulo, že by bolo vhodné vo všetkých oblastiach spomenutých v odseku 1.2 vyššie ešte viac zjednodušiť regulačné požiadavky a postupy na oboch stranách Atlantiku. Aproximácia oboch systémov prinesie výrazné úspory z hľadiska organizačnej štruktúry, zdrojov, výcvikových programov, vnútorných procesov i programov dohľadu.

Dodatočné prílohy k dohode, ktoré si vyžaduje účinnosť vzájomného uznávania v príslušných oblastiach v praxi, sa vypracujú a prijmú v súlade s osobitnými postupmi stanovenými v dohode a v rozhodnutí 2011/719/EÚ. Budú predmetom ďalších osobitných návrhov Komisie na rozhodnutia Rady.

3.PRÁVNE PRVKY NÁVRHU

Zhrnutie navrhovaného opatrenia

Navrhovaný dodatok č. 1 k dohode otvorí možnosť spolupráce v dodatočných oblastiach spoločného záujmu oboch strán, za predpokladu, že Bilaterálna rada pre dohľad prijme pre každú novú oblasť príslušné prílohy, v súlade s revidovaným článkom 5 v navrhovanom znení a článkom 19 ods. B dohody.

Právny základ

Článok 100 ods. 2 v spojení s článkom 218 ods. 5 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

Ako východisko treba spomenúť aj článok 12 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 z 20. februára 2008 o spoločných pravidlách v oblasti civilného letectva a o zriadení Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva. Uvádza sa v ňom možnosť dohôd o uznávaní medzi Európskou úniou a tretími krajinami, v zmysle ktorých môžu orgány členského štátu vydať osvedčenia na základe osvedčení vydaných leteckými úradmi tretej krajiny.

4.VPLYV NA ROZPOČET