Na zasadaní Európskej Rady v júni 2010 bol zavedený pojem „európskeho semestra“, ktorý spája vývoj makroekonomickej politiky a štrukturálne reformy v rámci stratégie Európa 2020. „Európsky semester“ je časový úsek v prvej polovici roka, počas ktorého sa zosúlaďujú správy členských štátov v rámci Paktu o stabilite a raste, a správy v rámci stratégie Európa 2020. Zároveň sa členským štátom poskytujú politické pokyny a odporúčania pred dokončením vnútroštátnych rozpočtov. Tým sa posilní ex ante rozmer koordinácie hospodárskej politiky a dohľadu v EÚ, čo umožní kombinovať výhody spoločnej agendy na úrovni EÚ a činností prispôsobených na úrovni členských štátov. Týmto spôsobom sa EÚ môže včas poučiť z vývoja na vnútroštátnej úrovni, aby členské štáty mohli do svojich politík na ďalší rok začleniť európsku perspektívu a usmernenia.

Komisia okrem toho v roku 2011 s cieľom uľahčiť cezhraničné transakcie na jednotnom trhu predloží právny nástroj, ústretový voči užívateľom, ktorý bude spravovať európske zmluvné právo. Tento právny nástroj si podniky a spotrebitelia budú môcť vybrať pre transakcie na jednotnom trhu. Tiež bude predložené nariadenie, ktorým sa zjednoduší cezhraničné vymáhanie dlhov, a to aj prostredníctvom zablokovania bankových účtov. To by malo pomôcť prekonať súčasnú situáciu, keď je možné vymôcť len 37 % cezhraničných dlhov.

Na mikroekonomickej úrovni by vyššia konkurencia v sektore dopravy aj energetiky mohla viesť k zvýšeniu ekonomickej účinnosti v dôsledku vstupu nových poskytovateľov a nižších cien a racionálnejšieho využitia práce a kapitálu prostredníctvom inovácie. Na makroekonomickej úrovni by tieto opatrenia mohli viesť k zvýšeniu hospodárskej aktivity, keďže zisky zo sektoru dopravy a energetiky môžu byť rozšírené do zvyšku hospodárstva, vzhľadom na dôležitosť týchto vstupov pri výrobných nákladoch v rámci iných činností.

Dôležitosť samotného sektora služieb ako poskytovateľa vstupov pre iné sektory znamená, že silnejší vnútorný trh so službami je dôležitým hnacím prvkom rastu a tvorby pracovných miest v hospodárstvach členských krajín EÚ. Prostredníctvom dôsledného uplatnenia smernice o službách bude oživená hospodárska súťaž, modernizovaný regulačný rámec a dosiahnutý pokrok pri zásadných štrukturálnych reformách. Mali by byť podniknuté aj ďalšie opatrenia na rozšírenie vnútorného trhu so službami.

V stratégii Európa 2020 sa predkladá široký rozsah integrovaných politických reforiem, ktoré sa vykonajú v nadchádzajúcich rokoch. S cieľom prispôsobiť sa rozsahu a urgentnosti problému urýchlenia hospodárskej obnovy a tvorby pracovných príležitostí sa úsilie EÚ v roku 2011 a 2012 bude musieť zamerať na prijatie tých opatrení, ktoré čo najpriamejšie podporujú reformné úsilie členských štátov, nevyžadujú si rozsiahle verejné investície a majú najväčší dopad na rast a tvorbu pracovných príležitostí. Komisia sa preto zameria na rad prioritných opatrení na úrovni EÚ, zameraných na podporu rastu. Tieto opatrenia, vybraté z politík v hlavných iniciatívach, by mali mať jasné hospodárske výhody v krátkodobom, resp. strednodobom horizonte a byť vhodné na rýchle prijatie. Priorita by napríklad mala byť určená obnoveniu jednotného trhu prostredníctvom plného využitia potenciálu sektora služieb, prilákania súkromného kapitálu na financovanie rýchlo rastúcich inovatívnych podnikov, modernizácie ustanovovania noriem a režimov duševného vlastníctva a vytvorenia účinného prístupu k energii. Komisia navrhne aj opatrenia v oblasti DPH, spoločného konsolidovaného základu dane z príjmov fyzických osôb a zdanenia energie s cieľom zlepšiť daňové prostredie pre podnikanie, bojovať proti dvojitému zdaneniu a dosiahnuť ciele agendy EÚ v oblasti zmeny klímy a energie.

Úspešné reformy budú pozostávať zo zlepšenia fungovania pracovného trhu a trhov s výrobkami, podpory inovácií a zlepšenia rámcových podmienok podnikania v Európe. To priláka väčšie investície zo súkromného sektora, čo pomôže posilniť kvalitu verejných financií. Na strane pracovného trhu by sa reformné úsilie malo zamerať na riešenie nízkej účasti niektorých skupín na pracovnom trhu a jeho slabé fungovanie. Takéto politiky by tiež mali pozitívny vplyv aj na rozpočtovú konsolidáciu prostredníctvom tvorby vyšších príjmov z daní a nižších verejných výdavkov na sociálne transfery a pomohli by znížiť riziko budúcich makroekonomických nerovnováh. Štrukturálne reformy môžu vytvoriť značné výhody aj v krátkom čase. Prírastky v produkcii a zamestnanosti sú podporované zlepšením rámcových podmienok, reformami pracovného trhu a trhu s výrobkami.

V súvislosti s prístupom k financiám, najmä pre MSP a začínajúce inovačné firmy, môže balík opatrení, ako napríklad pas pre rizikový kapitál, zameraný na odstránenie cezhraničných bariér vrátane daňových prekážok, ktoré vyplývajú z odlišných vnútroštátnych právnych noriem, prispieť k zníženiu nákladov na financovanie začínajúcich firiem prostredníctvom nižších rizikových prirážok a tým podporiť inováciu. Komisia bude tiež riešiť otázku prilákania dlhodobých zahraničných investícií v EÚ.

2.Prvé kroky smerom k dosiahnutiu cieľov stratégie európa 2020

Európska rada na zasadaní v júni 2010, na ktorom bola prijatá stratégia Európa 2020 a jej hlavné ciele, vyzvala členské štáty aby začali čo najskôr konať s cieľom „implementovať tieto politické priority na ich úrovni. V úzkej spolupráci s Komisiou by tiež čo najskôr mali schváliť svoje vnútroštátne ciele s ohľadom na štartovaciu pozíciu a vnútroštátne okolnosti, a s ohľadom na svoje vnútroštátne rozhodovacie procesy. Mali by tiež identifikovať hlavné prekážky rastu a vo svojich národných programoch reforiem určiť spôsoby, ako ich odstrániť“.

Členské štáty na jeseň roka 2010 v úzkej spolupráci s Komisiou pracovali na ustanovení vnútroštátnych cieľov a vytvárali stratégie na ich implementáciu. Boli vyzvané, aby v polovici novembra predložili návrhy svojich národných reformných programov („NRP“), v ktorých budú uvedené predpokladané vnútroštátne ciele a potrebné reformy na dosiahnutie týchto cieľov a na odstránenie dlhodobých prekážok rastu. Skutočnosť, že každý členský štát si stanovuje vlastnú úroveň ambícií pokiaľ ide o celkové ciele stratégie Európa 2020, je dôležitým prvkom tejto stratégie, ktorý zaisťuje, že vnútroštátne ciele budú politicky podporené, teda budú predmetom vnútornej politickej diskusie.

Okrem dvoch členských štátov si všetky ostatné stanovili vnútroštátne ciele. V niektorých prípadoch predložili len predbežné alebo kvalitatívne ciele. Vzhľadom na predbežnú povahu predložených dokumentov sú niektoré ciele navrhnuté ako cieľové rozsahy alebo ako „minimálne ciele“ založené na súčasných politikách.

Aj keď nie je možné vyvodiť definitívne závery z predbežných údajov uvedených v návrhoch NRP, možno identifikovať niektoré všeobecné trendy. Existuje riziko pomerne nízkych ambícií pri stanovení národných cieľov a prílišnej orientácie na krátkodobý časový horizont, pričom nebude venovaná dostatočná pozornosť navrhnutiu reformných ciest na celé obdobie do roku 2020. Účel cieľov nie je len číselný. Spočíva aj v poskytnutí podnetu členským štátom, aby vyvinuli snahu dosiahnuť merateľný pokrok v kľúčových oblastiach, ktoré sú zhrnuté v piatich hlavných cieľoch. Vo väčšine prípadov prehľad predbežných vnútroštátnych cieľov ukazuje, že EÚ musí na splnenie hlavných cieľov EÚ schválených Európskou radou prekonať ešte dlhú cestu. Je pochopiteľné, že pre niektoré členské štáty môže byť ťažké prijať ambiciózne záväzky v období ekonomickej neistoty. Keďže však národné reformné programy majú mať dlhodobý charakter, je potrebné určiť cestu, ktorá berie do úvahy súčasné okolnosti, ale jej cieľom je dosiahnuť na konci obdobia správny výsledok. Komisia navrhuje uskutočniť strednodobé hodnotenie v roku 2014, keďže berie do úvahy, že toto je prvý rok nového prístupu, ako aj konkrétne ťažkosti mnohých členských štátov pri zvyšovaní úrovne ambícií v období fiškálnej konsolidácie. To EÚ umožní zhodnotiť, či je možné dosiahnuť želaný pokrok a v prípade potreby prijať dodatočné opatrenia.

Nasledujúca časť poskytuje predbežný prehľad návrhov národných cieľov v súčasnosti, predložených v tabuľke v prílohe. Od všetkých členských štátov sa očakáva, že do apríla 2011 predložia presné vnútroštátne ciele, vzťahujúce sa na všetkých päť hlavných cieľov EÚ. Od budúceho roka bude prostredníctvom „ročného prieskumu rastu“ bližšie monitorovaný pokrok pri plnení hlavných cieľov, ako aj pri plnení konečných vnútroštátnych cieľov.

2.1.Zamestnanosť

Hlavným cieľom EÚ je dosiahnuť 75 % mieru zamestnanosti pre mužov a ženy od 20 do 64 rokov do roku 2020 prostredníctvom vyššej účasti mladých ľudí, starších pracovníkov a pracovníkov s nízkou kvalifikáciou, ako aj prostredníctvom lepšej integrácie legálnych migrantov. Nízka účasť na pracovnom trhu je jednou z dlhotrvajúcich kľúčových štrukturálnych slabostí v Európe. Pred krízou bola úroveň zamestnanosti v Európe o niekoľko percentuálnych bodov nižšia ako v USA a Japonsku. Kríza dramaticky zhoršila nezamestnanosť, kým demografické zmeny hrozia ďalším znížením počtu pracovných síl. Zvýšenie účasti na pracovnom trhu by malo značný vplyv na budúci rast v Európe.

Analýza návrhov NRP ukazuje, že sa členské štáty s týmto cieľom stotožnili a do veľkej miery si stanovili za cieľ odstránenie prekážok na pracovnom trhu. Väčšina členských štátov si stanovila konkrétne ciele, ale niekoľko krajín navrhlo cieľový rozsah, konkrétne Belgicko, Cyprus, Rakúsko, Slovensko a Taliansko. Holandsko a Veľká Británia ešte neustanovili oficiálny vnútroštátny cieľ. Ciele sa pohybujú v rozmedzí od 62,9 % (Malta) do 80 % (Švédsko).

Ak by všetky členské štáty mohli dosiahnuť uvedené vnútroštátne ciele do roku 2020 alebo dosiahnuť nižšiu hodnotu ich cieľového rozsahu, priemerná úroveň zamestnanosti medzi členskými štátmi, ktoré si stanovili vnútroštátny cieľ, by dosiahla 72,4 %. Ak by všetky členské štáty mohli dosiahnuť hornú hranicu ich cieľového rozsahu, dosiahla by priemerná úroveň zamestnanosti v EÚ 72,8 %. Povedané inak, na základe súčasných vnútroštátnych cieľov zamestnanosti by EÚ ako celku k splneniu cieľa 75 % chýbalo 2,2 až 2,6 percentuálneho bodu.

2.2.Výskum a vývoj

Európa výrazne zaostáva za USA a inými vyspelými hospodárstvami úrovňou investovaných prostriedkov, najmä prostriedkov súkromného sektora, ako aj účinnosťou výdavkov. Tento rozdiel negatívne vplýva na perspektívy rastu, najmä pre sektory s najväčším rastovým potenciálom. Cieľ stratégie Európa 2020 si vyžaduje, aby boli podmienky pre investovanie do výskumu a vývoja zlepšené, pričom zámerom je zvýšenie úrovne kombinovaných verejných a súkromných investícií najmenej na 3 % HDP.

Z predbežných vnútroštátnych cieľov vyplýva súhrnná úroveň 2,7 až 2,8 % HDP, ktorá nedosahuje očakávanú úroveň 3 % HDP investovaných do výskumu a vývoja, avšak predstavuje značné úsilie, najmä v súvislosti so súčasným rozpočtom. Niektoré členské štáty podnikli kroky zamerané na značné zvýšenie verejných investícií do výskumu, inovácií a vzdelávania, pričom uznávajú, že tieto investície budú poháňať rast v budúcnosti. Napriek ťažkostiam pri mobilizácii súkromných zdrojov na cieľ pre výskum a vývoj uviedli niektoré členské štáty vysoké, avšak realistické ciele.

Ďalším úzko súvisiacim aspektom výkonnosti EÚ v inováciách je podiel rýchlo rastúcich inovačných podnikov v ekonomike. Členské štáty musia pripraviť reformy tak, aby boli odstránené prekážky rastu inovačných podnikov, najmä prostredníctvom zlepšenia rámcových podmienok a prístupu k financiám.

2.3.Ochrana klímy a energetika

Dosiahnuť udržateľný rast znamená transformovať Európu na konkurencieschopnú ekonomiku a nízkouhlíkovú spoločnosť, ktorá účinne využíva zdroje. Táto vízia podporuje trojitý cieľ stanovený v stratégii Európa 2020: znížiť emisie skleníkových plynov najmenej o 20 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990 alebo o 30 % za priaznivých podmienok, zvýšiť podiel obnoviteľnej energie na celkovej spotrebe energie v EÚ na 20 %, a zvýšiť energetickú účinnosť o 20 %.

V súvislosti so zdrojmi obnoviteľnej energie a znížením emisií skleníkových plynov už existujú vnútroštátne ciele.

V súvislosti s energetickou účinnosťou analýza NRP ukazuje, že v súčasnosti členské štáty tento cieľ prevzali len v obmedzenej miere. Niektoré členské štáty neposkytli o tomto cieli údaje, kým ostatné použili na vyjadrenie vnútroštátnych cieľov odlišné metodológie. Vzhľadom na tieto odlišnosti a neúplné informácie je naliehavo potrebné objasniť ciele, ktoré chce každý členský štát dosiahnuť.

Predbežné hodnotenie však ukazuje, že spoločné úsilie by jednoznačne nestačilo (dosiahlo by sa menej ako 10 %) na dosiahnutie celkového cieľa EÚ znížiť spotrebu energie o 20 % do roku 2020. To vzbudzuje obavy, pretože energetická účinnosť je nákladovo najúčinnejším spôsobom zníženia emisií, zlepšenia energetickej bezpečnosti a konkurencieschopnosti a zlepšenia dostupnosti energetickej spotreby, ako aj tvorby pracovných miest. Podobne ani v oblasti zmierňovania následkov zmien klímy existujúce a plánované opatrenia nedostačujú na dosiahnutie hlavných cieľov pre rok 2020.