EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli20. 6. 2016 COM(2016) 406 final SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU o prekážkach pre obchod a investície a o protekcionistických trendoch v období



od 1. júla 2014 do 31. decembra 2015 {SWD(2016) 204 final}



ZHRNUTIE Táto správa zahŕňa a nahrádza správu Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre obchod o monitorovaní opatrení s možným obmedzujúcim účinkom na obchod (správa o protekcionizme) a správu Komisie o obchodných a investičných prekážkach (SOIP). Správa o protekcionizme sa uverejňuje pravidelne od roku 2008 a SOIP od roku 2011. Prvá časť tejto správy sa týka správy o protekcionizme. Ponúka prehľad protekcionistických tendencií 31 obchodných partnerov EÚ v období od 1. júla 2014 do 31. decembra 2015 („referenčné obdobie“), pričom dopĺňa podobnú polročnú správu WTO o protekcionistických opatreniach, ktoré prijali krajiny G20. Konštatuje sa v nej, že počet opatrení obmedzujúcich obchod a prijatých od roku 2008 sa naďalej zvyšuje, aj keď trošku pomalšie ako v predchádzajúcich rokoch. V druhej časti, ktorá sa týka správy SOIP, sa uvádza prehľad hlavných obchodných prekážok, ktoré zaviedli niektorí z hlavných hospodárskych partnerov EÚ (Mercosur, Čína, India, Japonsko, Rusko a Spojené štáty americké (USA)), nové takéto prekážky zavedené počas referenčného obdobia a opatrenia EÚ na ich riešenie. V tretej časti je opísaná stratégia Komisie na riešenie obchodných a investičných prekážok. V tejto súvislosti sa tu zdôrazňuje význam rokovaní a vykonávania mnohostranných, viacstranných a dvojstranných dohôd a stratégie prístupu na trh (MAS). Na základe oznámenia Komisie o obchode pre všetkých sa v nej zdôrazňuje spoločná zodpovednosť Komisie, členských štátov EÚ, Európskeho parlamentu a zainteresovaných strán pri vykonávaní a na tento účel sa navrhuje „posilnené partnerstvo“. I.Globálna makroekonomická situácia a hlavné trendy Prehľad protekcionistických tendencií nemožno oddeliť od globálnych hospodárskych trendov: A.Zmiešaný obraz makroekonomickej a obchodnej výkonnosti V roku 2015 sa rast vo vyspelých ekonomikách (vrátane EÚ) posilnil, zatiaľ čo rozvíjajúci sa svet vstúpil do výrazne náročnejšieho prostredia spôsobeného spomalením v Číne, poklesom cien komodít a sprísnením medzinárodných finančných podmienok. Celkovo prišlo na celom svete k miernemu hospodárskemu spomaleniu na 3,1 % (z 3,4 % v roku 2014). Vzhľadom na uvedené boli globálne obchodné činnosti v roku 2015 relatívne slabé: objemy obchodu v prvej polovici roka klesli (štvrťročne -0,7 % v 1. a 2. štvrťroku), avšak už v treťom štvrťroku rástli (+1,9 %). V posledných predpovediach MMF na rok 2016 sa predpokladá zrýchlenie rastu v objeme svetového obchodu (tovary a služby) na 3,4 %. MMF poukazuje aj na dlhý zoznam rizík, ktorým celkový výhľad čelí a ktoré by mohli prípadne viesť k slabšej ako predpokladanej výkonnosti trhu. WTO navyše zdôraznila, že rozširovanie svetového obchodu je už pod úrovňou 5 % priemeru za posledných 20 rokov (roky 1995 – 2015). Výhľad je preto charakterizovaný vysokým stupňom neistoty. Hlboká recesia vo vyspelých ekonomikách, ktorá nasledovala po vypuknutí globálnej finančnej krízy, viedla k atypickému globálnemu oživeniu podporenému rozvíjajúcimi sa ekonomikami, ktoré zostali štrukturálne zraniteľné a prejavili sa ako príliš závislé od Číny, od veľmi veľkého prílevu kapitálu a od príjmov z vývozu komodít. Toto je výzvou pre odolnosť globálneho hospodárskeho výhľadu a rizikom, že zrýchľovanie rozširovania obchodu v nadchádzajúcich mesiacoch sa obmedzí. Existujú tiež obavy z toho, že súčasný pomalý rast obchodu má viac štrukturálny charakter, do ktorého sa premieta postupne zmenšujúca sa reakcieschopnosť (alebo pružnosť) obchodu na HDP. Makroekonomická neistota v rozvíjajúcich sa a rozvojových krajinách spolu s pravdepodobným nárastom volatility na devízových a finančných trhoch v nadchádzajúcich mesiacoch vyzýva k tomu, aby monitorovanie protekcionistických opatrení zostalo politickou prioritou. B. Nové opatrenia s možným obmedzujúcim účinkom na obchod v období od 1. júla 2014 do 31. decembra 2015 1.Všeobecné protekcionistické tendencie

a)Všeobecne Rovnako ako v predchádzajúcich správach o protekcionizme, Komisia zhodnotila všetky opatrenia s možným obmedzujúcim účinkom na obchod („príslušné opatrenia“), ktoré 31 obchodných partnerov EÚ v referenčnom období prijalo, podstatne upravilo alebo ktoré boli v pokročilej fáze prijímania. Pracovný dokument útvarov Komisie pripojený k tejto správe obsahuje všetky takéto príslušné opatrenia jednotlivých krajín a uvádza podrobnejšiu analýzu protekcionistických tendencií. Zoznam všetkých príslušných opatrení, zrušených opatrení a opatrení na uľahčenie obchodu, ktoré boli prijaté od roku 2008, je uverejnený na webovej stránke Komisie (" overview of potentially trade-restrictive measures December 2015 "). Vplyv príslušných opatrení na obchod sa v závislosti od ich zložitosti, vymedzenia tovaru, trvania a komplexnej povahy môže meniť a môže mať viac či menej ďalekosiahle dôsledky pre podnikanie v EÚ alebo v tretej krajine. Komisia tiež nemusí mať úplný prehľad o všetkých nových príslušných opatreniach, ktoré sa často prijímajú netransparentným spôsobom. V súlade s predchádzajúcimi správami o protekcionizme je preto cieľom tejto časti poskytnúť prehľad protekcionistických tendencií a nie úplný zoznam nových obchodných prekážok. Táto časť nemá vplyv na (ne)zákonnosť príslušných opatrení. Všetky identifikované príslušné opatrenia však majú kapacitu neprimerane obmedziť obchod. Počas 18-mesačného referenčného obdobia sa zaviedlo celkovo 201 nových príslušných opatrení, pričom sa aktívne stiahlo iba 16 z doteraz zavedených príslušných opatrení. Z prepočtu na základe teoretického 13-mesačného obdobia na porovnanie s predchádzajúcimi správami o protekcionizme vyplýva celkovo približne 145 novo prijatých príslušných opatrení, t. j. zníženie o 15 % v porovnaní so 170 príslušnými opatreniami identifikovanými v predchádzajúcej správe o protekcionizme. Celkový počet príslušných opatrení zaznamenaných od roku 2008 sa však zvyšuje na 1 059, pričom odvtedy sa odstránilo len 180. Protekcionistické tendencie pozorované v predchádzajúcich obdobiach, ako aj v 14. správe WTO o monitorovaní obchodu sa teda z veľkej časti potvrdili aj počas tohto referenčného obdobia. Toto sa vzťahuje aj na niektoré členské krajiny G20, napriek ich záväzku zdržať sa prijatia nových protekcionistických opatrení a odstrániť existujúce (pozri poznámku pod čiarou 2). Väčšinu nových príslušných opatrení prijali tie isté rozvíjajúce sa ekonomiky, ako sú uvedené v poslednej správe o protekcionizme: Čína, Rusko, Indonézia a India sú zodpovedné za takmer polovicu všetkých nových identifikovaných príslušných opatrení. Po nich nasleduje Južná Afrika, Argentína, Turecko, Ekvádor, Alžírska, Brazília, Mexiko, Thajsko, USA, Egypt, Nigéria a Malajzia.



V tabuľkách 1 a 2 sa uvádza grafické znázornenie hlavných zistení za toto referenčné obdobie: Tabuľka 1: Opatrenia s možným obmedzujúcim účinkom na obchod podľa krajiny od októbra 2008 (* – krajiny G20) Tabuľka 2: Opatrenia s možným obmedzujúcim účinkom na obchod podľa druhu od októbra 2008

b)Opatrenia na hraniciach Ako sa uvádza v tabuľke 2, pokiaľ ide o druh uplatnených príslušných opatrení, krajiny sa opäť uchýlili hlavne k opatreniam na hraniciam, ktoré priamo ovplyvňujú dovoz a vývoz, zvyčajne prostredníctvom zvýšenia cla, kvantitatívnych obmedzení, licencií na dovoz alebo cez priame zákazy obchodovania. Počas 18 mesačného obdobia bol počet nových dovozných opatrení opäť oveľa vyšší (80) ako počet vývozných obmedzení (12). Pri prepočte na 13 mesiacov v porovnaní s poslednou správou o protekcionizme zostáva počet nových dovozných opatrení stabilný, pričom počet nových vývozných obmedzení sa znížil o polovicu. Aj keď toto samo osebe predstavuje pozitívny vývoj, nárast počtu obmedzení na hraniciach nie je zďaleka vyvážený počtom takýchto opatrení, ktoré sa odstránili. c)Opatrenia za hranicami V referenčnom období došlo aj k výraznému zvýšeniu počtu nových opatrení uplatňovaných „za hranicami“ (81). Toto naznačuje väčšie spoliehanie sa na vnútorné opatrenia ovplyvňujúce zahraničnú konkurenciu, ktoré je často ťažšie riešiť ako prekážky na hraniciach. Zahŕňajú nové opatrenia v oblasti vládneho obstarávania (23) a v oblasti služieb a investícií (27) (obe v zhode s priemerom za posledných sedem rokov), ako aj 31 „iných“ opatrení uplatňovaných za hranicami. Čína opäť využila najvyšší počet takýchto opatrení uplatňovaných za hranicami, po nej nasledovalo Rusko. Rusko vydalo najvyšší počet opatrení obmedzujúcich vládne obstarávanie, po ktorom nasledovali USA. V porovnaní s predchádzajúcim vykazovaným obdobím sa počet takýchto opatrení výrazne zvýšil v Rusku, ale znížil v USA. Pokračujúce protekcionistické trendy v tejto oblasti potvrdzujú význam zabezpečenia čo najväčšieho rozsahu pôsobnosti Dohody o vládnom obstarávaní (GPA) a úsilia EÚ pri rokovaniach o kapitolách týkajúcich sa verejného obstarávania v rámci dohôd o voľnom obchode (FTA) vrátane TTIP. Poukazujú tiež na význam napredovania pri navrhovanom „Nástroji medzinárodného obstarávania“ (pozri oddiel III.A.1). Najmä v oblasti služieb a investícií prijala Čína najvyšší počet reštriktívnych opatrení, po nej nasleduje Indonézia. Pokračujúci protekcionistický trend v mnohých krajinách v tejto oblasti zdôrazňuje potrebu ambicióznej viacstrannej dohody o obchode so službami (TiSA), ako aj ambicióznych výsledkov dvojstranných rokovaní o službách a investíciách, počnúc dvojstrannou investičnou dohodou s Čínou (pozri oddiel III). Okrem toho 31 opatrení uplatňovaných za hranicami, ktoré sú „iné“ ako tie, ktoré sa týkajú služieb, investícií alebo verejného obstarávania, naďalej predstavuje dôležitú časť (38 %) novoprijatých opatrení uplatňovaných za hranicami, aj keď sa ich počet v porovnaní s predchádzajúcim vykazovaným obdobím znížil (približne o 34 %). Tieto „iné“ opatrenia zvyčajne zahŕňajú diskriminačné daňové opatrenia alebo iné diskriminačné ustanovenia v prospech miestnych podnikov alebo vyžadujúce miestny obsah, postupy registrácie alebo iné normy a technické požiadavky. Takéto opatrenia sa zaznamenali hlavne v Číne, Argentíne, Thajsku, Indonézii a Alžírsku. Aj Rusko uplatňuje politiku nahrádzania dovozu veľkým počtom opatrení obsahujúcich požiadavky na miestny obsah (LCR), a to aj vo svojich systémoch subvencovania (pozri oddiel II.F). d)Balíky stimulačných opatrení a ďalšie podnety Napokon, mnohé krajiny ďalej podporovali svoje hospodárske subjekty novými dotáciami, stimulačnými a inými opatreniami (28). Aj keď môžeme pozorovať pokles počtu takýchto nových opatrení v porovnaní s predchádzajúcim monitorovacím obdobím, toto neplatí pre počet novozavedených stimulačných opatrení zameraných na podporu vývozu (11), ktorý zostáva stabilný. Takéto opatrenia môžu obsahovať podmienky narúšajúce hospodársku súťaž na celom svete a pravidelne sa o nich rokuje vo výbore WTO pre subvencie a vyrovnávacie opatrenia (SCM). e)Opatrenia na uľahčenie obchodu Komisia okrem monitorovania protekcionistických tendencií hodnotila aj opatrenia, ktoré potenciálne zlepšujú obchodné alebo investičné podmienky. V referenčnom období bolo zistených 70 opatrení na uľahčenie obchodu, pričom viac ako 40 % z nich prijali spolu Čína, Argentína a Mexiko. Tento počet (46) je pri prepočte na 13 mesiacov podstatne vyšší ako pri poslednom monitorovacom období (36). Ide o pozitívny vývoj, keďže tieto opatrenia prispievajú k liberalizácii globálnych obchodných tokov a k zmierneniu existujúcich protekcionistických trendov, napr. znížením dovozných alebo vývozných ciel, uľahčením dovozných postupov alebo uvoľnením obmedzení zahraničného vlastníctva. Nepovažujú sa však za opatrenia, ktoré odstraňujú súčasné prekážky v súlade so záväzkom skupiny G20 vrátiť sa k pôvodnému stavu (pozri poznámku pod čiarou č. 2).

2.Protekcionistické trendy v konkrétnych sektoroch Ako sa už konštatovalo v predchádzajúcich správach o protekcionizme, mnohé krajiny stále ponechávajú v účinnosti prekážky pri vývoze surovín a diskriminačné ustanovenia týkajúce sa energetického tovaru. Počas referenčného obdobia boli existujúce vývozné obmedzenia týkajúce sa surovín z veľkej časti zachované (napr. V Alžírsku, Indonézii, Egypte, Indii a Južnej Afrike) a prijali sa nové(napríklad v Indonézii, Malajzii a na Ukrajine). V odvetví energetiky sa často využívali LCR (napr. V Maroku, Nigérii, Turecku a Južnej Kórei). Prioritou v týchto odvetviach zostáva odstraňovanie prekážok prístupu na trh a otvorenie trhov. Komisia sa tiež zaviazala , že kapitolu o energii a surovinách zahrnie do každej obchodnej dohody ako súčasť všeobecnejšej práce na vytvorení Európskej energetickej únie a v súlade s iniciatívou týkajúcou sa surovín . Okrem toho, nové typy obchodných prekážok priniesla digitalizácia ekonomiky. Od roku 2008 bolo vydaných viac ako 35 príslušných opatrení týkajúcich sa odvetvia informačných a komunikačných technológií (IKT) (najmä v Číne, Indii, Rusku a Indonézii), z ktorých viac ako 15 bolo vydaných alebo prijatých počas referenčného obdobia. Často zahŕňajú lokalizáciu alebo LCR. Komisia využije všetky dostupné obchodné nástroje na riešenie týchto výziev. Prostredníctvom obchodných dohôd, najmä dohôd o voľnom obchode a TiSA (pozri oddiel III.A.1), sa bude snažiť stanoviť pravidlá týkajúce sa noriem IKT, elektronického obchodu a cezhraničného toku údajov a riešiť nové formy digitálneho protekcionizmu. Na druhej strane je pozitívne, že nedávno uzavretá dohoda o informačných technológiách (ITA2, pozri oddiel III.A.1) bude zohrávať významnú úlohu pri ďalšom odstraňovaní ciel na produkty IKT. A nakoniec, akútne zhoršenie celosvetovej nadmernej kapacity v oceliarskom priemysle viedlo k nárastu protekcionistických opatrení v tomto sektore, najmä vo forme opatrení na hraniciach (najmä clá), ako aj k intenzívnejšiemu využívaniu nástrojov na ochranu obchodu (TDI) vrátane ochranných opatrení (pozri oddiel III.A.3.). EÚ tiež vedie dvojstranné rokovania so svojimi partnermi (najmä s Čínou) a v rámci výboru OECD pre oceľ s cieľom riešiť základné príčiny problému nadmernej kapacity. Keďže sa očakáva, že kým sa nájdu skutočné riešenia, potrvá určitý čas, tento trend bude pravdepodobne pokračovať aj po skončení referenčného obdobia. Toto potvrdzuje napr. aj režim udeľovania dovozných licencií a kvóty na výrobky z ocele, zavedené začiatkom roka 2016 v Alžírsku, ktoré je pre EÚ druhou najväčšou cieľovou krajinou vývozu ocele. II.HLAVNÉ obchodné a investičné prekážky, ktoré ponechali v platnosti niektorí kľúčoví hospodárski partneri EÚ k 31. DECEMBRU 2015 V tejto časti sú opísané najvýznamnejšie existujúce obchodné prekážky v súvislosti s niektorými kľúčovými ekonomickými partnermi EÚ. V súlade s predchádzajúcimi SOIP sa táto správa sústreďuje najmä na Argentínu/Brazíliu (Mercosur), Čínu, Indiu, Japonsko, Rusko a USA. A.Argentína Aj keď Argentína zostáva jednou z krajín s najvyšším počtom príslušných opatrení prijatých od roku 2008, celkový obraz počas referenčného obdobia je povzbudivý, keďže takýchto opatrení sa zaviedlo menej ako v predchádzajúcich obdobiach a po začatí funkčného obdobia novej argentínskej vlády v decembri 2015 došlo aj k niekoľkým pozitívnym zmenám. Opatrenia na uľahčenie obchodu zahŕňajú odstránenie „predbežného prísažného vyhlásenie dovozcu“ („DJAI“) na dovoz tovaru (čo bolo v posledných rokoch hlavnou prekážkou), ku ktorému došlo v decembri 2015 po rozhodnutí WTO vo veci, ktorú podala EÚ a i. (DS438). DJAI však zostáva v platnosti pre služby. V prípade tovaru ho nahradil nový systém monitorovania dovozov (SIMI) a licenčné požiadavky (automatické pre väčšinu dovozov, ale nie automatické približne pre 1400 colných položiek). Dovozcovia obuvi a textilu musia okrem toho predložiť prísažné vyhlásenie o zložení výrobku. Komisia bude tieto nové opatrenia pozorne sledovať. Okrem toho nová vláda zrušila väčšinu menových kontrol a dovolila, aby sa s peso voľne obchodovalo, s cieľom zvýšiť prílev zahraničnej meny a investícií. Zrušila tiež systém vývozných licencií a väčšinu vývozných daní pre poľnohospodárske a priemyselné výrobky (čo bol dlhodobý problém pre hospodárstvo EÚ, pokiaľ ide o otvorený a bezpečný prístup k surovinám). Znížili sa vývozné dane pre sójové bôby a sójové vedľajšie produkty. Napokon, Argentína upravila aj daň z luxusného tovaru, ktorá sa uplatňovala na vozidlá, motocykle a člny, čím sa odstránila priama diskriminácia dovážaných výrobkov. Upravená daň sa bude uplatňovať nediskriminačne, môže však ešte ovplyvniť niektoré (drahšie) dovážané autá viac ako autá produkované v rámci krajiny. B. Brazília Počet nových príslušných opatrení, ktoré prijala Brazília počas referenčného obdobia, zostáva stabilný, ale výrazné prekážky pretrvávajú. Brazília naďalej využíva opatrenia na hraniciach, rovnako aj opatrenia uplatňované za hranicami, a to najmä poskytovaním diskriminačnej podpory pre svoje miestne hospodárstvo v širokom spektre hospodárskych odvetví. Investície: niektoré odvetvia vrátane médií a spojov, letectva, dopravy, poštových služieb, baníctva a zdravotnej starostlivosti stále podliehajú obmedzeniam, pokiaľ ide o vlastníctvo zo strany zahraničných spoločností. EÚ sa usiluje o riešenie týchto obmedzení dvojstrannými rokovaniami s Mercosurom, ako aj mnohostranne. Dane a dotácie podmienené splnením požiadaviek na miestny obsah sa naďalej uplatňujú v mnohých odvetviach, najmä pre motorové vozidlá, elektroniku, automatizované strojové zariadenia a iné súvisiace tovary. V rámci WTO iniciovala EÚ nové konanie proti Brazílii (DS472) o diskriminačných daňových výhodách v odvetví automobilov, elektroniky a technológií, pre ktoré sa 17. decembra 2014 vytvorila komisia. Tento spor sa medzičasom procesne spojil s podobným konaním, ktoré iniciovalo Japonsko (DS497). Brazília v júli 2014 opätovne zaviedla aj program „Reintegra“, ktorý ustanovuje vývozné dotácie vo forme daňových výhod domácim spoločnostiam, ktoré vyvážajú aspoň 50 % svojej produkcie. Tento program teraz zahŕňa väčšinu brazílskeho vývozu. Komisia pozorne sleduje túto záležitosť s Brazíliou prostredníctvom zasadnutí Spoločného výboru EÚ a Brazílie pre obchod, s osobitným dôrazom na metódu výpočtu daňových úverov. Posudzuje sa tiež jej zlučiteľnosť s Dohodou WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach (ďalej len „SMN“). Iné diskriminačné daňové opatrenia: po vynesení rozsudku najvyššieho súdu o výpočte daňového základu pre príspevky na sociálne poistenie Brazília v júni 2015 zvýšila sadzby týchto dani pre dovážané tovary, pričom sa viac zvýšili pre niektoré konkrétne kategórie výrobkov (napr. pre lieky, kozmetické výrobky a pneumatiky), čo viedlo k diskriminačnému zaobchádzaniu pri dovoze a zvýšenej ochrane trhu. EÚ naďalej otvára túto otázku na rokovaniach s Brazíliou. Obstarávanie: Brazília v oblasti postupov verejného obstarávania zachováva opatrenia, ktorými sa ustanovujú preferenčné rozpätia (8 až 25 % v širokom spektre odvetví) pre určité domáce výrobky. Komisia rieši túto otázku v kontexte svojej stratégie v oblasti obstarávania. Sanitárne a fytosanitárne opatrenia (SPS): Brazília ponecháva v platnosti dlhé, zložité a nepredvídateľné schvaľovacie postupy, napr. postupy týkajúce sa schvaľovania označení pre výrobky živočíšneho pôvodu, pretrvávajú oneskorenia pri vykonávaní auditov alebo nákladné analýzy rizík škodcov pre rastlinné výrobky, ktoré vykonáva príslušný brazílsky orgán (MAPA). Toto všetko viedlo k významnému počtu dlhodobo nevybavených žiadostí EÚ o uvedenie živočíšnych a rastlinných výrobkov na trh. Brazília neuplatňuje ani medzinárodné normy na regionalizáciu rastlinných a živočíšnych škodcov a chorôb a často oneskoruje predbežnú evidenciu tých subjektov EÚ, ktoré chcú vyvážať výrobky živočíšneho pôvodu do Brazílie. Komisia pravidelne otvára tieto otázky pri dvojstranných kontaktoch (napr. na každoročných stretnutiach v rámci mechanizmu konzultácií o SPS medzi EÚ a Brazíliou), ako aj vo výbore WTO pre SPS.

Opatrenia na uľahčenie obchodu: Na strane pozitívnych opatrení bol k 30. decembru 2014 zrušený diskriminačný ad rem systém pre vnútroštátne zdanenie vína a liehovín. Pretrváva diskriminácia vo výške 5 % nominálnej sadzby dane v prospech cachaça voči ostatným liehovinám, ale návrhy na vyššiu diskrimináciu vo výške 13 % boli na základe námietok zo strany EÚ a iných zainteresovaných strán zamietnuté. Brazília oznámila aj nové právne predpisy, ktoré by urýchlili a zjednodušili jej postupy schvaľovania označení a ktorých prijatie sa očakáva v roku 2016, a zmiernila LCR na prieskum ložísk ropy a plynu prostredníctvom novoprijatého stimulačného programu. V nadväznosti na politickú angažovanosť v Brazílii a EÚ sa v oblasti SPS v roku 2015 zaznamenal významný pokrok, pokiaľ ide o vývoz (EÚ do Brazílie) mliečnych výrobkov, bravčového mäsa, rýb, medu, hovädzieho mäsa a súvisiacich výrobkov a niektorých rastlín a rastlinných výrobkov. Aj keď zatiaľ orgán MAPA nepristúpil k štruktúrovanému dialógu o dovoze/vývoze (uvedenie zoznamu právnych a administratívnych krokov a lehôt na vyriešenie všetkých otvorených žiadostí o prístup na trh a otázok SPS), ohlásil aj otvorenie trhu pre ďalšie výrobky, plánované audity vo viacerých členských štátoch za roky 2015 a 2016 a zaviazal sa riešiť systémové otázky a dlhý zoznam nevyriešených žiadostí. C. Čína Počas referenčného obdobia zaviedla Čína viac nových príslušných opatrení ako ktorákoľvek iná krajina, bez ohľadu na svoj záväzok zvýšiť prístup na trh pre súkromný sektor vrátane zahraničných spoločností. Väčšina nových opatrení sú opatrenia uplatňované za hranicami, najmä v oblasti služieb a investícií. Európske podniky naďalej čelia v Číne mnohým prekážkam vrátane prekážok súvisiacich s požiadavkami spolupracovať s miestnym partnerom, obmedzeniami pri vstupe na trh, schvaľovacími postupmi, transfermi technológií, ako aj diskriminačným postupom po založení spoločností, napríklad v oblasti technických predpisov a noriem. Požiadavky národnej bezpečnosti: Mnohé nové opatrenia boli prijaté zo zdanlivých dôvodov „národnej bezpečnosti“, a to aj v kybernetickej sfére. Príkladmi sú zákon o národnej bezpečnosti, zákon proti terorizmu, návrh zákona o kybernetickej bezpečnosti, návrh zákona o riadení zahraničných MVO a opatrenia prijaté v kontexte „bezpečných a kontrolovateľných IKT (v odvetví bankovníctva a poisťovníctva). Väčšina týchto právnych predpisov ide nad rámec základných záujmov národnej bezpečnosti, obsahuje všeobecné a nejasné vymedzenia národnej bezpečnosti, ktoré vytvárajú právnu neistotu, ukladá firmám odovzdávať citlivé údaje orgánom a vo všeobecnosti môže znamenať ukladanie zbytočných obmedzení na obchodné činnosti. Toto nie je v súlade so záväzkom čínskeho tretieho pléna vytvoriť „predvídateľné a otvorené investičné podmienky“, a môže to viesť k obmedzeniu obchodu, investícií a inovácií v Číne. EÚ opakovane dvojstranne rokovala o týchto otázkach s Čínou a počas verejných konzultácií pripomienkovala uvedené právne predpisy. Zdá sa, že toto sa premietlo do pozastavenia platnosti usmernení o bezpečných IKT pre bankovníctvo. Uvedené obavy však pretrvávajú a Komisia túto otázku naďalej pozorne sleduje. Investície: Pokrok pri otváraní odvetví zatvorených pre priame zahraničné investície (PZI) zostáva aj naďalej pomalý. Medzi obmedzenia patria požiadavky na vytváranie spoločných podnikov, obmedzenia pri prenose technológií, ako aj požiadavky na miestny obsah a administratívne požiadavky na získanie predbežného súhlasu. Návrh zákona o zahraničných investíciách uverejnený v roku 2015 okrem toho obsahuje niektoré pozitívne prvky, ale tiež sprísňuje národnú bezpečnostnú previerku a vyžaduje predchádzajúce povolenie pre investície nad určitú hranicu. Oblasti, v ktorých sú zahraničné investície špecificky obmedzené, zrejme zostali do veľkej miery nezmenené, pričom v niektorých oblastiach pribudli nové obmedzenia. Čína v októbri 2015 oznámila celoštátny systém „negatívnych zoznamov“, kde sa očakáva prijatie dvoch zoznamov odvetví, v ktorých sú investície zakázané alebo obmedzené: jeden zoznam je pre domácich investorov (a zahraničných investorov z jurisdikcií, ktoré majú investičnú dohodu s Čínou) a druhý pre ostatných zahraničných investorov. Tento systém by mal byť jednoduchší a transparentnejší, pretože pre odvetvia, ktoré nie sú uvedené na zozname, by nemalo byť v zásade potrebné žiadne predbežné schválenie investícií. Tento systém sa však ešte len má zaviesť a napriek všetkému je diskriminačný. Prednostne sa však tiež môžu zohľadňovať záležitosti národnej bezpečnosti. Prebiehajúce rokovania medzi EÚ a Čínou o investičnej dohode sa sústreďujú najmä na prístup na trh s investíciami a na otázky ochrany vrátane zlepšenia regulačného prostredia. V roku 2015 sa rokovania ešte netýkali odvetvových oblastí. Obstarávanie: EÚ naďalej nabáda Čínu, aby zlepšila svoju ponuku týkajúcu sa vstupovania na trh v rámci pristúpenia k dohode WTO o vládnom obstarávaní (GPA) a zosúladila svoje právne predpisy s touto dohodou. V januári 2014 Čína predložila revidovanú ponuku GPA. EÚ víta pokrok v oblasti pokrytia na nižšej ako ústrednej úrovni, ale stále sú potrebné výrazné zlepšenia, najmä pokiaľ ide o pokrytie štátnych podnikov. Duševné vlastníctvo: Komisia má naďalej vážne obavy, pokiaľ ide o požiadavky na patentovateľnosť, prihlášky ochranných známok podaných v zlej viere, ochranu obchodného tajomstva a konania týkajúce sa hospodárskej súťaže vedené proti zahraničným majiteľom práv duševného vlastníctva. Administratívny a súdny systém presadzovania práva v Číne je naďalej problematický, najmä pre zahraničné spoločnosti. Platformy elektronického obchodu ešte viac prehĺbili vážny problém falšovania. Všetky tieto otázky sú predmetom diskusií na dvojstranných rokovaniach s Čínou, najmä počas ročných dialógov medzi EÚ a Čínou o duševnom vlastníctve a na zasadnutí pracovnej skupiny pre oblasť duševného vlastníctva, ktorá zasadá každého polroka. Sanitárne a fytosanitárne opatrenia (SPS): Čína zostáva veľmi dôležitým trhom pre vývoz agropotravinárskych výrobkov EÚ a ponúka obrovský potenciál rastu. Podniky EÚ čelia napriek veľmi prísnym normám EÚ v oblasti bezpečnosti potravín mnohým dovozným opatreniam týkajúcim sa SPS, ktoré platia v Číne. Toto zahŕňa príliš zaťažujúce schvaľovacie postupy, ktoré v niektorých prípadoch (najmä pokiaľ ide o mäso) spôsobujú aj niekoľkoročné oneskorenia; celoštátne zákazy bez vedeckého odôvodnenia (ako napríklad viac než 15 ročný zákaz dovozu hovädzieho mäsa z väčšiny členských štátov, údajne z dôvodu BSE); nesúlad s medzinárodnými normami a nedodržiavanie medzinárodných noriem a celoštátne zákazy po prepuknutí závažných ochorení (ako je vtáčia chrípka alebo africký mor ošípaných), čo nie je v súlade s medzinárodnými pravidlami o regionalizácii. V roku 2015 Čína prepracovala aj svoj zákon o potravinovej bezpečnosti, najmä pokiaľ ide o dovoz mliečnych výrobkov. Komisia predložila príslušné návrhy vykonávacích pravidiel s cieľom zabrániť zbytočným obmedzeniam. Otázky SPS sa riešia prostredníctvom niekoľkých dvojstranných dialógov. Technické prekážky obchodu (TBT): V oblasti zdravotníckych pomôcok a liekov by sa čínsky regulačný systém mal zosúladiť s medzinárodnými normami v oblastiach, ako sú klinické skúšky a požiadavky na registráciu. Aj registračný postup týkajúci sa nových zložiek kozmetických výrobkov by sa mal zlepšiť a obmedziť na zložky predstavujúce vyššiu mieru rizika. Pokiaľ ide o označovanie kozmetických výrobkov pomocou nálepiek (tzv. „preoznačenie“), je pozitívne, že Čína pozastavila opatrenie zakazujúce preoznačenie. Komisia rieši tieto otázky prostredníctvom dvojstranných obchodných dialógov a odvetvových technických dialógov. D. India India stále patrí medzi štyri krajiny s najvyšším počtom nových príslušných opatrení. Clá: Zvýšila clá pre mnohé produkty vrátane IKT, ocele a motorových vozidiel. Pokiaľ ide o IKT, India v skutočnosti ukladá 10 % clo na štyri skupiny produktov IKT, tvrdiac, že nepatria do rozsahu pôsobnosti dohody o informačných technológiách 1 (ITA1). Komisia pravidelne otvára tento problém s Indiou, a to aj v rámci pracovnej skupiny EÚ a Indie pre IKT a podvýboru pre obchod, pričom sa pri delegácii EÚ v Dillí vytvorila skupina pre prístup na trh (v tejto skupine sa spája EÚ, členské štáty a zainteresované strany), aby dôkladne sledovala vývoj v otázkach týkajúcich sa IKT. Pokiaľ ide o oceľ, India ako možný prostriedok na obmedzenie negatívneho vplyvu celosvetovej nadmernej kapacity uložila dočasné ochranné clo vo výške 20 %, zvýšila clá na niektoré výrobky z ocele a rozšírila povinnú o certifikáciu BIS (pozri TBT nižšie). SPS: Indické požiadavky sa zdajú byť neprimerané a často sa odlišujú od medzinárodných noriem. Postihnutý vývoz EÚ sa týka zvierat a živočíšnych produktov (najmä spermy hovädzieho dobytka, ošípaných), rastlín a rastlinných výrobkov, spracovaných potravín a alkoholických nápojov. India skúma pripomienky, ktoré predložili spoločnosti a orgány EÚ, k jej návrhu nariadenia o alkoholických nápojoch z roku 2015 a príslušný orgán (FSSAI) akceptoval dialóg s EÚ a stretnutie so zástupcami európskeho priemyslu. India okrem toho v septembri 2015 obmedzila dovoz jabĺk výlučne do prístavu Bombaj, čo viedlo k zvýšeniu nákladov pre vývozcov EÚ v súvislosti s dosahovaním konečného miesta určenia. India napokon toto opatrenie v januára 2016 stiahla po tom, čo EÚ otvorila túto otázku dvojstranne, ako aj vo výboroch WTO. TBT: Na IKT a výrobky z ocele, ako aj pneumatiky sa aj naďalej vzťahovali neprimerané požiadavky na posudzovanie zhody, ktoré sa nezdajú byť v súlade s Dohodou WTO o technických prekážkach obchodu (TBT Agreement). Najmä navrhované povinné vnútroštátne bezpečnostné testovanie a certifikácia prvkov telekomunikačnej siete (odložené do apríla 2016) vyvoláva otázky o metódach a nákladoch testovania a prieťahoch pri nich. Povinný certifikačný režim Úradu pre indické normy (BIS) pre 15 výrobkov z ocele sa navyše rozšíril na ďalších 21 výrobkov z ocele a tri výrobky z nehrdzavejúcej ocele, čo vytvára ďalší tlak na oceliarsky priemysel EÚ vo forme zaťažujúcich a zdĺhavých postupov posudzovania zhody a inšpekcie tovární. Pokiaľ ide o pneumatiky, pre vývozcov EÚ sú hlavnými prekážkami aj naďalej poplatky za označovanie a požiadavky týkajúce sa bankovej záruky. Nový systém kontroly a inšpekcie BIS pre certifikáciu automobilov a pneumatík pre osobné automobily zavádza aj pojem „kontrolnej jednotky“ (5 000 pneumatík rovnakého typu) a vyžaduje testovanie každej desiatej kontrolnej jednotky. Toto predstavuje zlepšenie v porovnaní s predchádzajúcou požiadavkou trojmesačných testov zhody výroby (COP) všetkých veľkostí pneumatík dovážaných do Indie, ale stále ide o veľmi ťažkopádny systém. EÚ túto otázku s Indiou otvorila a požiadala, aby sa toto opatrenie oznámilo WTO. V roku 2015 zakúsili firmy EÚ aj technické prekážky obchodu (TBT) pri vykonávaní liberalizačnej reformy v Indii v oblasti retailových a poisťovacích služieb a v súvislosti s uvádzaním alkoholických nápojov na trh a ich označovaním. Komisia pravidelne rokuje o týchto necolných opatreniach (NTM) vo výboroch WTO pre TBT a SPS, dvojstranne v príslušných pracovných skupinách EÚ-India a na zasadnutiach podvýboru EÚ-India pre obchod. Aj s členskými štátmi EÚ a zainteresovanými subjektmi v Dillí a v Bruseli sa zachovávajú intenzívne kontakty. Obstarávanie: vzhľadom na vykonávanie politiky preferenčného vstupu na trh pre elektronický tovar vyrobený v Indii sa nedá uviesť žiadny ďalší podstatný pokrok v oblasti verejného obstarávania.

Duševné vlastníctvo: účinná ochrana patentov zostáva v Indii aj naďalej zložitá. Medzi dôvodmi sa uvádzajú reštriktívne kritériá patentovateľnosti ako napríklad príliš reštriktívne vymedzenie pojmu „vynálezcovská činnosť“ tak, aby sa mohla odmietnuť ochrana patentov pre inovačné lieky založené na už existujúcich výrobkoch, v kombinácii s problémami pri uplatňovaní patentov a extrémne všeobecnými kritériami udeľovania povinných licencií alebo rušenia patentov. Toto ovplyvňuje liečivá, chemické látky a iné odvetvia, v ktorých sa podporujú miestne inovácie. India dosiaľ odmietala žiadosti EÚ o pravidelný dialóg o otázkach duševného vlastníctva (v súlade s osobitnou dohodou z roku 2005), ale Komisia naďalej komunikuje svoje obavy prostredníctvom iných dvojstranných kontaktov vrátane podvýboru EÚ-India pre obchod. Investície: Pokiaľ ide o maloobchodný predaj tovarov viacerých značiek, nová indická vláda nestiahla existujúcu hranicu v výške 51 % PZI (napriek informácií počas volieb, že vylúči túto časť maloobchodu z PZI), ale ponechala vykonanie na uvážení každého indického štátu samostatne, bez toho, aby zabezpečila celoštátne presadzovanie. Týmto sa vo väčšine indických štátov de facto obmedzujú investície EÚ. Na strane pozitívnych faktov je to, že podmienka 30 % LCR pre PZI pri maloobchodnom predaji tovarov jednej značky (čo sa má dosiahnuť do piatich rokov od prijatia prvej tranže PZI) bola uvoľnená v novembri 2015 a platnou podmienkou by malo byť 30 % LCR do piatich rokov od začatia podnikateľskej činnosti. V súčasnom znení oznámenia sa uvádza, že 30 % LCR by sa malo dosiahnuť okamžite, keď sa podnikateľská činnosť začne, ale príslušné ministerstvo prisľúbilo, že toto opraví. Maloobchodní predajcovia tovarov jednej značky môžu, po pravidelných rokovaniach medzi EÚ a príslušnými indickými orgánmi, predávať od novembra 2015 aj cez internet. E. Japonsko EÚ sa počas svojich komplexných rokovaní o dohode o voľnom obchode s Japonskom usiluje o riešenie mnohých dlhodobých prekážok prístupu na trh (vrátane colných sadzieb, necolných opatrení (NTM – t.j. TBT a SPS) a obmedzení týkajúcich sa verejného obstarávania). Toto už viedlo k niekoľkým konkrétnym výsledkom: NTM: Niektoré prekážky TBT/SPS (napr. ekologické potraviny, udeľovanie licencií veľkoobchodu s alkoholom) sa už vyriešili. V niektorých iných prípadoch, kedy sa Japonsko zaviazalo konať počas prvého roka rokovaní, sa dosiahol významný pokrok vrátane prijatia medzinárodných noriem (napr. lieky, prídavné látky v potravinách, postupy povoľovania zdravotníckych pomôcok a automobilové normy na základe predpisov EHK OSN). Okrem toho, Japonsko k 31. decembru 2015 zrušilo dlhodobý zákaz hovädzieho mäsa (údajne z dôvodu rizika BSE) pre štyri členské štáty EÚ a žiadosti pre tri ďalšie členské štáty sú v pokročilom štádiu vybavovania. Pokračujú aj rokovania o obmedzeniach na dovoz bravčového mäsa a výrobkov z bravčového mäsa z určitých členských štátov EÚ, ktoré si Japonsko stále ponecháva. Vo všeobecnosti, rokovania o NTM pokračujú na základe druhého zoznamu, ktorý dostalo Japonsko v decembri 2014. V tomto zozname sú uvedené mnohé nedoriešené opatrenia týkajúce sa SPS, ako napríklad schválenie prídavných látok v potravinách. Iné prípadné necolné opatrenia (NTM) sa riešia v rámci osobitných kapitol týkajúcich sa dohôd o voľnom obchode, napríklad dotácie, ktorých pravidlá sú predmetom rokovaní v rámci kapitoly o hospodárskej súťaži. Obstarávanie: EÚ rokuje aj o ďalšom otváraní japonského trhu verejného obstarávania vrátane jeho železničného trhu. Japonsko ako súčasť rokovaní o takzvanom „jednoročnom balíku“ už prijalo konkrétne opatrenia na zvýšenie transparentnosti svojho trhu s obstarávaním v oblasti železničnej dopravy. V súčasnosti prebiehajú rokovania s cieľom zlepšiť prístup na trh pre spoločnosti EÚ, najmä riešením tzv. „doložky o operačnej bezpečnosti“, na ktorú sa Japonsko môže odvolať s cieľom zamedziť verejnému obstarávaniu. F. Rusko Obchodná politika EÚ voči Rusku sa sústreďuje na riešenie viacerých reštriktívnych opatrení, ktoré Rusko nedávno zaviedlo, vrátane niektorých, ktoré porušujú jeho záväzky v rámci WTO. Druhý najvyšší počet nových príslušných opatrení počas referenčného obdobia zaviedlo Rusko (po Číne), ktoré využilo predovšetkým opatrenia priamo na hraniciach. SPS: Počas referenčného obdobia zaviedlo Rusko 10 nových dovozných zákazov súvisiacich so SPS. V rámci WTO má EÚ pretrvávajúci spor s Ruskom o obmedzeniach dovozu živých ošípaných, bravčového mäsa a určitých výrobkov z ošípaných s pôvodom v EÚ zo strany Ruska (DS 475). Rusko 7. augusta 2014 uložilo nový, politicky motivovaný zákaz na poľnohospodárske výrobky a potraviny z EÚ, ktoré sa uplatňujú na krajiny, vrátane členských štátov EÚ, ktoré v súvislosti s krízou na Ukrajine prijali sankcie voči Rusku. Celkové straty v prípade vývozu EÚ boli čiastočne kompenzované zvýšením vývozu do Číny, Južnej Kórey, Hongkongu, Turecka a USA. Avšak niektoré členské štáty a odvetvia boli výrazne zasiahnuté (napr. odvetvie mlieka a mliečnych výrobkov vo Fínsku a v pobaltských krajinách). Clá: Ruské clá na papier a výrobky z papiera, spotrebiče (ako napríklad chladničky) a palmový olej podľa všetkého porušujú WTO záväzky viazanej colnej sadzby, ku ktorým sa Rusko zaviazalo. V rámci WTO začala EÚ 31. októbra 2014 spor, v ktorom tieto colné sadzby napadla (DS 485). Dňa 15. septembra 2014 začala v rámci WTO aj spor (DS 479) proti nezákonnému uloženiu antidampingových ciel na ľahké úžitkové vozidlá z Nemecka a Talianska, ktoré uložilo Rusko. TBT: Niektoré ruské technické predpisy, teraz prijímané na úrovni Eurázijskej hospodárskej únie, ukladajú nadmerne zaťažujúce požiadavky posudzovania zhody, ktoré nie sú v súlade s medzinárodnými normami. Komisiu osobitne znepokojujú dva predpisy: návrh technického nariadenia o bezpečnosti alkoholických nápojov (najmä jeho ustanovenia o pive, víne a liehovinách) a návrh zmien nariadenia „o bezpečnosti výrobkov pre deti a mládež“. Komisia vyjadrila znepokojenie v súvislosti s týmito nariadeniami na dvojstrannej úrovni a aj vo výbore WTO pre TBT a požiadala Rusko, aby pred nadobudnutím účinnosti zabezpečilo dostatok času pre výrobcov na prispôsobenie sa. Dotácie: Rusko prijalo viacero diskriminačných dotačných programov v prospech ruských výrobcov, najmä v automobilovom odvetví (dotácie spolu s požiadavkami na miestny obsah (LCR)) a vo forme dotácií pre výrobcov poľnohospodárskych zariadení a strojov v rámci podmienky zachovania miestneho obsahu. Toto poškodzuje vývozcov áut a poľnohospodárskych strojov (najmä kombajnov) v EÚ, ktorí majú o ruský trh veľký záujem. Komisia túto otázku nastolila niekoľkokrát dvojstranne, ako aj vo výboroch WTO. Obstarávanie: Rusko počas referenčného obdobia prijalo sériu odvetvových opatrení, ktoré obmedzujú prístup k verejnému obstarávaniu pre nie ruské spoločnosti. Rusko nepodpísalo dohodu GPA, no tento súbor opatrení je pravdepodobne v konečnom dôsledku ekonomicky kontraproduktívny. Prijalo tiež právne predpisy s cieľom formalizovať politiku uprednostňovania ruského tovaru pri obstarávaní ruskými štátnymi podnikmi a pri investičných projektoch (vrátane projektov súkromných spoločností) s minimálne 10 % účasťou štátu. G. Spojené štáty (USA)

V prípade USA sa prekážky prístupu na trh riešia hlavne v rámci prebiehajúcich rokovaní o TTIP. Obstarávanie: Počas referenčného obdobia zaviedlo USA, po Rusku, najväčší počet nových obmedzení pri obstarávaní. Obmedzenia „kupujte americký (tovar)“ na federálnej, štátnej aj miestnej úrovni sa ešte stále vzťahujú na veľkú časť verejných nákupov. Duševné vlastníctvo: Spoločnosti EÚ sa stále stretávajú s ťažkosťami pri ochrane práv duševného vlastníctva, najmä pokiaľ ide o zemepisné označenia EÚ v odvetviach produkcie vína, syra a mäsa. SPS/TBT: USA stále trvá na niektorých dlhodobých TBT (ako napríklad certifikácia treťou stranou alebo miestne štandardné požiadavky v určitých odvetviach, najmä v oblasti inžinierstva), ako aj na SPS obmedzeniach na dovoz (ovčieho, hovädzieho a kozieho) mäsa a vaječných výrobkov, a tiež má veľké oneskorenia pri spracovávaní dovozných žiadostí spoločností EÚ pre niektoré živočíšne a rastlinné produkty. Rokovania o TTIP poskytujú významnú príležitosť na odstránenie týchto obmedzení, dosiahnutie lepšej ochrany zemepisných označení EÚ v USA a získanie záväzkov spracovávať žiadosti SPS rýchlejšie. Dotácie: EÚ začala počas referenčného obdobia nový spor v rámci WTO proti USA vo veci dotácií poskytnutých spoločnosti Boeing (DS487). III.Stratégia EÚ na riešenie obchodných a investičných prekážok A.Mnohostranný a viacstranný obchodný rámec a rokovania 1.Mnohostranné a viacstranné obchodné rokovania Pokračujúci nárast počtu obchodných obmedzení na celom svete a obmedzený počet situácií, kedy sa vrátilo k pôvodnému stavu ako sa uviedlo vyššie zdôrazňuje význam silného mnohostranného obchodného rámca, ktorým sa dajú účinne riešiť takéto protekcionistické opatrenia. EÚ preto naďalej výrazne podporuje posilnenie mnohostranného obchodného programu a systému riešenia sporov, čo zostáva základným kameňom obchodnej politiky EÚ. V tejto súvislosti sa v rámci balíka z konferencie WTO v Nairobi, ktorý sa dohodol na 10. ministerskej konferencii WTO z 15. – 18. decembra 2015 („MC10“), dosiahla veľmi významná dohoda zameraná na zabezpečenie spravodlivejšieho svetového obchodu a podporu rozvoja. Medziiným sa dosiahla dohoda o zrušení dotácií a iných schém, ktoré nespravodlivo podporujú poľnohospodársky vývoz; v dohode sa zabezpečilo, aby sa potravinová pomoc pre rozvojové krajiny poskytovala spôsobom, ktorý nenaruší miestne trhy, je tu tiež snaha zjednodušiť podmienky, ktoré majú vývozcovia z najchudobnejších krajín spĺňať, aby sa pre ich produkty mohli využívať obchodné dohody (pravidlá pôvodu) a dať firmám z najchudobnejších krajín možnosti poskytovať služby v iných členských krajinách WTO. Výsledky dosiahnuté v špecifických otázkach týkajúcich sa najmenej rozvinutých krajín, ako aj rozhodnutia o pristúpení Afganistanu a Libérie ukázali záujem WTO o potreby svojich najzraniteľnejších členov. Okrem toho sa na ministerskej konferencii MC10 dosiahlo uzatvorenie dohody o informačných technológiách (ITA2), ktorou sa rušia clá na viac než 200 vyspelých technických výrobkov (vrátane polovodičov, zdravotníckych zariadení, hracích konzol a zariadení GPS) a rozširuje ITA z roku 1996 tak, že predstavuje 1,3 trilióna EUR v celosvetovom obchode. EÚ 5. októbra 2015 ratifikovala dohodu WTO o uľahčení obchodu (TFA), ktorá je najvýznamnejšou viacstrannou obchodnou dohodou od 90tych rokov minulého storočia. Očakáva sa, že táto dohoda výrazne zjednoduší a zmodernizuje colné postupy na celom svete. Malo by to pomôcť najmä malým podnikom získať prístup k novým vývozným príležitostiam. Tiež by to malo zohrať významnú úlohu pri zvyšovaní účasti rozvojových krajín v globálnych hodnotových reťazcoch. Na viacstrannej úrovni dobre napredovali rokovania o dohode o obchode so službami (TiSA) a očakáva sa, že sa urýchlia v roku 2016. O TiSA v súčasnosti rokuje 23 členov WTO (vrátane EÚ), ktoré spolu predstavujú 70 % svetového obchodu so službami. Jej cieľom je liberalizácia obchodu so službami nad rámec GATS v oblastiach, ako je udeľovanie licencií, finančné služby, telekomunikácie, elektronický obchod, námorná doprava a odborníci, ktorí sa s cieľom dočasne poskytovať služby sťahujú do zahraničia. Služby predstavujú približne 70 % HDP EÚ a zamestnanosti a sú čoraz dôležitejšou súčasťou medzinárodného obchodu. TiSA má významný potenciál pomáhať podnikom EÚ vyvážať svoje služby. EÚ a 16 ďalších členov WTO rokuje od júla 2014 o dohode o liberalizácii svetového obchodu v oblasti environmentálneho tovaru (ďalej len „dohoda o environmentálnom tovare“ alebo EGA) s cieľom odstrániť prekážky pre obchod a investície v oblasti tovarov, služieb a technológií, ktoré môžu prispieť k ochrane alebo zlepšeniu životného prostredia. V súčasnosti sa rozhovory sústreďujú na odstránenie ciel zo širokej škály environmentálnych tovarov. Ambíciou EÚ je tiež zahrnúť služby súvisiace s vývozom environmentálneho tovaru (napr. opravy a údržbu veterných turbín) a riešiť necolné prekážky ako napríklad LCR alebo investičné obmedzenia. Keďže EÚ je svetovým lídrom v oblasti vývozu a dovozu environmentálnych tovarov, EGA by mohla vytvoriť významné príležitosti pre podniky EÚ. Revidovaná GPA nadobudla platnosť 6. apríla 2014. Zatiaľ čo prebieha proces ratifikácie, pokračujú rozhovory o nadchádzajúcich pristúpeniach k dohode, najmä pristúpenie Číny a Austrálie. EÚ sa zúčastňuje týchto rozhovorov s cieľom zabezpečiť čo najväčší rozsah pôsobnosti dohody. Okrem toho, Komisia 29. januára 2016 prijala zmenený návrh „nástroj medzinárodného obstarávania“, ktorý je nástrojom na podporu ďalšieho otvorenia trhov verejného obstarávania na celom svete. Aj keď je EÚ otvorenou ekonomikou, mnohí z hlavných obchodných partnerov EÚ uplatňujú reštriktívne praktiky diskriminujúce podniky EÚ. Mnohé takéto nové opatrenia boli znovu prijaté počas referenčného obdobia (pozri časť I.B.1. písm. c) ). Nový navrhovaný nástroj by mal umožniť Komisii začať verejné vyšetrovanie v prípadoch údajnej diskriminácie spoločností z EÚ na trhoch obstarávania tretích krajín. Ak diskriminácia potvrdí, Komisia by mohla príslušnú krajinu vyzvať, aby sa zapojila do rokovaní o otvorení svojom trhu obstarávania. Ak sa to nepodarí, ponuky spoločností z danej krajiny do verejných súťaží v rámci EÚ by mohli byť predmetom mechanizmu úpravy ceny, čím by ponuky od spoločností z iných krajín EÚ a aj mimo EÚ dostali konkurenčnú výhodu. Na konci roka 2015 bol tento návrh predmetom rokovaní v Rade. Mal by sa prijať riadnym legislatívnym postupom (spolurozhodovaním). 2.Výbory WTO a postup urovnávania sporov

EÚ zostáva jedným z najaktívnejších členov WTO vo výboroch WTO, ktoré sa zaoberajú TBT, SPS, SCM, dovoznými licenčnými konaniami a investičnými opatreniami súvisiacimi s obchodom. Tieto výbory sú účinnými fórami na zdôrazňovanie záujmov EÚ, informovanie, zvyšovanie povedomia a vytváranie spojenectiev s inými dotknutými členmi WTO a na riešenie problémov alebo, v prípade potreby, na prípravu základov pre ďalšie opatrenia zamerané na ich presadzovanie. Urovnávanie sporov (DS) v rámci WTO zostáva najlepšou možnosťou v prípadoch, keď sa iné nástroje presadzovania ukážu ako nepostačujúce. Hoci si takéto konania vyžadujú značný čas a zdroje, môžu systematicky riešiť významné prekážky a v dlhodobom horizonte zvýšiť právnu istotu. EÚ začala počas referenčného obdobia v rámci WTO dva spory: jeden spor proti Rusku sa týka ciel (DS485) a druhý proti USA sa týka dotácií poskytnutých spoločnosti Boeing (DS487). Súdna komisia WTO vznikla aj v spore s Brazíliou vo veci daňových výhod pre domácich výrobcov automobilov, elektroniky a automatizovaných výrobkov (DS472) a v dvoch sporoch proti Rusku o určitých opatreniach týkajúcich sa dovozu ošípaných a bravčového mäsa (DS475) a o antidumpingových clách z ľahkých úžitkové vozidiel (DS479). Navyše, v dôležitom spore, ktorý sa týkal dovozných obmedzení v Argentíne (DS438), bolo konanie ukončené s pozitívnym výsledkom pre EÚ (pozri časť II). Ďalší významný príklad úspešne vyriešeného sporu (DS432) iniciovaného EÚ sa týka čínskych obmedzení vývozu vzácnych zemín, keď sa Čína rozhodla zrušiť v januári 2015 svoje vývozné kvóty a v apríli 2015 svoje vývozné clá po rozhodnutí WTO, ktoré prijal orgán DS v auguste 2014. 3.Nástroje na ochranu obchodu (TDI) Používanie TDI (antidumping (AD), antisubvenčné opatrenia (AS) a ochranné opatrenia) podlieha pravidlám WTO. Tieto opatrenia nie sú uvedené v tejto správe ako potenciálne protekcionistické, keďže sa zameriavajú presne na nápravu protisúťažného správania alebo na reakciu na náhly nárast dovozu spôsobujúci ujmu. Počet platných TDI opatrení uplatňovaných voči EÚ alebo jej členským štátom bol na konci vykazovaného obdobia ustálený (151). Medzi krajiny, ktoré najaktívnejšie ukladajú takéto opatrenia, patrili Brazília, India, Austrália, Indonézia, Maroko a Turecko. Osobitne znepokojujúce pre EÚ je častejšie ukladanie ochranných opatrení (24 počas vykazovaného obdobia). Takéto opatrenia sa uplatňujú voči všetkým krajinám pôvodu bez ohľadu na to, či spôsobujú domácemu priemyslu nejakú ujmu, a bez toho, aby sa preukázala existencia nekalých obchodných praktík. Komisia aj naďalej aktívne monitoruje spory týkajúce sa ochrany obchodu, ktoré iniciovali tretie krajiny proti spoločnostiam EÚ, s cieľom zabezpečiť uplatňovanie opatrení v úplnom súlade s príslušnými pravidlami WTO. Počas referenčného obdobia EÚ napr. začala spor v rámci WTO DS proti nekalému vyberaniu antidumpingových ciel z ľahkých úžitkových vozidiel zo strany Ruska (pozri oddiel II.F). Na druhej strane, EÚ taktiež uplatňuje TDI proti nekalým obchodným praktikám tretích krajín. Na konci roka 2015 bolo zavedených spolu 97 konečných opatrení (86 AD a 11 AS). Odvetviami najviac postihnutými týmito opatreniami boli oceliarstvo a chemický priemysel. Krajinou, ktorej sa tieto opatrenia týkali najviac, bola Čína s 56 opatreniami. Avšak len menej než 1 % celkového dovozu EÚ je zasiahnuté TDI, čím sa z celosvetového hľadiska stáva EÚ len veľmi miernym používateľom TDI. Vzhľadom na súčasnú výraznú nadmernú kapacitu a silný tlak na ceny v oceliarstve sa od druhej polovice roka 2015 mohlo pozorovať zvýšené využívanie TDI týkajúcich sa oceliarskych výrobkov. Z 33 konečných opatrení platných pre oceliarstvo (30 AD a 3 AS) na konca roka 2015 bolo 14 zameraných na dovoz ocele s pôvodom v Číne (13 AD a 1 AS) a ďalšie vyšetrovania ešte prebiehajú. Na riešenie krízy v oblasti ocele prijali takéto opatrenia aj iné krajiny (USA, Maroko a India) vrátane záruk (India). B.Dvojstranná obchodná agenda 1.Rokovania EÚ sa zameriava na vykonávanie dvojstranných a regionálnych dohôd tak, aby sa podporil návrat WTO do centra svetovej obchodnej činnosti.Má najambicióznejšiu agendu dvojstranných obchodných vzťahov na svete s preferenčnými obchodnými dohodami s 52 krajinami, pričom rokovania o FTA a o dohodách o hospodárskom partnerstve (EPA) prebiehajú s 80 krajinami vrátane niektorých kľúčových hospodárskych partnerov EÚ (USA, Japonska, Mercosuru a Indie – aj keď rokovania s touto krajinou sú v súčasnosti pozastavené). Rokuje aj o investičných dohodách s Čínou a Mjanmarskom. Zatiaľ čo sa pred desiatimi rokmi platné FTA vzťahovali na menej ako štvrtinu obchodu EÚ, v súčasnosti sa vzťahujú na viac ako tretinu jej obchodu a ak sa uzatvoria všetky prebiehajúce rokovania, budú sa vzťahovať na dve tretiny obchodu EÚ. Dvojstranné a regionálne rokovania sú veľmi dôležité z hľadiska odstraňovania obchodných prekážok a otvárania trhov. Je tomu tak počas rokovaní, ako aj pri ich uzatváraní. Napríklad, ešte pred oficiálnym začatím prebiehajúcich rokovaní o FTA s Japonskom sa začala podstatná práca na necolných opatreniach (NTM), ktorá viedla ku konkrétnym výsledkom počas rokovaní, ako napríklad v otázke udeľovania licencií veľkoobchodu s alkoholom (pozri časť II). Ďalej, v decembri 2015 sa uzatvorili rokovania o FTA s Vietnamom. V súlade s obvyklým postupom bude teraz text FTA predmetom právneho preskúmania, pričom sa tiež preloží do všetkých jazykov EÚ skôr, ako sa na účely ratifikácie predloží Rade a Európskemu parlamentu. Už počas tohto obdobia Komisia úzko spolupracuje s Vietnamom na určení právnych predpisov, ktoré má ktorákoľvek zo strán prijať alebo zmeniť tak, aby boli v súlade s novou FTA. Očakáva sa, že sa, ako súčasť tohto procesu, odstráni niekoľko dlhotrvajúcich prekážok prístupu na trh, čím bude možné rýchlo dosiahnuť výsledky, keď FTA vstúpi do platnosti (pozri webovú stránku Komisie: " overview of potentially trade-restrictive measures December 2015 "). Aj rokovania medzi EÚ a Ekvádorom o protokole o pristúpení k Dohode o voľnom obchode medzi EÚ a Kolumbiou a Peru sa uzavreli 17. júla 2014 a protokol majú teraz podpísať a ratifikovať zmluvné strany. Podobne, rokovania o FTA medzi EÚ a Kanadou (CETA) boli ukončené 26. septembra 2014 a rokovania o FTA medzi EÚ a Singapurom 17. októbra 2014. 2.Vykonávanie existujúcich dohôd o voľnom obchode (FTA) a presadzovanie ich plnenia Ako sa zdôrazňuje v oznámení „Obchod pre všetkých“, aby sa po nadobudnutí platnosti FTA zabezpečilo prisľúbené otvorenie trhu a obchodné príležitosti, je dôležité zabezpečiť implementáciu FTA v plnom rozsahu. V súčasnosti sa to deje najmä pomocou stratégie pre prístup na trh (MAS) (pozri časť C.) tým, že sa využívajú osobitné štruktúry zriadené podľa FTA (ako napríklad osobitné výbory pre obchod umožňujúce včasnú výmenu a diplomatické riešenie trhových prekážok a, ako poslednú možnosť, osobitné mechanizmy DS), ako aj všeobecné existujúce štruktúry, ako napríklad výbory WTO alebo orgány DS v rámci WTO, ak sú vhodnejšie.