Návrh VYKONÁVACIE NARIADENIE RADY, ktorým sa ukladá definitívne vyrovnávacie clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z nej /* COM/2013/0760 final - 2013/0370 (NLE) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Dôvody a ciele návrhu Tento návrh sa týka uplatňovania článku 10 nariadenia Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva. Všeobecný kontext Tento návrh sa predkladá v kontexte vykonávania základného nariadenia a je výsledkom prešetrovania, ktoré sa uskutočnilo v súlade s hmotnými a procesnými požiadavkami ustanovenými v základnom nariadení. Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu Nariadením Komisie (EÚ) č. 513/2013 sa uložili dočasné antidumpingové opatrenia na rovnaký výrobok (Ú. v. EÚ L 152, 5.6.2013, s. 5). Súčasne s týmto návrhom sa predkladá návrh na uloženie konečných antidumpingových opatrení. Súlad s inými politikami a cieľmi Únie Neuplatňuje sa. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU Konzultácie so zainteresovanými stranami Zainteresované strany, ktorých sa konanie týka, mali možnosť obhajovať svoje záujmy počas prešetrovania v súlade s ustanoveniami základného nariadenia. Získavanie a využívanie expertízy Externá expertíza nebola potrebná. Posúdenie vplyvu Tento návrh je výsledkom vykonávania základného nariadenia. Základné nariadenie neobsahuje ustanovenia vyžadujúce všeobecné posúdenie vplyvu, obsahuje však úplný zoznam podmienok, ktoré sa musia posúdiť. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Zhrnutie navrhovaného opatrenia Dňa 8. novembra 2012 Komisia začala antisubvenčné konanie týkajúce sa dovozu fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike. Prešetrovaním sa zistilo subvencovanie príslušného výrobku, ktoré spôsobilo výrobnému odvetviu Únie ujmu. Prešetrovaním sa takisto zistilo, že uloženie antisubvenčných opatrení nie je v rozpore so záujmom Únie. Z tohto dôvodu sa navrhuje, aby Rada prijala pripojený návrh nariadenia s cieľom uložiť konečné antisubvenčné opatrenia na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike. Doštičky, ktoré boli pôvodne súčasťou prešetrovania, nie sú zahrnuté do vymedzenia výrobku, na ktorý sa opatrenie vzťahuje. Dôvodom sú špecifické vlastnosti doštičiek odlišné od príslušného výrobku. Právny základ Nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 zo 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (ďalej len „základné nariadenie“). Zásada subsidiarity Návrh patrí do výlučnej právomoci Únie. Zásada subsidiarity sa preto neuplatňuje. Zásada proporcionality Návrh je v súlade so zásadou proporcionality z týchto dôvodov: Forma opatrenia je opísaná v uvedenom základnom nariadení a je mimo rozsahu pôsobnosti vnútroštátneho rozhodovania. Uvedenie spôsobu, akým sa finančná a administratívna záťaž EÚ, vlád členských štátov, regionálnych a miestnych orgánov, hospodárskych subjektov a občanov udržiava na čo najnižšej úrovni primeranej cieľu návrhu, sa na tento prípad nevzťahuje. Výber nástrojov Navrhovaný nástroj: nariadenie. Iné prostriedky by neboli primerané, pretože základným nariadením sa nestanovujú alternatívne možnosti. 4. VPLYV NA ROZPOČET Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet EÚ. 2013/0370 (NLE) Návrh VYKONÁVACIE NARIADENIE RADY, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva[1], a najmä na jeho článok 17, so zreteľom na návrh, ktorý predložila Európska komisia po porade s poradným výborom, keďže: 1. POSTUP 1.1. Začatie konania (1) Európska komisia (ďalej len „Komisia“) informovala oznámením uverejneným 8. novembra 2012 v Úradnom vestníku Európskej únie[2] (ďalej len „oznámenie o začatí konania“) o začatí antisubvenčného konania týkajúceho sa dovozu fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (ďalej len „ČĽR“ alebo „príslušná krajina“) do Únie. (2) Antisubvenčné konanie sa začalo na základe podnetu, ktorý 26. septembra 2012 podala iniciatíva EU ProSun (ďalej len „navrhovateľ“) v mene výrobcov predstavujúcich v tomto prípade viac ako 25 % celkovej výroby fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov v Únii. Podnet obsahoval dôkazy prima facie o subvencovaní uvedeného výrobku a o ním spôsobenej značnej ujme, ktorá sa považovala za dostatočnú na to, aby opodstatnili začatie konania. (3) Komisia pred začatím konania a v súlade s článkom 10 ods. 7 nariadenia Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (ďalej len „základné nariadenie“)[3], oznámila vláde ČĽR (ďalej len „čínska vláda“), že dostala riadne zdokumentovaný podnet, podľa ktorého subvencovanie dovozu fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov s pôvodom v ČĽR údajne spôsobovalo výrobnému odvetviu Únie značnú ujmu. Čínska vláda bola prizvaná na konzultácie s cieľom objasniť situáciu v súvislosti s obsahom podnetu a dospieť k vzájomne prijateľnému riešeniu. Čínska vláda prijala ponuku na konzultácie, ktoré sa následne uskutočnili. Počas konzultácií nebolo možné dospieť k žiadnemu obojstranne prijateľnému riešeniu. Zohľadnili sa však pripomienky čínskej vlády týkajúce sa nenapadnuteľnosti schém uvedených v podnete. Po skončení konzultácií zaslala čínska vláda svoje pripomienky. 1.2. Súbežné antidumpingové konanie (4) Oznámením uverejneným 6. septembra 2012 v Úradnom vestníku Európskej únie[4] Komisia informovala o začatí antidumpingového konania týkajúceho sa dovozov fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike do Únie. (5) Komisia nariadením (EÚ) č. 513/2013[5] uložila 6. júna 2013 dočasné antidumpingové clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v ČĽR alebo odosielaných z nej (ďalej len „dočasné antidumpingové nariadenie“). (6) Analýzy ujmy vykonávané počas prebiehajúceho antisubvenčného prešetrovania a súčasne aj antidumpingového prešetrovania vychádzali z rovnakého vymedzenia výrobného odvetvia Únie, reprezentatívnych výrobcov z Únie a obdobia prešetrovania a viedli k rovnakým záverom, ak nie je uvedené inak. Tento postup sa považoval za primeraný v záujme zracionalizovania analýzy ujmy a dosiahnutia konzistentných zistení v obidvoch konaniach. Z tohto dôvodu sa pripomienky k hľadisku ujmy predložené v jednom z konaní zohľadnili v obidvoch konaniach. 1.3. Registrácia (7) Na žiadosť navrhovateľa podporenej potrebnými dôkazmi Komisia prijala 1. marca 2013 nariadenie č. 182/2013, ktorým sa zavádza od 6. marca 2013 registrácia dovozov fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) pochádzajúcich alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky. (8) Niektoré zainteresované strany tvrdili, že rozhodnutie o registrácii dovozov bolo neodôvodnené, pretože neboli splnené podmienky podľa článku 24 ods. 5 základného nariadenia. Tieto tvrdenia však neboli odôvodnené ani nevychádzali zo skutkových dôkazov. V čase prijatia rozhodnutia o registrovaní dovozu mala Komisia dostatočné dôkazy prima facie, najmä z hľadiska nárastu dovozov v absolútnom vyjadrení a z hľadiska podielu na trhu, odôvodňujúce potrebu registrovania dovozu. Tvrdenia v tomto smere sa preto zamietli. 1.4. Strany, ktorých sa konanie týka (9) Komisia oficiálne oznámila začatie konania navrhovateľom, ostatným známym výrobcom v Únii, známym vyvážajúcim výrobcom v ČĽR, orgánom ČĽR a známym dovozcom. Zainteresované strany dostali možnosť predložiť svoje stanoviská v písomnej forme a požiadať o vypočutie v lehote stanovenej v oznámení o začatí konania. (10) Vzhľadom na zjavne veľký počet vyvážajúcich výrobcov, výrobcov z Únie a neprepojených dovozcov boli všetci známi vyvážajúci výrobcovia a neprepojení dovozcovia vyzvaní, aby sa Komisii prihlásili a v súlade s oznámením o začatí konania poskytli základné informácie o svojich činnostiach súvisiacich s príslušným výrobkom počas obdobia prešetrovania tak, ako sa vymedzuje v odôvodnení 38. Tieto informácie boli vyžiadané podľa článku 27 základného nariadenia, aby Komisia mohla rozhodnúť o potrebe výberu vzorky a v prípade, že je potrebná, vybrať vzorky. Uskutočnili sa aj konzultácie s orgánmi ČĽR. a) Výber vzorky vyvážajúcich výrobcov (11) Najprv poskytlo požadované informácie a súhlasilo so zaradením do vzorky 121 čínskych vyvážajúcich výrobcov/skupín výrobcov. Spolupracujúce spoločnosti predstavujú viac ako 80 % celkového objemu čínskeho vývozu. Komisia na základe informácií získaných od vyvážajúcich výrobcov a v súlade s článkom 27 základného nariadenia navrhla pôvodne vzorku siedmich vyvážajúcich výrobcov/skupín vyvážajúcich výrobcov. (12) Vybranú vzorku siedmich skupín podnikov tvorili traja spolupracujúci vývozcovia s najväčším objemom vývozu modulov, dvaja spolupracujúci vývozcovia s najväčším objemom vývozu článkov a dvaja spolupracujúci vývozcovia s najväčším objemom vývozu doštičiek. Vzorka týchto siedmich skupín vyvážajúcich výrobcov slúžila ako základ na stanovenie úrovne subvencovania týchto skupín, ako aj úrovne subvencovania všetkých spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov nezaradených do vzorky, ako sa požaduje v článku 15 ods. 2 a ods. 3 základného nariadenia. Ako sa vysvetľuje v odôvodnení 46, Komisia vylúčila v konečnej fáze prešetrovania z vymedzenia výrobku doštičky. Niektoré podniky boli zaradené do vzorky na základe ich najväčšieho objemu vývozu doštičiek. Ak sa však zohľadní skutočnosť, že Komisia už tieto spoločnosti prešetrovala, overila údaje, ktoré predložili, ako aj skutočnosť, že všetky tieto spoločnosti mali významný vývoz modulov, resp. článkov, nepovažovalo sa za potrebné vzorku upraviť. (13) Počet vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky bol napokon stanovený na osem spoločností/skupín. Dôvodom bolo, že hoci najprv boli Jinko Solar Co. Ltd a Renesola Jiangsu Ltd nahlásení ako prepojení dovozcovia, následne sa zistilo, že prepojení nie sú. b) Výber vzorky výrobcov z Únie (14) V oznámení o začatí konania Komisia uviedla, že predbežne vybrala vzorku výrobcov z Únie. Všetci známi výrobcovia z Únie a známe združenia výrobcov boli informovaní o výbere predbežnej vzorky výrobcov z Únie. Táto predbežná vzorka pozostávala z deviatich výrobcov z Únie spomedzi približne 215 výrobcov z Únie, o ktorých bolo pred začatím prešetrovania známe, že vyrábajú podobný výrobok, a ktorí boli vybratí na základe najväčšieho reprezentatívneho objemu výroby so zreteľom na objem predaja a zemepisnú polohu, ktoré bolo možné v stanovenom čase primerane prešetriť. Zabezpečilo sa, aby vzorka zahŕňala vertikálne integrovaných a neintegrovaných výrobcov z Únie. Zainteresované strany boli takisto vyzvané, aby vyjadrili svoje stanoviská k predbežnej vzorke. (15) Viaceré zainteresované strany predložili tieto námietky týkajúce sa predbežnej vzorky výrobcov z Únie. i) Niektoré strany namietali, že obmedzené informácie poskytnuté v súvislosti s predbežne vybratou vzorkou neboli dostatočné, a preto nemohli predložiť zmysluplné pripomienky k navrhovanej vzorke. Kritizovali najmä, že informácie o totožnosti výrobcov z Únie boli dôverné, a žiadali, aby sa zverejnili členské štáty, v ktorých majú výrobcovia z Únie zaradení do vzorky sídlo, ako aj podiel výrobcov z Únie zaradených do vzorky na celkovom objeme výroby fotovoltických modulov a článkov a percentuálny podiel výroby a predaja jednotlivých spoločností zaradených do vzorky a vzorky ako celku. ii) Metóda výberu vzorky sa spochybnila na základe tvrdenia, že sa v nej „zamieňajú tri rozličné kroky“, konkrétne podpora začatiu prešetrovania, vymedzenie výrobného odvetvia Únie a výber vzorky. Preto sa tvrdilo, že nie je zrejmé, či výrobné odvetvie Únie už bolo v čase výberu vzorky vymedzené, a teda či vzorku bolo možné považovať za reprezentatívnu. Bez vymedzenia výrobného odvetvia Únie vo fáze výberu vzorky nemohli zainteresované strany overiť, či je predbežná vzorka reprezentatívna, a teda či na základe tejto vzorky bolo možné počas obdobia prešetrovania vymedzeného v odôvodnení 38 správne posúdiť situáciu výrobného odvetvia Únie. Ďalej sa tvrdilo, že nebolo vhodné vybrať predbežnú vzorku na základe reakcií výrobcov z Únie na preskúmanie podpory začatiu prešetrovania. iii) Takisto sa tvrdilo, že predbežná vzorka sa vybrala len na základe spoločností, ktoré vyjadrili súčasnému prešetrovaniu svoju podporu. iv) Jedna strana tvrdila, že vzhľadom na to, že do predbežnej vzorky boli zaradené vertikálne integrované spoločnosti, objem výroby článkov môže byť započítaný dvakrát alebo trikrát, čo vyvoláva pochybnosti o celkovej reprezentatívnosti vzorky. Požadovalo sa, aby sa v prípade vertikálne integrovaných výrobcov započítal len objem výroby modulov, nie však objem výroby článkov. v) Tá istá strana tvrdila, že údaje, na ktorých sa zakladal výber vzorky, boli prinajmenšom čiastočne nespoľahlivé, čo mohlo mať vplyv na reprezentatívnosť predbežnej vzorky ako celku. vi) Jedna strana poskytla zoznam, ktorý údajne obsahoval približne 150 ďalších výrobcov z Únie vyrábajúcich podobný výrobok, pričom tvrdila, že by sa mali brať do úvahy na účely výberu vzorky výrobcov z Únie. (16) Odpovede na argumenty predložené zainteresovanými stranami boli takéto: výrobcovia z Únie požadovali, aby sa zachovala dôvernosť, pokiaľ ide o ich totožnosť, z dôvodu rizika odvety. V rámci Únie aj mimo nej naozaj existovali skutočné riziká poškodenia hospodárskej činnosti výrobcov z Únie. Komisia sa domnievala, že tieto požiadavky sú dostatočne opodstatnené na to, aby sa im vyhovelo. Prostredníctvom zverejnenia sídla alebo podielu z výroby a predaja jednotlivých výrobcov z Únie zaradených do vzorky by sa ľahko mohla odhaliť totožnosť príslušného výrobcu a požiadavky v tejto súvislosti sa museli zamietnuť. (17) Nie je pravda, že Komisia „zamieňala“ určenie podpory začatiu prešetrovania, vymedzenie výrobného odvetvia Únie a výber predbežnej vzorky, keďže tieto kroky ostali navzájom nezávislé a rozhodovalo sa o nich samostatne. Nepreukázalo sa, do akej miery bola reprezentatívnosť vzorky ovplyvnená použitím údajov o výrobe a predaji poskytnutých výrobcami z Únie v rámci preskúmania podpory začatiu prešetrovania. Výrobné odvetvie Únie bolo skutočne predbežne vymedzené pri začatí prešetrovania. Na predbežné určenie celkovej výroby Únie za obdobie prešetrovania, stanovené v odôvodnení 38, sa použili všetky dostupné informácie týkajúce sa výrobcov z Únie vrátane informácií poskytnutých v podnete a údajov získaných od výrobcov z Únie a iných strán pred začatím prešetrovania. (18) Všetci výrobcovia z Únie, ktorí odpovedali na otázky týkajúce sa podpory začatiu prešetrovania, boli pri výbere vzorky zohľadnení bez ohľadu na to, či prešetrovanie podporovali, boli proti nemu, alebo sa k nemu nevyjadrili. Toto tvrdenie sa preto zamietlo. (19) Pri výbere predbežnej vzorky sa posúdila otázka dvojitého/trojitého započítania. Ukázalo sa, že vylúčením výroby a predaja článkov vertikálne integrovaných výrobcov z Únie by sa nezohľadnila tá časť výroby článkov, ktorá sa predáva na voľnom trhu. Preto sa usúdilo, že vylúčenie predaja článkov z celkového objemu výroby by nemuselo nevyhnutne viesť k reprezentatívnejšej vzorke. Okrem toho reprezentatívnosť vzorky sa určila nielen na základe objemu výroby, ale takisto na základe geografického rozloženia a vyváženého zastúpenia vertikálne integrovaných a neintegrovaných výrobcov. Relatívna reprezentatívnosť objemu výroby sa vypočítala na úrovni každého druhu podobného výrobku. Vzhľadom na túto skutočnosť sa dospelo k záveru, že metóda výberu predbežnej vzorky bola primeraná a vzorka sa preto považuje za reprezentatívnu pre výrobné odvetvie Únie vyrábajúce výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, ako celok. Toto tvrdenie sa preto zamietlo. Pokiaľ ide o spoľahlivosť údajov, vzorka sa vybrala na základe informácií dostupných v čase výberu vzorky, ako je ustanovené v článku 27 základného nariadenia. Pokiaľ ide o spoľahlivosť údajov použitých na podporu začatiu prešetrovania, pri prešetrovaní sa nepreukázalo, že údaje získané pred začatím prešetrovania sú významne nedostatočné. Preto možno odôvodnene predpokladať, že výber predbežnej vzorky sa vykonal dostatočne spoľahlivo. Uvedené tvrdenie sa preto zamietlo. (20) Pokiaľ ide o zoznam približne 150 ďalších výrobcov z Únie, treba poznamenať, že tieto informácie boli predložené výrazne po uplynutí lehoty stanovenej pre zainteresované strany na pripomienkovanie výberu predbežnej vzorky a pre výrobcov z Únie na požiadanie o zaradenie do vzorky. Okrem toho v čase výberu vzorky bolo Komisii v skutočnosti známych približne 30 výrobcov z Únie uvedených na tomto zozname. Okrem toho pri výbere vzorky sa zohľadnili všetci výrobcovia z Únie, ktorí sa Komisii prihlásili po uverejnení oznámenia o začatí konania. Vzhľadom na túto skutočnosť nebola reprezentatívnosť vzorky ovplyvnená. Toto tvrdenie sa preto zamietlo. (21) Po doručení pripomienok sa preskúmalo zloženie vzorky vzhľadom na to, že existovali náznaky, že jedna z vybratých spoločností by nebola schopná úplne spolupracovať. V záujme zachovania úrovne reprezentatívnosti vzorky sa vybral ďalší výrobca z Únie. Táto revidovaná vzorka pozostávala teda z desiatich spoločností vybratých na základe najväčšieho reprezentatívneho objemu každej úrovne výroby, pričom sa zohľadnil objem predaja na trhu EÚ a zemepisná poloha, ktoré možno v stanovenom čase primerane prešetriť. V nadväznosti na vylúčenie doštičiek z vymedzenia príslušného výrobku, a teda z rozsahu pôsobnosti tohto prešetrovania (pozri odôvodnenia 42 – 46 a 349), pozostávala vzorka z ôsmich spoločností. V dôsledku toho predstavoval podiel revidovanej vzorky výrobcov z Únie vyjadrený v percentách z celkovej výroby Únie od 18 % do 21 % pre moduly, od 17 % do 24 % pre články a zahŕňal vertikálne integrovaných a neintegrovaných výrobcov. Vzhľadom na to, že presný percentuálny podiel by umožnil vypočítať objem výroby týchto ďalších výrobcov z Únie, a tak zistiť ich totožnosť, nebolo možné zverejniť takéto presné percentuálne podiely. (22) Výrobcovia z Únie, ktorí poskytli Komisii informácie potrebné na výber vzorky v súčasnom antisubvenčnom konaní, sa zhodujú s výrobcami z Únie, ktorí poskytli príslušné informácie v súbežne prebiehajúcom antidumpingovom prešetrovaní. Okrem toho všetci výrobcovia z Únie zaradení do konečnej vzorky v antidumpingovom prešetrovaní poskytli príslušné informácie v tomto antisubvenčnom prešetrovaní, čo umožnilo Komisii vybrať vzorku. Považovalo sa preto za vhodné, aby konečné vzorky výrobcov z Únie boli v obidvoch konaniach rovnaké. (23) Čínska vláda zopakovala svoje tvrdenie, že nie je dôvod na zachovanie dôvernosti totožnosti navrhovateľov a výrobcov z Únie zaradených do vzorky. Ako sa už uviedlo v odôvodnení 9 dočasného nariadenia, výrobcovia z Únie požadovali, aby sa zachovala dôvernosť ich totožnosti z dôvodu rizika odvety. Komisia sa domnievala, že tieto požiadavky sú dostatočne opodstatnené na to, aby sa im vyhovelo. Informácie, ktoré boli poskytnuté Komisii na odôvodnenie rizika odvetných opatrení, nemožno sprístupniť tretím osobám, pretože takéto zverejnenie by zmarilo účel žiadosti o utajenie. Navyše v prípade, keď podľa informácií čínskej vlády výrobca z Únie prehodnotil svoj postoj a odhalil svoju totožnosť tým, že podal na súd žalobu proti dočasnému nariadeniu, nie je už dôvod zverejňovať informácie, na základe ktorých sa poskytlo zachovanie anonymity, keďže totožnosť je už známa. (24) Po konečnom sprístupnení informácií Čínska obchodná komora pre dovoz a vývoz strojov a elektronických výrobkov (ďalej len „CCCME“) zopakovala svoje tvrdenia o metóde použitej na výber predbežnej vzorky výrobcov z Únie. Tvrdí najmä, že inštitúcie nezohľadnili 120 výrobcov. Komisia už riešila túto otázku v odôvodnení 9 dočasného nariadenia. Okrem toho inštitúcie overili činnosť spoločností uvedených na tomto zozname. Ukázalo sa, že na zozname sú uvedené najmä montážne firmy, distribútori, prepojení dovozcovia a vyvážajúci výrobcovia z Číny, Taiwanu a Indie. Preto nie je vhodný na preukázanie prehliadnutia významného počtu výrobcov z Únie zo strany inštitúcií. Okrem toho CCCME nespochybnila celkovú výrobu Únie poskytnutím alternatívnych údajov ani nepredložila žiadny dôkaz, že reprezentatívnosť vzorky by mohla byť ovplyvnená, keďže žiadny z údajných ďalších výrobcov z Únie by nebol zaradený do vzorky, keby o ňom Komisia vedela. c) Výber vzorky neprepojených dovozcov (25) Spomedzi približne 250 neprepojených dovozcov uvedených navrhovateľom a kontaktovaných Komisiou dvadsiati odpovedali na formulár pre výber vzorky pripojený k oznámeniu o začatí konania, dvanásti za moduly, jeden za články. Okrem toho sa prihlásili ďalší siedmi, ale neuviedli žiadny dovoz alebo opätovný predaj príslušného výrobku. Vzorka bola vybratá v súlade s článkom 27 základného nariadenia s cieľom zahrnúť čo najväčší reprezentatívny objem dovozu, ktorý možno v stanovenom čase primerane prešetriť. Na tomto základe sa vybrala vzorka neprepojených dovozcov pozostávajúca z dvoch dovozcov modulov a jedného dovozcu článkov, čo predstavovalo približne 2 % – 5 % celkového dovozu z príslušnej krajiny. Z doručených vyplnených dotazníkov však vyplynulo, že hlavnou činnosťou jedného z troch dovozcov bola v skutočnosti montáž solárnych zariadení, a nie obchodovanie s príslušným výrobkom. Pokiaľ ide o činnosť druhého dovozcu, ten bol dovozcom modulov, a nie článkov. Kvalita informácií vo vyplnenom dotazníku však nepostačovala na zahrnutie do analýzy neprepojených dovozcov. Prešetrovaním sa takisto zistilo, že väčšina dovozu príslušného výrobku vstupuje na trh Únie prostredníctvom spoločností prepojených s vyvážajúcimi výrobcami v ČĽR alebo montážnych podnikov, alebo navrhovateľov projektov. (26) V nadväznosti na uloženie dočasných antidumpingových opatrení v súbežnom antidumpingovom prešetrovaní Komisia kontaktovala ďalších dovozcov, ktorí už spolupracovali pri prešetrovaní v počiatočnej fáze tak, že poskytli základné informácie o svojich činnostiach súvisiacich s prešetrovaným výrobkom počas obdobia prešetrovania, ako sa uvádza v oznámení o začatí konania. Cieľom bolo zistiť, či možno zväčšiť veľkosť vzorky neprepojených dovozcov. Prihlásilo sa šesť spoločností spĺňajúcich požiadavky na neprepojených dovozcov obchodujúcich s príslušným výrobkom (t. j. jeho nákup a opätovný predaj) a prejavilo ochotu ďalej spolupracovať v rámci prešetrovania. Päť z týchto šiestich spoločností odpovedalo v stanovenej lehote. Z týchto piatich odpovedí boli len tri vyplnené dostatočne, aby sa umožnilo zmysluplné posúdenie. Vzhľadom na túto skutočnosť bola vzorka neprepojených dovozcov rozšírená a pozostávala zo štyroch dovozcov modulov, čo predstavovalo približne 2 % – 5 % celkového dovozu z príslušnej krajiny. Vzhľadom na štruktúru neprepojených dovozcov, ktorí boli väčšinou malé a stredné podniky, nebolo možné vytvoriť vzorku predstavujúcu väčší podiel z dôvodu obmedzených zdrojov, ktoré mali inštitúcie k dispozícii. d) Vyplnené dotazníky a overovanie (27) Komisia poslala dotazníky predstaviteľom ČĽR (vrátane osobitných dotazníkov pre China Development Bank, Export Import Bank of China, Čínsku banku, Šanghajskú banku, Sinosure, iné relevantné finančné inštitúcie a štátom vlastnených výrobcov polykryštalického kremíka, skla a hliníka, ktorí dodávali tieto suroviny príslušnému priemyselnému odvetviu počas obdobia prešetrovania), ôsmim vyvážajúcim výrobcom z ČĽR zaradeným do vzorky, iným vyvážajúcim výrobcom z ČĽR, ktorí o to požiadali, ako aj výrobcom z Únie zaradeným do vzorky, neprepojeným dovozcom zaradeným do vzorky a hospodárskym subjektom z dodávateľskej a odbytovej oblasti a ich združeniam, ktoré sa prihlásili v lehote stanovenej v oznámení o začatí konania. Komisia takisto oslovila reprezentatívne združenie spotrebiteľov. (28) Odpovede zaslali čínska vláda, všetci vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky a ich prepojené spoločnosti v ČĽR, piati vyvážajúci výrobcovia, ktorí požiadali o individuálne preskúmanie, všetci výrobcovia z Únie zaradení do vzorky, všetci neprepojení výrobcovia z Únie zaradení do vzorky a 21 hospodárskych subjektov z dodávateľskej a odbytovej oblasti, a traja z ich združení. (29) Komisia si vyžiadala a preverila všetky informácie, ktoré považovala za potrebné na určenie úrovne subvencovania, z neho vyplývajúcej ujmy a záujmu Únie. Overovacie návštevy boli vykonané v priestoroch týchto štátnych orgánov a finančných inštitúcií, spoločností zaradených do vzorky, jedného neprepojeného dovozcu, dvoch dodávateľských a štyroch odbytových subjektoch, združení a nezávislých konzultantov: a) Vláda Čínskej ľudovej republiky – Čínske ministerstvo obchodu, Peking, Čína. – Huaxia Bank, Peking, Čína – China Development Bank, Peking, Čína – Export Import Bank of China, Peking, Čína – China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Peking, Čína b) Výrobcovia z Únie – osem výrobcov z Únie zaradených do vzorky c) Skupiny vyvážajúcich výrobcov (a prepojené spoločnosti) v ČĽR – Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, Čína – Delsolar (Wujiang) Ltd.(Wujiang) Co. Ltd., Čína – Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., Čína – JingAo Group, Čína – Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, Čína – Yingli Green Energy Holding Company, Čína – Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd a Renesola Jiangsu Ltd, Čína – Jinko Solar Co Ltd, Čína d) Neprepojený dovozca v Únii – IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Nemecko e) Hospodárske subjekty z dodávateľskej oblasti – Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Nemecko – WACKER Chemie AG, Burghausen, Nemecko f) Hospodárske subjekty z odbytovej oblasti – Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Nemecko – ValSolar SL, Badajoz, Španielsko – Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalsko – Sunedison, Spain Construction, Madrid, Španielsko g) Združenia – Európske združenie fotovoltického priemyslu (ďalej len „EPIA“), Brusel, Belgicko h) Nezávislý konzultant – Europressedienst, Bonn, Nemecko (30) Pripomienky predložené zainteresovanými stranami sa zvážili a vo vhodných prípadoch sa aj zohľadnili. (31) Združenie pre cenovo prístupnú slnečnú energiu (AFASE), ktoré zastupuje dovozcov, hospodárske subjekty z dodávateľskej a odbytovej oblasti, spochybnilo právny základ návštevy vykonanej v priestoroch Europressedienst tvrdením, že nezávislý konzultant nie je zainteresovaná strana podľa článku 26 základného nariadenia. Zistenia by však mali vždy, keď to je možné, vychádzať zo spoľahlivých a overiteľných údajov. Europressedienst poskytla informácie o makroekonomických ukazovateľoch na základe zmluvy. Komisia uskutočnila overovanie na mieste v príslušných priestoroch v záujme zásady dobrej správy, aby overila spoľahlivosť a správnosť údajov, z ktorých Komisia vychádzala pri svojich zisteniach. (32) Čínska vláda tvrdila, že jej právo na obhajobu v súvislosti s prístupom k spisom otvoreným na nahliadnutie zainteresovaným stranám bolo porušené, pretože i) chýbali informácie zo spisov, ktoré nie sú dôverné, bez toho, aby boli uvedené „presvedčivé dôvody“ alebo poskytnuté dostatočne podrobné zhrnutia, alebo v niektorých prípadoch dôvody neposkytnutia zhrnutia, ktoré nie je dôverného charakteru, ii) chýbalo nedôverné znenie celého vyplneného dotazníka výrobcu z Únie a iii) prieťahy pri vypracovaní nedôverných znení vyplnených dotazníkov výrobcov z Únie pre zainteresované strany boli prehnané. (33) i) Pokiaľ ide o tvrdenie, že v otvorenom spise chýbajú informácie, zainteresovaná strana nespresnila, ktoré informácie má mysli. ii) Jej tvrdenie, že nedôverné znenie celého vyplneného dotazníka nebolo sprístupnené, bolo nesprávne. iii) Pokiaľ ide o prieťahy v sprístupnení nedôverných odpovedí na dotazníky výrobcov z Únie zaradených do vzorky, dotknutej strane bolo vysvetlené, že dotazníky boli doplnené do nedôverného spisu až po kontrole úplnosti a primeranosti zhrnutí. Aby sa zabezpečilo právo výrobcov z Únie na anonymitu, tiež sa preverilo, že nedôverné znenie dotazníkov skutočne neodhalí totožnosť príslušného výrobcu z Únie. V niektorých prípadoch bolo preto potrebné, aby pred ich sprístupnením iným zainteresovaným stranám predkladajúca strana primerane upravila nedôverné znenia. (34) V každom prípade sa usudzuje, že to žiadnym spôsobom neovplyvnilo právo zainteresovaných strán na obhajobu. Komisia poskytla načas všetkým zainteresovaným stranám príležitosť reagovať na informácie obsiahnuté v spise otvorenom k nahliadnutiu tak, aby ich pripomienky, ak boli odôvodnené a oprávnené, mohli byť zohľadnené pred sformulovaním akýchkoľvek záverov v rámci prešetrovania. Zainteresovaná strana mala každú príležitosť vyjadriť sa k dotazníkom od výrobcov v Únii zaradených do vzorky po predbežnom ako aj konečnom sprístupnení informácií. Preto treba poznamenať, že hoci sprístupnenie informácií a prístup k spisu otvorenému na nahliadnutie zainteresovaným stranám vychádza z rozdielnych právnych predpisov, zainteresované strany mali dostatok príležitostí na vyjadrenie sa k všetkým informáciám sprístupneným ktorýmkoľvek účastníkom prešetrovania. Preto sa toto tvrdenie muselo zamietnuť. (35) Všetky zainteresované strany boli informované o hlavných skutočnostiach a dôvodoch, na základe ktorých sa má odporučiť uloženie vyrovnávacieho cla na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (napr. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z nej (ďalej len „konečné sprístupnenie informácií“). Všetkým stranám bola poskytnutá lehota, počas ktorej mohli ku konečnému sprístupneniu informácií predložiť pripomienky. (36) Pripomienky predložené zainteresovanými stranami sa zvážili a vo vhodných prípadoch sa aj zohľadnili. 1.5. Prijatie záväzku vzhľadom na konečné clá (37) Komisia dostala po konečnom sprístupnení informácií zmenenú ponuku záväzku vyvážajúcich výrobcov spolu s Čínskou obchodnou komorou pre dovoz a vývoz strojov a elektronických výrobkov, ktorá sa vzťahovala aj na súbežné antidumpingové prešetrovanie. Rozhodnutím Komisie 2013/XXX/EÚ z XX. novembra 2013 Komisia potvrdila prijatie záväzku. 1.6. Obdobie prešetrovania a posudzované obdobie (38) Prešetrovanie subvencovania a ujmy sa vzťahovalo na obdobie od 1. júla 2011 do 30. júna 2012 (ďalej len „obdobie prešetrovania“ alebo „OP“). Preskúmanie trendov, ktoré sú relevantné pre posúdenie ujmy, sa vzťahovalo na obdobie od 1. januára 2009 do konca obdobia prešetrovania (ďalej len „posudzované obdobie“). 2. PRÍSLUŠNÝ VÝROBOK A PODOBNÝ VÝROBOK 2.1. Príslušný výrobok (39) Príslušný výrobok bol v počiatočnej fáze vymedzený ako fotovoltické (FV) moduly alebo panely a články a doštičky na báze kryštalického kremíka typu používaného vo fotovoltických moduloch alebo paneloch na báze kryštalického kremíka s pôvodom v ČĽR alebo odosielaných z nej. Články a doštičky nie sú hrubšie než 400 mikrometrov. Tento výrobok je v súčasnosti zaradený pod číselné znaky KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90. (40) Z vymedzenia pojmu príslušný výrobok sú vylúčené tieto druhy výrobkov: – solárne nabíjačky, ktoré sa skladajú z menej než šiestich článkov, sú prenosné a zásobujú prístroje elektrickou energiou alebo nabíjajú batérie, – tenkovrstvové fotovoltické výrobky, – fotovoltické výrobky na báze kryštalického kremíka, ktoré sú trvalo zabudované do elektrických zariadení s funkciou inou ako výroba elektrickej energie a ktoré spotrebúvajú elektrickú energiu vyrobenú zabudovaným fotovoltickým článkom (fotovoltickými článkami) na báze kryštalického kremíka. 2.2. Podobný výrobok (41) Pri prešetrovaní sa zistilo, že príslušný výrobok a výrobok, ktorý sa vyrába a predáva v Únii výrobným odvetvím Únie, majú rovnaké základné fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a rovnaké základné konečné použitie. Preto sa považujú za podobné výrobky v zmysle článku 2 písm. c) základného nariadenia. 2.3. Tvrdenia týkajúce sa vymedzenia výrobku 2.3.1. Vylúčenie doštičiek (42) Zainteresované strany tvrdili, že doštičky majú byť vylúčené z vymedzenia výrobku, pretože doštičky nemajú rovnaké základné fyzikálne, chemické a technické vlastnosti ako články a moduly. Okrem argumentov predložených pred zverejnením dočasného antidumpingového nariadenia boli následne v tejto súvislosti predložené ďalšie dva argumenty. (43) Po prvé, zainteresované strany tvrdili, že doštičky možno použiť na iné účely než výrobu článkov, najmä na výrobu integrovaných obvodov a ďalších mikroprístrojov. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že nie všetky doštičky sú zahrnuté do vymedzenia výrobku tohto prešetrovania, ktoré je obmedzené na „doštičky typu používaného vo fotovoltických moduloch alebo paneloch na báze kryštalického kremíka“ a tieto doštičky majú „hrúbku nepresahujúcu 400 mikrometrov“. I keď doštičky určite existujú v iných aplikáciách, prešetrovanie nikdy nezahŕňalo doštičky, ktoré sa používajú pri výrobe iných výrobkov ako integrované obvody. Okrem toho žiadny z výrobcov, dovozcov alebo používateľov zapojených do trhu s týmito inými typmi doštičiek nepredložil tvrdenie, že ich doštičky podliehajú registrácii alebo sa na ne vzťahujú dočasné antidumpingové clá. Preto sa dospelo k záveru, že tieto iné druhy doštičiek nie sú zahrnuté do vymedzenia výrobku v tomto prešetrovaní. Súčasne to ukazuje, že doštičky nemusia mať nevyhnutne rovnaké koncové použitie ako články a moduly. (44) Po druhé sa tvrdí, že nespracované doštičky nemajú žiadnu z podstatných elektrických vlastností, ktoré odlišujú solárne články a moduly od iných výrobkov. Doštičkám chýba najmä schopnosť vyrábať elektrinu zo slnečného žiarenia, čo je kľúčovou funkciou kryštalických fotovoltických článkov a modulov. (45) Prešetrovaním sa skutočne ukázalo, že, schopnosť vyrábať elektrinu zo slnečného žiarenia vzniká až vtedy, keď je doštička pretvorená na článok. Táto premena sa vykonáva v článkoch, ktoré absorbujú svetelné žiarenie a prostredníctvom kryštalického kremíka ho premieňajú na elektrickú energiu. Články majú PN prechod na umožnenie zberu a odvádzania elektrickej energie, ktorá sa vyrobí v článkoch. Moduly vznikajú spájaním článkov pomocou plochých drôtov alebo kovových pásikov a vzniknú reťazce článkov. Tie sa z obidvoch strán zapuzdrujú. Na vrchnú časť sa väčšinou používa sklo a na spodnú polymérny podkladový kryt. Na účely montáže v teréne sa spravidla vytvárajú rámy (napr. na strechách). Moduly môžu, ale nemusia mať menič. (46) Vzhľadom na odlišné základné fyzikálne a technické vlastnosti, vymedzené počas prešetrovania okrem iného ako spôsobilosť vyrábať elektrickú energiu zo slnečného žiarenia, sa usúdilo, že doštičky by mali byť vylúčené z vymedzenia príslušného výrobku, a teda aj z rozsahu pôsobnosti tohto prešetrovania. 2.3.2. Fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a konečné použitie (47) Viaceré zainteresované strany tvrdili, že prešetrovanie sa nemôže vzťahovať na dva výrobky s rozličnými fyzikálnymi, chemickými a technickými vlastnosťami, a preto moduly a články by mali byť predmetom dvoch samostatných prešetrovaní. Okrem toho tvrdili, že nie je jasné, či sa prešetrovanie vzťahuje len na jeden výrobok alebo na dva samostatné výrobky, a preto nemajú plnú možnosť chrániť svoje záujmy. (48) Výroba článkov a modulov je jeden výrobný proces s rozličnými výrobnými krokmi. Články určujú vlastnosti konečného výrobku (t. j. modulov). Prešetrovaním sa ukázalo, že výroba článkov je priamo a výlučne určená na výrobu modulov; moduly a články majú rovnaké fyzikálne, chemické a technické vlastnosti (určené použitými surovinami) a majú rovnaké základné konečné použitie, t. j. predávajú sa na účely zabudovania do fotovoltických solárnych systémov. Výkonnosť modulov je priamo spojená s výkonnosťou článkov. (49) V oznámení o začatí konania sa zreteľne uvádza, že moduly a články predstavujú výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania. Zainteresované strany preto mali plnú možnosť chrániť svoje záujmy na základe príslušného výrobku podľa jeho vymedzenia. Argumenty sa z týchto dôvodov zamietli. 2.3.3. Odlišná nomenklatúra (50) Okrem toho sa tvrdilo, že moduly a články sa nemôžu považovať za jeden výrobok, keďže majú niekoľko odlišných osemmiestnych číselných znakov KN, podpoložiek so šesťmiestnym číselným kódom a položiek HS so štvormiestnym číselným kódom. V tejto súvislosti treba poznamenať, že články aj moduly môžu byť deklarované pod colnou položkou 8541 40 90, zatiaľ čo colné položky pod položkou 8501 sú určené pre elektrické generátory všeobecne a nie konkrétne pre solárne výrobky. Z tohto dôvodu sa toto tvrdenie zamietlo. 2.3.4. Pridaná hodnota článkov (51) Viaceré strany tvrdili, že pridaná hodnota procesu premeny článkov predstavuje najväčšiu časť hodnoty modulu, a preto sa články musia považovať za samostatný výrobok. (52) Pri prešetrovaní sa zistilo, že výroba článkov je technologicky najsofistikovanejšou časťou výrobného procesu. Takisto sa však zistilo, že uvedené dva výrobné kroky sú navzájom prepojené a pridaná hodnota sa nesústreďuje do konkrétnej fázy výrobného procesu, ale je rozložená na celý výrobný proces. Tvrdenie sa z týchto dôvodov zamietlo. 2.3.5. Samostatné obchodné trhy (53) Niektoré zainteresované strany tvrdili, že moduly a články majú samostatné obchodné trhy, a preto by sa mali považovať za odlišné výrobky, čo takisto preukazuje skutočnosť, že veľký počet výrobcov nie je vertikálne integrovaných. (54) Moduly a články nemožno považovať za samostatné výrobky, ktorých ceny kolíšu len v závislosti od trhových faktorov. Ich ceny sú v skutočnosti pevne prepojené a ovplyvnené cenou polykryštalického kremíka. Podobne, ako sa vysvetľuje v odôvodnení 49, príslušný výrobok sa vyrába v jednom výrobnom procese s rôznymi krokmi. Skutočnosť, že niektorí výrobcovia nie sú vertikálne integrovaní, je spôsobená len obchodným rozhodnutím a úsporami z rozsahu a nezmení tento záver. Argument sa musel z týchto dôvodov zamietnuť. 2.3.6. Konečné použitie a zameniteľnosť (55) Viaceré zainteresované strany tvrdili, že moduly a články sa musia považovať za odlišné výrobky, keďže majú odlišné konečné použitie a nie sú zameniteľné. (56) Ako sa už uviedlo, pri prešetrovaní sa ukázalo, že výroba článkov-modulov je jeden výrobný proces, a preto otázka zameniteľnosti rôznych krokov jedného výrobného procesu nie je uplatniteľná. Okrem toho moduly a články majú rovnaké konečné použitie, premieňajú slnečné žiarenie na elektrickú energiu, a preto sa nemôžu použiť v iných aplikáciách. 2.3.7. Distribučné kanály (57) Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že moduly a články nemajú rovnaké distribučné kanály, a preto by sa nemali považovať za jeden výrobok. Prešetrovaním sa ukázalo, že moduly a články možno distribuovať v rámci rozličných alebo podobných distribučných kanálov. Hlavnými kritériami na vymedzenie jediného výrobku sú však rovnaké fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a konečné použitie. Vzhľadom na odôvodnenia 47 až 49 sa dospelo k záveru, že rozličné distribučné kanály sa preto nepovažujú za určujúci prvok. Tento argument by sa mal preto zamietnuť. 2.3.8. Vnímanie spotrebiteľmi (58) Tvrdilo sa, že moduly a články sa podstatne odlišujú z hľadiska vnímania spotrebiteľmi, a preto by sa nemali považovať za jediný výrobok. (59) Podobne ako sa už uviedlo, hlavnými kritériami na vymedzenie jedného výrobku sú rovnaké fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a konečné použitie. Vzhľadom na odôvodnenia 47 až 49 sa usúdilo, že odlišné vnímanie spotrebiteľmi sa nepovažuje za určujúci prvok. Tento argument by sa mal preto zamietnuť. 2.3.9. Samostatné prešetrovanie článkov a modulov (60) Zainteresované strany zopakovali, že články a moduly nie sú jeden výrobok, a preto by mali byť posudzované samostatne. Na rozdiel od doštičiek ale články a moduly majú rovnaké základné vlastnosti, t. j. schopnosť vyrábať elektrickú energiu zo slnečného žiarenia. Preto boli tieto argumenty zamietnuté. (61) Po konečnom sprístupnení informácií jeden vývozca tvrdil, že samotné články nedokážu vyrábať elektrickú energiu. Aby to dokázali, musia byť údajne zabudované do modulov. Každý článok má ale sám o sebe schopnosť vyrábať zo slnečného žiarenia elektrickú energiu zvyčajne na úrovni okolo 4W. I keď tento výkon môže byť nedostatočný pre väčšinu použití, ktoré vyžadujú montáž viacerých článkov do modulov, neznamená to však, že článok sám o sebe už nemá spôsobilosť vyrábať elektrickú energiu. (62) Po konečnom sprístupnení informácií jeden vývozca ďalej tvrdil, že články nie sú len iný typ modulu, ale že sú úplne odlišný výrobok. V skutočnosti je článok kľúčovou súčasťou modulu. Článok ako kľúčový prvok je celkom zrejme nie „úplne odlišný výrobok“, keďže moduly a články majú rovnaké základné charakteristiky výroby elektrickej energie zo slnečného žiarenia, ako sa uvádza v odôvodnení 60. (63) Tá istá strana okrem toho tvrdila, že pri výbere výrobcov z Únie a čínskych vývozcov na zaradenie do vzorky sa rozdiel medzi článkami a modulmi zohľadnil. Preto mali byť vytvorené rôzne colné sadzby pre moduly a články. V tomto ohľade sa potvrdzuje, že rozdiel medzi modulmi a článkami bol skutočne zohľadnený pri zaraďovaní výrobcov z Únie a čínskych vývozcov do vzorky, ako je uvedené v odôvodneniach 10 a 14 dočasného antidumpingového nariadenia. Tento postup bol však použitý len preto, aby sa zabezpečila reprezentatívnosť vzorky, a ako taký neznamená, že články a moduly by sa nemali považovať za jeden výrobok, alebo že by sa mali vytvoriť samostatné colné sadzby pre články a moduly. Skutočne, aby sa zabezpečilo, že vzorka je reprezentatívna pre všetky druhy výrobkov, bolo dôležité pri výbere vzorky rozlišovať medzi článkami a modulmi. Okrem toho, keďže existoval určitý stupeň neistoty v súvislosti s otázku, či články a moduly sa majú považovať za jeden výrobok alebo za dva samostatné výrobky, bolo nutné zabezpečiť reprezentatívnosť pre oba možné výsledky. (64) Vyvážajúci výrobcovia tvrdili, že skutočnosť, že v záväzku sú článkom a modulom priradené rôzne minimálne dovozové ceny a objemy, údajne potvrdzuje, že moduly a články sú rozdielne výrobky vyžadujúce dve odlišné prešetrovania. Rôzne minimálne dovozné ceny sú však iba známkou toho, že články a moduly sú rôzne skupiny typov výrobkov, ktoré sú predávané za rôzne ceny. Aby mali minimálne dovozné ceny význam, je preto nutné vymedziť rôzne ceny. (65) Skutočnosť, že články a moduly sú odlišné skupiny typov výrobkov, nie je ako taká podstatná pre vymedzenie príslušného výrobku. Pre vymedzenie príslušného výrobku stačí, že výrobky majú rovnaké základné vlastnosti a konečné použitie, čo je prípad modulov a článkov, ako je opísané v odôvodneniach 46 a 71. (66) Čínska vláda tvrdila, že posúdenie, či články a moduly sú jediný príslušný výrobok, nerieši rad kritérií vymedzených odvolacím orgánom vo veci ES – azbest[6]. Tieto kritériá sa používajú na vymedzenie „podobného výrobku“ a nie príslušného výrobku. Inými slovami, tieto kritériá musia byť použité na vymedzenie podobného výrobku, napríklad podobný výrobok vyrába výrobné odvetvie Únie a tento je potom porovnávaný s príslušným výrobkom vyvážaným čínskymi vyvážajúcimi výrobcami. Tieto kritériá nie sú preto vhodné na vymedzenie príslušného výrobku. V každom prípade inštitúcie poznamenávajú, že uplatňovanie kritérií použitých vo veci ES – azbest na vymedzenie príslušného výrobku by v tomto prípade neviedlo k inému výsledku. Prvé a druhé kritérium (vlastnosti, povaha a kvalita, respektíve konečné použitia) sú totožné s kritériami fyzikálnych, chemických a technických vlastností a konečnými použitiami použitými v predchádzajúcich odôvodneniach. Tretie kritérium (vkus a zvyky spotrebiteľov) nie je naozaj užitočné pre tento prípad, keďže články sú kľúčovým komponentom modulov. Pokiaľ ide o štvrté kritérium, tarifné zatriedenie, poznamenáva sa, že články ako aj moduly môžu byť deklarované pod colnou položkou 8541 40 90, zatiaľ čo colné položky pod položkou 8501 sú určené pre elektrické generátory všeobecne a nie konkrétne pre solárne produkty. (67) Iné zainteresované strany tvrdili, že objektívne uplatňovanie kritérií vytvorených Súdnym dvorom v predchádzajúcich prípadoch[7] údajne vedie k záveru, že moduly a články sú rôzne výrobky. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že súd len naznačil niekoľko kritérií, ktoré možno zohľadniť – neexistuje žiadna povinnosť používať všetky kritériá vo všetkých prípadoch, keďže nie všetky z nich musia byť relevantné. Tieto kritériá sa posudzovali v odôvodneniach 27 až 39 dočasného antidumpingového nariadenia, pričom sa zistilo, že niektoré kritériá nie sú pre tento prípad relevantné. Vo veci Brosmann posúdenie príslušnosti rôznych typov obuvi do skupiny „príslušného výrobku“ sa tiež uskutočnilo len na základe troch kritérií, ktoré boli považované za relevantné. Vzhľadom na to, že zainteresované strany neposkytli žiadne odôvodnenie, prečo objektívne uplatňovanie kritérií vedie k záveru, že moduly a články sú rozdielne výrobky, nemožno toto tvrdenie prijať. (68) Okrem toho sa pripomína, že články a moduly majú rovnaké základné konečné použitie, t. j. sú predávané na zabudovanie do fotovoltických solárnych systémov. Výkonnosť modulov je priamo spojená s výkonnosťou článkov, ako sa uvádza v odôvodnení 28 dočasného antidumpingového nariadenia. (69) Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že vylúčenie doštičiek z vymedzenia výrobku a skutočnosť, že na výrobu modulov z článkov je potrebné významné spracovanie, takisto vyvracajú tvrdenie, že články a moduly majú rovnaké konečné použitie. Tiež sa tvrdí, že posúdenie rovnakého konečného použitia modulov a článkov vychádza z predpokladu, že doštičky, moduly a články majú rovnaký výrobný proces. (70) Po prvé, záver, že posúdenie rovnakého konečného použitia modulov a článkov vychádza z predpokladu rovnakého výrobného procesu, je nesprávny. I keď obe konštatovania sú skutočne uvedené v tom istom odôvodnení 36 dočasného antidumpingového nariadenia, neznamená to, že jeden záver je založený na predpoklade druhého. Spojenie „okrem toho“ oddeľujúce tieto dve konštatovania objasňuje, že druhá výpoveď nevychádza z prvej. Navyše, tieto dve konštatovania sú uvedené na riešenie dvoch samostatných okruhov pod nadpisom „konečné použitie a zameniteľnosť“. Prvé konštatovanie týkajúce sa výrobného procesu rieši zameniteľnosť, zatiaľ čo druhé rieši konečné použitie. Základný predpoklad, že posúdenie rovnakého konečného použitia modulov a článkov vychádza z predpokladu, že doštičky, moduly a články majú rovnaký výrobný proces, je preto nesprávny. (71) Pokiaľ ide o skutočné konečné použitie článkov a modulov, zainteresované strany nespochybnili, že moduly a články sú predávané na zabudovanie do fotovoltických solárnych systémov. Záver, že moduly a články majú rovnaké konečné použitie, je preto potvrdený. 2.3.10. Tenkovrstvové fotovoltické výrobky (72) Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že tenkovrstvové fotovoltické výrobky sa majú začleniť do vymedzenia príslušného výrobku, pričom tvrdila, že majú rovnaké základné fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a rovnaké základné konečné použitie. (73) Tenkovrstvové fotovoltické výrobky sú jasne vylúčené z vymedzenia výrobku (pozri odôvodnenie 40). Tenkovrstvové fotovoltické výrobky skutočne majú v porovnaní s príslušným výrobkom odlišné fyzikálne, chemické a technické vlastnosti. Vyrábajú sa iným výrobným procesom a nevyrábajú sa z kryštalického kremíka, ktorý je hlavnou surovinou na výrobu modulov a článkov. Majú nižšiu konverznú účinnosť a nižší výkon vo wattoch, a preto nie sú vhodné na také isté použitia ako príslušný výrobok. Argumenty sa museli z týchto dôvodov zamietnuť. 2.3.11. Polotovary (74) Ďalej sa tvrdilo, že články by sa mali považovať za polotovary, zatiaľ čo moduly sú konečné výrobky, preto by sa nemali považovať za jeden výrobok. (75) Ako sa už uviedlo, hlavné kritériá na vymedzenie jedného výrobku sú rovnaké fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a konečné použitie. Vzhľadom na odôvodnenia 47 až 49 sa preto usúdilo, že rozdiel medzi polotovarmi a konečnými výrobkami sa nepovažuje za určujúci prvok. Tento argument by sa mal preto zamietnuť. 2.3.12. Solárne nabíjačky (76) Jedna zainteresovaná strana požadovala vylúčenie solárnych panelov určených výlučne na nabíjanie 12 V batérií na základe skutočnosti, že ich konečné použitie sa odlišuje od konečného použitia modulov na zapojenie do siete, keďže vytvárajú omnoho menšie napätie, a preto nie sú vhodné na zapojenie do siete. (77) Podľa oznámenia o začatí konania sú z výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, vylúčené prenosné solárne nabíjačky, ktoré sa skladajú z menej než šiestich článkov a napájajú sa elektrickou energiou prístroje alebo ktoré nabíjajú batérie. Moduly, ktoré sú zložené z viac ako šiestich článkov a sú určené len na nabíjanie batérií, majú rovnaké základné vlastnosti a výkonnosť ako moduly na zapojenie do siete. Používa sa v nich napätie naprázdno, ktoré má nižšie napätie než obvod používaný v moduloch na zapojenie do siete. Pri prešetrovaní sa zistilo, že napriek tomuto rozdielu možno tento druh modulov zapojiť do siete. Nižšie napätie možno jednoducho vyvážiť zväčšením veľkosti resp. počtu článkov. Preto sa na moduly, ktoré sú určené na nabíjanie batérií a pozostávajú z viac než šiestich článkov, vzťahuje vymedzenie príslušného produktu. (78) Zainteresované strany takisto tvrdili, že vymedzenie „solárnych nabíjačiek, ktoré sa skladajú z menej než šiestich článkov“ je priúzke a má sa rozšíriť o výrobky s podobnou funkciou, ktoré nie sú zahrnuté do tohto vymedzenia, ako napríklad výrobky podobnej veľkosti využívajúce väčší počet menších buniek. (79) Okrem toho zainteresované strany tvrdili, že vymedzenie „fotovoltických výrobkov na báze kryštalického kremíka, ktoré sú trvalo zabudované do elektrických zariadení“ je priúzke, keďže sú vylúčené len kompletné elektrické zariadenia, kým solárne komponenty na zabudovanie do elektrických zariadení nie sú nevyhnutne vylúčené. (80) Analýza argumentov predložených rôznymi zainteresovanými stranami skutočne ukázala, že je vhodnejšie vymedziť vyňatie takýchto výrobkov na základe technických noriem než na základe počtu článkov. Predovšetkým sa zistilo, že vymedzenie v norme IEC 61730-1 Aplikačná trieda C primeranejšie vymedzuje výrobky, ktoré majú byť vyňaté z rozsahu pôsobnosti opatrení. (81) Po konečnom sprístupnení informácií boli doručené pripomienky týkajúce sa vylúčenia na základe tejto medzinárodnej normy. Tvrdilo sa, že by bolo vhodnejšie vymedziť vylúčenie na základe výstupného napätia a výstupného výkonu ako „moduly alebo panely s výstupným napätím nepresahujúcim 50 V JP a výstupným výkonom neprekračujúcim 50 W výhradne na priame použitie ako nabíjačky batérií v systémoch s rovnakým napätím a výkonovými charakteristikami“ než odkazom na príslušnú medzinárodnú normu. Toto tvrdenie možno uznať a konečné vylúčenie je určené podľa tohto vymedzenia. 2.3.13. Solárne moduly na integráciu do strechy (82) Iná zainteresovaná strana tvrdila, že solárne moduly na integráciu do strechy by mali byť vyňaté z rozsahu pôsobnosti tohto prešetrovania, pretože spájajú funkciu solárneho modulu s funkciou strešnej škridle alebo bridlice. Ako také nie sú priamo zameniteľné štandardným solárnym modulom. (83) Prešetrovaním sa však ukázalo, že tak štandardné moduly, ako aj solárny modul na integráciu do strechy musia spĺňať rovnaké elektrické normy. I keď (strešný zabudovaný) solárny modul na integráciu do strechy nemožno jednoducho nahradiť štandardným modulom, možno ho nahradiť štandardným modulom a strešnými škridlami alebo bridlicami. Tieto výrobky majú preto rovnakú základnú technickú vlastnosť výroby elektriny zo slnečného žiarenia. Pridaná funkcia (ktorá je inak zabezpečovaná strešnou krytinou) sa nepovažuje za podstatnú a nevyžaduje vyňatie solárnych modulov na integráciu do strechy z vymedzenia výrobku. (84) Po konečnom sprístupnení informácií tá istá zainteresovaná strana tvrdila, že absencia dvojitej zameniteľnosti medzi solárnymi modulmi na integráciu do strechy a štandardnými solárnymi modulmi je znakom toho, že solárne moduly na integráciu do strechy by mali byť vyňaté z rozsahu pôsobnosti opatrení, pričom odkazovali na prípad obuvi[8] všeobecne a konkrétne na prípad atletickej obuvi vyrábanej špeciálnou technológiou STAF. Na vylúčenie STAF však bolo veľa dôvodov a samotnú absenciu dvojitej zameniteľnosti nepovažoval Všeobecný súd za dostatočný dôvod vo veci Brosmann[9], ktorý potvrdil, že veľmi odlišný výrobok, ako je vychádzková obuv a turistická obuv, možno napriek ich rozdielom skutočne považovať za príslušný výrobok v jednom antidumpingovom prešetrovaní. (85) Okrem toho zainteresovaná strana tvrdila, že absencia výroby v EÚ a skutočnosť, že zainteresovaná strana vlastní práva duševného vlastníctva, údajne potvrdzujú, že solárne moduly na integráciu do strechy sú inovatívne a odlišné od akéhokoľvek iného produktu. Pokiaľ však ide o vec týkajúcu sa obuvi, ktorú uvádza zainteresovaná strana, Všeobecný súd vo veci Brosmann rozhodol, že „„[čo sa týka tvrdení založených ...] na neexistencii výroby tohto druhu obuvi v Spoločenstve a na existencii patentu, treba uviesť, že nejde o rozhodujúce tvrdenia..“[10]. V dôsledku toho sa obuv s patentovanou technológiou v tomto prípade považovala za príslušný výrobok. (86) Zainteresovaná strana taktiež tvrdila, že solárne moduly na integráciu do strechy majú byť vylúčené z vymedzenia príslušného výrobku, pretože sa predávajú za podstatne vyššie ceny než štandardné moduly. Podobne vo veci obuvi boli výrobky STAF presahujúce určitú cenu vylúčené z vymedzenia príslušného výrobku. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že solárny modul na integráciu do strechy v sebe spája funkciu solárneho modulu s funkciou strešnej škridle alebo bridlice, ako je uvedené v odôvodnení 83. Priame porovnanie cien preto nie je zmysluplné, keďže pridaná funkcia vedie prirodzene k vyšším cenám. (87) V odpovedi na toto tvrdenie zainteresovaná strana tvrdila, že na základe takéhoto zdôvodnenia by bolo nemožné vôbec niekedy uplatňovať cenové rozdiely ako doplnkový ukazovateľ zaručujúci vylúčenie z vymedzenia výrobku. Tento výklad je však priveľmi ďalekosiahly. V predchádzajúcom odôvodnení sa hovorí len to, že v tomto konkrétnom prípade, keď moduly na integráciu do strechy spájajú funkciu príslušného výrobku a iného výrobku (v tomto prípade strešnej škridle alebo bridlice), cena nie je samozrejme zmysluplná. To v žiadnom prípade neznamená, že v iných prípadoch nemôže byť cenový rozdiel užitočným ukazovateľom na určenie vylúčenia výrobku z vymedzenia príslušného výrobku. (88) Napokon zainteresovaná strana tvrdila, že jej dodávateľovi solárnych modulov na integráciu do strechy má byť umožnený prístup k záväzku minimálnej ceny. Zdá sa však, že čínsky vývozca nespolupracoval pri prešetrovaní a ako nespolupracujúca strana nie je oprávnený zúčastňovať sa na záväzku. Tieto požiadavky nemôžu byť preto prijaté. 2.3.14. Monokryštalické a multikryštalické články (89) Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že v Únii neexistuje žiadna výroba monokryštalických článkov a že jej vývoz monokryštalických článkov nekonkuroval priemyselnému odvetviu EÚ. Prešetrovaním sa však ukázalo, že v Únii skutočne existuje výroba monokryštalických článkov. Tento argument sa preto zamieta. Všeobecný súd v každom prípade rozhodol vo veci Brosmann, že neexistencia výroby tohto druhu obuvi v Spoločenstve nie je rozhodujúca. 2.3.15. Ustanovenie „odosielané z“ (90) Niektoré zainteresované strany tvrdili, že rozšírenie rozsahu pôsobnosti prešetrovania na výrobky „odosielané z“ ČĽR je neodôvodnené, keďže prípad sa začal iba proti výrobkom s pôvodom v ČĽR. (91) Výrobky odosielané z ČĽR však už boli zahrnuté vo fáze začatia prešetrovania. V bode 5 oznámenia o začatí konaní sa uvádza, že „spoločnosti, ktoré dovážajú výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, z Čínskej ľudovej republiky, ale domnievajú sa, že časť tohto dovozu alebo dokonca celý tento dovoz nemá na colné účely pôvod v Čínskej ľudovej republike, sa vyzývajú, aby sa v rámci prešetrovania prihlásili a poskytli všetky príslušné informácie.“ Je teda zrejmé, že všetky spoločnosti, ktoré posielajú tovar z ČĽR, mali príležitosť spolupracovať pri tomto prešetrovaní. Okrem toho vzhľadom na to, že výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, často obsahuje komponenty a diely z rôznych krajín, sa v bode 5 oznámenia o začatí konania tiež informovalo, že „môžu byť prijaté osobitné ustanovenia“ na riešenie tohto problému. (92) Preto sa usudzuje, že všetky dotknuté hospodárske subjekty boli riadne informované o tom, že v prípade potreby je možné prijať osobitné ustanovenia v súvislosti s tovarom zasielaným z ČĽR, a boli vyzvané k spolupráci pri prešetrovaní. Preto rozsah prešetrovania nebol na výrobky „zasielané z ČĽR“ rozšírený, pretože tieto boli v ňom zahrnuté od začiatku. (93) Po sprístupnení informácií zainteresované strany tvrdili, že bez ohľadu na ustanovenia v oznámení o začatí konania uvedeného v odôvodnení 91 sa vyšetrovanie obmedzilo na tovar s pôvodom v ČĽR a neposudzovalo vplyv výrobkov odosielaných z ČĽR. (94) V tejto súvislosti sa poznamenáva, že nasledujúce kroky boli prijaté s cieľom zabezpečiť, aby sa v priebehu prešetrovania posudzoval všetok tovar odosielaný z ČĽR a nielen tovar s pôvodom v ČĽR: · Všetky spoločnosti, ktoré odosielajú príslušný výrobok z ČĽR, boli vyzvané, aby sa v rámci prešetrovania prihlásili bez ohľadu na pôvod tovaru. · Vývozcovia boli v prílohe A oznámenia o začatí konania vyzvaní oznámiť všetky informácie pre všetky výrobky vyrábané spoločnosťou. Tieto informácie neboli obmedzené na tovar s pôvodom v Čínskej ľudovej republike. · Na základe týchto informácií, ktoré obsahovali všetky vývozy do EÚ bez ohľadu na pôvod tovaru, sa vybrala reprezentatívna vzorka. · Výrobcovia zaradení do vzorky dostali dotazník pre „vyvážajúcich výrobcov do Európskej únie“ a Čínska ľudová republika bola označovaná ako „príslušná krajina“, a nie ako krajina pôvodu. Bolo teda zrejmé, že sa prešetroval všetok tovar bez ohľadu na jeho pôvod. (95) Na tomto základe sa dospelo k záveru, že prešetrovanie zahŕňalo všetky výrobky pochádzajúce z ČĽR alebo z nej odosielané a že závery prešetrovania vrátane subvencovania a ujmy zahŕňali všetky výrobky pochádzajúce z ČĽR alebo z nej odosielané. (96) Po konečnom sprístupnení informácií tvrdili zainteresované strany, že podnet obsahuje iba dôkazy prima facie týkajúce sa dovozu solárnych panelov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, a nie výrobkov odosielaných z Čínskej ľudovej republiky. V tejto súvislosti je potrebné objasniť, že podanie skutočne zahŕňalo výrobky „z Čínskej ľudovej republiky“, ako je vidieť z titulnej strany podanej navrhovateľom, na ktorej je pečiatka. Pred touto stranou je na spise ďalšia strana, ktorá skutočne používa znenie „s pôvodom v Čínskej ľudovej republike“. Tento prípad ale nebol súčasťou dokumentu predloženého navrhovateľom, ale doplnili ho ako titulnú stránku útvary Komisie, pričom použili názov prešetrovania a neopakovali názov použitý navrhovateľom. Preto sa usudzuje, že podanie sa vzťahuje na všetky výrobky z ČĽR bez ohľadu na to, či mali alebo nemali pôvod v ČĽR. (97) Čínski vyvážajúci výrobcovia ďalej tvrdili, že nemožno primerane očakávať, že vyvážajúci výrobcovia v tretích krajinách mohli vedieť, že ich výrobky by mohli byť tiež predmetom prešetrovania. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že tieto opatrenia sa nevzťahujú na tovar, ktorý je v režime tranzit v zmysle článku V dohody GATT. Preto sa dané opatrenia nevzťahujú na vyvážajúcich výrobcov, ktorí nemajú žiadne prevádzky v ČĽR. Okrem toho žiadni vyvážajúci výrobcovia z tretích krajín sa neprihlásili a neuviedli, že sa na výrobky, ktoré vyvážajú, vzťahujú dané opatrenia. (98) Tí istí vyvážajúci výrobcovia tvrdili, že vyvážajúci výrobcovia z tretích krajín neboli vyzvaní, aby sa prihlásili, a nedostali príležitosť preukázať, že ich výrobky nie sú dotované. Inštitúcie sa domnievajú, že opatrenia nemajú vplyv na týchto vyvážajúcich výrobcov, ktorí nemajú žiadne prevádzky v ČĽR, keďže ich výrobky, ak sú odosielané z ČĽR, by boli v režime tranzit. Všetci ostatní vyvážajúci výrobcovia boli informovaní oznámením o začatí konania, že ich prevádzky sú súčasťou vyšetrovania. 2.3.16. Záver (99) Vzhľadom na uvedené je vymedzenie výrobku s konečnou platnosťou definované ako fotovoltické moduly alebo panely a články na báze kryštalického kremíka typu používaného vo fotovoltických moduloch alebo paneloch na báze kryštalického kremíka, ktoré majú pôvod v Čínskej ľudovej republike alebo sú z nej odosielané, pokiaľ nie sú v režime tranzit v zmysle článku V GATT. Hrúbka článkov nepresahuje 400 mikrometrov. Tento výrobok je v súčasnosti zaradený pod číselné znaky KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90. (100) Z vymedzenia pojmu príslušný výrobok sú vylúčené tieto druhy výrobkov: – solárne nabíjačky, ktoré sa skladajú z menej než šiestich článkov, sú prenosné a zásobujú prístroje elektrickou energiou alebo nabíjajú batérie, – tenkovrstvové fotovoltické výrobky, – fotovoltické výrobky na báze kryštalického kremíka, ktoré sú trvalo zabudované do elektrických zariadení s funkciou inou ako výroba elektrickej energie, ktoré spotrebúvajú elektrickú energiu vyrobenú zabudovaným(-i) fotovoltickým(-i) článkom(-ami) na báze kryštalického kremíka. – moduly alebo panely s výstupným napätím nepresahujúcim 50 V JP a výstupným výkonom neprekračujúcim 50 W výhradne na priame použitie ako nabíjačky batérií v systémoch s rovnakým napätím a výkonovými charakteristikami. 3. SUBVENCOVANIE (101) Navrhovateľ tvrdil, že ČĽR výrazne dotuje svoj fotovoltický priemysel (ďalej len „FV priemysel“), a odvolával sa na mnohé politické a plánovacie materiály, ako aj právne predpisy, ktoré sú základom štátnej podpory danému odvetviu. Komisia preskúmala a analyzovala dokumenty uvedené v podnete, ako aj v ďalších dokumentoch predložených čínskou vládou a počas prešetrovania zaradila vyvážajúcich výrobcov do vzorky a u mnohých z nich zistila, že FV priemysel v ČĽR je skutočne predmetom preferenčného zaobchádzania v mnohých oblastiach. (102) Čínska vláda zahrnula vo svojom 12. päťročnom pláne[11] FV priemysel medzi „strategické“ priemyselné odvetvia. Čínska vláda tiež vydala konkrétny plán pre solárny fotovoltický priemysel (podriadený hlavnému 12. päťročnému plánu), t. j. 12. päťročný plán pre solárny fotovoltický priemysel. V tomto pláne čínska vláda vyjadrila svoju podporu „vynikajúcim podnikom“[12] a „kľúčovým podnikom“[13], zaviazala sa „podporovať vykonávanie rôznych politík na podporu fotovoltiky“[14], a „formulovať celkovú prípravu podporných politík pre oblasti priemyslu, financií, daní ...“[15]. Rozhodnutie č. 40 Štátnej rady vyhlasuje, že čínska vláda bude aktívne podporovať rozvoj nového energetického odvetvia a urýchlenie rozvoja slnečnej energie[16], vyzýva všetky finančné inštitúcie, aby poskytli úverovú pomoc podporovaným projektom (kategória, do ktorej patria FV projekty), a sľubuje vykonávanie „ďalších preferenčných politík pre podporované projekty“[17]. V ďalšom rozhodnutí Štátnej rady z 10. októbra 2010 sa uvádza rozšírenie „intenzity podpory fiškálnej a finančnej politiky“, vyzývajú sa finančné inštitúcie „zvýšiť úverovú podporu“ a sľubuje sa „využívanie takých fiškálnych preferenčných politík, ako sú kompenzácia rizika“[18] pre nové strategické priemyselné odvetvia, medzi ktoré patrí solárny FV priemysel. Štátna koncepcia strednodobého a dlhodobého rozvoja vedy a techniky (2006 – 2020) sľubuje „dať na prvé miesto financovanie politiky“, „povzbudzovať finančné inštitúcie, aby poskytovali preferenčnú úverovú podporu významným štátnym vedeckým a technickým industrializačným projektom“, „vyzývať finančné inštitúcie, aby zlepšili a posilnili finančné služby pre podniky v oblasti vyspelých technológií“ a „zaviesť preferenčné daňové politiky na podporu rozvoja podnikov pôsobiacich v oblasti vyspelých technológií“[19]. V zákone ČĽR o vedeckom a technickom pokroku sa takisto uvádza rad opatrení na podporu strategických priemyselných odvetví vrátane solárneho fotovoltického priemyslu. Okrem iného to ukazuje, že štát podporuje a usmerňuje finančné inštitúcie pri podpore rozvoja priemyselných odvetví v oblasti vyspelých a nových technológií poskytovaním úverov[20], ukladá politicky orientovaným finančným inštitúciám pokyny, aby uprednostňovali v ponuke finančných služieb[21] rozvoj priemyselných odvetví v oblasti vyspelých a nových technológií, zabezpečuje „diskontnú úrokovú sadzbu a záruku na úvery“ pre niektoré podniky a „osobitnú pomoc“ poskytovanú politicky orientovanými finančnými inštitúciami na projekty podporované štátom[22]. Praktické uplatnenie týchto opatrení sa podrobne uvádza ďalej v texte. 3.1. Úvodné poznámky (103) Čínska vláda a čínski vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky predložili vyplnené dotazníky a súhlasili s návštevami na mieste[23], ktoré mali overiť ich odpovede. (104) Pokiaľ ide o čínsku vládu, Komisia po analýze vyplneného dotazníka zaslala písomné upozornenie na nedostatky a list predchádzajúci overovaniu, po ktorých nasledovala ďalšia korešpondencia k obsahu overovacej návštevy. Komisia poskytla čínskej vláde dostatok času na prípravu a predloženie námietok vždy, keď ju o to požiadali a keď to uznala za opodstatnené. Čínskej vláde boli skutočne poskytnuté značné predĺženia konečných termínov, t. j. tridsaťdňové predĺženie lehoty na vyplnenie dotazníka, čím sa predĺžila konečná lehota na predloženie vyplneného dotazníka na 69 dní, a v prípade odpovede na písomné upozornenie na nedostatky poskytla Komisia čínskej vláde 25 dní. Preto mala čínska vláda celkom viac ako tri mesiace na poskytnutie informácií požadovaných Komisiou. (105) Počas overovacej návštevy na mieste na čínskom ministerstve obchodu v Pekingu a v štyroch finančných inštitúciách (China Development Bank, Export Import Bank of China, Huaxia Bank a SINOSURE) sa Komisia snažila podľa ustanovení článkov 11 a 26 základného nariadenia overiť poskytnuté informácie na základe podkladov použitých na prípravu odpovede čínskej vlády. Počas tohto overovania Komisia dospela k predbežnému záveru, že vzhľadom na nedostatok dostupných informácií a podkladov od čínskej vlády nie je možné odpovede uvedené v dotazníku riadne overiť. Okrem toho niektoré informácie neboli vôbec predložené, aj keď boli konkrétne vyžiadané, a niektoré otázky jednoducho neboli zodpovedané. V dôsledku toho bola čínska vláda oboznámená s dôsledkami odmietnutia spolupráce v súlade s článkom 28 ods. 1 a 6 základného nariadenia. (106) Čínska vláda takisto tvrdila, že Komisia jej spôsobila neprimeranú záťaž a v dotazníku a následnom písomnom upozornení na nedostatky požadovala nepodstatné a zbytočné informácie. (107) V súvislosti s požadovanými informáciami sa poznamenáva, že Komisia požadovala len informácie týkajúce sa tvrdení uvedených v podnete, ktoré považovala za potrebné na to, aby dospela k reprezentatívnemu zisteniu, a aj v priebehu prešetrovania požadovala rovnaké údaje a informácie a žiadala od čínskej vlády vysvetlenia predložených informácií a ich vplyvu na prešetrované schémy. Inými slovami, Komisia požadovala len informácie, ktoré boli potrebné na posúdenie existencie a úrovne subvencovania dostupného pre príslušný produkt podľa iných údajných subvenčných schém uvedených v podnete. 3.2. Odmietnutie spolupráce (108) Ako sa už uviedlo v odôvodnení 106, po overovacích návštevách na mieste 23. mája 2013 Komisia oznámila čínskej vláde, že zvažuje použitie dostupných faktov v súlade s článkom 28 základného nariadenia. Komisia poslala tento list, pretože dospela k predbežnému záveru, že vzhľadom na nedostatok informácií a podporných dôkazov poskytnutých čínskou vládou nie je možné riadne overiť odpovede na dotazník týkajúci sa subvencií a na písomné upozornenie na nedostatky ani ďalšie podania predložené čínskou vládou v priebehu tohto konania. Na mieste sa ďalej zistilo, že niektoré informácie neboli vo vyplnenom dotazníku a v následných podaniach čínskej vlády vôbec uvedené, hoci ich Komisia výslovne žiadala. Okrem toho niektoré otázky jednoducho neboli zodpovedané. Možné použitie dostupných faktov sa týkalo vládnych plánov, projektov, rôznych právnych predpisov a ďalších dokumentov, preferenčných úverov na politiky, iného financovania, záruk a poistenia, obežníkov Čínskej ľudovej banky, overovaní v bankách, poistenia vývozných úverov a overovania v spoločnosti Sinosure, demonštračného programu Golden Sun, programov oslobodenia od priamych daní a ich zníženia, programov nepriamych daní a dovozných ciel, zabezpečenia vstupov za nižšiu než primeranú odplatu: polykryštalického kremíka, hliníkových výliskov a skla a práv na užívanie pozemkov. (109) Čínska vláda vo svojom liste z 3. júna 2013 vzniesla námietku voči predbežnému úmyslu Komisie uplatniť ustanovenia článku 28 základného nariadenia s odôvodnením, že v tomto prípade neboli splnené podmienky na nezohľadnenie predložených informácií, ani dokonca na „vyplnenie informačných medzier“. (110) Čínska vláda tvrdila, že „pochybnosti“ o presnosti informácií vychádzajúce jedine zo skutočnosti, že predložené informácie nebolo možné overiť k „najvyššej“ spokojnosti Komisie, by nemali viesť k neprihliadaniu na tieto informácie. Komisia nesúhlasí s týmto tvrdením, pretože nezodpovedá skutočnosti. Komisia totiž „neprehliadla“ žiadne informácie len na základe toho, že ich nemohla overiť počas overovacej návštevy na mieste. Ak sa však zistilo pri porovnaní s inými informáciami, ktoré má Komisia k dispozícii, že informácie a vysvetlenia poskytnuté čínskou vládou sú rozporuplné alebo neúplné a zároveň ich nebolo možné overiť pri overovaní na mieste, Komisia nemohla tieto informácie považovať za dôveryhodné. Každej informácii sa prikladá primeraná dôležitosť podľa miery nespolupráce čínskej vlády. Takisto treba poznamenať, že Komisia nemala problém s formátom, v ktorom boli informácie poskytnuté, ako tvrdila čínska vláda, ale skôr s ich nepresnosťou a/alebo neúplnosťou. (111) Čínska vláda takisto tvrdila, že informácie požadované Komisiou predstavovali také zaťaženie, že čínska vláda nemala praktickú možnosť ich poskytnúť. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že Komisia požadovala iba informácie, ktoré boli potrebné na overenie tvrdení navrhovateľa (a podporených dôkazmi prima facie), a poskytla čínskej vláde dostatok času a príležitostí na predloženie takýchto informácií. Okrem toho si Komisia v plnej miere uvedomuje, že významné množstvo podrobných tvrdení navrhovateľa ju v tomto prípade zaväzuje k vyžiadaniu veľkého množstva informácií od čínskej vlády. Ako sa však už vysvetlilo (odôvodnenia 104 až 107), požadované informácie neboli nadmerné a na ich zabezpečenie sa poskytol dostatok času. (112) Ďalej čínska vláda poukázala na rozdiel medzi neprihliadaním na predložené informácie a doplnením prijatých informácií o skutočnosti, ktoré sú v záznamoch. Keďže Komisia si v plnej miere uvedomuje tento rozdiel a koná v súlade s príslušnými ustanoveniami článku 28 základného nariadenia, je potrebné zdôrazniť, že keď sú predložené informácie v rozpore s inými informáciami, ktoré má Komisia k dispozícii k tej istej veci, nemožno tieto informácie doplniť. V takýchto situáciách (napr. predložené informácie o vlastníctve bánk) musela Komisia rozhodnúť, ktoré informácie sú spoľahlivejšie. Komisia vtedy zabezpečila, že dostupné fakty neboli použité sankčným spôsobom a že vychádzalo zo skutočne dostupných faktov. (113) Čínska vláda tvrdila, že Komisia nemá žiadne dôvody, na základe ktorých považuje v tomto prípade čínsku vládu za nespolupracujúcu, pretože Komisia buď ignorovala svoju povinnosť zvážiť „praktickú možnosť“ čínskej vlády odpovedať na jej požiadavku, alebo ju nesprávne pochopila. Podľa čínskej vlády celé prešetrovanie bolo tak neprimerane zaťažujúce, že spolupráca bola všeobecne znemožnená, a Komisia ako prešetrujúci orgán neustále odmietala spolupracovať s čínskou vládou na zmiernení tejto záťaže. Toto tvrdenie je očividne nesprávnym výkladom skutočností. Komisia, aby si splnila svoje zákonné povinnosti po prijatí riadne doloženého podnetu a zároveň rešpektovala príslušnú judikatúru WTO, žiadala od čínskej vlády len informácie potrebné na overenie a posúdenie tvrdení v sťažnosti podložených dostatočnými dôkazmi. Komisia ponúkla pomoc čínskej vláde v sprievodnom liste k dotazníku, ako aj v samotnom dotazníku. Čínska vláda dostala tiež v písomnom upozornení na nedostatky ponuku obrátiť sa na Komisiu, ak by mala akékoľvek otázky týkajúce sa požadovaných informácií. Komisia takisto poskytla výnimočne dlhé predĺženia konečných termínov na poskytnutie informácií (pozri odôvodnenie 104). Komisia okrem toho v tomto prešetrovaní žiadala od čínskej vlády informácie ku konkrétnym transakciám len v súvislosti s vývozcami zaradenými do vzorky, a nie pre všetkých výrobcov solárnych panelov v Číne, čím vo výraznej miere zúžila potenciálny objem požadovaných informácií. Komisia poznamenáva, že sa zdá, že čínska vláda spája argumenty týkajúce sa jej praktickej možnosti poskytnúť údaje s inými problémami. Napríklad pri prerokúvaní údajne neprimeranej žiadosti o informácie o bankách a finančných inštitúciách postavila svoj argument najmä na údajnej nedostatočnosti podnetu, tvrdiac, že vychádza z „nezákonných určení“ v prípade natieraného bezdrevného papiera. Preto sa zdá, že sťažnosť čínskej vlády sa vzťahuje na kvalitu dôkazov na začatie konania, a nie na jej praktickú možnosť poskytnúť informácie. Čínska vláda vo svojom liste z 3. júna 2013 skutočne zopakovala svoje tvrdenia z predchádzajúcich podaní, že začatie konania v prípade mnohých programov nespĺňa dôkazný prah článku 11.2 Dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach a že začatím konania proti týmto programom Komisie porušila článok 11.3 Dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach. Komisia už odpovedala na tieto tvrdenia čínskej vláde v liste a memorande, a keďže v liste z 3 júna 2013 neboli vznesené žiadne nové tvrdenia, nie je potrebné opätovne sa zaoberať rovnakými tvrdeniami druhýkrát v tomto nariadení. (114) Čínska vláda takisto tvrdila, že Komisia neposkytla čínskej vláde dostatok času na vyplnenie dotazníka. Toto tvrdenie je jednoducho nesprávne. Ako sa vysvetľuje v odôvodnení 104 Komisia poskytla čínskej vláde skutočne značné predĺženia konečných termínov, čím poskytla čínskej vláde maximálny možný čas bez toho, aby to malo nepriaznivý dosah na včasné ukončenie prípadu. Lehota poskytnutá na vyplnenie dotazníka a odpoveď na písomné upozornenie na nedostatky bola významne dlhšia, než je čas vyžadovaný v článku 11 ods. 2 základného nariadenia. (115) Čínska vláda tvrdila, že Komisia ignorovala jej žiadosti o pomoc pri určovaní relatívnej nutnosti odpovedí na dotazník s cieľom zamedziť uvádzaniu dostupných určení základu faktov. V podaní poukázala na svoju žiadosť Komisii o vysvetlenie účelu požadovaných konkrétnych informácií a k čomu by skutkové určenia viedli, aby „zabezpečila spoluprácu podľa svojich najlepších praktických možností a súčasne poskytla najpodstatnejšie informácie“. Komisia, samozrejme, nemohla pred poskytnutím informácií vedieť, k akým záverom povedú. Čínska vláda takisto tvrdí, že Komisia vytvorila štruktúru dotazníka tak, aby bolo „funkčne nemožné“ ho vyplniť a že Komisia bola „na love“ za informáciami. Komisia kategoricky odmieta tieto tvrdenia. Ako sa už vysvetlilo, v dotazníku sa žiadali iba informácie potrebné na rozhodovanie. (116) Čínska vláda tiež tvrdila, že Komisia trvala na poskytnutí dokumentov, ktoré čínska vláda nemohla zo zákona poskytnúť alebo nariadiť ich poskytnutie, a v tejto súvislosti odkázala na príslušné právne predpisy EÚ a WTO, ktoré jasne uvádzajú, že sa nemá prihliadať len na nepravdivé alebo zavádzajúce informácie a že nemala žiadnu „praktickú možnosť“ poskytnúť určité informácie, ktorých šírenie vnútroštátne zákony prísne zakazujú v rámci štátneho tajomstva a pod. Ďalej tvrdila, že príslušné ustanovenia antidumpingovej dohody WTO a dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach, ktoré rátajú so spôsobmi, akými možno poskytnúť dôverné informácie prešetrujúcim orgánom a umožňujú „dôverné zaobchádzanie“, nie vždy platia, keď má informácie poskytnúť orgán tretej krajiny, v tomto prípade čínska vláda. Čínska vláda tiež tvrdila, že Komisia sa dostane do rozporu s dohodou o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach, ak odmietne uznať právny rozdiel na jednej strane medzi praktickou možnosťou vlády poskytnúť informácie, ktoré má zo zákona zakázané uvoľniť, a na druhej strane inými druhmi dôverných informácií, pre ktoré môže žiadať dôverné zaobchádzanie v normálnom priebehu prešetrovania. (117) Komisia neprehliadla žiadne informácie, ktoré čínska vláda z akéhokoľvek dôvodu nepredložila, pretože jednoducho nie je možné neprihliadať na niečo, čo nebolo poskytnuté. Na druhej strane v situácii, keď čínska vláda neposkytla alebo nesprístupnila na kontrolu určité informácie a informácie podobného druhu mala Komisia k dispozícii z iných zdrojov (väčšinou verejne dostupné, ale tiež od spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov alebo predložené niektorými bankami počas kontroly na mieste), zahrnula Komisia tieto informácie do spisu a použila ich pri rozhodovaní. Komisia nesúhlasí s tvrdením, že ustanovenia antidumpingovej dohody WTO a dohody o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach, ktoré predpokladajú spôsoby, ktorými možno dôverné informácie poskytnúť prešetrovacím orgánom a umožňujú „dôverné zaobchádzanie“, neplatia pre čínsku vládu. V tejto súvislosti čínska vláda tvrdí, že od vlád sa má požadovať iná úroveň spolupráce než od vývozcov a že postavenie vlády si zaslúži „určitý stupeň úcty“, na ktorú vývozcovia nemajú nárok. Komisia nesúhlasí, pokiaľ ide o prešetrovania vyrovnávacích ciel. Čínska vláda je jednou zo zainteresovaných strán v konaní na účely základného nariadenia a zároveň je ako „zúčastnený člen“ viazaná ustanoveniami WTO a jeho judikatúrou. V článku 28 ods. 1 základného nariadenia sa uvádza: „Ak zainteresovaná strana odmietne prístup k informáciám alebo iným spôsobom neposkytne požadované údaje v lehote stanovenej týmto nariadením, prípadne ak bráni vo prešetrovaní, na základe dostupných faktov je možné dospieť ku kladným alebo záporným dočasným alebo konečným zisteniam.“ V článku 12 ods. 7 Dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach sa explicitne odkazuje na dôsledky nespolupráce vlád („zúčastnený člen“): „V prípadoch, keď ktorýkoľvek zúčastnený člen alebo zainteresovaná strana odmietne prístup k potrebným informáciám alebo ich inak neposkytne v rámci primeraného obdobia, alebo výrazne bráni prešetreniu, možno na základe dostupných faktov uskutočniť predbežné alebo konečné, kladné alebo záporné rozhodnutia.“ Preto, keď prešetrovacia krajina, v tomto prípade EÚ, uplatňuje svoje práva WTO v prešetrovaní vyrovnávacieho cla a požiada o informácie, ktoré považuje za potrebné na účely prešetrovania, vlády a vývozcovia majú rovnakú povinnosť spolupracovať. V priebehu prešetrovania sa čínska vláda často odvolávala na pravidlá o dôvernosti ako dôvod pre neposkytnutie požadovaných informácií, napríklad obežníkov Čínskej ľudovej banky, na účely overenia. Poznamenáva sa, že aj keby čínska vláda mala, ako tvrdí, „zo zákona zakázané uvoľniť takéto informácie“ je stále viazaná svojimi záväzkami WTO poskytnúť informácie považované za potrebné pre prešetrovanie. V tejto súvislosti ju nemôžu ustanovenia obecných právnych predpisov alebo interných pravidiel člena WTO oslobodiť od povinnosti spolupracovať pri prešetrovaní. V takýchto prípadoch konfliktu je povinnosťou čínskej vlády navrhnúť spôsoby umožnenia prístupu k informáciám, aby sa mohli primerane overiť. Bez ohľadu na uvedené, čínska vláda vlastne nikdy nevysvetlila toto tvrdenie a nikdy neposkytla žiadny dôkaz (napr. právne ustanovenie, ktorým je „zo zákona zakázané“ uvoľniť takéto informácie) v tomto ohľade. (118) Čínska vláda ďalej tvrdila, že list predchádzajúci overovaniu z 25. marca 2013 nebol dostatočne podrobný a neobsahoval konkrétne otázky, ktoré sa budú riešiť v priebehu overovacej návštevy na mieste. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že i keď neexistuje žiadna povinnosť, aby Komisia poslala zoznam všetkých otázok, ktoré položí počas overovania na mieste (a Komisia to nepovažuje za primerané), list z 25. marca 2013 predchádzajúci overovaniu obsahoval veľmi konkrétny a podrobný zoznam problémov a dokumentov, ktoré budú predmetom overovania v súlade s článkom 26 ods. 3 základného nariadenia a požiadavkami WTO. V liste sa však jasne upozornilo, že zoznam nie je vyčerpávajúci a že v prípade potreby sa môžu riešiť ďalšie problémy a dôkazy. V tejto súvislosti je takisto potrebné pripomenúť, že čínska vláda nenamietala obsah tohto listu pred overovaním, i keď na druhej strane odmietla diskutovať o niektorých bodoch, ktoré neboli výslovne uvedené v liste, ako sú informácie o najväčších bankách v ČĽR, účasť Komunistickej strany Číny (ďalej len „KSČ“) na riadení niektorých bánk alebo prístup niektorých bánk k devízovým rezervám Štátnej správy devízových rezerv, a vyhlásila, že nie je pripravená odpovedať na otázky týkajúce sa týchto oblastí. (119) Čínska vláda takisto tvrdila, že Komisia nebola počas overovania na mieste flexibilná a v skutočnosti „určila kategoricky stanovenú lehotu vo vzťahu k akejkoľvek žiadosti čínskej vlády o zmenu“. V rovnakom duchu tvrdila, že Komisia neprijala žiadne z „funkčných“ riešení navrhnutých čínskou vládou pre overovanie na národnom štatistickom úrade (ďalej len „NŠÚ“) a odmietla predĺžiť overovanie do pondelka 22. apríla 2013, aby mohlo overovanie na NŠÚ prebehnúť. Okrem toho úradníci Komisie začínali podľa čínskej vlády takmer každý pracovný deň overovanie s meškaním vzhľadom na ich neskoré príchody. (120) V súvislosti s uvedenými tvrdeniami Komisia zdôrazňuje, že flexibilita preukázaná jej úradníkmi na mieste bola úplná a bezpodmienečná. Úradníci Komisie výnimočne ponúkli overovanie dokumentov a dôkazov, ktoré sa čínska vláda usilovala predložiť aj po uzavretí určitého okruhu, pri viacerých príležitostiach výrazne nad rámec zvyčajného pracovného času. Stalo sa tak niekoľkokrát, aj keď to znamenalo potrebu presunu na iné overovacie miesta vo veľmi neskorú hodinu alebo návrat na miesta, kde už úradníci Komisie boli a už poskytli príležitosť na overenie dokumentov. Žiaľ, čínska vláda však neprijala tieto ponuky v dotknutých veciach, čo silne naznačuje, že nepredloženie dokumentov požadovaných Komisiou počas riadneho pracovného času nebolo spôsobené ich časovou tiesňou alebo neochotou Komisie ich overiť. Pokiaľ ide o oneskorený začiatok overovacích návštev, Komisia poznamenáva, že úradníci boli na mieste každý deň načas, ale, žiaľ, niekedy bolo meškanie spôsobené každodennými registračnými postupmi požadovanými čínskou vládou na prístup k rôznym overovacím lokalitám alebo jednoducho nedostatkom predstaviteľov čínskej vlády na sprevádzanie úradníkov pri príchode na overovacie lokality, čo ich nútilo dlho čakať, kým mohli začať. Komisia takisto poznamenáva, že overovacie návštevy trvali každý deň výrazne nad rámec zvyčajného pracovného času a že to bola čínska vláda, ktorá zrušila popoludňajšie zasadnutie overovacej návštevy v prvý deň, keď sa zástupcovia ministerstva techniky rozhodli nezúčastniť sa na návšteve (pozri odôvodnenie 122). Ak by čínska vláda v skutočnosti prijala všetky opakované ponuky úradníkov Komisie overiť dokumenty nad rámec pracovného času, návštevy by trvali dlhšie a že tomu tak nebolo, je spôsobené neochotou čínskej vlády v plnej miere spolupracovať. (121) Čínska vláda ďalej spochybnila postup Komisie neprijať nové dokumenty a dôkazy, ktoré vyžadujú overenie, po skončení overovacieho zasadnutia, ktorého sa týkajú. V tejto súvislosti je potrebné spresniť, že nie je a nikdy nebolo zámerom Komisie kategoricky neprihliadať na informácie poskytnuté týmto spôsobom. Komisia zohľadnila všetky predložené informácie, analyzovala ich kvalitu (napr. s výťahom z auditovanej účtovnej závierky sa zaobchádza inak, ak má formu jednoduchej tabuľky v programe Excel, a inak, ak ide o dokument v programe Word s uvedenými číselnými hodnotami, ktoré nie sú podporené žiadnym úradným zdrojom) a priradila im primeranú váhu zodpovedajúcu skutočnosti, že ich nedokázala overiť počas overovacej návštevy na mieste. (122) Pokiaľ ide o šesť dokumentov[24] predložených čínskou vládou v priebehu prešetrovania, ktorých obsah odmietla čínska vláda prerokovať počas overovacej návštevy na mieste, čínska vláda tvrdila, že Komisia nemá žiadny základ na použitie dostupných faktov v súlade s článkom 28 základného nariadenia. Tiež tvrdila, že Komisia nepomáhala čínskej vláde pri pochopení požiadavky poskytnúť tieto dokumenty a dokázať relevantnosť všetkých dotknutých dokumentov napriek tomu, že čínska vláda „pred začatím overovania konkrétne vyzvala Komisiu, aby pomohla čínskej vláde pri porozumení požiadavke poskytnúť tieto dokumenty a dokázať, že všetky dotknuté dokumenty sú relevantné“. V tejto súvislosti po prvé poznamenávame, že všetky dokumenty sa priamo týkajú príslušného priemyselného odvetvia[25], a preto bolo ich zaradenie do rozsahu pôsobnosti overovania veľmi dôležité. Po druhé, formulácia, ktorú čínska vláda použila vo svojom liste Komisii z 11. apríla 2013, je odlišná od formulácie, než je tá, ktorú uvádza vo svojom liste z 3. júna 2013. Čínska vláda vo svojom liste z 11. apríla 2013 v skutočnosti uvádza, že overovanie uvedených dokladov „je pozastavené dovtedy, kým Komisia nedokáže presvedčivo dokázať, do akej miery sú tieto dokumenty považované za významné pre prešetrovanie, najmä pre údajné subvencie.“ Keďže všetky tieto dokumenty sa priamo týkajú príslušného priemyselného odvetvia a dokonca konkrétnych subvenčných schém, ako sú preferenčné úvery alebo preferenčné daňové režimy, ako je zrejmé z ich znenia, Komisii nechápala, čo možno dodať na dokázanie ich významu. Komisiu prekvapilo, že sa zdalo, že čínska vláda nemala problém s významom týchto dokumentov v čase ich predloženia, ale až vtedy, keď Komisia žiadala vysvetlenie. (123) Vo svojom liste z 23. mája 2013 Komisia uviedla, že jej bolo znemožnené overiť väčšinu predložených informácií k pôvodnej dokumentácii a krížovo ich skontrolovať so zdrojovými údajmi, ktoré boli použité na prípravu odpovede čínskej vlády k informáciám o finančnom trhu a finančných inštitúciách v ČĽR. Čínska vláda namietala, že vzhľadom na „veľmi všeobecnú a nekonkrétnu citáciu“ Komisia neposkytla čínskej vláde príležitosť zmysluplne sa vyjadriť, a preto neumožnila čínskej vláde uplatniť svoje právo na obhajobu riadnym spôsobom. Toto tvrdenie nezodpovedá skutočnosti. Komisia kládla v dotazníku veľmi konkrétne otázky a v súlade s bežným postupom mnohých prešetrovacích orgánov sa pokúsila overiť odpovede čínskej vlády počas overovacích návštev na mieste. (124) Konkrétne, čínska vláda uviedla vo svojej odpovedi na dotazník, že „úvery príslušnému priemyselnému odvetviu predstavujú veľmi malú časť celkových poskytnutých úverov. Niektoré banky napríklad uviedli v ich prílohe k dotazníku, že úvery poskytnuté príslušnému odvetviu predstavovali menej než 1 % celkových úverov.“ Počas overovania čínska vláda nedokázala podložiť toto tvrdenie žiadnymi dôkazmi a jednoducho odkazovala Komisiu na banky. (125) Komisia tiež žiadala štatistiky o úveroch poskytnutých príslušnému odvetviu. Čínska vláda tvrdila, že nevedie takú evidenciu. Keď Komisia zisťovala, či sa čínska vláda pokúšala zostavovať takúto štatistiku a žiadala informácie od bánk, pracovník čínskeho bankového regulačného orgánu prítomný pri overovaní odpovedal, že nevie o tom, pretože za štatistiku zodpovedá iné oddelenie čínskeho bankového regulačného orgánu. Čínska vláda nepredložila žiadne štatistiky požadované v dotazníku a opakovane v postupe odstraňovania nedostatkov. Komisia opakovane uviedla vo svojom liste predchádzajúcom overovaniu, že táto téma bude zahrnutá. (126) V súvislosti s bankami sa Komisia počas overovacej návštevy informovala o posudzovaní rizika a úverovej bonity, celkovej prevádzkovej situácii, riadení, výške úverov, finančnom využití, platobnej schopnosti, štruktúre záruky a obchodnej spolupráci medzi bankami a príjemcami úverov, pretože čínska vláda sa k týmto okruhom vyjadrila vo svojej odpovedi na dotazník. Napriek tomu, že tieto témy boli uvedené v liste predchádzajúcom overovaniu, čínska vláda opäť nedokázala predložiť žiadne dôkazy podporujúce jej vlastné tvrdenia a odkázala Komisiu na banky. (127) Vo svojej odpovedi na písomné upozornenie na nedostatky čínska vláda predložila určité informácie o percentuálnom podiele štátneho vlastníctva v niektorých bankách. Poznamenávame, že čínska vláda pôvodne v odpovedi na dotazník uviedla, že nemá k dispozícii takéto informácie a že predložila v tejto súvislosti informácie až potom, keď Komisia poukázala na to, že v článku 24 zákona o obchodných bankách v skutočnosti sa vyžaduje, aby banky nahlasovali tieto informácie čínskemu bankovému regulačnému orgánu. Keď Komisia počas overovacej návštevy zisťovala, čo je zdrojom tejto informácie, prítomný pracovník čínskeho bankového regulačného orgánu uviedol, že on to nevie, pretože za zhromažďovanie týchto údajov zodpovedá iné oddelenie čínskeho bankového regulačného orgánu. Podľa článku 2 dočasných nariadení o dozorných radách v kľúčových štátnych finančných inštitúciách (predložený EXIM bankou v jej odpovedi na písomné upozornenie o nedostatkoch) „zoznam štátnych finančných inštitúcií, do ktorých Štátna rada vysiela dozorné rady, odporúča správny orgán pre dozorné rady v štátnych finančných inštitúciách“. Keďže toto právne ustanovenie odkazuje na správny orgán pre dozorné rady v štátnych finančných inštitúciách, zdá sa, že čínska vláda si je vedomá, ktoré finančné inštitúcie vlastní. Napriek tomu však Komisia nebola schopná vzhľadom na nespoluprácu čínskej vlády overiť tieto informácie či dokonca identifikovať zdroj informácií. Verejne dostupné informácie naznačujú, že okrem bánk nahlásených čínskou vládou v odpovedi na písomné upozornenie na nedostatky[26] existujú aj iné banky v štátnom vlastníctve (ktoré poskytli úvery vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky). (128) Vo svojom liste z 3. júna 2013 čínska vláda tvrdila, že Komisia „nežiadala“ v dotazníku ani v písomnom upozornení na nedostatky „podporné dôkazy alebo zdroje údajov“ a „teraz zrazu poukazuje na nedostatok podporných dôkazov alebo zdrojov údajov“. Aby sme to uviedli na správnu mieru, Komisia – ako akýkoľvek iný prešetrujúci orgán – overuje údaje predložené všetkými stranami v rámci konania a čínska vláda o tom vedela, pretože Komisia uviedla už v sprievodnom liste k dotazníku, že odpovede môžu byť predmetom overovania. Okrem toho vo svojom liste predchádzajúcom overovaniu Komisia zahrnula aj túto konkrétnu otázku medzi oblasti, ktoré budú predmetom overovania[27]. Preto skutočnosť, že Komisia žiada podporné dôkazy k vyhláseniam čínskej vlády, iste nebola pre čínsku vládu prekvapením, ale bežným postupom uplatňovaním Komisiou vo všetkých prípadoch. (129) Keď počas overovania Komisia požiadala čínsku vládu o predloženie zoznamu 10 najväčších bánk v ČĽR a údajov o ich podiele na trhu, čínsky bankový regulačný orgán odpovedal, že dokáže predložiť takéto informácie, ale že nemôže odpovedať na otázku skôr, než ako ju dostane v písomnej podobe. Komisia vysvetlila, že otázka položená počas overovacej návštevy ústne má rovnakú platnosť ako akékoľvek otázky predložené v písomnej podobe, a poukázala na skutočnosť, že pri iných ústnych otázkach čínska vláda nepožadovala pred odpoveďou ich predloženie v písomnej podobe. Napriek tomuto vysvetleniu čínska vláda stále tieto informácie neposkytla. (130) Komisia žiadala v dotazníku dokumenty, ktoré boli základom pre zriadenie čínskeho bankového regulačného orgánu a udelili mu mandát. Čínska vláda predložila dokument Národného ľudového kongresu, ktorý jednoducho hovorí, že sa vytvorí čínsky bankový regulačný orgán. Keď sa Komisia informovala, či existujú nejaké ďalšie dokumenty, ktoré ustanovujú mandát a účel čínskeho bankového regulačného orgánu, prítomný pracovník povedal, že existuje mnoho ďalších zákonov týkajúcich čínskeho bankového regulačného orgánu, ale ak Komisia chcela získať tieto dokumenty, mala o ne požiadali pred overovaním. Pripomíname, že v dotazníku požiadala Komisia čínsku vládu „poskytnúť dokumenty, ktoré boli základom pre zriadenie tohto orgánu, a udelili mu mandát“, a preto požiadala o tieto dokumenty pred overovaním. (131) Keď Komisia žiadala štatistiky a správy bánk, ktoré poskytli úvery vývozcom zaradeným do vzorky pre obdobie prešetrovania, poukázala na článok 33 zákona ČĽR o regulácii a dohľade nad bankovým sektorom[28], čo naznačuje, že čínsky bankový regulačný orgán zhromažďuje takéto štatistiky. Prítomný pracovník čínskeho bankového regulačného orgánu povedal, že najprv musí požiadať právne oddelenie o povolenie, ale do konca overovania neposkytol v tomto ohľade žiadne informácie. Opakovane je potrebné poznamenať, že Komisia žiadala tieto informácie v dotazníku a v písomnom upozornení na nedostatky a vo svojom liste predchádzajúcom overovaniu uviedla, že štatistiky budú predmetom overovania. (132) Čínska vláda ďalej tvrdila, že tvrdenia v podnete, ktoré hovorili o čínskych bankách, že sú verejnými orgánmi, vychádzajú len z jednoduchých tvrdení o štátnom podiele, ktoré zase vychádzajú z „nezákonných“ určení v prípade natieraného bezdrevného papiera. Toto tvrdenie je nesprávny výklad faktov uvedených v podnete. V podnete navrhovateľ uvádza okrem štátneho vlastníctva aj medzi iným úvery poskytnuté bankami na základe politických direktív štátnym agentúram riadiacim finančné inštitúcie, aby zvýšili úvery a pôžičky podnikom na podporu nových technológií a výrobkov (vrátane FV odvetvia). Zistenia v prípade natieraného bezdrevného papiera o tom, že čínske banky sú verejné orgány, vychádzajú z viacerých prvkov než len vlastníctvo (napr. vládne zásahy a usmernenia bankám nasmerovať preferenčné úvery do papierenského priemyslu prostredníctvom vládnych plánov) a tieto zistenia sú úplne v súlade s legislatívou EÚ a WTO. Okrem toho zistenia o postavení štátnych bánk ako verejných orgánov boli potvrdené aj v prípade ocele s organickým povlakom. (133) Čínska vláda aj naďalej tvrdila, že nebolo v jej praktickej schopnosti poskytnúť informácie o 3 800 bankách a finančných inštitúciách, ktoré existujú v ČĽR, a že čínsky bankový regulačný orgán v žiadnom prípade neuchováva záznamy o percente vlastníctva štátu v bankách. Komisia nerozumie, prečo čínska vláda opakovane odkazuje na všetky banky v ČĽR v súvislosti s vlastníctvom čínskeho štátu v nich, keďže požadované informácie boli vyslovene obmedzené na tie banky „kde má čínska vláda priamy alebo nepriamy vlastnícky podiel“[29]. Ako sa vysvetľuje v odôvodnení 127, tvrdenie čínskej vlády, že čínsky bankový regulačný orgán (alebo akýkoľvek iný štátny orgán) neuchováva záznamy o svojom vlastníckom podiele v bankách, sa javí v rozpore s viacerými čínskymi právnymi predpismi. (134) Vo svojom liste z 3. júna 2013 čínska vláda zopakovala svoje tvrdenie, že nemá právomoc nariadiť „nezávislým bankám“ poskytnutie dôverných informácií, a poukázala na list, ktorý bol údajne v tejto veci zaslaný bankám. Je pravda, že v priebehu overovania čínska vláda ukázala originál listu určeného bankám, ale keď Komisia žiadala od čínskej vlády predloženie dôkazu, ktorým bankám a finančným inštitúciám bol tento list zaslaný, čínska vláda nedokázala takýto dôkaz poskytnúť. Čínska vláda tiež tvrdila, že niektoré inštitúcie uvedené v prílohe 7 k písomnému upozorneniu na nedostatky neboli banky. V tejto súvislosti Komisia poznamenáva, že tieto inštitúcie boli oznámené Komisii vyvážajúcimi výrobcami zaradenými do vzorky ako inštitúcie, ktoré im poskytli úvery. (135) Čínska vláda tvrdila, že Komisia sa ani vo svojom dotazníku, ani v písomnom upozornení na nedostatky nikdy nezaoberala otázkou obežníkov Čínskej ľudovej banky YinFa [2003] a [2004]. Treba poznamenať, že v liste predchádzajúcom overovaniu Komisia zaradila „predpisy/obežníky/internú dokumentáciu Čínskej ľudovej banky týkajúce sa regulácie úrokových sadzieb v ČĽR“ medzi okruhy, ktoré budú súčasťou overovania. Je zrejmé, že oba obežníky patria do tejto kategórie. Vo svojej odpovedi na písomné upozornenie na nedostatky čínska vláda dokonca odkázala na článok na webovej strane Čínskej ľudovej banky, ktorá odkazovala na jeden z týchto obežníkov. Čínska vláda však neposkytla žiadne obežníky Čínskej ľudovej banky a predložila len údaje z webovej stránky Čínskej ľudovej banky týkajúce sa spravovania úrokových mier úverov a vkladov v Číne, ktoré boli pri porovnaní s obežníkmi YinFa [2003] a [2004] dostupnými na internete neúplné. Treba takisto poznamenať, že čínska vláda neodmietla predloženie týchto dokumentov z dôvodu nepripravenosti na takúto otázku, ale skôr z dôvodu údajnej dôvernosti obežníkov. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že tvrdenie čínskej vlády týkajúce sa dôvernosti uvedených obežníkov Čínskej národnej banky je v rozpore s jej vlastnými zaužívanými postupmi v tomto konaní. V pripomienkach ku konečnému sprístupneniu informácií predložila čínska vláda úplné znenie iného obežníka Čínskej ľudovej banky na podporu svojho tvrdenia, že osobitné úvery poskytnuté ŠKB sa zrušili, pričom dôvernosť vyžadovaná v prípade iných obežníkov nebola v danom prípade prekážkou. Pokiaľ ide o výpisy z webovej lokality Čínskej ľudovej banky, Komisia ich vzala na vedomie a na ich obsah prihliadala. Úplnosť informácií o tejto veci si však tiež vyžadovala informácie z týchto dvoch obežníkov, ktoré dopĺňajú informácie predložené čínskou vládou. 3.3. Individuálne preskúmanie (IP) (136) Žiadosti o individuálne preskúmanie podľa článku 27 ods. 3 základného nariadenia predložili šiesti spolupracujúci vyvážajúci výrobcovia, t. j. spoločnosti CNPV Dongying Solar Power Co.Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co.Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co.Ltd., and Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. Týmto spoločnostiam nebolo možné udeliť individuálne preskúmanie, pretože v dôsledku veľkého počtu údajných subvenčných schém a časovo náročného charakteru prešetrovania by bolo neprimerane náročné a mohlo by zabrániť ukončeniu prešetrovania v primeranej lehote. 3.4. Špecifické schémy (137) Komisia na základe informácií uvedených v podnete požadovala informácie týkajúce sa týchto schém, súčasťou ktorých bolo údajné poskytovanie subvencií zo strany štátneho orgánu: i) Preferenčné úvery na politiky, iné financovanie, záruky a poistenie – Preferenčné úvery na politiky – Poskytovanie úverových liniek – Subvenčné programy exportných úverov – Vývozné záruky a poistenia pre ekologické technológie – Výhody poskytnuté prostredníctvom umožnenia prístupu k holdingovým offshore spoločnostiam a splatenie úverov štátom ii) Grantové programy – Fond pre výskum a vývoj výrobkov určených na vývoz – Subvencie na rozvoj programu s názvom Famous Brands a China World Top Brands – Fondy na vonkajšie rozšírenie priemyslu v provincii Guangdong – Demonštračný program Golden Sun iii) Programy oslobode