Keďže iniciatíva má plniť dvojaký účel, a to ochranu komunikácií právnických osôb a cieľ dosiahnutia vnútorného trhu v prípade týchto elektronických komunikácií, a zabezpečenie jeho fungovania v tomto smere nemožno ponechať náhode, mala by preto vychádzať aj z článku 114 ZFEÚ.

V článku 16 ZFEÚ sa zavádza osobitný právny základ na prijímanie pravidiel týkajúcich sa ochrany jednotlivcov pri spracúvaní osobných údajov inštitúciami Únie a členskými štátmi počas vykonávania činností patriacich do rozsahu pôsobnosti práva Únie a pravidiel týkajúcich sa voľného pohybu takýchto údajov. Keďže elektronická komunikácia fyzickej osoby sa zvyčajne považuje za osobné údaje, ochrana fyzických osôb, pokiaľ ide o súkromie komunikácií a spracovanie takýchto údajov, by mala vychádzať z článku 16.

A nakoniec, návrh sa nevzťahuje na činnosti inštitúcií, orgánov a agentúr Únie. Jeho zásady a príslušné povinnosti, pokiaľ ide o právo na rešpektovanie súkromného života a komunikácií v súvislosti so spracovávaním údajov z elektronických komunikácií, sú však už začlenené do návrhu nariadenia, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 45/2001.

Návrh neobsahuje žiadne osobitné ustanovenia z oblasti uchovávania údajov. Zachováva podstatu článku 15 smernice o súkromí a elektronických komunikáciách a zosúlaďuje ho s osobitným znením článku 23 všeobecného nariadenia o ochrane údajov, v ktorom sa stanovujú dôvody, na základe ktorých môžu členské štáty obmedziť rozsah práv a povinností uvedených v konkrétnych článkoch smernice o súkromí a elektronických komunikáciách. S ohľadom na judikatúru Súdneho dvora týkajúcu sa výkladu smernice o súkromí a elektronických komunikáciách a Charty základných práv si preto členské štáty môžu slobodne ponechať alebo vytvoriť národné rámce pre uchovávanie údajov, v rámci ktorých okrem iného stanovia opatrenia pre cielené uchovávanie údajov, a to pod podmienkou, že tieto rámce sú v súlade so všeobecnými zásadami práva Únie.

Smernica o súkromí a elektronických komunikáciách tvorí súčasť regulačného rámca pre elektronické komunikácie. V roku 2016 prijala Komisia návrh smernice, ktorou sa stanovuje európsky kódex elektronickej komunikácie (ďalej len „kódex EECC“) a ktorou sa tento rámec reviduje. Hoci tento návrh nie je neoddeliteľnou súčasťou kódexu EECC, čiastočne vychádza z jeho vymedzenia pojmov, a to aj v prípade pojmu „elektronické komunikačné služby“. Podobne ako v prípade kódexu EECC, poskytovatelia OTT sú začlenení aj do rozsahu pôsobnosti tohto návrhu, aby sa tak zohľadnila realita na trhu. Kódex EECC okrem toho dopĺňa tento návrh v oblasti zaistenia bezpečnosti elektronických komunikačných služieb.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Ak sa má zabezpečiť efektívna právna ochrana rešpektovania súkromia a komunikácií, je potrebné rozšíriť rozsah pôsobnosti tak, aby zahŕňal aj poskytovateľov OTT. Hoci niekoľko známych poskytovateľov OTT už v plnom rozsahu alebo čiastočne dodržiava zásadu dôvernosti komunikácií, ochranu základných práv nemožno ponechať len na samoreguláciu v odvetví. Čoraz dôležitejšou sa stáva aj efektívna ochrana súkromia v koncových zariadeniach, ktorá je pri ukladaní citlivých informácií v osobnom aj pracovnom živote nenahraditeľná. Vykonávaním smernice o súkromí a elektronických komunikáciách sa nedosiahlo účinné posilnenie postavenia koncových používateľov. Na dosiahnutie cieľa je preto potrebné uplatňovať túto zásadu centralizovaním súhlasu v softvéri a zobrazovaním informácií používateľom o nastaveniach ochrany súkromia. Pokiaľ ide o presadzovanie tohto nariadenia, mali by ho zaručovať dozorné orgány a mechanizmus konzistentnosti zriadený v rámci všeobecného nariadenia o ochrane údajov. Okrem toho v návrhu sa členským štátom umožňuje prijímať vnútroštátne výnimky na osobitné legitímne účely. Návrh sa teda týka iba toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľov, a je v súlade so zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. Služby, ktorých sa to týka, sú zaťažené povinnosťami v čo najmenšej miere, pričom na príslušné základné práva to nemá žiadny vplyv.

Rešpektovanie komunikácií je základným právom, uznaným v charte. Obsahom elektronických komunikácií môžu byť veľmi citlivé informácie o koncových používateľoch zapojených do komunikácie. Podobne aj metaúdaje odvodené z elektronických komunikácií môžu obsahovať veľmi citlivé a osobné informácie, čo výslovne uznal aj Súdny dvor. Väčšina členských štátov zároveň uznáva potrebu chrániť komunikácie ako osobitné ústavné právo. Hoci členské štáty môžu prijímať politiky na zabezpečenie dodržiavania tohto práva, nebudú jednotné, pretože neexistujú pravidlá Únie, a tým vzniknú obmedzenia pri cezhraničných tokoch osobných aj iných ako osobných údajov súvisiacich s používaním elektronických komunikačných služieb. A nakoniec, na zachovanie konzistentnosti so všeobecným nariadením o ochrane údajov je potrebné preskúmať smernicu o súkromí a elektronických komunikáciách a prijať opatrenia na zosúladenie oboch nástrojov.

–štúdia Evaluation and review of Directive 2002/58 on privacy and the electronic communication sector (Hodnotenie a preskúmanie smernice 2002/58, týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií) (SMART 2016/0080).

–štúdia ePrivacy Directive: assessment of transposition, effectiveness and compatibility with proposed Data Protection Regulation (Smernica o súkromí a elektronických komunikáciách: posúdenie transpozície, efektívnosti a súladu s navrhovaným nariadením o ochrane údajov) (SMART 2013/007116);

–ochrana súkromného života občanov by sa mala posilniť prostredníctvom zosúladenia smernice o súkromí a elektronických komunikáciách so všeobecným nariadením o ochrane údajov;

V externej štúdii boli identifikované tri rôzne scenáre realizácie 3. možnosti podľa toho, ktorý subjekt by zaviedol dialógové okno medzi používateľom, ktorý vybral nastavenie „zamietnutie súborov cookie tretích strán“ alebo „nesledovanie“, a navštívenými webovými lokalitami, ktoré si želajú, aby používateľ internetu prehodnotil svoje rozhodnutie. Touto technickou úlohou môžu byť poverené tieto subjekty: 1. softvér, ako sú internetové prehliadače; 2. sledovač tretej strany; 3. jednotlivé webové lokality (t. j. služba informačnej spoločnosti požadovaná používateľom). V prvom scenári (riešenie s prehliadačom), ktorý je uplatnený v tomto návrhu, by 3. možnosť viedla v porovnaní so základným scenárom k celkovým úsporám na nákladoch na dodržiavanie predpisov vo výške 70 % (úspory vo výške 948,8 milióna EUR). V ostatných scenároch by boli úspory nákladov nižšie. Keďže celkové úspory do veľkej miery vyplývajú z podstatného zníženia počtu podnikov, na ktoré to bude mať vplyv, individuálna výška nákladov na dodržiavanie predpisov pre jeden podnik bude v priemere vyššia než dnes.

Tým, že sa súhlas centralizuje v softvéri, napríklad v internetovom prehliadači, a používatelia sú vyzvaní, aby si zvolili nastavenia ochrany súkromia, ako aj tým, že sa rozšíria výnimky z pravidla odsúhlasovania súborov cookie, bude môcť veľká časť podnikov skoncovať s bannermi a oznámeniami súvisiacimi so súbormi cookie, čo môže viesť k podstatným úsporám nákladov a zjednodušeniu. Inzerentom zameraným na internet to však môže sťažiť získavanie súhlasu v prípade, ak veľká časť používateľov vyberie nastavenie „zamietnutie súborov cookie tretích strán“. Zároveň však centralizovaný súhlas neberie prevádzkovateľom webových lokalít možnosť získať súhlas prostredníctvom individuálnych požiadaviek adresovaných koncovým používateľom, čím sa môže zachovať ich súčasný obchodný model. Dodatočné náklady vzniknú niektorým poskytovateľom prehliadačov alebo podobného softvéru, pretože budú musieť zabezpečiť nastavenia zohľadňujúce ochranu súkromia.

Hospodársky vplyv 3. možnosti má byť celkovo primeraný cieľom návrhu. Možnosti podnikania súvisiace so spracovaním údajov z komunikácií sú otvorené pre tradičné elektronické komunikačné služby, pričom na poskytovateľov OTT sa vzťahujú rovnaké pravidlá. To pre týchto prevádzkovateľov predstavuje určité dodatočné náklady na dodržiavanie predpisov. Táto zmena však nebude mať podstatný vplyv na prevádzkovateľov OTT, ktorí už fungujú na základe súhlasu. A nakoniec, vplyv tejto možnosti nebudú pociťovať ani členské štáty, ktoré už tieto pravidlá rozšírili na OTT.

(14)Údaje z elektronických komunikácií by sa mali vymedziť dostatočne široko a technologicky neutrálne, aby zahŕňali všetky informácie týkajúce sa prenášaného alebo vymieňaného obsahu (obsah elektronických komunikácií) a informácie týkajúce sa koncového používateľa elektronických komunikačných služieb spracúvané na účely prenosu, distribúcie alebo umožnenia výmeny obsahu elektronických komunikácií. Patria sem údaje slúžiace na sledovanie a identifikáciu zdroja a cieľa komunikácie, zemepisnej polohy a dátumu, času, trvania a druhu komunikácie. Bez ohľadu na to, či sa tieto signály a súvisiace údaje prenášajú po drôte, rádiovými, optickými alebo elektromagnetickými prostriedkami, a to aj vrátane družicových sietí, káblových sietí, pevných (s prepínaním okruhov a paketov vrátane internetu) a mobilných pozemských sietí, elektrických káblových systémov, údaje súvisiace s takýmito signálmi by sa mali považovať za metaúdaje z elektronických komunikácií, a preto by sa na ne mali vzťahovať ustanovenia tohto nariadenia. Metaúdaje z elektronických komunikácií môžu zahŕňať informácie, ktoré sú súčasťou prihlásenia sa k službe, ak sa takéto informácie spracúvajú na účely prenosu, distribúcie alebo výmeny obsahu elektronických komunikácií.

(13)Vývoj rýchlych a účinných bezdrôtových technológií priniesol lepšiu dostupnosť verejného prístupu na internet prostredníctvom bezdrôtových sietí, ktoré sú k dispozícii každému, kto sa nachádza vo verejných alebo čiastočne súkromných priestoroch, ako sú napr. takzvané hotspoty, umiestnené na rôznych miestach v meste, obchodných domoch, nákupných strediskách a nemocniciach. Dôvernosť komunikácií prenášaných cez takéto siete by sa mala chrániť v rozsahu, v akom sa tieto komunikačné siete poskytujú nevymedzenej skupine koncových používateľov. Zabezpečeniu ochrany dôvernosti údajov komunikácie a uplatňovaniu tohto nariadenia by nemala brániť ani skutočnosť, že bezdrôtové elektronické komunikačné služby môžu byť doplnkom k iným službám. Preto by sa toto nariadenie malo uplatňovať na údaje z elektronických komunikácií využívajúce elektronické komunikačné služby a verejné komunikačné siete. Naopak, toto nariadenie by sa nemalo uplatňovať na uzavreté skupiny koncových používateľov, napríklad na podnikové siete, do ktorých majú prístup iba zamestnanci podniku.

(12)Hybridné zariadenia a prístroje čoraz častejšie navzájom komunikujú pomocou elektronických komunikačných sietí (internet vecí). Pri prenose komunikácií medzi prístrojmi dochádza k prenosu signálov v sieti, čím sa zvyčajne vytvára elektronická komunikačná služba. Ak sa má zabezpečiť úplná ochrana práva na súkromie a dôvernosť komunikácií a podporiť dôveryhodný a bezpečný internet vecí na jednotnom digitálnom trhu, je potrebné objasniť, že toto nariadenie by sa malo uplatňovať na prenos komunikácií medzi prístrojmi. Zásada dôvernosti zakotvená v tomto nariadení by sa preto mala uplatňovať aj na prenos komunikácií medzi prístrojmi. Osobitné prostriedky na zabezpečenie ochrany by sa mohli prijať aj podľa odvetvových právnych predpisov, ako napríklad smernice 2014/53/EÚ.

(11)Služby používané na komunikačné účely a technické prostriedky ich poskytovania sa podstatne zmenili. Koncoví používatelia čoraz viac nahrádzajú tradičné služby hlasového telefonovania, SMS správ a prenosu elektronickej pošty funkčne rovnocennými elektronickými službami, ako sú internetová telefónia, služby odosielania správ a e-mailové služby založené na webe. S cieľom zabezpečiť efektívnu a rovnakú ochranu koncových používateľov pri používaní funkčne rovnocenných služieb sa v tomto nariadení používa vymedzenie elektronických komunikačných služieb uvedené v [smernici Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa stanovuje európsky kódex elektronickej komunikácie]. Do tohto vymedzenia nie sú zahrnuté len služby prístupu na internet a služby pozostávajúce úplne alebo čiastočne z prenosu signálov, ale aj interpersonálne komunikačné služby, v prípade ktorých môže, ale nemusí ísť o služby s číslovaním, ako napríklad internetová telefónia, služby odosielania správ a e-mailové služby založené na webe. Ochrana dôvernosti komunikácií je kľúčová aj pri interpersonálnych komunikačných službách, ktoré sú doplnkom k inej službe; preto by sa malo toto nariadenie vzťahovať aj na tieto služby, ktoré tiež obsahujú funkciu komunikácie.

(10)Rádiové zariadenia a ich softvér, ktoré sú uvádzané na vnútorný trh Únie, musia byť v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/53/EÚ. Toto nariadenie by nemalo ovplyvniť uplatniteľnosť akejkoľvek požiadavky smernice 2014/53/EÚ, ani právomoc Komisie prijímať delegované akty podľa smernice 2014/53/EÚ, podľa ktorej sa vyžaduje, aby osobitné kategórie alebo triedy rádiových zariadení obsahovali prostriedky na zabezpečenie ochrany osobných údajov a súkromia koncových používateľov.

(9)Toto nariadenie by sa malo uplatňovať na údaje z elektronických komunikácií spracúvané v súvislosti s poskytovaním a používaním elektronických komunikačných služieb v Únii, a to bez ohľadu na to, či sa spracovanie vykonáva v Únii. S cieľom nepripraviť koncových používateľov v Únii o efektívnu ochranu by sa toto nariadenie malo okrem toho uplatňovať aj na údaje z elektronických komunikácií v súvislosti s poskytovaním elektronických komunikačných služieb z krajín mimo Únie koncovým používateľom v Únii.

(8)Toto nariadenie by sa malo uplatňovať na poskytovateľov elektronických komunikačných služieb, poskytovateľov verejne dostupných zoznamov a poskytovateľov softvéru umožňujúceho elektronické komunikácie vrátane vyhľadávania a prezentácie informácií na internete. Toto nariadenie by sa malo uplatňovať aj na fyzické a právnické osoby, ktoré používajú elektronické komunikačné služby na odosielanie priamych marketingových obchodných komunikácií alebo získavanie informácií súvisiacich s koncovými zariadeniami koncových používateľov alebo uložených v týchto zariadeniach.

(7)Členským štátom by sa malo v rozsahu tohto nariadenia umožniť zachovanie alebo zavedenie vnútroštátnych ustanovení na podrobnejšiu špecifikáciu alebo objasnenie uplatňovania pravidiel tohto nariadenia, aby sa zabezpečilo efektívne uplatňovanie a výklad týchto pravidiel. Priestor na voľné uváženie, ktorý členské štáty v tomto zmysle majú, by mal slúžiť na zachovanie rovnováhy medzi ochranou súkromného života a osobných údajov a voľným pohybom údajov z elektronických komunikácií.

(3)Údaje z elektronických komunikácií môžu obsahovať aj informácie týkajúce sa právnických osôb, napríklad obchodné tajomstvá alebo iné citlivé informácie, ktoré majú ekonomickú hodnotu. Ustanovenia tohto nariadenia by sa preto mali uplatňovať na fyzické aj právnické osoby. Týmto nariadením by sa ďalej malo zabezpečiť, aby sa ustanovenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 uplatňovali aj na koncových používateľov, ktorí sú právnickými osobami. V tejto súvislosti je dôležité aj vymedzenie súhlasu podľa nariadenia (EÚ) 2016/679. Vždy, keď sa hovorí o súhlase koncového používateľa, a to aj vtedy, ak je ním právnická osoba, malo by sa uplatniť toto vymedzenie. Okrem toho, právnické osoby by mali mať vo vzťahu k dozorným orgánom rovnaké práva ako koncoví používatelia, ktorí sú fyzickými osobami. Dozorné orgány by podľa tohto nariadenia mali byť zodpovedné aj za monitorovanie uplatňovania tohto nariadenia, pokiaľ ide o právnické osoby.

(2)Elektronické komunikácie môžu obsahovať veľmi citlivé informácie o fyzických osobách zapojených do komunikácie, ako sú osobné skúsenosti a pocity, alebo aj zdravotný stav, sexuálna orientácia a politické názory, ktorých zverejnenie by mohlo viesť k osobnej alebo sociálnej ujme, hospodárskej strate alebo rozpakom. Veľmi citlivé a osobné informácie môžu obsahovať aj metaúdaje odvodené z elektronických komunikácií. Tieto metaúdaje obsahujú volané čísla, navštívené webové lokality, zemepisnú polohu, čas, dátum a trvanie volania atď., čím sa umožňuje dospieť k presným záverom o súkromnom živote človeka zapojeného do elektronickej komunikácie, pokiaľ ide o jeho spoločenské vzťahy, zvyky a činnosti každodenného života, záujmy, vkus a pod.

(15)Údaje z elektronických komunikácií by sa mali považovať za dôverné. Znamená to, že každý zásah do prenosu údajov z elektronických komunikácií, či už priamo človekom alebo prostredníctvom automatizovaného spracovania prístrojmi, ku ktorému dôjde bez súhlasu všetkých strán komunikácie, by mal byť zakázaný. Zákaz zachytávania údajov z komunikácií by sa mal uplatňovať počas prenosu údajov, t. j. až do prijatia obsahu elektronickej komunikácie určeným adresátom. Zachytávanie údajov z elektronických komunikácií sa môže vyskytnúť napríklad vtedy, keď iná osoba, ktorá nie je stranou komunikácie, odpočúva volania, číta, skenuje alebo ukladá obsah elektronických komunikácií alebo s nimi súvisiace metaúdaje na iné účely, než je výmena komunikácií. K zachytávaniu údajov dochádza aj vtedy, keď tretie strany monitorujú navštívené webové lokality, načasovanie návštev, interakciu s inými osobami atď. bez súhlasu príslušného koncového používateľa. S technologickým vývojom sa zlepšujú aj technické možnosti zachytávania údajov. Môže ísť o inštaláciu zariadení, ktoré zhromažďujú údaje z koncového zariadenia v cieľových oblastiach, ako sú takzvané IMSI (medzinárodná identifikácia mobilného účastníka) catchery, programy a metódy, ktoré dokážu napríklad tajne monitorovať zvyky pri prehľadávaní webu na účely vytvárania profilov koncových používateľov. Medzi ďalšie príklady zachytávania údajov patrí zachytávanie údajov informačného poľa alebo údajov o obsahu z nezašifrovaných bezdrôtových sietí a smerovačov vrátane zvykov pri prehľadávaní webu, bez súhlasu koncového používateľa.

(16)Zákaz ukladania komunikácií nemá za cieľ zakázať každé automatické, dočasné a prechodné uloženie týchto informácií, pokiaľ sa uskutočňuje výlučne na účel vykonania prenosu v elektronickej komunikačnej sieti. Nemalo by sa zakazovať ani spracovanie údajov z elektronických komunikácií na účely zaistenia bezpečnosti a pokračovania činnosti elektronických komunikačných služieb, a to vrátane vyhľadávania bezpečnostných hrozieb, ako je prítomnosť malvéru, alebo spracovania metaúdajov na splnenie potrebných požiadaviek kvality na služby ako oneskorenie, džiter atď.

(17)Spracovanie údajov z elektronických komunikácií môže byť užitočné pre podniky, spotrebiteľov aj celú spoločnosť. V porovnaní so smernicou 2002/58/ES sa v tomto nariadení poskytujú poskytovateľom elektronických komunikačných služieb širšie možnosti spracovania metaúdajov z elektronických komunikácií na základe súhlasu koncových používateľov. Koncoví používatelia však pripisujú dôvernosti svojich komunikácií, ako aj činností na internete, veľkú dôležitosť a chcú mať kontrolu nad použitím údajov z elektronických komunikácií na iné účely, než je prenos komunikácie. V tomto nariadení by sa preto od poskytovateľov elektronických komunikačných služieb malo vyžadovať, aby získali súhlas koncových používateľov so spracovaním metaúdajov z elektronických komunikácií, ktoré by mali zahŕňať údaje o umiestnení zariadenia vygenerované na účely udelenia alebo zachovania prístupu a pripojenia k službe. Za metaúdaje by sa nemali považovať lokalizačné údaje vygenerované v inom kontexte, než je kontext poskytovania elektronických komunikačných služieb. K príkladom komerčného využitia metaúdajov z elektronických komunikácií poskytovateľmi elektronických komunikačných služieb môže patriť napríklad poskytovanie teplotných máp, čiže grafické zobrazenie údajov o prítomnosti osôb pomocou farieb. Na zobrazenie pohybov toku v určitých smeroch počas daného časového obdobia je potrebný identifikátor na prepojenie polôh osoby v určitých časových intervaloch. Ak sa použijú anonymné údaje, tento identifikátor bude chýbať, preto sa pohyb nebude dať zobraziť. Z takéhoto využívania metaúdajov z elektronických komunikácií môžu mať prospech napríklad orgány verejnej moci a verejné dopravné podniky, ktoré tak môžu na základe využívania existujúcej štruktúry a tlaku na ňu vymedziť oblasti vývoja novej infraštruktúry. Ak by druh spracovania metaúdajov z elektronických komunikácií, konkrétne pomocou nových technológií, a vzhľadom na povahu, rozsah pôsobnosti, kontext a účely spracovania predstavoval veľké riziko pre práva a slobody fyzických osôb, pred spracovaním by sa malo podľa článkov 35 a 36 nariadenia (EÚ) 2016/679 uskutočniť posúdenie vplyvu na ochranu údajov a v prípade potreby aj konzultácia s dozorným orgánom.

(18)Koncoví používatelia môžu súhlasiť so spracovaním svojich metaúdajov, ak chcú využívať osobitné služby, ako napríklad služby ochrany pred podvodnými činnosťami (pomocou analýzy údajov o používaní, lokalizácii a zákazníckom účte v reálnom čase). V digitálnej ekonomike sa služby často dodávajú za protislužbu inú než peniaze, napríklad za to, že koncový používateľ je vystavený reklame. Na účely tohto nariadenia by mal mať súhlas koncového používateľa, bez ohľadu na to, či ide o fyzickú alebo právnickú osobu, rovnaký význam a mali by sa naň vzťahovať rovnaké podmienky ako na súhlas dotknutej osoby podľa nariadenia (EÚ) 2016/679. Služby základného širokopásmového prístupu na internet a hlasovej komunikácie sa považujú za základné služby, vďaka ktorým môžu osoby komunikovať a mať prínos z digitálnej ekonomiky. Súhlas so spracovaním údajov z internetovej alebo hlasovej komunikácie nebude platný, ak dotknutá osoba nemá možnosť skutočnej a slobodnej voľby alebo nemôže bez negatívnych dôsledkov odmietnuť či stiahnuť súhlas.

(19)Obsah elektronických komunikácií sa týka podstaty základného práva na rešpektovanie súkromného a rodinného života, obydlia a komunikácie, ktoré je chránené článkom 7 charty. Zásah do obsahu elektronických komunikácií by sa mal povoliť iba za veľmi jasne vymedzených podmienok a na osobitné účely a mal by podliehať primeraným prostriedkom na zabezpečenie ochrany proti zneužitiu. V tomto nariadení sa poskytovateľom elektronických komunikačných služieb umožňuje spracovanie prenášaných údajov z elektronických komunikácií na základe informovaného súhlasu všetkých príslušných koncových používateľov. Poskytovatelia môžu napríklad ponúkať služby, ktoré obsahujú skenovanie e-mailov, aby bolo možné odstrániť určitý vopred vymedzený materiál. Vzhľadom na citlivosť obsahu komunikácií sa v tomto nariadení stanovuje predpoklad, že spracovanie takýchto údajov o obsahu bude mať za následok vysoké riziko pre práva a slobody fyzických osôb. Pri spracúvaní takéhoto druhu údajov by mal poskytovateľ elektronických komunikačných služieb pred spracovaním vždy konzultovať s dozorným orgánom. Táto konzultácia by mala byť v súlade s článkom 36 ods. 2 a 3 nariadenia (EÚ) 2016/679. Tento predpoklad sa netýka spracovania údajov obsahu na poskytovanie služby, o ktorú požiadal koncový používateľ, ak koncový používateľ súhlasil s takýmto spracovaním a služba sa vykonáva na účely a v trvaní, ktoré sú pre danú službu nevyhnutné a primerané. Keď koncový používateľ odošle obsah elektronických komunikácií a určený koncový používateľ alebo určení koncoví používatelia ho prijmú, koncový používateľ, koncoví používatelia alebo tretia strana poverená zaznamenaním alebo uložením údajov ho môžu zaznamenať alebo uložiť. Každé spracovanie takýchto údajov musí byť v súlade s nariadením (EÚ) 2016/679.

(20)Koncové zariadenia koncových používateľov elektronických komunikačných sietí a všetky informácie týkajúce sa používania takýchto koncových zariadení, bez ohľadu na to, či sú v takomto zariadení uložené alebo ich takéto zariadenie odosiela, vyžaduje alebo spracúva s cieľom umožniť pripojenie k inému zariadeniu alebo sieťovému zariadeniu, sú súčasťou súkromia koncových používateľov, ktoré sa musí chrániť podľa Charty základných práv Európskej únie a Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Vzhľadom na to, že takéto zariadenia obsahujú alebo spracúvajú informácie, ktoré môžu obsahovať podrobnosti o citovom, politickom a spoločenskom živote človeka, ako aj obsah komunikácií, obrázky, lokalizáciu osôb po získaní prístupu k funkciám GPS zariadenia, zoznam kontaktov a ďalšie informácie, ktoré sú v zariadení uložené, vyžadujú informácie týkajúce sa takéhoto zariadenia lepšiu ochranu súkromia. Do koncového zariadenia koncového používatelia môže okrem toho bez jeho vedomia vniknúť takzvaný špiónsky program (spyware), sledovacie objekty (web bugs), skryté identifikátory, trvalé súbory cookie a ďalšie podobné neželané sledovacie nástroje, ktorých cieľom je získať prístup k informáciám, uložiť skryté informácie a sledovať činnosti. Informácie týkajúce sa zariadenia koncového používateľa sa môžu zbierať, často bez vedomia koncového používateľa, aj vzdialene na účely identifikácie a sledovania, a to pomocou metód, ako napríklad zariadenie na odobratie odtlačkov prstov, pričom môžu vážne ohroziť súkromie koncového používateľa. Metódy, ktoré tajne monitorujú činnosti koncových používateľov, napríklad pomocou sledovania ich činností na internete alebo lokalizácie koncového zariadenia, alebo zhoršujú funkčnosť koncového zariadenia koncových používateľov, predstavujú závažnú hrozbu pre súkromie koncových používateľov. Preto by sa mal takýto zásah do koncového zariadenia koncového používateľa povoliť iba so súhlasom koncového používateľa a na osobitné a transparentné účely.

(21)Výnimky z povinnosti získať súhlas, aby bolo možné využiť funkcie spracovania a ukladania koncového zariadenia alebo získať prístup k informáciám uloženým v koncovom zariadení, by sa mali obmedziť na situácie, v ktorých nedochádza vôbec, alebo len vo veľmi obmedzenom rozsahu, k narušeniu súkromia. Súhlas by napríklad nemal byť potrebný pri povoľovaní technického uloženia alebo prístupu, ktorý je nevyhnutne potrebný a primeraný na zákonné účely umožnenia využitia osobitnej služby, o ktorú výslovne požiadal koncový používateľ. Môže sem patriť aj ukladanie súborov cookie počas jednej relácie na webovej lokalite s cieľom sledovať vstup koncového používateľa pri vypĺňaní elektronických formulárov na niekoľkých stranách. Súbory cookie môžu predstavovať zákonný a užitočný nástroj, napríklad pri meraní webového prenosu údajov na webovej lokalite. Poskytovatelia služieb informačnej spoločnosti zapojení do kontroly konfigurácie pri poskytovaní služieb v súlade s nastaveniami koncového používateľa, a to ani v prípade, ak zariadenie koncového používateľa nedokáže prijímať obsah vyžiadaný koncovým používateľom, by nemali získavať prístup k takémuto zariadeniu, ani používať funkcie spracovania takéhoto zariadenia.

(22)Metódy použité na poskytnutie informácií a získanie súhlasu koncového používateľa by mali byť voči používateľovi čo najústretovejšie. Vzhľadom na všadeprítomné používanie trvalých súborov cookie a ďalších sledovacích metód sa od koncových používateľov čoraz častejšie požaduje odsúhlasenie uloženia týchto trvalých súborov cookie v koncovom zariadení. V dôsledku toho sú koncoví používatelia zaplavení žiadosťami o poskytnutie súhlasu. Tento problém možno vyriešiť pomocou technických prostriedkov na poskytnutie súhlasu, napríklad prostredníctvom prehľadných a voči používateľom ústretovejších nastavení. V tomto nariadení sa preto umožňuje vyjadrenie súhlasu pomocou vhodných nastavení prehliadača alebo inej aplikácie. Nastavenia koncových používateľov zadané vo všeobecných nastaveniach súkromia prehliadača alebo inej aplikácie by mali byť pre všetky tretie strany záväzné a vymáhateľné. Webové prehliadače predstavujú druh softvérovej aplikácie, ktorá umožňuje získavanie a prezentáciu informácií na internete. Tie isté možnosti poskytujú aj ďalšie druhy aplikácií, napríklad také, ktoré umožňujú volanie a odosielanie správ alebo navádzanie po trase. Webové prehliadače sprostredkúvajú väčšinu činností, ktoré sa uskutočňujú medzi koncovým používateľom a webovou lokalitou. Z tohto pohľadu majú výsadné postavenie a koncovému používateľovi aktívne pomáhajú v oblasti riadenia toku informácií z koncového zariadenia a do neho. Konkrétnejšie sa môžu webové prehliadače použiť ako riadiace jednotky sieťového prostriedku, a tým pomôcť koncovým používateľom zabrániť získaniu prístupu k informáciám z koncového zariadenia (napríklad smartfónu, tabletu alebo počítača) alebo ich uloženiu.

(23)Zásady špecificky navrhnutej ochrany údajov a štandardnej ochrany údajov boli kodifikované v článku 25 nariadenia (EÚ) 2016/679. V súčasnosti sú štandardné nastavenia pre súbory cookie vo väčšine súčasných prehliadačov nastavené na možnosť prijatia všetkých súborov cookie. Poskytovatelia softvéru umožňujúceho získavanie a prezentáciu informácií na internete by preto mali byť povinní nakonfigurovať softvér tak, aby ponúkal možnosť zabrániť tretím stranám v uchovávaní informácií na koncovom zariadení; zvyčajne ide o zamietnutie súborov cookie tretích strán. Koncoví používatelia by mali mať k dispozícii možnosti nastavenia ochrany súkromia v rozsahu od najprísnejšej (napríklad nikdy nepovoliť súbory cookie) k najmenej prísnej (napríklad vždy povoliť súbory cookie) a strednej úrovni (napríklad zamietnuť súbory cookie tretích strán alebo povoliť iba súbory cookie prvých strán). Tieto nastavenia ochrany súkromia by mali byť jednoducho viditeľné a čitateľné.

(24)Webové prehliadače, v ktorých môžu koncoví používatelia vyjadrovať súhlas podľa vymedzenia v nariadení (EÚ) 2016/679, napríklad s uložením trvalých súborov cookie tretích strán, by mali okrem iného od koncového zariadenia koncových používateľov vyžadovať jednoznačný potvrdzujúci úkon na vyjadrenie slobodného, osobitne informovaného a jednoznačného súhlasu s uložením takýchto súborov cookie do koncového zariadenia a prístupom k nemu a z neho. Takýto úkon sa považuje za potvrdzujúci, ak sa napríklad od koncových používateľov vyžaduje aktívny výber možnosti povolenia súborov cookie tretích strán na potvrdenie súhlasu, pričom majú k dispozícii potrebné informácie na to, aby sa mohli rozhodnúť. Na tento účel je potrebné vyžadovať od poskytovateľov softvéru umožňujúceho prístup na internet, aby koncových používateľov počas inštalácie informovali o možnosti výberu nastavení ochrany súkromia spomedzi rôznych možností a požiadali ich o výber konkrétnej možnosti. Poskytnuté informácie by nemali koncových používateľov odrádzať od výberu prísnejších nastavení ochrany súkromia a mali by relevantne uvádzať riziká súvisiace s povoľovaním uloženia súborov cookie tretích strán do počítača vrátane zhromažďovania dlhodobých záznamov histórie prehľadávania jednotlivcov a používania týchto záznamov na odosielanie cielenej reklamy. Od webových prehliadačov sa víta poskytovanie jednoduchého spôsobu, ktorým koncoví používatelia môžu kedykoľvek počas používania zmeniť nastavenia ochrany súkromia a ktorý používateľom umožňuje nastaviť výnimky v prípade určitých webových lokalít, zaradiť určité webové lokality do zoznamov povolených lokalít alebo určiť webové lokality, na ktorých sú súbory cookie (tretích) strán povolené vždy alebo nie sú povolené nikdy.

(25)Prístup k elektronickým komunikačným sieťam vyžaduje pravidelné odosielanie určitých dátových paketov s cieľom nadviazať alebo zachovať spojenie so sieťou alebo inými zariadeniami v sieti. Zariadenia musia mať okrem toho priradenú jedinečnú adresu, aby boli v sieti identifikovateľné. Bezdrôtové a mobilné telefonické normy tiež obsahujú odosielanie aktívnych signálov, ktorých súčasťou sú jedinečné identifikátory ako adresa MAC, IMEI (medzinárodné označenie mobilného zariadenia), IMSI atď. Každá bezdrôtová základňová stanica (t. j. vysielač a prijímač), ako napríklad bezdrôtový prístupový bod, má osobitný rozsah, v rámci ktorého sa môžu takéto informácie zachytiť. Objavili sa poskytovatelia služieb, ktorí ponúkajú sledovacie služby na základe skenovania informácií súvisiacich so zariadeniami, pričom tieto služby majú rôzne funkcie, napríklad počítanie ľudí, poskytovanie údajov o počte ľudí čakajúcich v rade, zisťovanie počtu ľudí v konkrétnej oblasti atď. Tieto informácie možno využiť na intenzívnejšie narúšanie súkromia, napríklad na odosielanie reklamných správ s prispôsobenými ponukami koncovým používateľom, keď navštívia obchod. Hoci niektoré z týchto funkcií nepredstavujú veľké riziko pre súkromie, iné áno, napríklad tie, ktoré obsahujú sledovanie jednotlivcov v čase vrátane opakovaných návštev konkrétnych miest. Poskytovatelia vykonávajúci takéto postupy by mali zobrazovať výrazné oznamy umiestnené na okraji príslušnej plochy, v ktorých sú koncoví používatelia pred zadaním vymedzenej oblasti informovaní o tom, že technológia sa prevádzkuje v určitom ohraničení, ako aj o účele sledovania, osobe zodpovednej za sledovanie a o existencii opatrení, ktoré sa môžu vykonať v koncovom zariadení koncového používateľa na minimalizáciu alebo zastavenie získavania údajov. Ak sa osobné údaje získavajú podľa článku 13 nariadenia (EÚ) 2016/679, mali by sa poskytnúť dodatočné informácie.

(26)Ak spracúvanie údajov z elektronických komunikácií poskytovateľmi elektronických komunikačných služieb patrí do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, Únii alebo členským štátom by sa mala v nariadení poskytnúť možnosť, aby za určitých podmienok mohli na základe právnych predpisov obmedziť určité povinnosti a práva, ak takéto obmedzenie predstavuje potrebné a primerané opatrenie v demokratickej spoločnosti na ochranu konkrétnych verejných záujmov, ku ktorým patrí národná bezpečnosť, obrana, verejná bezpečnosť, predchádzanie trestným činom, ich vyšetrovanie, odhaľovanie alebo stíhanie, ako aj výkon trestných sankcií, vrátane ochrany pred ohrozením verejnej bezpečnosti a predchádzania takémuto ohrozeniu a ďalších dôležitých cieľov všeobecného verejného záujmu Únie alebo členského štátu, a to najmä dôležitého hospodárskeho alebo finančného záujmu Únie alebo členského štátu alebo monitorovacej, kontrolnej alebo regulačnej funkcie spojenej s výkonom verejnej moci v súvislosti s takýmito záujmami. Toto nariadenie by preto nemalo mať vplyv na možnosť členských štátov zákonne zachytávať elektronické komunikácie alebo prijímať iné opatrenia, ak je to nevyhnutné a primerané na účely ochrany uvedených verejných záujmov, v súlade s Chartou základných práv Európskej únie a Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd podľa výkladu rozhodnutí Súdneho dvora Európskej únie a Európskeho súdu pre ľudské práva. Poskytovatelia elektronických komunikačných služieb by mali poskytnúť vhodné postupy na uľahčenie legitímnych požiadaviek príslušných orgánov a v prípade potreby aj zohľadniť úlohu zástupcu povereného podľa článku 3 ods. 3.

(27)Pokiaľ ide o identifikáciu čísla volajúceho, je potrebné chrániť právo volajúcej strany na odopretie zobrazenia čísla, z ktorého sa uskutočňuje volanie, a právo volanej strany odmietnuť volanie z neidentifikovaného čísla. Niektorí koncoví používatelia, najmä telefónne poradenské služby alebo podobné organizácie, majú záujem na zaručení anonymity volajúcich. Pokiaľ ide o identifikáciu čísla volaného účastníka, je potrebné chrániť právo a oprávnený záujem volanej strany na odopretie zobrazenia čísla volaného, s ktorým je volajúca strana skutočne spojená.

(28)V osobitných prípadoch je oprávnené zrušiť možnosť odopretia zobrazenia čísla volajúceho. Práva koncových používateľov na súkromie vo vzťahu k číslu volajúceho by sa mali obmedziť, ak je to potrebné na zistenie obťažujúcich volaní, a vo vzťahu k číslu volajúceho a lokalizačným údajom, ak je to potrebné preto, aby mohli záchranné služby, ako napríklad eCall, vykonávať svoje úlohy čo možno najefektívnejšie.

(29)Existuje technológia, ktorá poskytovateľom elektronických komunikačných služieb umožňuje rôznymi spôsobmi obmedziť prijímanie neželaných volaní koncovým používateľom, ako napríklad blokovaním prezvonení a iných podvodných a obťažujúcich volaní. Poskytovatelia verejne dostupných interpersonálnych komunikačných služieb s číslovaním by mali túto technológiu použiť a chrániť koncových používateľov pred obťažujúcimi volaniami, a to bezplatne. Poskytovatelia by mali zabezpečiť, aby si koncoví používatelia boli vedomí existencie takýchto funkcií, napríklad publikovaním tejto skutočnosti na svojich webových stránkach.

(30)Verejne dostupné telefónne zoznamy koncových používateľov elektronických komunikačných služieb sú značne rozšírené. Verejne dostupné telefónne zoznamy sú telefónne zoznamy alebo služby obsahujúce informácie o koncových používateľoch, ako napríklad ich telefónne čísla (vrátane mobilných telefónnych čísel), e-mailové adresy a kontaktné informácie, a patria k nim aj informačné služby. Právo na súkromie a ochranu osobných údajov fyzickej osoby vyžaduje, aby sa od koncových používateľov, ktorí sú fyzickými osobami, vyžadoval súhlas so zaradením ich osobných údajov do telefónneho zoznamu. Oprávnený záujem právnických osôb vyžaduje, aby mali koncoví používatelia, ktorí sú právnickými osobami, právo namietať proti zaradeniu s nimi súvisiacich údajov do telefónneho zoznamu.

(31)Ak koncoví používatelia, ktorí sú fyzickými osobami, vyjadria súhlas so zaradením svojich údajov do takýchto telefónnych zoznamov, mali by mať možnosť vyjadriť súhlas s jednotlivými kategóriami osobných údajov, ktoré budú do telefónneho zoznamu zaradené (napríklad meno, e-mailová adresa, adresa domov, používateľské meno, telefónne číslo). Poskytovatelia verejne dostupných telefónnych zoznamov by mali okrem toho pred ich zaradením do daného telefónneho zoznamu informovať koncových používateľov o jeho účele a vyhľadávacích funkciách. Koncoví používatelia by mali mať možnosť vyjadriť súhlas s jednotlivými kategóriami osobných údajov (kontaktných informácií), ktoré sa budú dať vyhľadávať. Kategórie osobných údajov zaradených do telefónneho zoznamu a kategórie osobných údajov, na základe ktorých sa budú dať vyhľadávať kontaktné informácie koncového používateľa, nemusia byť to isté.

(32)V tomto nariadení znamená priamy marketing každú formu reklamy, ktorou fyzická alebo právnická osoba odosiela priame marketingové komunikácie priamo jednému alebo viacerým identifikovaným alebo identifikovateľným koncovým používateľom prostredníctvom elektronických komunikačných služieb. Okrem ponuky produktov a služieb na komerčné účely by sem mali patriť aj správy, ktoré odosielajú politické strany kontaktujúce fyzické osoby prostredníctvom elektronických komunikačných služieb s cieľom vlastnej propagácie. To isté by sa malo vzťahovať aj na správy odosielané inými neziskovými organizáciami a slúžiace na propagáciu ich účelu.

(33)Na ochranu koncových používateľov pred nevyžiadanými priamymi komunikáciami na účely priameho marketingu, ktoré narúšajú ich súkromný život, by sa mali poskytovať prostriedky na zabezpečenie ochrany. Miera narušenia súkromia a obťažovania sa považuje za relatívne podobnú bez ohľadu na široký rozsah technológií a kanálov, ktoré sa používajú na uskutočňovanie takýchto elektronických komunikácií, či už ide o automatické volacie a komunikačné systémy, aplikácie rýchlych správ, e-maily, SMS správy, MMS správy, Bluetooth atď. Preto je opodstatnené požadovať pred odoslaním obchodných elektronických komunikácií na účely priameho marketingu koncovým používateľom získanie súhlasu koncových používateľov, aby bolo možné efektívne chrániť jednotlivcov pred narúšaním ich súkromného života a oprávnený záujem právnických osôb. Právna istota a potreba zabezpečiť neustálu odolnosť pravidiel ochrany pred nevyžiadanými elektronickými komunikáciami voči budúcim zmenám opodstatňuje nevyhnutnosť vymedzenia súboru pravidiel, ktoré budú spoločné pre všetky technológie slúžiace na prenášanie týchto nevyžiadaných komunikácií a zároveň budú zabezpečovať rovnakú úroveň ochrany všetkým občanom Únie. Je však rozumné povoliť používanie e-mailových kontaktných informácií na ponúkanie podobných produktov a služieb, pokiaľ ide o existujúci vzťah s klientom. Takáto možnosť by sa vzťahovala iba na tú spoločnosť, ktorá získala elektronické kontaktné informácie v súlade s nariadením (EÚ) 2016/679.

(34)Aj v prípade poskytnutia súhlasu s prijímaním nevyžiadaných komunikácií na účely priameho marketingu by mali mať koncoví používatelia možnosť kedykoľvek a jednoducho svoj súhlas stiahnuť. Na uľahčenie efektívneho presadzovania pravidiel Únie o nevyžiadaných správach na účely priameho marketingu je nevyhnutné zakázať maskovanie identity a používanie falošnej identity, falošných spiatočných adries alebo čísel pri odosielaní nevyžiadaných obchodných komunikácií na účely priameho marketingu. Nevyžiadané marketingové komunikácie by preto mali byť ako také jednoznačne rozpoznateľné a mali by obsahovať identitu právnickej alebo fyzickej osoby odosielajúcej komunikáciu alebo identitu osoby, v menej ktorej sa komunikácia odosiela, ako aj potrebné informácie, ktoré príjemcom umožnia výkon práva na odmietnutie prijímania ďalších písomných a/alebo ústnych marketingových správ.