ZELENÁ KNIHA Poznatky o mori 2020_od mapovania morského dna k oceánskym prognózam /* COM/2012/0473 final */





OBSAH 1........... Vízia............................................................................................................................... 3 2........... Táto zelená kniha............................................................................................................ 3 3........... Potreba poznatkov o mori............................................................................................... 6 3.1........ Priemysel........................................................................................................................ 6 3.2........ Verejné orgány............................................................................................................... 7 3.3........ Veda.............................................................................................................................. 7 3.4........ Občianska spoločnosť.................................................................................................... 8 4........... Dostupnosť a interoperabilita.......................................................................................... 8 4.1........ Nedostatky.................................................................................................................... 8 4.2........ Viacnásobné využitie námorných údajov.......................................................................... 8 4.3........ Konkurencieschopnosť a inovácie................................................................................... 9 5........... Doterajší pokrok.......................................................................................................... 10 5.1........ Úsilie jednotlivých členských štátov............................................................................... 10 5.2........ Európska námorná monitorovacia a dátová sieť (EMODnet)......................................... 10 5.3........ Námorná služba programu GMES................................................................................ 12 5.4........ Rámec zberu údajov pre odvetvie rybného hospodárstva............................................... 13 5.5........ Výskum........................................................................................................................ 14 5.6........ Podávanie správ o životnom prostredí........................................................................... 15 5.7........ Adaptácia na zmenu klímy............................................................................................. 16 5.8........ Medzinárodné iniciatívy................................................................................................. 16 6........... Riadenie....................................................................................................................... 16 6.1........ Rovnováha medzi úsilím EÚ a členských štátov.............................................................. 16 6.2........ Podpora zhromažďovania a spracovania námorných údajov zo strany EÚ...................... 17 6.3........ Zapojenie susediacich krajín.......................................................................................... 18 6.4........ Výber priorít................................................................................................................. 18 7........... Zapojenie súkromného sektora..................................................................................... 19 8........... Reakcie na zelenú knihu................................................................................................ 20 ZELENÁ KNIHA Poznatky o mori 2020 od mapovania morského dna k oceánskym prognózam (Text s významom pre EHP) 1. Vízia Oceány a moria obklopujúce Európu ponúkajú nové príležitosti na dosiahnutie cieľov stratégie Európa 2020[1]. V záujme realizácie tohto potenciálu musíme zjednodušiť investovanie zo strany podnikov. Potrebujeme znížiť náklady, obmedziť riziká a podporiť inovácie. Rovnako musíme zabezpečiť udržateľnosť rozšírenia „modrého hospodárstva“. Zdroje sú síce veľké, nie však nekonečné. Ak chceme zabezpečiť skutočné rozšírenie modrého hospodárstva, jeho udržateľnosť a dosiahnutie dobrého stavu životného prostredia v európskych moriach[2], musíme vedieť, aký je stav mora v súčasnosti, aký bol v minulosti a ako by sa mohol zmeniť v budúcnosti. Komisia chce spolupracovať s členskými štátmi na spojení dostupných zdrojov a mechanizmov, ktoré by poskytli uvedené poznatky v prospech priemyslu, verejných orgánov, výskumníkov a spoločnosti. K tomuto úsiliu bude patriť hlavný projekt prípravy súvislej digitálnej mapy morského dna európskych vôd vo viacerých rozlíšeniach do roku 2020. Mala by mať najväčšie možné rozlíšenie a pokrývať topografiu, geológiu, biotopy a ekosystémy. Uvedenú mapu by mal doplniť prístup k aktuálnym výsledkom monitorovania a informáciám o súčasnom aj minulom fyzikálnom, chemickom a biologickom stave nadložného vodného stĺpca, súvisiace údaje o ľudskej činnosti a ich vplyve na more, ako aj oceánografické prognózy. Mapa a doplňujúce údaje by mali byť ľahko dostupné a interoperabilné a ich používanie by nemalo byť ničím obmedzené. Mapa by sa mala nepretržite zdokonaľovať z hľadiska vhodnosti na daný účel a pomáhať členským štátom, aby maximálne využili potenciál svojich programov monitorovania mora, odberu vzoriek a prieskumov. Európska únia síce môže poskytnúť pomoc prostredníctvom spoločného strategického rámca pre štrukturálne financovanie vrátane Európskeho fondu pre námorné otázky a rybné hospodárstvo, na dosiahnutie stanoveného cieľa je však potrebné úsilie členských štátov a súkromného sektora. 2. Táto zelená kniha V oznámení Komisie Poznatky o mori 2020 zo septembra 2010[3] bolo vysvetlené, prečo musíme uvoľniť hospodársky potenciál európskeho monitorovania mora. Poukázalo sa na to, že prispeje k dosiahnutiu cieľov stratégie Európa 2020[4] v oblasti zamestnanosti, inovácií, vzdelania, sociálnej inklúzie a boja proti zmene klímy. Poskytne databázu poznatkov, ktorá uľahčí rast udržateľného „modrého hospodárstva“ vytvárajúceho pracovné miesta v morskom a námornom odvetví vďaka zvýšeniu konkurencieschopnosti a efektívnosti priemyslu, verejných orgánov a výskumníkov. Podporí inováciu a zlepší pochopenie správania mora. V oznámení sa načrtli aj základné zásady stratégie, ktorá by umožnila, aby investície členských štátov a EÚ do monitorovania mora naplnili svoj potenciál vytvárania udržateľného rastu a pracovných miest. Ústredným bodom stratégie je koncepcia európskej námornej monitorovacej a dátovej siete (EMODnet[5]), teda siete námorných organizácií, ktorá poskytne jediný styčný bod na sprístupnenie a načítanie námorných údajov odvodených z monitorovania, prieskumov alebo vzoriek zo stoviek databáz vedených v agentúrach, orgánoch verejnej správy, výskumných inštitúciách a univerzitách z celej EÚ. Takisto pripraví vrstvy digitálnej mapy s jednotlivými parametrami odvodenými z primárnych údajov pre všetky morské oblasti v celej Európe. Iniciatíva Poznatky o mori 2020 je však širšia ako sieť EMODnet. Poskytuje jednotiaci rámec pre všetky prebiehajúce činnosti týkajúce sa monitorovania mora v rámci EÚ. Zahŕňa celý cyklus od počiatočného monitorovania po interpretáciu, spracovanie a zverejňovanie. Obsahuje základné zásady, ako sú „zozbierať údaje len raz a použiť ich na viaceré účely“ a „údaje musia byť interoperabilné, dostupné a ich používanie nesmie byť ničím obmedzené.“ Tieto spoločné zásady, pravidlá a normy zaistia, že programy členských štátov, ako aj ďalšie významné úsilie EÚ, prispejú spoločne so sieťou EMODnet k vytvoreniu oveľa väčšej spôsobilosti, než akú by dosiahol súčet jednotlivých častí. Patrí sem námorná služba Európskeho programu monitorovania Zeme (GMES)[6], rámec zhromažďovania údajov v oblasti rybného hospodárstva a nové celoeurópske výskumné infraštruktúry určené Európskym strategickým fórom pre výskumné infraštruktúry (ESFRI). Od prijatia oznámenia Poznatky o mori 2020 sa dosiahol pomerne veľký pokrok. Prípravné opatrenia v rámci integrovanej námornej politiky priniesli vytvorenie prototypových tematických portálov pre sieť EMODnet pre vybraté morské oblasti. Predbežné hodnotenie[7] na základe spätnej väzby používateľov potvrdilo základnú správnosť výberu technológií a postupov pri zhromažďovaní nesúrodých súborov údajov. Na tomto základe sa začala druhá fáza siete EMODnet financovaná podľa nariadenia o rozpočtových pravidlách integrovanej námornej politiky[8]. Umožní prístup k digitálnej mape všetkých európskych vôd do konca roku 2014. Uvedená mapa zobrazí prostredníctvom jedného prístupového miesta hĺbku vody, ako aj povahu sedimentov, miesta výskytu nerastných surovín, zóny ľudskej činnosti a druh biotopu. Doplní ju monitorovanie fyzikálnych, chemických a biologických parametrov, ako je napríklad teplota, salinita, kyslosť, chemické znečistenie a morský život. Digitálna mapa bude tesne prepojená s námornou službou GMES, ktorá bude naďalej poskytovať čoraz prepracovanejšie monitorovania a prognózy stavu oceánu. Treba však vyriešiť viacero nových problémov: (1) Hlavné iniciatívy EÚ, predovšetkým sieť EMODnet a systém GMES, sa doteraz realizovali formou časovo obmedzených projektov, ktoré sa skončia do roku 2014. (2) Zdĺhavá finančná kríza obrátila pozornosť na verejné výdavky. Oveľa naliehavejšie sa požadujú záruky, že sa miliarda a pol EUR, ktoré členské štáty každoročne vydajú na európsku sieť monitorovania mora, použije nákladovo efektívnym spôsobom. (3) Nezjednodušil sa prístup k údajom o rybnom hospodárstve. (4) Tragické zemetrasenie a vlna cunami v Japonsku v marci 2011, po ktorých nasledovala havária v jadrovej elektrárni Fukušima, poukázali na výhody verejného poskytovania včasných informácií o morskom prostredí v reálnom čase. (5) Neistota týkajúca sa súčasného a budúceho vplyvu zmeny klímy na európske moria a pobrežia brzdí snahy miestnych a regionálnych orgánov o adaptáciu. Rovnako je potrebné upriamiť pozornosť na nové príležitosti: (1) zo štúdie[9] vyplynulo, že súkromné spoločnosti zozbierajú viac údajov ako verejné orgány, zatiaľ sa však nezačlenili do iniciatív EÚ. (2) Sieť EMODnet prinesie v roku 2014 zlepšenie existujúceho stavu a poskytne užitočné služby verejným aj súkromným inštitúciám. Technológie, ktoré sú v súčasnosti dostupné, sa však nevyužívajú naplno. Digitálny model terénu na európskom morskom dne bude mať rozlíšenie približne 250 metrov, teda štyrikrát viac ako predchádzajúce verejne dostupné rozlíšenie v celoeurópskom meradle. Prieskumné nástroje dosahujú centimetrovú presnosť, ktorá by umožnila (minimálne v niektorých oblastiach) vytvorenie a zverejnenie produktov s oveľa väčším rozlíšením, než požadujú používatelia. (3) Finančný rámec EÚ na obdobie rokov 2014 – 2020 ponúka príležitosť pripraviť udržateľnejšiu riadiacu štruktúru, v rámci ktorej by sa zber, zhromažďovanie a zverejňovanie námorných údajov zmenilo zo súboru projektov určených Komisiou na nepretržitý integrovaný proces, ktorého priority vychádzajú z potrieb používateľov v priemysle, verejných orgánoch a výskumnej obci. (4) Rýchle rozšírenie morských veterných elektrární pretransformuje, povzbudí a rozšíri celé námorné hospodárstvo. Prínos lepšieho prístupu k námorným údajom, vypočítaný na základe hospodárstva v roku 2010, je podhodnotený; (5) Nový výskumný program Horizont 2020 ponúka príležitosť zlepšiť technológie zberu a spracovania údajov o mori. (6) Členské štáty a pridružené krajiny sa dohodli na spojení zdrojov v rámci novej spoločnej programovej iniciatívy Zdravé a produktívne moria a oceány, ktorá môže poskytnúť rámec pre koordináciu programov monitorovania[10]. Táto zelená kniha sumarizuje to, čo sa zatiaľ dosiahlo. Následne otvorí diskusiu o najvhodnejšej stratégii prechodu do novej fázy, ktorá vyrieši uvedené problémy definované v tomto dokumente a využije príležitosti na zaistenie prístupného, udržateľného, digitálneho mapovania európskeho morského dna do roku 2020. Poskytne tiež včasné informácie o súčasnom aj minulom fyzikálnom, chemickom a biologickom stave nadložného vodného stĺpca a príslušné prognózy a vytvorí postup, ktorý pomôže členským štátom v maximálnej miere využiť potenciál svojich programov monitorovania mora, odberu vzoriek a meraní. 3. Potreba poznatkov o mori 3.1. Priemysel Naše moria a oceány môžu poskytnúť impulz, ktorý potrebujeme na rozhýbanie hospodárstva. Môžu takisto prispieť k vytvoreniu náročných pracovných miest, ktoré uspokoja mladých ľudí a naplnia ich očakávania. Prinesú čistú energiu, ktorú potrebujeme, aby sme sa vyhli klimatickej katastrofe. Poskytnú bielkoviny pre zdravé stravovanie. Zabezpečia lieky alebo enzýmy z organizmov obývajúcich oblasti s najextrémnejšími teplotnými, svetelnými a tlakovými podmienkami, v ktorých existuje život. Napokon rastúci celosvetový dopyt po nerastných surovinách zvýši hospodársku príťažlivosť hlbokomorskej ťažby. Nové príležitosti pre modrý rast a zamestnanosť vznikajú vďaka vývoju v dvoch oblastiach. Po prvé, nedostatok dostupnej pôdy a sladkovodných zdrojov je pre ľudstvo dôvodom, aby sa znovu zameralo na 71 % planéty pokrytých slanou vodou. Po druhé, rýchly pokrok v oblasti monitorovania pod hladinou, diaľkového riadenia a stavebných technológií, ku ktorému došlo predovšetkým v ropnom priemysle, v súčasnosti umožňuje bezpečné operácie v hlbších vodách v rozmanitejších oceánografických a meteorologických podmienkach. V niektorých odvetviach sa už prejavuje rast. Napríklad veterná energia predstavuje najrýchlejšie rastúcu formu výroby elektrickej energie z hľadiska inštalovanej kapacity. 10 % veterných elektrární je nainštalovaných na mori a tento podiel sa ďalej zvyšuje. Európska asociácia pre veternú energiu sa domnieva, že do roku 2020 bude 30 % nových zariadení na mori a do roku 2030 to bude 60 %. Úspech plodí úspech. Napríklad investície do elektrických rozvodných sietí pre morské veterné elektrárne podporia rast ďalších súvisiacich odvetví. Keby si každé morské zariadenie muselo vybudovať vlastné podporné služby, napríklad káblové a zásobovacie siete, práca v tejto novej hraničnej oblasti by nutne bola nákladnejšia a riskantnejšia než pôsobenie na súši. To isté platí o situácii, keby každý musel uskutočniť samostatný prieskum morského dna, zmerať príliv a prúdy, zhodnotiť, aký morský život by mohol narušiť svojou činnosťou, a monitorovať riziko cunami, búrok či nepriateľských morských organizmov. Napríklad prevádzkovatelia v odvetví akvakultúry potrebujú výstrahy pred blížiacimi sa toxickými kvitnúcimi riasami alebo inváziami medúz. Ťažobné spoločnosti potrebujú poznať topológiu a geografiu morského dna. Poisťovacie spoločnosti a investori v prístavoch, ako aj odvetvie cestovného ruchu, potrebujú údaje o minulých extrémnych udalostiach, aby mohli odhadnúť pravdepodobnosť budúcich škôd a vybudovať infraštruktúru odolnú voči zmene klímy. Biotechnologické spoločnosti, ktoré hľadajú nové lieky alebo enzýmy na katalýzu priemyselných procesov, potrebujú vedieť, kde majú hľadať zvláštne formy života, ktoré sú schopné žiť bez svetla alebo znášať extrémne teploty. Poznatky o mori potrebuje odvetvie poskytovania licencií, dizajnu, stavieb a prevádzky zariadení na mori. Jeden z hlavých držiteľ licencie na výrobu veternej energie na mori tvrdí[11], že keby existovali jasnejšie verejné politiky týkajúce sa vlastníctva údajov, verejné orgány by v menšej miere sledovali politiku zameranú na pokrytie nákladov a prijali sa spoločné normy v jednotlivých jurisdikciách a odboroch, tak by sa námorné údaje stali verejným statkom, podniky by mohli zvýšiť svoju konkurencieschopnosť a znížili by sa náklady na výrobu energie na mori. „Ani celá spoločnosť, národ, ba ani všetky súčasné spoločnosti dohromady nie sú vlastníkmi Zeme. Sú len jej držiteľmi, majú ju len v užívaní a... majú ju zlepšenú zanechať budúcim pokoleniam.“[12] Preto je potrebné, aby toto nové morské hospodárstvo bolo udržateľné. Prevádzkovatelia zariadení na mori potrebujú poznatky o mori na zhodnotenie a obmedzenie vplyvu každej navrhovanej činnosti na životné prostredie. 3.2. Verejné orgány Pobrežné orgány potrebujú poznať mieru erózie, presun sedimentov a topografiu, aby stanovili, ktorá stratégia riadenia línie pobrežia bude najvhodnejšia – ochrana, prispôsobenie sa alebo návrat k pôvodnému stavu. Orgány rybného hospodárstva potrebujú údaje o minulom rybolovnom úsilí a zložení úlovku, aby mohli stanoviť kvóty pre ďalší rok. Verejné zdravotnícke inštitúcie potrebujú posúdiť bezpečnosť kúpania v mori a plodov mora na konzumáciu. Orgány civilnej ochrany musia byť schopné vypočítať, na ktorom mieste ropná škvrna zasiahne pobrežie. Pobrežné hliadky potrebujú vedieť, ako dlho vydržia vo vode osoby, ktoré prežili haváriu. Orgány ochrany životného prostredia potrebujú posúdiť stav životného prostredia v moriach a oceánoch v záujme udržania ich bezpečnosti a čistoty[13]. Dosiahnutie cieľov EÚ v oblasti integrovaného riadenia pobrežných zón[14] a námorného priestorového plánovania[15] vyžaduje poznatky o ľudskej činnosti a citlivých biotopoch. Vďaka poznatkom o stave morského povrchu, teplote a salinite sa zlepšuje sledovanie mora radarmi a sonarmi. 3.3. Veda Vedecké poznanie je základom priemyselných inovácií a ochrany životného prostredia. Veda o mori závisí od monitorovania. Nemáme k dispozícii druhú planétu Zem, aby sme mohli vykonávať kontrolované pokusy. Len pohľad do minulosti nám môže pomôcť pochopiť, čo by sa mohlo stať v budúcnosti. Medzery v záznamoch sa nedajú doplniť neskôr. V úvodníku vedeckého časopisu Nature sa v tejto súvislosti poznamenáva, že „presné a spoľahlivé záznamy o súčasnom dianí prekonajú každú konkrétnu stratégiu, ktorá sa bude snažiť toto dianie pochopiť.“[16] Vďaka týmto pozorovaniam sa postupne zmenšuje neistota vedcov, pokiaľ ide o minulé a prítomné procesy – ako je cirkulácia oceánu, rozpúšťanie ľadovcov, stúpanie hladiny mora, absorpcia uhlíka, posuny ekosystémov alebo okysľovanie oceánov – ktoré majú zásadný vplyv na ľudský blahobyt a prírodné ekosystémy. Lepšie monitorovanie morí a oceánov ako také síce nestačí na zmenšenie tejto neistoty, ale určite je nutné. Časopis Economist[17] sa domnieva, že vlády nevydávajú dostatočné prostriedky na satelitné pozorovania. Zmenšenie neistoty týkajúcej sa minulosti aj prítomnosti môže zlepšiť prognózy európskej klímy, ktoré sa používajú pri kontrole a hodnotení v rámci Medzivládneho panela o zmene klímy (IPCC). Široké medzinárodné zapojenie a dôkladné partnerské preskúmanie zaisťujú, že hodnotenia panela slúžia ako hlavný zdroj informácií pre vládnych predstaviteľov zodpovedných za prijímanie adaptačných opatrení. 3.4. Občianska spoločnosť Občania v demokratickej spoločnosti potrebujú informácie na to, aby mohli brať na zodpovednosť svojich volených zástupcov vo veciach, ktoré ovplyvňujú ich bezprostredné okolie, existenciu, zdravie alebo planétu Zem, ktorú by radi zanechali svojim deťom. Skúsenosti ukázali, že nie je správne prenechať celé technické pozadie týchto otázok príslušným zodpovedným orgánom. V úvodníku časopisu Nature[18] bol uvedený príklad havárie v jadrovej elektrárni Fukušima, na ktorom bolo vysvetlené, prečo by lepší verejný prístup k údajom prispel k lepšiemu hodnoteniu rizík: „Rozpútala by sa tak kreativita vysokoškolských výskumníkov, novinárov, počítačových nadšencov a kartografov.“ 4. Dostupnosť a interoperabilita 4.1. Nedostatky Európska komisia vo svojom oznámení z roku 2010 s názvom Poznatky o mori 2020[19] poukázala na nedostatky, ktoré bránia realizácii potenciálnych výhod investícií do námorných údajov. Údaje uchovávajú stovky rôznych inštitúcií EÚ – hydrografické a geologické služby, orgány miestnej samosprávy, environmentálne agentúry, výskumné inštitúty a univerzity. Vyhľadať inštitúciu, ktorá uchováva údaje, je veľmi zložité. Získaniu údajov predchádzajú týždne rokovaní. Zoskupenie údajov na účely vytvorenie celkového obrazu je komplikované a zdĺhavé. Mnohé údaje nie sú prístupné, ani interoperabilné. 4.2. Viacnásobné využitie námorných údajov Rovnaké monitorovania mora týkajúce sa fyzikálnych, chemických a biologických parametrov môžu zodpovedať potrebám viacerých koncových používateľov. Napríklad údaje o teplote a salinite oceánu sa používajú pri hodnotení zmeny oceánskej klímy, výbere lokalít pre akvakultúru alebo stanovení hraníc sonarov na detekciu ponoriek. Údaje o podložných vrstvách morského dna sú potrebné na plánovanie ťažby agregátov alebo uhľovodíkov, postavenie pevných základov pre platformy veterných turbín alebo posúdenie vplyvu rybolovu. Tie isté údaje o morských biotopoch možno použiť na hodnotenie vplyvu nových zariadení alebo na vypracovanie správ o stave životného prostredia. Práve vďaka rozmanitému využitiu základných námorných údajov v rôznych odboroch a odvetviach predstavuje najefektívnejšiu možnosť politika otvoreného prístupu. Na to, aby bola efektívna a účinná, musia byť údaje verejne dostupné a interoperabilné. Komisia uplatňuje zásadu, že námorné údaje musia byť relevantné, dostupné, bezplatné a nesmú byť ničím obmedzené. 4.3. Konkurencieschopnosť a inovácie Za roztrieštenosť a nedostupnosť námorných údajov sa platí jasná cena. Podľa odhadov uvedených v hodnotení vplyvu[20], ktoré sprevádza uvedené oznámenie, by súčasní používatelia ušetrili 300 miliónov EUR ročne, keby boli údaje správne integrované a spravované. Tieto odhady nezohľadňujú nevyhnutný budúci rast námorného hospodárstva a následný zvýšený dopyt po údajoch. Prvým konkrétnym cieľom oznámenia Poznatky o mori 2020 je znížiť náklady pre priemysel, verejné orgány a výskumníkov. Ak sa nezlepší prístup k námorným údajom môžu služby s pridanou hodnotou, ako je napríklad hodnotenie populácie rýb alebo zraniteľnosti pobrežnej infraštruktúry búrkovým vlnobitím, poskytovať len organizácie, ktoré príslušné údaje vlastnia. Je to neefektívne a škodlivé pre hospodársku súťaž. Otvorenie týchto zdrojov umožňuje vstup nových prevádzkovateľov na trh. Interoperabilita umožňuje malým podnikom alebo akademikom vyvíjať nové produkty a služby založené na rôznych typoch údajov z rôznych zdrojov. Prínos pre hospodárstvo EÚ ťažko odhadnúť, hodnotenie vplyvu však naznačuje, že by mohlo ísť rádovo o 200 miliónov EUR ročne. Druhým osobitným cieľom oznámenia Poznatky o mori 2020 je povzbudenie inovácií. Tento odhad nezohľadňuje racionalizáciu súčasného systému monitorovania mora, ktorá by zmenšila neistotu pri našom chápaní správania mora. Odhadovať hospodársku hodnotu je v tomto prípade ešte zložitejšie, no mohla by byť dokonca väčšia. Neistota je hlavným nepriateľom všetkých, ktorí zodpovedajú za navrhovanie námorných štruktúr schopných čeliť rozmarom mora, za riadenie populácií rýb alebo vyhlasovanie chránených morských oblastí. Odhaduje sa[21], že 25 % zníženie neistoty, pokiaľ ide o zvýšenie hladiny mora v budúcnosti by verejným orgánom zodpovedným za spravovanie pobrežia ušetrilo približne 100 miliónov EUR ročne. Optimalizovaný, prístupný a interoperabilný systém monitorovania mora, ktorý by pomohol vedcom zmenšiť neistotu, by významne prispel k adaptácii na zmenu klímy. Okysľovanie oceánu alebo zmeny oceánskej salinity a obsahu rozpusteného kyslíka určite ovplyvnia morské ekosystémy a našu schopnosť využívať ich. Včasnejšie informácie poskytnú takým odvetviam, ako je napríklad akvakultúra mäkkýšov, čas na adaptáciu. Aj keď je isté, že sa planéta otepľuje, nie je jasné, čo sa stane s miestnou klímou v Európe v najbližších desaťročiach[22]. Je známe, že zmeny cirkulácie oceánov súvisia s prudkým alebo miernym charakterom ročných období v Európe. Väčšia miera istoty by umožnila zlepšiť kvalitu prognóz energetického dopytu alebo poľnohospodárskej výroby. Bolo by možné s dôverou investovať do adaptácie. Tretím konkrétnym cieľom oznámenia Poznatky o mori 2020 je znížiť neistotu nášho pochopenia správania mora. Uvedené osobitné ciele potvrdila Rada v decembri 2011[23]. 1. Existuje nejaký dôvod pre výnimky (okrem ochrany osobných údajov) z cieľa Komisie dosiahnuť, aby boli námorné údaje bezplatne prístupné a interoperabilné? 5. Doterajší pokrok 5.1. Úsilie jednotlivých členských štátov Údaje o morskom prostredí predstavujú hodnotné aktívum. Dlhodobé trendy možno odlíšiť od sezónnych zmien a desaťročných prírodných variácií len vtedy, keď bude možné porovnať monitorovania z minulosti (vrátane monitorovaní zozbieraných pred príchodom digitálnych pamäťových zariadení) so súčasným monitorovaním. Strata týchto údajov by bola trvalá. Monitorovania nie je možné zopakovať. Takisto musia byť k dispozícii na okamžité použitie, aby sme sa mohli pripraviť na hrozby, ako sú napríklad blížiace sa ropné škvrny. Podobne veľa členských štátov ustanovuje vnútroštátne postupy primeraného dohľadu nad údajmi, ktoré zaistia nielen bezpečnú archiváciu, ale aj katalogizáciu využívajúcu normy a technológie, ktoré umožňujú rýchle načítanie údajov prostredníctvom automatizovaných postupov. Tieto vnútroštátne systémy tvoria základ rozšírených postupov, ktoré sa budujú na úrovni EÚ s využitím noriem vychádzajúcich z infraštruktúry INSPIRE[24]. Príklady zahŕňajú systém MEDIN v Spojenom kráľovstve, francúzsky geografický portál Ifremer-Sextant, nemecký systém koordinácie výskumných údajov MaNIDA a nemeckú iniciatívu pre agentúry MDI-DE. Prispieť môžu aj regionálne iniciatívy, ako je napríklad španielsky systém monitorovania a prognóz v oblasti pobrežia Baleárskych ostrovov[25]. 2. Ako môžu členské štáty zaistiť, aby údaje, ktoré vlastnia, boli bezpečne uchovávané, prístupné a interoperabilné? 5.2. Európska námorná monitorovacia a dátová sieť (EMODnet) O koncepcii európskej námornej monitorovacej a dátovej siete (EMODnet), ktorá by uvoľnila roztrieštené a skryté zdroje námorných údajov, sa prvýkrát diskutovalo v roku 2006 v zelenej knihe o námornej politike[26]. EMODnet predstavuje sieť organizácií podporovaných integrovanou námornou politikou EÚ. Tieto organizácie spolupracujú pri monitorovaní mora, zabezpečovaní bezplatného prístupu a interoperability zozbieraných údajov, vytváraní súrodých vrstiev údajov pre jednotlivé morské oblasti a šírení údajov a údajových produktov prostredníctvom internetu. Prvý súbor prípravných opatrení sa začal uplatňovať v roku 2009 s cieľom zriadiť prototypové dátové platformy. V rámci šiestich súborných tematických skupín – pre hydrografiu, geológiu, fyziku, chémiu, biológiu a fyzické biotopy – vznikla sieť 53 organizácií. Ide o veľké verejné inštitúcie, ktoré už spravujú námorné údaje: hydrografické a geologické služby, oceánografické inštitúcie. Pomohli im súkromné spoločnosti s odbornými skúsenosťami so spracovaním a zverejňovaním údajov. Tematické skupiny vytvorili internetové vstupy k archívom údajov spravovaným členskými štátmi a medzinárodnými organizáciami. Posilňujú a ďalej rozvíjajú prebiehajúce úsilie v rámci členských štátov (príklady sú uvedené v časti 5.1). Verejní alebo súkromní používatelia námorných údajov sa z týchto šiestich portálov dostanú nielen k štandardizovaným prieskumom ako takým (doplneným ukazovateľmi kvality údajov), ale aj k údajovým produktom, ako sú napríklad mapy sedimentov a fyzických biotopov pre všetky morské oblasti. Prístup k týmto údajovým produktom ani ich využívanie nie sú ničím obmedzené. Činnosť tematických skupín vychádza zo smernice o infraštruktúre INSPIRE[27], smernice o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí[28] a smernice o opakovanom použití informácií verejného sektora[29]. Spoločné prostredie na výmenu informácií (CISE)[30] bude schopné importovať údaje zo siete EMODnet a poskytovať námorným inštitúciám informácie o životnom prostredí, rybnom hospodárstve, doprave, kontrole hraníc, clách a celkovom presadzovaní právnych predpisov, ako aj obrane. Prácu viedla a monitorovala nezávislá skupina odborníkov a predbežné hodnotenie[31] potvrdilo správnosť tohto prístupu. Podobne sa rozširuje činnosť v súlade s nariadením z roku 2011, ktorým sa zriaďuje program na podporu budúceho rozvoja integrovanej námornej politiky[32] s cieľom pokryť všetky európske morské oblasti. Vznikne ďalšia tematická skupina pre oblasť ľudskej činnosti, ktorá doplní zvyšných šesť skupín. Cieľom do roku 2014 je pripraviť mapy európskych morí[33] so stredným rozlíšením pre sedem uvedených tém. Nariadenie takisto prvýkrát podporuje prototypové kontrolné body morských oblastí. Ide o mechanizmy, ktoré určia, či je súčasná štruktúra monitorovania tou najefektívnejšou možnou štruktúrou a či spĺňa požiadavky verejných alebo súkromných používateľov. Kontrolné body pokryjú najskôr Severné a Stredozemné more. Európska komisia navrhuje zriadiť nový Európsky fond pre námorné otázky a rybné hospodárstvo[34] vo finančnom rámci na obdobie rokov 2014 – 2020 s cieľom poskytnúť finančnú pomoc pri prechode siete EMODnet k operačnej spôsobilosti. Zaistenie financií umožní, aby sa sieť zmenila zo súboru projektov s ohraničeným trvaním určených Komisiou na trvalý a udržateľný proces, ktorého priority sa stanovia podľa potreby priemyslu, verejných orgánov a výskumnej obce. Možnosti riadiacej štruktúry tohto procesu sú načrtnuté v oddiele 6 tohto dokumentu. Tematické skupiny umožňujú príslušným odborníkom, aby vymedzili spoločné štruktúry pre všetky údaje v rámci jednotlivých tém. Napríklad pri monitorovaní biologických druhov treba uviesť minimálne spoločné opisy času, miesta a spôsobu odberu vzoriek, názov druhu a presnosť merania. V predbežnom hodnotení siete EMODnet[35] sa zistilo, že navrhované oblasti tematických skupín sú logické, navrhlo sa však, aby sa zvážilo zlúčenie hydrografickej a geologickej skupiny. Takmer všetky štáty majú samostatné hydrografické agentúry a geologické služby s rôznymi úlohami, v súčasnosti však dochádza k ich prekrývaniu. Obe oblasti sa venujú ochrane životného prostredia a niektoré nástroje a metódy používané pri prieskumoch sú rovnaké. Obe oblasti odvodzujú poznatky o morskom dne z prieskumov s mnohozväzkovými echolotmi. 3. Je sedem tematických skupín európskej námornej a monitorovacej dátovej siete tým najvhodnejším rozdelením? Mali by sa niektoré z nich zlúčiť (napr. geológia a hydrografia) alebo rozdeliť? 4. Ako by sa mala v rámci siete EMODnet rozložiť rovnováhu medzi sprístupnením nespracovaných údajov a vytváraním vrstiev na digitálnych mapách odvodených z nespracovaných údajov zo všetkých morských oblastí? 5.3. Námorná služba programu GMES Európsky program monitorovania Zeme (GMES)[36] predstavuje hlavný program politiky EÚ pre oblasť vesmíru[37]. Hlavným cieľom tejto služby je poskytovanie produktov a služieb, na ktorých by mohli stavať poskytovatelia služieb s pridanou hodnotou pri poskytovaní služieb verejným a súkromným používateľom. Cieľom je zabezpečiť vývoj produktov s použitím najmodernejšej technológie, satelitných pozorovaní, výpočtovej techniky a spôsobilosti pripravovať prognózy, ktoré sú k dispozícii v Európe. Námornú službu v rámci programu GMES postupne vyvíja a realizuje 60 organizácií. Program spracúva a analyzuje informácie z meraní in situ a vesmírnych meraní a poskytuje dve kategórie informácií: 1) pozorovanie oceánu a 2) monitorovanie a prognózy. Modely oceánu sa využívajú na vytváranie trojrozmerných zobrazení minulého, súčasného a budúceho stavu oceánov[38] na úrovni svetových aj európskych morských oblastí z hľadiska rôznych parametrov, ako sú napríklad teplota mora, prúdy, salinita, morský ľad, morská hladina, vietor a biogeochémia. Doteraz sa táto námorná služba financovala z prostriedkov EÚ určených na výskum. V roku 2014 program GMES začne fázu úplnej prevádzky a bude sa financovať z prevádzkového rozpočtu. Okrem námornej služby, ktorá sa doteraz zameriavala na monitorovanie a poskytovanie informácií v takmer reálnom čase a prognóz týkajúcich sa oceánov, sa navrhuje vytvorenie klimatickej služby programu GMES. Simulačné modely súčasnej námornej služby treba skalibrovať a zhodnotiť na základe minulých pozorovaní, aby námorná služba získala kapacitu na uloženie a spracovanie časových sérií monitorovania oceánu. Uvedená investícia prispeje k určeniu zmien vlastností oceánu pre rámcovú smernicu o morskej stratégii a stane sa cenným stavebným kameňom novej navrhovanej klimatickej služby. Pripravujú sa normy, ktoré umožnia námornej službe programu GMES a sieti EMODnet pristupovať k rovnakým údajom in situ. 5. Mala by sa zriadiť spoločná platforma pre produkty programu GMES a siete EMODnet? 6. Mali by sa námorné produkty a služby GMES prispôsobiť tak, aby ich bolo možné použiť pri štúdiách zmeny klímy a ochrane životného prostredia, ako aj pri poskytovaní operačných služieb v takmer reálnom čase? 5.4. Rámec zberu údajov pre odvetvie rybného hospodárstva Európska únia financuje od roku 2001[39] zber a zverejňovanie údajov o rybnom hospodárstve EÚ, ktoré zabezpečujú orgány jednotlivých členských štátov. Údaje z prieskumov, vzoriek a oznámených úlovkov, údaje o rybolovnom úsilí a odhodených úlovkoch umožňujú zhodnotiť vplyv na populáciu rýb. Parametre ako kapacita flotily, zamestnanosť a ziskovosť umožňujú analýzy sociálno-hospodárskeho stavu spoločenstiev, ktoré sa živia rybolovom. Hlavným cieľom je podporiť riadenie spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva, aj keď revíziou v roku 2008[40] sa rozšírili údaje na odvetvie akvakultúry a spracovania, ako aj prístup na vedecké účely a účely informovania verejnosti. Článok 37 návrhu reformy spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva[41] ide ešte ďalej. Ukladá členským štátom povinnosť zberať biologické, technické, environmentálne a sociálno-hospodárske údaje a spolupracovať na regionálnej úrovni. Týmito ustanoveniami základného nariadenia sa nahradí nariadenie z roku 2008. Podrobnosti budú uvedené v novom viacročnom programe EÚ na obdobie rokov 2014 – 2020. V návrhu Komisie na zriadenie nového Európskeho fondu pre námorné otázky a rybné hospodárstvo[42] v rámci finančného rámca na roky 2014 – 2020 sa odporúča, aby sa centralizované hospodárenie rámca zberu údajov pre odvetvie rybného hospodárstva zmenilo na spoločné hospodárenie a aby členské štáty prevzali od Komisie zodpovednosť za hospodárenie s financiami a monitorovanie vykonávania. Poradenstvo v oblasti rybného hospodárstva potrebuje údaje zo všetkých krajín, ktoré lovia určité druhy alebo lovia v určitej oblasti. Po zhromaždení údajov na konkrétny účel sa údaje môžu zverejniť v rámci správy. Nespracované údaje od členských štátov sa však v súčasnosti nemôžu poskytovať na ďalšie účely bez súhlasu tých, ktorí ich poskytli. V praxi je tento postup taký zdĺhavý, že sa vôbec nepoužíva. To vedie k nedostatočnej nezávislej kontrole, čo zásadne znižuje dôveru vo výsledky a tlmí inováciu. Komisia je presvedčená, že prekonanie problémov zachovania dôvernosti osobných údajov a obchodného tajomstva je jednoduché. Informácie o rybnom hospodárstve, ktoré spĺňajú všetky požiadavky, možno bez problémov sprostredkovať na účely pochopenia ekosystémov, pričom sa nezverejní činnosť jednotlivých plavidiel. Podľa toho sa sformoval nový viacročný program na obdobie rokov 2014 – 2020. Sieť EMODnet v súčasnosti neumožňuje prístup k údajom zozbieraným v rámci zberu údajov. 7. Mali by sa údaje zhromaždené v rámci zberu údajov na určitý účel (napríklad hodnotenie populácie rýb) sprístupniť na opakované použitie, pričom by nebolo potrebné žiadať o povolenie pôvodných poskytovateľov predmetných údajov? 8. Mal by sa zriadiť internetový portál podobný portálom siete EMODnet, ktorý by umožnil prístup k údajom uloženým v členských štátoch, ako aj k údajom zhromaždeným pre konkrétne populácie, segmenty flotily alebo rybolovné oblasti? Ak áno, mal by sa tento portál prepojiť so sieťou EMODnet? 9. Mali by sa v širšej miere sprístupniť kontrolné údaje, napríklad údaje odvodené zo systému monitorovania plavidiel, ktorý sleduje rybárske plavidlá? Ak áno, ako možno vyriešiť problémy týkajúce sa zachovania obchodného tajomstva? 5.5. Výskum Členské štáty EÚ vynakladajú na námorný výskum približne 1,85 miliardy EUR ročne. Takmer polovica sa investuje do infraštruktúry, ktorá zjednodušuje monitorovanie. Ide o lode, podvodné observatóriá, plávajúce bóje, zariadenia unášané prúdom, nezávislé alebo diaľkovo ovládané podvodné vozidlá, všetky vybavené rôznymi snímačmi a analytickými funkciami. Európske strategické fórum pre výskumné infraštruktúry (ESFRI) určilo šesť celoeurópskych infraštruktúr, ktoré budú mať zásadný význam pre európsky námorný výskum. V oznámení Komisie o Únii inovácií z roku 2010 sa navrhuje, aby sa do roku 2015 začalo realizovať alebo vybudovalo 60 % infraštruktúry vymedzenej fórom ESFRI. Príspevok EÚ na činnosti súvisiace s morským a námorným výskumom v siedmom rámcovom programe dosahuje 350 miliónov EUR[43] ročne. Z toho sa 25 – 30 miliónov EUR ročne vyčlení na infraštruktúru námorného výskumu a výskum technológií monitorovania mora (snímače a systémy na monitorovanie mora). Rámcový program takisto podporuje projekt siete SeaDataNet, ktorý sa osvedčil pri harmonizácii noriem námorných údajov a zaistení interoperability medzi námornými databázami. Technológia SeaDataNet má zásadný význam pre platformu EMODnet. V rámci ďalších projektov EÚ sa vykonáva monitorovanie s cieľom zlepšiť naše poznatky o mori. Návrh výskumného a inovačného programu na obdobie rokov 2014 – 2020, ktorý Komisia predložila s názvom Horizont 2020, zahŕňa väčší rozpočet a jednoduchšie postupy než súčasný program. Tento výskumný program môže prispieť k dosiahnutiu cieľov oznámenia Poznatky o mori 2020 prostredníctvom 1) podpory rozvoja a integrácie infraštruktúr námorného výskumu na úrovni EÚ, 2) rozvoja technológií monitorovania mora orientovaných na používateľa, ktoré budú efektívne z hľadiska nákladov, 3) výskumných projektov, ktoré poskytnú údaje o morskom prostredí a jeho interakcii s ľudskou činnosťou vrátane údajov pre rámcovú smernicu o morskej stratégii. V záujme rozvoja duševného vlastníctva sa koncepcie rozvinuté v rámci výskumných programov EÚ stanú vlastníctvom výskumníkov. Nové snímače alebo platformy na monitorovanie mora teda nielen podporia účinnejšie a efektívnejšie monitorovanie morí a oceánov, ale môžu tiež poskytnúť základ pre exportný potenciál v odvetví špičkových technológií na celosvetovom trhu. Monitorovanie oceánov ako také však nie je možné patentovať a pre hospodárstvo bude najprínosnejšie, keď bude pre všetkých bezplatne k dispozícii. V súčasnosti sa mnohé výsledky monitorovania po skončení výskumu nezverejnia. Čiastočne je to tým, že výskumníci chcú svoje výsledky zverejniť skôr, ako ich dajú k dispozícii, ale aj tým, že neexistujú žiadne podnety či požiadavky, aby v tomto smere vyvíjali snahu. 10. Na čo sa má zamerať pomoc EÚ pre nové technológie monitorovania mora? Ako môžeme rozšíriť monitorovanie oceánov a zvýšiť jeho nákladovú efektivitu? Ako môže EÚ posilniť svoje vedecké a priemyselné postavenie v tejto oblasti? 11. Mali by výskumné projekty povinne zahŕňať ustanovenie zaisťujúce archivovanie a sprístupnenie výsledkov monitorovaní získaných v priebehu výskumného projektu? 5.6. Podávanie správ o životnom prostredí Členské štáty zozbierajú pri vykonávaní smerníc (napríklad rámcovej smernice o vode, smernice o riadení kvality vody určenej na kúpanie, smernice o biotopoch, ako aj najnovšej rámcovej smernice o morskej stratégii) širokú škálu údajov. Členské štáty takisto oznamujú environmentálne ukazovatele v rámci regionálnych dohovorov týkajúcich sa mora (napríklad OSPAR, HELCOM, Barcelonský dohovor a Bukureštský dohovoru). Rámcová smernica o morskej stratégii ukladá členským štátom okrem iného zákonnú povinnosť oznamovať Komisii a Európskej environmentálnej agentúre údaje, z ktorých vychádzajú počiatočné hodnotenia a ktoré čerpajú z programov monitorovania. Požiadavky na oznamovanie vyplývajúce z rámcovej smernice o morskej stratégii tvoria základ morskej časti Systému informácií o vode pre Európu (WISE-Marine). V súlade s článkom 19 rámcovej smernice o morskej stratégii sú členské štáty povinné sprístupniť údaje vplývajúce z hodnotení a monitorovania. Sprístupnenie umožní sieť EMODnet. Do vývoja siete EMODnet sa v plnej miere zapojila Európska environmentálna agentúra. Prototypové portály, ktoré vznikli v prvej fáze projektu, ako aj zdokonalené portály, ktoré sa pripravujú v druhej fáze, sú určené na poskytovanie parametrov, ktoré možno využiť pri zostavení indikátorov potrebných na zhodnotenie stavu životného prostredia v súlade s rámcovou smernicou o morskej stratégii. Protokoly oznámení, ktoré sa používajú v rôznych oznamovacích mechanizmoch, nie sú vždy rovnaké, predpokladá sa však, že rámcová smernica o morskej stratégii zaistí väčšiu konvergenciu. Niektoré údaje použité na zostavenie ukazovateľov a oznámené príslušným orgánom alebo Komisii sú verejne dostupné, iné nie sú. 12. Malo by sa proces poskytovania údajov, na základe ktorého sa podávajú správy o životnom prostredí, postupne nahradiť postupom zhromažďovania údajov, pri ktorom sa údaje sprístupňujú na internete a príslušné orgány ich môžu vyhľadávať pomocou technológií vyvinutých v rámci siete EMODnet? 5.7. Adaptácia na zmenu klímy Komisia s cieľom podporiť vývoj a šírenie databázy poznatkov o adaptácii zaviedla v marci 2012 európsku platformu pre adaptáciu na zmenu klímy CLIMATE-ADAPT[44]. Ide o verejne prístupnú internetovú stránku, ktorá má pomôcť tvorcom politiky pri príprave opatrení a politík v oblasti adaptácie na zmenu klímy na európskej, vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni. Platforma CLIMATE-ADAPT obsahuje oddiel o európskej námornej politike a politike v oblasti rybného hospodárstva, ukazovatele zmeny klímy a databázu prípadových štúdií o adaptácii, predovšetkým v rámci projektu OURCOAST[45]. Komisia pripravuje návrh adaptačnej stratégie EÚ, ktorá sa má prijať v roku 2013. Štruktúrovanejší prístup k monitorovaniu mora môže priniesť presnejšie ukazovatele miestnych zmien klimatických parametrov (ako sú napríklad zvyšovanie hladiny mora a okysľovanie oceánu) pre platformu CLIMATE-ADAPT a pomôcť tak pri adaptácii. 13. Aké informácie o správaní sa morí a pobrežia by najviac pomohli podnikom a verejným orgánom pri adaptácii na zmenu klímy? 5.8. Medzinárodné iniciatívy Vytvorenie celkového obrazu morského sveta a jeho zmien si vyžaduje monitorovanie a údaje z organizácií z Európy aj mimo nej. Štruktúrovanejší a otvorený prístup k európskym výsledkom monitorovania mora a námorným údajom, ako ho opisuje táto zelená kniha, umožní Európe, aby prakticky prispela k medzinárodnému úsiliu o celosvetové pokrytie, napríklad prostredníctvom Globálneho systému pre pozorovanie oceánov (GOOS), Globálneho systému systémov pozorovania Zeme (GEOSS) a procesu OSN týkajúceho sa globálneho podávania správ o morskom prostredí a hodnotenia jeho stavu. 14. Sú okrem existujúcich iniciatív (ako napríklad sieť EMODnet a systém GMES) potrebné dodatočné opatrenia, ktoré umožnia Európe podporiť medzinárodné iniciatívy týkajúce sa údajov o oceáne, ako sú napríklad systémy GOOS a GEOSS? 6. Riadenie Udržateľná infraštruktúra námorných údajov si vyžaduje postup, na základe ktorého sa rozhodne o druhu vykonávaných monitorovaní, zvolia sa údajové produkty, ktoré sa majú vytvoriť a poskytne sa finančná pomoc na zber, zhromažďovanie, spracovanie a zverejňovanie údajov. 6.1. Rovnováha medzi úsilím EÚ a členských štátov Členské štáty sú právne zodpovedné za monitorovanie svojich vôd a rybárskych flotíl. V niektorých prípadoch však má spoločné úsilie nepopierateľné výhody. Jasným príkladom je pozorovanie z orbitálnych satelitov. Určite by nebolo efektívne, keby každý členský štát vypustil súbor satelitov na meranie sfarbenia oceánu, teploty morskej hladiny, úrovne mora a rozšírenia ľadu. Európska únia podporuje rozvoj a počiatočnú prevádzku satelitov v rámci programu GMES36. EÚ takisto podporuje programy prieskumov a odberu vzoriek v rybnom hospodárstve, kde potrebuje výsledky na svoje vlastné účely. Existujú ďalšie príklady oprávňujúce úsilie na úrovni EÚ. Napríklad zníženie neistoty, pokiaľ ide o rozsah vplyvu zmeny klímy v Európe, by nebolo možné bez monitorovania podpovrchových prúdov Atlantického oceánu v oblastiach mimo teritoriálnych vôd alebo vôd patriacich do jurisdikcie jednotlivých štátov. To je rovnako výhodné pre členský štát, ktorý vykonáva monitorovanie, ako aj pre všetky ostatné členské štáty. Prináša to výhody všetkým európskym krajinám, dokonca aj tým, ktoré nemajú more. Severný ľadový oceán je ďalším príkladom, ako by EÚ mohla prispieť k prebiehajúcim programom monitorovania a mapovania s cieľom poskytnúť pomoc osobám, ktoré v danej oblasti žijú a pracujú. 15. Aké kritériá by sa mali použiť pri stanovení finančnej pomoci EÚ pre ďalšie programy monitorovania, okrem tých programov, ktoré už pomoc dostávajú? Môžete uviesť príklady? Mohla by tu zohrať úlohu spoločná programová iniciatíva pre európske moria a oceány? 6.2. Podpora zhromažďovania a spracovania námorných údajov zo strany EÚ Služby pre jednotlivé tematické skupiny v rámci siete EMODnet doteraz poskytovali konzorciá v rámci verejného obstarávania, pričom šesť konzorcií sa vybralo na základe samostatných výziev na predkladanie ponúk pre jednotlivé skupiny. Celkovo sa zapojilo 53 rôznych organizácií ako partnerov v rámci konzorcií a mnohé ďalšie k tejto činnosti prispievajú. Granty pre námornú službu GMES sa udeľujú na základe otvorených výziev na predkladanie ponúk. V tomto prípade sa zapojilo približne 60 organizácií. Z rozpočtu EÚ sa hradí príprava určených výstupov v rámci verejného obstarávania a prispieva sa k uhradeniu dohodnutých oprávnených nákladov v rámci grantov. Partnerstvá v sieti EMODnet a systéme GMES sú rôznorodé. Zahŕňajú výskumné inštitúty, meteorologické a hydrografické agentúry a univerzity. Niektoré súkromné spoločnosti poskytujú odborné skúsenosti v softvérovej oblasti. Komisia nemá žiadny vplyv na zloženie týchto partnerstiev – rozhodujú o ňom ich účastníci. Veľké partnerstvá signalizujú, že zapojené agentúry či inštitúty uprednostňujú postavenie spoločných vlastníkov spoločného podniku pred postavením dodávateľov pre jednu hlavnú zmluvnú stranu. Otvorené výzvy na predkladanie ponúk zaistili v oboch prípadoch transparentnosť a priniesli veľmi uspokojivé výsledky. S postupným dozrievaním iniciatív sa objavuje potreba zaistiť dlhodobú kontinuitu operácií a infraštruktúry. Keďže väčšina činností v rámci siete EMODnet zahŕňa premenu vnútroštátnych archívov údajov, žiadne partnerstvo bez účasti hlavného celoštátneho strediska námorných údajov nemôže byť úplné. To by mohlo svedčiť o potrebe prejsť k postupu udeľovania grantov alebo rokovaciemu konaniu, čo by bolo jednoduchšie, keby mali partnerstvá v rámci siete EMODnet právny štatút. Problémy týkajúce sa riadenia námornej služby GMES zahŕňajú právny subjekt pre koordináciu a vhodný finančný mechanizmus. 16. Ako by sa mohlo vyvíjať riadenie siete EMODnet a systému GMES, aby sa lepšie prispôsobilo potrebám dlhodobej udržateľnosti? 17. Aká by mala byť úloha Spoločného výskumného centra a Európskej environmentálnej agentúry? 6.3. Zapojenie susediacich krajín Európske moria neobmývajú len pobrežie členských štátov EÚ. Pochopenie ekologického stavu Čierneho mora alebo plánovanie kabeláže cez Stredozemné more vyžaduje spoluprácu so susediacimi krajinami, s ktorými má EÚ spoločné morské oblasti. Z uvedeného dôvodu sa inštitúty z uvedených krajín podieľali na prvej fáze výstavby siete EMODnet. Rovnako ako EÚ musia riešiť problém neprípustnej miery nezamestnanosti a takisto môžu využiť poznatky, ktoré im pomôžu pochopiť, ako využiť príležitosti, ktoré ponúka more. 6.4 Výber priorít Mapovanie a monitorovanie mora má z uvedených dôvodov zásadný význam pre udržateľný hospodársky rast, ochranu životného prostredia a porozumenie zmene klímy. Verejné rozpočty sú však obmedzené a je nutné rozhodnúť o prioritách. Posun od paradigmy zberu údajov na konkrétne účely k postupu, pri ktorom sa údaje zhromaždia raz a potom sa použijú na rôzne účely, vyžaduje odpovede na dve konkrétne otázky: 1) akú infraštruktúru monitorovania a stratégiu odberu vzoriek vyžadujú jednotlivé morské oblasti a 2) ako môže finančný príspevok EÚ zaistiť čo najväčšie zhodnotenie? V oboch prípadoch predstavuje uspokojivú odpoveď rámec zberu údajov. Pripravuje sa vymedzenie údajov, ktoré treba zozbierať. Keďže cieľom spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva je obmedziť škody na životnom prostredí, ktoré spôsobuje rybolov[46], stratégia odberu vzoriek prevyšuje záujem maximalizácie výnosu. Podobne uspokojivý je postup výberu satelitov na pozorovanie Zeme, ktoré sú potrebné pri monitorovaní oceánov. Vymedzil sa pri príprave systému GMES na základe určenia parametrov, ktoré sú satelity na obežnej dráhe Zeme skutočne schopné pozorovať z výšky približne 800 kilometrov nad oceánom. Technologický pokrok a lepšie vedecké porozumenie umožňujú postupné zvyšovanie presnosti a pridávanie ďalších parametrov. Napríklad po sprevádzkovaní satelitu Sentinel-3 bude možné operatívne monitorovanie hrúbky morského ľadu. Európska environmentálna agentúra pripravuje zoznam ďalších meraní (nesatelitných) potrebných na kalibráciu a overenie modelov prognóz systému GMES[47]. V prípade ďalších pozorovaní treba urobiť viac. Keďže prúdy, migrujúce druhy a mnohé hospodárske činnosti nerešpektujú štátne hranice, otázku optimálnej infraštruktúry na pozorovanie a odber vzoriek treba riešiť na úrovni morských oblastí. V rámci nariadenia o integrovanej námornej politike[48] vznikol prototypový mechanizmus, ktorý má pomáhať členským štátom zdokonaliť štruktúru pozorovania a monitorovania. Pomocou tzv. kontrolných bodov morských oblastí Severného a Stredozemného mora do roku 2014 sa zhodnotí, do akej miery súčasná sieť monitorovania a zhromažďovania údajov zodpovedá potrebám súkromných, verejných a akademických používateľov. Určia sa nimi relatívne výhody rôznych systémov monitorovania (trajektových schránok, pevných bójok, plavákov). ktorými sa meria rovnaký parameter. Zvážia všetky zdroje informácií – verejné aj súkromné. Tieto informácie pomôžu usmerniť investície členských štátov. Napríklad: mal by sa urýchliť viaczväzkový prieskum morského dna alebo potrebujeme presnejšie informácie o zmenách morskej hladiny? Podobné rozhodnutia treba prijať na úrovni EÚ. Ktoré zameranie navrhovanej časti Európskeho fondu pre námorné otázky a rybné hospodárstvo týkajúcej sa poznatkov o mori je naliehavejšie: zhromaždenie údajov o zdrojoch nerastných surovín alebo o morských cicavcoch? Mala by EÚ podporiť prieskum alebo odber vzoriek v medzinárodných vodách? Členské štáty musia prijímať tieto rozhodnutia v rámci Rady, potrebujú však správne hodnotenie možností, ktorým sa budú riadiť. Odpovede na tieto otázky budú závisieť od odhadu nákladov a prínosov. 18. Je potrebné pravidelné hodnotenie efektívnosti monitorovaní a stratégie odberu vzoriek pre jednotlivé morské oblasti? 19. Aký mechanizmus by sa mal naplánovať s cieľom riadiť hodnotenia a posúdenia potrebné na informovanie Komisie, členských štátov a Európskeho parlamentu o prioritách pre podporu zo strany EÚ? 7. Zapojenie súkromného sektora Opatrenia opísané v tejto knihe budú iste prospešné pre námorné odvetvia, ich výhody by však bolo možné rozšíriť, keby sa viac zapojil súkromný sektor. Podľa štúdie z roku 2009[49] zozbierali viac námorných údajov európske podniky ako verejný sektor. Ak súkromná spoločnosť zbiera údaje na svoje vlastné účely, v podstate neexistuje žiadny dôvod na zásah verejných orgánov. Neuplatňujú sa európske právne nariadenia o prístupe k týmto údajom a ich opakovanom použití. Súkromné spoločnosti sú však povinné zbierať údaje v rámci hodnotenia vplyvu, ktorý musia vypracovať, aby získali licenciu pre určité činnosti na mori. Takisto môžu mať povinnosť pokračovať v monitorovaní po začatí prevádzky. V určitých prípadoch musia odovzdať zozbierané údaje orgánu, ktorý im poskytol licenciu. Sprístupnenie údajov verejnosti po poskytnutí licencie nepredstavuje žiadnu zrejmú konkurenčnú nevýhodu. Európska komisia si uvedomuje, že uloženie oznamovacej povinnosti súkromným spoločnostiam znamená za bežných okolností administratívne zaťaženie, ktorému sa treba vyhýbať. Existujúcu záťaž by mohlo znížiť nahradenie zmesi rôznych povinností jednotným oznamovacím mechanizmom so spoločnými normami založenými na štruktúre INSPIRE. Pripravuje sa štúdia, ktorá posúdi náklady a prínosy. Existujú argumenty v prospech rozšírenia oznamovacej povinnosti po poskytnutí licencie. Náklady na vybavenie morských platforiem prístrojmi, ktoré by nepretržite poskytovali informácie o stave mora, by znamenali takmer zanedbateľné zvýšenie celkových nákladov na zariadenie. Predstava je taká, že by sa zbierali údaje zo všetkých platforiem EÚ, ako aj z ďalších pozorovacích platforiem a sprístupňovali by sa verejnosti. To by pre celé námorné odvetvie určite znamenalo nižšie náklady v porovnaní s možným prínosom získania poznatkov o potenciálnych hrozbách, napríklad mimoriadne vysokých príbojových vlnách[50], jedovatých riasach alebo únikoch rádioaktivity. Zlepšenie konkurencieschopnosti námorných podnikov je hlavnou motiváciou oznámenia Poznatky o mori 2020. Celý postup by mohlo urýchliť verejno-súkromné partnerstvo, v ktorom sa súkromné spoločnosti podieľajú na nákladoch na prevádzku európskej námornej monitorovacej a dátovej siete výmenou za to, že sa budú môcť vyjadriť k stanoveniu priorít. 20. Za akých podmienok by sa mali zverejňovať údaje, ktoré poskytujú súkromné spoločnosti na účely poskytnutia licencie? 21. Mali by sa súkromné námorné subjekty povinne podieľať na rozšírenom monitorovaní mora, ak je to možné? 22. Aké modely verejno-súkromného partnerstva by boli schopné maximálne povzbudiť priemyselné odvetvie k výmene údajov a investíciám do nich a priniesť čo možno najväčší úžitok všetkým zúčastneným stranám? 8. Reakcie na zelenú knihu Táto zelená kniha otvorí diskusiu o najlepšej stratégii prechodu k prístupnému a udržateľnému digitálnemu mapovaniu európskeho morského dna, ako aj poskytovaniu včasných informácií o súčasnom a minulom fyzikálnom, chemickom a biologickom stave nadložného vodného stĺpca a prognóz do budúcnosti, spolu s postupom, ktorý pomôže členským štátom maximálne využiť potenciál programov monitorovania mora, odberu vzoriek a prieskumov. Komisia zriadila webovú lokalitu, na ktorej je možné zverejňovať reakcie. http://ec.europa.eu/dgs/maritimeaffairs_fisheries/consultations/marine-knowledge-2020/index_en.htm Táto webová lokalita bude otvorená do 15. decembra 2012. Odpovede možno posielať v mene inštitúcií i jednotlivcov. Výsledky konzultácie budú zverejnené na webovej lokalite Generálneho riaditeľstva pre námorné záležitosti a rybné hospodárstvo. Príslušnosť a meno jednotlivých prispievateľov, ktorí zareagujú ako súkromné osoby, sa nebudú zverejňovať bez výslovného povolenia danej osoby. [1] Európa 2020 – Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu, KOM(2010) 2020 v konečnom znení. [2] V súlade s požiadavkami rámcovej smernice o morskej stratégii (2008/56/ES) do roku 2020. [3] Poznatky o mori 2020: námorné dáta a monitorovanie mora na účely rozumného a udržateľného rastu, 8.9.2010, KOM(2010) 461. [4] Pozri poznámku pod čiarou 1. [5] Budeme sa snažiť obmedziť používanie skratiek v zelenej knihe, dovoľte nám však používať túto skratku opakovane v celom texte. [6] Oznámenie Komisie o európskom programe monitorovania Zeme (GMES), 30.11.2011, KOM(2011) 831 v konečnom znení. [7] Tvorí prílohu k tejto zelenej knihe. [8] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1255/2011 z 30. novembra 2011, ktorým sa zriaďuje program na podporu budúceho rozvoja integrovanej námornej politiky. [9] Infraštruktúra údajov o mori, záverečná správa predložená GR pre námorné záležitosti a rybné hospodárstvo, november 2009. [10] Odporúčanie Komisie zo 16. septembra 2011 týkajúce sa iniciatívy spoločnej tvorby programov v oblasti výskumu s názvom Zdravé a produktívne moria a oceány (2011/C 276/01). [11] Dvanáste zasadnutie Expertnej skupiny pre monitorovanie mora a údaje, 10. marca 2011 https://webgate.ec.europa.eu/maritimeforum/node/1709. [12] Karol Marx: Kapitál. Zv. III odd. VI Premena mimoriadneho zisku na pozemkovú rentu. [13] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky (rámcová smernica o morskej stratégii). [14] Odporúčanie Európskeho parlamentu a Rady z 30. mája 2002 týkajúce sa uplatňovania integrovaného riadenia pobrežných oblastí v Európe, Ú. v. ES L 148, 6.6.2002, s. 24 – 27. [15] Námorné priestorové plánovanie v EÚ – dosiahnuté výsledky a budúci vývoj, KOM(2010) 771 v konečnom znení. [16] Úvodník časopisu Nature 450, 761 (6. decembra 2007). [17] Úvodník časopisu Economist „Something to watch over us“. 12. mája 2012. [18] „A little knowledge“, Nature 472, 135 (14. apríla 2011). [19] Pozri poznámku pod čiarou 3. [20] Hodnotenie vplyvu európskej námornej monitorovacej a dátovej siete, 8.9.2010, SEC(2010) 998. [21] Pozri poznámku pod čiarou 20. [22] The real holes in climate science, časopis Nature, zv. 463, 21. januára 2010. [23] 3 139. zasadnutie Rady pre životné prostredie v Bruseli, 19. decembra 2011. [24] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/2/ES zo 14. marca 2007, ktorou sa zriaďuje Infraštruktúra pre priestorové informácie v Európskom spoločenstve (Inspire). [25] Nejde o vyčerpávajúci zoznam vnútroštátnych snáh. [26] Zelená kniha s názvom Budúcnosť námornej politiky Únie: Európska vízia pre oceány a moria, 7.6.2006, COM(2006) 275. [27] Pozri poznámku pod čiarou 24. [28] SMERNICA Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí. [29] SMERNICA Európskeho parlamentu a Rady 2003/98/ES zo 17. novembra 2003 o opakovanom použití informácií verejného sektora. [30] Oznámenie o návrhu plánu na vytvorenie spoločného prostredia na výmenu informácií pre dohľad nad námornou oblasťou EÚ, 20.10.2010, KOM(2010) 584. [31] Pozri poznámku pod čiarou 7. [32] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1255/2011 z 30. novembra 2011, ktorým sa zriaďuje program na podporu budúceho rozvoja integrovanej námornej politiky. [33] Napríklad jedna osmina minútovej zemepisnej dĺžky a šírky pre digitálny terénny model a mierka 1 : 250 000 pre sedimenty morského dna. [34] Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o Európskom fonde pre námorníctvo a rybárstvo, 2.12.2011, KOM(2011) 804 v konečnom znení. [35] Pozri poznámku pod čiarou 7. [36] Pozri poznámku pod čiarou 6. [37] Oznámenie s názvom Smerom k stratégii Európskej únie v oblasti kozmického priestoru v prospech občanov, 4.4.2011, KOM(2011) 152.. [38] Efektívny oceánografický ekvivalent predpovedí počasia. [39] Nariadenie Rady (ES) č. 1543/2000 z 29. júna 2000 ustanovujúce rámec Spoločenstva pre zber a správu údajov potrebných na výkon spoločnej politiky rybolovu. [40] Nariadenie Rady (ES) č. 199/2008 z 25. februára 2008 o vytvorení rámca Spoločenstva pre zber, správu a využívanie údajov v odvetví rybného hospodárstva a pre podporu vedeckého poradenstva súvisiaceho so spoločnou politikou v oblasti rybného hospodárstva. [41] Návrh nariadenia o spoločnej rybárskej politike [ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 199/2008], KOM(2011) 425. [42] Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o Európskom fonde pre námorníctvo a rybárstvo, 2.12.2011, KOM(2011) 804 v konečnom znení. [43] Z celkovej priemernej sumy 5,4 mld. EUR. [44] http://climate-adapt.eea.europa.eu. [45] http://ec.europa.eu/ourcoast/. [46] Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu. [47] Prostredníctvom projektu siedmeho rámcového programu GISC (koordinácia systému GMES in situ). [48] Pozri poznámku pod čiarou 8. [49] Infraštruktúra údajov o mori, záverečná správa predložená GR pre námorné záležitosti a rybné hospodárstvo, november 2009. [50] Známe takisto pod názvom mimoriadne vlny, obrovské vlny, vlny – zabijaci, extrémne alebo abnormálne vlnobitie.