Návrh rozhodnutia Rady o pozícii, ktorú má zaujať Spoločenstvo v rámci Rady ministrov AKT-ES k revízii podmienok financovania v prípade krátkodobých výkyvov výnosov z vývozu (Dohoda o partnerstve AKT-ES, príloha II kapitola 3) /* KOM/2007/0337 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 19.6.2007 KOM(2007) 337 v konečnom znení Návrh ROZHODNUTIA RADY o pozícii, ktorú má zaujať Spoločenstvo v rámci Rady ministrov AKT-ES k revízii podmienok financovania v prípade krátkodobých výkyvov výnosov z vývozu (Dohoda o partnerstve AKT-ES, príloha II kapitola 3) (predložen ý Komisiou) ODÔVODNENIE ÚVOD V Dohode o partnerstve AKT-ES podpísanej v Cotonou 23. júna 2000[1] a revidovanej v Luxemburgu 25. júna 2005[2] (ďalej len „dohoda z Cotonou“) strany uznali, že nestabilita výnosov z vývozu môže nepriaznivo ovplyvniť rozvoj štátov AKT a ohroziť dosahovanie ich rozvojových cieľov. Zaviedol sa teda systém dodatočnej podpory (ďalej len „FLEX“), aby sa zmiernili nepriaznivé účinky akejkoľvek nestability výnosov z vývozu v súlade s článkom 68 ods. 1 uvedenej dohody. Zdá sa však, že rôzne metodické a prevádzkové problémy bránia nástroju FLEX dosiahnuť všetky jeho ciele, a v januári 2005 štáty AKT predložili návrh zmien a doplnení[3]. Keďže tento návrh nemohol byť zohľadnený v rámci päťročnej revízie dohody z Cotonou, došlo k dohode, že Komisia a skupina AKT návrh následne preskúmajú[4]. Komisia súhlasí s diagnostikou niektorých nedostatkov nástroja FLEX (avšak bez toho, aby nevyhnutne súhlasila s riešeniami odporúčanými skupinou AKT), a teda sa zdá, že je potrebná podstatná revízia, aby sa lepšie dosiahli ciele určené v článku 68. Táto revízia sa týka tak kritérií oprávnenosti, ako aj technických stránok s cieľom objasniť používané ukazovatele, ako aj termínov odblokovania a anticyklického charakteru FLEX-u. V súlade s článkom 100 dohody z Cotonou možno revidovať prílohu II rozhodnutím Rady ministrov AKT-ES. V tomto rámci Komisia odporúča, aby Rada a členské štáty splnomocnili Komisiu rokovaniami so skupinou AKT, týkajúcimi sa revízie nástroja spolupráce FLEX. 1. Predmet navrhovanej revízie Cieľom podpory v prípade krátkodobých výkyvov výnosov z vývozu uvedeným v článku 68 ods. 2 dohody z Cotonou je „ ...chrániť sociálno-ekonomické reformy a politiky, ktoré by mohli byť negatívne ovplyvnené následkom poklesu príjmov [z vývozu], a odstrániť nepriaznivé účinky nestability výnosov z vývozu najmä pri produktoch poľnohospodárstva a baníctva... “ Cieľom nástroja FLEX teda nie je priamo kompenzovať straty výnosov z vývozu, ale napraviť ich negatívny účinok na hospodársky potenciál a zachovať príjmy v sociálnych sektoroch. Prvé roky uplatňovania nástroja FLEX odhalili rozličné metodické a prevádzkové problémy. Tieto problémy výrazne znižujú účinnosť tohto nástroja. Ten stráca najmä svoj anticyklický účinok z dôvodu dlhých lehôt potrebných na jeho implementáciu. FLEX je totiž financovaný z kapitoly B pre nepredpokladané potreby[5], čo v rámci 9. ERF vytvorilo problémy prístupu k podpore FLEX, keď sa vyčerpali prostriedky kapitoly B. Tri hlavné súčasti implementácie FLEX, teda kritériá oprávnenosti, spôsob výpočtu a uvoľňovania prostriedkov FLEX a zdroj financovania, sa musia v dôsledku toho zásadne revidovať. 2. KRITÉRIÁ OPRÁVNENOSTI Prístup ku FLEX-u je v súčasnosti podmienený dvoma kritériami oprávnenosti uplatňovanými súbežne, pričom jedno kritérium sa týka výkyvu výnosov z vývozu a druhé jeho teoretického vplyvu na rozpočtový deficit štátu. Tieto dve kritériá nastoľujú problémy interpretácie, ktoré odôvodňujú ich aktualizáciu, avšak bez spochybnenia východiskovej filozofie. 2.1. Rozšírenie počtu krajín majúcich výhodu prednostného zaobchádzania Prvé kritérium oprávnenosti na FLEX je v súčasnosti splnené v týchto prípadoch[6]: „- 10 % (2 % v prípade najmenej rozvinutých, pevninou uzavretých a ostrovných štátov) straty príjmov z vývozu tovaru v porovnaní s aritmetickým priemerom príjmov za tri prvé roky prvých štyroch rokov predchádzajúcich roku uplatňovania; alebo - 10 % (2 % v prípade najmenej rozvinutých, pevninou uzavretých a ostrovných štátov) straty príjmov z vývozu z celkového množstva poľnohospodárskych alebo nerastných výrobkov v porovnaní s aritmetickým priemerom príjmov za tri prvé roky prvých štyroch rokov predchádzajúcich roku uplatňovania pre krajiny, v ktorých príjmy z vývozu poľnohospodárskych alebo nerastných výrobkov predstavujú viac než 40 % celkových príjmov z vývozu tovarov.“ Pri revízii dohody z Cotonou sa rozšíril počet krajín, s ktorými sa bude priaznivejšie zaobchádzať už od straty 2 % výnosov z vývozu, na krajiny, „ktoré boli postihnuté konfliktami a prírodnými katastrofami“ (článok 68 ods. 3 dohody z Cotonou). Navrhuje sa upraviť článok 9 prílohy II k dohode z Cotonou, aby odzrkadľoval rozšírenie definície krajín spĺňajúcich kritérium oprávnenosti už od straty 2 % výnosov z vývozu na krajiny, ktoré boli postihnuté konfliktami alebo prírodnými katastrofami. 2.2. Referenčné obdobie Referenčné obdobie zohľadnené v súčasnosti na výpočet výkyvu výnosov z vývozu zahŕňa roky N-4 až N-2. Navrhuje sa zahrnúť do referenčného obdobia posledný rok (N-1) predchádzajúci roku uplatňovania (N) , pričom tieto údaje musí v každom prípade dodať partnerská krajina. Vzhľadom na opakujúci sa charakter výkyvov môže totiž referenčné obdobie zahŕňať „krajné“ údaje, a tak neodrážať tendenciu. Príklady vyčíslené na roky N-4, N-3, N-2, N-1, N: - 50, 53, 92, 59, 62 = pozitívna tendencia, ale krajina je oprávnená na FLEX vzhľadom na to, že uvažovaný priemer (N-4, N-3, N-2) sa rovná 65 a vývoz v roku uplatňovania je nižší ako 98 % tohto priemeru. - 50, 41, 53, 56, 48 = negatívny výkyv vo vzťahu k tendencii, ale krajina nie je oprávnená na FLEX vzhľadom na to, že uvažovaný priemer (N-4, N-3, N-2) sa rovná 48 a vývoz v roku uplatňovania je vyšší ako 98 % tohto priemeru. Skupina AKT požiadala o zohľadnenie referenčného obdobia 6 rokov, z ktorého bude vylúčená najvyššia a najnižšia hodnota. Tento návrh kladie väčší dôraz na štrukturálne tendencie, zatiaľ čo nástroj sa zameriava skôr na to, aby reagoval na krátkodobé výkyvy vo vzťahu k tejto tendencii. Navrhuje sa prispôsobiť článok 9 prílohy II k dohode z Cotonou, aby sa za referenčné obdobie vzali štyri roky predchádzajúce roku uplatňovania a aby sa z výpočtu vylúčil rok, v ktorom boli údaje „najkrajnejšie“, teda ten rok, v ktorom sa výnosy z vývozu najviac odchyľujú od priemeru[7]. 2.3. Používaná devíza Až dodnes sa straty výnosov z vývozu systematicky vypočítavajú v eurách. Inflácia a výkyvy výmenného kurzu však môžu mať významný účinok na oprávnenosť krajiny, ktorej mena je naviazaná na americký dolár alebo inú referenčnú devízu, a/alebo krajín, v ktorých väčšina obchodov sa vykonáva v inej referenčnej devíze ako euro. Napríklad Svätá Lucia, ktorej mena, východokaribský dolár, má fixný výmenný kurz naviazaný na americký dolár už 30 rokov a ktorej obchody sa vykonávajú prevažne v amerických dolároch, by nebola oprávnená v roku 2004, ak by boli údaje vypočítané v miestnej mene. Navrhuje sa analyzovať výkyv výnosov z vývozu v miestnej mene upravenej podľa miery inflácie (index spotrebiteľských cien alebo deflátor hrubého domáceho produktu). Navrhuje sa doplniť článok 9a prílohy II k dohode z Cotonou o nový odsek odkazujúci na voľbu devízy. 2.4. Zrušenie druhého kritéria oprávnenosti Druhé kritérium oprávnenosti na priznanie dodatočných zdrojov sa vzťahuje na „2 % zvyšovanie plánovaného verejného dlhu zahrnutého v rozpočte na daný rok alebo predpokladaného na nasledujúci rok“[8]. Na to, aby sa mohol vypočítať teoretický účinok straty výnosov z vývozu na štátny rozpočet zjednodušeným spôsobom, sa predpokladá, že vývoz prispieva k štátnemu rozpočtu rovnakým pomerom ako k HDP. Zvyšovanie verejného dlhu v dôsledku výnosov z vývozu sa tak odhaduje na základe uplatnenia tohto vzorca: „Zvyšovanie verejného dlhu = hodnota strát výnosov z vývozu v priebehu roku N x (priemerný pomer príjmy / HDP za roky N-4, N-3, N-2)“ (operatívna príručka FLEX 2005). Štáty AKT, ako aj Komisia vo svojom návrhu predloženom v roku 2004 spochybnili potrebu tohto kritéria. Viaceré dôvody totiž vedú k tomu, aby sa od neho upustilo: - Dosah strát výnosov z vývozu na štátny rozpočet (a tým na prostriedky, ktorými ten disponuje, aby pokračoval vo svojich rozvojových politikách) možno ťažko určiť. Štruktúra (súkromná/verejná, centralizovaná alebo nie atď.) a úroveň zdanenia odvetvia vývozu sa totiž veľmi výrazne líšia od jednej krajiny ku druhej. Strata výnosov z vývozu v roku N môže mať dosah na rozpočet v roku N alebo N+1 podľa daňových systémov a momentu daňového roka, keď sa straty výnosov z vývozu konkretizujú. Rovnako kvalita makroekonomického riadenia a miera zvládnutia verejných financií budú mať účinok na rozpočtový dosah vonkajšej krízy, akou je výkyv výnosov z vývozu. Reálny dosah nestability výnosov z vývozu na skutočnú rozpočtovú situáciu sa teda výrazne mení v závislosti od vnútroštátnych okolností, a aktuálny prístup by zjavne mohol podnietiť na menej prísne riadenie verejných financií. - Náhodná voľba zvyšovania dlhu o 2 % obchádza hospodárske výsledky. Krajina, ktorej už plánovaný dlh je vysoký, totiž bude mať bez ohľadu na ostatné ťažší prístup k nástroju FLEX ako krajina, ktorej plánovaný dlh je nižší[9]. - Údaje týkajúce sa prognóz dlhu, na základe ktorých sa vykonáva výpočet oprávnenosti, môžu byť veľmi vzdialené od definitívnych údajov. Preto sa navrhuje zrušiť druhé kritérium oprávnenosti uvedené v článku 9 prílohy II k dohode z Cotonou. 2.5. Doplnenie prvého kritéria oprávnenosti o doložku Zrušenie druhého kritéria priznania však nesmie súbežne spôsobiť znásobenie finančných podpôr v rámci FLEX týkajúcich sa relatívne nízkych súm, ktoré nemajú vplyv na makroekonomickú stabilitu a schopnosť krajiny pokračovať vo svojich reformách a sociálno-ekonomických politikách. Na sústredenie našej pomoci na krajiny, ktoré sú najviac postihnuté stratou výnosov z vývozu, sa navrhuje prispôsobiť článok 9 prílohy II k dohode z Cotonou, aby sa obmedzili zásahy v situáciách, keď strata výnosov z vývozu je vyššia ako 0,7 % HDP[10]. 2.6. Počet za sebou idúcich rokov Krajina môže mať v súčasnosti prístup k nástroju FLEX štyri po sebe idúce roky[11]. Navrhuje sa upraviť článok 9 ods. 2 prílohy II k dohode z Cotonou, aby sa obmedzil prístup k nástroju FLEX na tri za sebou idúce roky, a tak udržať jeho zlučiteľnosť s článkom 68 dohody z Cotonou, ktorý sa zameriava na „ krátkodobé výkyvy výnosov z vývozu“, a nie na štrukturálne tendencie poklesu týchto príjmov. 3. Spôsob výpočtu a UVOľňOVANIE PROSTRIEDKOV FLEX 3.1. Rozpočtový dosah V prípade, keď krajina AKT spĺňa kritériá oprávnenosti, maximálna finančná podpora (obmedzená disponibilitou finančných prostriedkov v kapitole B príslušnej krajiny - pozri bod 4) v rámci FLEX sa v súčasnosti rovná odhadovanému zvyšovaniu plánovaného verejného dlhu. Vzhľadom na problém obchádzania, ktorý možno pripočítať používaniu „rozpočtového dlhu“ ako referenčného bodu (pozri bod 2,5), by bolo rozumnejšie zohľadniť skôr rozpočtový dosah ako dlh. S cieľom zamerať intervencie FLEX viac na krajiny, ktoré sú menej schopné čeliť výkyvom výnosov z vývozu a najmä na krajiny, ktoré majú príjmy ústrednej vlády mimo darov relatívne malé, sa navrhuje stanoviť strop pre intervencie v krajinách, v ktorých časť z týchto príjmov v rámci PIB je vyššia ako priemer AKT. Navrhuje sa doplniť prílohu II k dohode z Cotonou o článok 9a, aby sa preformuloval výpočet podpory a obmedzil na teoretický rozpočtový dosah definovaný takto: „ Teoretický rozpočtový dosah = hodnota strát výnosov z vývozu počas roka N vynásobená priemerným ukazovateľom „príjmy/HDP“ za roky N-4, N-3, N-2 a N-1 pri vylúčení najkrajnejšej hodnoty a so stanovením stropu pre tento ukazovateľ na 24 %“ , pričom príjmy uvedené v tomto prípade sú príjmy ústrednej vlády mimo darov. Hodnota strát výnosov z vývozu sa vypočítava v miestnej mene upravenej podľa miery inflácie ako rozdiel medzi príjmami roku N a aritmetickým priemerom príjmov za roky N-4, N-3, N-2 a N-1 pri vylúčení najkrajnejšej hodnoty. Hodnota strát výnosov z vývozu sa potom prepočíta na eurá podľa výmenného kurzu uplatniteľného v roku N. 3.2. Podmienky deblokácie finančnej podpory V súčasnosti sa realizácia vykonáva diferencovane podľa toho, či uvedená krajina je, alebo nie je oprávnená na rozpočtovú pomoc. (a) Krajina dostávajúca rozpočtovú pomoc Krajiny oprávnené na rozpočtovú pomoc dostávajú finančnú podporu vo forme všeobecnej rozpočtovej pomoci, aby kompenzovali straty výnosov z dovozu, čo je v súlade s cieľmi nástroja FLEX. Lehota vyplatenia by však mohla byť skrátená. Jestvuje už systém zálohy vo výške limitovanej na 80 % potenciálnej sumy[12] finančnej podpory. Tento systém sa v súčasnosti využíva nedostatočným spôsobom o to viac, že definitívne štatistické údaje o výnosoch z vývozu sa vo všeobecnosti málo odlišujú alebo vôbec neodlišujú od predbežných štatistických údajov, na základe ktorých by mohli byť tieto zálohy vyplatené. Navrhuje sa upraviť článok 10 prílohy II k dohode z Cotonou, aby sa vyplácanie zálohy stalo systematickým a aby maximálna suma tejto zálohy dosahovala 100 % potenciálnej sumy finančnej podpory. Naplánovať by sa mohol nasledujúci scenár: konečný termín žiadosti FLEX v prvom polroku roku N+1, rozhodnutie výboru ERF a deblokácia v priebehu 2. polroka toho istého roka alebo najneskôr začiatkom roka N+2. Následné vrátenie prípadného preplatku (pokiaľ definitívne štatistické údaje uvádzajú, že strata výnosov z vývozu bola nižšia) by sa potom uskutočnilo príslušným znížením sumy nasledujúcej rozpočtovej pomoci. (b) Krajiny bez rozpočtovej pomoci V prípade krajín, kde nemožno rátať s rozpočtovou pomocou, sa suma pridáva k národnému indikatívnemu programu (NIP) krajiny na nové projekty a programy, alebo dopĺňa jestvujúce projekty a programy. Finančná podpora v rámci FLEX pre tieto krajiny neprispieva priamo k makroekonomickej stabilizácii a nemá skutočne anticyklický charakter. Vzhľadom na to, že je ťažké riadiť zálohy na projekty, neodporúča sa rozšíriť zásadu záloh na krajiny, ktoré nie sú oprávnené na rozpočtovú pomoc, a je žiaduce počkať na definitívne štatistické údaje o výnosoch z vývozu, skôr než sa pristúpi k prideleniu finančnej podpory z nástroja FLEX. Naproti tomu by bolo potrebné usilovať sa viac využívať FLEX s cieľom predchádzať nepriaznivým účinkom nestability výnosov z vývozu, a tak podporovať systematickejšie využívanie ďalších mechanizmov, ako sú mechanizmy uvedené v článku 68 ods. 5 dohody z Cotonou: „ Spoločenstvo taktiež poskytuje podporu trhovo založeným poistným schémam vytvoreným pre štáty AKT snažiace sa o ochranu pred rizikom výkyvov výnosov z vývozu .“ Navrhuje sa upraviť článok 9 prílohy II k dohode z Cotonou, aby sa pridal odkaz na programy komerčného poistenia, ktorých cieľom je zabezpečiť sa proti výkyvom výnosov z vývozu. 3.3. Krajiny bez strategického dokumentu a špeciálne prípady FLEX sa predovšetkým usiluje o zachovanie sociálno-ekonomických reforiem a politík, ktoré by mohli byť negatívne ovplyvnené následkom poklesu výnosov z vývozu. To vopred predpokladá, že tento pokles výnosov z vývozu má exogénny pôvod a že miestna vláda vykonáva politiku reforiem zameranú na zlepšenie blahobytu obyvateľstva. Pokiaľ ide o „špeciálne“ prípady (napríklad: krajiny bez podpísaného strategického dokumentu, krajiny, ktoré sú predmetom primeraných opatrení podľa článkov 96 a 97 dohody z Cotonou), tieto hypotézy nie sú nevyhnutne preverené. Prístup k mechanizmu FLEX by sa mal vykonávať spôsobom zlučiteľným s hodnotením politickej situácie, ktoré robí Rada. Navrhuje sa teda systematicky zohľadňovať FLEX, keď Rada rozhodne o primeraných opatreniach, ktoré treba prijať voči partnerskej krajine v rámci politického dialógu ustanoveného v dohode z Cotonou. 4. VYTVORENIE KAPITOLY „FLEX“ Skutočnosť, že suma finančnej podpory v rámci FLEX bola obmedzená veľkosťou a disponibilitou finančných prostriedkov kapitoly B, mala v minulosti významný vplyv na rozsah týchto operácií. Takto bolo za rok uplatňovania 2004 vyplatených len 10,6 milióna EUR z celkovej potenciálnej sumy 193,6 milióna EUR. Priemerná miera pokrytia potenciálnych potrieb dosiahla 21,5 % za roky 2003 až 2005, pričom maximum 28 % dosiahla v roku 2003 (teda vyplatenú sumu 81,5 milióna EUR). Vzhľadom na revíziu dohody z Cotonou možno dnes vkladať prostriedky do kapitol B v závislosti od „nových potrieb“[13]. Rezervy 10. ERF na vnútroštátnu spoluprácu však neumožňujú plne pokryť potreby FLEX do výšky maximálneho teoretického rozpočtového dosahu (pozri bod 3.1)[14]. To predpokladá, že treba nájsť objektívny, štandardný a transparentný prostriedok na obmedzenie podielu prostriedkov kapitol B určeného na mechanizmus FLEX. Navrhované riešenie spočíva v určení maximálnej sumy ročného pridelenia zdrojov do FLEX pre všetky krajiny AKT, tak ako to bolo navrhnuté v rámci záverečného preskúmania za roky uplatňovania 2005 a 2006. Vzhľadom na disponibilitu rezerv v kapitole B 10. ERF sa navrhuje nezvyšovať príliš disponibilitu prostriedkov FLEX v rámci 10. ERF. S cieľom zohľadniť výkyvy z jedného roka na druhý sa navrhuje prideliť základný balík vo výške 80 miliónov EUR do FLEX, ktorý môže dosiahnuť maximálne až 100 miliónov EUR v prípade, keby potenciálne sumy boli výnimočne vysoké a keby miera pokrytia klesla pod 33 % potenciálnych súm. Tento balík zodpovedá približne 35 až 45 % skutočných potrieb odhadnutých za predchádzajúce tri roky, teda miere blízkej miere pokrytia odhadovaných nákladov reformy trhu Spoločenstva s cukrom v krajinách AKT „protokol o cukre“ a blízkej maximálnej sume vyčlenenej do FLEX v rámci 9. ERF. V prípade, že by potenciálna suma z FLEX prekročila sumu ročnej dotácie, krajiny by dostali finančnú podporu z FLEX v pomere k ich potenciálnej oprávnenosti. V záujme toho, aby sa nespomalil celý proces, plánuje sa oznámiť počas roka N+1 na základe predbežných štatistických údajov suma v prospech krajín oprávnených na rozpočtovú pomoc, v ktorých prípade možno rátať s rýchlym vyplatením čiastok (pozri už uvedený bod 3.3). V prípade ostatných krajín budú sumy oznámené na základe definitívnych štatistických údajov. Navrhuje sa doplniť prílohu II k dohode z Cotonou o nový článok 9a, ktorým sa schváli zásada vytvorenia kapitoly FLEX a zásada prideľovania jej prostriedkov v pomere k potrebám. Komisia teda navrhuje Rade prijať rozhodnutie priložené v prílohe. Návrh ROZHODNUTIA RADY o pozícii, ktorú má zaujať Spoločenstvo v rámci Rady ministrov AKT-ES k revízii podmienok financovania v prípade krátkodobých výkyvov výnosov z vývozu (Dohoda o partnerstve AKT-ES, príloha II kapitola 3) RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 300 ods. 2 druhý pododsek, so zreteľom na Dohodu o partnerstve AKT-ES podpísanú v Cotonou 23. júna 2000[15] a revidovanú v Luxemburgu 25. júna 2005[16] (ďalej len „Dohoda o partnerstve AKT-ES“), so zreteľom na návrh Komisie, keďže: (1) V článku 100 Dohody o partnerstve AKT-ES sa stanovuje, že prílohy II, III, IV a VI môžu byť revidované, prehodnotené a/alebo pozmenené Radou ministrov na základe odporúčania Výboru AKT-ES pre rozvojovú finančnú spoluprácu. (2) Článkom 11 kapitoly 3 prílohy II k dohode z Cotonou sa stanovuje, že ustanovenia uvedenej kapitoly sa opätovne preskúmajú najneskôr po dvoch rokoch a následne na žiadosť niektorej zo strán. (3) Systém podpory určenej na zmiernenie nepriaznivých účinkov akejkoľvek nestability výnosov z vývozu bol zmenený a doplnený prvýkrát rozhodnutím Rady ministrov AKT-ES č. 2/2004 z 30. júna 2004[17]. (4) Pri podpise revízie Dohody o partnerstve AKT-ES v Luxemburgu 25. júna 2005 strany urobili spoločné vyhlásenie spresňujúce, že „Rada ministrov AKT-ES preskúma pri uplatnení ustanovení článku 100 dohody z Cotonou návrhy zo strany AKT týkajúce sa jej prílohy II o krátkodobých výkyvoch vo vývozných výnosoch“[18]. (5) Je potrebné určiť pozíciu Spoločenstva v rámci Rady ministrov AKT-ES týkajúcu sa revízie prílohy II kapitoly 3 Dohody o partnerstve AKT-ES o financovaní v prípade krátkodobých výkyvov výnosov z vývozu. ROZHODLA TAKTO: Jediný článok Spoločenstvo prijme pozíciu v Rade ministrov AKT-ES týkajúcu sa revízie podmienok financovania v prípade krátkodobých výkyvov výnosov z vývozu na základe návrhu rozhodnutia Rady ministrov AKT-ES uvedeného v prílohe. Menej dôležité zmeny tohto návrhu rozhodnutia možno prijať bez toho, aby bolo potrebné nové rozhodnutie Rady. V Bruseli […] Za Radu predseda PRÍLOHA Návrh ROZHODNUTIE RADY MINISTROV AKT-ES týkajúce sa revízie podmienok financovania v prípade krátkodobých výkyvov výnosov z vývozu (Dohoda o partnerstve AKT-ES, príloha II kapitola 3) RADA MINISTROV AKT-ES, so zreteľom na Dohodu o partnerstve AKT-ES podpísanú v Cotonou 23. júna 2000[19] a revidovanú v Luxemburgu 25. júna 2005[20] (ďalej len „Dohoda o partnerstve AKT-ES“), a najmä na jej článok 100, keďže: (1) Signatárske krajiny Dohody o partnerstve AKT-ES uznávajú, že nestabilita výnosov z vývozu môže nepriaznivo ovplyvniť rozvoj štátov AKT, preto zaviedli systém dodatočnej podpory určený na zmiernenie nepriaznivých účinkov akejkoľvek nestability výnosov z vývozu, vrátane odvetví poľnohospodárstva a baníctva, a potvrdzujú, že cieľom tejto podpory je chrániť sociálno-ekonomické reformy a politiky, ktoré by mohli byť negatívne ovplyvnené následkom poklesu príjmov, a odstrániť nepriaznivé účinky nestability výnosov z vývozu najmä pri produktoch poľnohospodárstva a baníctva[21]. (2) V súlade s prílohou II článok 11 Dohody o partnerstve AKT-ES ustanovenia kapitoly 3 tejto prílohy týkajúce sa financovania krátkodobých výnosov z vývozu sa opätovne preskúmajú najneskôr po dvoch rokoch a následne na žiadosť niektorej zo strán. (3) Systém podpory určený na zmiernenie nepriaznivých účinkov akejkoľvek nestability výnosov z vývozu bol po prvý raz zmenený a doplnený rozhodnutím Rady ministrov AKT-ES č. 2/2004 z 30. júna 2004[22]. (4) Pri podpise revízie Dohody o partnerstve AKT-ES v Luxemburgu 25. júna 2005 strany urobili spoločné vyhlásenie spresňujúce, že „Rada ministrov AKT-ES preskúma pri uplatnení ustanovení článku 100 dohody z Cotonou návrhy zo strany AKT týkajúce sa jej prílohy II o krátkodobých výkyvoch vo vývozných výnosoch“[23]. (5) Treba zlepšiť fungovanie systému financovania krátkodobých výkyvov výnosov z vývozu, aby vhodnejším spôsobom vyhovoval svojim cieľom, ROZHODLA TAKTO: Článok 1 Kapitola 3 prílohy II k Dohode o partnerstve AKT-ES sa mení a dopĺňa takto: 1. Odsek 1 článku 9 sa nahrádza takto: „Kritériá oprávnenosti 1. Oprávnenosť na pridelenie dodatočných zdrojov nastáva v prípade: - 10 % (2 % v prípade najmenej rozvinutých, suchozemských a ostrovných štátov, ktoré boli postihnuté konfliktami alebo prírodnými katastrofami) straty výnosov z vývozu tovarov v porovnaní s aritmetickým priemerom príjmov za štyri roky predchádzajúce roku uplatňovania s vylúčením najkrajnejšej hodnoty; alebo - 10 % (2 % v prípade najmenej rozvinutých, suchozemských a ostrovných štátov, ktoré boli postihnuté konfliktami alebo prírodnými katastrofami) straty výnosov z vývozu všetkých produktov poľnohospodárstva alebo baníctva v porovnaní s aritmetickým priemerom príjmov za štyri roky predchádzajúce roku uplatňovania s vylúčením najkrajnejšej hodnoty v prípade krajín, ktorých výnosy z vývozu produktov poľnohospodárstva a baníctva predstavujú viac ako 40 % celkových výnosov z vývozu tovarov.“ 2. Odsek 2 článku 9 sa nahrádza takto: „2. Strata výnosov z vývozu definovaná v odseku 1 musí byť vyššia alebo rovná ako 0,7 % HDP, aby sa mohol uplatniť nárok na dodatočnú pomoc. Nárok na dodatočnú pomoc sa obmedzuje na tri za sebou idúce roky.“ 3. Odsek 3 článku 9 sa nahrádza takto: „3. Dodatočné zdroje sú uvedené vo verejných účtoch dotknutej krajiny. Používajú sa v súlade s pravidlami a metódami plánovania, vrátane špecifických ustanovení prílohy IV o postupe implementácie a riadenia, na základe vopred určených dohôd medzi Spoločenstvom a dotknutým štátom AKT v priebehu roka nasledujúceho po roku uplatňovania. Po spoločnej dohode medzi oboma stranami sa môžu zdroje použiť na financovanie programov uvedených v národnom rozpočte. Časť dodatočných zdrojov však môže byť vyhradená na špecifické sektory, najmä na rozvoj programov komerčného poistenia s cieľom zabezpečiť sa pred výkyvmi výnosov z vývozu.“ 4. V prílohe II kap. 3 sa vkladá článok 9a: „Článok 9a 1. Suma dodatočnej finančnej podpory sa rovná strate výnosov z vývozu vynásobenej aritmetickým priemerom ukazovateľa „príjmy vlády / hrubý domáci produkt“ za štyri roky predchádzajúce roku uplatňovania s vylúčením najkrajnejšej hodnoty a so stanovením stropu pre tento ukazovateľ na 24 %. 2. Analýzu údajov poskytnutých štátmi AKT na určenie oprávnenosti a dodatočnej finančnej podpory definovanej v článku 9 vykoná Komisia v miestnej mene upravenej podľa miery inflácie. Komisia potom transponuje potenciálnu sumu dodatočnej finančnej podpory v súlade s týmito postupmi. 3. V rámci finančnej kapitoly určenej na financovanie národných indikatívnych programov Komisia ročne určí rozpočet na podporu v prípade krátkodobých výkyvov výnosov z vývozu pokrývajúci všetky krajiny AKT. V prípade, že suma finančnej podpory vypočítaná na základe kritérií definovaných v článku 9 prekročí sumu tohto rozpočtu, rozdelenie národných zdrojov sa vykoná v pomere k potenciálnej sume dodatočnej finančnej podpory každého štátu AKT vyjadrenej v eurách.“ 5. Článok 10 sa nahrádza takto: „Systém prideľovania dodatočných zdrojov ustanovuje zálohy určené na zmiernenie nedostatkov vyplývajúcich z akéhokoľvek omeškania v získaní konsolidovaných štatistických údajov o obchodoch a na zaručenie toho, že uvedené zdroje sa budú môcť zahrnúť najneskôr do rozpočtu druhého roka po roku uplatňovania. Získanie zálohy sa vyhradzuje štátom, v ktorých finančná podpora v rámci FLEX môže byť realizovaná prostredníctvom všeobecnej rozpočtovej pomoci. Zálohy sa uvoľňujú na základe predbežných štatistických údajov vyhotovených vládou a predložených Komisii. Maximálna záloha je 100 % sumy dodatočnej finančnej podpory plánovanej pre rok uplatňovania. Takto uvoľnené sumy sú upravené v závislosti od definitívnych štatistických údajov o vývoze. Tieto štatistické údaje sa musia predložiť najneskôr 31. decembra v druhom roku nasledujúcom po roku uplatňovania.“ Článok 2 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia. V Za Radu ministrov AKT-ES predseda [1] Ú. v. ES L 317, 15.12.2000. [2] Ú. v. EÚ L 287, 28.10.2005. [3] „ Dokument AKT/85/017/04 Rev 5 z 8. decembra 2004 predložený GR pre rozvoj 17. januára 2005: Návrhy zmien a doplnení dohody z Cotonou v rámci FLEX.“ [4] VYHLÁSENIE II k záverečnému aktu dohody podpísanej v Luxemburgu 25. júna - Spoločné vyhlásenie k článku 68 dohody z Cotonou: „Rada ministrov AKT-ES preskúma pri uplatnení ustanovení článku 100 dohody z Cotonou návrhy zo strany AKT týkajúce sa jej prílohy II o krátkodobých výkyvoch vo vývozných výnosoch.“ [5] Dohoda z Cotonou, príloha IV článok 3 ods. 2 písm. b). [6] Dohoda z Cotonou, príloha II článok 9 ods. 1 písm. a). [7] Ak si vezmeme prvý príklad, priemerné výnosy z vývozu v rokoch N-4/N-1 predstavujú 63,6 a krajná hodnota v porovnaní s týmto priemerom je hodnota v roku N-2. Ak sa prepočíta priemer za roky N-4, N-3 a N-1, dostaneme hodnotu 54 a krajina už nie je logicky oprávnená na FLEX. V druhom prípade predstavuje priemer N-4/N-1 hodnotu 50, krajná hodnota je z roku N-3 a priemer mimo krajnej hodnoty je 53, čím sa krajina stáva oprávnenou na FLEX. [8] Dohoda z Cotonou, príloha II článok 9 ods. 1 písm. b). Dlh je definovaný v usmerneniach určených Komisiou ako „dlh ústrednej vlády (celkový zostatok mimo darov)“. [9] Napríklad krajina, ktorej plánovaný dlh je 2 % z HDP, bude oprávnená, ak odhad zvýšenia dlhu v dôsledku poklesu vývozu sa bude rovnať 0,04 % HDP. Naopak, krajina, ktorej plánovaný dlh (mimo darov) je 20 %, by mala vykázať zvýšenie o 0,4 % HDP, aby potenciálne mala prístup k nástroju FLEX. Týmto sú fakticky oprávnené hlavne krajiny, ktoré majú na začiatku nízky rozpočtový dlh (predpokladaný). [10] Limit 0,7 % bol vypočítaný podľa nasledujúceho predpokladu: strata výnosov z vývozu vo výške 2 % a podiel vývozu na HDP vo výške 35 % (čo zodpovedá priemeru krajín AKT za obdobie 2000 - 2005). Táto voľba uprednostňuje krajiny, v ktorých má vývoz vyšší podiel na HDP a/alebo ktorých výnosy z vývozu sú veľmi nestabilné, pričom neznevýhodňuje najchudobnejšie krajiny, ktoré majú daňový a mimodaňový základ vyjadrený v percentách z HDP veľmi nízky. [11] Dohoda z Cotonou, príloha II článok 9 ods. 2. [12] Dohoda z Cotonou, príloha II článok 10. [13] Dohoda z Cotonou, príloha IV článok 3 ods. 5. [14] V rámci 10. ERF sa rozhodlo vyčleniť 1,8 miliardy EUR na kapitoly B na nepredpokladané potreby. Táto rezerva má hlavne umožniť financovať potreby humanitárnej a naliehavej pomoci (pokrytej článkami 72 a 73 dohody z Cotonou, vrátane pomoci krajinám, ktoré boli postihnuté konfliktmi a nemajú podpísaný strategický dokument), príspevky na iniciatívy zmiernenia dlhu a mechanizmus FLEX. Potreby humanitárnej a naliehavej pomoci dopĺňajúce rozpočtovú pomoc sa odhadujú na 150 až 200 miliónov EUR ročne na základe extrapolácie akcií financovaných v rámci 9. ERF. Disponibilný zostatok pre FLEX teda nie je dostatočný, aby uspokojil všetky potenciálne potreby, ktoré sa odhadujú na približne 200 miliónov EUR. [15] Ú. v. ES L 317, 15.12.2000, s. 3. [16] Ú. v. EÚ L 287, 28.10.2005, s. 1. [17] Ú. v. EÚ L 297, 22.9.2004, s. 18. [18] Vyhlásenie II, spoločné vyhlásenie k článku 68 dohody z Cotonou, Ú. v. EÚ L 287, 28.10.2005, s. 37. [19] Ú. v. ES L 317, 15.12.2000, s. 3. [20] Ú. v. EÚ L 287, 28.10.2005, s. 1. [21] Dohoda o partnerstve AKT-ES, článok 68. [22] Ú. v. EÚ L 297, 22.9.2004, s. 18. [23] Vyhlásenie II, spoločné vyhlásenie k článku 68 dohody z Cotonou, Ú. v. EÚ L 287, 28.10.2005, s. 37.