Správa o voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2014

Lisabonská zmluva zaviedla v Európskej únii nový ústavný poriadok, podľa ktorého je Európsky parlament oprávnený zvoliť za predsedu Európskej komisie kandidáta, ktorého pri zohľadnení výsledkov volieb do Európskeho parlamentu navrhla Európska rada. Vzhľadom na túto novú situáciu vydala Komisia 12. marca 2013 odporúčanie o posilnení demokratického a účinného priebehu volieb do Európskeho parlamentu. Na základe Lisabonskej zmluvy, ktorou sa posilnila pozícia Parlamentu vo vzťahu ku Komisii, vyzvala európske politické strany, aby nominovali kandidátov na funkciu predsedu Komisie.

Voľby v roku 2014 predstavovali zastavenie stabilného poklesu celkovej účasti, ktorý je možné pozorovať už od prvých priamych európskych volieb v roku 1979. Týmito voľbami sa položil základ budúcim európskym voľbám a vytvorila sa jasná spojitosť medzi výsledkami volieb do Európskeho parlamentu a výberom predsedu Európskej komisie. Zaviedol sa významný precedens pre voľby v roku 2019 aj pre tie, ktoré budú nasledovať, a bolo založené politické diskusné fórum na európskej úrovni.

Voľby do Európskeho parlamentu v roku 2014 boli prvými voľbami, ktoré sa konali po tom, ako nadobudla účinnosť Lisabonská zmluva, a zásadne sa od predchádzajúcich volieb líšili. Po prvýkrát sa výsledok volieb priamo viazal na vymenovanie predsedu Európskej komisie. Európske politické skupiny taktiež po prvý raz nominovali svojich kandidátov na predsedu Európskej komisie a ten kandidát, ktorý bol schopný získať si väčšinu v novozvolenom Európskom parlamente, sa stal predsedom Európskej komisie. Európska rada nominovala kandidáta strany s najväčším počtom poslancov v Európskom parlamente, ktorý bol parlamentom následne zvolený za predsedu Európskej komisie.

Dialógy s občanmi zdôraznili európsky rozmer miestnych problémov, ako aj miestny rozmer európskej politiky a tiež ako európske voľby ovplyvňujú každodenný život občanov. Svoju účasť na voľbách do Európskeho parlamentu potvrdilo 87 % účastníkov prieskumu.

Komisia aj Parlament prijali pred volebnou kampaňou a počas nej opatrenia na zvýšenie povedomia občanov v súvislosti s tým, ako voľby ovplyvnia ich život. Vyvinulo sa úsilie na vyzdvihnutie dôležitosti otázok týkajúcich sa EÚ, ktoré by sa inak v diskusiách v členských štátoch mohli ocitnúť v tieni národných a miestnych problematík. Percentuálny podiel občanov EÚ, ktorí uviedli, že na to, aby mohli voliť, mali všetky potrebné informácie, sa oproti výsledkom z roku 2009 trochu zvýšil (57 % v porovnaní s 53 % v roku 2009).

Odporúčanie, aby bola príslušnosť k európskym stranám uvedená na hlasovacích lístkoch, bolo dodržané len výnimočne, a to dokonca aj v členských štátoch, kde to bolo možné.

Takisto sa prieskumom zistilo, že niekoľko strán svoju príslušnosť k európskej politickej strane nezverejnilo, a to buď preto, lebo sa ešte nerozhodli, či sa k niektorej strane pridružia, alebo sa rozhodli k žiadnej nepridružiť.

Väčšina vnútroštátnych strán zo vzorky svoju príslušnosť zviditeľnila len do určitej miery, a to najmä vo svojich tlačených volebných materiáloch. To znamená, že príslušnosť bola viditeľnejšia pre lepšie informovaných občanov než pre širokú verejnosť.

Šesť členských štátov uviedlo, že žiadne podobné opatrenia neprijali, a to buď preto, lebo sa domnievali, že poskytovanie informácií voličom je zodpovednosťou politických strán, alebo preto, že opatrenia zo strany orgánov by podľa ich volebného zákona predstavovali nedovolený zásah.

Deväť členských štátov povolilo národným politickým stranám uviesť svoju príslušnosť k európskej strane na hlasovacích lístkoch, a to zavedením právnych predpisov (ak sa takéto právne predpisy už neuplatňovali), ktoré dovoľujú, aby bol na hlasovacom lístku uvedený názov alebo logo európskej strany.

Pokiaľ ide o prvé odporúčanie i), 16 členských štátov uviedlo, že prijali opatrenia v súvislosti s informovaním vnútroštátnych politických strán o odporúčaní, podľa ktorého by mali verejne oznámiť svoju príslušnosť k európskym politickým stranám. Tieto opatrenia spočívali najmä v tom, že orgány politické strany s odporúčaním Komisie oboznámili. V niektorých prípadoch bolo vynaložené väčšie úsilie. S cieľom informovať strany o tomto odporúčaní zorganizovali vnútroštátne orgány v Grécku stretnutie v národnom parlamente. V Taliansku a vo Fínsku boli na účely upovedomenia národných strán o odporúčaní a nabádania k jeho dodržiavaniu vydané usmernenia.

ii) národné politické strany by mali svoju príslušnosť k európskym politickým stranám verejne oznámiť ešte pred voľbami a uviesť ju vo všetkých materiáloch súvisiacich s kampaňou, v oznámeniach a politicky orientovaných reláciách.

i) Členské štáty by mali vo svojom volebnom systéme podporovať a uľahčovať poskytovanie informácií o príslušnosti vnútroštátnych politických strán k európskym politickým stranám, a to aj tým, že umožnia, aby bola táto príslušnosť uvedená na hlasovacích lístkoch, a

Keďže európske politické strany majú najlepšie predpoklady na to, aby „prispievali k formovaniu európskeho politického povedomia a k vyjadrovaniu vôle občanov Únie“, Komisia predložila dve odporúčania na zvýšenie viditeľnosti väzieb medzi politickými zoskupeniami na európskej a vnútroštátnej úrovni, ktoré členské štáty a európske politické strany vo všeobecnosti uvítali:

V nasledujúcom grafe sa uvádza účasť voličov za celú EÚ v po sebe idúcich voľbách do Európskeho parlamentu:

V tejto súvislosti nedošlo k žiadnej zmene v porovnaní s predchádzajúcimi voľbami. V 21 členských štátoch sa voľby uskutočnili 25. mája a v siedmich sa uskutočnili medzi 22. a 24. májom. Všetky členské štáty oznámili výsledky približne v rovnakom čase, a to večer 25. mája, po tom, ako sa voľby uzavreli v celej Európe.

S cieľom podporiť u voličov pocit, že sú súčasťou spoločného európskeho úsilia, Komisia nabádala členské štáty, aby sa zhodli na spoločnom dni konania európskych volieb, pričom by sa volebné miestnosti zatvárali v tom istom čase.

Táto kampaň mala významný vplyv v médiách. Stránka Parlamentu venovaná voľbám zaznamenala v období od decembra 2013 do mája 2014 7,1 milióna návštev. Video z európskych volieb bolo vytvorené v 34 jazykoch a vysielané viac ako 7 400-krát na 173 televíznych kanáloch. Zaznamenalo 11 miliónov pozretí online. Približne jeden z piatich európskych voličov bol oslovený prostredníctvom Facebooku. Správa „volil som“ bola na Facebooku zdieľaná viac ako 2,7 milióna krát a videlo ju skoro 90 miliónov ľudí.

Európsky parlament spustil 11. septembra 2013 informačnú kampaň s názvom Konaj. Reaguj. Rozhoduj. Jedným z hlavných cieľov bolo otvoriť diskusiu zameranú na EÚ, ktorá by sa týkala otázok celoeurópskeho významu ako hospodárstvo, zamestnanie, kvalita života a úloha EÚ vo svete.

„Operácia Hlas“ (Operation Vote) (Cooperazione per lo Sviluppo dei paesi – COSPE),

Prijaté kroky zahŕňali prácu so združeniami, projekty na zvyšovanie povedomia, rozvoj nástrojov odbornej prípravy a podporu pri vyplňovaní formulárov súvisiacich s voľbami.

Podpora mladých Európanov pri hlasovaní proti nedostatku demokracie v EÚ (Encouraging Young Europeans to Vote Out the EU Democratic Deficit) (International Management Institute).

Transeurópske karavany (Transeuropa Caravans) 2014: nadnárodné zapojenie sa občanov do volieb do Európskeho parlamentu (organizácia European Alternatives),

Na mobilizácii voličov sa aktívne podieľali aj organizácie občianskej spoločnosti. Informovali napríklad občanov o dôležitosti a výhodách účasti na európskych voľbách, sprístupnili elektronické nástroje, ktoré voličom pomáhali zvoliť si kandidáta, ktorý zodpovedá ich predstavám alebo pracovali na inkluzívnejšej politike, aby zaistili prístup k voľbám aj osobám so zdravotným postihnutím.

V Grécku bola na stránke ministerstva vytvorená osobitná aplikácia, prostredníctvom ktorej mohli cudzí štátni príslušníci nájsť svoj záznam na osobitnom zozname voličov a volebnú miestnosť, do ktorej mohli ísť voliť.

Svoje právo voliť v členskom štáte, v ktorom majú bydlisko, využil relatívne nízky počet mobilných občanov EÚ. Miera ich účasti môže byť ovplyvnená skutočnosťou, že sa musia rozhodnúť, či chcú voliť v členskom štáte, z ktorého pochádzajú, alebo v členskom štáte, do ktorého sa presťahovali (t. j. kvôli rôznemu výberu kandidátov). Prieskum Eurobarometra v roku 2012 ukázal, že názory ľudí v súvislosti s voľbou zoznamu kandidátov a kandidátmi, za ktorých by chceli v európskych voľbách hlasovať, nie sú jednotné. Približne 48 % sa vyjadrilo, že ak by žili v inom členskom štáte ako v tom, odkiaľ pochádzajú, uprednostnili by voľby v tomto štáte, zatiaľ čo 42 % by radšej uplatnilo právo voliť vo svojej krajine pôvodu.

Pokiaľ ide o dôvody na zdržanie sa hlasovania, najčastejšími odpoveďami boli „politike všeobecne nedôverujem“ (23 %), „o politiku sa nezaujímam“ (19 %) a „môj hlas nemá žiadnu váhu“ (14 %). Sedem percent uviedlo, že „o EÚ, Európskom parlamente, či o voľbách do Európskeho parlamentu veľa nevedia“. Percentuálny podiel nevoličov, ktorí uviedli oba tieto dôvody, teda pocit, že hlasovaním sa nič nezmení, a nedostatok informácií o EÚ alebo o európskych voľbách, v porovnaní s predchádzajúcimi voľbami klesol. Rovnako sa o polovicu znížil aj počet občanov, ktorí sa zdržali hlasovania pre nedostatok verejných diskusií alebo volebných kampaní. Konečné rozhodnutie či voliť alebo nie tradične závisí od celého radu faktorov, z ktorých niektoré sú osobné a vôbec nesúvisia s kvalitou kampane alebo s vnímaním európskych volieb.

V správe hodnotiacej projekt Erasmus sa našla jasná súvislosť medzi skúsenosťou so štúdiom v zahraničí a správaním sa v európskych voľbách 2014: u absolventov programu Erasmus bola zistená vyššia účasť vo voľbách — 81 % z tých, čo odpovedali, uviedlo, že sa volieb zúčastnili.

Na tento účel sa smernicou 93/109/ES zavádza mechanizmus na výmenu údajov o voličoch EÚ. So zámerom odstrániť ťažkosti súvisiace s fungovaním tohto mechanizmu, najmä veľké administratívne zaťaženie vnútroštátnych správnych orgánov, navrhla Komisia niekoľko opatrení vrátane zriadenia jednotného kontaktného orgánu na sprostredkovanie osobných údajov voličov v každom členskom štáte a využívania spoločných nástrojov informačných technológií na prenos týchto údajov.

S cieľom zabrániť prípadom, kedy by mobilní občania volili ako v členskom štáte pôvodu, tak aj v členskom štáte, v ktorom majú bydlisko, sú mená tých občanov, ktorí sa prihlásia do volieb v prvom z nich automaticky vyškrtnuté zo zoznamu voličov v tom druhom.

Na účely zachovania základného prvku zásady slobodných volieb zakazujú právne predpisy EÚ zverejnenie výsledkov v ktoromkoľvek členskom štáte pred tým, ako sa voľby uzavreli vo všetkých z nich. Je to preto, aby občania EÚ, ktorých voľby ešte len čakajú, neboli ovplyvnení výsledkami v iných členských štátoch. Aby Komisia zabezpečila dodržiavanie tejto zásady v rámci celej EÚ, súvisiace problémy spolu s členskými štátmi úspešne vyriešila ešte pred voľbami.

Voľby do Európskeho parlamentu sú slobodné, tajné a prebiehajú priamym a všeobecným hlasovaním

Pri organizovaní volieb do Európskeho parlamentu musia členské štáty dodržiavať určité spoločné zásady zakotvené v právnych predpisoch EÚ:

5.2. Zabezpečenie dodržiavania spoločných zásad pri voľbách do Európskeho parlamentu

Komisia odvtedy vedie dialóg s orgánmi v Spojenom kráľovstve v súvislosti s radom problémov nahlásených občanmi EÚ s bydliskom v Spojenom kráľovstve, ktorí sa tam chceli zaregistrovať do volieb. Dolná snemovňa 14. novembra 2014 vydala správu, ktorá zohľadnila stanovisko volebnej komisie Spojeného kráľovstva týkajúce sa osobitných prekážok, ktorým občania EÚ pri účasti na voľbách musia čeliť. V správe sa odporúčalo zjednodušenie systému a zorganizovanie kampane zameranej na informovanie občanov EÚ o príslušných podmienkach registrácie a jej postupe.

Komisia vykonala pred voľbami komplexné preskúmanie s cieľom zaistiť správnu a plnú transpozíciu a náležité uplatňovanie smernice 93/109/ES tak, aby sa odstránili prekážky zabraňujúce výkonu volebného práva občanov EÚ, a najmä zaistiť, aby vnútroštátne právne predpisy nekládli na občanov z iných členských štátov žiadne dodatočné požiadavky. Do mája 2014 boli všetky problémy s transpozíciou, ktoré Komisia pred voľbami zistila, vyriešené a v prípade potreby boli zmenené vnútroštátne predpisy.

Politici a voliči mohli vďaka zvýšenej aktivite sociálnych médií súvisiacej s voľbami, hlavnými kandidátmi a ich programami priamo komunikovať. Analýzou digitálnych kampaní #EP2014 a #EU14 boli zistené približne tri milióny tweetov o voľbách. Viac ako milión z nich bolo odoslaných počas samotného týždňa volieb. Väčšie využívanie sociálnych médií poskytlo kandidátom ďalší spôsob, ako osloviť občanov, a voličom dalo možnosť aktívne sa zapojiť do diskusií, a nie iba odovzdať svoj hlas.

„Všetci občania teraz“ (All citizens now) (Univerzita v Chieti-Pescara).

„Prístup k právam a občianskemu dialógu pre VŠETKÝCH“ (Access to rights & civil dialogue for ALL) (Pour la Solidarité),

Veľká väčšina členských štátov tieto odporúčania privítala a uviedla, že opatrenia mali významný pozitívny vplyv na zníženie administratívnej záťaže, a to hlavne vďaka tomu, že údaje o voličoch sa vo väčšine prípadov už neprijímali od niekoľkých decentralizovaných volebných orgánov. Niekoľko členských štátov navrhlo, že mechanizmus by mohol byť ešte účinnejší, ak by sa zosúladili harmonogramy volieb a metódy na identifikáciu voličov. Jeden členský štát sa nazdával, že tento mechanizmus je neúmerný rozsahu problému dvojitého hlasovania. Komisia bude spolu s členskými štátmi naďalej skúmať spôsoby, ako ešte viac zvýšiť účinnosť mechanizmu na predchádzanie dvojitému hlasovaniu.

ii) Občania EÚ, ktorí sú štátnymi príslušníkmi viacerých štátov

V médiách sa venovalo veľa pozornosti prípadu nemeckého občana, ktorý bol zároveň štátnym príslušníkom iného štátu, a bolo mu umožnené voliť dvakrát.

Hoci nikto nesmie v žiadnych voľbách poslancov do Európskeho parlamentu voliť viac než raz, mechanizmus smernice 93/109/EC na predchádzanie dvojitému hlasovaniu svojou povahou nemôže byť uplatnený v prípade štátnych príslušníkov dvoch alebo viacerých štátov. Keďže členské štáty zvyčajne nevedia, ktorý z ich štátnych príslušníkov je zároveň občanom iného členského štátu, štátni príslušníci dvoch členských štátov sa môžu do volieb zaregistrovať v oboch z nich. Napriek tomu všetky členské štáty uplatňujú sankcie proti dvojitému hlasovaniu. Zmienená udalosť poukazuje na to, že je treba, aby členské štáty ľudí o zákaze dvojitého hlasovania a príslušných sankciách lepšie informovali.

6. Záver

Hlavným novým prvkom volieb do Európskeho parlamentu v roku 2014 bola priama spojitosť medzi výsledkami volieb a voľbou predsedu Európskej komisie, ako sa ustanovuje v Lisabonskej zmluve. Táto priama spojitosť znamenala, že kandidáti na predsedu Európskej komisie („hlavní kandidáti“) s rôznymi politickými programami boli nominovaní európskymi politickými stranami a zúčastnili sa celoeurópskej volebnej kampane.

Tento nový systém umožnil voličom ľahšie pochopiť súvislosť medzi ich hlasom za národnú stranu a vplyvom, ktorý tento hlas má na politické smerovanie Európskej únie počas nasledujúcich piatich rokov. To voličom umožnilo nielen rozhodovať o výlučne vnútroštátnych politických otázkach, ale aj informovane si vybrať z rôznych politických platforiem pre Európu. Tento systém zaviedol do volieb väčšiu informovanosť a možnosť voľby, posilnil demokratickú legitimitu Európskej komisie a má potenciál na to, aby v budúcnosti zvýšil záujem verejnosti a posilnil zodpovednosť.

Hlavní kandidáti sa zúčastnili na celoeurópskych politických podujatiach a diskusiách s rozsiahlym mediálnym pokrytím, ktoré boli zamerané na oboznámenie občanov s európskymi otázkami, ktoré majú priamy vplyv na ich život, a tak posilnili európsky charakter volieb.

Vďaka využívaniu interaktívnych sociálnych médií ako nástrojov kampane bolo pre voličov oveľa jednoduchšie ako predtým priamo sa do kampane zapojiť. Kampaňou v sociálnych médiách oslovili rôzne politické strany stovky miliónov európskych občanov.

Prostredníctvom smernice 2013/1/EÚ sa zabezpečilo, že mobilní občania EÚ mohli účinnejšie uplatňovať svoje politické práva, a znížilo sa administratívne zaťaženie vnútroštátnych orgánov. Úlohou Komisie ako „strážkyne zmlúv“ je presadzovať ochranu práva mobilných občanov EÚ voliť a byť volení v európskych voľbách a podporovať výmenu osvedčených postupov, ktoré uplatňovanie tohto práva uľahčujú.

Je treba konať nielen tesne pred začiatkom volebnej kampane, ale aj s čo najväčším predstihom. Z toho vyplýva potreba nájsť spôsob, ako udržať nepretržitý záujem o politiku EÚ a zvýšiť povedomie o vplyve európskych volieb na životy občanov.

V rámci príprav na voľby v roku 2019 je dôležité identifikovať spôsoby, ako ešte viac posilniť európsky rozmer a demokratickú legitimitu rozhodovacieho procesu EÚ, a ďalej skúmať a snažiť sa riešiť príčiny trvalo nízkej účasti v niektorých členských štátoch.

S tým súvisí potreba nájsť nové možnosti, ako zvýšiť účasť v nasledujúcich voľbách, a to najmä pomocou včasnej podpory národných, regionálnych a miestnych kampaní na zvyšovanie informovanosti.

Dialóg so všetkými zúčastnenými stranami by bol jedným zo spôsobov, ako naplno využiť nové prvky volieb zavedené v roku 2014, t. j. rozvinúť koncepciu hlavných kandidátov s cieľom podporiť politickú zodpovednosť.

Medzi faktory posilňovania politickej zodpovednosti patrí aj zdôrazňovanie pridruženosti vnútroštátnych strán k európskym stranám. Tento aspekt by mal byť predmetom diskusií s členskými štátmi, politickými stranami a Európskym parlamentom.

Dialógy s občanmi a účasť občanov na podujatiach a online diskusiách v rámci kampaní európskych strán ukazujú, že občania majú silný záujem o väčšiu interakciu s európskymi, národnými a miestnymi politikmi v súvislosti s otázkami, ktoré sa ich týkajú. Takáto forma komunikácie má skutočný potenciál stať sa trvalým európskym projektom, čo potvrdzuje aj fakt, že vo viacerých členských štátoch viedla k vytvoreniu neformálnych sietí a iniciatív, ktorých účelom je tieto diskusie udržiavať. Ďalšia podpora dialógov s občanmi môže byť spôsobom, ako občanov nabádať k aktívnejšej účasti na európskej politike počas celého mandátu Komisie. Podporu celoeurópskej diskusie a nadviazanie na nové prvky volieb v roku 2014 je možné vnímať ako činnosti, ktoré sú v priamom súlade s dôrazom predsedu Junckera v politických usmerneniach na Úniu demokratických zmien.