Zo 66 inváznych nepôvodných druhov zo zoznamu sa 12 druhov na území Únie ešte nevyskytuje, hoci mnohé z nich sú už značne rozšírené a je nepravdepodobné, že budú eradikované. Zaraďovanie druhov, ktoré sa v EÚ ešte nevyskytujú, do zoznamu má silný preventívny účinok, pretože ich nemožno doviezť na územie Únie. Zo skúseností však vyplýva, že často chýbajú dôkazy potrebné na dokončenie posúdenia rizík pre tieto druhy. V kombinácii s neistotou, pokiaľ ide o dynamiku biologických spoločenstiev a účinky zmeny klímy, je preto veľmi náročné predpovedať potenciálny vplyv druhu v prípade jeho introdukcie. V dôsledku toho sa ukázalo, že zaraďovanie druhov, ktoré sa v EÚ ešte nevyskytujú, do zoznamu je zložité. Zoznam Únie má však stále preventívny účinok. Všetky druhy zo zoznamu, ktoré už sú v EÚ udomácnené [vrátane druhov, ktoré sa už vyskytujú vo väčšine členských štátov, ako napríklad korytnačka písmenková (Trachemys scripta) a boľševník obrovský (Heracleum mantegazzianum)], majú potenciál sa ďalej značne šíriť (pozri obrázky 1 – 4). Zabránenie tomuto ďalšiemu šíreniu bolo jedným z hlavných argumentov pre ich zaradenie do zoznamu Únie.

Z nedávneho výskumu vyplýva, že nárast počtu novointrodukovaných nepôvodných druhov nevykazuje žiadne známky saturácie a väčšina taxónov dokonca vykazuje vyššiu mieru prvých zaznamenaní výskytu v priebehu času. Skôr alebo neskôr sa mnohé z týchto nepôvodných druhov stanú pravdepodobne inváznymi. Je preto celkom možné, že do zoznamu Únie bude v budúcnosti potrebné zaradiť viac druhov. V niektorých publikáciách je naznačená potreba postupne pridať do zoznamu niekoľko stoviek druhov, aby sa dosiahli ciele nariadenia o inváznych nepôvodných druhoch . Niektoré zainteresované strany (napríklad obchodníci s nepôvodnými druhmi) nesúhlasia a tvrdia, že zoznam Únie už obsahuje príliš veľa druhov a záťaž pri vykonávaní nariadenia je príliš veľká.

Nariadením sa umožnilo vyberať druhy do zoznamu objektívnym a vedecky spoľahlivým spôsobom. Dôkladné vedecké posúdenie, ktoré je základom zaradenia do zoznamu, sa však uskutočňuje na úkor rýchlosti: dokončenie posúdenia rizík zaberie najmenej dva roky. Potom trvá minimálne ďalší rok, kým sa rozhodne o zaradení druhu do zoznamu. Ak však členské štáty vnímajú nový invázny nepôvodný druh ako bezprostredné riziko, môžu prijať núdzové opatrenia podľa článku 10 (toto ustanovenie sa zatiaľ nikdy nepoužilo).

Druhy môžu byť vyškrtnuté zo zoznamu, ak už nespĺňajú aspoň jedno z kritérií, to sa však zatiaľ nestalo. Podľa článku 4 ods. 2 musí byť zoznam Únie komplexne preskúmaný do augusta 2022, šesť rokov po nadobudnutí účinnosti počiatočného zoznamu.

Prvý zoznam Únie nadobudol účinnosť 3. augusta 2016. Obsahoval 37 druhov. Prvý aktualizovaný zoznam nadobudol účinnosť 2. augusta 2017 a druhý aktualizovaný zoznam nadobudol účinnosť 15. augusta 2019. V rámci aktualizácií sa do zoznamu pridalo najprv 12 druhov, neskôr 17 druhov. Tretia aktualizácia zoznamu Únie sa očakáva do konca roka 2021. Celkový počet inváznych nepôvodných druhov vzbudzujúcich obavy Únie je v súčasnosti 66, z toho:

Na zaradenie do zoznamu Únie musia spĺňať všetky kritériá uvedené v článku 4 ods. 3, a to s náležitým ohľadom na: i) náklady členských štátov na vykonávanie opatrení proti inváznym nepôvodným druhom; ii) náklady spojené s nečinnosťou; iii) nákladovú efektívnosť spojenú s činnosťou a iv) sociálno-ekonomické aspekty (článok 4 ods. 6). Tento proces sa opiera o posúdenie rizík, pričom kvalitu týchto posúdení rizík overuje vedecké fórum. Zoznam Únie a jeho aktualizácie sa prijímajú prostredníctvom vykonávacích aktov na základe kladného stanoviska Výboru pre invázne nepôvodné druhy.

Obrázok 1: Počet inváznych nepôvodných druhov vzbudzujúcich obavy Únie zo 48 druhov, na ktoré sa vzťahujú správy z roku 2019 a ktorých výskyt jednotlivé členské štáty oznámili. Portugalsko nepredložilo správu.



Obrázok 2: Stav výskytu 48 inváznych nepôvodných druhov vzbudzujúcich obavy Únie, na ktoré sa vzťahujú správy z roku 2019, v jednotlivých členských štátoch. Portugalsko nepredložilo správu.

Symboly označujú (v tomto poradí), že: i) druh sa vyskytuje v danom členskom štáte; ii) nie sú k dispozícii údaje o jeho výskyte v danom členskom štáte a iii) druh sa považuje za nevyskytujúci sa v danom členskom štáte.





Ďalší problém nastáva, keď je druh zaradený do zoznamu Únie. Ak invázny nepôvodný druh zaradený do zoznamu Únie patrí medzi druhy, s ktorými sa bežne obchoduje, na trhu sa často nahrádza inými nepôvodnými druhmi, ktoré sú potenciálne takisto invázne. Tieto novointrodukované druhy musia byť následne posúdené z hľadiska rizika a musí sa zvážiť ich zaradenie do zoznamu Únie. Uvedený problém sa väčšinou vyskytuje pri obchodovaní so spoločenskými zvieratami [napr. nahradenie korytnačky písmenkovej (Trachemys scripta) inými nepôvodnými korytnačkami] a v podnikaní v oblasti záhradníctva [napr. nahradenie vodného hyacintu (Eichhornia crassipes) vodným šalátom (Pistia stratiotes)]. Na vyriešenie problému niektoré zainteresované strany navrhli zostaviť zoznamy povolených druhov namiesto zoznamu obmedzených druhov. Súčasný právny rámec tento prístup na úrovni EÚ neumožňuje, ale niektoré členské štáty ho prijali vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch, najmä pre obchod so spoločenskými zvieratami.

Proces zaradenia do zoznamu ovplyvnilo zohľadnenie nákladov a sociálno-ekonomických aspektov podľa požiadaviek v článku 4 ods. 6. Najtypickejším príkladom je norok americký (Neovison vison), invázny nepôvodný druh s významným nepriaznivým vplyvom na biodiverzitu. Norok americký sa chová na kožušinu na tisíckach norkových fariem v EÚ. Tento druh nebol zaradený do zoznamu. Zaradenie do zoznamu Únie by znamenalo, že jeho chov na účely výroby kožušiny by podliehal autorizačnému postupu podľa článku 9 nariadenia o inváznych nepôvodných druhoch. Niekoľko členských štátov považovalo náklady na vykonávanie tohto postupu za neprimerané a boli proti zaradeniu uvedeného druhu do zoznamu. Je dôležité poznamenať, že v nariadení o inváznych nepôvodných druhoch sa poskytujú alternatívne riešenia v súvislosti so zaradením druhu do zoznamu Únie. Po prvé dotknuté členské štáty môžu problematiku týchto druhov riešiť prostredníctvom vnútroštátnych opatrení. Po druhé problematika týchto druhov sa dá riešiť lepšou regionálnou spoluprácou (pozri oddiely 2.3. a 2.4.).

Zaraďovanie morských inváznych nepôvodných druhov do zoznamu prináša osobitné problémy. Ako sa už uviedlo, iba jeden zo 66 inváznych nepôvodných druhov zo zoznamu Únie, plotos pruhovaný (Plotosus lineatus), patrí medzi morské druhy. Do prvého zoznamu Únie sa však zvažovalo zaradenie viacerých morských druhov. Hlavnou prekážkou ich zaradenia je obava, že vysoká environmentálna prepojenosť a rozptylový potenciál druhov v morskom prostredí sťažuje prieskum a kontrolu biologických invázií a zvyšuje súvisiace náklady. Týka sa to najmä druhov, ktoré sa cez Suezský prieplav dostávajú do Stredozemného mora. Napriek týmto problémom môžu dohľad, včasné zistenie a rýchla eradikácia morských druhov v cieľových oblastiach zmierniť ich nepriaznivý vplyv. Pokiaľ ide o prienikové cesty introdukcie a šírenia, šírenie a vplyv inváznych nepôvodných druhov v morskom prostredí by mohlo výrazne obmedziť: i) úplné vykonávanie dohovoru Medzinárodnej námornej organizácie (IMO) o balastovej vode a ii) lepšie vykonávanie usmernení IMO týkajúcich sa biologického znečistenia. Bolo preto vypracovaných niekoľko posúdení rizík pre morské invázne nepôvodné druhy, aby sa zvážilo ich pridanie do zoznamu Únie v rámci jeho ďalšej aktualizácie.

2.2.Obmedzenia a výnimky (články 7, 8, 9, 31 a 32)

Bezprostredným účinkom nariadenia o inváznych nepôvodných druhoch je, že na druhy zo zoznamu sa vzťahujú obmedzenia vrátane zákazu obchodovania (článok 7). Výnimky z väčšiny obmedzení sú možné v mimoriadnych prípadoch: buď i) v rámci systému povolení spravovaného členskými štátmi (ktorý umožňuje vykonávať výskum alebo ochranu ex-situ podľa článku 8), alebo ii) na základe autorizácie od Komisie (v mimoriadnych prípadoch zo závažných dôvodov verejného záujmu podľa článku 9). Ďalšie prechodné výnimky sú možné pre majiteľov spoločenských zvierat (článok 31) a komerčné populácie (článok 32).

V prípade 12 členských štátov sa oznámilo, že medzi nadobudnutím účinnosti prvého zoznamu Únie v auguste 2016 a decembrom 2018 bolo vydaných celkovo 100 povolení. Týkali sa 32 inváznych nepôvodných druhov vzbudzujúcich obavy Únie. Z týchto povolení sa 87 vzťahovalo na výskum a 13 povolení sa vzťahovalo na ochranu ex-situ. Povolenia na ochranu ex-situ boli vydané zariadeniam, ktoré sú v rámci manažmentových opatrení domovom nechcených exemplárov (táto činnosť si v skutočnosti povolenie nevyžaduje).

Komisia doteraz prijala dve rozhodnutia o autorizácii podľa článku 9. Na základe týchto dvoch rozhodnutí boli dva členské štáty oprávnené pokračovať v chove psíkov medvedíkovitých (Nyctereutes procyonoides) na účely výroby kožušín.

2.3.Článok 11. Invázne nepôvodné druhy vzbudzujúce obavy regiónu a pôvodné druhy Únie

Článok 11 umožňuje členským štátom určiť z ich zoznamov inváznych nepôvodných druhov vzbudzujúcich obavy členského štátu (pozri oddiel 2.4.) druhy, či už pôvodné, alebo nepôvodné v Únii, ktoré si vyžadujú väčšiu regionálnu spoluprácu. Spolupráca môže viesť k tomu, aby sa na tieto druhy – a iba v príslušných členských štátoch – vzťahovala väčšina obmedzení, ktoré sa uplatňujú na druhy zaradené do zoznamu Únie. Regionálnu spoluprácu musí začať členský štát, čo sa zatiaľ nestalo.