1.3.

EHSV odporúča Komisii: 1. vziať do úvahy skutočnosť, že v súčasnosti sa čokoľvek môže stať údajom a byť predmetom elektronickej komunikácie s dôsledkami na súkromie fyzických a právnických osôb; 2. objasniť uplatňovanie Charty základných práv Európskej únie a ľudských práv obsiahnuté v návrhu (články 5, 8 a 11), ako aj možnosti jeho obmedzenia na základe vnútroštátnych právnych predpisov (odôvodnenie 26); 3. preskúmať články 5 a 6 návrhu. Keďže umožňujú elektronickú komunikáciu, internet a mobilné telefóny sú službami všeobecného záujmu, ku ktorým musí byť zaručený univerzálny, bezproblémový a cenovo prijateľný prístup bez toho, aby spotrebitelia pri ich využívaní boli nútení k súhlasu so spracovaním svojich údajov požadovaných zo strany operátora. Je preto potrebné stanoviť povinnosť, aby bola užívateľom systematicky ponúkaná možnosť odmietnutia na základe zrozumiteľných informácií (cookies a iné systémy sledovania); 4. jasne stanoviť, že lex specialis navrhnutý na doplnenie všeobecného nariadenia o ochrane údajov je v súlade so všeobecnými zásadami tohto dokumentu a nezníži ním zavedenú ochranu, a že akékoľvek spracovanie vrátane merania využívania webu (web audience measuring) sa riadi zásadami všeobecného nariadenia o ochrane údajov (článok 8); 5. zabezpečiť regulačnú stabilitu pre občanov a podniky a na tento účel objasniť text nariadenia a obsah vykonávacích opatrení, aby sa zabránilo príliš veľkému množstvu delegovaných aktov; 6. vypracovať stratégiu, ktorá by všetkým spotrebiteľom ukázala skutočnosť, že Únia zostáva verná svojim zásadám dodržiavania ľudských práv, a že chce zabezpečiť rešpektovanie súkromia nielen zo strany operátorov elektronických komunikácií, ale aj zo strany poskytovateľov over-the-top (OTT) služieb; 7. zabrániť, aby oblasť zdravia ponúkala obrovský priestor na využívanie súkromných a osobných údajov zo strany poskytovateľov elektronických komunikačných služieb na komerčné účely; 8. zaoberať sa hospodárstvom spoločného využívania zdrojov, prenosom a využívaním údajov prostredníctvom elektronických komunikačných platforiem, ktoré sa často nachádzajú mimo EÚ; 9. vziať do úvahy internet vecí, ktorý je veľmi rušivý a môže predstavovať porušenie práva na súkromie pri prenose údajov prostredníctvom elektronickej komunikácie; 10. zohľadniť to, čo nasleduje po prenose údajov a chrániť údaje, ktoré osoby ukladajú, pretože ide väčšinou o osobné údaje (bez ohľadu na rozhranie vrátane cloud computing); 11. objasniť ochranu prenosu údajov medzi strojmi (M2M), a to nielen v odôvodnení (12), ale aj v osobitnom článku; 12. zriadiť európsky portál (GR Justice) dostupný a zrozumiteľný pre všetkých – s cieľom pomôcť občanom orientovať sa v spleti textov a uplatňovať svoje práva – a ponúkajúci prístup k európskym a vnútroštátnym dokumentom, prostriedkom nápravy a judikatúre (napríklad: objasniť odôvodnenie 25 a články 12 a 13); 13. poskytnúť orgánom dohľadu príslušné prostriedky na plnenie ich úloh (európsky dozorný úradník pre ochranu údajov, vnútroštátne orgány); 14. umožniť spotrebiteľom podávať na európskej úrovni kolektívne žaloby s cieľom domôcť sa svojich práv tým, že v novej smernici zájde ďalej ako v odporúčaní C(2013) 401 a 3539 (1).