[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 15.9.2010 KOM(2010) 484 v konečnom znení 2010/0250 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o mimoburzových derivátoch, centrálnych zmluvných stranách a archívoch obchodných údajov {SEK(2010) 1058}{SEK(2010) 1059} DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Prebiehajúca finančná kríza spôsobila, že mimoburzové deriváty sa dostali do popredia pozornosti regulačných orgánov. Hroziaci kolaps banky Bear Sterns v marci 2008, krach banky Lehman Brothers 15. septembra 2008 a nútená záchrana spoločnosti AIG nasledujúci deň zdôraznili nedostatky vo fungovaní mimoburzového trhu s mimoburzovými derivátmi. V rámci uvedeného trhu regulačné orgány venovali osobitnú pozornosť úlohe, ktorú počas krízy zohrali swapy na úverové zlyhanie (credit default swaps, CDS). Komisia reagovala rýchlo. Vo svojom širšom oznámení zo 4. marca 2009 – Stimuly na oživenie hospodárstva v Európe[1] sa Komisia zaviazala poskytnúť na základe správy o derivátoch a iných zložitých štruktúrovaných produktoch vhodné iniciatívy na zvýšenie transparentnosti a na riešenie problémov finančnej stability. Komisia 3. júla 2009 prijala prvé oznámenie[2], v ktorom sa osobitne skúmala úloha, ktorú deriváty zohrali vo finančnej kríze a v ktorom sa posudzovali výhody a riziká trhov s derivátmi. V uvedenom oznámení sa posudzovalo, ako by sa mohli znížiť zistené riziká[3]. V septembri 2009 sa vedúci predstavitelia skupiny G-20 v Pittsburghu dohodli, že: So všetkými štandardizovanými zmluvami mimoburzových derivátov by sa malo obchodovať na burzách, prípadne prostredníctvom elektronických obchodných platforiem, a najneskôr do konca roku 2012 by sa mali zúčtovávať prostredníctvom centrálnych zmluvných strán. Zmluvy o mimoburzových derivátoch by sa mali ohlasovať archívom obchodných údajov. Na zmluvy, ktoré sa nezúčtovávajú cez centrálnu zmluvnú stranu, by sa mali vzťahovať vyššie kapitálové požiadavky. V júni 2010 lídri skupiny G-20 v Toronte znova potvrdili svoj záväzok a takisto sa zaviazali urýchliť zavádzanie prísnych opatrení na „zvýšenie transparentnosti mimoburzových derivátov a regulačného dohľadu nad nimi na medzinárodne konzistentnej a nediskriminačnej báze“ . Komisia 20. októbra 2009 prijala druhé oznámenie[4], v ktorom sa stanovili budúce politické opatrenia, ktoré Komisia plánovala navrhnúť na zvýšenie transparentnosti trhu s derivátmi, zníženie rizika zmluvnej strany a operačného rizika pri obchodovaní, a na zlepšenie integrity trhu a dohľadu nad ním. V tomto oznámení sa uviedol aj zámer Komisie prikročiť v roku 2010 k právnym návrhom, zaistiť plnenie záväzkov skupiny G-20 týkajúcich sa zúčtovávania štandardizovaných derivátov[5] a zaistiť, aby centrálne zmluvné strany (Central Counterparties, CCP) spĺňali vysoké obozretnostné normy a primeranej regulácie archívov obchodných údajov. Cieľom tohto návrhu nariadenia je splniť záväzky Komisie konať rýchlo a rozhodne. V návrhu sa zohľadňuje aj silná podpora a mnohé opatrenia navrhnuté v uznesení Európskeho parlamentu z 15. júna 2010 – „Trhy s derivátmi: budúce politické opatrenia“ (Langenova správa). Ako sa už uviedlo, táto iniciatíva je súčasťou širšieho medzinárodného úsilia zameraného na zvýšenie stability finančného systému vo všeobecnosti, a najmä mimoburzového trhu s derivátmi. Vzhľadom na celosvetovú povahu mimoburzového trhu s derivátmi je prístup koordinovaný na medzinárodnej úrovni rozhodujúci. Preto je dôležité, aby sa v tomto návrhu zohľadňovalo to, čo sa v iných jurisdikciách plánuje vykonať, alebo čo sa už vykonalo v oblasti regulácie mimoburzových derivátov s cieľom zabrániť riziku regulačnej arbitráže. V tejto súvislosti je tento návrh v súlade s nedávno prijatým právnym predpisom USA o mimoburzových derivátoch, takzvaným Frankovým-Doddovým zákonom. Tento zákon má v podstate totožný rozsah pôsobnosti. Obsahuje podobné ustanovenia, ktoré vyžadujú ohlasovanie zmlúv o mimoburzových derivátoch a zúčtovanie oprávnených zmlúv. Okrem toho sa ním zavádzajú prísne kapitálové požiadavky a požiadavky na kolaterál pre mimoburzové deriváty, ktoré sa naďalej zúčtovávajú dvojstranne. Nakoniec sa zavádza regulačný rámec pre archívy obchodných údajov a aktualizuje súčasný regulačný rámec pre centrálne zmluvné strany. V tomto zákone sa podobne ako v návrhu Komisie predpokladá ďalšie vypracovanie niekoľkých technických pravidiel. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU Od októbra 2008 sa útvary Komisie zúčastňovali na takmer nepretržitých rozsiahlych konzultáciách so zainteresovanými stranami s cieľom určiť primeranú politickú reakciu. Táto interakcia nadobudla formu mnohých dvojstranných a mnohostranných stretnutí, dvoch verejných konzultácií a konferencie. Na začiatku sa pozornosť útvarov Komisie sústredila len na trh swapov na úverové zlyhanie (CDS), ktorý bol v centre pozornosti v prípade bánk Bear Sterns a Lehman. S cieľom uľahčiť monitorovanie záväzku hlavných obchodníkov v tejto oblasti Komisia zriadila pracovnú skupinu pre deriváty (Derivatives Working Group, DWG), ktorá zahŕňala zástupcov finančných inštitúcií, ktoré sa zaviazali zúčtovávať swapy na úverové zlyhanie zamerané na Európu do júla 2009[6], zástupcov centrálnych zmluvných strán, archívov obchodných údajov a ďalších príslušných účastníkov trhu, ako aj zástupcov príslušných európskych orgánov (ECB, CESR, CEBS a CEIOPS)[7] a vnútroštátnych orgánov (AMF, BaFin a FSA)[8]. Okrem zasadnutí pracovnej skupiny pre deriváty uskutočnila Komisia aj osobitné ad hoc dvojstranné a viacstranné stretnutia s veľkým počtom zainteresovaných strán na trhu swapov na úverové zlyhanie. V nadväznosti na splnenie uvedeného záväzku odvetvím a na prípravu legislatívnych opatrení Komisia vytvorila pracovnú skupinu pre deriváty a trhovú infraštruktúru zloženú z expertov členských štátov. Prístupy k regulácii prerokovala s expertmi zastupujúcimi členské štáty, ECB, CESR a CEBS. V období od januára do júla 2010 Komisia uskutočnila rad stretnutí. Komisia získala cenné informácie aj prostredníctvom účasti na rôznych medzinárodných fórach, najmä v Skupine regulačných orgánov pre mimoburzové deriváty a Skupine pre riadenie a modelovanie rizík Bazilejského výboru. Komisia nedávno získala aj štatút pozorovateľa v riadiacom výbore spoločnej pracovnej skupiny CPSS – IOSCO[9], ktorá v súčasnosti skúma odporúčania pre centrálne zmluvné strany a pripravuje odporúčania pre archívy obchodných údajov. Komisia sa ďalej zapájala do pravidelného dialógu s orgánmi nečlenských krajín EÚ, najmä s orgánmi USA (CFTC, SEC[10], Federálna rezervná banka New Yorku, Federálny rezervný úrad a Kongres USA) a spolupredsedá v pracovnom okruhu Rady pre finančnú stabilitu (FSB), ktorý sa sústreďuje na riešenie problémov týkajúcich sa plnenia povinností v oblasti ohlasovania, zúčtovania a obchodovania dohodnutých na úrovni skupiny G-20. Súčasne s uverejnením prvého oznámenia GR MARKT začalo od 3. júla do 31. augusta 2009 verejné konzultácie[11]. Útvarom Komisie bolo doručených 111 odpovedí, pričom 100 z nich udelili povolenie na zverejnenie a boli zverejnené na konzultačnej webovej stránke[12]. Zhrnutie odpovedí vrátane úvodnej analýzy verejných konzultácií so zainteresovanými stranami je dostupné na webovej stránke GR MARKT[13]. Nasledovala významná konferencia v Bruseli, ktorá sa konala 25. septembra 2009[14]. Na troch panelových diskusiách akademikov, zástupcov odvetvia a regulačných orgánov z EÚ a z USA odzneli názory o potrebe (alebo nedostatočnosti) reformy mimoburzového trhu s derivátmi pre viac ako 400 účastníkov a boli zodpovedané ich otázky. Na konferencii sa v podstate potvrdili názory a informácie získané prostredníctvom verejnej konzultácie. Druhá otvorená konzultácia sa konala od 14. júna do 10. júla 2010 s cieľom získať od zainteresovaných strán spätnú väzbu k profilu legislatívnych opatrení. Útvarom Komisie bolo doručených 210 odpovedí, ktoré zväčša podporovali navrhované reformy[15]. 3. POSÚDENIE VPLYVU K nariadeniu je pripojené posúdenie vplyvu[16], v ktorom sa analyzujú možnosti zníženia systémového rizika zvýšením bezpečnosti a efektívnosti mimoburzového trhu s derivátmi. Na základe analýzy sa v posúdení vplyvu dospelo k záveru, že najväčšie čisté výhody by sa dosiahli prijatím opatrení, ktorými by sa: - v prípade mimoburzových derivátov, ktoré spĺňajú vopred určené kritériá oprávnenosti, vyžadovalo využívanie zúčtovania centrálnou zmluvnou stranou; - stanovili konkrétne ciele štandardizácie právnych predpisov a postupov; - stanovili konkrétne ciele pre dvojstranné zúčtovanie transakcií s mimoburzovými derivátmi , - vyžadovalo, aby účastníci trhu oznamovali archívu obchodných údajov všetky potrebné informácie o svojich portfóliách mimoburzových derivátov, alebo v prípade, že by to nebolo možné, priamo regulačným orgánom a - vyžadovalo zverejňovanie súhrnných informácií o pozíciách. 4. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU 4.1. Právny základ Návrh vychádza z článku 114 ZFEÚ ako najvhodnejšieho právneho základu pre nariadenie v tejto oblasti. Nariadenie sa považuje za najvhodnejší právny nástroj na zavedenie povinnej požiadavky týkajúcej sa všetkých subjektov, a to aby zúčtovávali štandardizované mimoburzové deriváty prostredníctvom centrálnych zmluvných strán (Central Counterparties, CCP), a aby zaistili, že centrálne zmluvné strany, ktoré v dôsledku toho preberú a sústredia významné riziko, podliehali jednotným obozretnostným normám v EÚ. Vhodným právnym nástrojom na prenos nových právomocí na Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (European Securities and Markets Authority, ESMA) ako jediný orgán so zodpovednosťou za registráciu archívov obchodných údajov v EÚ a za výkon dohľadu nad nimi je nariadenie. 4.2. Subsidiarita a proporcionalita Na úrovni EÚ je potrebný jednotný postup na určenie, ktoré mimoburzové deriváty sú oprávnené na povinné zúčtovanie prostredníctvom centrálnych zmluvných strán. Toto sa nemôže ponechať na vlastné uváženie členských štátov, keďže by to viedlo k rozdielnemu a nejednotnému uplatňovaniu povinnosti zúčtovania v rámci EÚ. Hlavnú úlohu pri určení oprávnenej triedy derivátov, ktoré sa musia zúčtovávať centrálne, je preto potrebné prisúdiť Európskej komisii a ESMA. Okrem toho, keďže využívanie centrálnych zmluvných strán sa stáva podľa práva EÚ povinným, musia sa na ne vzťahovať prísne požiadavky týkajúce sa organizácie, výkonu činnosti a obozretnosti. V súvislosti s povoľovaním centrálnych zmluvných strán a dohľadom nad nimi je cieľom nariadenia dosiahnuť rovnováhu medzi potrebou významnej centrálnej úlohy ESMA, právomocami vnútroštátnych orgánov a záujmami ostatných príslušných orgánov. Zohľadňuje sa v ňom potenciálna fiškálna zodpovednosť členských štátov a cezhraničná povaha obchodu centrálnych zmluvných strán. ESMA bude zohrávať hlavnú úlohu v kolégiu príslušných orgánov zodpovedných za udeľovanie povolenia centrálnej zmluvnej strane, jeho odňatie a jeho zmenu a doplnenie. S cieľom ustanoviť jednotný postup a zabrániť nezrovnalostiam medzi členskými štátmi je ESMA zodpovedný aj za uznanie centrálnej zmluvnej strany z tretej krajiny, ktorá požiada o poskytovanie služieb zúčtovania subjektom usadeným v Európskej únii, ak sú splnené určité podmienky. Pokiaľ ide o požiadavku na ohlasovanie, vzhľadom na skutočnosť, že informácie ohlásené archívu obchodných údajov budú zaujímavé pre všetky príslušné orgány v Európskej únii, a vzhľadom na potrebu zaistiť, aby všetky príslušné orgány mali v rovnakej miere a za rovnakých podmienok neobmedzený prístup k uvedeným informáciám, mala by sa regulovať na úrovni EÚ. ESMA je preto oprávnený zaoberať sa registráciou archívov obchodných údajov, ako aj dohľadom nad nimi. Z týchto dôvodov sú ustanovenia v súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality podľa článku 5 zmluvy, keďže ciele návrhu nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, a preto ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Európskej únie. 4.3. Podrobné vysvetlenie návrhu 4.3.1. Hlava I (Predmet úpravy, rozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmov) Rozsah pôsobnosti nariadenia je široký a ustanovujú sa v ňom jednotné požiadavky, ktoré sa vzťahujú na finančné zmluvné strany, nefinančné zmluvné strany (prekračujúce určité prahové hodnoty) a na všetky kategórie zmlúv o mimoburzových derivátoch. Jeho časti zamerané na obozretnosť sa v dôsledku požiadavky na zúčtovanie vzťahujú na centrálne zmluvné strany a v dôsledku požiadavky na ohlasovanie sa vzťahujú na archívy obchodných údajov. Treba však poznamenať, že požiadavky na centrálne zmluvné strany týkajúce sa povoľovania a dohľadu platia bez ohľadu na finančný nástroj, ktorý centrálne zmluvné strany zúčtovávajú: OTC alebo iný nástroj. To sa vysvetľuje v článku 1 ods. 3. Výnimky sa výslovne ustanovujú pre členov Európskeho systému centrálnych bánk, pre verejné orgány poverené správou verejného dlhu alebo zasahujúce do správy verejného dlhu a pre viacstranné rozvojové banky s cieľom zabrániť obmedzeniu ich právomocí vykonávať podľa potreby zásahy v záujme stabilizácie trhu. 4.3.2. Hlava II (Zúčtovanie, ohlasovanie a zmierňovanie rizika mimoburzových derivátov) Táto časť nariadenia je rozhodujúca pre výkon povinnosti zúčtovávať všetky „štandardizované mimoburzové deriváty“, ako bolo dohodnuté v skupine G-20. S cieľom zaviesť tento záväzok do legislatívnych povinností budú „štandardizované“ zmluvy predstavovať tie zmluvy, ktoré sú oprávnené na zúčtovanie centrálnymi zmluvnými stranami. V záujme uplatnenia toho sa v nariadení ustanovuje postup, v ktorom sa budú zohľadňovať rizikové aspekty spojené s povinným zúčtovaním. Tento postup je navrhnutý tak, aby sa zaistilo, že povinnosť zúčtovania zmlúv o mimoburzových derivátoch dosiahne v praxi svoj konečný cieľ znížiť riziko vo finančnom systéme namiesto jeho zvýšenia: nútiť centrálne zmluvné strany zúčtovávať mimoburzové zmluvy, ktoré nie sú schopné riadiť z hľadiska rizík, to môže mať negatívne dôsledky na stabilitu systému. S cieľom ustanoviť postup, ktorým sa zaistí, aby sa zúčtovalo čo najviac mimoburzových zmlúv, sa však v nariadení zavádzajú dva prístupy na určenie, ktoré zmluvy sa musia zúčtovávať: 1. prístup „ zdola nahor “, podľa ktorého sa centrálna zmluvná strana rozhodne zúčtovať určité zmluvy a získa na to povolenie od svojho príslušného orgánu, ktorý je potom povinný informovať ESMA, keď schváli centrálnu zmluvnú stranu na zúčtovávanie týchto zmlúv. ESMA bude mať potom právomoc rozhodnúť, či by sa povinnosť zúčtovania mala vzťahovať na všetky takéto zmluvy v EÚ. ESMA bude musieť pri tomto rozhodnutí vychádzať z určitých objektívnych kritérií; 2. prístup „ zhora nadol “, podľa ktorého ESMA spolu s Európskym výborom pre systémové riziká rozhodne, ktoré zmluvy by mali potenciálne podliehať povinnosti zúčtovania. Tento postup je dôležitý na určenie a zachytenie takých zmlúv na trhu, ktoré centrálna zmluvná strana ešte nezúčtováva. Potrebné sú obidva prístupy, keďže na jednej strane nie je možné nechať splnenie záväzku zúčtovania prijatého skupinou G-20 úplne na iniciatívu odvetvia. Na druhej strane je na európskej úrovni potrebná regulačná kontrola primeranosti určitých riešení predtým, ako povinnosť zúčtovania nadobudne účinnosť. Treba poznamenať, že zmluvné strany, na ktoré sa vzťahuje povinnosť zúčtovania, sa nemôžu jednoducho vyhnúť tejto požiadavke tým, že sa rozhodnú nezúčastňovať sa na centrálnej zmluvnej strane. Ak tieto zmluvné strany nespĺňajú požiadavky týkajúce sa účasti alebo nemajú záujem stať sa zúčtovacími členmi, musia uzatvoriť potrebné dohody so zúčtovacími členmi, aby získali prístup k centrálnej zmluvnej strane ako klienti. Okrem toho a s cieľom zabrániť vzniku prekážok a uchovať globálny charakter mimoburzových derivátov by centrálne zmluvné strany nemali mať právo prijímať len tie transakcie, ktoré boli uzatvorené v miestach výkonu, s ktorými majú privilegovaný vzťah alebo ktoré sú súčasťou tej istej skupiny. Z týchto dôvodov sa od centrálnej zmluvnej strany, ktorej bolo udelené povolenie zúčtovávať oprávnené zmluvy o derivátoch, požaduje, aby akceptovala zúčtovanie takýchto zmlúv na nediskriminačnom základe bez ohľadu na miesto výkonu. Pokiaľ ide o nefinančné zmluvné strany (spoločnosti), v zásade sa na ne nebudú vzťahovať pravidlá uvedené v tomto nariadení, pokiaľ ich pozície v mimoburzových derivátoch nedosiahnu prahovú hodnotu a nebudú sa považovať za systémovo dôležité. Keďže sa vo všeobecnosti predpokladá, že predmetom ich činností v oblasti derivátov sú tie deriváty, ktoré priamo súvisia skôr s ich obchodnou činnosťou ako so špekuláciou, nebudú tieto pozície v derivátoch zahrnuté do oblasti pôsobnosti tohto nariadenia. Konkrétne to znamená, že zúčtovacia povinnosť sa bude vzťahovať len na tie mimoburzové zmluvy nefinančných zmluvných strán, ktoré sú osobitne aktívne na mimoburzovom trhu s derivátmi, a to len vtedy, ak to nie je priamy dôsledok ich obchodnej činnosti. Môžu to byť napríklad dodávatelia energie, ktorí predávajú budúcu produkciu, poľnohospodárske podniky, ktoré stanovujú cenu, za ktorú budú predávať svoje plodiny, letecké spoločnosti, ktoré stanovujú cenu svojich budúcich nákupov paliva, alebo akékoľvek obchodné spoločnosti, ktoré sa musia oprávnene zaisťovať proti riziku vyplývajúcemu z ich konkrétnej činnosti. Existujú však dôvody, prečo nefinančným zmluvným stranám neudeliť úplnú výnimku z rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia. Po prvé, nefinančné zmluvné strany sú aktívni účastníci mimoburzového trhu s derivátmi a často vykonávajú transakcie s finančnými zmluvnými stranami. Ich úplným vylúčením by sa znížila účinnosť zúčtovacej povinnosti. Po druhé, niektoré nefinančné zmluvné strany môžu nadobúdať systémovo dôležité pozície v mimoburzových derivátoch. Ponechať systémovo dôležité nefinančné zmluvné strany, ktorých zlyhanie môže mať významný negatívny vplyv na trh, úplne mimo rámca pozornosti regulačných orgánov, by nebolo prijateľné riešenie. Po tretie, úplné vylúčenie nefinančných zmluvných strán by mohlo viesť k regulačnej arbitráži. Finančná zmluvná strana by mohla ľahko obísť povinnosti ustanovené v tomto nariadení zriadením nového nefinančného subjektu a presmerovať svoje obchody s mimoburzovými derivátmi cez neho. Na záver, ich zahrnutie do rozsahu pôsobnosti je potrebné aj s cieľom zaistiť globálne zbližovanie s tretími krajinami. V právnych predpisoch USA sa neustanovuje úplné oslobodenie nefinančných zmluvných strán od ohlasovacej a zúčtovacej povinnosti. So zreteľom na uvedené informácie sa v tomto nariadení ustanovuje postup, ktorý pomáha určiť nefinančné inštitúcie so systémovo dôležitými pozíciami v mimoburzových derivátoch a podriaďuje ich určitým povinnostiam stanoveným v nariadení. Pri tomto postupe sa vychádza z vymedzenia dvoch prahových hodnôt: a) informačnej prahovej hodnoty; b) zúčtovacej prahovej hodnoty. Tieto prahové hodnoty určí Európska komisia na základe návrhov regulačných noriem, ktoré navrhne ESMA po konzultácii s Európskym výborom pre systémové riziká (European Systemic Risk Board, ESRB) a inými príslušnými orgánmi. V prípade trhov s energiou bude napríklad ESMA konzultovať s Agentúrou pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky zriadenou nariadením (ES) č. 713/2009 s cieľom zaistiť, aby sa úplne zohľadnili osobitosti energetického sektora. Informačná prahová hodnota umožní finančným orgánom určiť nefinančné zmluvné strany, ktoré nahromadili významné pozície v mimoburzových derivátoch. To je potrebné, keďže na tieto zmluvné strany sa zvyčajne nevzťahuje dohľad týchto orgánov. V nariadení sa fakticky ustanovuje, že keď pozície nefinančnej zmluvnej strany prekročia informačnú prahovú hodnotu, nefinančná zmluvná strana bude povinná oznámiť túto skutočnosť príslušnému orgánu určenému v nariadení. Okrem toho sa na túto zmluvnú stranu bude automaticky vzťahovať ohlasovacia povinnosť a bude povinná poskytnúť zdôvodnenie nadobudnutia takýchto pozícií. Zúčtovacia prahová hodnota sa na druhej strane bude používať na určenie toho, či nefinančná zmluvná strana začne podliehať zúčtovacej povinnosti. V praxi to znamená, že v prípade, ak pozície zmluvnej strany prekročia danú prahovú hodnotu, zmluvná strana začne podliehať povinnosti zúčtovávať všetky svoje zmluvy. Ak by niektoré z týchto zmlúv neboli oprávnené na zúčtovanie centrálnou zmluvnou stranou, na nefinančnú zmluvnú stranu sa potom budú vzťahovať kapitálové požiadavky alebo požiadavky na kolaterál ustanovené v nariadení (pozri ďalej v texte). Obe prahové hodnoty sa budú určovať so zreteľom na systémovú významnosť súčtu čistých pozícií a expozícií podľa zmluvných strán za jednotlivé triedy derivátov. Čo je však dôležité, a ako sa vysvetlilo a potvrdilo v predchádzajúcom texte, do výpočtu prahovej hodnoty na zúčtovanie by sa nemali započítavať zmluvy o derivátoch, ak boli uzatvorené na krytie rizík vyplývajúcich z objektívne merateľnej komerčnej činnosti. Keďže nie všetky mimoburzové deriváty sa budú považovať za oprávnené na centrálne zúčtovanie, stále je potrebné zlepšiť režim a bezpečnosť tých zmlúv, ktoré budú naďalej spravované na takzvanom „dvojstrannom“ základe. V nariadení sa preto vyžaduje používanie elektronických prostriedkov a existencia postupov riadenia rizika s včasnou, presnou a primerane oddelenou výmenou kolaterálu a primeranou a úmernou držbou kapitálu. Nakoniec, finančné zmluvné strany a nefinančné zmluvné strany nad prahovou zúčtovacou hodnotou musia ohlasovať údaje o každej zmluve o derivátoch, ktorú uzatvorili, a o každej jej zmene (vrátane novácie a ukončenia) registrovanému archívu obchodných údajov. Lepšia transparentnosť mimoburzového trhu je rozhodujúca pre regulačné orgány, politikov a pre trh. Vo výnimočnom prípade, ak archív obchodných údajov nie je schopný zaznamenať údaje konkrétnej zmluvy o mimoburzových derivátoch, v nariadení sa vyžaduje, aby sa tieto informácie poskytli priamo dotknutému príslušnému orgánu. Komisia bude musieť mať právomoc určiť podrobné údaje, druh, formu a periodicitu správ pre rôzne triedy derivátov v nadväznosti na návrhy technických noriem, ktoré má vypracovať ESMA. 4.3.3. Hlava III (Povoľovanie centrálnych zmluvných strán a dohľad nad nimi) V snahe zaistiť, aby centrálne zmluvné strany usadené v Európskej únii boli bezpečné, bude povolenie centrálnej zmluvnej strany podliehať povinnosti, aby daná centrálna zmluvná strana mala prístup k primeranej likvidite. Takáto likvidita by mohla vyplývať z prístupu k likvidite centrálnej banky alebo k likvidite dôveryhodnej a spoľahlivej komerčnej banky, alebo ku kombinácii obidvoch bánk. Vnútroštátne príslušné orgány by si mali zachovať zodpovednosť za povoľovanie (vrátane odňatia povolenia) centrálnych zmluvných strán a za dohľad nad nimi, keďže majú najlepšiu pozíciu na skúmanie, ako centrálne zmluvné strany vykonávajú svoju každodennú činnosť, na vykonávanie pravidelných previerok a podľa potreby na prijatie primeraného opatrenia. Vzhľadom na systémovú dôležitosť centrálnych zmluvných strán a cezhraničnú povahu ich činností je dôležité, aby mal v procese povoľovania hlavnú úlohu ESMA. To sa dosiahne tým, že: - prijatie tohto legislatívneho aktu v konkrétnej forme nariadenia poskytne ESMA hlavnú úlohu a zodpovednosť za zaistenie jeho všeobecného a objektívneho uplatňovania, ako sa jednoznačne uvádza v nariadení o ESMA, - ESMA bude povinný vypracovať mnohé návrhy technických noriem v rozhodujúcich oblastiach na správne uplatňovanie tohto nariadenia, - ESMA bude prostredníctvom kolégia uľahčovať prijímanie stanoviska. Keďže centrálne zmluvné strany sa považujú za systémovo dôležité inštitúcie, dotknuté príslušné orgány v kolégiu príslušných orgánov musia vypracovať pohotovostné plány na zvládnutie mimoriadnej situácie. Komisia bude okrem toho musieť vo svojej budúcej iniciatíve týkajúcej sa krízového riadenia a riešenia kríz určiť konkrétnu politiku a opatrenia na riešenie krízovej situácie v systémovo dôležitej inštitúcii. Pokiaľ ide o centrálne zmluvné strany z tretích krajín, ESMA bude mať priamu zodpovednosť aj za uznávanie takýchto centrálnych zmluvných strán, ak sú splnené určité podmienky. Konkrétne, pri uznávaní sa bude vyžadovať, aby Komisia preukázala, že právny rámec a rámec dohľadu danej tretej krajiny je rovnocenný rámcu EÚ, aby centrálna zmluvná strana mala v tejto tretej krajine povolenie a aby podliehala účinnému dohľadu a aby ESMA uzatvoril dohody o spolupráci s príslušnými orgánmi tretej krajiny. Ak tieto podmienky nie sú splnené, centrálna zmluvná strana tretej krajiny nebude smieť vykonávať činnosti a poskytovať služby v Únii. 4.3.4. Hlava IV (Požiadavky na centrálne zmluvné strany) Organizačné požiadavky Keďže nariadením sa zavedie záväzná zúčtovacia povinnosť pre mimoburzové deriváty, rozhodujúcu pozornosť je potrebné venovať spoľahlivosti a regulácii centrálnych zmluvných strán. Centrálna zmluvná strana musí mať predovšetkým zavedený spoľahlivý systémy správy. Tento musí reagovať na potenciálne konflikty záujmov medzi vlastníkmi, manažmentom, zúčtovacími členmi a nepriamymi účastníkmi. Osobitne dôležitá je úloha nezávislých členov rady. V nariadení sa jednoznačne vymedzujú aj úlohy a povinnosti výboru pre riziká: jeho funkcia riadenia rizika by mala podliehať priamo rade a nemali by na ňu mať vplyv iné obchodné útvary. V nariadení sa takisto vyžaduje, aby bol zverejnený systém správy. Centrálna zmluvná strana by ďalej mala mať primerané vnútorné systémy, prevádzkové a administratívne postupy, a mala by podliehať nezávislým auditom. Všetky tieto opatrenia sa považujú za účinnejšie pri riešení akýchkoľvek potenciálnych konfliktov záujmov, ktoré môžu obmedziť spôsobilosť centrálnych zmluvných strán vykonávať zúčtovanie, ako akákoľvek iná forma regulácie, ktorá môže mať nežiaduce dôsledky na trhové štruktúry (napríklad obmedzenie vlastníctva, ktoré by si vyžadovalo rozšírenie aj na takzvané vertikálne štruktúry, v ktorých burzy vlastnia centrálnu zmluvnú stranu). Obozretnostné požiadavky Keďže centrálna zmluvná strana bude zmluvnou stranou v každej pozícii, znáša riziko, že jedna z jej zmluvných strán môže zlyhať. Podobne každá zmluvná strana centrálnej zmluvnej strany znáša riziko, že môže zlyhať samotná centrálna zmluvná strana. V nariadení sa preto ustanovuje, že centrálna zmluvná strana musí zmierňovať svoju expozíciu úverovému riziku zmluvnej strany prostredníctvom mnohých mechanizmov posilňovania. Tieto mechanizmy zahŕňajú prísne, ale nediskriminačné požiadavky na účasť, finančné zdroje a iné záruky. Centrálna zmluvná strana predstavuje z dôvodu svojej hlavnej úlohy rozhodujúci prvok pre trh, ktorému slúži. Zlyhanie centrálnej zmluvnej strany by sa preto takmer vo všetkých prípadoch stalo potenciálnou systémovou udalosťou pre finančný systém. Vzhľadom na ich systémovo významnú úlohu a na navrhovanú legislatívnu požiadavku zúčtovávať všetky „štandardizované“ mimoburzové deriváty prostredníctvom centrálnych zmluvných strán nie je možné príliš zdôrazniť potrebu podriadiť ich prísnej obozretnostnej regulácii na úrovni EÚ. Keďže súčasné vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa upravujú centrálne zmluvné strany, sú v jednotlivých členských štátoch rozdielne, výsledné nerovnaké podmienky takisto spôsobujú, že cezhraničné poskytovanie služieb centrálnej zmluvnej strany je potenciálne menej bezpečné a nákladnejšie, ako by bolo žiaduce, a predstavujú prekážku pre integráciu európskeho finančného trhu. Externé zabezpečovanie funkcií centrálnou zmluvnou stranou bude povolené, len ak nemá vplyv na správne fungovanie centrálnej zmluvnej strany a na jej schopnosť zvládnuť riziká vrátane rizík vyplývajúcich z externe zabezpečovaných funkcií. Centrálne zmluvné strany preto musia stále monitorovať externe zabezpečované funkcie a mať nad nimi úplnú kontrolu, a musia zvládať riziká, ktorým sú vystavené. V praxi externé zabezpečovanie funkcií riadenia rizík nebude povolené. Na povolenie vykonávať činnosti centrálnej zmluvnej strany sa musí vyžadovať minimálne množstvo kapitálu. Vlastný kapitál centrálnej zmluvnej strany je aj jeho poslednou obrannou líniou v prípade zlyhania jedného člena alebo viacerých členov, po vyčerpaní marží od člena(-ov), ktorý(-í) zlyhal(-i), a po vyčerpaní fondu pre prípad zlyhania a všetkých ostatných finančných zdrojov. Ak sa centrálna zmluvná strana rozhodne použiť časť svojho základného imania ako dodatočný finančný zdroj, ktorý sa má využívať na účel riadenia rizík, táto časť musí byť nad rámec základného imania potrebného na priebežné poskytovanie služieb a výkon činností centrálnej zmluvnej strany . V nariadení sa bude vyžadovať, aby centrálna zmluvná strana mala vzájomný fond pre prípad zlyhania, do ktorého budú prispievať členovia centrálnej zmluvnej strany. Fond pre prípad zlyhania umožňuje spoločné znášanie strát, a preto predstavuje dodatočnú obrannú líniu, ktorú centrálna zmluvná strana môže využiť v prípade platobnej neschopnosti jedného člena alebo viacerých jej členov. Nariadením sa zavádzajú aj dôležité pravidlá oddeľovania a prenosnosti pozícií a zodpovedajúceho kolaterálu. Tieto pravidlá sú rozhodujúce na účinné znižovanie úverového rizika zmluvnej strany prostredníctvom využívania centrálnych zmluvných strán, na dosiahnutie rovnakých podmienok medzi európskymi centrálnymi zmluvnými stranami a na ochranu oprávnených záujmov klientov zúčtovacích členov. Takto sa reaguje na požiadavky zúčtovacích členov a ich klientov na vyššiu harmonizáciu a ochranu v tejto oblasti. Takisto sa reaguje na otázky zvýraznené krachom banky Lehman. 4.3.5. Hlava V (Interoperabilita) Interoperabilita predstavuje významný nástroj na dosiahnutie účinnej integrácie trhu činností prebiehajúcich po samotnom obchodovaní (post-trading market) v Európe. Interoperabilita však môže vystaviť centrálne zmluvné strany dodatočným rizikám. Z toho dôvodu sa pred uzatvorením dohody o interoperabilite vyžaduje súhlas regulačného orgánu. Centrálne zmluvné strany by mali starostlivo zvážiť a riadiť dodatočné riziká, ktoré so sebou prináša interoperabilita, a presvedčiť príslušné orgány o spoľahlivosti prijatých systémov a postupov. Vzhľadom na zložitosť trhov s derivátmi a na počiatočné štádium rozvoja zúčtovania mimoburzových derivátov centrálnymi zmluvnými stranami nie je v tomto čase vhodné rozšíriť pôsobnosť ustanovení o interoperabilite na iné nástroje ako hotovostné cenné papiere. Týmto vylúčením by sa však nemala obmedziť možnosť centrálnych zmluvných strán uzatvárať takéto dohody bezpečne a pri dodržaní podmienok ustanovených v tomto nariadení. 4.3.6. Hlava VI (Registrácia archívov obchodných údajov a dohľad nad nimi) Ako sa už uviedlo (oddiel 4.3.2), v nariadení sa ukladá požiadavka ohlasovať mimoburzové transakcie s derivátmi na zvýšenie transparentnosti tohto trhu. Tieto informácie sa musia ohlasovať archívom obchodných údajov. Archívy obchodných údajov budú preto mať informácie na účel regulácie, ktoré budú dôležité pre mnohé regulačné orgány. Vzhľadom na hlavnú úlohu archívov obchodných údajov pri zbere regulačných informácií sa v nariadení poskytujú ESMA právomoci na registráciu archívov obchodných údajov, odňatie registrácie a na výkon dohľadu nad archívmi obchodných údajov. Udelením právomocí dohľadu orgánom v členskom štáte, v ktorom je archív obchodných údajov usadený, by sa vytvorila nevyvážená situácia medzi príslušnými orgánmi rôznych členských štátov. Okrem toho, keďže s dohľadom nad archívmi obchodných údajov nie je spojený žiadny vplyv na fiškálnu zodpovednosť, kroky založené na vnútroštátnom dohľade nie sú potrebné. Úloha ESMA zaistí aj neobmedzený prístup ku všetkým príslušným európskym orgánom a jedinečnú zmluvnú stranu zastupujúcu Európu pri styku s príslušnými orgánmi archívov obchodných údajov tretích krajín. 4.3.7. Hlava VII (Požiadavky na archívy obchodných údajov) Nariadenie obsahuje aj ustanovenia o archívov obchodných údajov s cieľom zaručiť ich súlad so súborom noriem. Tieto normy sú navrhnuté na zaistenie, aby informácie, ktoré archívy obchodných údajov uchovávajú na účely regulácie, boli spoľahlivé, bezpečné a chránené. Archívy obchodných údajov budú predovšetkým podliehať organizačným a prevádzkovým požiadavkám a budú zaisťovať primeranú ochranu a transparentnosť údajov. Na účel registrácie musia mať archívy obchodných údajov sídlo v EÚ. ESMA však môže uznať archív obchodných údajov usadený v tretej krajine, ak spĺňa rad požiadaviek určených na preukázanie, že sa na tento archív obchodných údajov vzťahujú rovnocenné pravidlá a vhodný dohľad v danej tretej krajine. S cieľom zaistiť, aby sa nezaviedli právne prekážky, ktoré by bránili účinnej vzájomnej výmene informácií a neobmedzenému prístupu k údajom uchovávaným v archíve obchodných údajov usadenom v tretej krajine, sa v nariadení ustanovuje potreba uzatvoriť na tento účel medzinárodnú dohodu. V nariadení sa ustanovuje, že v prípade, že takáto dohoda nie je uzatvorená, ESMA neuzná archív obchodných údajov so sídlom v danej tretej krajine. 5. ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA Komisia by mala mať právomoc prijať delegované akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v súvislosti s údajmi, ktoré by mali byť zahrnuté v oznámení pre ESMA a v archíve, a kritériami pre rozhodnutie ESMA o oprávnenosti týkajúcej sa povinnosti zúčtovania, o informačnej a zúčtovacej prahovej hodnote, o maximálnom oneskorení v súvislosti so zmluvou, o likvidite, o minimálnom obsahu pravidiel systému správy, o podrobnostiach vedenia záznamov, o minimálnom obsahu plánu zaistenia kontinuity obchodu a garantovaných služieb, o percente a časovom horizonte požiadaviek týkajúcich sa marží, o extrémnych trhových podmienkach, o vysoko likvidnom kolateráli a zníženiach hodnoty, o vysoko likvidných finančných nástrojoch a limitoch koncentrácie, o podrobnostiach vykonávania testov, o podrobnostiach týkajúcich sa žiadosti archívu obchodných údajov o registráciu v ESMA, o pokutách a o podrobnostiach týkajúcich sa informácií, ktoré by mal archív obchodných údajov sprístupňovať, ako sa uvádza v tomto nariadení. ESMA by mal vypracovať regulačné technické normy pre tieto delegované akty a vykonať primerané posúdenia vplyvu. Komisia by mala mať právomoc určiť formu správ, vedenie záznamov a formu žiadosti o registráciu archívu obchodných údajov. Podľa článku 291 ZFEÚ majú byť pravidlá a všeobecné zásady týkajúce sa mechanizmov pre kontrolu výkonu vykonávacích právomocí Komisie členskými štátmi ustanovené vopred nariadením prijatým v súlade s riadnym legislatívnym postupom. Až do prijatia daného nového nariadenia sa naďalej uplatňuje rozhodnutie Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu, s výnimkou regulačného postupu s kontrolou, ktorý sa neuplatňuje. 6. VPLYV NA ROZPOČET Návrh nemá vplyv na rozpočet Únie. 2010/0250 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o mimoburzových derivátoch, centrálnych zmluvných stranách a archívoch obchodných údajov (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu parlamentom jednotlivých štátov, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[17], so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) Na žiadosť Komisie sa v správe uverejnenej 25. februára 2009 skupinou expertov na vysokej úrovni, ktorej predsedom bol J. de Larosière, dospelo k záveru, že je potrebné posilniť rámec dohľadu s cieľom znížiť riziko a závažnosť budúcej finančnej krízy, a odporučili sa rozsiahle reformy štruktúry dohľadu finančného sektora v Európe vrátane zriadenia Európskeho systému orgánov finančného dohľadu, ktorý zahŕňa tri európske orgány dohľadu, jeden za sektor poisťovníctva a dôchodkového poistenia zamestnancov a jeden za bankový sektor, ako aj zriadenia Európskeho výboru pre systémové riziká. (2) V oznámení Komisie – Stimuly na oživenie hospodárstva v Európe – zo 4. marca 2009[18] sa navrhlo posilniť regulačný rámec Únie pre finančné služby. Komisia vo svojom oznámení z 3. júla 2009[19] posúdila úlohu derivátov vo finančnej kríze a vo svojom oznámení z 20. októbra 2009[20] v hlavných rysoch oznámila opatrenia, ktoré má v úmysle prijať na zníženie rizík spojených s derivátmi. (3) Komisia 23. septembra 2009 prijala návrhy na tri nariadenia, ktorými sa zriaďuje Európsky systém orgánov finančného dohľadu vrátane zriadenia troch európskych orgánov dohľadu, ktorých cieľom je prispievať k jednotnému uplatňovaniu právnych predpisov Únie a k tvorbe kvalitných spoločných noriem a postupov pre reguláciu a dohľad. Ide o Európsky orgán pre bankovníctvo (EBA) zriadený nariadením …/…EÚ…, Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA) zriadený nariadením …/…EÚ…, a Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov (EIOPA) zriadený nariadením …/…EÚ….. (4) Mimoburzové deriváty sú netransparentné, keďže ide o súkromne obchodované zmluvy, a akékoľvek informácie, ktoré sa ich týkajú, sú zvyčajne dostupné len pre zmluvné strany. Vytvárajú zložité štruktúry vzájomnej závislosti, ktoré sťažujú určenie ich povahy a súvisiacej úrovne rizika. Finančná kríza ukázala, že takéto vlastnosti zvyšujú neistotu v časoch napätia na trhu, a preto predstavujú riziko ohrozujúce finančnú stabilitu. V tomto nariadení sa ustanovujú podmienky zmiernenia týchto rizík a zlepšenia transparentnosti zmlúv o derivátoch. (5) Na samite v Pittsburghu 26. septembra 2009 sa lídri skupiny G-20 dohodli, že všetky „štandardizované“ zmluvy o mimoburzových derivátoch by sa mali zúčtovávať prostredníctvom centrálnych zmluvných strán (CCP) najneskôr do konca roka 2012 a že zmluvy o mimoburzových derivátoch by sa mali ohlasovať archívom obchodných údajov. V júni 2010 vedúci predstavitelia skupiny G20 v Toronte znova potvrdili svoj záväzok a takisto sa zaviazali urýchliť zavádzanie prísnych opatrení na zlepšenie transparentnosti mimoburzových derivátov a regulačného dohľadu nad nimi na medzinárodne konzistentnej a nediskriminačnej báze. Komisia sa pokúsi zaistiť, aby tieto záväzky podobným spôsobom plnili aj naši medzinárodní partneri. (6) Európska rada vo svojich záveroch z 2. decembra 2009 súhlasila s potrebou podstatne zlepšiť zmierňovanie úverového rizika zmluvnej strany a s významnou úlohou zlepšenia transparentnosti, efektívnosti a integrity transakcií s derivátmi. V uznesení Európskeho parlamentu z 15. júna 2010 – Trhy s derivátmi: budúce politické opatrenia sa vyzvalo na povinné zúčtovanie a ohlasovanie mimoburzových derivátov. (7) Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA) pôsobí v rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia zabezpečovaním stability finančných trhov v mimoriadnych situáciách, zaisťovaním jednotného uplatňovania pravidiel Únie vnútroštátnymi orgánmi dohľadu a urovnávaním nezhôd medzi nimi. Je poverený aj tvorbou právne záväzných regulačných technických noriem a má hlavnú úlohu pri udeľovaní povolení a monitorovaní centrálnych zmluvných strán a archívov obchodných údajov. (8) Pre zmluvy o derivátoch uvedené v prílohe I oddiele C bodoch 4 až 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS[21], s ktorými sa obchoduje na mimoburzovom trhu, sa vyžadujú jednotné pravidlá. (9) Ukázalo sa, že motivačné faktory na podporu využívania centrálnych zmluvných strán nie sú dostatočné, aby sa štandardizované mimoburzové deriváty skutočne zúčtovávali. Preto sú potrebné záväzné požiadavky na zúčtovanie tých mimoburzových derivátov, ktoré je možné zúčtovať, prostredníctvom centrálnych zmluvných strán. (10) Je pravdepodobné, že členské štáty budú prijímať rozdielne vnútroštátne opatrenia, ktoré by mohli vytvárať prekážky bezproblémového fungovania vnútorného trhu a byť na úkor účastníkov trhu a finančnej stability. Jednotné uplatňovanie povinnosti zúčtovania v Únii je potrebné aj na zaistenie vysokej úrovne ochrany investorov a na vytvorenie rovnakých podmienok medzi účastníkmi trhu. (11) V snahe zaistiť, aby sa povinnosťou zúčtovania znížilo systémové riziko, sa vyžaduje postup určenia oprávnených tried derivátov, na ktoré by sa mala táto povinnosť vzťahovať. Pri tomto postupe by sa malo zohľadniť, že nie všetky mimoburzové deriváty zúčtovávané prostredníctvom centrálnej zmluvnej strany sa môžu považovať za vhodné na povinné zúčtovanie prostredníctvom centrálnej zmluvnej strany. (12) V tomto nariadení sa ustanovujú kritériá na určenie oprávnenosti na povinnosť zúčtovania. Vzhľadom na svoju rozhodujúcu úlohu by ESMA mal rozhodnúť o tom, či daná trieda derivátov spĺňa kritériá oprávnenosti a kedy nadobudne účinnosť zúčtovacia povinnosť. (13) Zúčtovanie zmluvy o mimoburzových derivátoch vyžaduje súhlas oboch strán tejto zmluvy. Výnimky z povinnosti zúčtovania by preto mali byť úzko zamerané, keďže by sa nimi znížila účinnosť tejto povinnosti a prínosov zúčtovania prostredníctvom centrálnej zmluvnej strany, a môžu viesť k regulačnej arbitráži medzi skupinami účastníkov trhu. (14) Mimoburzové deriváty, ktoré sa nepovažujú za vhodné na zúčtovanie prostredníctvom centrálnej zmluvnej strany, stále prinášajú úverové riziko zmluvnej strany, a preto by sa mali ustanoviť pravidlá na zvládnutie tohto rizika. Tieto pravidlá by sa mali vzťahovať len na účastníkov trhu, ktorí podliehajú povinnosti zúčtovania. (15) Pravidlá týkajúce sa zúčtovacej a ohlasovacej povinnosti a pravidlá týkajúce sa techník zmierňovania rizika pre zmluvy o mimoburzových derivátoch, ktoré nezúčtováva centrálna zmluvná strana, by sa mali vzťahovať na finančné zmluvné strany, a to na investičné spoločnosti podľa smernice 2004/39/ES, úverové inštitúcie podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (prepracované znenie)[22], poisťovní podľa smernice 73/239/EHS [dôležité upozornenie: v roku 2012 sa má zrušiť smernicou Solventnosť II], spoločnosti poskytujúce životné poistenie podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5. novembra 2002 o životnom poistení[23], zaisťovne podľa smernice 2005/68/ES, podniky kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/65/ES z 13. júla 2009 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP)[24], inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/41/ES z 3. júna 2003 o činnostiach a dohľade nad inštitúciami zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia[25], a na správcov alternatívnych investičných fondov podľa smernice 2010/.../EÚ. (16) Pravidlá vzťahujúce sa na finančné zmluvné strany by sa mali podľa potreby vzťahovať aj na nefinančné zmluvné strany. Uznáva sa, že nefinančné zmluvné strany používajú mimoburzové zmluvy s cieľom kryť sa proti obchodným rizikám priamo súvisiacim s ich obchodnou činnosťou. Pri určovaní, či by sa povinnosť zúčtovania mala vzťahovať na nefinančnú zmluvnú stranu, by sa preto mala venovať pozornosť účelu, na ktorý nefinančná zmluvná strana používa zmluvy o derivátoch, a rozsahu jej expozícií, ktoré má v týchto nástrojoch. Pri určovaní prahovej hodnoty zúčtovacej povinnosti by mal ESMA konzultovať so všetkým dotknutými orgánmi, napríklad regulačnými orgánmi zodpovednými za komoditné trhy, s cieľom zaistiť, aby boli v plnom rozsahu zohľadnené osobitosti týchto odvetví. Komisia okrem toho do 31. decembra 2013 posúdi systémovú dôležitosť transakcií nefinančných spoločností s mimoburzovými derivátmi v rôznych odvetviach vrátane odvetvia energetiky. (17) Zmluva uzatvorená fondom bez ohľadu na to, či ho riadi správca fondu alebo nie, by sa mala považovať za zahrnutú do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia. (18) Centrálne banky a iné vnútroštátne orgány vykonávajúce podobné funkcie, ostatné verejné orgány poverené spravovaním verejného dlhu alebo zasahujúce do jeho správy, a viacstranné rozvojové banky uvedené v oddiele 4.2 časti 1 prílohy VI k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií[26] by mali byť vyňaté z rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia s cieľom zabrániť obmedzeniu ich právomoci vykonávať v prípade potreby zásahy na stabilizáciu trhu. (19) Keďže nie všetci účastníci trhu, na ktorých sa vzťahuje povinnosť zúčtovania, sú schopní stať sa zúčtovacími členmi centrálnej zmluvnej strany, mali by mať možnosť prístupu k centrálnym zmluvným stranám ako klienti. (20) Zavedenie povinnosti zúčtovania spolu s postupom zisťovania, ktoré centrálne zmluvné strany sa môžu použiť na účel tejto povinnosti, môže viesť k neželaným narušeniam hospodárskej súťaže na trhu mimoburzových derivátov. Centrálna zmluvná strana by napríklad mohla odmietnuť zúčtovať transakcie vykonané na určitých obchodných miestach z dôvodu, že centrálnu zmluvnú stranu vlastní konkurenčné obchodné miesto. V snahe zabrániť takýmto diskriminačným praktikám by centrálne zmluvné strany mali prijímať na zúčtovanie transakcie vykonané na iných miestach za predpokladu, že tieto miesta spĺňajú prevádzkové a technické požiadavky ustanovené centrálnou zmluvnou stranou. Vo všeobecnosti by Komisia mala naďalej pozorne monitorovať vývoj na trhu mimoburzových derivátov a podľa potreby by mala zasiahnuť s cieľom zabrániť výskytu takýchto narušení hospodárskej súťaže na vnútornom trhu. (21) Na určenie príslušných tried mimoburzových derivátov, na ktoré by sa mala vzťahovať zúčtovacia povinnosť, prahových hodnôt a systémovo dôležitých nefinančných zmluvných strán sú potrebné spoľahlivé údaje. Na účely regulácie je preto dôležité, aby sa na úrovni Únie ustanovila jednotná požiadavka na ohlasovanie údajov o mimoburzových derivátoch. (22) Je dôležité, aby účastníci trhu ohlasovali všetky údaje týkajúce sa zmlúv o mimoburzových derivátoch, ktoré uzavreli, archívom obchodných údajov. V dôsledku toho budú informácie o rizikách spojených s mimoburzovými trhmi derivátov centrálne uchovávané a ľahko dostupné pre ESMA, dotknuté príslušné orgány a príslušné centrálne banky ESCB. (23) V snahe umožniť komplexný prehľad o trhu by sa archívom obchodných údajov mali ohlasovať zúčtované, ako aj nezúčtované zmluvy. (24) Povinnosť ohlásiť úpravu alebo ukončenie zmluvy by sa mala vzťahovať na pôvodné zmluvné strany danej zmluvy a na všetky ostatné subjekty ohlasujúce v mene pôvodných zmluvných strán. Zmluvná strana alebo jej zamestnanci, ktorí ohlasujú archívu obchodných údajov úplné údaje zmluvy v mene inej zmluvnej strany v súlade s týmto nariadením, by nemali porušiť žiadne obmedzenie týkajúce sa zverejnenia. (25) V súvislosti so zúčtovacou a ohlasovacou povinnosťou by mali existovať účinné, primerané a odradzujúce sankcie. Členské štáty by mali presadzovať tieto sankcie tak, aby sa neznížila účinnosť týchto pravidiel. (26) Povolenie centrálnej zmluvnej strany by malo byť podmienené minimálnou výškou počiatočného základného imania. Základné imanie by spolu s nerozdeleným ziskom a rezervami centrálnej zmluvnej strany malo byť vždy úmerné veľkosti a činnosti centrálnej zmluvnej strany, aby sa zaistilo, že je primerane kapitalizovaná proti operačným alebo zostávajúcim rizikám a že je schopná v prípade potreby uskutočniť riadne ukončenie alebo reštrukturalizáciu svojej činnosti. (27) Keďže na účely regulácie sa týmto nariadením zavádza zákonná povinnosť vykonávať zúčtovanie prostredníctvom konkrétnych centrálnych zmluvných strán, je nevyhnutné zaistiť, aby tieto centrálne zmluvné strany boli bezpečné a spoľahlivé a aby vždy spĺňali prísne požiadavky na organizáciu, výkon činnosti a obozretnosť ustanovené týmto nariadením. V snahe zabezpečiť jednotné uplatňovanie by sa tieto požiadavky mali vzťahovať na zúčtovanie všetkých finančných nástrojov, s ktorými centrálne zmluvné strany obchodujú. (28) Preto bude potrebné na účely regulácie a harmonizácie zaistiť, aby finančné zmluvné strany využívali len centrálne zmluvné strany, ktoré spĺňajú požiadavky ustanovené v tomto nariadení. (29) Priame pravidlá týkajúce sa povoľovania a dohľadu nad centrálnymi zmluvnými stranami sú nevyhnutným dôsledkom povinnosti zúčtovávať mimoburzové deriváty. Je primerané, aby si vnútroštátne príslušné orgány zachovali zodpovednosť za všetky aspekty povoľovania centrálnych zmluvných strán a dohľadu nad nimi vrátane overovania, či žiadajúca centrálna zmluvná strana spĺňa požiadavky tohto nariadenia a smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/26/ES z 19. mája 1998 o konečnom zúčtovaní v platobných systémoch a zúčtovacích systémoch cenných papierov[27], vzhľadom na skutočnosť, že tieto vnútroštátne príslušné orgány majú naďalej najlepšiu pozíciu na skúmanie, ako centrálne zmluvné strany vykonávajú svoju každodennú činnosť, na vykonávanie pravidelných previerok a podľa potreby na prijatie primeraného opatrenia. (30) Ak centrálnej zmluvnej strane hrozí úpadok, fiškálna zodpovednosť môže ležať najmä na členskom štáte, v ktorom je usadená. Z toho vyplýva, že povolenie danej centrálnej zmluvnej strany a dohľad nad ňou by mal vykonávať dotknutý príslušný orgán daného členského štátu. Ale pretože zúčtovací členovia centrálnej zmluvnej strany môžu byť usadení v rôznych členských štátoch a budú prví, ktorých sa dotkne zlyhanie centrálnej zmluvnej strany, je nevyhnutné, aby sa do postupu povoľovania a dohľadu zapojili všetky dotknuté príslušné orgány a aby sa zaviedli primerané mechanizmy spolupráce vrátane kolégií. Tým sa zabráni rozdielnym vnútroštátnym opatreniam alebo postupom a prekážkam vnútorného trhu. S cieľom zaistiť jednotné a správne uplatňovanie tohto nariadenia by sa mal ESMA zúčastňovať na každom kolégiu. (31) Je potrebné posilniť ustanovenia o výmene informácií medzi príslušnými orgánmi a posilniť povinnosti týkajúce sa pomoci a spolupráce medzi nimi. V dôsledku rastu cezhraničnej činnosti by si príslušné orgány mali vzájomne poskytovať dôležité informácie potrebné na výkon svojich funkcií v záujme zaistenia účinného presadzovania tohto nariadenia vrátane situácií, v ktorých môžu byť porušenia alebo predpokladané porušenia predmetom záujmu orgánov v dvoch alebo viacerých členských štátoch. Pri výmene informácií je potrebné prísne zachovávať služobné tajomstvo. V dôsledku širokého vplyvu zmlúv o mimoburzových derivátoch je nevyhnutné, aby ostatné dotknuté orgány, napríklad daňové úrady a regulačné orgány v oblasti energetiky, mali prístup k informáciám potrebným na výkon svojich funkcií. (32) Vzhľadom na celosvetovú povahu finančných trhov by mal byť ESMA priamo zodpovedný za to, aby sa uznávali centrálne zmluvné strany usadené v tretích krajinách, a aby sa tým umožnilo poskytovanie zúčtovacích služby v Únii, a to za predpokladu, že Komisia uzná právny rámec a rámec dohľadu danej tretej krajiny ako rovnocenný s rámcom Únie a že sú splnené určité ďalšie podmienky. V súvislosti s tým budú osobitne dôležité dohody s významnými medzinárodnými partnermi Únie, aby sa na globálnom základe zaistili rovnaké podmienky a finančná stabilita. (33) Bez ohľadu na svoju vlastnícku štruktúru by centrálne zmluvné strany mali mať spoľahlivý systém správy, vyšší manažment s dobrou povesťou a nezávislých členov rady. Rozdielne systémy správy a vlastnícke štruktúry centrálnej zmluvnej strany však môžu ovplyvniť jej ochotu alebo schopnosť zúčtovávať určité produkty. Je preto vhodné, aby nezávislí členovia rady a výbor pre riziká, ktorý má centrálna zmluvná strana zriadiť, riešili akýkoľvek potenciálny konflikt záujmov v centrálnej zmluvnej strane. Zúčtovací členovia a klienti musia byť primerane zastúpení, keďže na nich môžu mať vplyv rozhodnutia prijímané centrálnou zmluvnou stranou. (34) Centrálna zmluvná strana môže externe zabezpečovať iné funkcie ako svoje funkcie zvládnutia rizík, ale len ak tieto externe zabezpečované funkcie nemajú vplyv na správne fungovanie centrálnej zmluvnej strany a na jej schopnosť zvládnuť riziká. (35) Požiadavky centrálnej zmluvnej strany na účasť by preto mali byť transparentné, primerané a nediskriminačné a mali by umožňovať vzdialený prístup do tej miery, aby to nevystavovalo centrálnu zmluvnú stranu dodatočným rizikám. (36) Klienti zúčtovacích členov, ktorí zúčtovávajú svoje mimoburzové deriváty s centrálnymi zmluvnými stranami, by mali mať vysokú úroveň ochrany. Skutočná úroveň ochrany závisí od úrovne oddeľovania, pre ktorú sa títo klienti rozhodnú. Sprostredkovatelia by mali oddeľovať svoje aktíva od aktív svojich klientov. Centrálne zmluvné strany by z tohto dôvodu mali udržiavať aktualizované a ľahko identifikovateľné záznamy. (37) Centrálne zmluvné strany by mali mať spoľahlivý rámec riadenia rizík na riadenie úverového rizika, rizika likvidity, operačného rizika a ostatných rizík vrátane rizík, ktoré znášajú alebo ktoré predstavujú pre iné subjekty v dôsledku vzájomnej závislosti. Centrálna zmluvná strana by mala mať zavedené primerané postupy a mechanizmy na riešenie zlyhania zúčtovacieho člena. V snahe minimalizovať riziko škodlivého vplyvu takéhoto zlyhania by centrálna zmluvná strana mala mať zavedené prísne požiadavky na účasť, mala by vyberať primerané začiatočné marže, udržiavať fond pre prípad zlyhania a ďalšie finančné zdroje na krytie potenciálnych strát. (38) Výzvy týkajúce sa marží a zníženia hodnoty kolaterálu môžu mať procyklické účinky. Centrálne zmluvné strany a príslušné orgány by preto mali prijať opatrenia na zamedzenie a kontrolu možných procyklických vplyvov v postupoch riadenia rizík prijatých centrálnymi zmluvnými stranami do tej miery, aby nemali nepriaznivý vplyv na dobrý stav a finančnú bezpečnosť centrálnych zmluvných strán. (39) Riadenie expozícií predstavuje dôležitú súčasť zúčtovacieho postupu . Na poskytovanie zúčtovacích služieb vo všeobecnosti by mal byť poskytnutý prístup k príslušným zdrojom tvorby cien a využívanie týchto zdrojov. Takéto zdroje tvorby cien by mali zahŕňať okrem iného zdroje súvisiace s indexmi, ktoré sa používajú ako referenčné zdroje pre deriváty alebo iné finančné nástroje. (40) Marže predstavujú pre centrálnu zmluvnú stranu hlavnú obrannú líniu. Hoci by centrálne zmluvné strany mali investovať prijaté marže bezpečne a obozretne, mali by vynaložiť osobitné úsilie na zaistenie primeranej ochrany marží, aby sa zaručilo, že sa včas vrátia zúčtovacím členom, ktorí si splnili svoje záväzky, alebo interoperabilnej centrálnej zmluvnej strane, ak zlyhá centrálna zmluvná strana, ktorá vyberá tieto marže. (41) V Európskom kódexe správania pri zúčtovávaní a vyrovnávaní zo 7. novembra 2006[28] sa ustanovil dobrovoľný rámec na zriaďovanie väzieb medzi centrálnymi zmluvnými stranami a archívmi obchodných údajov. Odvetvie činností, ktoré prebiehajú po obchodovaní, však zostáva pozdĺž hraníc jednotlivých štátov rozkúskované, čím sa cezhraničné obchody zdražujú a vytvárajú sa prekážky harmonizácii. Preto je potrebné stanoviť podmienky zavádzania dohôd o interoperabilite medzi centrálnymi zmluvnými stranami do tej miery, aby tieto dohody nevystavovali príslušné centrálne zmluvné strany rizikám, ktoré nie sú primerane zvládnuté. (42) Dohody o interoperabilite predstavujú dôležité nástroje na vyššiu integráciu trhu činností po obchodovaní v Únii a mala by sa ustanoviť regulácia. Dohody o interoperabilite však môžu vystaviť centrálne zmluvné strany dodatočným rizikám. Vzhľadom na dodatočnú zložitosť spojenú s dohodou o interoperabilite medzi centrálnymi zmluvnými stranami, ktoré zúčtovávajú zmluvy o mimoburzových derivátoch, je vhodné v tejto etape obmedziť rozsah pôsobnosti dohôd o interoperabilite na hotovostné cenné papiere. ESMA by však mal 30. septembra 2014 predložiť Komisii správu o vhodnosti rozšírenia tohto rozsahu pôsobnosti na ďalšie finančné nástroje. (43) Archívy obchodných údajov zbierajú na regulačné účely údaje, ktoré sú dôležité pre orgány všetkých členských štátov. Vzhľadom na skutočnosť, že dohľad nad archívmi obchodných údajov nemá fiškálne dôsledky a že mnohé orgány v členských štátoch budú potrebovať prístup k údajom uchovávaným archívmi obchodných údajov, zodpovednosť za registráciu archívov obchodných údajov, odňatie ich povolenia a dohľad nad nimi by mal prevziať ESMA. (44) Vzhľadom na to, že údaje, ktoré sa uchovávajú v archívoch obchodných údajov, využívajú regulačné orgány, centrálne zmluvné strany a ostatní účastníci trhu, je potrebné zaistiť, aby sa na tieto archívy obchodných údajov vzťahovali prísne požiadavky na vedenie záznamov a správu údajov. (45) Potrebná je transparentnosť cien a poplatkov spojených so službami poskytovanými centrálnymi zmluvnými stranami a archívy obchodných údajov, aby účastníci trhu mali možnosť rozhodnúť sa so znalosťou veci. (46) ESMA by mal byť schopný navrhnúť Komisii, aby uložila penále. Platby penále by mali byť zamerané na to, aby sa ukončilo porušovanie, ktoré zistil ESMA, aby sa poskytovali úplné a správne informácie, ktoré si vyžiadal ESMA, a aby sa archívy obchodných údajov a iné osoby podriadili vyšetrovaniu. Okrem toho na účely odradenia a na prinútenie archívov obchodných údajov dodržiavať nariadenie by Komisia mala byť schopná na žiadosť ESMA uložiť pokuty, ak boli úmyselne alebo z nedbalosti porušené konkrétne ustanovenia tohto nariadenia. Pokuta musí byť odradzujúca a primeraná povahe a závažnosti porušenia, dĺžke trvania porušenia a hospodárskej sile dotknutého archívu obchodných údajov. (47) S cieľom účinne dohliadať na archívy obchodných údajov by ESMA mal mať právo vykonávať vyšetrovanie a kontroly na mieste. (48) Je nevyhnutné, aby členské štáty a ESMA chránili právo na ochranu osobných údajov fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov[29]. (49) Je dôležité zaistiť medzinárodné zbližovanie požiadaviek na centrálne zmluvné strany a archívy obchodných údajov. Toto nariadenie vychádza z odporúčaní, ktoré vypracovali CPSS – IOSCO[30] a ESCB – CESR[31], a vytvára rámec Únie, v ktorom môžu centrálne zmluvné strany bezpečne konať. ESMA by mal zohľadňovať tento vývoj pri tvorbe regulačných technických noriem, ako aj usmernení a odporúčaní, ktoré sa ustanovujú v tomto nariadení. (50) Komisia by mala mať právomoc prijať delegované akty v súlade s článkom 290 zmluvy v súvislosti s údajmi, ktoré by mali byť zahrnuté v oznámení pre ESMA a v archíve, ako aj s kritériami pre rozhodnutie ESMA o oprávnenosti pre povinnosť zúčtovania, o informačnej a zúčtovacej prahovej hodnote, o maximálnom oneskorení v súvislosti so zmluvou, o likvidite, o minimálnom obsahu pravidiel správy, o podrobnostiach vedenia záznamov, o minimálnom obsahu plánu zaistenia kontinuity prevádzky a garantovaných služieb, o percentuálnych podieloch a časovom horizonte maržových požiadaviek, o extrémnych trhových podmienkach, o vysoko likvidnom kolateráli a zníženiach hodnoty, o vysoko likvidných finančných nástrojoch a limitoch koncentrácie, o podrobnostiach vykonávania testov, o podrobnostiach týkajúcich sa žiadosti archívu obchodných údajov o registráciu v ESMA, o pokutách a o podrobnostiach týkajúcich sa informácií, ktoré by mal archív obchodných údajov sprístupňovať, ako sa uvádza v tomto nariadení. Pri vymedzení delegovaných aktov by Komisia mala využiť odborné znalosti príslušných európskych orgánov dohľadu (ESMA, EBA a EIOPA). Vzhľadom na odborné znalosti ESMA v súvislosti s otázkami týkajúcimi sa cenných papierov a trhov cenných papierov by ESMA mal mať hlavnú úlohu pri poskytovaní odporúčaní Komisii pri tvorbe delegovaných aktov. ESMA by však mal v prípade potreby úzko konzultovať s ostatnými dvoma európskymi orgánmi dohľadu. (51) Podľa článku 291 ZFEÚ majú byť pravidlá a všeobecné zásady týkajúce sa mechanizmov na kontrolu výkonu vykonávacích právomocí Komisie členskými štátmi ustanovené vopred nariadením prijatým v súlade s riadnym legislatívnym postupom. Až do prijatia daného nového nariadenia sa naďalej uplatňuje rozhodnutie Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu, s výnimkou regulačného postupu s kontrolou, ktorý sa neuplatňuje. (52) Keďže ciele tohto nariadenia, a to ustanoviť jednotné požiadavky na zmluvy o mimoburzových derivátoch, a takisto ustanoviť jednotné požiadavky na výkon činností centrálnych zmluvných strán a archívov obchodných údajov, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov ich rozsahu ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity, ako sa uvádza v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality uvedenou v tomto článku sa týmto nariadením neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týchto cieľov. (53) So zreteľom na pravidlá týkajúce sa interoperabilných systémov sa pokladalo za primerané zmeniť a doplniť smernicu 98/26/ES na ochranu práv prevádzkovateľa systému, ktorý poskytuje kolaterálnu bezpečnosť prijímajúcemu prevádzkovateľovi systému v prípade konkurzného konania proti tomuto prijímajúcemu prevádzkovateľovi systému, PRIJALI TOTO NARIADENIE: Hlava I Predmet úpravy, rozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmov Článok 1 Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti 1. V tomto nariadení sa ustanovujú jednotné požiadavky na zmluvy o derivátoch uvedené v prílohe I oddiele C bodoch 4 až 10 smernice 2004/39/ES, s ktorými sa obchoduje mimo burzy, a ustanovujú sa jednotné požiadavky na výkon činností centrálnych zmluvných strán a archívov obchodných údajov. 2. Toto nariadenie sa vzťahuje na centrálne zmluvné strany, finančné zmluvné strany a archívy obchodných údajov. Ak sa to ustanovuje, vzťahuje sa na nefinančné zmluvné strany. 3. Hlava V sa vzťahuje len na prevoditeľné cenné papiere a nástroje peňažného trhu vymedzené v článku 4 ods. 1 bode 18 písm. a) a b) a v bode 19 smernice 2004/39/ES. 4. Toto nariadenie sa nevzťahuje na: a) členov Európskeho systému centrálnych bánk a ostatné vnútroštátne orgány vykonávajúce podobné funkcie a na iné verejné orgány poverené správou alebo zasahovaním do správy verejného dlhu; b) viacstranné rozvojové banky uvedené v oddiele 4.2 časti 1 prílohy VI k smernici 2006/48/ES. Článok 2 Vymedzenie pojmov Na účely tohto nariadenia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov: (1) „centrálna zmluvná strana“ je subjekt, ktorý sa v súlade s právnymi predpismi včlení medzi zmluvné strany do zmlúv, s ktorými sa obchoduje na jednom alebo viacerých finančných trhoch a ako kupujúci voči všetkým predávajúcim a predávajúci voči všetkým kupujúcim, a ktorý zodpovedá za prevádzku systému zúčtovania; (2) „archív obchodných údajov“ je subjekt, ktorý centrálne zhromažďuje a uchováva záznamy o mimoburzových derivátoch; (3) „zúčtovanie“ je postup určovania zúčtovacích pozícií vrátane výpočtu čistých pozícií a postup kontroly s cieľom zistiť, či sú k dispozícii finančné nástroje, hotovosť alebo oboje na zaistenie expozícií vyplývajúcich z transakcie; (4) „trieda derivátov“ je určité množstvo zmlúv o mimoburzových derivátoch, ktoré majú spoločné podstatné charakteristické vlastnosti; (5) „mimoburzové deriváty“ sú zmluvy o derivátoch, ktorých vykonávanie sa neuskutočňuje na regulovanom trhu v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 14 smernice 2004/39/ES; (6) „finančná zmluvná strana“ znamená investičné spoločnosti v zmysle smernice 2004/39/ES, úverové inštitúcie v zmysle smernice 2006/48/ES, poisťovne v zmysle smernice 73/239/EHS, spoločnosti poskytujúce životné poistenie v zmysle smernice 2002/83/ES, zaisťovne v zmysle smernice 2005/68/ES, podniky kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) v zmysle smernice 2009/65/ES, inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia v zmysle smernice 2003/41/ES a správcovia alternatívnych investičných fondov v zmysle smernice 2010/.../EÚ; (7) „nefinančná zmluvná strana“ je podnik usadený v Únii, iný ako subjekty uvedené v bode 6; (8) „úverové riziko zmluvnej strany“ je riziko, že zmluvná strana transakcie zlyhá pred konečným vyrovnaním peňažného toku transakcie; (9) „dohoda o interoperabilite“ je dohoda medzi dvoma alebo viacerými centrálnymi zmluvnými stranami, ktorá zahŕňa vykonávanie transakcií medzi systémami; (10) „príslušný orgán“ je orgán určený každým členským štátom v súlade s článkom 18; (11) „zúčtovací člen“ je podnik, ktorý má účasť v centrálnej zmluvnej strane a ktorý zodpovedá za plnenie finančných záväzkov vyplývajúcich z tejto účasti; (12) „klient“ je podnik so zmluvným vzťahom so zúčtovacím členom, ktorý tomuto podniku umožňuje zúčtovávať jeho transakcie s danou centrálnou zmluvnou stranou; (13) „kvalifikovaný podiel“ je priamy alebo nepriamy podiel v centrálnej zmluvnej strane alebo archíve obchodných údajov, ktorý predstavuje 10 % alebo viac základného imania alebo hlasovacích práv v zmysle článkov 9 a 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES z 15. decembra 2004 o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu[32], pričom sa zohľadňujú podmienky týkajúce sa ich kumulovania uvedené v článku 12 ods. 4 a ods. 5 uvedenej smernice, alebo ktorý umožňuje vykonávať podstatný vplyv na riadenie centrálnej zmluvnej strany alebo archívu obchodných údajov, v ktorom takýto podiel existuje; (14) „materský podnik“ je materský podnik v zmysle článkov 1 a 2 smernice Rady 83/349/EHS[33]; (15) „dcérsky podnik“ je dcérsky podnik v zmysle článkov 1 a 2 smernice 83/349/EHS, vrátane akéhokoľvek dcérskeho podniku dcérskeho podniku konečného materského podniku; (16) „ovládanie“ je kontrola v zmysle článku 1 smernice 83/349/EHS; (17) „úzke prepojenie“ je situácia, v ktorej sú dve alebo viaceré fyzické alebo právnické osoby prepojené prostredníctvom: a) účasti, ktorá znamená priame vlastníctvo alebo vlastníctvo prostredníctvom ovládania minimálne 20 % hlasovacích práv alebo základného imania podniku; b) ovládania, ktoré znamená vzťah medzi materským podnikom a dcérskym podnikom vo všetkých prípadoch podľa článku 1 ods. 1 a ods. 2 smernice 83/349/EHS, alebo podobného vzťahu medzi akoukoľvek fyzickou alebo právnickou osobou a podnikom; každý dcérsky podnik dcérskeho podniku sa takisto považuje za dcérsky podnik materského podniku, ktorý stojí na čele týchto podnikov.Situácia, pri ktorej sú dve alebo viaceré fyzické alebo právnické osoby trvalo prepojené s jednou a tou istou osobou vzťahom ovládania, sa takisto považuje za vytvorenie úzkeho prepojenia medzi týmito osobami. (18) „základné imanie“ je základné imanie v zmysle článku 22 smernice 86/635/EHS z 8. decembra 1986 o ročnej účtovnej závierke a konsolidovaných účtoch bánk a iných finančných inštitúcií[34], pokiaľ bolo splatené, plus súvisiace účty emisného ážia, plne pokrýva straty z bežnej činnosti a v prípade úpadku alebo likvidácie sa radí za všetky ostatné nároky; (19) „rezervné fondy“ sú rezervné fondy v zmysle článku 9 smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 , vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností[35] a zisky a straty prenesené po použití konečného zisku alebo straty; (20) „rada“ je správna alebo dozorná rada, alebo oboje v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi o obchodných spoločnostiach; (21) „nezávislý člen rady“ je člen rady, ktorý nemá s centrálnou zmluvnou stranou, jeho ovládajúcim(-i) akcionárom(-mi) alebo manažmentom, alebo jeho zúčtovacími členmi alebo manažmentom žiadny obchodný, rodinný ani iný vzťah, ktorý vytvára konflikt záujmov; (22) „vyšší manažment“ je osoba alebo osoby, ktoré účinne riadia obchodnú činnosť centrálnej zmluvnej strany, a výkonný člen alebo členovia rady. Hlava IIZúčtovanie, ohlasovanie a zmierňovanie rizika mimoburzových derivátov Článok 3 Zúčtovacia povinnosť 1. Finančná zmluvná strana zúčtováva všetky zmluvy o mimoburzových derivátoch, ktoré sa považujú za oprávnené podľa článku 4 a sú uzatvorené s ostatnými finančnými zmluvnými stranami v príslušných centrálnych zmluvných stranách uvedených v archíve podľa článku 4 ods. 4. Táto povinnosť zúčtovania sa vzťahuje aj na finančné zmluvné strany a na nefinančné zmluvné strany podľa článku 7 ods. 2, ktoré uzatvárajú oprávnené zmluvy o mimoburzových derivátoch so subjektmi tretích krajín. 2. Na účel splnenia zúčtovacej povinnosti podľa odseku 1 sa finančné zmluvné strany a nefinančné zmluvné strany podľa článku 7 ods. 2 stanú buď zúčtovacím členom, alebo klientom. Článok 4 Oprávnenosť na zúčtovaciu povinnosť 1. Ak príslušný orgán udelí centrálnej zmluvnej strane povolenie na zúčtovanie určitej triedy derivátov podľa článkov 10 alebo 11, bezodkladne zašle ESMA oznámenie o tomto povolení a požiada o rozhodnutie o oprávnenosti na zúčtovaciu povinnosť podľa článku 3. 2. Po prijatí oznámenia a žiadosti podľa odseku 1 do šiestich mesiacov zašle ESMA rozhodnutie žiadajúcemu príslušnému orgánu, v ktorom uvedie: a) či je daná trieda derivátov oprávnená na zúčtovaciu povinnosť podľa článku 3; b) dátum nadobudnutia účinnosti zúčtovacej povinnosti. 3. Pri svojom rozhodnutí ESMA vychádza z týchto kritérií: a) zníženie systémového rizika vo finančnom systéme; b) likvidita zmlúv; c) dostupnosť informácií o tvorbe cien; d) schopnosť centrálnej zmluvnej strany zvládnuť objem zmlúv; e) úroveň ochrany klienta poskytovanej centrálnou zmluvnou stranou. ESMA vykoná pred prijatím rozhodnutia verejné konzultácie a podľa potreby konzultácie s príslušnými orgánmi tretích krajín. 4. ESMA čo najskôr uverejní každé rozhodnutie podľa odseku 2 v archíve. Uvedený archív obsahuje oprávnené triedy derivátov a centrálne zmluvné strany, ktoré sú oprávnené zúčtovávať ich. ESMA tento archív pravidelne aktualizuje. ESMA pravidelne skúma svoje rozhodnutia a podľa potreby ich mení a dopĺňa. 5. ESMA z vlastného podnetu a po konzultácii s Európskym výborom pre systémové riziká (ESRB) určí a Komisii oznámi triedy zmlúv o derivátoch, ktoré by mali byť zahrnuté v jeho verejnom archíve, pre ktoré však žiadna centrálna zmluvná strana ešte nedostala povolenie. 6. Na Komisiu sa delegujú právomoci s cieľom prijať regulačné technické normy, v ktorých sa stanovia: a) údaje, ktoré majú byť zahrnuté v oznámení podľa odseku 1; b) kritériá podľa odseku 3; c) údaje, ktoré majú byť zahrnuté v archíve podľa odseku 4. V údajoch v odseku 4 je správne a jednoznačne určená aspoň trieda derivátov, na ktorú sa vzťahuje povinnosť zúčtovania. Návrhy regulačných noriem podľa prvého pododseku sa prijmú v súlade s článkami [7 až 7d] nariadenia …/… [nariadenie o ESMA]. ESMA predloží návrhy týchto regulačných noriem Komisii do 30. júna 2012. Článok 5 Prístup k centrálnej zmluvnej strane Centrálna zmluvná strana, ktorej bolo udelené povolenie zúčtovávať oprávnené zmluvy o mimoburzových derivátoch, prijíma zúčtovanie týchto zmlúv nediskriminačne bez ohľadu na miesto výkonu. Článok 6 Ohlasovacia povinnosť 1. Finančné zmluvné strany ohlasujú archívu obchodných údajov registrovanému v súlade s článkom 51 údaje o každej zmluve o mimoburzových derivátoch, ktorú uzatvorili, a o každej úprave alebo ukončení. Údaje sa ohlasujú najneskôr jeden pracovný deň po vyhotovení, zúčtovaní alebo úprave zmluvy. Takúto úpravu alebo ukončenie podľa odseku 1 môžu v mene pôvodných zmluvných strán ohlasovať iné subjekty, ak sa všetky údaje zmluvy ohlásia bez duplicity. 2. Ak archív obchodných údajov nie je schopný zaznamenať údaje o zmluve o mimoburzových derivátoch, finančné zmluvné strany ohlásia údaje o svojich pozíciách v týchto zmluvách príslušnému orgánu určenému podľa článku 48 smernice 2004/39/ES. Údaje, ktoré sa majú ohlásiť príslušnému orgánu, musia byť aspoň tie údaje, ktoré by sa ohlásili archívu obchodných údajov. 3. Zmluvná strana, ktorá podlieha ohlasovacej povinnosti, môže delegovať ohlasovanie údajov o zmluve o mimoburzových derivátoch na inú zmluvnú stranu. Ak zmluvná strana ohlasuje úplné údaje o zmluve archívy obchodných údajov v mene inej zmluvnej strany, nepovažuje sa to za porušenie akéhokoľvek obmedzenia týkajúceho sa zverejňovania informácií uloženého danou zmluvou alebo akýmkoľvek právnym, regulačným alebo správnym opatrením. Pre ohlasujúci subjekt ani pre jeho členov predstavenstva alebo zamestnancov nevyplýva z tohto zverejnenia žiadna zodpovednosť. 4. Na Komisiu sa delegujú právomoci s cieľom určiť údaje a druh správ podľa odsekov 1 a 2 pre rôzne triedy derivátov. Tieto správy obsahujú minimálne: a) primerané určenie strán zmluvy a pokiaľ sa odlišujú, oprávnenej osoby vo vzťahu k právam a povinnostiam, ktoré vyplývajú z danej zmluvy; b) ohlasovanie hlavných charakteristík zmluvy vrátane druhu, podkladov, splatnosti a nominálnej hodnoty. Návrhy regulačných technických noriem podľa prvého pododseku sa prijmú v súlade s [článkami 7 až 7d] nariadenia …/… [nariadenie o ESMA]. ESMA vypracuje návrhy regulačných technických noriem na predloženie Komisii do 30. júna 2012. 5. S cieľom zaistiť jednotné podmienky uplatňovania odsekov 1 a 2 sa na Komisiu delegujú právomoci určiť formu a periodicitu správ uvedených v odsekoch 1 a 2 pre rôzne triedy derivátov. Návrhy vykonávacích noriem podľa prvého pododseku sa prijmú v súlade s [článkom 7e] nariadenia …/… [nariadenie o ESMA]. ESMA vypracuje návrh vykonávacích technických noriem na predloženie Komisii do 30. júna 2012. Článok 7 Nefinančné zmluvné strany 1. Ak nefinančná zmluvná strana nadobudne pozície v zmluvách o mimoburzových derivátoch, ktoré presahujú informačnú prahovú hodnotu, ktorá sa určí podľa odseku 3 písm. a), podá o tom oznámenie príslušnému orgánu určenému podľa článku 48 smernice 2004/39/ES a predloží zdôvodnenie nadobudnutia týchto pozícií. Táto nefinančná zmluvná strana podlieha ohlasovacej povinnosti ustanovenej v článku 6 ods. 1. 2. Ak nefinančná zmluvná strana nadobudne pozície v zmluvách o mimoburzových derivátoch, ktoré presahujú prahovú hodnotu pre zúčtovanie, ktorá sa určí podľa odseku 3 písm. b), vzťahuje sa na ňu povinnosť zúčtovania podľa článku 3 v súvislosti so všetkými jej oprávnenými zmluvami o mimoburzových derivátoch. Príslušný orgán určený v súlade s článkom 48 smernice 2004/39/ES zaistí, aby bola splnená povinnosť podľa prvého pododseku. 3. Na Komisiu sa delegujú právomoci s cieľom prijať regulačné technické normy, v ktorých sa konkretizuje: a) informačná prahová hodnota; b) zúčtovacia prahová hodnota. Tieto prahové hodnoty sa určia s ohľadom na systémovú významnosť súčtu čistých pozícií a expozícií podľa zmluvných strán za jednotlivé triedy derivátov. Regulačné normy uvedené v prvom pododseku sa prijmú v súlade s článkami [7 až 7d] nariadenia …/… [nariadenie o ESMA]. ESMA po konzultácii s Európskym výborom pre systémové riziká (ESRB) a inými príslušnými orgánmi predloží návrhy týchto regulačných noriem Komisii najneskôr do 30. júna 2012. 4. Pri výpočte pozícií podľa odseku 2 sa nezohľadňujú zmluvy o mimoburzových derivátoch uzatvorené nefinančnou zmluvnou stranou, ktoré sú objektívne merateľné ako priamo súvisiace s obchodnou činnosťou uvedenej zmluvnej strany. 5. Komisia po konzultácii s ESMA, ESRB a inými príslušnými orgánmi pravidelne skúma prahové hodnoty ustanovené v odseku 3 a podľa potreby ich mení a dopĺňa. Článok 8 Postupy zmierňovania rizika zmlúv o mimoburzových derivátoch nezúčtovávaných centrálnou zmluvnou stranou 1. Finančné zmluvné strany alebo nefinančné zmluvné strany podľa článku 7 ods. 2, ktoré uzatvoria zmluvu o mimoburzových derivátoch nezúčtovanú centrálnou zmluvnou stranou, zaistia, aby sa zaviedli primerané postupy a prostriedky na meranie, monitorovanie a zmierňovanie operačného rizika a úverového rizika, aspoň vrátane: a) ak je to možné, elektronických prostriedkov zabezpečujúcich včasné potvrdenie podmienok zmluvy o mimoburzových derivátoch; b) spoľahlivých, odolných a kontrolovateľných postupov na zosúlaďovanie portfólií, riadenie súvisiacich rizík, včasné zisťovanie sporov medzi stranami a ich riešenie, a na monitorovanie hodnoty nesplatených zmlúv. Na účely písmena b) sa hodnota nesplatených zmlúv oceňuje denne trhovými cenami a postupy riadenia rizík vyžadujú včasnú, presnú a primerane oddelenú výmenu kolaterálu alebo primeranú a úmernú držbu základného imania. 2. Na Komisiu sa delegujú právomoci s cieľom prijať regulačné technické normy, v ktorých sa konkretizuje maximálne oneskorenie medzi uzatvorením zmluvy o mimoburzových derivátoch a potvrdením podľa odseku 1 písm. a). Regulačné technické normy uvedené v prvom pododseku sa prijmú v súlade s článkami [7 až 7d] nariadenia …/… [nariadenie o ESMA]. ESMA predloží Komisii návrh týchto regulačných technických noriem do 30. júna 2012. 3. Na Komisiu sa delegujú právomoci s cieľom prijať regulačné technické normy, v ktorých sa konkretizujú prostriedky a úrovne kolaterálu a základného imania požadované na dosiahnutie súladu s odsekom 1 písm. b) a s druhým pododsekom odseku 1. V závislosti od právnej podstaty zmluvnej strany sa regulačné technické normy podľa prvého pododseku prijmú buď v súlade s článkami [7 až 7d] nariadenia EÚ…/…[EBA], článkami [7 až 7d] nariadenia EÚ…/…[ESMA], alebo článkami [7 až 7d] nariadenia EÚ…/…[EIOPA]. EBA, ESMA a EIOPA spoločne predložia Komisii spoločný návrh týchto regulačných technických noriem do 30. júna 2012. Článok 9 Sankcie 1. Členské štáty ustanovia pravidlá o sankciách uplatňovaných na porušenia pravidiel podľa tejto hlavy a prijmú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie ich vykonávania. Tieto sankcie zahŕňajú aspoň správne pokuty. Ustanovené sankcie musia byť účinné, úmerné a odradzujúce. 2. Členské štáty zaistia, aby príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad finančnými, a prípadne nefinančnými zmluvnými stranami zverejnili každú sankciu, ktorá bola uložená za porušenie článkov 3 až 8, okrem prípadov, ak by sa takýmto zverejnením vážne ohrozili finančné trhy alebo by sa zúčastneným stranám spôsobila neúmerná škoda. Členské štáty najneskôr do 30. júna 2012 oznámia Komisii pravidlá podľa odseku 1. Bezodkladne oznámia Komisii každú ich následnú zmenu a doplnenie. 3. Komisia s pomocou ESMA overí, či sa správne sankcie podľa odseku 1 a prahové hodnoty podľa článku 7 ods. 1 a ods. 2 účinne a jednotne uplatňujú. Hlava IIIPovoľovanie centrálnych zmluvných strán a dozor nad nimi Kapitola 1 Podmienky a postupy povoľovania centrálnej zmluvnej strany Článok 10 Povoľovanie centrálnej zmluvnej strany 1. Ak centrálna zmluvná strana, ktorá je právnickou osobou usadenou v Únii a má prístup k primeranej likvidite, má v úmysle poskytovať služby a vykonávať činnosti, požiada o povolenie príslušný orgán členského štátu, v ktorom je usadená. Táto likvidita by mohla vyplývať z prístupu k likvidite centrálnej banky alebo k likvidite dôveryhodnej a spoľahlivej komerčnej banky, alebo k obom. Prístup k likvidite by mohol vyplývať z povolenia udeleného podľa článku 6 smernice 2006/48/ES alebo z iných primeraných úprav. 2. Povolenie je účinné na celom území Únie. 3. V povolení sa stanovujú služby, ktoré je centrálna zmluvná strana oprávnená poskytovať, alebo činnosti, ktoré je oprávnená vykonávať, vrátane tried finančných nástrojov, ktoré sú zahrnuté do pôsobnosti povolenia. 4. Centrálna zmluvná strana musí vždy spĺňať podmienky potrebné na pôvodné povolenie. Centrálna zmluvná strana bez zbytočného odkladu oznámi príslušnému orgánu všetky závažné zmeny, ktoré majú vplyv na podmienky pôvodného povolenia. 5. Na Komisiu sa delegujú právomoci s cieľom prijať regulačné technické normy, v ktorých sa konkretizujú kritériá primeranej likvidity podľa odseku 1. Regulačné technické normy uvedené v prvom pododseku sa prijmú v súlade s článkami [7 až 7d] nariadenia …/… [nariadenie o ESMA]. ESMA po konzultácii s EBA predloží Komisii návrh týchto regulačných technických noriem do 30. júna 2012. Článok 11 Rozšírenie činností a služieb 1. Centrálna zmluvná strana, ktorá chce rozšíriť svoju obchodnú činnosť o ďalšie služby alebo činnosti, na ktoré sa nevzťahuje pôvodné povolenie, predloží žiadosť o rozšírenie. Ponuka zúčtovacích služieb v inej mene alebo finančných nástrojov, ktorých riziková charakteristika sa podstatne odlišuje od nástrojov, na ktoré centrálna zmluvná strana už dostala povolenie, sa považuje za rozšírenie tohto povolenia. Rozšírenie povolenia sa uskutočňuje v súlade s postupom podľa článku 13. 2. Ak chce centrálna zmluvná strana rozšíriť svoju obchodnú činnosť do iného členského štátu, ako je štát, v ktorom je usadená, príslušný orgán členského štátu, v ktorom je usadená, to bezodkladne oznámi príslušnému orgánu daného iného členského štátu. Článok 12 Požiadavky na základné imanie 1. Ak sa má centrálna zmluvná strana povoliť v súlade s článkom 10, musí mať trvalé, dostupné a oddelené počiatočné základné imanie vo výške aspoň 5 miliónov EUR. 2. Základné imanie spolu s nerozdeleným ziskom a rezervami centrálnej zmluvnej strany musí byť trvalo dostatočne vysoké na zaistenie riadneho ukončenia alebo reštrukturalizácie činností počas primeraného časového rozpätia a na zaistenie dostatočnej ochrany centrálnej zmluvnej strany proti operačnému riziku a zostatkovým rizikám. 3. Na Komisiu sa delegujú právomoci s cieľom prijať regulačné technické normy, v ktorých sa konkretizuje základné imanie, nerozdelený zisk a rezervy centrálnej zmluvnej strany podľa odseku 2. Regulačné technické normy uvedené v prvom pododseku sa prijmú v súlade s článkami [7 až 7d] nariadenia …/… [nariadenie o ESMA]. ESMA po konzultácii s EBA predloží Komisii návrh týchto regulačných technických noriem do 30. júna 2012. Článok 13 Postup udelenia a zamietnutia povolenia 1. Príslušný orgán udelí povolenie, len ak je úplne presvedčený, že žiadajúca centrálna zmluvná strana spĺňa všetky požiadavky podľa tohto nariadenia, požiadavky prijaté podľa smernice 98/26/ES a v nadväznosti na spoločné kladné stanovisko kolégia podľa článku 15 a na stanovisko ESMA. 2. Žiadajúca centrálna zmluvná strana poskytne všetky potrebné informácie, aby sa príslušný orgán mohol presvedčiť, že žiadajúca centrálna zmluvná strana má v čase pôvodného povolenia zriadené všetky potrebné predpoklady na splnenie svojich povinností podľa tohto nariadenia. 3. Do šiestich mesiacov od predloženia úplnej žiadosti príslušný orgán písomne informuje žiadajúcu centrálnu zmluvnú stranu o tom, či povolenie bolo udelené. Článok 14 Kolégiá 1. Príslušný orgán členského štátu, v ktorom je centrálna zmluvná strana usadená, na uľahčenie výkonu úloh podľa článkov 10, 11, 46 a 48 zriadi kolégium, ktorému predsedá. Kolégium pozostáva z: a) ESMA; b) príslušného orgánu členského štátu, v ktorom je centrálna zmluvná strana usadená; c) príslušných orgánov zodpovedných za dohľad nad zúčtovacími členmi centrálnej zmluvnej strany usadenej v troch členských štátoch s najväčšími príspevkami do fondu centrálnej zmluvnej strany pre prípad zlyhania podľa článku 40 na kumulovanom základe; d) príslušných orgánov zodpovedných za dohľad nad regulovanými trhmi alebo viacstrannými obchodnými systémami, ktorým slúži centrálna zmluvná strana, alebo nad oboma; e) príslušných orgánov vykonávajúcich dohľad nad centrálnymi zmluvnými stranami, s ktorými boli uzavreté dohody o interoperabilite; f) orgánu zodpovedného za dohľad nad centrálnymi zmluvnými stranami a z centrálnych bánk emitujúcich najdôležitejšie meny zúčtovávaných finančných nástrojov. 2. Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti príslušných orgánov podľa tohto nariadenia, kolégium zaistí: a) vypracovanie spoločného stanoviska podľa článku 15; b) výmenu informácií vrátane žiadostí o informácie podľa článku 21; c) dohodu o dobrovoľnom zverení úloh medzi svojich členov; d) určenie programov výkonu dohľadu, ktoré vychádzajú z posúdenia rizika centrálnej zmluvnej strany; e) zlepšenie účinnosti dohľadu odstránením zbytočných duplicít požiadaviek dohľadu; f) konzistentné uplatňovanie postupov dohľadu; g) určenie postupov a pohotovostných plánov na riešenie mimoriadnych udalostí podľa článku 22. 3. Zriadenie a fungovanie kolégia sa zakladá na písomnej dohode medzi všetkými jeho členmi. V tejto dohode sa určí praktický režim fungovania kolégia a môžu sa určiť úlohy, ktorými má byť poverený príslušný orgán členského štátu, v ktorom je centrálna zmluvná strana usadená, alebo iný člen kolégia. Článok 15 Spoločné stanovisko 1. Príslušný orgán členského štátu, v ktorom je centrálna zmluvná strana usadená, vykoná posúdenie rizika centrálnej zmluvnej strany a predloží správu kolégiu. Kolégium schváli spoločné stanovisko k tejto správe do dvoch mesiacov od jej doručenia. 2. ESMA uľahčí prijatie spoločného stanoviska v súlade so svojou právomocou na urovnávanie sporov podľa článku 11 nariadenia …/… [nariadenie o ESMA] a jeho všeobecnou koordinačnou funkciou podľa článku 16 toho istého nariadenia. Nemá hlasovacie práva o spoločných stanoviskách kolégia. Článok 16 Odňatie povolenia 1. Príslušný orgán odníme povolenie za týchto okolností: a) ak centrálna zmluvná strana nevyužije povolenie počas 12 mesiacov, výslovne sa vzdá povolenia, alebo neposkytuje služby ani nevykonáva činnosť počas predchádzajúcich šiestich mesiacov; b) ak centrálna zmluvná strana získala povolenie na základe nepravdivých vyhlásení alebo iným neoprávneným spôsobom; c) ak centrálna zmluvná strana prestala spĺňať podmienky, na základe ktorých bolo povolenie udelené; d) závažne a systematicky porušovala požiadavky podľa tohto nariadenia. 2. ESMA a každý ďalší člen kolégia môže kedykoľvek požiadať, aby príslušný orgán členského štátu, v ktorom je centrálna zmluvná strana usadená, preskúmal, či centrálna zmluvná strana ešte stále spĺňa podmienky, za ktorých bolo povolenie udelené. 3. Príslušný orgán môže obmedziť odňatie povolenia na konkrétnu službu, činnosť alebo finančný nástroj. Článok 17 Preskúmanie a vyhodnotenie Príslušné orgány preskúmajú aspoň raz ročne opatrenia, stratégie, postupy a mechanizmy, ktoré centrálna zmluvná strana zaviedla v súvislosti s dodržiavaním tohto nariadenia, a vyhodnotia trhové riziko, operačné riziko a riziko likvidity, ktorému centrálna zmluvná strana je alebo by mohla byť vystavená. Pri tomto preskúmaní a vyhodnotení sa berie ohľad na veľkosť, systémovú dôležitosť, povahu, škálu a zložitosť činností centrálnej zmluvnej strany. Kapitola 2 Dohľad a dozor nad centrálnymi zmluvnými stranami Článok 18 Príslušné orgány 1. Každý členský štát určí príslušný orgán zodpovedný za plnenie povinností vyplývajúcich z tohto nariadenia, pokiaľ ide o povoľovanie centrálnych zmluvných strán usadených na jeho území a dohľad a dozor nad nimi, a informuje o ňom Komisiu a ESMA. Ak členský štát určí viac ako jeden príslušný orgán, jednoznačne určí príslušné úlohy a určí jediný orgán zodpovedný za koordináciu, spoluprácu a výmenu informácií s Komisiou, ESMA a príslušnými orgánmi členských štátov v súlade s článkami 19 až 22. 2. Každý členský štát zaistí, aby príslušné orgány mali právomoci dohľadu a vyšetrovacie právomoci potrebné na výkon svojich funkcií. 3. Každý členský štát zaistí, aby sa v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi mohli prijímať alebo ukladať primerané správne opatrenia voči zodpovedným fyzickým alebo právnickým osobám, ak neboli splnené ustanovenia tohto nariadenia. Tieto opatrenia musia byť účinné, primerané a odradzujúce. 4. ESMA uverejní na svojej webovej stránke zoznam príslušných orgánov určených v súlade s odsekom 1. Kapitola 3 Spolupráca Článok 19 Spolupráca medzi orgánmi 1. Príslušné orgány úzko spolupracujú medzi sebou a s ESMA. 2. Príslušné orgány pri výkone svojich všeobecných povinností náležite zvážia potenciálny vplyv svojich rozhodnutí na stabilitu finančného systému vo všetkých ostatných dotknutých členských štátoch, najmä mimoriadne situácie uvedené v článku 22, a to na základe informácií dostupných v danom čase. Článok 20 Služobné tajomstvo 1. Povinnosť zachovávať služobné tajomstvo sa vzťahuje na všetky osoby, ktoré pracujú alebo pracovali pre príslušné orgány určené v súlade s článkom 18, ESMA, alebo na audítorov a znalcov, ktorí pracovali na základe pokynov príslušných orgánov alebo ESMA. Žiadna dôverná informácia, ktorú môžu získať pri plnení svojich povinností, nesmie byť vyzradená žiadnej osobe ani orgánu, okrem súhrnnej alebo kumulovanej formy, pri ktorej nie je možné identifikovať jednotlivé centrálne zmluvné strany, archív obchodných údajov ani žiadnu inú osobu; bez toho aby boli dotknuté prípady, na ktoré sa vzťahuje trestné právo alebo iné ustanovenia tohto nariadenia. 2. Ak bol na centrálnu zmluvnú stranu vyhlásený konkurz alebo ak je v nútenej likvidácii, dôverné informácie, ktoré sa netýkajú tretích strán, je možné prezradiť v občianskoprávnom alebo obchodnom konaní, ak je to potrebné na výkon konania. 3. Bez toho, aby boli dotknuté prípady, na ktoré sa vzťahuje trestné právo, príslušné orgány, ESMA, inštitúcie alebo fyzické alebo právnické osoby iné ako príslušné orgány, ktoré majú prístup k dôverným informáciám podľa tohto nariadenia, ich môžu používať len na plnenie svojich povinností a pri výkone svojich funkcií, v prípade príslušných orgánov v rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, alebo v prípade iných orgánov, inštitúcií alebo fyzických či právnických osôb na účel, na ktorý im boli takéto informácie poskytnuté, alebo v súvislosti so správnym alebo súdnym konaním, ktoré sa osobitne týka výkonu týchto funkcií, alebo v obidvoch prípadoch. Ak s tým ESMA, príslušný orgán alebo iný orgán, inštitúcia alebo osoba poskytujúca informácie súhlasí, orgán prijímajúci informácie ich môže využiť na iné účely. 4. Na každú dôvernú informáciu prijatú, vymenenú alebo zaslanú podľa tohto nariadenia sa vzťahujú podmienky služobného tajomstva uvedené v odsekoch 1, 2 a 3. Tieto podmienky však nebránia ESMA, príslušným orgánom a príslušným centrálnym bankám vymieňať si alebo zasielať dôverné informácie s súlade s týmto nariadením a s inými právnymi predpismi, ktoré sa vzťahujú na investičné spoločnosti, úverové inštitúcie, dôchodkové fondy, podniky kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP), správcov alternatívnych investičných fondov (AIFM), sprostredkovateľov poistenia a zaistenia, poisťovne, regulované trhy alebo organizátorov trhu, alebo inak, so súhlasom príslušného orgánu alebo iného orgánu, inštitúcie alebo fyzickej či právnickej osoby, ktorá oznámila tieto informácie. 5. Odseky 1, 2 a 3 v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi nebránia príslušným orgánom vymieňať si alebo zasielať dôverné informácie, ktoré neboli prijaté od príslušného orgánu iného členského štátu. Článok 21 Výmena informácií 1. Príslušné orgány poskytujú ESMA a sebe navzájom informácie požadované na účely plnenia ich povinností podľa tohto nariadenia. 2. Príslušné orgány a iné inštitúcie alebo fyzické a právnické osoby, ktoré pri plnení svojich povinností podľa tohto nariadenia dostanú dôverné informácie, ich využívajú len v rámci svojich povinností. 3. ESMA zasiela príslušným orgánom zodpovedným za dohľad nad centrálnymi zmluvnými stranami dôverné informácie dôležité na plnenie ich úloh. Príslušné orgány a ostatné dotknuté orgány oznamujú ESMA a ostatným príslušným orgánom informácie potrebné na výkon ich povinností podľa tohto nariadenia. 4. Príslušné orgány oznamujú informácie centrálnym bankám Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB), ak sú tieto informácie dôležité na výkon ich povinností. Článok 22 Mimoriadne situácie Príslušný orgán alebo akýkoľvek iný orgán bez zbytočného odkladu informuje ESMA, kolégium a ostatné dotknuté orgány o každej mimoriadnej situácii týkajúcej sa centrálnej zmluvnej strany, vrátane vývoja na finančných trhoch, ktorý môže mať záporný vplyv na likviditu trhu a stabilitu finančného systému v ktoromkoľvek z členských štátov, v ktorom je usadená centrálna zmluvná strana alebo jeden z jej zúčtovacích členov. Kapitola 4 Vzťahy s tretími krajinami Článok 23 Tretie krajiny 1. Centrálna zmluvná strana usadená v tretej krajine môže poskytovať zúčtovacie služby subjektom usadeným v Únii, len ak túto centrálnu zmluvnú stranu uznal Európsky úrad pre cenné papiere a trhy (ESMA). 2. ESMA uzná centrálnu zmluvnú stranu z tretej krajiny, ak sú splnené tieto podmienky: a) Komisia prijala rozhodnutie v súlade s odsekom 3; b) centrálna zmluvná strana jej povolená v tejto tretej krajine a podlieha v nej účinnému dohľadu; c) uzavreli sa dohody o spolupráci podľa odseku 4. 3. Komisia môže v súlade s postupom uvedeným v článku 69 ods. 2 prijať rozhodnutie, v ktorom sa stanoví, že právny rámec a rámec dohľadu tretej krajiny zaisťuje, že centrálne zmluvné strany povolené v tejto tretej krajine spĺňajú záväzné požiadavky, ktoré sú rovnocenné s požiadavkami vyplývajúcimi z tohto nariadenia, a že tieto centrálne zmluvné strany trvalo podliehajú účinnému dohľadu a presadzovaniu v tejto tretej krajine. 4. ESMA uzavrie dohody o spolupráci s dotknutými príslušnými orgánmi tretích krajín, ktorých právny rámec a rámec dohľadu boli uznané ako rovnocenné s týmto nariadením v súlade s odsekom 3. V týchto dohodách sa stanoví aspoň: a) mechanizmus výmeny informácií medzi ESMA a príslušnými orgánmi dotknutých tretích krajín; b) postupy týkajúce sa koordinácie činností dohľadu. Hlava IV Požiadavky na centrálne zmluvné strany Kapitola 1 Organizačné požiadavky Článok 24 Všeobecné ustanovenia 1. Centrálna zmluvná strana má spoľahlivý systém správy, ktorý zahŕňa presne vymedzenú organizačnú štruktúru s presne definovanými, transparentnými a konzistentnými líniami zodpovednosti, účinné postupy zisťovania, riadenia, monitorovania a ohlasovania rizík, ktorým je alebo môže byť vystavená, a primerané mechanizmy vnútornej kontroly vrátane spoľahlivých administratívnych a účtovných postupov. 2. Centrálna zmluvná strana prijme politiky a postupy, ktoré sú dostatočne účinné na zaistenie súladu s týmto nariadením vrátane súladu jej manažérov a zamestnancov so všetkými ustanoveniami tohto nariadenia. 3. Centrálna zmluvná strana udržiava a riadi organizačnú štruktúru, ktorá zaisťuje kontinuitu a riadne fungovanie pri výkone jej služieb a činností. Využíva vhodné a primerané systémy, zdroje a postupy. 4. Centrálna zmluvná strana zachováva zreteľné oddelenie medzi ohlasovaním pre riadenie rizík a ohlasovaním pre ostatné činnosti centrálnej zmluvnej strany. 5. Centrálna zmluvná strana prijme, vykonáva a udržiava politiku odmeňovania, ktorá podporuje spoľahlivé a účinné riadenie rizík a ktorá nevytvára motivačné faktory na zmierňovanie noriem v oblasti rizík. 6. Centrálna zmluvná strana udržiava primerané systémy informačných technológií na zvládnutie zložitosti, rôznorodosti a druhu vykonávaných služieb a činností v záujme zaistenia vysokých noriem bezpečnosti, integrity a dôvernosti uchovávaných informácií. 7. Centrálna zmluvná strana sprístupní verejnosti svoj systém správy a pravidlá vzťahujúce sa na centrálnu zmluvnú stranu. 8. Centrálna zmluvná strana podlieha častým a nezávislým auditom. Výsledky týchto auditov sa oznámia rade a sprístupnia príslušnému orgánu. 9. Na Komisiu sa delegujú právomoci s cieľom prijať regulačné technické normy, v ktorých sa stanoví minimálny obsah pravidiel a systému správy podľa odsekov 1 až 8. Regulačné technické normy uvedené v prvom pododseku sa prijmú v súlade s článkami [7 až 7d] nariadenia …/… [nariadenie o ESMA]. ESMA predloží návrhy týchto regulačných technických noriem Komisii do 30. júna 2012. Článok 25 Vyšší manažment a rada 1. Vyšší manažment má dostatočne dobrú povesť a skúsenosti na zaistenie spoľahlivého a obozretného riadenia centrálnej zmluvnej strany. 2. Centrálna zmluvná strana má radu, v ktorej je nezávislá najmenej jedna tretina jej členov, nie však menej ako dvaja členovia. Odmeňovanie nezávislých a iných nevýkonných členov rady nie je spojené s obchodnými výsledkami centrálnej zmluvnej strany. Členovia rady vrátane jej nezávislých členov majú dostatočne dobrú povesť a dostatočné odborné znalosti o finančných službách, riadení rizík a zúčtovacích službách. 3. Centrálna zmluvná strana jednoznačne určí úlohy a povinnosti rady a sprístupní zápisnice zo zasadnutí rady príslušnému orgánu. Článok 26 Výbor pre riziká 1. Centrálna zmluvná strana ustanoví výbor pre riziká, ktorý pozostáva zo zástupcov jej zúčtovacích členov a nezávislých členov rady. Výbor pre riziká môže pozvať zamestnancov centrálnej zmluvnej strany k účasti na zasadnutiach výboru pre riziká bez práva hlasovať. Poradenstvo zo strany výboru pre riziká je nezávislé od priameho vplyvu manažmentu centrálnej zmluvnej strany. 2. Centrálna zmluvná strana jednoznačne určí mandát výboru pre riziká, systém správy na zaistenie jeho nezávislosti, postupy činnosti, kritériá prístupu a mechanizmus voľby jeho členov. Systém správy je verejne dostupný a stanoví sa v ňom aspoň to, že predsedom výboru pre riziká je nezávislý člen rady a že výbor pre riziká podlieha priamo rade a má pravidelné zasadnutia. 3. Výbor pre riziká poskytuje rade poradenstvo ku všetkým opatreniam, ktoré môžu mať vplyv na riadenie rizík centrálnej zmluvnej strany, okrem iného o významnej zmene jej modelu rizík, postupoch pri zlyhaní, kritériách uznávania zúčtovacích členov alebo zúčtovaní nových tried nástrojov. Poradenstvo výboru pre riziká sa nevyžaduje pre každodennú činnosť centrálnej zmluvnej strany ani v mimoriadnych situáciách. 4. Bez toho aby bolo dotknuté právo príslušných orgánov byť riadne informované, sú členovia výboru pre riziká viazaní mlčanlivosťou. Ak predseda výboru pre riziká určí, že niektorý člen má v konkrétnej veci skutočný alebo potenciálny konflikt záujmov, nesmie tento člen hlasovať o danej veci. 5. Centrálna zmluvná strana čo najskôr informuje príslušný orgán o akomkoľvek rozhodnutí, v ktorom sa rada rozhodne nepostupovať podľa odporúčaní výboru pre riziká. 6. Centrálna zmluvná strana umožní, aby klienti zúčtovacích členov boli členmi výboru pre riziká, alebo zriadi vhodné mechanizmy konzultácií, ktorými sa zaistí primerané zastúpenie záujmov klientov zúčtovacích členov. Článok 27 Vedenie záznamov 1. Centrálna zmluvná strana uchováva minimálne desať rokov všetky záznamy o poskytnutých službách a činnostiach, aby príslušný orgán mohol monitorovať dodržiavanie požiadaviek podľa tohto nariadenia. 2. Centrálna zmluvná strana uchováva všetky informácie o všetkých zmluvách, ktoré spracovala, minimálne desať rokov od ukončenia zmluvy. Tieto informácie umožnia prinajmenšom identifikáciu pôvodných podmienok transakcie pred zúčtovaním touto centrálnou zmluvnou stranou. 3. Centrálna zmluvná strana sprístupní na žiadosť príslušnému orgánu a ESMA záznamy a informácie podľa odsekov 1 a 2 a všetky informácie o pozíciách zúčtovaných zmlúv bez ohľadu na miesto, kde sa transakcie uskutočnili. 4. Na Komisiu sa delegujú právomoci s cieľom prijať regulačné technické normy, v ktorých sa stanovia podrobnosti o záznamoch a informáciách, ktoré sa majú archivovať, ako sa uvádza v odsekoch 1 a 2. Regulačné technické normy uvedené v prvom pododseku sa prijmú v súlade s článkami [7 až 7d] nariadenia …/… [nariadenie o ESMA]. ESMA predloží návrhy týchto regulačných technických noriem Komisii do 30. júna 2012. 5. S cieľom zaistiť jednotné podmienky uplatňovania odsekov 1 a 2 sa na Komisiu delegujú právomoci s cieľom určiť formu záznamov a informácií, ktoré sa majú archivovať. Vykonávacie technické normy uvedené v prvom pododseku sa prijmú v súlade s [článkom 7e] nariadenia …/… [nariadenie o ESMA]. ESMA predloží Komisii návrhy týchto vykonávacích technických noriem do 30. júna 2012. Článok 28 Akcionári a členovia s kvalifikovanými podielmi 1. Príslušný orgán neudelí centrálnej zmluvnej strane povolenie, kým nie je informovaný o totožnosti akcionárov alebo členov, priamych aj nepriamych, fyzických alebo právnických osôb, ktoré majú kvalifikované podiely, a o výškach týchto podielov. 2. Príslušný orgán zamietne centrálnej zmluvnej strane povolenie, ak nie je presvedčený o vhodnosti akcionárov alebo členov, ktoré majú kvalifikované podiely v centrálnej zmluvnej strane, pričom zohľadňuje potrebu zaistiť spoľahlivé a obozretné riadenie centrálnej zmluvnej strany. 3. Ak medzi centrálnou zmluvnou stranou a inými fyzickými alebo právnickými osobami existuje úzke pre