Oddiel 1 – Zhrnutie

Kontrola vhodnosti sa týka dvoch schém, ktoré sa môžu dobrovoľne riadiť: nariadením (ES) č. 66/2010 o environmentálnej značke EÚ (nariadenie o environmentálnej značke EÚ) a nariadením (ES) č. 1221/2009 o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS) (nariadenia o EMAS). V súlade s usmerneniami Komisie o lepšej právnej regulácii sa pri kontrole vhodnosti preskúmali tieto schémy, pokiaľ ide o ich relevantnosť, efektívnosť, účinnosť, koherentnosť a pridanú hodnotu EÚ.

Z procesného hľadiska sa kontroly vhodnosti opierali o dve samostatné hodnotiace štúdie, ktoré aktívne podporili zúčastnené strany, a zahŕňali verejné konzultácie o environmentálnej značke EÚ a cielené konzultácie zainteresovaných strán zamerané na EMAS. Táto konzultácia so zainteresovanými stranami bola mimoriadne dôležitá, pretože rozsah kontroly vhodnosti bol do určitej miery obmedzený dobrovoľným charakterom schém, ako aj absenciou údajov na vyčíslenie ich vplyvu. Absencia spoločne dohodnutej metódy na kvantifikáciu a porovnávanie environmentálneho správania organizácií a produktov tiež znamená, že nie je možné systematicky porovnávať produkty a organizácie, ktoré sa zúčastňujú na schémach, s tými, ktoré sa na nich nezúčastňujú. Okrem toho nariadenia nedefinovali jasné ciele pre ich využívanie, a teda nie je možné kvantitatívne vyhodnotiť, či tieto schémy dosahujú to, čo sa od nich očakávalo.

Napriek tomu kontrola vhodnosti umožnila hodnotenie fungovania a výsledkov schém, vďaka čomu sa dalo dospieť k záverom o tom, čo funguje dobre, prípadne čo pokrivkáva.

Hlavné zistenia identifikované a skúmané v rámci logického rámca kontroly vhodnosti o tom, ako nariadenia fungujú, sú takéto:

•nariadenia prispievajú k znižovaniu environmentálneho vplyvu spotreby a výroby (všeobecný cieľ); •nariadenia prispievajú k podpore sústavného zlepšovania environmentálneho správania organizácií a podpore produktov so zníženým vplyvom na životné prostredie (konkrétne ciele) prostredníctvom kritérií environmentálnej značky EÚ a environmentálnych zlepšení pozorovaných v organizáciách EMAS (operačný cieľ).

Tento prínos je však:

•značne obmedzený úrovňou zavádzania EMAS a environmentálnej značky EÚ výrobcami a organizáciami (operačný cieľ) vzhľadom na obmedzenú informovanosť externých zainteresovaných strán vrátane obchodných partnerov, spotrebiteľov, ale tiež orgánov, z čoho vyplýva obmedzený dopyt a administratívne/regulačné odmeny za účasť, ako aj vzhľadom na kritériá účasti, ktoré môžu byť pre priemysel EÚ v niektorých prípadoch ťažko dosiahnuteľné; •obmedzený v porovnaní s celkovým rozsahom výziev, na ktoré sa treba zamerať, pokiaľ ide o zníženie celkových environmentálnych dosahov spotreby a výroby.



Napriek týmto obmedzeniam nariadenia zostávajú relevantné ako súčasť balíka politických reakcií EÚ na rastúcu potrebu zmeniť súčasné trendy spotreby a výroby, čo sa odzrkadľuje aj v súčasných strategických politických cieľoch vrátane stratégie Európa 2020, pláne o Európe efektívne využívajúcej zdroje, 7. environmentálnom akčnom programe a akčnom pláne EÚ pre obehové hospodárstvo. Spomedzi politických nástrojov EÚ sú EMAS a environmentálna značka EÚ (spolu so zeleným verejným obstarávaním) jedinečné v tom, že sú zamerané na riešenie vplyvu na životné prostredie v rámci celého životného cyklu, a to vrátane rastúceho počtu vplyvov európskej spotreby v krajinách mimo EÚ, v ktorých sa často vyrábajú produkty a materiály a z ktorých sa tieto dovážajú do EÚ. Pokiaľ ide o EMAS, nastoľujú sa pochybnosti o jej budúcom význame, keďže norma ISO 14001 revidovaná v roku 2015 zahŕňa čoraz viac jej prvkov, hoci ešte nie všetky hlavné.

Nariadenia boli čiastočne účinné, keďže zaručujú:

•lepšie environmentálne vlastnosti tých produktov, ktoré nesú environmentálnu značku EÚ. Kvantitatívne meradlo environmentálnej dokonalosti (prvých 10 – 20 % najlepšieho environmentálneho správania produktov na trhu) však nemožno overiť z dôvodu chýbajúcej dohodnutej metodiky na porovnanie a chýbajúcich komplexných údajov. Okrem toho v niektorých prípadoch, keď sa platnosť kritérií pre environmentálnu značku EÚ rozširuje bez dôkladnej analýzy vývoja situácie na trhu, environmentálna značka EÚ už nemusí odrážať vynikajúce environmentálne výsledky;

•lepšie environmentálne správanie v prípade väčšiny hlavných ukazovateľov, a to aj pokiaľ ide o organizácie s osvedčením EMAS v oblasti energetiky, vody a CO2. Pokiaľ ide o základné ukazovatele odpadu a materiálov, celkový obraz je nejednoznačný: vyše 75 % podnikov zaregistrovaných v schéme EMAS síce majú pozitívne skúsenosti v oblasti dosahu správania na odpad a materiály na jednej strane, no záporné priemerné správanie vypočítané zo vzorky správ o hlavných ukazovateľoch na strane druhej. Štúdie ukazujú, že EMAS vo všeobecnosti prináša lepšie nárast environmentálneho správania než ISO 14001.

Napriek tomu je celková efektívnosť nástrojov znížená obmedzeným využívaním:

•konkrétne ide o využívanie schémy EMAS a environmentálnej značky EÚ, ktoré nie je dostatočné na všeobecné rozhýbanie trhu, a teda na dosiahnutie výrazných zmien v celkových modeloch spotreby a výroby, a tým dosiahnutie významných prínosov pre životné prostredie nad rámec podnikov a organizácií, ktoré sa rozhodli zapojiť sa do schém. Obmedzené využívanie oboch nariadení súvisí s nedostatočnou informovanosťou a uznávaním na trhu, nedostatočným uznávaním vo verejnej politickej sfére a nákladmi na dodržiavanie súladu a overovanie.

Pokiaľ ide o environmentálnu značku EÚ: problémom je nedostatok propagačných činností, počet a prísnosť požiadaviek na kritériá a problém súladu s článkom 6 ods. 6 zakazujúcim používanie nebezpečných látok. Existujú aj výrazné rozdiely vo využívaní v prípade rôznych typov produktov, pričom u niekoľkých skupín je nulové alebo len okrajové, čo odráža prekážky pri niektorých konkrétnych skupinách produktov na jednej strane a nedostatočný strategický prístup pri výbere, pre ktoré skupiny by bolo treba vypracovať či revidovať kritériá, na strane druhej.

Ďalšie prekážky v prípade EMAS sú: nedostatočná integrácia do verejnej politiky vo forme stimulov a oslobodenie od iných regulačných požiadaviek („zníženie regulačného zaťaženia“), nedostatok propagačných činností a existencia celosvetovo uznávaného a menej náročného systému environmentálneho riadenia (ISO 14001), ktorý má vedúce postavenie na trhu.

Účinnosť v prípade oboch schém sa v jednotlivých členských štátoch líši, pričom niektoré dosahujú veľmi nízke alebo žiadne využívanie, zatiaľ čo inde sú výsledky lepšie; príkladom sú Nemecko či Španielsko, kde je 1 882, resp. 1 289 registrovaných miest EMAS, alebo Francúzsko a Taliansko s 555, resp. 359 registrovanými licenciami environmentálnej značky EÚ. Tieto rozdiely možno pripísať predovšetkým úrovni investovaných zdrojov zo strany členských štátov, ako aj tomu, či sa koná v prospech začlenenia nástrojov do širšieho súboru environmentálnych politík. Napríklad prepojenie EMAS s predpismi o environmentálnych inšpekciách môže poskytnúť stimul na prijatie systému EMAS a znamenať „zníženie regulačného zaťaženia“; environmentálna značka môže by podobne mohla byť stimulovaná prepojením s ekologickým verejným obstarávaním.