Pre každý z problémov sa stanovilo niekoľko možností na základe najlepších postupov zavedených v členských štátoch, ako aj na základe hĺbkových konzultácií so zainteresovanými stranami. Možnosti, ktoré zainteresované strany nepodporili alebo ktoré boli píliš komplexné na to, aby sa dali implementovať, sa zamietli už v počiatočnej fáze. Vypracovali sa rôzne možnosti počnúc nízkou úrovňou ambícií (opatrenia uplatňované len na väčšie zariadenia) až po vysokú úroveň ambícií (rovnaké opatrenia, ale uplatňujú sa aj na menšie zariadenia). V prípade niektorých problémov boli možnosti obmedzené – ide napríklad o necentralizované zariadenia (individuálne primerané systémy), zlepšenie transparentnosti alebo monitorovanie zdravotných parametrov. V prípade iných problémov (lejaky, individuálne primerané systémy či spotreba energie) sa v súlade so zásadou subsidiarity zachovala dostatočná flexibilita na to, aby bolo možné na miestnej úrovni navrhovať nákladovo najefektívnejšie riešenia.

3. Nedostatočná a nerovnomerná úroveň riadenia: hodnotenie a nedávne štúdie OECD potvrdili, že úroveň výkonnosti prevádzkovateľov sa v jednotlivých prípadoch značne líši. Platí to aj v prípade transparentnosti a prístupu ku kľúčovým informáciám. Ako sa uvádza v nedávnej správe Dvora audítorov, zásada „znečisťovateľ platí“ sa v rozpore so zásadami Zmluvy o EÚ neuplatňuje dostatočne. Metódy monitorovania a podávania správ nie sú prispôsobené potrebám a možnostiam, ktoré ponúka digitalizácia. Prístup k sanitácii zostáva problémom, ktorý bráni EÚ v plnej miere vykonávať cieľ trvalo udržateľného rozvoja č. 6.

2. Nedostatočné zosúladenie smernice s politickými cieľmi Európskej zelenej dohody (okrem znižovania znečistenia): na odvetvie pripadá 0,8 % celkovej spotreby energie v EÚ a v roku 2018 bolo zodpovedné za 0,86 % celkových emisií skleníkových plynov v EÚ. Takmer jednej tretine týchto emisií by sa dalo predísť zlepšením procesu čistenia, lepším využívaním kalu a intenzívnejším využívaním technológií v oblasti energetickej účinnosti a obnoviteľných zdrojov, čo je stále na veľmi nízkej úrovni. Rovnako je potrebné, aby sa dané odvetvie lepšie začlenilo do obehového hospodárstva: nakladanie s kalom a opätovné využívanie vody nie sú optimálne, pretože sa stále stráca príliš veľa hodnotných zdrojov. Okrem toho sú odpadové vody rýchlym a spoľahlivým zdrojom užitočných informácií pre verejné zdravie. To sa potvrdilo v rámci dohľadu nad ochorením COVID-19 a variantmi vírusu, ktorý ho spôsobuje, kde sa tieto informácie využili ako doplňujúce prostriedky na zvládnutie nedávnej pandémie. Prekážku optimálneho využívania týchto informácií predstavuje nedostatočná koordinácia medzi orgánmi zodpovednými za oblasť verejného zdravia a orgánmi zodpovednými za oblasť odpadových vôd.

Malé aglomerácie s p. k. menej ako 2 000 vytvárajú ďalší významný nápor na vodné útvary EÚ – 9,7 % (mikropolutanty) až 26,2 % (E. Coli) pretrvávajúceho znečistenia. Napriek zníženiu emisií, ktoré sa existujúcou smernicou dosiahlo, čističky odpadových vôd zostávajú zdrojom dusíka a fosforu, ktoré sa dostávajú do životného prostredia, a to v prípade dusíka na úrovni 134 miliónov p. k. a v prípade fosforu na úrovni 94 miliónov p. k. ročne. V hodnotení sa ako zdroj obáv identifikovali aj nové znečisťujúce látky, ako sú mikroplasty a mikropolutanty. Mikroplasty sa v zariadeniach na čistenie vôd zachytávajú pomerne dobre, čo však neplatí pre mikropolutanty: každoročne sa do vodných útvarov v EÚ dostane 254 miliónov p. k, čo vyvoláva obavy, pokiaľ ide o životné prostredie a verejné zdravie. Do zariadení na čistenie vôd sa takisto dostávajú nedostatočne kontrolované vody iné ako z domácností vrátane priemyselných odpadových vôd (najmä z malých a stredných podnikov) pripojených k verejnej sieti.

Určitej časti tohto znečistenia možno predísť, hoci existujú obmedzenia toho, čo je možné dosiahnuť súčasnými technikami čistenia. Vypúšťanie z aglomerácií, ktoré nedosahujú súlad so smernicou, predstavuje v závislosti od znečisťujúcej látky stále 1,9 % (dusík – N) až 7,78 % (fosfor – P) pretrvávajúceho znečistenia. Znečistenie v dôsledku lejakov (výpusty dažďovej vody a povrchový odtok z urbanizovaných území) predstavuje ďalší značný pretrvávajúci zdroj záťaže, ktorá sa dostáva do životného prostredia: 7,2 % (v prípade dusíka) až 29,77 % (v prípade E. Coli). Necentralizované systémy čistenia (individuálne alebo iné primerané systémy – IAS), ktoré sú podľa smernice povolené, pokiaľ dosahujú „rovnakú úroveň ochrany životného prostredia“, predstavujú 4,7 % (mikropolutanty) až 16,1 % (E. Coli) pretrvávajúceho znečistenia.

V hodnotení v rámci programu REFIT z roku 2019 sa potvrdilo, že vďaka smernici sa dosiahlo výrazné zníženie uvoľňovania znečisťujúcich látok z domácností do životného prostredia. Vplyvy na kvalitu jazier, riek a morí v EÚ sú viditeľné a hmatateľné. Jedným z hlavných dôvodov, prečo je smernica účinná, je jednoduchosť požiadaviek, ktoré sú v nej stanovené, čo umožňuje jednoduché presadzovanie. Úroveň vykonávania smernice je vysoká: 98 % odpadových vôd EÚ sa primerane zbiera a 92 % sa primerane čistí, i keď určitý počet členských štátov má stále ťažkosti s dosiahnutím úplného súladu. Kľúčovou hnacou silou na podporu investícií do požadovaných infraštruktúr boli aj európske fondy (približne 2 miliardy EUR ročne pre odvetvie vodného hospodárstva).

UPREDŇOSTŇOVANÁ MOŽNOSŤ

Vplyvy daných možností sa posudzovali s použitím modelu, ktorý vyvinulo Spoločné výskumné centrum a ktorý sa použil pri hodnotení v rámci programu REFIT. Na účely porovnania sa vypracoval základný scenár (za predpokladu úplného súladu) a maximálny realizovateľný scenár. Výber uprednostňovanej možnosti pre každý jednotlivý problém bol založený na niekoľkých kritériách: náklady/prínosy, náklady/účinnosť, úroveň prispievania k splneniu cieľov Európskej zelenej dohody, znižovanie znečistenia vôd, vykonateľnosť a zníženie administratívnej záťaže.

V rámci uprednostňovanej možnosti sa na účely riešenia pretrvávajúcich kľúčových zdrojov znečistenia navrhuje 1. rozšíriť rozsah pôsobnosti smernice tak, aby sa vzťahovala na všetky urbanizované aglomerácie s p. k. nad 1 000; 2. vypracovať nové normy EÚ pre individuálne primerané systémy a požadovať od členských štátov, aby zaviedli účinné inšpekčné stratégie; 3. vypracovať a vykonávať integrované plány nakladania s vodami vo všetkých veľkých aglomeráciách a v aglomeráciách s p. k. nad 10 000, kde existuje riziko pre životné prostredie, a v prípade potreby obmedziť znečistenie pochádzajúce z lejakov, pričom sa priorita kladie na preventívne opatrenia (vrátane ekologických opatrení). Aby sa ďalej obmedzovalo uvoľňovanie živín, budú sa postupne uplatňovať prísnejšie limitné hodnoty, pokiaľ ide o čistenie vôd od dusíka a fosforu, a to vo všetkých väčších zariadeniach, ale aj vo všetkých zariadeniach s p. k. nad 10 000, ktoré sa nachádzajú v oblastiach, kde eutrofizácia naďalej predstavuje problém. Postupne sa budú zavádzať nové limitné hodnoty pre mikropolutanty – najprv pre všetky veľké zariadenia a potom pre zariadenia s p. k. nad 10 000, v prípade ktorých existuje riziko pre životné prostredie na základe jasných a jednoduchých kritérií. V súlade s návrhmi viacerých zainteresovaných strán sa posúdila uskutočniteľnosť systému zodpovednosti výrobcu za dodatočné čistenie potrebné v prípade mikropolutantov, a daný systém bol zahrnutý do uprednostňovanej možnosti. Zavedú sa nové požiadavky na monitorovanie, najmä pokiaľ ide o emisie skleníkových plynov, znečistenie, ktorého zdrojom sú dažďové vody, a zdravotné parametre.

Vo všetkých zariadeniach s p. k. nad 10 000 sa budú postupne zavádzať energetické audity, aby bolo možné do roku 2040 dosiahnuť energetickú neutralitu na úrovni odvetvia v súlade s najlepšími postupmi, ktoré sú už zavedené v niektorých členských štátoch na roky 2025/2030. V záujme rozšírenia možností opätovného použitia kalu a opätovného využitia vody po čistení sa od členských štátov bude vyžadovať, aby lepšie monitorovali znečistenie iné ako z domácností, a sledovali toto znečistenie pri zdroji. Napokon, s cieľom zabezpečiť celkovo lepšie riadenie odvetvia, sa podávanie správ zjednoduší a vo väčšom rozsahu zdigitalizuje. Účinky dodatočných opatrení na zlepšenie transparentnosti a výkonnosti prevádzkovateľov, ako aj na zlepšenie prístupu k sanitácii sú uvedené v posúdení vplyvu. Všetky opatrenia zahrnuté v uprednostňovanej možnosti sa budú postupne uplatňovať do roku 2040.

HLAVNÉ VPLYVY

Hlavné vplyvy uprednostňovanej možnosti na znečistenie vôd do roku 2040 sú zhrnuté v obrázku č. 2. V porovnaní so základným scenárom by sa celkové znečistenie v prípade biochemickej spotreby kyslíka (BSK) znížilo o 4,8 milióna p. k. (alebo 105 014 ton), v prípade dusíka o 56,4 milióna p. k. (alebo 229 999 ton), v prípade fosforu o 49,6 milióna p. k. (alebo 29 678 ton), v prípade toxického zaťaženia mikropolutantmi o 77,4 milióna p. k. a v prípade E. Coli o 24,8 milióna p. k. Tieto zníženia predstavujú 27 % toho, čo je „technicky uskutočniteľné“ v prípade BSK, 62 % v prípade dusíka, 61 % v prípade fosforu, 63 % v prípade toxickej záťaže mikropolutantmi a 50 % v prípade E. Coli. Emisie mikroplastov by sa znížili o 9 %, a to najmä prostredníctvom opatrení zameranými na výpust dažďovej vody a povrchový odtok z urbanizovaných území.

Plánovanými opatreniami na dosiahnutie energetickej neutrality by sa emisie skleníkových plynov znížili o 4,86 milióna ton (37,32 % emisií z odvetvia, ktorým možno predísť, čo predstavuje 0,86 % celkových emisií EÚ). V porovnaní s rokom 1990 a spolu s očakávanými účinkami základného scenára by to predstavovalo zníženie emisií skleníkových plynov o 62,51 % – v súlade s cieľmi právneho predpisu EÚ v oblasti klímy a klimatického balíka „Fit for 55“.

Očakávané monetizované prínosy uprednostňovanej možnosti do roku 2040 na úrovni EÚ (6,643 miliardy EUR ročne) sú vyššie ako náklady (3,793 miliardy EUR ročne). Vo všetkých členských štátoch sú prínosy vyššie ako náklady – s vedomím, že v prípade mikropolutantov (na ktoré pripadá 27 % celkových nákladov na uprednostňovanú možnosť) nie je k dispozícii žiadna metodika na monetizovanie prínosov spojených so znížením ich množstva.

Náklady na iniciatívu by predstavovali zvýšenie o 3,79 % v porovnaní so súčasnými výdavkami na zásobovanie vodou a sanitáciu . Tieto dodatočné výdavky by sa čiastočne pokryli systémom zodpovednosti výrobcu (približne 1,2 miliardy EUR ročne potrebných na čistenie vôd od mikropolutantov), pričom sa očakáva obmedzený vplyv na ceny konečných výrobkov alebo na ziskové marže v odvetví (v priemere 0,6 %). Na základe súčasných stratégií financovania členských štátov možno predpokladať, že približne 30 % (alebo 0,774 miliardy EUR ročne) zostávajúcich nákladov by sa pokrylo z verejných rozpočtov a 70 % (alebo 1,806 miliardy EUR ročne) z poplatkov za vodu. To by predstavovalo 2,26 % zvýšenie priemerných poplatkov za vodu v EÚ. Cenová dostupnosť vody by nebola ohrozená, hoci v obmedzenom počte členských štátov by boli užitočné sprievodné sociálne opatrenia. Finančné prostriedky EÚ (približne 2 miliardy EUR ročne pre odvetvie vodného hospodárstva) by boli naďalej nevyhnutné na pokrytie časti investícií potrebných na dosiahnutie úplného súladu s revidovanou smernicou. Aj keď digitalizácia môže pomôcť zlepšiť a zjednodušiť monitorovanie a podávanie správ, bolo by potrebné vyvinúť ďalšie úsilie na lepšie sledovanie pretrvávajúcich zdrojov znečistenia. Očakáva sa, že vodohospodársky priemysel EÚ bude mať prospech z nových obchodných príležitostí, pričom sa budú podporovať inovácie a výskum, ktoré prispejú k zachovaniu a zlepšeniu konkurenčného postavenia vodohospodárskeho priemyslu.

Uprednostňovaná možnosť by znamenala, že smernica by bola plne zosúladená so všetkými ostatnými kľúčovými cieľmi Zelenej dohody vrátane všeobecného cieľa klimatickej neutrality, pričom by bola plne v súlade s viacerými prebiehajúcimi/plánovanými legislatívnymi návrhmi, ako sú preskúmania smernice o environmentálnych normách kvality, smernice o vode určenej na kúpanie, rámcovej smernice o morskej stratégii a hodnotenie smernice o splaškových kaloch. Takisto priamo prispeje k lepšiemu vykonávaniu cieľa udržateľného rozvoja č. 6 týkajúceho sa prístupu k primeranej a spravodlivej sanitácii.