Návrh ROZHODNUTIE RADY ktorým sa členským štátom povoľuje podpísať a ratifikovať Dohodu z Kapského mesta z roku 2012 o vykonávaní ustanovení protokolu z Torremolinos z roku 1993 týkajúceho sa Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti rybárskych plavidiel z roku 1977 alebo k nej pristúpiť /* COM/2013/038 final - 2013/0020 (NLE) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU 1.1. Úvod Medzinárodný dohovor z Torremolinos o bezpečnosti rybárskych plavidiel z roku 1977 bol v roku 1993 zmenený a doplnený protokolom, v rámci ktorého sa aktualizovali ustanovenia a upravilo sa povinné uplatňovanie hlavných kapitol na plavidlá s dĺžkou 45 a viac metrov, pričom uplatňovanie hlavných kapitol na plavidlá s dĺžkou 24 a viac metrov sa ponechalo na rozhodovaní regionálnych subjektov. Pôvodný protokol ani protokol z roku 1993 však nikdy nenadobudli platnosť, keďže neboli splnené minimálne požiadavky potrebné na ich ratifikáciu. Medzinárodná námorná organizácia (IMO) vo svojej enormnej snahe, aby protokol z roku 1993 nadobudol platnosť, zorganizovala v dňoch 9. – 11. októbra 2012 v juhoafrickom Kapskom meste diplomatickú konferenciu, s cieľom prerokovať a prijať dohodu o vykonávaní protokolu z Torremolinos. Výsledkom tejto diplomatickej konferencie bolo prijatie dohody, ktorou sa mení a dopĺňa protokol z Torremolinos z roku 1993, s názvom „Dohoda z Kapského mesta z roku 2012 o vykonávaní ustanovení protokolu z Torremolinos z roku 1993 týkajúceho sa Medzinárodného dohovoru z Torremolinos o bezpečnosti rybárskych plavidiel z roku 1977“ (ďalej len „dohoda“). 1.2. Právomoc EÚ a jej dôsledky Protokol z roku 1993 bol transponovaný do právnych predpisov EÚ smernicou Rady 97/70/ES z 11. decembra 1997, ktorou sa ustanovuje harmonizovaný bezpečnostný režim pre rybárske plavidlá dĺžky 24 a viac metrov[1], v súlade s pravidlami o vonkajšej právomoci stanovenými v článku 3 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) tak zmeny a doplnenia protokolu z Torremolinos z roku 1993 patria do výlučnej právomoci Únie. Európska únia sa nemôže stať zmluvnou stranou navrhnutej dohody, keďže súčasný návrh, schválený Výborom IMO pre námornú bezpečnosť, neobsahuje doložku o organizáciách regionálnej ekonomickej integrácie (REIO). Keďže sa však dohoda týka záležitosti s výlučnou právomocou EÚ, členské štáty nemôžu samostatne rozhodovať o podpise a ratifikácii tejto dohody. Môžu tak urobiť len v záujme Únie, na návrh Komisie a na základe povolenia Rady a súhlasu Európskeho parlamentu. 1.3. Podrobnosti tejto dohody V rámci dohody sa predpokladá, že protokol z Torremolinos nadobudne platnosť 12 mesiacov po dátume, keď svoj súhlas so záväznosťou dohody vyjadrí minimálne 22 štátov, ktorých súhrnný počet rybárskych plavidiel s dĺžkou 24 a viac metrov plaviacich sa na voľnom mori dosiahne aspoň 3 600. V porovnaní s protokolom z roku 1993 to predstavuje výrazné zníženie požadovaného počtu rybárskych plavidiel, a jeho dosiahnutie je teraz reálne. Táto dohoda bude otvorená na podpis v sídle IMO od 11. februára 2013 do 10. februára 2014 a aj potom k nej bude možné pristúpiť. Vzhľadom na to, že počas rokovaní vedúcich k dohode členské štáty EÚ túto myšlienku podporili, očakáva sa, že používanie databáz Organizácie pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO) poskytne objektívny základ pre odhad flotily plaviacej sa pod vlajkou ratifikujúcich strán a umožní tak skoré nadobudnutie platnosti dohody. Rozsah pôsobnosti: ustanovenia dohody sa vzťahujú na nové plavidlá, pokiaľ sa osobitne nestanovuje inak. S cieľom pomôcť pri širokom prijatí sa súčasťou tejto dohody stali určité pružné opatrenia. Správne orgány môžu v súlade s plánom vykonávať ustanovenia postupne, v prípade kapitoly IX (rádiokomunikácie) v období nepresahujúcom 10 rokov; v prípade kapitol VII (záchranné prostriedky a zariadenia), VIII (núdzové postupy, nástupy a cvičenia) a X (navigačné zariadenie a postupy na palube lode) v období nepresahujúcom 5 rokov. Výnimky: Dohoda umožňuje správnym orgánom udeliť každému plavidlu oprávnenému plaviť sa pod jeho vlajkou výnimku z ktorýchkoľvek regulačných požiadaviek, ak považuje takéto uplatňovanie za neodôvodnené a nepraktické z hľadiska typu plavidla a poveternostných podmienok a pokiaľ neexistuje všeobecné nebezpečenstvo súvisiace s navigáciou, za týchto podmienok: a) plavidlo spĺňa bezpečnostné požiadavky, ktoré príslušný správny orgán považuje za primerané službe, na ktorú je plavidlo určené a ktoré sú dostatočné na zabezpečenie celkovej bezpečnosti plavidla a osôb na palube; b) plavidlo sa plaví výlučne: i) v spoločnej rybolovnej zóne zriadenej v susediacich morských oblastiach, ktoré patria do jurisdikcie susediacich štátov, ktoré túto zónu zriadili, pokiaľ ide o plavidlá oprávnené plaviť sa pod ich vlajkou, a to len v rozsahu a v rámci podmienok, s ktorými dané štáty v súlade s medzinárodným právom súhlasia; alebo ii) vo výhradnej hospodárskej zóne štátu, pod ktorého vlajkou je oprávnené sa plaviť alebo, ak tento štát takúto zónu nezriadil, v oblasti nachádzajúcej sa za hranicou pobrežných vôd tohto štátu a susediacej s týmito vodami, určenej týmto štátom v súlade s medzinárodným právom a siahajúcej do vzdialenosti najviac 200 námorných míľ od základných súradníc, od ktorých sa meria šírka pobrežných vôd tohto štátu; alebo iii) vo výhradnej hospodárskej zóne, v morskej oblasti, ktorá patrí do jurisdikcie iného štátu, alebo spoločnej rybolovnej zóne na základe dohody medzi príslušnými štátmi v súlade s medzinárodným právom, a to len v rozsahu a v rámci podmienok, s ktorými dané štáty súhlasia; a c) správny orgán oznámi generálnemu sekretárovi IMO podmienky, za ktorých sa podľa tohto odseku udeľuje výnimka. Prehliadky a osvedčenia: znenie medzinárodného osvedčenia o bezpečnosti rybárskeho plavidla sa mení a dopĺňa tak, aby obsahovalo informáciu, že je vydané podľa ustanovení Dohody z Kapského mesta z roku 2012 o vykonávaní ustanovení protokolu z Torremolinos z roku 1993 týkajúceho sa Medzinárodného dohovoru Torremolinos o bezpečnosti rybárskych plavidiel z roku 1977. Režim prehliadok sa mení a dopĺňa tak, aby zohľadňoval časový rámec používaný pre lode na dopravu osôb a nákladu, konkrétne obsahuje každoročnú prehliadku, povinnú priebežnú prehliadku medzi druhým a tretím rokom a obnovujúcu prehliadku po maximálne piatich rokoch. Dodatočné lehoty po uplynutí termínu prehliadky sa tiež harmonizujú. Okrem toho je v dohode ustanovenie, ktoré umožňuje správnemu orgánu udeliť lodi výnimku z každoročnej prehliadky v prípade, ak sa jej uplatňovanie považuje sa neodôvodnené alebo nepraktické. Celkovo je nový režim prehliadok prísnejší: každoročné a pravidelné prehliadky sú komplexnejšie; záležitosti, ktoré sa pôvodne mali kontrolovať v rámci priebežných nepovinných prehliadok, sú teraz súčasťou povinných pravidelných prehliadok; doplnkové prehliadky po opravách už nebudú voliteľné. Zmena nového maximálneho intervalu obnovujúcej prehliadky zo 4 na 5 rokov odráža skutočnosť, že 5-ročný interval umožňuje aj súčasný režim. Dodatočné lehoty po uplynutí platnosti osvedčenia teraz tiež zohľadňujú harmonizované obdobia pre osvedčenia vydané ostatným plavidlám v rámci dohovoru SOLAS, pričom hlavná dodatočná lehota sa skracuje z piatich mesiacov na tri. Pôvodný dohovor z Torremolinos, ani protokol z roku 1993 či dohoda z roku 2012 nevylučujú formuláciu výhrad alebo deklarácií zmluvných strán. 1.4. Dôsledky pre smernicu 97/70/ES Článok 3 ods. 5 protokolu z Torremolinos zostáva nezmenený a umožňuje zavedenie regionálnych dojednaní a zabezpečuje tak plynulé vykonávanie jednotného a súdržného bezpečnostného režimu pre všetky rybárske plavidlá plaviace sa vo vodách EÚ. Okrem toho dohoda predstavuje minimálny súbor bezpečnostných pravidiel, a umožňuje tak EÚ naďalej uplatňovať pôvodné pravidlá podľa protokolu z Torremolinos. S cieľom zachovať niektoré súčasné normy EÚ môže byť v dvoch prípadoch potrebné prijať opatrenia: po prvé, ide o vylúčenie širších všeobecných výnimiek a výnimky z každoročnej prehliadky, ktoré zavádza dohoda; a po druhé, ide o aktualizáciu odkazov v smernici a jej prílohách. V článkoch 8 a 9 smernice 97/70/ES v spojení s článkom 5 nariadenia (ES) 2099/2002[2] sa uvádza, že obidva prípady sa môžu vyriešiť zmenou a doplnením smernice v súlade s postupom regulačného výboru s kontrolou. Smernicou 97/70/ES sa uplatňujú ustanovenia protokolu z Torremolinos nielen na rybárske plavidlá plaviace sa pod vlajkami členských štátov EÚ, ale aj na rybárske plavidlá plaviace sa pod vlajkou tretích štátov vo vnútrozemských alebo pobrežných vodách členského štátu alebo vykladajúce svoj úlovok v prístave členského štátu v súlade so všeobecnými pravidlami medzinárodného práva. Ustanovenia protokolu z Torremolinos by sa mali aj naďalej uplatňovať na všetky tieto skupiny rybárskych plavidiel. Z tohto dôvodu sa Komisia domnieva, že členské štáty EÚ by pri podpise dohody a súhlase s tým, že sa pre ne stane záväznou, mali vydať vyhlásenie v tom zmysle, že ustanovenia protokolu z Torremolinos sa budú aj naďalej uplatňovať na tieto dve skupiny plavidiel tretích krajín v súlade s platnými právnymi predpismi Únie. Keďže požiadavky súčasnej smernice budú v podstate zachované, finančné dôsledky pre rybárske plavidlá EÚ budú zanedbateľné. Prehliadky budú síce komplexnejšie, budú sa však vykonávať v dlhšom časovom období. 1.5. Záver Prijatie globálnych bezpečnostných pravidiel pre rybárske plavidlá a ich nadobudnutie platnosti je vecou zásadného významu v odvetví, ktoré trpí obzvlášť vysokým počtom nehôd, ktoré majú na svedomí viac ako 24 000 úmrtí každý rok[3]. Vďaka pružným opatreniam zavedeným dohodou sa očakáva, že protokol z Torremolinos z roku 1993 konečne nadobudne platnosť. Okrem toho, zmeny a doplnenia protokolu s cieľom aktualizovať jeho ustanovenia sa môžu vykonať len po tom, ako nadobudne platnosť. Keďže sa smernicou 97/70/ES odkazuje na ustanovenia protokolu z Torremolinos z roku 1993 a prostredníctvom nej sa aj vykonávajú tieto ustanovenia, väčšina ktorých sa za posledných 20 rokov takmer nezmenili, nadobudnutie platnosti dohody teda umožní aktualizujúce zmeny a doplnenia v prípade niekoľkých požiadaviek protokolu, ktoré majú byť zavedené v rámci IMO, a ktoré môžu byť potom vykonávané prostredníctvom smernice 97/70/ES. Komisia sa domnieva, že dohoda tak výrazným spôsobom uľahčí dosahovanie cieľov zmlúv, zakotvených v smernici 97/70/ES. Ako je vysvetlené v treťom odseku oddielu 1.4, je napriek tomu potrebné zabezpečiť, že rozsah pôsobnosti uvedenej smernice zostane nedotknutý, a to prostredníctvom požiadavky, aby členské štáty pri podpise dohody a súhlase s tým, že sa pre ne stane záväznou, vydali príslušné vyhlásenia. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIA VPLYVU Pristúpenie k tejto zmluve nepovedie ku zmene technických požiadaviek týkajúcich sa rybárskych plavidiel v rámci súčasnej smernice. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Článok 1 Týmto článkom sa členské štáty oprávňujú, aby sa zaviazali k dodržiavaniu súčasnej dohody vo veci, ktorá je predmetom výlučnej právomoci Únie, pretože sa EÚ nemôže stať zmluvnou stranou takejto dohody. Touto dohodou sa v prípade členských štátov IMO stanovujú rôzne možnosti, ako vyjadriť svoj súhlas s tým, že sa táto dohoda pre ne stane záväznou a týmto článkom sa zohľadňujú rôzne metódy, ktoré majú členské štáty EÚ v tejto záležitosti k dispozícii. Článok 2 Týmto článkom sa od členských štátov EÚ vyžaduje, aby svoj súhlas s tým, že budú viazané dohodou, vyjadrili do dvoch rokov od nadobudnutia účinnosti tohto rozhodnutia. Skoré pristúpenie k dohode zo strany všetkých členských štátov EÚ umožní, aby sa požadovaný cieľ týkajúci sa požadovaného počtu členských štátov IMO a celkového počtu rybárskych plavidiel (22 členských štátov a 3 600 rybárskych plavidiel) dosiahol rýchlejšie. Jej skoré nadobudnutie platnosti je veľmi žiaduce, keďže dohoda podporí zlepšenie bezpečnosti rybárskych plavidiel po celom svete, odstraňovanie rozdielov v úrovniach bezpečnosti a z nich vyplývajúce možné konkurenčné znevýhodnenie pre plavidlá EÚ, a uľahčí tak ďalšiu aktualizáciu technických požiadaviek dohody. Článok 3 Týmto článkom sa jasne stanovuje dátum nadobudnutia účinnosti rozhodnutia Rady. Článok 4 Cieľom rozhodnutia je oprávniť členské štáty, aby zaviazali k dodržiavaniu tejto dohody, a toto rozhodnutie je preto adresované im. 4. VPLYV NA ROZPOČET Žiadny 2013/0020 (NLE) Návrh ROZHODNUTIE RADY ktorým sa členským štátom povoľuje podpísať a ratifikovať Dohodu z Kapského mesta z roku 2012 o vykonávaní ustanovení protokolu z Torremolinos z roku 1993 týkajúceho sa Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti rybárskych plavidiel z roku 1977 alebo k nej pristúpiť (Text s významom pre EHP) RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 100 ods. 2 v spojení s článkom 218 ods. 5, článkom 218 ods. 6 písm. a) bod v) a článkom 218 ods. 8 prvým pododsekom, so zreteľom na návrh Európskej komisie, so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[4], keďže: (1) Opatrenie Európskej únie v odvetví námornej dopravy by sa malo zamerať na zlepšenie námornej bezpečnosti. (2) Protokol z Torremolinos týkajúci sa Medzinárodného dohovoru z Torremolinos o bezpečnosti rybárskych plavidiel z roku 1977 (ďalej len „protokol z Torremolinos“) bol prijatý 2. apríla 1993. (3) Smernicou Rady 97/70/ES[5], ktorou sa ustanovuje harmonizovaný bezpečnostný režim pre rybárske plavidlá dĺžky 24 a viac metrov, sa stanovili bezpečnostné normy, ktoré sa zakladajú na protokole z Torremolinos, pričom podľa potreby zohľadňujú regionálne a miestne okolnosti. (4) Protokol z Torremolinos nenadobudol platnosť, keďže nikdy neboli splnené minimálne požiadavky potrebné na jeho ratifikáciu. (5) Na diplomatickej konferencii, ktorá sa konala v juhoafrickom Kapskom meste 9. – 11. októbra 2012, pod záštitou Medzinárodnej námornej organizácie (IMO), bol dokončený návrh dohody, ktorú je potrebné vykladať v spojitosti s protokolom z Torremolinos a ktorej cieľom je po vzájomnej dohode stanoviť najvyššie možné bezpečnostné normy pre rybárske plavidlá, ktoré budú môcť uplatňovať všetky zainteresované štáty. (6) Táto dohoda bola prijatá 11. októbra 2012 a má názov „Dohoda z Kapského mesta z roku 2012 o vykonávaní ustanovení protokolu z Torremolinos z roku 1993 týkajúceho sa Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti rybárskych plavidiel z roku 1977“ (ďalej len „dohoda“). Táto dohoda bude otvorená na podpis v sídle IMO od 11. februára 2013 do 10. februára 2014 a aj potom zostane otvorená na pristúpenie. (7) Ustanovenia tejto dohody patria do výlučnej právomoci Únie, pokiaľ ide bezpečnostný režim pre rybárske plavidlá s dĺžkou 24 a viac metrov. (8) Európska únia sa nemôže stať zmluvnou stranou tejto dohody, keďže neobsahuje doložku o organizáciách regionálnej ekonomickej integrácie (REIO). (9) Je v záujme námornej bezpečnosti a spravodlivej hospodárskej súťaže, aby bola teraz dohoda ratifikovaná alebo aby k nej členské štáty Európskej únie pristúpili, a aby sa tak zabezpečilo nadobudnutie platnosti ustanovení protokolu z Torremolinos. Okrem toho nadobudnutie platnosti dohody umožní, prostredníctvom predloženia návrhov Medzinárodnej námornej organizácii, následnú aktualizáciu určitého počtu ustanovení protokolu, ktoré od prijatia smernice 97/70/ES zastarali. (10) V súlade s článkom 2 ods. 1 ZFEÚ by preto Rada mala, v záujme Únie, povoliť členským štátom podpísať a ratifikovať dohodu alebo k nej pristúpiť. S cieľom zachovať súčasné úrovne bezpečnosti, stanovené smernicou Rady 97/70/ES, by však členské štáty mali pri podpise dohody a ukladaní ratifikačných a prístupových listín vydať vyhlásenie, že výnimky poskytované dohodou v rámci pravidiel 1.6 a 3.3 sa neuplatňujú na každoročné prehliadky a spoločnú rybolovnú zónu alebo výhradnú hospodársku zónu a že na rybárske plavidlá tretích krajín s dĺžkou 24 a viac metrov plávajúce v pobrežných alebo vnútrozemských vodách alebo vykladajúce svoj úlovok v ich prístavoch sa vzťahujú bezpečnostné normy stanovené v uvedenej smernici, PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 Členským štátom sa týmto podľa potreby povoľuje podpísať, podpísať a ratifikovať Dohodu z Kapského mesta z roku 2012 o vykonávaní ustanovení protokolu z Torremolinos z roku 1993 týkajúceho sa Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti rybárskych plavidiel z roku 1977 alebo k nej pristúpiť. Článok 2 Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na bezodkladné uloženie svojich listín o ratifikácii dohody alebo o pristúpení k nej u generálneho tajomníka Medzinárodnej námornej organizácie, v každom prípade najneskôr do dvoch rokov odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto rozhodnutia. Pri podpise, ratifikácii tejto dohody alebo pri pristúpení k nej musia členské štáty taktiež uložiť vyhlásenie, uvedené v prílohe k tomuto rozhodnutiu. Článok 3 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie. Článok 4 Toto rozhodnutie je určené členským štátom. V Bruseli Za Radu predseda PRÍLOHA VYHLÁSENIE, KTORÉ ČLENSKÉ ŠTÁTY ULOŽIA PRI PODPISE, RATIFIKÁCII DohodY z Kapského mesta z roku 2012 o vykonávaní ustanovení protokolu z Torremolinos z roku 1993 týkajúceho sa Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti rybárskych plavidiel z roku 1977 ALEBO PRI PRISTÚPENÍ K NEJ V rámci regionálneho dojednania schváleného podľa článku 3 ods. 5 protokolu z Torremolinos z roku 1993 [vložte názov členského štátu, ktorý je zmluvnou stranou] sa zaväzuje príslušným právnym predpisom Európskej únie (EÚ) (smernica Rady 97/70/ES z 11. decembra 1997), ktorou sa ustanovuje harmonizovaný bezpečnostný režim pre rybárske plavidlá dĺžky 24 a viac metrov, a v dôsledku toho sa na rybárske plavidlá dĺžky 24 a viac metrov plaviace sa pod vlajkou tretích krajín vo vnútrozemských alebo pobrežných vodách alebo vykladajúce svoj úlovok v jednom z ich prístavov uplatňujú ustanovenia protokolu z Torremolinos v súlade s podmienkami stanovenými v uvedenom právnom predpise EÚ. Podľa tohto regionálneho dojednania sa neuplatňujú výnimky stanovené Dohodou z Kapského mesta v rámci pravidla 1.6, pokiaľ ide o každoročné prehliadky, a v rámci pravidla 3.3 , pokiaľ ide o spoločnú rybolovnú zónu alebo výhradnú hospodársku zónu. [1] Ú. v. ES L 34, 9.2.1998, s. 1. [2] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1. [3] Správa o bezpečnosti a zdraví v odvetví rybolovu, ktorú vydala Medzinárodná organizácia práce v roku 2001. [4] Ú. v. EÚ C , , s. . [5] Ú. v. ES L 34, 9.2.1998, s. 1.