Stanovisko Komisie podľa článku 251 ods. 2 tretí pododsek písm. c) Zmluvy o ES k pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom Európskeho parlamentu k spoločnej pozícii Rady, pokiaľ ide o návrh nariadenia Európskeho Parlamentu a Rady o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky („RÍM II“) ktorým sa mení a dopĺňa návrh Komisie podľa článku 250, odsek 2 Zmluvy o ES) /* KOM/2007/0126 v konečnom znení - COD 2003/0168 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 14.3.2007 KOM(2007) 126 v konečnom znení 2003/0168 (COD) STANOVISKO KOMISIE podľa článku 251 ods. 2 tretí pododsek písm. c) Zmluvy o ES k pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom Európskeho parlamentu k spoločnej pozícii Rady, pokiaľ ide o návrh NARIADENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY O ROZHODNOM PRÁVE PRE MIMOZMLUVNÉ ZÁVÄZKY („RÍM II“) KTORÝM SA MENÍ A DOPĹŇA NÁVRH KOMISIE podľa článku 250, odsek 2 Zmluvy o ES) 2003/0168 (COD) STANOVISKO KOMISIE podľa článku 251 ods. 2 tretí pododsek písm. c) Zmluvy o ES k pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom Európskeho parlamentu k spoločnej pozícii Rady, pokiaľ ide o návrh NARIADENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY O ROZHODNOM PRÁVE PRE MIMOZMLUVNÉ ZÁVÄZKY („RÍM II“) 1. ÚVOD V článku 251 ods. 2 tretí pododsek písm. c) Zmluvy o založení ES sa ustanovuje, že Komisia predloží stanovisko k zmenám a doplneniam navrhnutým Európskym parlamentom v druhom čítaní. Stanovisko Komisie k 19 pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom Európskeho parlamentu je uvedené nižšie. 2. Súvislosti Komisia návrh[1] prijala 22. júla 2003 a v ten istý deň ho postúpila Európskemu parlamentu a Rade. Európsky hospodársky a sociálny výbor prijal svoje stanovisko k n г.ávrhu Komisie 1. júla 2004[2]. Európsky parlament na svojom plenárnom zasadnutí prijal 54 pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov v prvom čítaní 6. júla 2005[3]. Komisia prijala svoj zmenený a doplnený návrh 21. februára 2006[4]. Rada prijala svoju spoločnú pozíciu 25. septembra 2006[5]. Komisia prijala svoje oznámenie týkajúce sa spoločnej pozície Rady 27. septembra 2006[6]. Európsky parlament na svojom plenárnom zasadnutí prijal 19 pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov v druhom čítaní 18. januára.2007. 3. CIEľ NÁVRHU Medzinárodná súdna právomoc, ako aj uznávanie a výkon súdnych rozhodnutí vydaných v inom členskom štáte sú upravené nariadením Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000, ktoré sa v rámci občianskych a obchodných vecí vzťahuje na zmluvné aj mimozmluvné záväzky. Pokiaľ ide o rozhodné právo pre zmluvné záväzky, k harmonizácii právnych predpisov v tejto oblasti došlo medzi členskými štátmi na základe Rímskeho dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky z roku 1980 , ktorý Komisia navrhuje nahradiť nariadením „Rím I“[7], o ktorom sa v súčasnosti rokuje v Rade a Európskom parlamente. V rámci Spoločenstva však neexistujú žiadne všeobecné harmonizované pravidlá na určenie rozhodného práva pre mimozmluvné záväzky. Cieľom návrhu Komisie je vyplniť túto medzeru. Návrh Komisie je preto zameraný na harmonizáciu platných právnych predpisov vzťahujúcich sa na mimozmluvné záväzky občianskej a obchodnej povahy (dopravné nehody, zodpovednosť za chybné výrobky, nekalá súťaž atď.) a na prijatie spoločného pravidla na určenie rozhodného práva pre takéto záväzky v celej Európskej únii. Cieľom harmonizácie uvedených právnych predpisov je poskytnúť jednotlivcom a hospodárskym subjektom vyšší stupeň právnej istoty než doteraz a zabrániť snahám o vyhľadávanie čo najvýhodnejšieho právneho postavenia (tzv. „ forum shopping “), ktoré môžu viesť k potenciálne vecne rozdielnym výsledkom pre jednotlivé strany v závislosti od toho, ktorý súd vo veci rozhoduje. 4. Stanovisko komisie k pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom európskeho parlamentu 4.1. Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, ktoré Komisia prijala v celom rozsahu - Komisia prijíma pozmeňujúci a doplňujúci návrh 1 . Ide o redakčnú úpravu technického charakteru, ktorá zohľadňuje skutočnosť, že Rímsky dohovor o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky z roku 1980 bude nahradený budúcim nariadením „Rím I“, o ktorom sa v súčasnosti rokuje v Rade a Európskom parlamente. - Komisia prijíma pozmeňujúci a doplňujúci návrh 23 . Komisia vo svojom zmenenom a doplnenom návrhu uprednostňovala formuláciu, ktorá jasnejšie vyjadrovala, že nekompenzačné náhrady škody nie sú sami o sebe v rozpore s verejným poriadkom, pokiaľ je ich výška primeraná. Keďže však pravidlo navrhnuté Parlamentom poskytuje sudcom široký priestor na vlastné uváženie, Komisia súhlasí so znením, ktoré navrhuje Európsky parlament. - Komisia prijíma pozmeňujúci a doplňujúci návrh 30 , ktorým sa vyjasňuje rozsah pôsobnosti osobitného pravidla pre oblasť narušenia hospodárskej súťaže prostredníctvom pridania odkazu na články 81 a 82 zmluvy. Komisii však nie je jasný zámer Európskeho parlamentu, ktorý sa rozhodol v texte ponechať odôvodnenie týkajúce sa osobitného pravidla pre oblasť narušenia hospodárskej súťaže, pričom však samotné pravidlo vypustil (zmena a doplnenie 17). 4.2 Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, ktoré Komisia prijala v celku, s výhradou ich preformulovania, alebo ktoré prijala čiastočne - Pokiaľ ide o pozmeňujúci a doplňujúci návrh 3 , Komisia nenamieta proti odôvodneniu, ktoré poukazuje na skutočnosť, že nariadenie Rím II sa uplatňuje aj v rámci režimu objektívnej zodpovednosti a vzťahuje sa aj na otázku určenia kategórií osôb, ktoré je možné považovať za zodpovedné za skutky, ktorých sa dopustili. Komisia sa však domnieva, že ide o dve otázky odlišnej povahy, ktorých by sa mali týkať rozdielne body odôvodnenia, čo by zodpovedalo logickej štruktúre nariadenia. Na jednej strane sa navrhuje takéto znenie odôvodnenia 11: „Obsah pojmu mimozmluvný záväzok sa v jednotlivých členských štátoch líši. Na účely tohto nariadenia by sa preto mimozmluvný záväzok mal chápať ako autonómny pojem. Mal by zahŕňať najmä záväzky vyplývajúce z rámca režimu objektívnej zodpovednosti.“ Na druhej strane by bolo možné vložiť toto nové odôvodnenie 28a: „Právna istota vyžaduje, aby sa v nariadení presne určil rozsah pôsobnosti rozhodného práva, ktorým sa riadi najmä určenie kategórií osôb, ktoré je možné považovať za zodpovedné za skutky, ktorých sa dopustili.“ - Pozmeňujúci a doplňujúci návrh 28 obsahuje dve redakčné úpravy technického charakteru. Komisia sa stotožňuje s obavou Parlamentu týkajúcou sa používania konzistentnej terminológie vo všetkých jazykových verziách. Cieľom odôvodnenia 19 je zaviesť termíny „nekalá súťaž“ a „konanie obmedzujúce slobodnú súťaž“ , ktoré sú výslovne uvedené v názve článku 6 spoločnej pozície Rady (anglická a francúzska jazyková verzia). Vo francúzskej verzii spoločnej pozície sú v odôvodnení 19 tiež použité oba uvedené výrazy, na rozdiel od anglickej verzie. Komisia preto navrhuje, aby sa anglické znenie odôvodnenia 19 zosúladilo s francúzskou verziou. Pokiaľ ide o návrh použiť termín „trh“ na účely uvedeného odôvodnenia, termín dostatočne neodráža dvojaký aspekt článku 6, ktorého cieľom je chrániť zároveň vzťahy medzi účastníkmi hospodárskej súťaže a kolektívne záujmy spotrebiteľov [8]. Komisia preto navrhuje toto znenie: „Väzba s právnym poriadkom krajiny, kde došlo alebo by mohlo dôjsť k poškodeniu vzťahov medzi účastníkmi hospodárskej súťaže alebo kolektívnych záujmov spotrebiteľov, vo všeobecnosti spĺňa tieto ciele.“ - Hoci Komisia v zásade súhlasí s vyjasnením rozsahu pôsobnosti osobitného pravidla pre oblasť poškodenia životného prostredia, vyjadruje svoju ľútosť nad skutočnosťou, že vymedzenie pojmu uvedené v pozmeňujúcom a doplňujúcom návrhu 32 je reštriktívne, čo obmedzuje rozsah pôsobnosti pravidla, ktoré by sa tak napríklad nevzťahovalo na prípady znečistenia ovzdušia. Komisia nemôže prijať vymedzenie pojmu, ktoré by nezahŕňalo všetky mimozmluvné záväzky, ktoré vyplývajú z poškodenia životného prostredia, bez ohľadu na povahu takéhoto poškodenia. - Podľa pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu 26 by sa v správe o uplatňovaní nariadenia mala pozornosť venovať najmä dvom otázkam: na jednej strane otázke uplatňovania cudzieho práva súdmi členských štátov (druhý a tretí odsek pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu) a otázke rozhodného práva pre cestné dopravné nehody na strane druhej. Zatiaľ čo Komisia v zásade prijíma časť týkajúcu sa uplatňovania cudzieho práva, ako to už urobila vo svojom zmenenom a doplnenom návrhu, domnieva sa, že problematika náhrady škody, ktorá je uvedená na konci druhého odseku článku, presahuje uvedenú otázku. Ide o občianske právo hmotné členských štátov a nariadenie Rím II nie je vhodným rámcom na riešenie tejto komplexnej otázky. Pokiaľ ide o časť týkajúcu sa cestných dopravných nehôd, Komisii sa v nej veľmi presne predpisuje pracovná metóda, ktorú má pri príprave svojej správy dodržať. Vzhľadom na to, že pracovná metóda Komisie je veľmi presne upravená internými predpismi, Komisia si želá zachovať znenie, ktoré navrhla vo svojom zmenenom a doplnenom návrhu: „Správa sa bude zaoberať aj otázkou vhodnosti osobitných právnych predpisov Spoločenstva pre určenie rozhodného práva pre dopravné nehody.“ 4.3 Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, ktoré Komisia zamietla - Komisia neprijíma pozmeňujúci a doplňujúci návrh 4 , v ktorom sa veľmi všeobecne ustanovuje, že sudca má určitý priestor pre vlastné uváženie pri uplatňovaní tohto nariadenia. Je síce pravda, že sudca má určitý priestor pre vlastné uváženie pri určovaní rozhodného práva v rámci ustanovení o výnimkách uvedených v článkoch 4, 5, 10, 11 a 12, to však neplatí pre ostatné pravidlá. Navrhované znenie by viedlo k zníženiu právnej istoty, ktorá sa má prostredníctvom nariadenia dosiahnuť. Komisia sa preto domnieva, že odôvodnenia 16 a 18, ktoré obsahujú výslovný odkaz na ustanovenie o výnimke, sú postačujúce. - Komisia neprijíma pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 9, 15 a 19 , ktorými sa zavádza nové osobitné pravidlo týkajúce sa porušenia práva na súkromie a práva na ochranu osobnosti. Komisia toto pravidlo zamietla už v prvom čítaní. Vzhľadom na politickú nepriechodnosť v Rade Komisia uprednostňuje vylúčiť túto zložitú otázku z rozsahu pôsobnosti nariadenia, ako to navrhla vo svojom zmenenom a doplnenom návrhu, najmä keď v tejto oblasti dochádza len k veľmi malému množstvu medzinárodných sporov. - Komisia nemôže prijať pozmeňujúci a doplňujúci návrh 10 , ktorý sa týka prípadu, keď by si strany výslovne nezvolili rozhodné právo, a ktorý umožňuje sudcovi zohľadniť iné prvky pri voľbe rozhodného práva. Navrhované znenie sa zdá byť nezlučiteľné s cieľom právnej istoty, ktorá si vyžaduje istotu, pokiaľ ide o existenciu voľby stranami. - Komisia neprijíma pozmeňujúce a doplňujúce návrhy 11 a 22 , ktorých cieľom je zaviesť zásadu „restitutio in integrum“ pri posudzovaní výšky náhrady škody priznanej obetiam ujmy na zdraví. Hoci Komisia považuje túto myšlienku za zaujímavú z hľadiska zlepšenia situácie obetí nehôd, domnieva sa, že ide o harmonizáciu občianskeho práva hmotného členských štátov, pre ktorú nástroj zameraný na harmonizáciu noriem medzinárodného práva súkromného nie je vhodný. - Cieľom pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu 12 je vložiť nové odôvodnenie, podľa ktorého môže sporová strana, ak si to želá, sama vzniesť otázku rozhodného práva. Komisia už vo svojom zmenenom a doplnenom návrhu vysvetlila, že hoci je naklonená myšlienke uľahčiť prácu sudcovi, ktorý má rozhodovať v medzinárodnom súdnom spore, nie je možné takýto postup žiadať od všetkých strán, a to najmä, ak nie sú zastupované advokátom. Keďže Komisia nemôže prijať takéto pravidlo, neprijíma ani jednoduché odôvodnenie, obzvlášť, keď ide o otázku horizontálnej povahy, ktorá by sa mala riešiť vo všeobecnejšom rámci. Komisia je však naďalej pripravená preskúmať otázku uplatňovania cudzieho práva súdmi členských štátov v rámci správy o uplatňovaní nariadenia, ako to navrhla už vo svojom zmenenom a doplnenom návrhu. - Na základe rovnakých dôvodov Komisia zamietla pozmeňujúci a doplňujúci návrh 13 , podľa ktorého by mal sudca z vlastnej iniciatívy určiť obsah rozhodného cudzieho práva, pričom by mohol strany požiadať o pomoc. Podľa názoru Komisie by v súčasnosti väčšina členských štátov nebola schopná uplatňovať takéto pravidlo, keďže na tento účel nie sú vytvorené vhodné štruktúry. Komisia sa však domnieva, že ide o veľmi zaujímavú myšlienku, ktorej bude potrebné venovať osobitnú pozornosť v rámci správy o uplatňovaní nariadenia. - Vzhľadom na to, že Európsky parlament zamietol pozmeňujúci a doplňujúci návrh, ktorým sa vkladal nový článok 15a, Komisia nemôže prijať pozmeňujúci a doplňujúci návrh 16 , ktorý obsahuje výslovný odkaz na článok 15a, ktorý bol z textu vypustený. - Komisia nemôže prijať pozmeňujúci a doplňujúci návrh 17 , ktorého cieľom je vypustiť osobitné pravidlo pre oblasť narušenia hospodárskej súťaže. Ako už bolo vysvetlené v zmenenom a doplnenom návrhu, zachovanie osobitného pravidla zvyšuje právnu istotu a predvídateľnosť riešení, pretože konkretizuje miesto vzniku škody v danej veci. Komisii okrem toho nie je jasný zámer Európskeho parlamentu, ktorý napriek uvedenému vypusteniu zachoval a dokonca vylepšil odôvodnenie týkajúce sa tohto osobitného pravidla (odôvodnenie 21). Za predpokladu, že v skutočnosti si Parlament želá zachovať osobitné pravidlo, Komisia prijíma pravidlo tak, ako bolo navrhnuté v pozmeňujúcom a doplňujúcom návrhu 31 zamietnutom Európskym parlamentom. - Komisia nemôže prijať pozmeňujúci a doplňujúci návrh 24 , ktorým sa opätovne zavádza ustanovenie týkajúce sa vzťahu nariadenia Rím II s inými právnymi nástrojmi Spoločenstva obsahujúcimi ustanovenia, ktoré majú vplyv na rozhodné právo, a obzvlášť s právnymi nástrojmi týkajúcimi sa „vnútorného trhu“. Vzhľadom na najnovší vývoj v Európskom parlamente a Rade v súvislosti s rokovaniami o iných návrhoch sa zdá, že takto osobitne prispôsobené ustanovenie už nie je v tomto nástroji potrebné. 5. ZÁVER Podľa článku 250 ods. 2 Zmluvy o ES Komisia mení a dopĺňa svoj návrh, ako je uvedené v texte. [1] KOM (2003) 427, konečné znenie. [2] Ú. v. EÚ C 241, 28.9.2004, s. 1. [3] A6-0211/2005. [4] KOM (2006) 83, konečné znenie. [5] Spoločná pozícia (ES) č. 22/2006, Ú. v. EÚ C 289 E, 28.11..2006, s. 68-83. [6] KOM (2006) 566, konečné znenie. [7] KOM (2005) 650, konečné znenie. [8] V smernici 98/27ES z 19. 5. 1998 o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov sa používa rovnaký výraz „ kolektívne záujmy spotrebiteľov “.