P6_TA(2006)0485

Výročná správa o eurozóne za rok 2006

Uznesenie Európskeho parlamentu o výročnej správe o eurozóne za rok 2006 (2006/2239(INI))

Európsky parlament,

- so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom "Výročné vyhlásenie o eurozóne" (KOM(2006)0392),

- so zreteľom na predbežný odhad Komisie zo septembra 2006,

- so zreteľom na svoje uznesenie z 3. júla 2003 o medzinárodnej úlohe eurozóny a prvom hodnotení zavedenia bankoviek a mincí [1],

- so zreteľom na svoje uznesenie zo 4. apríla 2006 o stave európskeho hospodárstva: prípravná správa o hlavných smeroch hospodárskych politík na rok 2006 [2],

- so zreteľom na svoje uznesenie zo 14. marca 2006 o strategickej revízii Medzinárodného menového fondu [3],

- so zreteľom na svoje uznesenie zo 17. mája 2006 o verejných financiách v Hospodárskej a menovej únii (HMÚ) [4],

- so zreteľom na svoje uznesenie z 1. júna 2006 o rozširovaní eurozóny [5],

- so zreteľom na svoje uznesenie z 26. októbra 2006 o výročnej správe Európskej centrálnej banky za rok 2005 [6],

- so zreteľom na správy Európskej centrálnej banky (ECB) o medzinárodnej úlohe eura a o finančnej integrácii v eurozóne,

- so zreteľom na svoje uznesenie z 13. decembra 2005 o zdaňovaní právnických osôb v Európskej únii: jednotný konsolidovaný základ dane z príjmov právnických osôb [7],

- so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku,

- so zreteľom na správu Výboru pre hospodárske a menové veci (A6-0381/2006),

A. keďže členstvom v eurozóne sa posilňuje stupeň vzájomnej hospodárskej závislosti medzi členskými štátmi a vyžaduje sa užšia koordinácia hospodárskych politík na účely nápravy štrukturálnych nedostatkov s cieľom čeliť novým výzvam a dosiahnuť väčšiu prosperitu a konkurencieschopnosť, aby tak bola eurozóna pripravená na rozsiahlejšiu globalizovanú ekonomiku,

B. keďže hospodársky rast v eurozóne sa v roku 2006 zrýchľuje a zdá sa, že je širší, pričom hybnou silou sa stáva domáci dopyt, najmä investície; keďže v roku 2007 sa však rast môže spomaliť z dôvodu vysokých cien ropy, oneskorených účinkov posilnenia eura a poklesu rastu v USA,

C. keďže potenciálny rast eurozóny sa zvyčajne odhaduje na 2% a musí sa zvýšiť a udržať na 3%, aby vznikli pracovné miesta pre viac než dvanásť miliónov nezamestnaných Európanov, aby sa zvýšili ich disponibilné príjmy a aby sa rozdelili zdroje potrebné na modernizáciu jedinečných európskych sociálnych štátov,

D. keďže pre kritérium miery inflácie sa používajú dve rôzne vymedzenia cenovej stability; keďže ECB jasne stanovila, že v snahe o dosiahnutie cenovej stability sa usiluje zachovať mieru inflácie v strednodobom horizonte tesne pod úrovňou 2%, pričom vo svojich konvergenčných správach používajú ECB a Komisia referenčnú hodnotu, ktorá sa vypočíta pripočítaním 1,5 percentuálneho bodu k hodnote priemernej miery inflácie za predchádzajúcich 12 mesiacov v troch členských štátoch dosahujúcich najlepšie výsledky, na základe Protokolu o konvergenčných kritériách uvedeného v článku 121 ods. 1 Zmluvy o ES, ktorý predpokladá, že najlepšie výsledky z hľadiska cenovej stability znamenajú v praxi najnižšiu možnú infláciu,

E. keďže od 1. januára 2007 bude eurozóna zahŕňať len 13 členských štátov, ale koordinácia makroekonomickej politiky a vnútorný trh sa bude týkať všetkých 27 členských štátov,

F. keďže vonkajšie zastúpenie eurozóny v medzinárodných inštitúciách a fórach nezodpovedá jej ekonomickému postaveniu v rámci celosvetového hospodárstva; keďže od prijatia eura bol dosiahnutý len obmedzený pokrok pri zabezpečení jednohlasného vystupovania eurozóny v medzinárodných finančných inštitúciách a fórach; a keďže z dôvodu uvedených nedostatkov eurozóna len s ťažkosťami háji svoje záujmy a ukazuje svoje vedúce postavenie pri riešení celosvetových hospodárskych problémov,

G. keďže ECB zdieľa spolu s Radou zodpovednosť vo veciach týkajúcich sa výmenných kurzov a medzinárodného zastúpenia eurozóny,

H. keďže v právomoci Euroskupiny je viesť neformálny dialóg s ECB a keďže jej hlavnou úlohou je vypracovať spoločné stanoviská k všeobecnému fungovaniu hospodárstva eurozóny a monitorovať trendy vo vývoji výmenných kurzov eura vo vzťahu k ostatným menám,

Makroekonomická politika

1. víta, že Komisia predložila svoju prvú výročnú správu o eurozóne, ktorá odráža vývoj hospodárstiev v eurozóne v roku 2006 a predstavuje užitočný príspevok k rozhovorom o spoločných výzvach hospodárskej politiky, ktorým musia členovia eurozóny čeliť;

2. domnieva sa, že jasné a transparentné pravidlá týkajúce sa spôsobu, akým dva hlavné piliere - emisia peňazí na jednej strane a všetky ďalšie relevantné informácie o budúcom vývoji inflácie na druhej strane - ovplyvňujú prevádzkové rozhodnutia menovej politiky a mohli by zvýšiť predvídateľnosť a efektívnosť tejto politiky; domnieva sa tiež, že treba zverejňovať zápisnice zo zasadaní Výkonnej rady ECB, ktoré obsahujú jasné vyhlásenie o argumentoch pre prijaté rozhodnutia a proti nim a o dôvodoch prijatia týchto rozhodnutí; takúto transparentnosť považuje za dôležitú, pretože takto si trh môže vytvoriť jasnejší obraz o menovej politike ECB;

3. s ohľadom na to, že menový podnet z posledných rokov postupne stráca účinok, vyzýva Komisiu, aby zachovávala prísny výklad obnoveného Paktu stability a rastu a členské štáty, aby usilovali o ročné zlepšenie svojich cyklicky upravených fiškálnych deficitov na úroveň 0,5% HDP, čo pomôže odolávať inflačným tlakom a udržať úrokovú mieru na takej úrovni, ktorá neohrozí súčasnú obnovu hospodárstva; v tejto súvislosti pripomína zhodnotenie lepšej fiškálnej, predovšetkým rozpočtovej, koordinácie medzi členskými štátmi smerom k súdržnejšej vyváženosti makroekonomickej politiky v porovnaní s dostatočne rozvinutou menovou politikou hospodárskej a menovej únie (HMÚ);

4. domnieva sa, nespochybňujúc pritom zásadu subsidiarity vo fiškálnej politike a rešpektujúc výsadné právo národných vlád určiť vlastnú štrukturálnu a rozpočtovú politiku, že je dôležité, aby všetky členské štáty, prinajmenšom tie, ktoré patria do eurozóny, koordinovali svoje rozdielne fiškálne národné kalendáre a vychádzali pri príprave rozpočtových odhadov z podobných kritérií, aby nevznikali rozdiely zapríčinené použitím rôznych makroekonomických predpovedí (celosvetový rast, rast EÚ, cena za barel ropy, úrokové miery) a ďalších parametrov; verí, že Komisia dokáže významným spôsobom prispieť k dosiahnutiu tohto cieľa;

5. vyzýva členské štáty, aby použili veľkú časť dodatočných fiškálnych príjmov pochádzajúcich zo súčasného hospodárskeho rastu na zníženie verejného zadlženia, čím sa uvoľnia zdroje, ktoré treba investovať do vzdelávania a odbornej prípravy, infraštruktúry, výskumu a inovácie v súlade s cieľmi stanovenými Lisabonskou a Göteborskou stratégiou a na riešenie problémov súvisiacich so starnutím spoločnosti a klimatickými zmenami;

6. pripomína Komisii, že Európsky parlament vo svojom vyššie uvedenom uznesení zo 4. apríla 2006 požiadal o celkové preskúmanie fiškálnych systémov v členských štátoch, ktoré je zásadnou metódou s cieľom podporiť konkurencieschopnosť hospodárstva a trvalú udržateľnosť verejných financií;

7. vyzýva Komisiu, aby pripravila štúdiu o výhodách, ktoré eurozóne a EÚ ako celku prinesie lepšie fungovanie hospodárskeho piliera HMÚ týkajúceho sa eurozóny z hľadiska rastu a zamestnanosti;

Hospodárske reformy

8. v tejto súvislosti pripomína, že je dôležité aktívne a naliehavo realizovať Lisabonskú stratégiu rovnako na všetkých úrovniach a vo všetkých príslušných politických oblastiach formou rozličných reforiem hospodárstva, zamestnanosti, ochrany životného prostredia a sociálnej politiky s mnohostrannou politickou podporou;

9. uvedomuje si, že hospodárstvo eurozóny sa vyrovnalo s obnovením svetového rastu len veľmi pomaly, najmä z dôvodu slabého domáceho dopytu, a že hospodárske reformy na trhoch výrobkov, práce a kapitálu pomôžu cenám a mzdám rýchlejšie reagovať na meniace sa ekonomické podmienky, čo je mimoriadne dôležité v záujme zvyšovania rastového potenciálu, riešenia neodôvodnených nezrovnalostí medzi rastom a infláciou medzi členskými štátmi eurozóny a prispôsobenia sa prípadnému nepriaznivému celosvetovému vývoju;

10. berie do úvahy, že niektoré členské štáty prejavili vo svojich národných programoch reforiem odhodlanie, ale uvedomuje si, že nie je dostatočné, a vyzýva členské štáty, aby začali konať; pripomína, že hospodárska výkonnosť by sa zvýšila, ak by bol schválený kódex správania umožňujúci vzájomné monitorovanie národných programov reforiem zo strany členských štátov prostredníctvom výmeny osvedčených postupov a zverejňovaním ročného hodnotenia najlepšie a najhoršie sa rozvíjajúcich krajín zo strany Komisie, ako to navrhla správa skupiny Komisie na vysokej úrovni z novembra 2004, ktorej predsedal Wim Kok, s názvom "Tvárou v tvár náročným úlohám - Lisabonská stratégia pre rast a zamestnanosť";

11. domnieva sa, že členské štáty eurozóny by mali naďalej postupovať spoločne v súvislosti s tromi zásadami lisabonsko-göteborského modelu (hospodársky rast, sociálna súdržnosť a ochrana životného prostredia), a zdôrazňuje tiež potenciál "flexiistoty" (rovnováhy medzi pružnosťou a istotou zamestnania) pre zvyšovanie zapojenia sa do trhu práce, najmä v prípade žien, starších pracovníkov, mladých ľudí, dlhodobo nezamestnaných a prisťahovalcov;

12. pripomína svoje presvedčenie, že cieľ zavedenia jednotného konsolidovaného základu dane z príjmov právnických osôb v Európe by sa mohol dosiahnuť aj pomocou mechanizmu rozšírenej spolupráce, ak členské štáty nedokážu dosiahnuť jednomyseľnú dohodu; zdôrazňuje, že mechanizmus rozšírenej spolupráce - hoci je menej žiaduci ako jednomyseľná dohoda členských štátov - by umožnil väčšine európskych štátov dosiahnuť pokrok v oblasti jednotného rámca zdaňovania spoločností na vnútornom trhu, zatiaľ čo by nezúčastneným členským štátom umožnil pripojiť sa neskôr; domnieva sa, že tento problém je pre eurozónu stále závažnejší, a vyzýva členské štáty eurozóny, aby zvýšili svoje úsilie pri dosahovaní pokroku v tejto oblasti;

Vnútorný trh

13. domnieva sa, že dokončenie vnútorného trhu, najmä v oblasti služieb, je pre podporu hospodárskeho rastu a tvorbu nových pracovných príležitostí v rámci HMÚ veľmi dôležité; preto vyzýva na ďalšie a lepšie vykonávanie smerníc; odsudzuje politiky, ktoré prijali niektoré členské štáty na ochranu svojich hlavných priemyselných odvetví a služieb pred cezhraničnou konkurenciou, a obnovuje svoj záväzok týkajúci sa zásad voľného pohybu osôb, tovaru, služieb a kapitálu;

14. súhlasí s Komisiou, že je nevyhnuté odstrániť prekážky vytvorenia jednotného európskeho platobného priestoru a prijať ďalšie opatrenia na otvorenie rozdrobených trhov s maloobchodnými finančnými službami (plány sporenia, hypotéky, poistenie a dôchodky) so súčasným zabezpečením ochrany spotrebiteľov; zdôrazňuje, že je dôležité vypracovať celoeurópsku koncepciu regulácie finančného trhu a dohľadu nad ním a pripomína, že je potrebné preskúmať predpisy o poistnej solventnosti (Solvency II) a tiež tých, ktoré sa týkajú právomoci voľného rozhodovania sa regulátorov v prípade cezhraničných spojení a splynutí s cieľom zabrániť konfliktom medzi orgánmi dohľadu v domovskom a hostiteľskom členskom štáte;

15. je presvedčený, že ambiciózna inovačná politika EÚ predstavuje jeden zo základov trvalo udržateľného rozvoja a tvorby pracovných miest a mala by sa stať hlavnou prioritou v rámci prístupu zlepšenej hospodárskej koordinácie; ľutuje, že výdavky na výskum a vývoj zostávajú v eurozóne na úrovni 2% HDP, čo je výrazne zaostáva za celoeurópskym cieľom 3 %; vyzýva Komisiu, aby predložila konkrétne návrhy na financovanie výskumu a vývoja v rámci EÚ a účinný rámec práv duševného vlastníctva; vyzýva členské štáty, aby vyčlenili viac zdrojov na výskum a inovácie a ustanovili daňové stimuly pre podniky a univerzity, ktoré investujú do výskumu a rozvoja s vedomím, že takéto stimuly sú v porovnaní s priamymi dotáciami lepšou zárukou, že sa verejné zdroje použijú na podporu úspešných podnikov;

16. domnieva sa, že trh práce musí byť pružnejší a že by sa mali zrušiť tie aspekty právnych predpisov týkajúce sa zamestnávania na dobu neurčitú, ktoré by mohli predstavovať prekážku pre zmeny na trhu práce; uznáva, že z dlhodobého hľadiska by reálne mzdy a produktivita mali rásť súbežne; ľutuje, že sa nevzali do úvahy viaceré návrhy Európskeho parlamentu, najmä návrhy na zlepšenie zariadení určených na starostlivosť o deti, na dosiahnutie lepšieho zosúladenia pracovného a súkromného života, na zavedenie stimulov, ktoré by podporili neskorší dobrovoľný odchod pracovníkov do dôchodku a na vytvorenie politík zameraných na integráciu legálnych prisťahovalcov na trhu práce a boja proti nelegálnemu prisťahovalectvu;

17. ľutuje, že súčasná úroveň vzdelávania a celoživotného vzdelávania, ktoré by sa mali stať hlavnou prioritou v rámci prístupu zlepšenej hospodárskej koordinácie, je zjavne nedostatočná, a súhlasí s väčšinou opatrení navrhnutých Komisiou; ľutuje však, že niektoré návrhy schválené Európskym parlamentom neboli vzaté do úvahy, a to predovšetkým tie, ktorých cieľom bolo zlepšiť znalosti cudzích jazykov, matematiky a vedných odborov v základnom i stredoškolskom vzdelávaní, dosiahnuť integrovaný model odborného vzdelávania, zatraktívniť vedeckú kariéru pre väčší počet študentov, posilniť spoluprácu medzi univerzitami a priemyselnými a obchodnými sektormi, povzbudiť poskytovanie vzdelávania, ktoré vezme do úvahy dopyt pracovného trhu, zabezpečiť prístup k terciárnemu vzdelávaniu pre všetkých, podporiť celoživotné vzdelávanie a príslušným spôsobom riešiť problémy dlhodobo nezamestnaných a nezamestnanej mládeže a zabezpečiť lepšie odovzdávanie a šírenie výsledkov výskumu a ich uplatňovanie;

18. vyzýva členské štáty a Komisiu, aby medzi svoje hlavné priority zaradili vytvorenie vnútorného trhu s energiou, zlepšenie politiky výskumu a vývoja v oblasti alternatívnych zdrojov energie a ekologickejšej a čistejšej energie vrátane impulzu na zvýšenie využívania obnoviteľných energií, silnejší záväzok týkajúci sa úspor energie a energetickej účinnosti, ako aj posilnenie politických a hospodárskych väzieb s čo najväčším počtom dodávateľských krajín v záujme diverzifikácie energetických zdrojov a lepšieho zvládnutia výpadkov dodávok;

Funkčná HMÚ

19. súhlasí s Komisiou, že rozdiely v raste a v miere inflácie v rámci eurozóny, ktoré v roku 2005 predstavovali rozdiel v raste až 4,5 % a v miere inflácie až 2,7 %, sa prehlbujú zo štrukturálnych dôvodov; ľutuje, že rozdiel v miere inflácie medzi členskými štátmi s vyššou mierou inflácie má negatívny vplyv na konkurencieschopnosť a menovú stabilitu eurozóny ako celku; berie na vedomie, že tieto rozdiely sú niekedy súčasťou pozitívneho procesu konvergencie príjmov a cenovej hladiny z dôvodu "doháňania"; znovu vyzýva členské štáty eurozóny, aby posilnili svoje úsilie smerom k efektívnej koordinácii hospodárskych a menových politík, najmä prostredníctvom posilnenia ich všeobecných stratégií v rámci Euroskupiny, s cieľom zlepšiť reálnu konvergenciu ekonomík a obmedziť riziko asymetrického šoku v menovej únii;

20. od 1. januára 2007 víta v eurozóne Slovinsko; vyzýva nové členské štáty, aby vykonali nevyhnutné opatrenia na splnenie maastrichtských konvergenčných kritérií, a poukazuje na to, že ECB a Komisia musia uplatňovať kritérium cenovej stability ustanovené v Zmluve o ES, ktoré sa líši od kritéria, ktoré používa ECB pri výkone svojej menovej politiky, a navrhuje, aby ECB a Komisia zhodnotili, či je zachovanie natoľko rozdielneho prístupu odôvodnené;

21. uvedomuje si, že podľa maastrichtských konvergenčných kritérií nesmie miera inflácie presiahnuť infláciu troch členských štátov s najlepšími výsledkami v oblasti cenovej stability o viac ako 1,5 %; poukazuje na to, že určenie troch členských štátov s najlepšími výsledkami v oblasti cenovej stability, ako aj metódu výpočtu referenčnej hodnoty treba dôkladne preskúmať, aby odzrkadľovali skutočnosť, že v súčasnosti dvanásť členských štátov tvorí menovú úniu a používa jednotnú menu, ktorá sa riadi spoločnou menovou politikou, a že rozdiely v miere ich inflácie neodrážajú odlišné prístupy ich makroekonomických politík, ale skôr štrukturálne činitele;

22. vyzýva Komisiu a Eurostat, aby zvýšili kvalitu štatistických makroúdajov (najmä rozpočtový schodok a štátny dlh) a využili všetky svoje nástroje, aby predišli fiškálnym nerovnováham v niektorom z členských štátov; žiada ďalšie rozšírenie právomocí Komisie, týkajúcich sa overovania kvality odovzdávaných údajov;

23. vyzýva Komisiu, aby venovala väčšiu pozornosť tomu, ako vplýva správanie sa finančných trhov na makroekonomickú situácia v eurozóne;

24. vyzýva príslušné orgány vykonávajúce dohľad, aby sa viac snažili o účinnejšie hodnotenie činnosti hedžingových fondov s ohľadom na systémové riziká, ktoré tieto fondy môžu vytvoriť, a vyzýva Euroskupinu, aby túto problematiku preskúmala;

Vonkajšie zastupovanie

25. víta dohodu dosiahnutú v rámci Rady vystupovať na výročnom zasadnutí brettonwoodských inštitúcií v Singapure 19. až 20. septembra 2006 jednohlasne; trvá na tom, že treba lepšie koordinovať stanoviská zástupcov členských štátov v rámci Medzinárodného menového fondu; opäť vyzýva členské štáty, aby sa usilovali o vznik jedného volebného obvodu, ktorý by mohol začať ako volebný obvod eura, s cieľom zabezpečiť z dlhodobého hľadiska jednotné zastúpenie EÚ, ktoré sa bude týkať predsedníctva rady ECOFIN a Komisie a bude podliehať kontrole Európskeho parlamentu;

Koordinácia

26. víta znovuzvolenie Jeana-Clauda Junckera za predsedu Euroskupiny; je presvedčený o tom, že Euroskupina by mala schváliť plán cieľov eurozóny na nasledujúce dva roky;

27. poukazuje na skutočnosť, že Zmluva o ES nestanovuje jasne, ako musí Rada vykonávať svoje právomoci v oblasti politiky výmenných kurzov; vyzýva Euroskupinu, Radu a ECB, aby zvýšili koordináciu ich činnosti v oblasti politiky výmenných kurzov;

28. zdôrazňuje, že je nevyhnutné podporiť spoluprácu v eurozóne s cieľom posilniť ekonomické riadenie a proces európskej integrácie, aby bolo možné riešiť celosvetové ekonomické problémy; preto vyzýva Komisiu, aby zabezpečila, že výročná správa o eurozóne v budúcnosti poskytne konkrétnejší súbor nástrojov umožňujúci prehĺbenie dialógu medzi príslušnými inštitúciami EÚ a zlepšenie ekonomického riadenia EÚ; vyzýva Komisiu, aby dôsledne podporila činnosť Euroskupiny a jej predsedu;

29. domnieva sa, že by bolo prínosom pre všetky zúčastnené strany, keby bol ustanovený pravidelnejší a štruktúrovanejší dialóg o makroekonomických otázkach medzi Európskym parlamentom, Euroskupinou a Komisiou, podobný dialógu o menových otázkach medzi Európskym parlamentom a ECB, ktorý by prebiehal aspoň raz za štvrťrok s cieľom prehĺbiť súčasné rámce a venovať sa diskusii o problémoch, ktorým čelí ekonomika eurozóny, a hľadať spôsoby ich riešenia;

30. je presvedčený, že pravidelné stretnutia Európskeho parlamentu a národných parlamentov by mohli zohrávať významnú úlohu pri pomoci národným parlamentom, aby si lepšie osvojili požadovanú koordináciu hospodárskych politík;

*

* *

31. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil predsedovi Euroskupiny, Rade, Komisii a Európskej centrálnej banke.

[1] Ú. v. EÚ C 74 E, 24.3.2004, s. 871.

[2] Prijaté texty, P6_TA(2006)0124.

[3] Prijaté texty, P6_TA(2006)0076.

[4] Prijaté texty, P6_TA(2006)0214.

[5] Prijaté texty, P6_TA(2006)0240.

[6] Prijaté texty, P6_TA(2006)0464.

[7] Prijaté texty, P6_TA(2005)0511.

--------------------------------------------------