SK Úradný vestník Európskej únie C 70/9

Spoločná správa Rady a Komisie na rok 2012 o vykonávaní strategického rámca pre európsku spoluprácu vo vzdelávaní a odbornej príprave („ET 2020“)

Vzdelávanie a odborná príprava v inteligentnej, udržateľnej a inkluzívnej Európe

2012/C 70/05

1. VZDELÁVANIE A ODBORNÁ PRÍPRAVA V KONTEXTE STRATÉGIE EURÓPA 2020

V roku 2009 Rada vypracovala strategický rámec pre európsku spoluprácu vo vzdelávaní a odbornej príprave („ET 2020“). Odvtedy sa hospodársky a politický kontext zmenil, čím vznikli nové nejasnosti a prekážky. Európska únia musela prijať ďalšie opatrenia na zastavenie najhoršej finančnej a hospodárskej krízy vo svojej histórii, a preto ako reakciu na ňu schválila stratégiu na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu: Európa 2020 (1).

Vzdelávanie a odborná príprava zohrávajú v tejto stratégii kľúčovú úlohu, najmä v rámci integrovaných usmernení, národných programov reforiem členských štátov a odporúčaní pre jednotlivé krajiny, ktoré boli vydané s cieľom usmerniť reformy členských štátov. Jeden z piatich hlavných cieľov stratégie Európa 2020 sa týka predčasného ukončenia školskej dochádzky a dosiahnutia terciárneho alebo rovnocenného vzdelania.

V ročnom prieskume rastu (RPR) na rok 2012 sa zdôrazňuje, že stratégia Európa 2020 musí byť súčasne zameraná: na reformné opatrenia s krátkodobým efektom rastu a na vytvorenie správneho strednodobého modelu rastu. Systémy vzdelávania a odbornej prípravy sa musia zmodernizovať s cieľom posilniť ich účinnosť a kvalitu a vybaviť ľudí zručnosťami a kompetenciami potrebnými na to, aby uspeli na trhu práce. To podporí odvahu ľudí a ich schopnosť čeliť súčasným a budúcim výzvam. Zlepší to konkurencieschopnosť Európy a prispeje k rastu a tvorbe pracovných miest. V RPR na rok 2012 sa zároveň požaduje, aby sa osobitná pozornosť venovala mladým ľuďom, ktorí patria do skupín najviac postihnutých krízou.

Strategický rámec ET 2020 ako kľúčový nástroj na modernizáciu vzdelávania a odbornej prípravy môže významne prispieť k dosiahnutiu cieľov stratégie Európa 2020. Aby sa tak stalo, strategický rámec ET 2020 treba upraviť prostredníctvom aktualizácie jeho pracovných priorít, nástrojov a štruktúry riadenia.

Na základe hodnotenia pokroku, ktorý sa v posledných troch rokoch dosiahol v kľúčových oblastiach politiky, v tomto návrhu spoločnej správy sa navrhujú nové pracovné priority na obdobie 2012 – 2014 zamerané na mobilizáciu vzdelávania a odbornej prípravy s cieľom podporiť stratégiu Európa 2020.

V tomto návrhu spoločnej správy sa takisto stanovuje niekoľko možností na prispôsobenie riadenia strategického rámca ET 2020, aby sa zabezpečilo, že prispieva k stratégii Európa 2020.

K návrhu spoločnej správy sú pripojené dva pracovné dokumenty útvarov Komisie (2). Posudzujú situáciu v jednotlivých štátoch a v kľúčových tematických oblastiach a vychádzajú z vnútroštátnych správ, ktoré poskytli členské štáty, ako aj z ďalších informácií a údajov.

2. POKROK A PROBLÉMY V PRIORITNÝCH OBLASTIACH

2.1. Investície a reformy v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy

V súčasnosti sa kontrolujú všetky oblasti verejných rozpočtov vrátane oblasti vzdelávania a odbornej prípravy. Väčšina členských štátov má problémy udržať si súčasnú úroveň výdavkov, a už vôbec nie ju zvyšovať.

Výskum však poukazuje na to, že väčšie úspechy v oblasti vzdelávania môžu byť z dlhodobého hľadiska mimoriadne prospešné a môžu prispieť k rastu a tvorbe pracovných miest v Európskej únii. Dosiahnutie európskej referenčnej hodnoty menej ako 15 % jednotlivcov dosahujúcich slabé výsledky v základných zručnostiach do roku 2020 by napríklad mohlo pre Európsku úniu vytvoriť obrovský dlhodobý celkový hospodársky prínos (3).

To je v rozpore so skutočnosťou, že – dokonca aj pred krízou – boli výdavky v niektorých členských štátoch pomerne nízke, na úrovni alebo pod úrovňou 4 % HDP, pričom priemer Európskej únie bol takmer 5 % HDP, teda pod úrovňou 5,3 % v Spojených štátoch.

Škrty v rozpočtoch na vzdelávanie predstavujú riziko narušenia potenciálu rastu hospodárstva a konkurencieschopnosti. V ročnom prieskume rastu na rok 2012 Komisia potvrdila svoje presvedčenie, že členské štáty by pri konsolidácii svojich verejných financií mali uprednostňovať výdavky na politiky posilňujúce rast, ako napríklad na politiky v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy.

Spôsob, akým sa členské štáty zaoberajú rozpočtom na vzdelávanie v rámci reakcie na krízu, nemá žiadnu jasnú štruktúru. Členské štáty prijali široký rozsah opatrení na obmedzenie výdavkov: mnohé členské štáty znížili náklady na zamestnancov (BE, nl, BG, EL, ES, FR, HU, IE, LV, PT, RO, SI) alebo na ustanovenia pre infraštruktúru, údržbu a zariadenia (BE nl, BG, IE, RO). Niektoré členské štáty obmedzili poskytovanie predškolského vzdelávania (pre 2-ročné deti vo FR), pozastavili alebo spomalili vykonávanie reforiem (BG) alebo prijali ďalšie opatrenia, ako napríklad zníženie finančnej podpory pre študentov (BE nl, IE, PT).

Tieto trendy si vyžadujú politickú pozornosť. Strategický rámec ET 2020 by sa mal použiť na prediskutovanie toho, ako možno čo najlepšie investovať do vzdelávania a odbornej prípravy spôsobmi, ktoré kombinujú účinnosť a efektívnosť s vplyvom podporujúcim rast. Rozumné investície sú sprevádzané rozumnými politickými reformami, ktoré zlepšujú kvalitu vzdelávania a odbornej prípravy. Mohla by sa uskutočniť širšia diskusia, ktorá by zahŕňala všetky zúčastnené strany s cieľom určiť účinné spôsoby toho, ako spoločne znášať finančnú záťaž a nachádzať nové zdroje financií.

2.2. Predčasné ukončenie školskej dochádzky

Kríza vážne ovplyvňuje vyhliadky pre mladých ľudí. Miera nezamestnanosti mladých ľudí sa zvýšila z 15,5 % v roku 2008 na 20,9 % v roku 2010, pričom podiel mladých ľudí vo veku 15 až 24 rokov sa nezvýšil o dva percentuálne body ani vo vzdelávaní, ani v zamestnaní či odbornej príprave. Päťdesiattri percent osôb s predčasne ukončenou školskou dochádzkou bolo nezamestnaných.

Z tohto dôvodu sa cieľ stratégie Európa 2020 znížiť podiel mladých ľudí vo veku 18 – 24 rokov, ktorí predčasne ukončia vzdelávanie a odbornú prípravu, na menej ako 10 % stáva mimoriadne dôležitým. Ak súčasné trendy budú pokračovať, tento cieľ sa nedosiahne. Napriek určitému dosiahnutému pokroku bola miera osôb s predčasne ukončenou školskou dochádzkou v Európskej únii v roku 2010 priemerne na úrovni 14,1 %, pričom medzi jednotlivými štátmi boli obrovské rozdiely. Z dôkazov vyplýva, že väčšie riziko predčasného ukončenia školskej dochádzky hrozí chlapcom (16 %) ako dievčatám (12,6 %).

Znížiť mieru predčasného ukončenia školskej dochádzky pod 10 % je náročná úloha. V odporúčaní Rady (4) z roku 2011 o politikách zameraných na znižovanie miery predčasného ukončenia školskej dochádzky sa členské štáty vyzývajú, aby začali vykonávať ucelené a komplexné stratégie založené na dôkazoch, a to najmä v tých členských štátoch, ktoré v roku 2011 dostali odporúčania pre jednotlivé krajiny (AT, DK, ES, MT). Krajiny, ktoré sú blízko cieľa (DK, IE, HU, NL, FI), by však takisto mali zvýšiť úsilie, aby dosiahli ďalší pokrok a/alebo prekonali stagnáciu. Všetky členské štáty by mali vykonávať cielené opatrenia zamerané na mladých ľudí vystavených riziku predčasného ukončenia školskej dochádzky.

Až na niekoľko významných výnimiek politiky členských štátov nie sú dostatočne založené na najnovších údajoch a analýze príčin a počtu prípadov predčasného ukončenia školskej dochádzky. Len niekoľko štátov prijalo systematický prístup k zhromažďovaniu, monitorovaniu a analýze údajov o predčasnom ukončení školskej dochádzky (EE, FR, HU, IT, LU, NL, UK).

Predchádzanie predčasnému ukončeniu školskej dochádzky a včasná intervencia sú kľúčom k riešeniu problému, členské štáty však predchádzaniu venujú málo pozornosti. Čiastočné kompenzačné opatrenia, ako napríklad druhá šanca na vzdelávanie, sú aj napriek svojmu významu nedostatočné na riešenie hlavných príčin problému. Väčší dôraz by sa mal klásť na opatrenia zamerané na predchádzanie predčasnému ukončeniu školskej dochádzky a včasnú intervenciu v kontexte vzdelávania učiteľov, nepretržitého profesijného rozvoja a kvalitného vzdelávania a starostlivosti v ranom detstve.

Zvyšovanie poskytovania vysokokvalitného počiatočného odborného vzdelávania a prípravy, ktoré je prispôsobené potrebám mladých ľudí, a to aj formou zmiešaného vzdelávania, ktoré spája odborné vzdelávanie a prípravu a všeobecné stredné vzdelávanie, môže prispieť k zníženiu prípadov predčasného ukončenia školskej dochádzky. Poskytuje to odlišnú, a pre niektorých účastníkov vzdelávania motivujúcejšiu vzdelávaciu dráhu. Súčasne však existuje závažná potreba znížiť mieru predčasného ukončenia školskej dochádzky v rámci poskytovania odborného vzdelávania a prípravy.

Mnohé štáty využívajú široké spektrum opatrení na riešenie rôznych aspektov predčasného ukončenia školskej dochádzky, tieto opatrenia však nevyhnutne nepredstavujú komplexnú stratégiu. Zúčastnené strany z rôznych odvetví vzdelávania a oblastí politiky, ako napríklad politika mládeže, sociálne služby a služby v oblasti zamestnanosti, by mali užšie spolupracovať. Mala by sa zintenzívniť spolupráca s rodičmi a miestnymi spoločenstvami. Spolupráca medzi školou a podnikaním, činnosti mimo učebných osnov, mimoškolské činnosti a „ochrana mládeže“ sú možné spôsoby na zapojenie rôznych miestnych aktérov.

Keďže Európa zrejme nedosiahne hlavný cieľ, je naliehavo potrebné posilniť politický prístup. V nasledujúcich rokoch musí byť práca týkajúca sa predčasného ukončenia školskej dochádzky podľa odporúčania Rady z júna 2011 jednou z najdôležitejších priorít stanovených v rámci ET 2020.

Miery predčasného ukončenia školskej dochádzky v roku 2010 (5) a vnútroštátne ciele

— výkon v roku 2010 (%)

— národný cieľ na rok 2020 (%)

9,5 11 5,5 10 10 9,5 8 9,7 15 9,5 15 16 10 13,4 9 10 10 29 8 9,5 4,5 10 11,3 5 6 8 10 :

2.3. Dosiahnutie terciárneho alebo rovnocenného vzdelania

Aby bola Európa po kríze silnejšia, potrebuje vytvoriť hospodársky rast založený na znalostiach a inováciách. Terciárne alebo rovnocenné vzdelávanie môže byť v tejto súvislosti silným faktorom. Poskytuje vysokokvalifikovanú pracovnú silu, ktorú Európa potrebuje na napredovanie v oblasti výskumu a rozvoja, a dáva ľuďom zručnosti a kvalifikácie, ktoré potrebujú v hospodárstve náročnom na znalosti.

Hlavným cieľom stratégie Európa 2020 je zvýšiť do roku 2020 podiel osôb vo veku 30 – 34 rokov s vysokoškolským titulom alebo rovnocenným titulom o 40 %. V roku 2010 bola priemerná miera dosiahnutého terciárneho alebo rovnocenného vzdelania v tomto veku 33,6 %. Miery dosiahnutého terciárneho vzdelania, vnútroštátne ciele a úrovne ambícií sa v jednotlivých štátoch značne líšia.

Ako sa dohodlo v záveroch Rady z 28. novembra 2011 o modernizácii vysokoškolského vzdelávania, členské štáty musia na dosiahnutie cieľa pokračovať vo svojom reformnom úsilí v súlade s odporúčaniami pre jednotlivé krajiny v tejto oblasti, ktoré boli predložené piatim krajinám (BG, CZ, MT, PL, SK) (6).

Reformy by mali zabezpečiť, aby sa zvyšoval počet absolventov a aby sa zároveň zachovala a ďalej zlepšovala kvalita a relevantnosť vzdelávania a výskumnej činnosti.

Okrem úsilia optimalizovať financovanie a správu by sa mala vo všetkých členských štátoch zvýšiť účasť nedostatočne zastúpených skupín vrátane ľudí zo znevýhodneného sociálno-hospodárskeho prostredia alebo zemepisných oblastí a z etnických skupín alebo ľudí so zdravotným postihnutím.

Dospelým študujúcim by sa mal uľahčiť prístup k vysokoškolskému vzdelávaniu. Existuje značný potenciál na pomoc tým, ktorí sú už súčasťou pracovnej sily, aby získali alebo opätovne získali vysokoškolské vzdelanie, na podporu prechodu od odborného vzdelávania a prípravy k vysokoškolskému vzdelávaniu a na zlepšenie uznávania predchádzajúceho vzdelania získaného v neformálnom prostredí.

Vysokoškolské vzdelávanie predčasne ukončuje príliš veľa študentov. Usmernenia a poradenstvo o vzdelávacích a profesijných dráhach, ktoré pomáhajú pri udržiavaní motivácie na dokončenie štúdií, sú mimoriadne dôležité na predchádzanie a znižovanie rizika predčasného ukončenia školskej dochádzky.

Prilákanie talentovaných zahraničných študentov môže byť ďalším spôsobom na zvýšenie účasti na vzdelávaní a dosiahnutej úrovne vzdelania.

Modernizácia vysokoškolského vzdelávania významne prispeje k dosiahnutiu cieľov stratégie Európa 2020. Musí sa preto stať ďalšou hlavnou prioritou na výmenu stanovenou v rámci ET 2020 v ďalšom období, a to aj vrátane vykonávania oznámenia o vysokoškolskom vzdelávaní z roku 2011 a záverov Rady o modernizácii európskych systémov vyššieho vzdelávania.

Miery dosiahnutého terciárneho alebo rovnocenného vzdelania v roku 2010 a vnútroštátne ciele (7)

— výkon v roku 2010 (%)

— národný cieľ na rok 2020 (%)

47 36 32 40 42 40 60 32 44 50 26 27 46 34 36 40 40 30,3 33 45 38 45 40 26,7 40 40 42 40 45 :

2.4. Stratégie celoživotného vzdelávania

Celoživotné vzdelávanie nie je pre väčšinu Európanov realitou. Zatiaľ čo účasť na vzdelávaní a odbornej príprave v ranom veku sa zvýšila, nedávne údaje o účasti dospelých osôb vo veku od 25 do 64 rokov na celoživotnom vzdelávaní poukazujú na mierne klesajúci trend. Súčasná úroveň 9,1 % (2010) je hlboko pod referenčnou hodnotou 15 %, ktorá sa má dosiahnuť do roku 2020.

Táto slabá výkonnosť je mimoriadne závažná v dôsledku krízy. Nezamestnaní mladí ľudia a nízko kvalifikovaní dospelí musia mať možnosť spoliehať na to, že vzdelávanie a odborná príprava im poskytnú lepšiu šancu uplatniť sa na pracovnom trhu. Neinvestovanie do ich kompetencií znižuje ich šance na návrat do zamestnania a obmedzuje potenciál Európy na podporu rastu a tvorbu pracovných miest. Zároveň by sme sa mali tiež zamerať na to, ako vzdelávanie prispieva k hospodárskemu rozvoju v Európe prostredníctvom zvyšovania zručností pracovnej sily a integorvaním plánov vzdelávania dospelých s cieľom podporiť hospodársky rozvoj a inováciu.

Celoživotné vzdelávanie je nepretržitý proces, ktorý môže trvať celý život človeka, počnúc kvalitným vzdelávaním v ranom detstve až po vzdelávanie v období po produktívnom veku. Okrem toho sa vzdelávanie uskutočňuje aj mimo formálneho vzdelávacieho prostredia, a to najmä na pracovisku.

V súčasnosti sa dosiahol istý pokrok v európskych referenčných hodnotách týkajúcich sa znižovania miery jednotlivcov dosahujúcich slabé výsledky v základných zručnostiach (20 % v roku 2009 v porovnaní s referenčnou hodnotou menej ako 15 % do roku 2020) a zvyšovania účasti na vzdelávaní v ranom detstve (92 % v roku 2009 v porovnaní s referenčnou hodnotou 95 % do roku 2020); úsilie v obidvoch oblastiach však musí pokračovať.

Naďalej pretrvávajú prekážky celoživotného vzdelávania, ako napríklad obmedzené príležitosti na vzdelávanie, ktoré nie sú náležite prispôsobené potrebám rôznych cieľových skupín, nedostatok prístupných informácií a podporných systémov a nedostatočne flexibilné vzdelávacie dráhy (napr. medzi odborným vzdelávaním a prípravou a vysokoškolským vzdelávaním). Problémy často zhoršuje skutočnosť, že potenciálni študenti majú nízky sociálno-hospodársky a predchádzajúci vzdelanostný status.

Prekonávanie týchto prekážok si vyžaduje postupné reformy v konkrétnych odvetviach vzdelávania. Aj keď členské štáty uznali túto potrebu už pred desiatimi rokmi, problém segmentácie pretrváva. Dnes má len niekoľko štátov zavedenú komplexnú stratégiu, ktorá podporuje dobré vzdelávacie kontinuum (AT, CY, DK, SI, UK, SC).

Pozitívne však je, že využívanie nástrojov, ako napríklad európske a vnútroštátne kvalifikačné rámce (BE nl, CZ, DK, EE, FI, FR, IE, LT, LV, LU, MT, NL, PT, UK), mechanizmy na potvrdzovanie neformálnych foriem vzdelávania (DE, DK, ES, FI, FR, LU, NL, PT, RO, SE, UK) a politiky celoživotného poradenstva (AT, DK, DE, EE, ES, FI, FR, HU, IE, LT, LU, LV, NL), poukazuje na to, že prekážky v spolupráci medzi odvetviami vzdelávania možno prekonať.

Systémy vzdelávania a odbornej prípravy by mali poskytovať príležitosti celoživotného vzdelávania pre všetkých. Členské štáty by mali kontrolovať svoje systémy s cieľom odhaľovať prekážky celoživotného vzdelávania. V spolupráci so sociálnymi partnermi a inými kľúčovými zúčastnenými stranami by mali zaviesť komplexné stratégie a prijať opatrenia na podporu prístupu k celoživotnému vzdelávaniu, ktoré sú v súlade s európskymi záväzkami a vychádzajú z nástrojov transparentnosti a rámcov (európskeho kvalifikačného rámca (8), ECVET/ECTS (9), EQAVET, rámca kľúčových kompetencií (10)). Dôraz by sa mal klásť na zabezpečenie základných zručností pre všetkých a na lepšiu integráciu poskytovania celoživotného vzdelávania a najmä na stimuláciu účasti nízko kvalifikovaných dospelých.

2.5. Vzdelávacia mobilita

Mobilita posilňuje európsky základ pre budúci rast založený na vedomostiach a schopnosti inovovať a byť konkurencieschopný na vnútroštátnej úrovni (11). Posilňuje zamestnateľnosť a osobný rozvoj a zamestnanci si ju cenia. Vzdelávacie inštitúcie, systémy vzdelávania a odbornej prípravy a podniky tiež majú úžitok zo skúseností so vzdelávaním, osobných kontaktov a sietí, ktoré sú výsledkom mobility. Podpora nadnárodnej vzdelávacej mobility je vynikajúcim príkladom európskej pridanej hodnoty.

Súčasná úroveň mobility však neodzrkadľuje jej hodnotu. Približne 10 % – 15 % vysokoškolských absolventov trávi značnú časť svojich štúdií v zahraničí, kde je pridaná hodnota mobility najviac uznávaná, takto však konajú len 3 % absolventov odborného vzdelávania a prípravy. Musí sa viac pracovať na podpore mobility v oblasti odborného vzdelávania a prípravy. Obmedzené finančné zdroje a neadekvátna znalosť jazyka brzdia vzdelávaciu mobilitu. Mobilita sa nie vždy uznáva alebo uplatňuje. Často chýbajú informácie o dostupných príležitostiach. Okrem toho špecifická situácia účastníkov vzdelávania s osobitnými potrebami (napr. so zdravotným postihnutím) nie je dostatočne riešená.

Väčšina štátov v prvom rade podporuje mobilitu študujúcich. Zatiaľ čo niektoré štáty (BG, IE, MT, SE, BE nl, DE, EE, EL, ES, FI, NL, RO, LT, FR) zahŕňajú aj iné skupiny, napríklad učiteľov alebo učňov, je tu priestor na to urobiť oveľa viac na vnútroštátnej i európskej úrovni.

Európske programy financovania musia zohrávať kľúčovú úlohu. Ako súčasť nového viacročného finančného rámca na roky 2014 – 2020 Komisia navrhla takmer zdvojnásobenie počtu príjemcov budúceho programu v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy zo 400 000 na takmer 700 000 ročne.

Finančné programy však musia sprevádzať politické reformy. Pokiaľ ide o vzdelávaciu mobilitu, Rada prijala v novembri 2011 novú referenčnú hodnotu (20 % pre vysokoškolské vzdelávanie a 6 % pre počiatočné odborné vzdelávanie a prípravu do roku 2020). Tento politický záväzok by sa mal uskutočniť prostredníctvom vykonávania odporúčania Rady „Mládež v pohybe – podpora vzdelávacej mobility mladých ľudí“ a prostredníctvom plného využívania európskych nástrojov transparentnosti, ako napríklad európskeho kvalifikačného rámca (EQF), ECTS/ECVET a nástroja Europass (12).

2.6. Nové zručnosti a nové pracovné miesta

Kríza urýchlila zmeny v dopyte po zručnostiach. Dopyt po pracovných miestach, kde sú postačujúce nízke kvalifikácie, sa znižuje a budúce odvetvia založené na znalostiach požadujú zvyšovanie úrovne kvalifikácií. V súčasnej predpovedi (13) sa očakáva, že podiel vysokokvalifikovaných pracovných miest sa zvýši takmer o 16 miliónov z 29 % v roku 2010 na 35 % všetkých pracovných miest v roku 2020. Na druhej strane sa očakáva, že podiel pracovných miest požadujúcich nízku úroveň zručností klesne o približne 12 miliónov z 20 % na menej ako 15 %. Niektoré štáty už čelia faktorom obmedzujúcim vysokokvalifikované pracovné miesta. To sa ešte zhorší vplyvom demografického starnutia, keď pracovná sila začne v roku 2012 starnúť. Odporúčania pre jednotlivé krajiny o zlepšovaní zručností na uplatnenie na trhu práce a o osobitnej podpore pre nízkokvalifikovaných pracovníkov boli predložené niekoľkým členským štátom (BG, CY, CZ, EE, PL, SI, SK, UK).

Členské štáty dosiahli pokrok v zavádzaní metód, nástrojov a prístupov na predvídanie a hodnotenie dopytu po zručnostiach, nesúladu a zamestnateľnosti absolventov. Mnohé štáty sa sústredia na kľúčové odvetvia, ako napríklad IKT alebo zdravotníctvo.

Iba niekoľko štátov (AT, DE, FR, IE, PL, UK) má však zavedený koordinovaný prístup na šírenie výsledkov medzi hlavnými aktérmi. Inštitucionálne mechanizmy sa často vyvíjajú na regionálnej úrovni alebo na úrovni odvetví, majú však tendenciu odrážať a reprodukovať segmentáciu systémov vzdelávania a odbornej prípravy.

Štáty zabezpečujú reakciu usmernení v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy na vývoj na trhu práce prostredníctvom partnerstiev s hlavnými zúčastnenými stranami (EE, FI, SE), mechanizmov zabezpečovania kvality a iniciatív zameraných na kompetencie požadované na trhu práce, najmä na gramotnosť, matematiku, vedu a technológiu (AT, BE nl, DE, FR, PL, LT, IE), jazyky, digitálne kompetencie a iniciatívnosť a podnikavosť (ES, EE, BG, LT, FR).

Nabádanie chlapcov a dievčat k tomu, aby si vybrali kariéru v odvetviach, v ktorých sú nedostatočne zastúpení, zníži rodovú segregáciu vo vzdelávaní a odbornej príprave a mohlo by pomôcť znížiť nedostatok zručností na trhu práce.

Strategický rámec ET 2020 by mal podporovať vykonávanie hlavnej iniciatívy – „Programu pre nové zručnosti a nové pracovné miesta“. Komisia prijala oznámenie o iniciatíve „Príležitosti pre mladých“ (14), v ktorom sa zdôrazňuje význam vzdelávania a odbornej prípravy pri predchádzaní nezamestnanosti mladých a neskôr v roku 2012 predloží oznámenie o prehodnotení zručností a navrhne opatrenia na zlepšenie kľúčových kompetencií a podporu užších prepojení medzi vzdelávaním a pracovným trhom. Práca v rámci ET 2020 bude naďalej podporovať kľúčové kompetencie pre všetkých občanov, zlepšovať monitorovanie prostredníctvom vypracovania nového európskeho referenčného hodnotenia pre zamestnateľnosť, podporovať pravidelnú aktualizáciu zručností a rekvalifikácie a predvídať budúci dopyt po zručnostiach na trhu práce, a to najmä prostredníctvom prieskumu európskych zručností.

3. PRÍSPEVOK STRATEGICKÉHO RÁMCA ET 2020 K STRATÉGII EURÓPA 2020

Uvedené hodnotenie cyklu 2009 – 2011 vrátane pomalého pokroku smerom k hlavnému cieľu v oblasti vzdelávania a referenčným hodnotám stanoveným v rámci ET 2020 zdôrazňuje význam efektívneho investovania do reformovaného vzdelávania a odbornej prípravy, aby sa podporil udržateľný rast a pracovné miesta a tiež aby sa podporilo sociálne začlenenie.

Ročný prieskum rastu na rok 2012 zdôrazňuje potrebu, aby členské štáty preukázateľne dodržiavali politické usmernenie na úrovni EÚ. Strategický rámec ET 2020 by sa mohol použiť na podporu členských štátov pri reagovaní na problémy identifikované v rôznych odporúčaniach pre jednotlivé krajiny týkajúcich sa: predčasného ukončenia školskej dochádzky (AT, DK, ES, MT) a terciárneho vzdelávania (BG, CZ, MT, PL, SK), celoživotného vzdelávania, odborného vzdelávania a prípravy a zručností pre trh práce (AT, CY, DK, EE, ES, FI, FR, LU, MT, PL, SI, SK, UK) a predškolského a školského vzdelávania alebo otázok spravodlivého výberu (BG, DE, EE).

Na základe hodnotenia Komisie a konzultácie členských štátov a organizácií európskych zúčastnených strán Rada a Komisia potvrdzujú, že štyri strategické ciele ET 2020 stanovené v roku 2009 zostávajú v platnosti. Zoznam strednodobých prioritných oblastí schválených v roku 2009 sa nahrádza novým zoznamom, ktorý je zameraný na mobilizáciu vzdelávania a odbornej prípravy s cieľom prispieť k rastu a tvorbe pracovných miest (uvedený v prílohe).

Okrem toho Komisia navrhuje preskúmať pracovné opatrenia stanovené v rámci ET 2020, ktoré boli vypracované ešte pred schválením stratégie Európa 2020 a Európskeho semestra. Strategický rámec ET 2020 by mal byť lepšie prepojený so stratégiou Európa 2020; mal by predstavovať mechanizmus na mobilizáciu zúčastnených strán strategického rámca ET 2020, na zvýšenie ich zodpovednosti a využívanie ich odborných znalostí v rámci podpory stratégie Európa 2020, pričom by mal tiež vychádzať z dôkazov a údajov príslušných európskych agentúr a sietí (15).

V snahe zvýšiť prínos strategického rámca ET 2020 k stratégii Európa 2020 jeho správa a pracovné nástroje by sa mali upraviť takto:

1. Rada EYCS by sa počas európskeho ako aj národného semestra mohla zaoberať rozmerom stratégie Európa 2020 v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy. Rada by mohla preskúmať ročný prieskum rastu a podať správu na marcovom zasadnutí Európskej rady. Mohla by tiež preskúmať spoločné otázky, ktoré vyplývajú z usmernenia predloženého Európskou radou a jeho vykonávania v rámci národných programov reforiem, a zvážiť následné opatrenia k výsledkom európskeho semestra.

2. Vzhľadom na integrovanú povahu stratégie Európa 2020 existuje priestor na zintenzívnenie spolupráce medzi výborom pre vzdelávanie a Výborom pre hospodársku spoluprácu, Výborom pre zamestnanosť a Výborom pre sociálnu ochranu. Spolupráca by zabezpečila, že strategický rámec ET 2020 bude prispievať k procesu stratégie Európa 2020, a to aj pokiaľ ide o využívanie ukazovateľov monitorovania.

3. Nástroj partnerského učenia by sa mohol lepšie využívať a užšie prepojiť so stratégiou Európa 2020. Po prvé, na prípravu a príspevok k diskusii na úrovni Rady by sa malo každý september/október uskutočňovať partnerské hodnotenie, ktoré by sa organizovalo v úzkej spolupráci s predsedníctvom Rady. Tento mnohostranný prístup by sa mal sústrediť na kľúčové politické otázky, ktoré vznikli počas predchádzajúceho európskeho semestra a vedú k veľkému počtu odporúčaní pre jednotlivé krajiny. Po druhé, členské štáty, ktoré tak chcú urobiť, by mali partnerov pozvať na rozsiahlu diskusiu o konkrétnych záležitostiach v ich krajine. Komisia by na podporu tejto činnosti použila príslušné finančné nástroje a zároveň by podporovala účasť medzinárodne uznávaných odborníkov.

4. Na posilnenie prepojenia medzi stratégiou Európa 2020 a strategickým rámcom ET 2020 by Komisia mohla každoročne zorganizovať výmenu názorov medzi zúčastnenými stranami v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy. Toto nové fórum pre vzdelávanie a odbornú prípravu by mohlo na začiatku októbra prediskutovať pokrok v modernizácii systémov vzdelávania a odbornej prípravy, pričom by vychádzalo z diskusie o otázkach v oblasti vzdelávania v rámci európskeho semestra.

5. Rada preskúma zoznam ukazovateľov v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy (16), aby sa zabezpečilo, že ukazovatele použité v strategickom rámci ET 2020 sú v súlade s jeho cieľmi. Namiesto existujúcej správy o pokroku Komisia každú jeseň predloží nový monitor vzdelávania a odbornej prípravy, a v stručnom dokumente stanoví pokrok v súvislosti s referenčnými hodnotami a základnými ukazovateľmi strategického rámca ET 2020 vrátane hlavného cieľa stratégie Európa 2020 v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy. Tento dokument prispeje k informovaniu diskusie na úrovni Rady (17).

Na záver, na dosiahnutie cieľov stanovených v rámci stratégie Európa 2020 a strategického rámca ET 2020 sa musia zmobilizovať všetky nástroje vrátane súčasných a budúcich programov v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy, štrukturálnych fondov a programu Horizont 2020.

(1) Ú. v. EÚ C 119, 28.5.2009, s. 2.

(2) Dokument 18577/11 ADD 1 [SEK(2011) 1607 v konečnom znení] a dokument 18577/11 ADD 2 [SEK(2011) 1608 v konečnom znení].

(3) Európska sieť expertov na ekonomiku vzdelávania (EENEE), Informačný materiál EENEE 1/2011: Cena nízkej úrovne vzdelania v Európskej únii.

(4) Ú. v. EÚ C 191, 1.7.2011, s. 1.

(5) Zdroj údajov z roku 2010: Eurostat (LFS).

(6) Ú. v. EÚ C 372, 20.12.2011, s. 36.

(7) Zdroj údajov v roku 2010: Eurostat (LFS). (úrovne ISCED) 5 – 6. V prípade DE, cieľ zahŕňa aj ISCED 4, a v prípade AT ISCED 4A.

(8) Ú. v. EÚ C 111, 6.5.2008, s. 1.

(9) Európsky kreditný systém pre odborné vzdelávanie a prípravu, Európsky systém prenosu a započítavania kreditov, cf. http://ec.europa.eu/education/lifelong-learning-policy/doc48_en.htm

(10) Ú. v. EÚ L 394, 30.12.2006, s. 10.

(11) KOM(2009) 329 v konečnom znení.

(12) Ú. v. EÚ L 390, 31.12.2004, s. 6.

(13) http://www.cedefop.europa.eu/en/Files/3052_en.pdf

(14) Dokument 5166/12 (KOM(2011) 933 v konečnom znení).

(15) Predovšetkým Európskeho strediska pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop), Európskej nadácie pre odborné vzdelávanie a informačnej siete Eurydice.

(16) Ú. v. EÚ C 311, 21.12.2007, s. 13.

(17) Najnovšie vydanie: SEK(2011) 526.