Tretia správa o pokroku dosiahnutom v boji proti obchodovaniu s ľuďmi (2020), ako sa to vyžaduje podľa článku 20 smernice 2011/36/EÚ o prevencii obchodovania s ľuďmi a boji proti nemu a o ochrane obetí obchodovania

Siete obchodníkov s ľuďmi sa vyznačujú čoraz vyššou úrovňou profesionality a odbornosti. Organizované zločinecké skupiny, ktoré obchodujú s ľuďmi, sa vyznačujú dobre štruktúrovanými zločineckými sieťami, fungujú medzinárodne, v niektorých prípadoch spolu so skupinami cezhraničných prevádzačov a špecializovanými skupinami. Čoraz častejšie zneužívanie informačných technológií páchateľmi vyvoláva znepokojenie a predstavuje problém pre orgány, ktoré bojujú proti obchodovaniu s ľuďmi.

Ochrana spoločnosti pred organizovanou trestnou činnosťou, a najmä boj proti obchodovaniu s ľuďmi, je prioritou novej stratégie EÚ pre bezpečnostnú úniu. V článku 20 smernice 2011/36/EÚ (ďalej len „smernica o boji proti obchodovaniu s ľuďmi“) sa stanovuje podávanie správ o pokroku dosiahnutom v boji proti obchodovaniu s ľuďmi, a to každé dva roky.

Subjekty v rámci členských štátov a EÚ vyvinuli cenné úsilie na riešenie obchodovania s deťmi, a to aj prostredníctvom i) usmerňovacích dokumentov, ii) štruktúr spolupráce a podpory, iii) iniciatív zameraných na prevenciu, iv) odbornej prípravy, v) opatrení na zvyšovanie povedomia a informovanosti, vi) vzdelávania a vii) operačných opatrení zo strany orgánov presadzovania práva vrátane cezhraničných opatrení. Napriek tomu si však pretrvávanie obchodovania s deťmi vyžaduje dôraznejšie opatrenia v záujme účinného predchádzania tejto trestnej činnosti a boja proti nej. V záveroch Rady o boji proti sexuálnemu zneužívaniu detí sa znovu pripomína, že boj proti sexuálnemu zneužívaniu a sexuálnemu vykorisťovaniu detí často zahŕňa aj boj proti organizovanej trestnej činnosti a obchodovaniu s ľuďmi. V stratégii EÚ pre účinnejší boj proti sexuálnemu zneužívaniu detí, ktorá bola prijatá v roku 2020, sa ďalej upozorňuje na skutočnosť, že pri preventívnej činnosti sa musia zohľadňovať konkrétne okolnosti rôznych skupín detí vrátane detských obetí obchodovania s ľuďmi.

Neustála prítomnosť detí medzi obeťami obchodovania s ľuďmi je znepokojivá. Deti tvoria takmer štvrtinu všetkých obetí v EÚ. Prevažná väčšina detských obetí v EÚ sú dievčatá (78 %). Takmer 75 % všetkých detských obetí v EÚ boli občania Únie. Dievčatá predstavovali takmer tri štvrtiny (69 %) detských obetí z krajín mimo EÚ. Viac ako 60 % detských obetí v EÚ bolo predmetom obchodovania s ľuďmi na účely sexuálneho vykorisťovania. Obchodovanie s deťmi naďalej predstavuje veľký problém, predovšetkým obchodovanie s dievčatami a chlapcami na účely sexuálneho vykorisťovania a na účely nútenej trestnej činnosti súvisiacej s majetkovou trestnou činnosťou, ako sú napríklad vreckové krádeže alebo krádeže v obchodoch, na účely trestnej činnosti súvisiacej s drogami, ako je pestovanie marihuany, a na účely nútených, predčasných a zdanlivých manželstiev. Migrujúce deti, a najmä migrujúce deti bez sprievodu, sú stále vystavené vyššiemu riziku obchodovania s ľuďmi a vykorisťovania na migračných trasách do EÚ a v rámci EÚ. Obchodníci s ľuďmi často využívajú záchytné centrá na identifikáciu potenciálnych obetí a na prípravu ich prepravy na miesta vykorisťovania.

Výskyt týchto foriem vykorisťovania bol údajne na vzostupe v niektorých členských štátoch, konkrétne v Bulharsku, Chorvátsku, Grécku, Holandsku, Poľsku, a často sú jeho obeťami deti. Obchodovanie s ľuďmi na účely nútenej trestnej činnosti býva spojené s drobnou trestnou činnosťou, organizovanou majetkovou trestnou činnosťou, ako sú vreckové krádeže a krádeže v obchodoch, a s a krádežami vo všeobecnosti. Spája sa aj so zložitejšími formami trestnej činnosti vrátane krádeže s priťažujúcimi okolnosťami a podvodu alebo predaja a obchodovania s drogami. Pre obidve formy vykorisťovania je typická vysoká úroveň pohybu medzi krajinami. Zo správ vyplýva, že medzi obete obchodovania s ľuďmi na účely núteného žobrania patria osoby závislé od návykových látok a alkoholu, osoby s telesným postihnutím, ktoré patria k etnickým menšinám vrátane osôb z marginalizovaných rómskych komunít, alebo osôb, ktoré sa nachádzajú v ťažkej finančnej situácii. Obete obchodovania s ľuďmi na účely nútenej trestnej činnosti a núteného žobrania bývajú obvykle mladšie než obete iných foriem vykorisťovania. V súvislosti s identifikáciou a uznávaním obetí, ktoré sú predmetom obchodovania s ľuďmi a vykorisťovania na tieto účely pretrvávajú značné problémy.

Napriek pokroku, ktorý sa dosiahol pri identifikácii prípadov obchodovania s ľuďmi na účely pracovného vykorisťovania, organizácie občianskej spoločnosti uvádzajú, že inšpekcie práce a monitorovanie pracovných noriem sa musia zlepšiť, a to najmä v odvetviach, ako je poľnohospodárstvo, stavebníctvo, stravovanie, upratovanie, pohostinstvo (napr. hotely) a poskytovanie starostlivosti (napr. manikúra).

Špecializované opatrenia v oblasti boja proti obchodovaniu s ľuďmi na účely pracovného vykorisťovania a na zlepšenie identifikácie obetí umožnili inšpektorátom práce vykonávať dôkladnejšie kontroly, ktorých súčasťou je intenzívnejšia spolupráca s orgánmi na presadzovanie práva. Členské štáty uvádzajú, že inšpektorom práce a sociálnym inšpektorom, odborníkom v oblasti presadzovania práva, súdnictva, právnikom, sociálnym pracovníkom, colným orgánom, diplomatickým a konzulárnym úradníkom, imigračným orgánom a osobám pracujúcim v odvetví vzdelávania, agentúram zamestnania a útulkom poskytujú cielenú odbornú prípravu. Navyše členské štáty vykonali v rámci Spoločných akčných dní inšpekcie týkajúce sa pracovného vykorisťovania, spoločné vyšetrovania a opatrenia v rámci Európskej multidisciplinárnej platformy proti hrozbám trestnej činnosti (EMPACT-THB), ktoré boli zamerané osobitne na veľmi rizikové odvetvia. Opatrenia boli zamerané na informácie pre osoby ohrozené obchodovaním s ľuďmi na účely pracovného vykorisťovania (najmä uchádzači o zamestnanie), migrujúce osoby (napríklad pozdĺž trás využívaných prevádzačmi a ohrozené v dôsledku zločineckých sietí v Stredozemí) a pre osoby v konaní o azyle, ako aj pre rómske komunity a osoby, ktoré odchádzajú za prácou do zahraničia.

Organizácie občianskej spoločnosti napriek tomuto konkrétnemu úsiliu naďalej zdôrazňujú nedostatočné zameranie na obchodovanie s ľuďmi na účely sexuálneho vykorisťovania v EÚ, a to aj pokiaľ ide o vyšetrovanie a zohľadnenie rodového aspektu trestnej činnosti.

Väčšina členských štátov vo svojich správach informovala o osobitných opatreniach prijatých v záujme riešenia kľúčových modelov a nových trendov v oblasti obchodovania s ľuďmi na účely sexuálneho vykorisťovania. Patrí medzi ne identifikácia a podpora obetí prostredníctvom poskytovania sociálnej pomoci, ako sú výstupné programy, opätovné sociálne a profesijné začlenenie alebo služby v oblasti sexuálneho zdravia pre obete obchodovania s ľuďmi vykorisťované prostredníctvom prostitúcie. Ďalšie opatrenia sú zamerané na veľmi rizikové odvetvia a skupiny (zraniteľné deti, ľudia z marginalizovaných rómskych komunít, migranti a utečenci) a zabezpečujú sa nimi operačné činnosti, ako sú vyšetrovania trestných činov, tajné sledovanie, sledovanie internetu, kampane na zvyšovanie informovanosti, vzdelávanie a odborná príprava a rozvoj inštitúcií a politík. Niektoré členské štáty prijali právne predpisy, ktorými sa kriminalizuje využívanie služieb obetí obchodovania s ľuďmi na účely sexuálneho vykorisťovania; vykonali preventívne opatrenia zamerané na znižovanie dopytu a opatrenia v rámci rodovo motivovaného násilia. Cezhraničná spolupráca na úrovni EÚ bola takisto predmetom správ, najmä spolupráca s podporou Agentúry Európskej únie pre spoluprácu v oblasti presadzovania práva (Europol) a Agentúry Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (Eurojust). Agentúry EÚ naďalej pomáhajú členským štátom v ich úsilí, a to aj prostredníctvom zverejňovania usmernení alebo poskytovania odbornej prípravy.

Kultúra beztrestnosti existuje vtedy, keď osoby zapojené do zločinného obchodného modelu a do reťazca obchodovania s ľuďmi nenesú za svoje trestné činy následky. Členské štáty musia podľa smernice o boji proti obchodovaniu s ľuďmi zabezpečiť, aby:

Zo správy o transpozícii z roku 2016 vyplynulo, že členské štáty vyvíjajú značné úsilie o transponovanie smernice o boji proti obchodovaniu s ľuďmi. Konštatovalo sa v nej však, že existuje ešte značný priestor na zlepšenie, najmä pokiaľ ide o osobitné opatrenia na ochranu detí, prezumpciu detstva a posúdenie veku dieťaťa, ochranu pred trestným konaním a počas neho, prístup k bezpodmienečnej pomoci, odškodnenie, netrestanie, pomoc a podporu rodinnému príslušníkovi detskej obete, ako aj prevenciu. Na tieto zistenia sa nadviazalo zaslaním žiadostí členským štátom o informácie v marci 2019. Komisia dostala odpovede od všetkých 27 členských štátov viazaných smernicou o boji proti obchodovaniu s ľuďmi. Bude pokračovať v dôkladnom monitorovaní vykonávania smernice v súlade so svojimi právomocami vyplývajúcimi zo zmlúv a môže prijať náležité opatrenia, medzi ktoré môže v nevyhnutných prípadoch patriť aj začatie postupu v prípade nesplnenia povinnosti.

Rozdiely v politikách a pravidlách uplatňovaných na obete obchodovania s ľuďmi z krajín mimo EÚ, vrátane tých, ktoré žiadajú o medzinárodnú ochranu, môžu ovplyvňovať ich prístup k právam.. Obete obchodovania s ľuďmi môžu byť presunuté do krajiny, v ktorej boli vykorisťované po ich prvom príchode, preto sa stávajú dostupnejšie pre obchodníkov s ľuďmi a sú viac vystavené riziku opätovného zneužitia na obchodovanie s ľuďmi. V tejto súvislosti organizácie občianskej spoločnosti upozorňujú na ustanovenia dublinského nariadenia III, smernice EÚ o boji proti obchodovaniu s ľuďmi a smernice o povoleniach na trvalý pobyt.

Zvýšením úsilia v oblasti predchádzania a trestného stíhania a súvisiacich stratégií členskými štátmi by sa mohol dosiahnuť pokrok. Európsky podporný úrad pre azyl (EASO) v správe pripomína niekoľko faktorov, ktoré môžu oslabovať schopnosť obetí obchodovania s ľuďmi predkladať a zdôvodniť žiadosť o medzinárodnú ochranu. Medzi tieto problémy patrí nedostatočná identifikácia obetí obchodovania s ľuďmi a osôb ohrozených vykorisťovaním medzi žiadateľmi; neúčinný referenčný mechanizmus na poskytovanie primeranej podpory obetiam alebo nedostatok miest v špecializovaných záchytných centrách a centrách na ochranu, ktorý môže znemožňovať poskytnutie podpory a ochrany obetiam. Obete sú takisto niekedy nasmerované na vnútroštátny mechanizmus bez toho, aby sa posúdila ich potenciálna potreba medzinárodnej ochrany, v dôsledku čoho nemusí byť ich postavenie utečenca uznané.

Zraniteľné migrujúce ženy a utečenky, ako aj maloleté osoby bez sprievodu sú podľa správ neustále vystavené riziku, že sa stanú obeťami obchodovania s ľuďmi. Organizácie občianskej spoločnosti poukazujú na skutočnosť, že migrácia a rodové aspekty trestnej činnosti nie sú dostatočne uznávané, čo vedie k neúmernému zameraniu na ženy a dievčatá na účely sexuálneho vykorisťovania. Okrem toho situácie zraniteľnosti, ktoré vznikajú z dôvodu migrácie, majú za následok vyššie riziko, že sa ženy žiadajúce o medzinárodnú ochranu stanú obeťami obchodovania s ľuďmi a iných foriem rodovo motivovaného násilia, ako je znásilnenie alebo domáce násilie, a to najmä z dôvodu ťažkostí pri prístupe k bezpečnému ubytovaniu a primeranému poradenstvu. Organizácie občianskej spoločnosti zdôrazňujú, že je potrebný rodovo citlivý prístup k pomoci a podpore obetí obchodovania s ľuďmi na účely sexuálneho vykorisťovania.

Europol zdôrazňuje súvislosť medzi obchodovaním s ľuďmi a ďalšími trestnými činmi v kontexte migrácie. Napríklad nigérijské siete výrazne ovplyvňujú zločinecké prostredie v EÚ prostredníctvom pravidelnej spolupráce s miestnymi zločineckými skupinami pri vykonávaní ďalších foriem organizovanej trestnej činnosti. Na základe operačných príspevkov členských štátov Europol ďalej uviedol, že tieto siete zneužívajú azylový mechanizmus na legalizáciu svojho statusu, ako aj statusu svojich obetí. Veľa podozrivých, ktorí sú zapojení so obchodovania s ľuďmi a ktorí majú platné povolenie na pobyt, sú v súčasnosti žiadateľmi o udelenie azylu, alebo im bolo priznané postavenie utečenca .

Riešenie týchto problémov si vyžaduje rozsiahlu spoluprácu širokého okruhu aktérov na ďalšom rozvoji a zlepšovaní existujúcich referenčných systémov, užšiu spoluprácu medzi vnútroštátnymi orgánmi a organizáciami poskytujúcimi podporu (napr. pri návrate obetí do krajiny pôvodu), získavanie pomoci a usmernení od agentúr EÚ (napr. Európskej agentúry pre pohraničnú a pobrežnú stráž, Agentúry pre základné práva, Európskeho podporného úradu pre azyl, Europolu) a spoluprácu s medzinárodnými organizáciami (napr. v prípade dobrovoľných návratov). Kľúčová je spolupráca s krajinami pôvodu a tranzitu a s hlavnými zainteresovanými stranami vrátane Úradu Organizácie Spojených národov pre drogy a kriminalitu, Medzinárodnej organizácie pre migráciu, Detského fondu Organizácie Spojených národov, Vysokého komisára Organizácie Spojených národov pre utečencov, Medzinárodného centra pre rozvoj migračnej politiky a organizácií občianskej spoločnosti.

Počas posledných troch rokov do EÚ naďalej prichádzali migranti žiadajúci o medzinárodnú ochranu. Identifikácia a odhaľovanie obetí alebo potenciálnych obetí obchodovania s ľuďmi v zmiešaných migračných tokoch sú aj naďalej problematické. Podľa správ existuje súvislosť medzi migráciou a vyšším rizikom obchodovania s ľuďmi, keďže siete obchodníkov s ľuďmi zneužívajú zraniteľnosť rizikových skupín, ako aj konaní o azyle, predovšetkým na účely následného sexuálneho vykorisťovania. Obchodovanie s ľuďmi je zložitý jav trestnej činnosti súvisiaci s rôznymi ďalšími trestnými činnosťami vrátane podporných trestných činov uľahčujúcich rôzne fázy reťazca obchodovania s ľuďmi v konkrétnych situáciách, ako je prevádzačstvo.

Metódy, ktoré používajú obchodníci s ľuďmi, sa zmenili v dôsledku rozsiahleho využívania internetu a sociálnych médií a zavádzania nových technológií do mnohých fáz reťazca obchodovania s ľuďmi. Obchodníci s ľuďmi čoraz zručnejšie využívajú technológie a internet na rozšírenie svojej trestnej činnosti online a na investovanie a skrývanie príjmov zo svojej trestnej činnosti. Vo viacerých členských štátoch patrí internet a súvisiace sociálne médiá medzi prevažujúce nástroje používané na získavanie obetí obchodovania s ľuďmi, pričom deťom sú obzvlášť ohrozené. Informačné a komunikačné technológie sa používajú na získavanie obetí, organizáciu ich dopravy a ubytovania, ponúkanie služieb obetí, komunikáciu medzi páchateľmi, ovládanie obetí a prevod príjmov z trestnej činnosti. Organizácie občianskej spoločnosti takisto poukazujú na rastúce riziko používania internetu na obchodovanie s ľuďmi, a to najmä na účely sexuálneho vykorisťovania pre zisk.

Obchodovanie s ľuďmi je motivované obrovskými príjmami, ktoré prináša organizovaným zločineckým skupinám. Účinné zníženie dopytu si vyžaduje opatrenia, ktorými obchodníci s ľuďmi prídu o svoj finančný zisk a ktorými sa zabezpečí, že trestná činnosť sa nevypláca. V boji proti obchodným modelom založeným na trestnej činnosti je naďalej kľúčové zaistenie a konfiškácia príjmov a výnosov z trestnej činnosti a sledovanie toku finančných prostriedkov, a to aj prostredníctvom finančných a spoločných vyšetrovaní. Dosiahnutie toho, že páchatelia sú braní na zodpovednosť, okrem iného prostredníctvom zatýkania, trestného stíhania a odsúdení zvyšuje účinok odstrašovania ako metódy predchádzania. Boj proti kultúre beztrestnosti a zvyšovanie zodpovednosti si vyžaduje vyššiu intenzitu vyšetrovaní, trestných stíhaní a odsúdení nielen obchodníkov s ľuďmi, ale aj tých, ktorí majú z trestnej činnosti zisk a obete vykorisťujú.

Beztrestnosť páchateľov v EÚ pretrváva a počet trestných stíhaní a odsúdení obchodníkov s ľuďmi je naďalej nízky. V rokoch 2017 – 2018 bolo v EÚ 11 788 podozrivých, 6 163 trestných stíhaní a 2 426 odsúdení týkajúcich sa trestných činov súvisiacich s obchodovaním s ľuďmi. Vyšší počet podozrivých a trestných stíhaní a nižší počet odsúdení v porovnaní s predchádzajúcim vykazovaným obdobím môže byť výsledkom mnohých faktorov, jednoznačná analýza trendov by sa preto mala odvodzovať len opatrne. Nízky počet trestných stíhaní a najmä nízky počet odsúdení obchodníkov s ľuďmi v EÚ v porovnaní s množstvom vyšetrovaní však poukazujú na to, že postavenie páchateľov pred súd neprestáva byť výzvou. Medzi problémy orgánov presadzovania práva a justičných orgánov patria i) problémy dokazovania pri preukazovaní komplexných prvkov trestného činu; ii) zabezpečenie správnej úrovne zdrojov a poznatkov na vykonávanie finančných vyšetrovaní; a iii) ťažkosti pri cezhraničnej a medzinárodnej spolupráci. Vysoký počet zaznamenaných obetí v EÚ si vyžaduje ráznu reakciu trestnej justície s cieľom skoncovať s beztrestnosťou páchateľov a zmeniť obchodovanie s ľuďmi na trestnú činnosť s vysokým rizikom a nízkym ziskom.

Francúzsko uviedlo najvyšší počet trestných stíhaní za obchodovanie s ľuďmi v EÚ, nasledovali ho Belgicko, Rumunsko, Rakúsko a Bulharsko. Francúzsko takisto zaznamenalo najvyšší počet odsúdení za trestné činy obchodovania s ľuďmi v EÚ a nasledovali ho Rumunsko, Nemecko, Španielsko a Belgicko. 70 % odsúdených obchodníkov s ľuďmi sú občania EÚ. Väčšina obchodníkov s ľuďmi páchala trestnú činnosť na účely sexuálneho vykorisťovania. Menej než jedna pätina všetkých páchateľov sa dopustila obchodovania s obeťami na účely pracovného vykorisťovania. Muži naďalej tvorili väčšinu páchateľov a predstavovali vyše dvoch tretín osôb, ktoré boli podozrivé, trestne stíhané a odsúdené za obchodovanie s ľuďmi.

Mnohé členské štáty podali správy o opatreniach na presadzovanie práva a súdnych opatreniach prijatých s cieľom vybaviť orgány osobitnými technikami vyšetrovania a udeliť im osobitnú zodpovednosť za vyšetrovanie a trestné stíhanie trestných činov obchodovania s ľuďmi. Bolo vyvinuté úsilie o intenzívnejšie finančné vyšetrovania, spoločné vyšetrovania a cezhraničnú spoluprácu, ako aj opatrenia na zaistenie a konfiškáciu príjmov z trestnej činnosti. Členské štáty na výmenu informácií a vykonávanie spoločných činností čoraz viac využívajú nástroje na spoluprácu, zdroje a rozsiahle informačné systémy EÚ, predovšetkým s podporou agentúr EÚ. Veľa členských štátov uvádza, že spoločné vyšetrovacie tímy sa ukázali ako mimoriadne účinný nástroj spolupráce, ktorý prispel ku kvalite a efektívnosti prípravných vyšetrovaní s rýchlou výmenou informácií a zhromažďovaním dôkazov. Obchodovanie s ľuďmi patrí medzi oblasti trestnej činnosti s najvyšším počtom zriadených spoločných vyšetrovacích tímov. Eurojust zaznamenal v rokoch 2018 – 2019 v porovnaní s predchádzajúcimi rokmi nárast počtu prípadov obchodovania s ľuďmi, koordinačných stretnutí a spoločných vyšetrovacích tímov v oblasti obchodovania s ľuďmi.

Europol dostáva čoraz viac príspevkov z členských štátov, čo vedie k značnému zvýšeniu pomoci poskytovanej orgánom presadzovania práva. V roku 2019 viedli operačné opatrenia vykonané v rámci platformy EMPACT v oblasti obchodovania s ľuďmi k 825 zatknutiam, 8 824 podozrivým a 1 307 potenciálnym obetiam, a to aj vrátane 69 identifikovaných detí, 94 identifikovaných alebo rozložených organizovaných zločineckých skupín, a aktív v hodnote 1,5 milióna EUR zmrazených na bankových účtoch, v spoločnostiach a webových doménach. Hoci viaceré členské štáty čoraz viac využívajú nástroje trestnej justície na zmrazenie a konfiškáciu majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti, celková miera konfiškácií majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti v EÚ ostáva nízka.

Príslušné orgány zvažujú využívanie rozsiahlych informačných systémov vrátane vízového informačného systému, schengenského informačného systému (SIS II) a systému Eurodac na účely predchádzania závažnej trestnej činnosti jej vyšetrovania a/alebo trestného stíhania, vrátane prípadov obchodovania s ľuďmi. Použitie systému SIS II orgánom umožňuje odhaľovať (a to aj s použitím odtlačkov prstov), vyšetrovať a trestne stíhať obchodníkov s ľuďmi a identifikovať a chrániť obete. Umožňuje aj nájsť a zaistiť určité predmety používané páchateľmi, napríklad vozidlá, plavidlá, kontajnery a cestovné doklady. Členské štáty, Komisia a eu-LISA plánujú ďalšie zlepšenia resp. pripravujú ďalšie posilnenie systému SIS II, ktorý orgánom presadzovania práva od konca roku 2021 poskytne ďalšie prostriedky. Modernizácia rámca interoperability by mohla byť významným faktorom pri zlepšovaní identifikácie obetí obchodovania s ľuďmi, vrátane detí, a páchateľov trestnej činnosti.

Predchádzanie obchodovaniu s ľuďmi bolo hlavnou prioritou v oznámení Komisie z roku 2017 o zintenzívnení opatrení EÚ zameraných na odstránenie obchodovania s ľuďmi (ďalej len „oznámenie z roku 2017“). V smernici o boji proti obchodovaniu s ľuďmi sa stanovujú konkrétne požiadavky pre členské štáty vrátane opatrení na odradenie od obchodovania s ľuďmi a zníženie dopytu po ňom, ako aj zvyšovanie informovanosti, odbornú prípravu a posúdenie kriminalizácie používateľov služieb vynucovaných od obetí obchodovania s ľuďmi. Európska komisia vyzvala členské štáty, aby kriminalizovali osoby, ktoré vedome využívajú služby vynucované od obetí obchodovania s ľuďmi, čo bolo kľúčové opatrenie v oznámení z roku 2017. Analýza v správe Európskej komisie z roku 2016 o používateľoch poukázala na existenciu pomerne rôznorodého právneho prostredia v EÚ, ktoré „nedokáže účinne prispievať k odrádzaniu od dopytu po takýchto službách.“ Legislatívne opatrenia prijaté na základe článku 18 ods. 4 smernice o boji proti obchodovaniu s ľuďmi sa na vnútroštátnej úrovni riadia rôznymi prístupmi s cieľom predísť spáchaniu trestného činu a znížiť nezákonný dopyt po „službách“, „využívaní“ alebo „vykorisťovaní“ obetí obchodovania s ľuďmi. Medzi tieto rozdiely patrí rozsah pôsobnosti, ciele a/alebo osobitné požiadavky takýchto vnútroštátnych opatrení. Od druhej správy o pokroku niekoľko členských štátov ohlásilo prijatie nových zákonov alebo zmenu existujúcich právnych predpisov s cieľom znížiť dopyt po službách obetí obchodovania s ľuďmi alebo ich využívanie kriminalizovať (napr. Estónsko, Cyprus, Luxembursko, Švédsko a Írsko). Holandsko v správe informovalo o prebiehajúcich legislatívnych iniciatívach a ďalšie krajiny, napríklad Lotyšsko, Maďarsko a Španielsko, právne predpisy zvažujú.

Organizácie občianskej spoločnosti poukazujú na to, že v prípadoch, keď takéto právne predpisy existujú, ich presadzovanie je obmedzené, zatiaľ čo trestné stíhania a odsúdenia sa začínajú uskutočňovať len postupne. Podporujú prioritu Komisie povzbudiť tie členské štáty, ktoré tak zatiaľ ešte neučinili, aby kriminalizovali tých, ktorí vedome využívajú služby obetí obchodovania s ľuďmi, a poukazujú na význam kriminalizácie používania služieb vynucovaných od obetí všetkých foriem vykorisťovania.

Údaje o trestnej činnosti využívania služieb obetí obchodovania s ľuďmi, ako sa stanovuje vo vnútroštátnom práve, sa zbierali po druhýkrát. Jedenásť členských štátov zaznamenalo spolu 170 podozrivých, 162 trestných stíhaní a 133 odsúdení v súvislosti s trestným činom využívania služieb obetí obchodovania s ľuďmi.

3.2Prístup obetí k právam a ich uplatňovanie

Jednou z priorít stanovených v oznámení z roku 2017 bolo „poskytnutie lepšieho prístupu k informáciám a uplatňovanie práv obetí“. V práve EÚ sa stanovuje pomoc, podpora a ochrana pre obete obchodovania s ľuďmi na základe rôznych legislatívnych aktov vrátane smernice o boji proti obchodovaniu s ľuďmi, smernice 2004/81/ES o povoleniach na trvalý pobyt, smernice 2012/29/EÚ o právach obetí trestných činov a smernice o odškodňovaní. Členské štáty a organizácie občianskej spoločnosti v správach uviedli, že existuje značný počet legislatívnych a politických iniciatív, ktoré obetiam umožňujú prístup k svojim právam a uplatňovať svoje práva na pomoc, podporu a ochranu, a to aj v cezhraničnom kontexte. Veľa členských štátov sa zapojilo do kampane Európskej siete na predchádzanie trestnej činnosti a Europolu o právach obetí obchodovania s ľuďmi, ktorej cieľom bolo osloviť potenciálne obete a informovať ich o pomoci, ochrane, ako aj o ich právach vo všetkých krajinách EÚ.

Plnenie osobitných potrieb obetí pri súčasnom zohľadnení ich osobnej histórie a zaistení, aby im boli poskytnuté personalizované služby, bolo v mnohých správach určené ako priorita. Členské štáty a organizácie občianskej spoločnosti pripomenuli potrebu efektívneho a účinného multidisciplinárneho prístupu a prístupu zahŕňajúceho viaceré subjekty, vrátane využitia zamestnancov ovládajúcich niekoľko jazykov. Mnohé legislatívne zmeny sa týkali transpozície a vykonávania smernice o právach obetí vrátane opatrení na ochranu obetí v trestných konaniach a na ochranu a podporu detských obetí.

Všetky členské štáty okrem jedného majú zavedené vnútroštátne referenčné mechanizmy s cieľom zlepšiť včasnú identifikáciu obetí obchodovania s ľuďmi, pomoc a podporu poskytovanú týmto obetiam. Rozsah pôsobnosti, fungovanie a úroveň formalizácie referenčných mechanizmov sa v jednotlivých členských štátoch líšia. Všetky členské štáty majú zavedený aspoň nejaký druh opatrení a postupov určených na zlepšenie identifikácie (napr. ukazovatele, usmernenia zamerané na konkrétne rizikové skupiny, spoločná iniciatíva presadzovania práva, inšpektori práce a migračné služby). Napríklad Grécko oznámilo, že jeho vnútroštátny referenčný mechanizmus sa začal uplatňovať v roku 2019. Španielsko zaviedlo postup pre postúpenie potenciálnych obetí obchodovania s ľuďmi, ktoré požiadajú o medzinárodnú ochranu na letisku Barajas v Madride. Linky pomoci pre obete obchodovania s ľuďmi predstavujú ďalší nástroj, ktorý umožňuje identifikáciu obetí, ako aj získanie prístupu k podporným službám. Formálna identifikácia detských obetí si navyše vyžaduje ďalších aktérov, úpravu postupov a vo všeobecnosti sa musí uplatňovať zásada najlepšieho záujmu dieťaťa. Okrem orgánov presadzovania práva, policajných a pohraničných orgánov a organizácií občianskej spoločnosti sa do identifikácie detských obetí zapájajú aj iné subjekty, ako sú migrační úradníci, inšpektori práce a diplomatické služby. Štúdia o preskúmaní fungovania vnútroštátnych a nadnárodných referenčných mechanizmov poukázala na konkrétne problémy pri identifikácii obetí v ich vlastných členských štátoch, a to najmä vzhľadom na to, že detekčný systém je špeciálne upravený na identifikáciu obetí z krajín mimo EÚ a nie je dostatočne účinný pri pomoci pre obete z EÚ, najmä deti.

Členské štáty podali správy o opatreniach špecifických pre deti zameraných na zlepšenie identifikácie obetí a postupoch pre postúpenie obetí obchodovania s ľuďmi. Medzi tieto opatrenia patrilo prijatie usmernení, zriadenie špecializovaných inštitúcií a ubytovacích centier a zmena zákonov upravujúcich opatrovníctvo detí bez rodičovskej starostlivosti.

Rodovo špecifické opatrenia zahŕňali prijatie politických nástrojov poskytujúcich informácie pre zdravotníckych pracovníkov na identifikáciu žien a dievčat – obetí obchodovania s ľuďmi na účely sexuálneho vykorisťovania, odbornú prípravu a usmernenia v oblasti rodovo motivovaného násilia vrátane sexuálneho vykorisťovania určené pre imigračné orgány a vykonávanie postupov poskytovania pomoci zameraných osobitne na ženy a deti v hotspotoch. Členské štáty v správach uviedli, že lepšie znalosti a väčšie kapacity vnútroštátnych orgánov a ďalších zainteresovaných strán zapojených do procesu identifikácie, ako aj zlepšenie postupov pre postúpenie obetí prispeli k zlepšeniu identifikácie obetí, čo viedlo k zvýšeniu počtu identifikovaných obetí. V prípade detí žiadajúcich o medzinárodnú ochranu je však zapojenie služieb na ochranu dieťaťa v rámci referenčných mechanizmov v súčasnosti obmedzené a musí sa posilniť.

Členské štáty takisto zdôraznili, že jasne vymedzené postupy so stanovenými úlohami a dostupnými údajmi rozčlenenými podľa pohlavia a veku boli užitočné pri meraní rozsahu tohto javu a určení potrieb, ktoré treba riešiť. Organizácie občianskej spoločnosti vyjadrili nesúhlas s tým, že v niektorých členských štátoch EÚ boli z oficiálneho procesu identifikácie vylúčené. Poukázali aj na nekonzistentné uplatňovanie času na zotavenie a premyslenie v jednotlivých členských štátoch, chýbajúci včasný právny zásah a nedostatočnú odbornú prípravu pre odborníkov zapojených do procesu identifikácie, čo môže viesť k tomu, že obete nebudú formálne identifikované. Ešte je potrebné vyriešiť uplatňovanie doložky o netrestaní, podľa ktorej by sa obete nemali trestať za trestné činy, ktoré boli prinútené spáchať, a prístup obetí k odškodneniu.

3.3Zastrešujúce opatrenia

Obchodovanie s ľuďmi sa ako komplexný jav naďalej systematicky rieši v kľúčových relevantných oblastiach politiky EÚ, ako je bezpečnosť, migrácia, spravodlivosť, rodová rovnosť, antidiskriminácia, základné práva, ochrana dieťaťa, zamestnanosť, poľnohospodárstvo a rybárstvo, vývoj, výskum a humanitárna pomoc.

Medzi vonkajším a vnútorným rozmerom obchodovania s ľuďmi existuje jasná súvislosť. Útvary Komisie a Európska služba pre vonkajšiu činnosť vyvinuli značné úsilie s cieľom zabezpečiť súvislý a koordinovaný prístup k riešeniu tejto trestnej činnosti. Obchodovaním s ľuďmi sa zaoberá široký okruh politických nástrojov vrátane Globálnej stratégie pre zahraničnú a bezpečnostnú politiku Európskej únie, akčného plánu EÚ pre ľudské práva a demokraciu na roky 2020 – 2024, spoločného oznámenia s názvom Na ceste ku komplexnej stratégii pre Afriku, stratégie EÚ pre západný Balkán a európskej susedskej politiky.

Dôležitým nástrojom v boji proti organizovanej trestnej činnosti sú civilné a vojenské misie spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky. V centrálnom Stredozemí zohrávala rozhodujúcu úlohu pri zlepšovaní celkovej námornej bezpečnosti a pomáhala narušiť a rozložiť obchodný model a zločinecké siete prevádzačov a obchodníkov s ľuďmi a zlepšiť spoluprácu so širokým okruhom organizácií operácia EUNAVFOR MED SOPHIA. Operáciu Sophia od 31. marca 2020 nahradila operácia EUNAVFOR MED IRINI, ktorej hlavnou úlohou je vykonávanie embarga OSN na vývoz zbraní do Líbye, a zároveň prispievať k narúšaniu obchodného modelu sietí na prevádzanie a obchodovanie s ľuďmi.