V období od 1. júla 2013 do 1. januára 2015 sa rybolovná kapacita 28 členských štátov EÚ znížila; v prípade výkonu motorov (kW) došlo k zníženiu o 1,1 %, kým hrubá tonáž (GT) zaznamenala nárast o 0,3 %. Tento nárast možno vysvetliť pristúpením Chorvátska v roku 2014. Bez zohľadnenia chorvátskej flotily sa rybolovná kapacita EÚ v období od roku 2012 do začiatku roku 2015 znížila o 4 % v prípade GT a o 3,3 % v prípade kW, pričom počet plavidiel klesol o 3,9.

Členské štáty musia vypracovať výročnú správu o rybolovnej kapacite . Komisia poskytla na vypracovanie týchto správ usmernenia, ktorých sa väčšina členských štátov pridržiavala. Ak členský štát identifikuje štrukturálnu nerovnováhu, musí vypracovať a predložiť akčný plán pre príslušný segment, resp. príslušné segmenty, a stanoviť ciele prispôsobenia, nástroje a jasný časový rámec plnenia tohto plánu. V roku 2014 Komisia dostala od členských štátov šesť akčných plánov (príloha III). Prebiehajú však rozhovory s niektorými ďalšími členskými štátmi, ktoré akčné plány nestanovili, hoci z výsledkov posúdenia ich flotíl vyplýva, že by takéto plány mali vypracovať.

Vzhľadom na to, že rybolovné činnosti flotíl Únie aj využívané zdroje majú dynamickú povahu, a vzhľadom na nízku úroveň vyťaženosti plavidiel je aj naďalej dôležité pozorne monitorovať budovanie kapacity flotily z hľadiska rybolovných zdrojov a súvisiacich politických opatrení.

Okrem toho najnovšia analýza členských štátov (správy za rok 2013) o rovnováhe medzi kapacitou a rybolovnými možnosťami ukazuje aj to, v ktorých segmentoch členské štáty identifikovali nadmernú štrukturálnu kapacitu. V prípade týchto segmentov sú členské štáty povinné vypracovať akčné plány s opatreniami a časový rámec na odstránenie nadmernej kapacity. Nie všetky členské štáty, v ktorých sa vyskytuje nadmerná kapacita, vypracovali akčné plány, čo Komisia v súčasnosti skúma v rámci rokovaní o nových operačných programoch (OP), ktoré členské štáty pripravujú na vykonávanie Európskeho námorného a rybárskeho fondu (ENRF) na obdobie rokov 2014 – 2020.

V rokoch 2007 až 2013 členské štáty aktívne používali nástroj na vyraďovanie z prevádzky v rámci EFRH. V období od roku 2007 do 31. mája 2014 bolo s verejnou podporou vyradených z prevádzky 4 156 plavidiel, pričom celkové verejné výdavky dosiahli takmer 900 miliónov EUR, z čoho 527 miliónov EUR tvoril príspevok EFRH (príloha IV). Plavidlá vyradené s pomocou z verejných zdrojov EFRH nie je možné nahradiť. Ďalších 2 620 plavidiel bolo z flotily vyradených bez pomoci z verejných zdrojov, no túto súkromne odbúranú kapacitu je možné do flotily vrátiť.

Aj flotily v najvzdialenejších regiónoch Španielska, Francúzska a Portugalska sú pod kapacitnými stropmi. Tieto flotily sa posudzujú oddelene od kontinentálnej flotily v prílohe II k nariadeniu (ES) č. 1380/2013. Dňa 31. decembra 2013 bol súčet stropov týchto flotíl prispôsobený tak, aby zahŕňal Mayotte; celkové stropy pre najvzdialenejšie regióny sa zvýšili na 107 568 GT a 579 296 kW a celkový počet rybárskych plavidiel sa zvýšil na 4 621.

Výročné správy členských štátov a akčné plány

Všetkých 23 pobrežných členských štátov predložilo svoje správy Komisii. Vedecký, technický a hospodársky výbor pre rybárstvo (STECF) konštatoval, že väčšina členských štátov sa pridŕžala usmernení Komisie a správy sú naďalej čoraz konzistentnejšie a úplnejšie.

Pri príprave svojej správy požiadala Komisia výbor STECF o posúdenie predložených správ. STECF vykonal analýzu na základe ukazovateľov vypracovaných v rámci usmernení pre členské štáty. STECF analyzoval 85 % segmentov flotíl, ktoré zodpovedajú 71 % počtu aktívnych plavidiel a 98 % nahlasovanej hodnoty vylodení v roku 2012.

Pripomienky na základe správ členských štátov a analýzy výboru STECF

Po posúdení analýzy výboru STECF by Komisia chcela poukázať na tieto skutočnosti:

1. Celá flotila EÚ dosiahla pri dosahovaní rovnováhy medzi rybolovnou kapacitou a rybolovnými možnosťami ďalšie pokroky. Mnohé členské štáty sa pri vypracovaní svojej správy o rovnováhe pridržiavali usmernení EÚ. Nie všetky správy o flotilách však obsahujú identifikáciu segmentov flotíl, ktoré nie sú v priebehu času v rovnováhe s rybolovnými možnosťami. Iba šesť členských štátov identifikovalo segmenty flotily s nadmernou štrukturálnou kapacitou. Túto nerovnováhu treba riešiť. Ďalšie členské štáty akčné plány nestanovili, hoci z výsledkov posúdenia ich flotíl vyplýva, že by takéto plány mali vypracovať.

2. Ex ante kondicionalita medzi výročnými správami členských štátov o rybolovnej kapacite a možnosťami finančnej pomoci z ENRF predstavuje významný prvok v rámci novej SRP, ktorého cieľom je prispievať k dosiahnutiu zdravej a udržateľnej rovnováhy medzi kapacitou flotíl EÚ a ich rybolovnými možnosťami.

3. Komisia nedostala akčné plány pre všetky segmenty flotíl, v ktorých bola identifikovaná štrukturálna nerovnováha. Vo väčšine predložených akčných plánov sa na riešenie nerovnováhy navrhuje kombinácia opatrení. Pre príslušné segmenty flotily sa niektoré členské štáty rozhodli použiť nástroj na vyradenie z prevádzky pomocou verejných zdrojov, kým iné plánujú vyriešiť štrukturálne nerovnováhy prostredníctvom iných mechanizmov (napr. individuálne prenosné kvóty). Akčné plány predstavujú transparentný a účinný spôsob na postupné dosiahnutie rovnováhy medzi kapacitou rybárskej flotily a rybolovnými možnosťami.

4. Vzhľadom na skutočnosť, že v rámci ENRF bude verejná podpora na plány trvalého ukončenia činnosti do konca roku 2017 postupne ukončená (a dôjde aj k obmedzeniu prideľovaných finančných prostriedkov), členské štáty by mali cielene využívať podporu na vyradenie z prevádzky pre segmenty, v ktorých identifikovali nadmernú štrukturálnu kapacitu na základe ukazovateľov rovnováhy uvedených v usmerneniach Komisie.

5. Vzhľadom na výsledky analýzy správ členských štátov, ktorú vypracoval výbor STECF, je naďalej nevyhnutné, aby členské štáty svoje flotily aktívne riadili. Z tejto analýzy vyplýva, že niektoré segmenty flotily aktívne lovia v populáciách, ktoré sú v súčasnosti využívané nad úrovňou MSY (pozri prílohu II).

6. S cieľom umožniť potrebné prispôsobenia musia členské štáty naďalej monitorovať rybolovnú kapacitu svojich flotíl s cieľom dosiahnuť životaschopné flotily, ktoré udržateľným spôsobom využívajú morské biologické zdroje. Výročné správy členských štátov o stave flotíl zohrávajú v tejto súvislosti dôležitú úlohu.

7. Z analýzy výboru STECF vyplýva, že ukazovatele uvedené v spoločných usmerneniach nebolo vždy možné vypočítať pre všetky segmenty flotily. Dôvodom sú buď chýbajúce údaje, alebo (v prípade hospodárskych a technických ukazovateľov) súhrnné vykazovanie segmentov (ktoré sa vykonáva v záujme zabezpečenia ochrany obchodného tajomstva).