SK Úradný vestník Európskej únie C 181/28

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Zapájanie občianskej spoločnosti do rozvojovej politiky a do rozvojovej spolupráce EÚ“ (prieskumné stanovisko)

2012/C 181/06

Spravodajca: José María ZUFIAUR NARVAIZA

Európska komisia požiadala Európsky hospodársky a sociálny výbor listom z 20. októbra 2011 v súlade s článkom 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, aby vypracoval prieskumné stanovisko na tému

„Zapájanie občianskej spoločnosti do rozvojovej politiky a do rozvojovej spolupráce EÚ“.

Odborná sekcia pre vonkajšie vzťahy poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 6. marca 2012.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 479. plenárnom zasadnutí 28. a 29. marca 2012 (schôdza z 28. marca) prijal 167 hlasmi za, pričom 15 členovia hlasovali proti a 5 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 V období, keď hospodárska, ekologická a sociálna kríza ovplyvňujú budúcnosť ľudstva, považuje EHSV za prvoradé, aby sa medzi rozličnými subjektmi zapájajúcimi sa do spolupráce dosiahla dohoda na spoločných konceptoch druhu rozvoja, ktorý sa má podporovať (1).

1.2 Pre účinnú spoluprácu je nevyhnutný súlad všetkých politík EÚ s rozvojovou politikou. Organizácie občianskej spoločnosti musia byť tiež motivované, aby zvýšili a zlepšili koordináciu a koherentnosť s týmito politikami.

1.3 Organizácie občianskej spoločnosti sú samé osebe hlavnou súčasťou rozvoja, a preto musia mať také isté postavenie aj v rámci rozvojových politík. Musia byť zapojené do definovania, uplatňovania a monitorovania politík a programov spolupráce a musia patriť medzi strategické subjekty, cez ktoré prechádzajú prostriedky na ich financovanie.

1.4 EHSV vyzýva na strategickejšiu spoluprácu medzi inštitúciami Spoločenstva a organizáciami občianskej spoločnosti prostredníctvom politického dialógu, rámcových dohôd a účinnejších mechanizmov prideľovania finančných prostriedkov.

1.5 Európska komisia a všetky vlády musia podporovať zásady z Istanbulu o účinnosti rozvojovej pomoci organizácií občianskej spoločnosti.

1.6 Organizáciám občianskej spoločnosti by sa malo dostávať väčšieho uznania v oblasti nových foriem spolupráce, ako je spolupráca juh-juh alebo trojstranná spolupráca.

1.7 Politiky pre rozvoj a spoluprácu, predovšetkým tie európske, musia zohľadňovať jedinečnosť a rozmanitosť organizácií občianskej spoločnosti, ako aj ich skúsenosti v oblasti vzťahov s partnerskými krajinami.

1.8 V globalizovanom svete je potrebné uznať celosvetový charakter niektorých organizácií občianskej spoločnosti a využiť ich potenciál ako globálnych aktérov.

1.9 Je potrebné uskutočniť zmeny v systéme prideľovania financií z rozvojových fondov prostredníctvom organizácií občianskej spoločnosti. Je potrebné okamžite zaviesť okrem iného postupy, ako napríklad „rámcové dohody“, prevádzkové granty, kaskádové granty, viacročné dohody, fondy pre urgentné prípady alebo uplatňovanie tzv. súboru nástrojov, ktorý je definovaný v štruktúrovanom dialógu. Siete, federácie alebo konfederácie organizácií občianskej spoločnosti by mali byť podľa EHSV hlavnými príjemcami týchto foriem financovania.

1.10 Organizáciám občianskej spoločnosti sa musí zaručiť vhodné prostredie na to, aby mohli vyvíjať svoju činnosť vo všetkých krajinách. To si vyžaduje rešpektovanie základných princípov, ako je sloboda združovania, vyjadrovania, zhromažďovania a sloboda konať. Tento cieľ musí byť súčasťou verejných politík spolupráce.

1.11 Zapojenie občianskej spoločnosti musí byť skutočnou súčasťou riadenia, a preto ho EÚ musí uznať ako kritérium pre činnosť vo vzťahoch s partnerskými krajinami.

1.12 EHSV síce víta zapojenie miestnych orgánov do rozvojovej politiky EÚ (2), no zároveň uznáva, že spájanie organizácií občianskej spoločnosti a miestnych orgánov v rámci politík pre rozvoj a spoluprácu bez toho, aby sa spochybňovala potreba ich komplementarity a spolupráce, vedie ku koncepčnému zmätku a funkčným nedostatkom.

1.13 Zapojenie súkromného sektora do rozvojovej politiky je kľúčové v záujme zvýšenia jej dosahu. Treba však zabrániť tomu, aby to slúžilo ako alibi pre znižovanie verejných príspevkov alebo aby zapojenie súkromného alebo akéhokoľvek iného sektora znamenalo stanovenie nových podmienok pre projekty spolupráce. Takisto by sa mal zriadiť rámec založený na definovaných medzinárodných predpisoch pre účinný záväzok sektora, ktorý bude v súlade s cieľmi rozvojovej spolupráce.

1.14 Je potrebné zintenzívniť mechanizmy transparentnosti a zodpovednosti v oblasti spolupráce vrátane tých, ktoré sa týkajú organizácií občianskej spoločnosti, ako aj v oblasti boja proti korupcii.

1.15 Organizácie občianskej spoločnosti by mali do rozvojovej politiky zapojiť aj Európsky dobrovoľnícky zbor pre humanitárnu pomoc, o ktorom sa zmieňuje Lisabonská zmluva.

1.16 Dlhodobé medzinárodné aktivity EHSV vyvíjané v uplynulom období, ako napríklad v prípade mandátu, ktorý EHSV udeľuje Dohoda z Cotonou, prispeli k uznaniu inštitucionálneho rozmeru organizácií občianskej spoločnosti. Toto bolo jednou z hlavných čŕt Dohody z Cotonou. Bola to prvá medzinárodná zmluva podpísaná EÚ, v ktorej sa explicitne uznáva, že „neštátne subjekty“ sú dôležitými partnermi rozvojovej spolupráce (3). Významné je aj to, že dohoda stanovuje, že neštátne subjekty by mali dostávať finančnú podporu na budovanie kapacít, aby sa mohli stať účinnými partnermi v rámci dohody. Tento mandát umožnil zriadenie monitorovacieho výboru AKT – EÚ, ktorý po prvý raz ustanovil paritný orgán zástupcov organizácií občianskej spoločnosti, v tomto prípade krajín AKT a členov EHSV, financovaný z ERF. Úlohou monitorovacieho výboru, tak ako naznačuje jeho názov, je monitorovať uplatňovanie Dohody z Cotonou a dohôd o hospodárskom partnerstve. Takisto mal rozhodujúcu úlohu pri zavedení doložky o udržateľnom rozvoji. Tento spôsob práce sa stal vzorom pre úlohy EHSV v iných zemepisných oblastiach, čo prinieslo mnohé výsledky a prispelo napríklad k posilneniu organizačných schopností organizácií občianskej spoločnosti, vytváraniu platforiem, zriaďovaniu kontaktných miest s organizáciami občianskej spoločnosti na zastúpeniach EÚ a k uľahčeniu ich prístupu k finančným prostriedkom Spoločenstva a účasti na rokovaniach o obchodných dohodách.

1.17 EHSV sa domnieva, že takéto skúsenosti by sa mali konsolidovať a rozširovať prostredníctvom podpory politík spolupráce. Predovšetkým chápe postoj mnohých veľkých organizácií občianskej spoločnosti a žiada Európsku službu pre vonkajšiu činnosť, aby sa zastúpenia EÚ skutočne zaviazali podporovať tieto organizácie v európskych aj partnerských krajinách, komunikovať s nimi, oboznámiť sa s ich činnosťami a propagovať ich. Vzhľadom na posilňovanie zastúpení vonkajšej služby Únie je teraz dôležitejšie ako nikdy predtým, aby prijali tento záväzok ako svoju vlastnú a záväznú právomoc, a nie ako možnosť alebo dobrovoľný krok.

1.18 V kontexte decentralizácie európskej rozvojovej spolupráce sa EHSV domnieva, že môže veľmi účinne spolupracovať s Európskou službou pre vonkajšiu činnosť v dialógu medzi zastúpeniami EÚ a miestnymi organizáciami občianskej spoločnosti. Na jednej strane preto, že EHSV je európskym partnerom pre rozličné poradné orgány, ktoré vznikajú v rámci dohôd o ekonomickom (Cariforum) a obchodom partnerstve (Južná Kórea) a o pridružení (Stredná Amerika, Čile) a iných. Na druhej strane ide o dlhodobé a stabilné vzťahy, ktoré EHSV udržiava s organizáciami občianskej spoločnosti, ich zastupiteľskými inštitúciami na všetkých kontinentoch a predovšetkým v krajinách AKT, Latinskej Ameriky a Stredozemia (4).

1.19 EHSV opakovane zdôrazňuje, že je dôležité, aby organizácie občianskej spoločnosti podporovali zvyšovanie povedomia a osvetu občanov EÚ o spolupráci v čase krízy, ktorá môže viesť k tomu, že sa zabudne na záväzky v oblasti rozvojovej politiky. Z tohto dôvodu by sa mali vyčleniť dostatočné prostriedky v osobitnej finančnej položke, pokiaľ budú existovať dostatočné záruky týkajúce sa transparentnosti a vyvodenia zodpovednosti.

2. Všeobecné zásady a ciele

2.1 Európska únia venovala v uplynulom desaťročí čoraz väčšiu pozornosť dialógu s organizáciami občianskej spoločnosti. Európsky konsenzus pre rozvoj, nástroj financovania rozvojovej spolupráce, správa Európskeho dvora audítorov a napokon štruktúrovaný dialóg rozšírili rozsah a dosah dialógu takým spôsobom, že sa do neho v súčasnosti zapájajú okrem iných: Komisia, Európsky parlament, Výbor regiónov, EHSV, členské štáty a organizácie občianskej spoločnosti: odbory, družstvá, organizácie sociálneho hospodárstva, poľnohospodárske organizácie, organizácie spotrebiteľov, podnikateľské organizácie, platformy mimovládnych organizácií, orgány partnerských krajín a ďalšie.

2.2 Aj napriek tomuto kladnému vývoju a medzinárodným záväzkom (5) je podľa všeobecnej mienky pokrok veľmi abstraktný a praktický posun značne malý. V mnohých darcovských, ako aj rozvojových krajinách čelia organizácie občianskej spoločnosti veľkým problémom a ich činnosť upadla. Je to napríklad prípad odborových organizácií, ktoré narážajú na problémy pri prístupe k oficiálnej rozvojovej pomoci v darcovských krajinách, zatiaľ čo tento prístup je obmedzený alebo nie je vôbec umožnený v partnerských krajinách, a to pokiaľ ide o zdroje, ako aj politickú spoluprácu. Vo všeobecnosti je (napríklad vzhľadom na najnovšie opatrenia, ktoré prijala vláda Zimbabwe) ohrozená podpora organizáciám občianskej spoločnosti a ich úlohe ako subjektov pôsobiacich v oblasti rozvoja.

2.3 EHSV sa nazdáva, že väčšie a lepšie uznanie úlohy organizácií občianskej spoločnosti si vyžaduje akceptovanie série kritérií, zásad a hodnôt v politike pre rozvoj a spoluprácu.

2.4 Prvoradé a kľúčové je, aby sa v rámci organizácií občianskej spoločnosti a medzi nimi a európskymi inštitúciami dosiahol konsenzus o tom, čo sa chápe pod pojmom rozvoj. Tento cieľ je mimoriadne dôležitý a naliehavý vzhľadom na skutočnosť, že dochádza k prelínaniu troch kríz: ekologickej (klimatické zmeny, strata biodiverzity atď.), sociálnej (prehlbovanie nerovností) a hospodárskej (nezamestnanosť, nestále pracovné miesta, dominancia finančného sektora nad reálnou ekonomikou atď.). V dôsledku týchto troch kríz vznikla štvrtá: potravinová kríza. Údaje, ktoré ukazujú rozsah týchto vzájomne prepojených kríz, naznačujú, že budúcnosť nás všetkých je ohrozená. Jediným spôsobom, ako minimalizovať škody, je kvalitatívny posun v oblasti rovnosti, spolupráce a starostlivosti. Rozvoj preto nemožno chápať ako synonymum hospodárskeho rozvoja a prosperitu alebo pokrok nemožno porovnávať s ukazovateľmi HDP.

2.5 EHSV sa aj naďalej domnieva, že rozvojová spolupráca – bez ohľadu na potrebu reformy kritérií pre činnosť – je jedným z kľúčových nástrojov na dosiahnutie pokroku v oblasti rozvoja, predovšetkým v najchudobnejších krajinách.

2.5.1 V tejto súvislosti zdôrazňuje potrebu dodržať prevzaté medzinárodné záväzky v oblasti financovania rozvoja, od ktorých darcovské krajiny, predovšetkým Európska únia, nesmú odstúpiť. Rozvojová spolupráca je v darcovských krajinách verejnou politikou založenou na osvedčených postupoch, ktorá musí mať k dispozícii potrebné prostriedky na to, aby ju bolo možné realizovať.

2.5.2 EHSV zdôrazňuje, že v súlade s Lisabonskou zmluvou je potrebné dohliadať na súdržnosť medzi ostatnými politikami, napríklad v oblasti obchodu, investícií, financovania a politikami pre rozvoj a spoluprácu. Organizácie občianskej spoločnosti by sa mali tiež motivovať k väčšej a lepšej koordinácii a koherentnosti s týmito politikami.

2.6 V uplynulom desaťročí nastali v oblasti spolupráce dôležité zmeny. Medzi ne patria významné kroky, ako je napríklad spolupráca juh - juh alebo trojstranná spolupráca. Úloha organizácií občianskej spoločnosti a jej sietí by mali získať väčšie uznanie v rámci nových foriem spolupráce.

2.7 Rovnako aj niektoré spôsoby poskytovania financií stanovené s cieľom posilniť zodpovednosť, ako rozpočtová podpora, viedli k marginalizácii občianskej spoločnosti v partnerských krajinách. EHSV zdôrazňuje, že je potrebné, aby miestne organizácie občianskej spoločnosti získali primeranú úlohu v oblasti demokratickej zodpovednosti a tematických programov, vrátane finančnej zložky.

2.8 Vzhľadom na pôsobenie EHSV v rozličných strategických združeniach EÚ (s Brazíliou alebo Čínou), uznanie jeho úlohy v medzinárodných dohodách, akou je Dohoda z Cotonou a jeho účasť na celosvetových programoch, ako napríklad Rio+20, by bolo vhodné zapojiť do ho tematických programov politiky EÚ pre rozvoj a spoluprácu.

2.9 Dohody dosiahnuté na medzinárodnej úrovni a uvedené v Parížskej deklarácii, Akčnom programe z Akkry a Fóre na vysokej úrovni v Busane predstavujú dôležité kroky v oblasti koncipovania účinnosti pomoci. Organizácie občianskej spoločnosti sa však domnievajú, že je potrebné rozšíriť niektoré kritériá a koncepty týchto dokumentov. Napríklad treba vysvetliť obsah pojmov zodpovednosť, harmonizácia, zosúladenie, využívanie výsledkov, vzájomná zodpovednosť, účinnosť pomoci. Presnejšia definícia týchto kritérií by sa mala stanoviť v rámci dialógu medzi organizáciami organizovanej spoločnosti a európskymi inštitúciami.

2.10 Je potrebné zaoberať sa účinnosťou pomoci z hľadiska vychádzajúceho z rozličných častí konceptu ľudských práv a hodnotiť ju v závislosti od jej prínosu k zmenšovaniu chudoby a nerovnosti, vrátane ukončenia závislosti od pomoci.

2.11 Prístupy rozličných organizácií a medzinárodné vyhlásenia potvrdzujú, že organizácie občianskej spoločnosti sú samostatnými subjektmi pôsobiacimi v oblasti rozvoja (6). EHSV vyzýva Európsku komisiu a všetky vlády, aby podporili zásady z Istanbulu o účinnosti rozvojovej pomoci organizácií občianskej spoločnosti.

2.12 Politiky pre rozvoj a spoluprácu musia zohľadniť jedinečnosť a rozmanitosť organizácii občianskej spoločnosti. Možný prínos pre rozvoj zo strany mimovládnej organizácie, ktorá sa venuje ochrane životného prostredia alebo ľudských práv, odborovej organizácie, ktorá chráni pracovné práva, základné rozdelenie bohatstva prostredníctvom rokovaní o mzdách a sociálnej ochrane pracovníkov, poľnohospodárskeho družstva, ktoré priamo prispieva k dostatku potravín a potravinovej sebestačnosti, združenia prisťahovalcov s jeho prínosom pre spoločný rozvoj alebo organizácie zamestnávateľov či samostatne zárobkovo činných osôb s jej významným prínosom k tvorbe výrobnej siete a pracovných miest sú len niekoľkými príkladmi rozmanitosti podôb, ktoré môže mať prínos organizácií občianskej spoločnosti k rozvoju, ak sú podporované vhodnými politikami spolupráce. EHSV sa domnieva, že je kľúčové, aby sa pri formulovaní politík pre rozvoj a spoluprácu verejných inštitúcií využívali všetky možnosti, ktoré táto rozmanitosť ponúka.

2.13 EHSV žiada, aby sa pre organizácie občianskej spoločnosti vytvorilo vo všetkých krajinách legislatívne a inštitucionálne prostredie, ktoré bude z hľadiska kapacity a činnosti priaznivé pre jeho existenciu, rozvoj a fungovanie. Zapojenie organizovanej občianskej spoločnosti by sa malo stať kľúčovou súčasťou demokratického riadenia (7).

2.14 Na dosiahnutie zvýšenie vplyvu politiky rozvojovej spolupráce je nevyhnutná spolupráca so súkromným sektorom. Je potrebné zdôrazniť veľkú rozmanitosť súkromného sektora (vrátane organizácií v oblasti sociálneho hospodárstva a neziskových združení) spolu s hlavnými výhodami vyplývajúcimi zo sociálne zodpovedných iniciatív (CSR). Výzva spočíva v tom, ako maximalizovať ich prínos z hľadiska hospodárskeho a sociálneho rozvoja a bezpečnosti ľudí v globalizovanom svete. Verejno-súkromné partnerstvo alebo len súkromná podpora zo strany veľkých spoločností však v oblasti rozvojovej spolupráce vyvoláva diskusiu o tom, do akej miery by tieto partnerstvá mohli ovplyvniť rozvojové ciele. Verejno-súkromné partnerstvá by mohli byť prostriedkom, ako zblížiť rozvojové programy jednotlivých partnerov, a účinným nástrojom na vzájomnú výmenu ich znalostí a zdrojov. V tejto súvislosti by bolo vhodné zriadiť rámec pre účinný a zodpovedný prínos súkromného sektora založený na už dohodnutých medzinárodných predpisoch, ako sú pracovné predpisy MOP, usmernenia OECD pre nadnárodné spoločnosti a zásady OSN v oblasti podnikových a ľudských práv. Treba tiež spomenúť medzinárodné iniciatívy týkajúce sa transparentnosti, ako sú hlavné zásady EITI (Iniciatíva pre transparentnosť v ťažobnom priemysle) alebo Kimberleyský proces o medzinárodnom obchodovaní a investíciách.

2.14.1 Zapojenie súkromného sektora by takisto nemalo znamenať zmenšenie finančného záväzku zo strany štátov v oblasti rozvojovej spolupráce a rovnako by sa pomoc nemala podmieňovať napríklad privatizáciou strategických sektorov alebo základných služieb nevyhnutných pre miestnu komunitu.

2.14.2 Na druhej strane, v súlade s bodom 1.13, je nevyhnutné podporovať zapojenie organizácií občianskej spoločnosti do verejno-súkromných združení, ako aj úlohu sociálnych partnerov a sociálneho dialógu.

2.15 Je potrebné ešte viac stimulovať mechanizmy transparentnosti a zodpovednosti všetkých zúčastnených strán, ktoré sa na spolupráci podieľajú. Takisto treba uplatňovať dohovor OSN proti korupcii, pretože korupcia znižuje podporu politík spolupráce zo strany občanov. Organizácie občianskej spoločnosti majú na to dobrú pozíciu vzhľadom na dvojitú zodpovednosť, a to za svoju vlastnú činnosť a ako kontrolné mechanizmy spoločnosti v oblasti spolupráce vo všeobecnosti. Stanovené rozvojové ciele bude možné dosiahnuť len vtedy, ak sa zachová prepojenie a interakcia s občanmi.

2.16 V globalizovanom svete je potrebné uznať medzinárodný charakter organizácií občianskej spoločnosti a využiť ich potenciál ako zodpovedných globálnych aktérov. Na druhej strane má v multipolárnom svete čoraz menší zmysel rozlišovať medzi organizáciami občianskej spoločnosti na severe a juhu. Napríklad podpora sietí organizácií občianskej spoločnosti, ich koordinačných platforiem, federatívnych mechanizmov a ich väčšieho zapojenia by mali byť súčasťou rozvojových aktivít financovaných darcami a predovšetkým prostredníctvom spolupráce zo strany EÚ.

3. Posilnenie úlohy organizácií občianskej spoločnosti

3.1 Výsledky štruktúrovaného dialógu zhrnuté v záverečnom dokumente konferencie v Budapešti (8) obsahujú veľmi dôležité úvahy a návrhy adresované všetkým zainteresovaným stranám EHSV sa domnieva, že tento dialóg treba stabilizovať a zriadiť mechanizmus koordinácie alebo kontaktnú skupinu, ktorá by sa pravidelne schádzala a zastupovala by zložky Európskeho rozvojového fondu (ERF) s cieľom zaistiť, aby sa dodržiavali a uplatňovali jej odporúčania (9). Toto fórum by malo mať stály politický charakter (diskusie o politikách spolupráce s využitím prostriedkov a nástrojov poskytovaných Európskou komisiou) a malo by byť reprezentatívne (organizácie občianskej spoločnosti, Komisia, EP, členské štáty atď.) EHSV sa nazdáva, že by vzhľadom na svoj inštitucionálny mandát a skúsenosti mal zohrávať osobitnú úlohu v tomto diskusnom fóre.

3.2 Treba zaistiť, aby organizácie občianskej spoločnosti boli zapojené a mohli sa podieľať na definovaní, uplatňovaní a monitorovaní rozvojovej politiky. Z tohto dôvodu a s cieľom uľahčiť posilňovanie celosvetovo pôsobiacich organizácií občianskej spoločnosti a posilniť spoluprácu európskych organizácií spolupráce by bolo vhodné, aby EÚ analyzovala možnosť udelenia právneho štatútu európskym organizáciám občianskej spoločnosti, ktorý by vychádzal z presných kritérií dohodnutých účastníkmi štruktúrovaného dialógu.

3.3 Odkedy vstúpila Dohoda z Cotonou do platnosti, EHSV zohrával významnú úlohu pri posilňovaní účasti neštátnych aktérov, najmä vďaka mandátu, ktorý dostal (10). V praxi sa to prejavilo vytvorením stáleho monitorovacieho výboru AKT – EÚ, pravidelnými regionálnymi seminármi a všetkými konferenciami AKT, ktoré v priebehu rokov priamo prispeli k uplatňovaniu zásad zodpovednosti, transparentnosti, dobrej verejnej správy a partnerstva, ktoré sú zakotvené v Dohode z Cotonou (11).

3.4 Okrem toho je dôležité, aby sa pri zriaďovaní stáleho politického dialógu na úrovni prijímajúcej krajiny zohľadnila špecifickosť každého subjektu alebo organizácie občianskej spoločnosti.

3.5 Štruktúrovaný dialóg by mal viesť k strategickejšej spolupráci medzi inštitúciami Spoločenstva a organizáciami organizovanej spoločnosti. EHSV preto poukazuje na potrebu stanoviť rámce vzťahov a zapojenia presahujúce financovanie projektov. Napríklad by malo ísť o zavedenie súboru nástrojov (tool box), ktorého uplatňovanie je definované v rámci štruktúrovaného dialógu nielen na miestnej úrovni (zastúpenie EÚ), ale aj na centrálnej úrovni. Výsledkom by bolo flexibilnejšie a účinnejšie prepojenie medzi EÚ a organizáciami občianskej spoločnosti na celosvetovej úrovni.

3.6 Úloha organizácií občianskej spoločnosti je rozhodujúca v tom, že prostredníctvom svojich podnetov a požiadaviek prispieva k súdržnosti rozvojových politík a podporuje novú celosvetovú dohodu pre obdobie po roku 2015 s cieľom zahrnúť do problematiky rozvoja znižovanie nerovnosti, univerzálna sociálna ochrana, spravodlivé rozdeľovanie bohatstva a ochranu prírodných zdrojov.

3.7 Organizácie občianskej spoločnosti sú veľmi rozmanité a heterogénne subjekty a táto skutočnosť by si mohla vyžadovať presnejšiu definíciu pojmu organizácia občianskej spoločnosti. Táto rozmanitosť, skúsenosti a vzťah s partnerskými krajinami by sa mali okrem toho odrážať v európskej spolupráci, ktorá z nich musí profitovať a využívať možnosti a špecifiká každého subjektu.

4. Zapojenie organizácií občianskej spoločnosti do rozličných nástrojov a programov vonkajšej pomoci EÚ

4.1 EHSV už vyjadril svoj názor na úlohu organizácií občianskej spoločnosti v súvislosti s nástrojom financovania rozvojovej spolupráce (12). EHSV sa okrem toho domnieva, že občianska spoločnosť musí byť zapojená do súboru nástrojov spolupráce v súlade s postojmi štruktúrovaného dialógu a s nedávnou schváleným programom zmien.

4.2 V súlade s návrhmi štruktúrovaného dialógu sa EHSV nazdáva, že je potrebné uskutočniť zmeny v systéme prideľovania financií z európskych rozvojových fondov prostredníctvom organizácií občianskej spoločnosti. Nástroje pre finančný výhľad na obdobie 2014 – 2020 musia zohľadňovať nové postupy idúce nad rámec klasických mechanizmov projektových grantov. Je potrebné okamžite zaviesť okrem iného postupy, ako napríklad „rámcové dohody“, prevádzkové granty, kaskádové granty alebo viacročné dohody ako strednodobé a dlhodobé postupy zaručujúce väčší dosah z hľadiska rozvoja.

4.3 Rovnako by bolo vhodné zriadiť špecifické fondy pre urgentné prípady, ako sú napríklad demokratické procesy v Stredozemí, ktoré nemôžu čakať na schválenie žiadostí o granty a ktoré možno účinne uplatniť len prostredníctvom sietí rozličných organizácií občianskej spoločnosti, ako sú odborové organizácie, mimovládne organizácie, družstvá, malé podniky, ženské organizácie atď.

4.3.1 Siete, federácie alebo konfederácie organizácií občianskej spoločnosti by mali byť hlavnými príjemcami týchto foriem financovania. Mechanizmy, ako sú prevádzkové granty alebo kaskádové fondy, by boli dobrým nástrojom, ktorý by posilnil prínos sietí organizácií občianskej spoločnosti zapojených do rozvoja.

4.3.2 V rámci programu zmien by mala európska spolupráca riešiť a prehodnotiť svoje mechanizmy plánovania a správy projektových cyklov a mala by sa zamerať na aspekty, ako napríklad vhodnejšie prideľovanie prostriedkov z fondov a flexibilita prispôsobená okolnostiam. Takisto by sa mala pripisovať väčšia pozornosť podpore analýzy a štúdií uskutočniteľnosti rozvojových činností, aby sa tak viac zaručil úspech týchto aktivít.

4.3.3 Formy financovania by mali obsahovať tieto tri druhy stimulov: 1) stimuly podporujúce zodpovednosť za výsledky rozvoja; 2) stimuly podporujúce integráciu a zlučovanie organizácií a vytváranie celosvetových organizácií občianskej spoločnosti a 3) stimuly podporujúce nové druhy sietí a združení viacerých subjektov.

4.3.4 Súčasťou Lisabonskej zmluvy je Európsky mládežnícky dobrovoľnícky zbor pre humanitárnu pomoc (EVHAC), ktorý je v súčasnosti v pilotnej fáze na GR ECHO a kým bude zavedený do praxe, mali by sa výsledky tejto pilotnej fázy starostlivo vyhodnotiť. EHSV je presvedčený o potenciáli, ktorý majú organizácie občianskej spoločnosti v oblasti nasmerovania európskeho dobrovoľníctva do všetkých odvetví a predovšetkým do rozvoja. EHSV sa domnieva, že by sa dobrovoľníctvo malo na základe jasne stanovených kritérií chápať ako vecný príspevok pre projekty podliehajúce spolufinancovaniu (13).

5. Posilnenie občianskej spoločnosti a organizácií občianskej spoločnosti v partnerských krajinách

5.1 Organizácie občianskej spoločnosti čelia v mnohých prípadoch a v mnohých krajinách politicky, inštitucionálne alebo hospodársky zložitým situáciám, ktoré komplikujú ich prácu, alebo pôsobia v podmienkach, keď sú stíhané, zastrašované či kriminalizované. Často ide o dôsledok reštriktívnych opatrení zo strany vlád. EHSV opakovane zdôrazňuje význam začlenenia aspektu dohľadu nad právnymi rámcami, základnými slobodami a opatreniami na podporu organizácií občianskej spoločnosti do politiky rozvojovej spolupráce, ako aj predpisov týkajúcich sa rozvoja a spolupráce.

5.2 EHSV si je vedomý toho, že regulačné rámce pre organizácie občianskej spoločnosti sú veľmi odlišné, a to tak v EÚ, ako aj v partnerských krajinách. To by ale nemalo byť prekážkou pokroku pri dodržiavaní medzinárodných predpisov (ako je sloboda združovania, vyjadrovania, zhromažďovania a sloboda konať, komunikovať a spolupracovať, získavať financie a dostávať štátnu ochranu) vo všetkých prípadoch a na všetkých úrovniach. Prítomnosť a zapojenie občianskej spoločnosti a organizácií občianskej spoločnosti nielenže nepopiera zastupiteľskú demokraciu, ale naopak ju podporuje, ak existujú možnosti na jej uplatňovanie (14). Zapojenie občianskej spoločnosti musí byť skutočnou súčasťou riadenia, a preto ho EÚ musí uznať ako kritérium pre činnosť vo vzťahoch s partnerskými krajinami.

5.3 Inštitucionálny rozmer a posilnenie organizačných kapacít partnerských organizácií z tretích krajín si zasluhuje väčšie uznanie v rámci európskej spolupráce. Okrem schopností pri riadení projektov prispieva posilňovanie organizácií občianskej spoločnosti ako takých k celkovému rozvoju jednotlivých spoločností. Je preto potrebné podporovať vzdelávanie a upevňovať schopnosti týchto organizácií občianskej spoločnosti v partnerských krajinách, a to tak vo všeobecnosti, ako aj napríklad v oblasti postupov pre prístup k financiám Spoločenstva, vrátane miestnych projektov menšieho rozsahu, alebo k účasti na rokovaniach o obchodných dohodách.

5.4 EHSV zároveň zastáva názor, že politika rozvojovej spolupráce EÚ by mala vylúčiť tie organizácie, ktoré sa síce nazývajú organizáciami občianskej spoločnosti, ale nie sú demokratické a priamo závisia od štátu.

5.5 V partnerských krajinách je potrebné podporovať zlučovanie organizácií občianskej spoločnosti do skupín a právne uznanie ako orgánov účasti. Tak ako sa už navrhovalo napríklad v rámci Dohody z Cotonou alebo v dohodách pre Latinskú Ameriku, je potrebné aj naďalej zriaďovať zastupiteľské platformy a siete na rôznych úrovniach s cieľom vytvárať medzi nimi synergie a zlepšiť metódy rokovania s verejnými orgánmi.

5.6 Existencia kontaktných miest alebo osôb, ktoré sa osobitne venujú vzťahom s občianskou spoločnosťou na zastúpeniach EÚ v partnerských krajinách, sa ukázala ako užitočná z rozličných hľadísk. Treba posilniť ich úlohu a schopnosť analyzovať situáciu v jednotlivých krajinách a podnietiť kontakt s organizáciami občianskej spoločnosti. Mala by sa posilniť koordinácia medzi týmito kontaktnými miestami a EHSV s cieľom zhromaždiť nadobudnuté skúsenosti a osvedčené postupy v tejto oblasti.

5.7 Zavedenie koncepcie demokratickej zodpovednosti by malo zároveň priniesť lepšie možnosti prístupu organizácií občianskej spoločnosti z partnerských krajín k finančným prostriedkom EÚ určeným na spoluprácu, predovšetkým pokiaľ ide o združenia, siete alebo najreprezentatívnejšie organizácie.

5.8 Zároveň je potrebné pokročiť v nových formách spolupráce medzi organizáciami občianskej spoločnosti a umožniť napríklad trojstrannú spoluprácu, spoluprácu juh – juh alebo prostredníctvom výmeny know-how, technickej pomoci zo strany európskych organizácií občianskej spoločnosti a technológií riadenia. Tieto nové formy spolupráce môžu byť veľmi dôležité pre organizácie občianskej spoločnosti v krajinách s priemerným príjmom, v ktorých bude zredukovaná klasická spolupráca EÚ a v ktorých sú organizácie občianskej spoločnosti kľúčové pre upevňovanie demokracie a podporu uznávania občianskych práv, znižovanie nerovností, zapojenie občanov, rovnosť pohlaví, rozpočtové prerozdelenie, transparentnosť alebo ochranu práv týkajúcich sa životného prostredia.

6. Zvyšovanie povedomia verejnosti a rozvojové vzdelávanie

6.1 EÚ si udržala svoju úlohu darcu na podporu rozvoja aj v období hospodárskej krízy. Pokračovanie v tomto záväzku je výzvou pre všetky členské štáty a inštitúcie Únie. Tento záväzok bude vo veľkej miere závisieť od podpory zo strany verejnosti, ich informovanosti a povedomia v oblasti rozvoja a globálnych problémov, ktorým čelia všetky krajiny.

6.2 Organizácie občianskej spoločnosti sú ideálnym prostriedkom na rozvojové vzdelávanie a zvyšovanie povedomia verejnosti. EHSV opakovane zdôrazňuje, že je dôležité venovať pozornosť tejto otázke, predovšetkým v čase krízy. Rozvojové vzdelávanie si vyžaduje inovačné prístupy, ktoré znovu oživia jeho schopnosť meniť zmýšľanie a odovzdávať posolstvá aj širšiemu publiku, než sú len deti a mládež. Inovácie v tejto oblasti tiež znamenajú vytváranie partnerstiev s mnohými subjektmi. Je to dôležité najmä v štátoch, ktoré sa len nedávno stali členmi EÚ a v ktorých je tradícia rozvojovej spolupráce a fungovania organizácií občianskej spoločnosti menej rozvinutá.

6.3 Európske organizácie občianskej spoločnosti a EHSV sú vzhľadom na svoje prepojenie s európskou občianskou spoločnosťou schopné vykonávať túto úlohu zvyšovania povedomia verejnosti. Okrem toho môžu poskytnúť dôveryhodnosť, ktorú im dáva práca v EÚ s rozličnými sociálnymi sektormi, vrátane tých najzraniteľnejších. V tejto súvislosti je kľúčové začleniť medzi ciele zvyšovania povedomia aj viditeľnosť projektov, ktoré uskutočňujú organizácie občianskej spoločnosti v partnerských krajinách okrem, iného v krajinách v rámci európskej susedskej politiky.

6.4 Z tohto hľadiska je mimoriadne dôležité zachovanie osobitných finančných položiek pre činnosť v oblasti zvyšovania povedomia a rozvojového vzdelávania a uskutočňovanie celoeurópskych kampaní venovaných rozvoju a spolupráci.

V Bruseli 28. marca 2012 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) Ú. v. EÚ C 376, 22.12.2011, s. 102/109, bod 1.5, spravodajca: H.J. Wilms.

(2) Zvyšovanie vplyvu rozvojovej politiky EÚ: program zmien, Ú.v. EÚ C 113, 18.4.2012, s. 52–55.

(3) V článku 4 kapitoly 2 Dohody z Cotonou sa uvádza, že, EÚ a orgány krajín AKT musia informovať neštátnych aktérov o kooperačných politikách a stratégiách a konzultovať ich s nimi, a že títo aktéri sa musia zapájať do uskutočňovania týchto stratégií.

(4) http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.external-relations-other-continents.

(5) Parížska deklarácia o účinnosti pomoci, marec 2005, Fórum na vysokej úrovni 2008 v Akkre, zásady z Istanbulu o účinnosti rozvojovej pomoci(http://www.cso-effectiveness.org/IMG/pdf/final_istanbul_cso_development_effectiveness_principles_footnote_december_2010-2.pdf), medzinárodný rámec pre účinnosť rozvoja organizácií občianskej spoločnosti(http://www.cso-effectiveness.org/IMG/pdf/final_framework_for_cso_dev_eff_07_2011-3.pdf), vyhlásenie Fóra na vysokej úrovni, Busan 2011.

(6) Článok 20 Akčného programu z Akkry. Závery z Busanu, 1. decembra tohto roku. Zásady z Istanbulu.

(7) Záverečné vyhlásenie 10. regionálneho seminára hospodárskych a sociálnych organizácií AKT-EÚ, 28. – 30. júna 2009, http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.acp-eu-tenth-regional-seminar-reports&itemCode=5706.

(8) https://webgate.ec.europa.eu/fpfis/mwikis/aidco/images/f/fb/Joint_Final_Statement_May_2011.pdf

(9) Tak ako v prípade rozličných riaditeľstiev Európskej komisie, ktoré sa zaoberajú inými otázkami.

(10) „Konzultačné zasadnutia a zasadnutia hospodárskych a sociálnych partnerov AKT-ES organizuje Hospodársky a sociálny výbor Európskej únie.“ (Protokol 1 Dohody z Cotonou). Tento mandát doplnila žiadosť bývalého člena Európskej komisie zodpovedného za obchod Pascala Lamyho, aby EHSV monitoroval rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve. V tomto kontexte EHSV podporil začlenenie sociálnych a environmentálnych kapitol do Dohody o hospodárskom partnerstve CARIFORUM – ES a vytvorenie poradného výboru občianskej spoločnosti, ktorý by monitoroval uplatňovanie tejto dohody o partnerstve, ktorej úplné znenie bolo zahrnuté do konečnej obchodnej dohody uzavretej s týmto regiónom. Možno teda konštatovať, že inštitucionálne ustanovenia stanovené v Dohode z Cotonou a v dohode o partnerstve s Karibikom, spolu s mandátom, ktorý bol udelený EHSV, skutočne posilnili úlohu organizácií občianskej spoločnosti v rozvojovej spolupráci.

(11) Úplné znenie vyhodnotenia úlohy neštátnych subjektov pri uplatňovaní Dohody z Cotonou nájdete v dokumente Final Declaration of the 11th Regional Seminar of ACP-EU Economic and Social Interest Groups (Vyhlásenie z 11. regionálneho seminára hospodárskych a sociálnych záujmových skupín AKT – EÚ), Etiópia, 2010 http://www.eesc.europa.eu/resources/docs/f_ces6152-2010_decl_en.doc.

(12) Stanovisko EHSV na tému „Nástroj financovania rozvojovej spolupráce EÚ“, Ú. v. EÚ C 44, 11.2.2011, s. 123 – 128, stanovisko EHSV na tému „Zvyšovanie vplyvu rozvojovej politiky EÚ: program zmien“, COM (2011) 637 final, (ešte nepublikované vo vestníku EÚ).

(13) Stanovisko EHSV na tému „Oznámenie o politikách EÚ a dobrovoľníctve: uznávanie a podpora cezhraničných dobrovoľných aktivít v EÚ.“ (Pozri stranu 150 tohto úradného vestníka).

(14) Vyhlásenie v rámci Akčného programu z Akkry a na Fóre v Busane je záväzné pre všetky krajiny.