Dôvera spotrebiteľa v cezhraničné transakcie: podľa prieskumu Eurostatu z roku 2014 iba 15 % spotrebiteľov uviedlo, že nakupovali online z iných krajín EÚ, pričom 44 % spotrebiteľov nakupovalo na domácom trhu. Vo vydaní hodnotiacej tabuľky spotrebiteľských podmienok z roku 2015 sa uvádza, že zatiaľ čo 61 % spotrebiteľov v EÚ prechováva dôveru v nákup cez internet od predajcu so sídlom v ich vlastnej krajine, iba 38 % spotrebiteľov má dôveru v takýto nákup od obchodníka so sídlom v inej krajine EÚ. Sprísnením cezhraničného vynucovania práva a zmenšením miery poškodzovania spotrebiteľa by sa posilnila dôvera spotrebiteľov, čím by sa podnietili cezhraničné transakcie v elektronickom obchode.

Poškodzovanie spotrebiteľa pri cezhraničných transakciách: z konzervatívnych odhadov vychádzajúcich z reprezentatívnej vzorky piatich online odvetví (oblečenie, elektronický tovar, rekreácia, spotrebiteľské úvery a balíky cestovných služieb) vyplýva, že spotrebiteľské právo nedodržiava 37 % online obchodníkov v EÚ. To vedie k poškodzovaniu spotrebiteľov, ktoré iba v skúmaných sektoroch predstavuje ujmu vo výške približne 770 miliónov EUR ročne. Odhaduje sa, že posilnená spolupráca v oblasti vynucovania práva by mohla viesť k výraznému zníženiu miery nedodržiavania právnych predpisov: koordinovaný skríning a opravy webových stránok (kontrolné akcie, tzv. sweeps), ktoré vykonávajú vnútroštátne orgány presadzovania práva v posledných rokoch, viedli k zvýšeniu miery dodržiavania právnych predpisov z 20 % – 40 % (podľa jednotlivých odvetví) v počiatočnej fáze prešetrovania na viac ako 80 % po uplynutí jedného roka.

Vplyv na štátne rozpočty bude skôr mierny v porovnaní s úsporami vyplývajúcimi zo združovania zdrojov na účely odstránenia rozsiahleho porušovania právnych predpisov: jedna koordinovaná akcia, ktorá nahradí 28 vnútroštátnych akcií, by mohla viesť k celkovým čistým úsporám vo výške od približne 180 000 EUR (v prípade koordinovaných akcií, keď sa podarí dosiahnuť urovnanie sporu s obchodníkom) do približne 815 000 EUR (v prípade neúspechu rokovaní, keď bude potrebné začať proti obchodníkovi vnútroštátne konanie na vynucovanie práva).

Podnikateľskému sektoru nebudú uložené žiadne dodatočné právne povinnosti. Posilnením cezhraničného vynucovania práva sa zlepší regulačné prostredie pre maloobchodné trhy. Podnikom vrátane MSP to umožní vyhnúť sa nákladom na právne posudky pri cezhraničnom predaji výrobkov a poskytne im to väčšiu istotu, že rovnaké spotrebiteľské právo EÚ sa rovnako uplatňuje aj v ostatných krajinách, v ktorých chcú pôsobiť. Dôslednejším cezhraničným vynucovaním práva sa zvýši konkurencieschopnosť čestných, zákony dodržiavajúcich obchodníkov, zintenzívni sa hospodárska súťaž a zaistia sa rovnaké podmienky na vnútornom trhu.

Niektoré členské štáty budú možno musieť mierne upraviť svoje vnútroštátne právne predpisy, aby mohli ich orgány využívať výhody plynúce zo spoločného využívania dôkazov a z rozšírených právomocí na spoluprácu v cezhraničnom kontexte. Hlavné náklady pre členské štáty budú vyplývať z potreby oboznámiť sa s novými právomocami a postupmi a absolvovať príslušnú odbornú prípravu (cca 3 000 EUR na orgán). Náklady na jednu koordinovanú akciu na vynucovanie práva iniciovanú prostredníctvom povinného koordinačného postupu boli odhadnuté na približne 174 000 EUR pre všetky členské štáty. Je však potrebné zdôrazniť, že členské štáty sú v každom prípade povinné postupovať proti praktikám, ktoré sú v rozpore s právom EÚ, a s tým súvisiace náklady preto nemožno považovať za dodatočné náklady, ktoré by inak neboli vznikli. Celkovo sa vďaka viac koordinovaným opatreniam v celej Únii očakávajú v strednodobom horizonte úspory. Dodatočné náklady Komisie na posilnenie jej koordinačnej úlohy (mzdové náklady) majú byť podľa očakávaní nižšie ako 300 000 EUR ročne a mali by byť pokryté prerozdelením ľudských zdrojov.

Spotrebitelia budú mať prínos z lepšie fungujúcich trhov s menším počtom sporov a z vyššej úrovne ochrany pri cezhraničnom nakupovaní, predovšetkým online. V prípade skúmanej podskupiny piatich online trhov sa odhaduje, že zníženie miery nedodržiavania predpisov (37 %) o desať percentuálnych bodov by mohlo viesť k zníženiu ujmy z odhadovaných 770 miliónov EUR ročne na približne 539 miliónov, t. j. o 30 %. Akékoľvek nové jednotné opatrenie spolupráce v oblasti ochrany spotrebiteľa proti rozšíreným praktikám by takisto mohlo výrazne znížiť ujmu spôsobenú spotrebiteľom v celej EÚ (napr. o odhadovaných 68 miliónov EUR v prípade koordinovaného opatrenia proti zavádzajúcemu marketingu ponúk v rámci aplikácií v online hrách).

Spolupráca v oblasti ochrany spotrebiteľa sa vzťahuje na smernice tak, ako boli transponované do právneho poriadku členských štátov, a na nariadenia uvedené v prílohe k nariadeniu o CPC. Od roku 2007 sa rozsah pôsobnosti prílohy postupne rozširoval, avšak viacero právnych predpisov Únie, v ktorých sa stanovujú dôležité práva spotrebiteľov, je v súčasnosti mimo jej pôsobnosti. V externom hodnotení sa dospelo k záveru, že by mohla byť potrebná určitá aktualizácia na základe týchto kritérií: vplyv na kolektívne záujmy spotrebiteľov; cezhraničný význam; dimenzia vynucovania práva verejnými orgánmi; a súlad s odvetvovými a horizontálnymi právnymi predpismi, ktoré sú v súčasnosti v prílohe uvedené. Na základe týchto skutočností sa v hodnotení dospelo k záveru, že prílohu treba aktualizovať s cieľom zohľadniť nadobudnutie účinnosti nových právnych predpisov Únie. V nadväznosti na posúdenie vplyvu boli na zaradenie do prílohy k nariadeniu o CPC odporučené tieto právne predpisy: smernica o hypotekárnych úveroch , nariadenie o právach a povinnostiach cestujúcich v železničnej doprave , nariadenie o právach zdravotne postihnutých osôb a osôb so zníženou pohyblivosťou v leteckej doprave , cenové ustanovenia v nariadení o leteckých službách a smernica o platobných účtoch. V stratégii jednotného trhu z roku 2015 sa okrem toho dospelo k záveru, že v článku 20 smernice o službách chýba účinný cezhraničný mechanizmus spolupráce, ktorý by sa mal preto začleniť do prílohy k nariadeniu o CPC.

Obmedzenie mechanizmu na riešenie prípadov porušenia právnych predpisov, ktoré postihujú viaceré krajiny. Súčasný mechanizmus vzájomnej pomoci v rámci CPC (články 6 až 8) sa zameriava predovšetkým na riešenie prípadov porušenia právnych predpisov, ktoré spáchal obchodník so sídlom v jednej krajine a ktoré boli zamerané na spotrebiteľov v inej krajine. Rozvoj vnútorného trhu však priniesol zrýchlenie internacionalizácie maloobchodu, na čele ktorého stoja veľké spoločnosti, ktorých miestne dcérske spoločnosti uplatňujú vo všetkých krajinách rovnaké postupy. Vnútroštátne orgány preto často čelia podobným porušeniam právnych predpisov, ku ktorým dochádza na ich trhoch súčasne. Nariadenie o CPC obsahuje ustanovenia na riešenie takýchto porušení právnych predpisov. Stanovuje sa v ňom, že vnútroštátne orgány majú koordinovať svoju činnosť tak, aby konzistentne rovnako reagovali na rovnané porušenia právnych predpisov EÚ (článok 9 nariadenia o CPC ). V externom hodnotení sa však upozorňuje na to, že tento prístup neumožňuje dosahovať úspory z rozsahu, lebo každý orgán musí konať samostatne. Ide o nákladnú duplicitu pri vynakladaní úsilia v oblasti vynucovania práva: v správe o posúdení vplyvu sa odhaduje, že prostredníctvom koordinovanej činnosti by sa náklady členských štátov vďaka zjednodušenému postupu koordinácie na úrovni EÚ mohli znížiť na polovicu. Treba preto vysoko koordinovaný prístup na úrovni EÚ. Vzhľadom na rozsah uplatňovania uvedených nekalých postupov v rámci celej Únie by tu Komisia mohla zohrávať dôležitú koordinačnú úlohu s cieľom pomôcť príslušným vnútroštátnym orgánom . Ako sa zdôraznilo v správe o posúdení vplyvu, skúsenosti získané z dvoch koordinovaných opatrení zameraných na prípady prenájmu automobilov a nákupov v rámci danej aplikácie takisto potvrdili, že existujúci rámec koordinácie podľa článku 9 je príliš vágny a chýba v ňom najmä riadne vymedzený a transparentný postup koordinácie, objasnenie príslušných úloh a zodpovedností aktérov, ako aj dôsledkov nečinnosti.

Rozsah pôsobnosti: Rozsah pôsobnosti nariadenia treba objasniť tak, aby sa vzťahovalo na rozsiahle porušovanie spotrebiteľského práva Únie, ku ktorému dochádza súbežne vo viacerých členských štátoch, a to bez ohľadu na organizačnú štruktúru dotknutého obchodníka (napr. bez ohľadu na to, či tento obchodník má pobočky vo viacerých krajinách alebo či pôsobí priamo z regionálnej základne). Nariadenie sa má rozšíriť na porušenia, ktoré síce môžu trvať pomerne krátky čas (napr. zavádzajúce reklamné kampane počas niekoľkých dní), ale ktoré majú dlhodobý škodlivý dosah na spotrebiteľov alebo by sa mohli v budúcnosti zopakovať, ak by neboli dostatočne vyriešené.

Dôkazy: Na účely zvýšenia jasnosti, rýchlosti a efektívnosti mechanizmu varovania treba navrhnúť kategorizáciu varovaní na základe očakávaných opatrení, spolu s mechanizmom na zefektívnenie vysielania varovaní, systematické zhromažďovanie údajov a výmenu informácií, čo umožní európskym spotrebiteľským centrám a združeniam spotrebiteľov a obchodníkov, ktorí budú na to určení, vysielať varovania o možných porušeniach ako zdroj informácií pre orgány presadzovania práva.

Minimálne právomoci orgánov presadzovania práva: V nariadení by sa mal objasniť rozsah niektorých existujúcich minimálnych právomocí potrebných pre spoluprácu príslušných orgánov presadzovania práva. Predovšetkým by sa v ňom malo špecifikovať, od koho si možno informácie vyžiadať, za akých podmienok možno uverejniť rozhodnutia, a navyše zabezpečiť, aby bez ohľadu na formu a miesto uverejnenia informácií mali orgány prístup k potrebným dôkazom. Ďalej sa navrhuje, aby záväzky ponúknuté zo strany obchodníkov na účely nápravy porušenia práva Únie boli zverejnené a aby bolo možné konzultovať, pokiaľ ide o účinnosť uvedených záväzkov z hľadiska riešenia problémov, s vyzvanými zainteresovanými stranami, napríklad so spotrebiteľskými organizáciami. V nariadení by sa malo okrem toho špecifikovať, že na účely účinnejšej cezhraničnej spolupráce, najmä v oblasti digitálnych trhov, disponujú všetky orgány týmito právomocami: začať konanie z vlastnej iniciatívy (ex officio), vykonávať skúšobné nákupy a fiktívne nákupy („mystery shopping“), prijímať predbežné opatrenia, zrušiť webové stránky, účet na sociálnej sieti alebo podobný účet, ukladať pokuty a iné peňažné sankcie, požadovať vrátenie ziskov získaných nekalými praktikami a zabezpečiť, aby dotknutý spotrebitelia mohli dostať kompenzáciu.

Stanovenie priorít: Nariadením by sa mal zaviesť systém plánovania, ktorý umožní koordinovať priority, pokiaľ ide o opatrenia na cezhraničné vynucovanie práva a zdroje pridelené vnútroštátnym orgánom.

Procesné normy: V nariadení by sa malo stanoviť, že na žiadosti o vynucovanie práva a na žiadosti o informácie treba odpovedať v lehotách stanovených vo vykonávacích opatreniach. Malo by sa v ňom zároveň objasniť, že dôkazy možno v rámci siete účinne zdieľať a priamo využívať v jednotlivých vnútroštátnych jurisdikciách bez toho, aby museli mať osobitnú formu alebo formát. V nariadení by sa mali objasniť aj postupy spolupráce a mala by sa posilniť koordinačná úloha Komisie a jednotného úradu pre spoluprácu.

Riešenie rozsiahleho porušovania právnych predpisov: V nariadení by sa malo rozlišovať medzi porušeniami podľa ich možného rozsahu v rámci Únie. Keď existuje dôvodné podozrenie na rozsiahle porušovanie právnych predpisov, ktorým sa poškodzujú spotrebitelia vo väčšej časti hospodárstva EÚ (t. j. aspoň v 3/4 členských štátov, čo spolu predstavuje najmenej 3/4 obyvateľstva EÚ), potreba prijatia opatrenia by mala byť stanovená na základe rozhodnutia Komisie. V takých prípadoch by mala byť opodstatnená existencia jedného spoločného postupu, v rámci ktorého by mala mať jasnú koordinačnú zodpovednosť Komisia. Hlavným cieľom tohto postupu by bolo preukázať existenciu porušenia a zastaviť ho prostredníctvom spolupráce s príslušnými prevádzkovateľmi na úrovni EÚ a záväzkov obchodníkov, že zmenia svoje praktiky. Keď podniky odmietnu spolupracovať alebo si záväzky neplnia, členské štáty by mali prijať vynucovacie opatrenia koordinovaným spôsobom a dohodnúť sa, ktorý členský štát alebo ktoré členské štáty majú najlepšie predpoklady na prijatie vynucovacích opatrení. Keď treba riešiť nekalé praktiky nečestných obchodníkov, ktorí pravdepodobne nebudú ochotní spolupracovať, príslušný postup by mal umožňovať rýchle prijatie vynucovacích opatrení. Tento postup by mal zároveň rešpektovať práva obchodníkov na obhajobu.

Počet navrhovaných zmien je vysoký. V súlade so zásadami lepšej právnej regulácie preto Komisia navrhuje nahradiť súčasné nariadenie o CPC znením, ktoré bude všetky tieto zmeny konsolidovať.

Záver: účinným vynucovaním spotrebiteľského práva k silnému a dynamickému jednotnému trhu

Navrhovanými riešeniami sa posilnia mechanizmy spolupráce pri vynucovaní práva v oblasti ochrany spotrebiteľa. Výrazne to prispeje k lepšiemu dodržiavaniu spotrebiteľského práva Únie zo strany obchodníkov a predíde sa tým poškodzovaniu spotrebiteľov, ktoré by im inak bránilo v nakupovaní. Orgány budú mať lepšie podmienky na rýchlejšie zasahovanie a šetrenie nákladov, lebo prípady rozsiahleho porušovania práva budú môcť riešiť spoločne vďaka väčším vynucovacím právomociam prispôsobeným digitálnemu veku, lepšiemu zameraniu a lepšej spolupráci v oblastiach, ktoré sú v rámci EÚ prioritné. Komisia bude zohrávať významnejšiu úlohu pri podpore účinnej koordinácie vynucovania práva medzi vnútroštátnymi orgánmi v prípadoch, keď bude zrejmá potreba prijať opatrenie na úrovni Únie. Za vynucovanie spotrebiteľského práva Únie sú však zodpovedné členské štáty. Tento rámec spolupráce celkovo zlepší nákladovú efektívnosť verejných opatrení a správu jednotného trhu.

Posilnenou spoluprácou v oblasti vynucovania práva sa zvýši právna istotu a postupne sa znížia náklady na dodržiavanie predpisov pre podniky, ktoré dodržiavajú zákony, a zároveň sa nečestní obchodníci budú odrádzať od poškodzovania spotrebiteľov v EÚ. Tým sa zabezpečia rovnaké podmienky a väčšia spravodlivosť v rámci jednotného trhu vrátane jednotného digitálneho trhu a bude to prínosom pre konkurencieschopnosť a rast hospodárstva EÚ.