SK Úradný vestník Európskej únie C 175/26

Stanovisko Výboru regiónov – Boj proti negramotnosti – Zvážiť ambicióznu európsku stratégiu na predchádzanie vylúčeniu a podporu osobného rozvoja

(2010/C 175/07)

I. POLITICKÉ ODPORÚČANIA

VÝBOR REGIÓNOV

A. Všeobecné zásady a pripomienky

Skončiť s nejasnosťami pri definovaní negramotnosti

1. pripomína, že jav negramotnosti a analfabetizmu je prítomný vo všetkých krajinách sveta, pričom sa týka 960 miliónov ľudí. Podľa definície UNESCO z roku 1958 je analfabet osoba, ktorá sa nikdy nenaučila čítať a písať. Termín negramotnosť označuje situáciu osôb, ktoré napriek tomu, že strávili určitý čas v školskom zariadení, nedosiahli takú úroveň čítania, písania a počítania, ktorá sa v danom vzdelávacom systéme považuje za základnú, a preto majú problémy s čítaním a písaním. Treba rozlišovať osobitnú formu negramotnosti: funkčnú negramotnosť, teda situáciu, keď osoba nikdy nedosiahla dostatočnú úroveň písania, čítania a počítania potrebnú pre každodenný život v súlade so zásadou rovnosti príležitostí;

2. na základe štúdií PISA uskutočnených OECD uvádza, že počet mladých ľudí so slabými výsledkami v čítaní sa v Európskej únii zvyšuje. Ich počet sa zvýšil z 21,3 % v roku 2000 na 24,1 % v roku 2006. Toto znepokojujúce konštatovanie vyžaduje zvýšenú mobilizáciu európskych inštitúcií;

3. pripomína, že ciele plánu vzdelávania a odbornej prípravy na rok 2010, v ktorom sa predpokladalo 20 %-né zníženie podielu žiakov s problémami s čítaním a písaním, zďaleka nie sú dosiahnuté a poukazuje na to, že aj v novom strategickom rámci pre európsku spoluprácu vo vzdelávaní a odbornej príprave („ET 2020“) boli stanovené referenčné úrovne pre priemer európskych výsledkov („európske referenčné hodnoty“): do roku 2020 by podiel 15-ročných detí dosahujúcich nízke znalosti v čítaní, matematike a prírodných vedách mal byť menej ako 15 %, pričom požaduje európsku definíciu negramotnosti;

4. pripomína, že miestna úroveň je najprimeranejšia na posudzovanie problému negramotnosti a hľadanie riešení v tejto súvislosti, pretože je to často prvé kontaktné miesto negramotných osôb;

5. pripomína, že Európsky sociálny fond, ktorý vo väčšine členských krajín Únie podporuje programy boja proti negramotnosti, je primeraným finančným nástrojom, ale málo sa využíva z dôvodu nedostatočného rámca strategických nasmerovaní v tejto otázke;

6. zdôrazňuje, že v kontexte hospodárskej a zamestnaneckej krízy je ovládanie kľúčových schopností nevyhnutné viac ako inokedy, aby mohli mať ľudia prístup na trh práce. Schopnosť čítať a písať predstavuje nevyhnutnú kvalifikačnú požiadavku do budúcnosti, ako o tom svedčí štúdia CEDEFOP, podľa ktorej si v roku 2015 bude 75 % pracovných miest vyžadovať vysokú alebo strednú kvalifikáciu;

7. konštatuje, že Lisabonská stratégia, ktorá mala spraviť z Európskej únie najvyspelejšiu znalostnú ekonomiku na svete, má v praxi sklon zameriavať sa na najkvalifikovanejšie osoby. Znalostná ekonomika podporujúca inováciu sa však nemôže opierať len o skupinu vysokokvalifikovaných odborníkov, je nevyhnutné, aby celý trh práce disponoval kľúčovými schopnosťami, ktoré otvárajú cestu k poznatkom a celoživotnému vzdelávaniu. Táto stratégia navyše nemôže splniť svoje hospodárske ciele, pokiaľ budú v Európe pretrvávajú prejavy takmer zaostalosti. Boj proti negramotnosti je teda aj hospodárskou nevyhnutnosťou pre Európsku úniu.

Skončiť s prevzatými myšlienkami

8. Keďže by bolo vhodné vymedziť profil osôb, ktoré by mohli byť negramotné, a zároveň sa vyhnúť stereotypom, ktoré sa s negramotnosťou spájajú, Výbor regiónov a miestne subjekty skonštatovali, že:

— negramotnosť nie je výlučným problémom mladých ľudí, ale týka sa všetkých vekových skupín a hlavne osôb starších ako 45 rokov;

— negramotnosť sa v jednotlivých regiónoch prejavuje dosť odlišne a je ťažké v tejto súvislosti zovšeobecňovať. Podľa štatistík je však výskyt negramotnosti veľmi výrazný v mestských oblastiach s obyvateľstvom žijúcim na okraji spoločnosti a vo vidieckom prostredí so slabým prístupom k službám;

— negramotnosť sa netýka iba osôb vylúčených z pracovného prostredia, pretože sa ukázalo, že polovica negramotných osôb je zamestnaná;

— negramotnosť a prisťahovalectvo nemožno zamieňať, pretože 3/4 negramotných osôb sa po piatich rokoch pobytu dohovorí iba v jazyku krajiny, do ktorej sa prisťahovali. Boj proti negramotnosti sa nemôže zamieňať s jazykovou politikou v prospech prisťahovalcov; boj proti negramotnosti je podstatnou súčasťou celoživotného vzdelávania;

— negramotnosť zasahuje odlišným spôsobom mužov a ženy rozdielnych vekových skupín. V určitých prípadoch je potrebné zaoberať sa touto problematikou osobitne z hľadiska mužov a z hľadiska žien, aby sa našlo účinné riešenie tohto problému.

9. pripomína, že Charta základných práv, ktorá sa po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy stala právne záväznou, zaručuje vo svojom článku 14 právo na vzdelanie a na prístup k odbornému vzdelávaniu a príprave a ďalšiemu vzdelávaniu. Keďže čítanie a písanie je nevyhnutným prvkom každého vzdelávacieho procesu, Európska únia musí dopĺňať a koordinovať činnosť členských štátov, aby zintenzívnila boj proti negramotnosti a dodržiavala toto právo na vzdelanie;

10. pripomína, že treba uprednostniť hodnotenie potrieb z hľadiska vzdelávania v rámci vzdelávacích programov počas celého života, hlavne v úradoch a podnikoch, s cieľom identifikovať osoby v situácii funkčnej negramotnosti a umožniť im zvládnuť kľúčové schopnosti. Mnohé negramotné osoby, ktoré sú zamestnané, si vypracovali rôzne stratégie, aby zakryli svoju negramotnosť;

11. negramotnosť je faktorom vylúčenia a chudoby, ktorý občanom sťažuje ich pracovnú činnosť, obmedzuje ich možnosť zapájať sa do demokratického a spoločenského života, vážne poškodzuje ich osobný rozvoj a obmedzuje ich schopnosť obhajovať svoje práva.

B. Opatrenia, ktoré treba zvážiť

Prevencia, zapojenie mladých ľudí a profesionálny rozvoj

Výbor regiónov odporúča:

12. podporovať výmenu osvedčených postupov na európskej úrovni, hlavne podporou výmen medzi miestnymi orgánmi, ktoré zoširoka rozvinuli stratégie boja proti negramotnosti. Mohol by sa vypracovať zoznam osvedčených postupov v podobe stáleho fóra osvedčených postupov. Pokiaľ ide o stratégie zamerané na mládež, je nevyhnutné prihliadať pri ich príprave na to, o aký problém pri čítaní ide, aby sa mohlo nájsť primerané riešenie zodpovedajúce skutočným potrebám;

13. začleniť boj proti negramotnosti medzi viacodborové ciele revidovanej verzie Lisabonskej stratégie po roku 2010;

14. podporiť prostredníctvom Európskeho sociálneho fondu podniky a úrady, ktoré vytvárajú vzdelávacie programy pre svojich zamestnancov, ktorí sú postihnutí negramotnosťou. Tieto programy by mali zahŕňať primerané spôsoby, ako negramotnosť zistiť, pričom by mali byť v maximálnej miere zaručené rešpektovanie súkromia pracovníka a ochrana jeho identity;

15. podporovať iniciatívy v oblasti vzdelávania dospelých v súlade s potrebami negramotných občanov, ktorí nevykonávajú platenú pracovnú činnosť;

16. zaradiť boj proti negramotnosti medzi strategické nasmerovania Spoločenstva, ktorými sa riadi Európsky sociálny fond;

17. vypracovať európsku definíciu negramotnosti, ktorá bude zahŕňať funkčnú negramotnosť;

18. stanoviť regionálnu a miestnu úroveň ako najlepšie umiestnenú úroveň pre zosúladenie prostriedkov strategických cieľov a akčných programov a vytvoriť mechanizmy koordinácie na medziregionálnej a vyššej úrovni, ktoré zabezpečia zosúladené uplatňovanie uvedených prostriedkov; musí ju podporovať národná a európska úroveň s cieľom vytvoriť plány prístupu k čítaniu, písaniu a základným schopnostiam pre všetkých. Treba pritom dbať najmä na to, aby príslušné orgány jednotlivých štátov postupovali koordinovane pri schvaľovaní svojich strategických cieľov a stanovovaní svojich programov. V zásade treba zviditeľniť prínos štátu, samospráv, aktérov hospodárstva a občianskej spoločnosti;

19. navrhnúť, aby administratívy územných samospráv išli príkladom pri zavádzaní vzdelávacích programov pre svojich negramotných zamestnancov, ktoré by zahŕňali aj postupy na zisťovanie negramotnosti, a aby pripravili školenia pre zamestnancov, ktorí majú problémy pri práci. Tieto programy by mohla finančne podporovať Európska únia;

20. podporiť rozvoj prevencie a boja proti negramotnosti v pracovnom prostredí:

— na úrovni podnikov: zvýšením povedomia šéfov podnikov o zmluvnej politike, dohodách odvetví a medziodvetvových dohodách o vyrovnávacích fondoch, ktoré umožňujú uskutočniť vzdelávacie programy, zabezpečiť profesionálnu kariéru, zhodnotiť profesionálne výhody;

— na úrovni zamestnancov: informovaním zamestnancov o individuálnych právach na vzdelávanie a umožnením prístupu k poradcom pre vzdelávanie, ktorí ich usmernia;

21. zahrnúť do programu Európskeho roka boja proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu otázku boja proti negramotnosti, ktorá je priťažujúcim faktorom sociálneho vylúčenia;

22. podporiť prístup k tlači – tlačenej alebo elektronickej – a k mediálnemu vzdelávaniu pre mladých ľudí, hlavne k takému, ktoré im umožní rozvinúť kritického ducha a zoznámiť sa s kultúrou tlačeného slova, aby sa mohli lepšie prispôsobiť modernému svetu;

23. spustiť informačnú kampaň Európskej únie týkajúcu sa tohto negatívneho javu. Podobná iniciatíva by mohla pomôcť odstrániť tabu spojené s negramotnosťou a povzbudiť postihnuté osoby, aby vyhľadali pomoc;

24. zlepšiť mechanizmy vzdelávania pre negramotných občanov, o ktorých sa zvyčajne nevie, pretože nevykonávajú pracovnú činnosť, a ktorým hrozí, že budú vylúčení zo vzdelávacích programov. Ide o skupiny, ako sú dlhodobo nezamestnaní, osoby vykonávajúce práce v domácnosti atď.;

25. zlepšiť celoživotné vzdelávanie určitých skupín samostatne zárobkovo činných pracovníkov, ako sú malí poľnohospodári a drobní vlastníci, s cieľom zlepšiť ich kľúčové schopnosti a odbúrať negramotnosť, ktorá je brzdou hospodárskeho rozvoja niektorých výrobných odvetví;

26. venovať osobitnú pozornosť ženskej časti obyvateľstva, najmä pracovníčkam zrelého veku, medzi ktorými môže byť väčší percentuálny podiel negramotných, a to z rôznych dôvodov súvisiacich so sociálnym vylúčením;

27. presadzovať európsky systém posudzovania negramotnosti, ktorý by zahŕňal ukazovatele a metodológie hodnotenia spoločné pre všetky členské krajiny Európskej únie;

28. podporovať integráciu a koordináciu úsilia v oblasti celoživotného vzdelávania, odbornej prípravy a vzdelávania dospelých s cieľom vytvoriť spoločnú stratégiu na zníženie miery negramotnosti;

C. Záver výmen skúseností s miestnymi subjektmi

29. boj proti negramotnosti je podstatnou zložkou vzdelávacej politiky počas celého života (počiatočné vzdelávanie a celoživotné vzdelávanie). Nemožno ju zamieňať s jazykovou politikou v prospech prisťahovalcov. Ide o podporu prístupu k písaniu, počítaniu a základným schopnostiam pre všetkých;

30. gramotnosť zlepšuje hospodársky výkon podniku a uľahčuje profesionálny a osobný vývoj zamestnancov. Keď sa budú lepšie cítiť v práci, budú sa lepšie cítiť aj v živote;

31. základné vzdelanie umožňuje predvídať zmeny a predchádzať strate zamestnania. Posilňuje tých najzraniteľnejších a predchádza rizikám vylúčenia;

32. politika prevencie a boja proti negramotnosti by sa mala viac a viac zahŕňať do politík spoločného práva, aby sa na nej každá verejná politika mohla priamo alebo nepriamo zúčastniť;

33. po takmer 10 rokoch od zavedenia Lisabonskej stratégie majú miestne a regionálne orgány zohrávať úlohu poskytovateľa vzdelávania počas celého života, ale aj aktérov sociálneho a hospodárskeho života v členských krajinách, ako aj zamestnávateľov a dodávateľov služieb. Problém negramotnosti sa ich priamo týka pri poskytovaní verejných služieb. Treba venovať pozornosť príkladom osvedčených postupov v prílohe, podporovať výmeny, vyzývať k dialógu s príslušnými aktérmi, umožňujúc tak zapojenie miestnych a regionálnych úrovní do koncepcie a realizácie iniciatív na európskej úrovni.

II. PRÍLOHY

Graf 2: Jednotlivci dosahujúci slabé výsledky v čítaní (vo veku 15 rokov) na stupnici PISA pre gramotnosť v čítaní v EÚ a vybratých tretích krajinách v rokoch 2000 a 2006 (zdroj údajov: OECD)

Príklady osvedčených postupov:

— Ponuka rád a iniciatív v oblasti čítania a písania prostredníctvom telefonickej poradnej služby.

— Vzdelávacie programy pre dospelých určené pre osobitné cieľové skupiny.

— Udeľovanie diplomov po skončení školskej dochádzky v partnerstve s univerzitami.

— Vzdelávacie, kultúrne, sociálne aktivity, určené rodinám na uľahčenie pomoci deťom a boj proti prerušeniu štúdia.

— Uplatňovanie kultúrnych činností určených hlavne rodinám kočovníkov v rámci rodinných programov.

— Čítanie ako prevencia negramotnosti vo vidieckom prostredí.

— Vzdelávacie a preventívne aktivity pre malé a staršie deti v knižniciach.

— Vzdelávanie rodičov v oblasti pomoci pri školskej dochádzke ich detí.

— Prístup ku kultúre základných vedomostí pre väzňov.

— Pomoc pri profesionálnom začlenení mladých školákov, ktorí majú veľké problémy so základnými znalosťami.

— Základná výučba a začlenenie prostredníctvom ateliérov, kde sa využívajú digitálne nosiče.

— Vytváranie základného vzdelania na mieru pre zamestnancov.

— Vytvorenie základného vzdelania pre zamestnancov miestnych a regionálnych orgánov.

— Prístup k základných vedomostiam pre poľnohospodárskych pracovníkov so základným vzdelaním.

— Určenie potrieb základného vzdelávania pracovníkov potrebného na pracovisku.

— Odborná príprava v oblasti základných znalostí v podnikoch.

— Zvyšovanie povedomia tvorcov rozhodnutí.

— Rozvoj regionálnych stratégií a akčných plánov s miestnymi subjektmi.

— Rozvoj práva na vzdelávanie v podnikoch.

— Zosúladenie základných schopností pre učňov v rámci procesu profesionalizácie a zhodnotenia získaných skúseností.

— Výučba základných vedomostí v podnikoch na zabezpečenie profesionálnej kariéry.

— Vytvorenie alternatívneho vzdelávania na zlepšenie prechodu medzi školou a prácou.

— Odborná príprava v oblasti IKT a internetu.

— Vytvorenie verejných kontaktných centier, ktoré by pomáhali orientovať sa vo verejnej doprave.

— Program na zisťovanie negramotnosti v územných samosprávach.