Oznámenie Komisie - Konkurencieschopné európske regióny vďaka výskumu a inovácii - Príspevok k väčšiemu hospodárskemu rastu a k zvýšeniu počtu a kvality pracovných miest {SEC(2007)1045} /* KOM/2007/0474 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 16.8.2007 KOM(2007) 474 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE KONKURENCIESCHOPNÉ EURÓPSKE REGIÓNY VĎAKA VÝSKUMU A INOVÁCII Príspevok k väčšiemu hospodárskemu rastu a k zvýšeniu počtu a kvality pracovných miest {SEC(2007)1045} OZNÁMENIE KOMISIE KONKURENCIESCHOPNÉ EURÓPSKE REGIÓNY VĎAKA VÝSKUMU A INOVÁCII Príspevok k väčšiemu hospodárskemu rastu a k zvýšeniu počtu a kvality pracovných miest 1. ÚVOD Obnovené partnerstvo pre rast a zamestnanosť sa sústredí hlavne na podporu hospodárstva založeného na vedomostiach, a to najmä prostredníctvom výskumu, technologického vývoja a inovácie. Únia disponuje tromi kľúčovými podpornými nástrojmi na úrovni Spoločenstva: kohéznou politikou, ktorá je financovaná štrukturálnymi fondami a kohéznym fondom; rámcovým programom pre výskum; a rámcovým programom pre konkurencieschopnosť a inováciu. Cieľom tohto oznámenia je poukázať na súčinnosť, ktorá existuje v koncepcii nástrojov financovania európskej výskumnej, inovačnej a kohéznej politiky. V záujme zvýšenia účinnosti týchto troch nástrojov by sa táto súčinnosť mala teraz prejaviť aj súčinnosťou opatrení podnikaných národnými a regionálnymi orgánmi, ako aj regionálnymi zúčastnenými stranami. V oznámení sa opisuje súčasná situácia a členské štáty a regióny sa vyzývajú, aby účinnejšie využívali výskumné, inovačné a kohézne politiky a nástroje EÚ. Výskum a inovácia zohrávajú kľúčovú úlohu pri riešení niektorých závažných problémov, ktorým čelí Európska únia, ako aj pri podporovaní modelu EÚ založeného na hospodárskom raste, sociálnej zodpovednosti a udržateľnom rozvoji. Musíme zvyšovať produktivitu, mieru zamestnanosti a preorientovať sa na hospodárske činnosti s vyššou pridanou hodnotou. Pracovníci musia byť vysoko kvalifikovaní a schopní prispôsobiť sa zmenám. Investovanie do ľudského kapitálu má preto rozhodujúci význam z hľadiska zvyšovania intenzity výskumu a vývoja. Výskum a inovácia ponúkajú aj riešenia, ako prekonať neudržateľné využívanie zdrojov (vrátane energetickej spotreby), ako bojovať s klimatickými zmenami a zvládnuť problémy spojené s demografickým vývojom. Konkurencieschopnosť v otvorenej globálnej ekonomike spočíva v schopnosti podnikov vytvárať tovar a služby s vysokou pridanou hodnotou. Smerovanie k rastu založenému na inovácii je preto stredobodom obnovenej lisabonskej agendy, ktorá je odpoveďou EÚ na problém globalizácie. Inovačné opatrenia sa najúčinnejšie zavádzajú na regionálnej úrovni, pretože fyzická blízkosť podporuje partnerstvá medzi zúčastnenými stranami tak vo verejnom, ako aj v súkromnom sektore. Vytváranie regionálnych zoskupení je často kľúčom k úspešnému podporovaniu výskumu, technologického vývoja a inovácie. Schopnosť rozhodujúcich činiteľov a podnikateľov na regionálnej úrovni premeniť vedomosti, zručnosti a schopnosti na udržateľnú konkurenčnú výhodu je rozhodujúcim faktorom z hľadiska hospodárskej výkonnosti regiónov. Európske regióny sa však výrazne líšia svojimi schopnosťami prijímať a rozvíjať znalosti a technológiu. Zhoršuje sa tak ich perspektíva hospodárskeho rastu a zosilňujú sa výrazné rozdiely v prosperite regiónov v rámci EÚ, ktoré sa prehĺbili po nedávnych rozšíreniach o nové krajiny. Nové problémy, ktorým EÚ čelí, sú čoraz zložitejšie. Vyžadujú si štruktúrovanejšie a strategickejšie kombinovanie politík na úrovni Spoločenstva, členských štátov a regiónov. Medzi spoločné alebo vzájomne sa doplňujúce politické ciele výskumnej, inovačnej a kohéznej politiky Spoločenstva v lisabonskom kontexte patrí: - vybudovať európsky výskumný priestor (EVP), a to prispením k väčšej výskumnej a vývojovej kapacite prostredníctvom podpory európskej špičkovej kvality a znižovaním štrukturálnych rozdielov; - zlepšovať výkonnosť v oblasti výskumu, vývoja a inovácie, a prispievať tak k hospodárskemu rastu a tvorbe pracovných miest stimuláciou zdravého hospodárskeho prostredia, uľahčovaním prístupu k rizikovému kapitálu, podporovaním rozvoja inovačných zoskupení, posilňovaním ľudského kapitálu, podporovaním transferu technológii najmä z univerzít a výskumných stredísk do MSP a medzi MSP a napomáhaním verejných inštitúcií pre výskum a vývoj a vedeckých inštitúcií pri vytváraní kontaktov s miestnou podnikateľskou komunitou, napríklad prostredníctvom vytvárania sietí; - posilňovať konkurencieschopnosť európskych podnikov a regiónov, najmä prostredníctvom podpory podnikania a podpory MSP, vrátane siete na podporu podnikateľov; - posilňovať hospodársku a sociálnu súdržnosť rozšírenej Európskej únie s cieľom podporiť harmonický, vyrovnaný a udržateľný rozvoj Spoločenstva; - podporovať národné, regionálne a medziregionálne inovačné stratégie; - podporovať inováciu a inovačné zoskupenia. 2. REšPEKTOVAť ROZDIELY A SÚčASNE DOSAHOVAť SÚčINNOSť Ak chceme skúmať možnosti ako dosiahnuť väčšiu súčinnosť medzi politikami, musíme najprv porozumieť východiskám a osobitným charakteristikám každej z nich. Výskumná, inovačná a kohézna politika EÚ prispievajú k dosahovaniu spoločného cieľa, ktorým je vytváranie pracovných miest a hospodársky rast, rôznymi spôsobmi. Kým výskumná politika EÚ sa zameriava na podporovanie špičkovej kvality na medzinárodnej úrovni, inovačná politika sa zameriava na premenu vedomostí na podnikateľské príležitosti a nové riešenia pre potreby spoločnosti, a to aj prostredníctvom inovácií týkajúcich sa postupov a organizácie, ktoré ovplyvňujú štruktúry a postupy organizácií a väzby medzi nimi. Kohézna politika sa zameriava na podporovanie špičkovej kvality na regionálnej úrovni. V súčasnom programovacom období sa stala významným zdrojom investícií na podporu lisabonskej stratégie v oblastiach, ako sú výskum, technologický vývoj a inovácia, a to tak v najmenej rozvinutých regiónoch, kde je potrebné vytvoriť kapacitu na tieto aktivity, ako aj v najrozvinutejších regiónoch, kde je potrebné posilniť tieto aktivity. Od členských štátov sa požaduje, aby na programy kohéznej politiky pokrývajúce obdobie 2007–2013 vyčlenili 60 % až 75 % zdrojov dostupných na investície súvisiace s lisabonskou stratégiou, a to najmä na výskum, technologický vývoj a inováciu[1]. Rozsah súčinnosti s výskumnou a inovačnou politikou je teda oveľa väčší ako kedykoľvek predtým. V snahe zvyšovať mieru koordinácie medzi týmito tromi politikami je nutné zohľadniť skutočnosť, že: 1. Každá z týchto politík má odlišný právny základ v Zmluve o EÚ. Zatiaľ čo všeobecný cieľ, t. j. pracovné miesta a hospodársky rast, je rovnaký, ostatné ciele sa musia vymedziť v súlade so Zmluvou. 2. Vzhľadom na rozdielne právne základy v Zmluve sa výskumné a inovačné nástroje zameriavajú na osobitné tematiky, zatiaľ čo nástroje kohéznej politiky sa zameriavajú na osobitné geografické oblasti. Kým prvý súbor nástrojov sa prejavuje tematickou špecializáciou, druhý súbor nástrojov sa snaží podporovať integrovaný prístup. 3. Rozdiely sú aj v implementačných metódach. V siedmom rámcovom programe sa zásadne využívajú konkurenčné výzvy na predkladanie návrhov na európskej úrovni. Komisii pri hodnotení návrhov pomáhajú nezávislí odborníci a návrhy sa vyberajú na základe kritérií špičkovej kvality. V rámcovom programe pre konkurencieschopnosť a inováciu sa takisto využívajú výzvy na predkladanie návrhov na európskej úrovni pre komponenty informačných a komunikačných technológií a inteligentnej energie, kým pri ostatných finančných nástrojoch sa využíva stála otvorená výzva na vyjadrenie záujmu, ktorú posúdi Európsky investičný fond (EIF) a Komisia. Programy kohéznej politiky sa implementujú na základe zdieľaného riadenia medzi EÚ a členskými štátmi v systéme viacúrovňovej správy. Napriek tomu, že v rámci týchto programov sa takisto často využívajú konkurenčné výzvy na predkladanie návrhov, pôsobnosť intervencie je obyčajne obmedzená na región (i keď niektoré programy kohéznej politiky sa vzťahujú aj na členský štát alebo skupinu regiónov). Výberové konanie je preto založené najmä na regionálnom partnerstve. Vzhľadom na tieto rozdiely sa môžu líšiť aj priami príjemcovia. Vzhľadom na tieto skutočnosti Komisia pri príprave politík na obdobie 2007–2013 preskúmala, ako sa tieto tri politiky Spoločenstva môžu čo najlepšie vzájomne dopĺňať a ako možno vytvoriť prepojenie medzi piatimi príslušnými nástrojmi, t. j. siedmym rámcovým programom pre výskum a technologický vývoj, rámcovým programom pre konkurencieschopnosť a inováciu a nástrojmi kohéznej politiky: (t. j. štrukturálne fondy; Európsky fond pre regionálny rozvoj (EFRR) a Európsky sociálny fond (ESF)[2], ako aj Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV). Tieto nástroje majú teraz väčší potenciál z hľadiska koordinovaného využívania ako predtým, ako sa opisuje v prílohe I. Skutočnosť, že týchto päť nástrojov teraz pokrýva rovnaký časový horizont (2007-2013) takisto uľahčí ich koordinované využívanie. V rámci siedmeho rámcového programu sa zaviedlo množstvo osobitných iniciatív s cieľom zvýšiť schopnosť hospodárskych subjektov zo zaostalejších regiónov zúčastňovať sa na projektoch spolupráce, nepovažovalo sa však za vhodné navrhnúť výberové kritériá zohľadňujúce regionálny rozmer projektu alebo diferencované sadzby pomoci v závislosti od stupňa rozvoja v regióne. Obdobne, aj keď kohézna politika nestanovuje osobitné minimálne alokácie pre výskum, technologický vývoj a inováciu, a ani pre ktorýkoľvek iný sektor, nariadenia a strategické usmernenia o kohézii jasne podnecujú k zvyšovaniu výskumnej a inovačnej kapacity v regiónoch prostredníctvom financovania produktívnych investícií a pomoci na zavedenie stratégií pre výskum, vývoj a inováciu založených na miestnych aktívach. Z orientačných údajov vyplýva, že členské štáty vyčlenili okolo 45 miliárd eur z finančných prostriedkov kohéznej politiky na investície do výskumu, vývoja a inovácie vrátane investícií do ľudského kapitálu. To je trojnásobok sumy, ktorá sa investovala do týchto oblastí v období 2000-2006. Ako sa uvádza v strategických usmerneniach Spoločenstva, kľúč ku koherentnej podpornej stratégii pre výskum, technologický vývoj a inováciu je v rukách členských štátov a regiónov. Tie určujú investičné potreby a rozvíjajú projekty. V záujme zdravého finančného riadenia verejných zdrojov nie je síce možné kombinovať financovanie tohto istého súboru oprávnených nákladov z dvoch rozdielnych zdrojov Spoločenstva (nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 článok 54 ods. 5), je však možné použiť štrukturálne fondy, Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka a ďalšie fondy EÚ na rôzne aspekty alebo fázy napr. výskumného alebo inovačného projektu alebo programu pod podmienkou, že tento aspekt alebo fáza spĺňajú kritériá príslušného zdroja financovania. Súčinnosť by sa zároveň nemala obmedziť iba na doplnkové financovanie projektu. To isté platí aj pri budovaní a rozvíjaní výskumných a inovačných kapacít. Výmena vedomostí podporovaná nástrojmi Spoločenstva je takisto dôležitou formou súčinnosti. Navyše všetky príslušné nástroje Spoločenstva môžu podporovať inovácie v sociálnej oblasti. Všetky tri nástroje Spoločenstva ponúkajú rozsiahle možnosti (vrátane prognostických činností) zdieľania know-how v oblasti výskumu a inovácie medzi regiónmi EÚ. Transfer overených postupov prostredníctvom partnerstiev medzi regiónmi je nevyhnutný pre zlepšovanie výkonnosti v oblasti výskumu a inovácie v celej EÚ. V prípade kohéznej politiky bude hrať dôležitú úlohu iniciatíva s názvom Regióny za ekonomickú zmenu, ako aj začlenenie inovačných opatrení a nadnárodných programov do operačných programov Európskeho sociálneho fondu, zatiaľ čo siedmy rámcový program bude zahŕňať účelové nástroje ako „Regióny vedomostí“, „Otváranie výskumného potenciálu“ a „ERA-NET“. A nakoniec, program pre konkurencieschopnosť a inováciu ponúka ďalšie možnosti výmeny vedomostí a overených postupov, najmä v oblasti inovácie. 3. ZVYšOVANIE SÚčINNOSTI MEDZI VÝSKUMNOU, INOVAčNOU A KOHÉZNOU POLITIKOU Na nedávnych zasadnutiach Rady pre konkurencieschopnosť[3] sa opakovane hovorilo o potrebe väčšej súčinnosti medzi výskumnou politikou, politikou pre konkurencieschopnosť a regionálnou politikou. Touto otázkou sa zaoberali aj viaceré poradenské skupiny a ďalšie zúčastnené strany a vyzvali k zlepšeniu spolupráce a koordinácie medzi jednotlivými aktérmi na úrovni členských štátov[4]. Tieto skupiny predložili viaceré odporúčania, ktoré sa týkajú týchto otázok: 4. Prínos, ktorý môže mať pre vnútroštátne a regionálne orgány rozvoj osobitnej stratégie koordinovaného používania rámcového programu a programov kohéznej politiky v rámci ich stratégie výskumu, technologického vývoja a inovácie. 5. Význam využívania možností ponúkaných kohéznou politikou a rámcovým programom z hľadiska posilňovania riadenia stratégií výskumu, technologického vývoja a inovácie prostredníctvom výmeny vedomostí a vytvárania sietí. 6. Návrhy účinnej súčinnosti v kľúčových oblastiach: posilnenie a rozvoj kapacity výskumu, technologického vývoja a inovácie, rozvíjanie špičkovej kvality, venovanie náležitej pozornosti aspektu MSP, budovanie spolupráce na európskej a medzinárodnej úrovni a posilňovanie využívania výsledkov výskumu a vývoja na ekonomické účely. 7. Potreba zlepšiť komunikáciu a spoluprácu medzi národnými a regionálnymi aktérmi zapojenými do implementácie rámcového programu, programu pre konkurencieschopnosť a inováciu a kohéznej politiky a potreba lepšieho informovania príjemcov. 8. Využívanie opatrení podporovaných osobitným programom Kapacity siedmeho rámcového programu pri vypracovávaní a plnení opatrení prostredníctvom príslušného programu kohéznej politiky zúčastnených regiónov; a následné využívanie programov kohéznej politiky pri vytváraní základov pre budúcu účasť v rámcových programoch. 9. Potreba väčšej súčinnosti medzi kohéznou politikou a siedmym rámcovým programom, pokiaľ ide o výskumné infraštruktúry, a význam zmysluplného zapojenia „nových“ členských štátov do európskeho programu pre výskumné infraštruktúry. 4. ZÁVERY EÚ zaviedla vzájomne sa dopĺňajúce politiky na podporu výskumu, inovácie a podnikania v európskych regiónoch a členských štátoch. Vytvorenie základov špičkového výskumu a inovácie v Európe je predpokladom udržania modelu EÚ založeného na udržateľnom rozvoji. Kohézna politika môže pomôcť všetkým regiónom vybudovať výskumnú a inovačnú kapacitu, stimulovať a podporovať inovácie v sociálnej oblasti a vymieňať overené postupy prostredníctvom nadnárodnej a medziregionálnej spolupráce. Keď regionálne zúčastnené strany dosiahnu dostatočnú úroveň, aby mohli úspešne súťažiť v európskych rámcových programoch, rámcový program pre výskum a technologický vývoj a program pre konkurencieschopnosť a inováciu budú túto schopnosť ďalej „rozvíjať“ prostredníctvom výmeny overených postupov, stimulovaním nadnárodného prístupu a vzájomným prepájaním zúčastnených strán pri iniciatívach zameraných na riešenie konkrétneho problému. Štrukturálne fondy môžu následne podporovať potreby, ktoré boli predtým identifikované v rámci nástrojov rámcového programu pre výskum, technologický vývoj a inováciu a programu pre konkurencieschopnosť a inováciu. Spoločenstvo zabezpečilo, aby existovala súčinnosť medzi nástrojmi na podporu hospodárskeho rastu a zamestnanosti. Koncepčná súčinnosť by sa teraz mala prejaviť súčinnosťou opatrení podnikaných národnými a regionálnymi orgánmi a ostatnými zúčastnenými stranami. Zodpovednosť za plnenie ambicióznych cieľov zlepšovania výkonnosti výskumu a inovácie EÚ nesú členské štáty. V rámci kohéznej politiky disponuje Spoločenstvo významným zdrojom investícií na podporu tohto úsilia a pokrok, ktorý dosahujú členské štáty pri využívaní tejto politiky na stimuláciu výskumu a inovácie v Európskej únii v období 2007-2013, je povzbudivý. Komisia však verí, že na národnej a regionálnej úrovni možno dosiahnuť ešte viac z hľadiska zlepšovania informovanosti o nástrojoch a ich využívaní. 10. Komisia vyzýva členské štáty, aby zlepšili opatrenia na koordináciu prípravy a používania nástrojov Spoločenstva na podporu výskumu a technologického vývoja, inovácie a súdržnosti na národnej a regionálnej úrovni a aby do správ o implementácii národných reformných programov začlenili informácie o tom, ako tieto opatrenia prispievajú k riešeniu kľúčových problémov jednotlivých krajín. Možnosti koordinovaného využívania by sa mohli posúdiť pri príprave stratégií a operačných mechanizmov, a pre rozdielne aspekty a fázy výskumných a inovačných projektov. Mali by sa zaviesť aj systémy, ktoré zvýšia informovanosť strán zapojených do implementácie siedmeho rámcového programu, programu pre konkurencieschopnosť a inováciu a programov kohéznej politiky na národnej a regionálnej úrovni vrátane celoštátnych a regionálnych ministerstiev pre výskum a inováciu, o možnostiach ponúkaných týmito tromi nástrojmi Spoločenstva; systémy by mali stimulovať aj používanie týchto nástrojov a výmenu vedomostí a overených postupov týkajúcich sa využívania súčinnosti medzi nástrojmi a sprístupňovať informácie o týchto troch nástrojoch prípadným príjemcom. 11. Komisia pripraví ku koncu roka 2007 praktickú príručku zaoberajúcu sa možnosťami financovania z hľadiska výskumnej inštitúcie alebo podniku, ktorý chce využiť finančné prostriedky EÚ na výskumné a inovačné činnosti. Príručka bude skúmať aj možnosti, ako zaviesť na národnej a regionálnej úrovni mechanizmy na podporu koordinovaného prístupu k rôznym nástrojom, a vysvetlí ustanovenia článku 54 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1083/2006 o používaní finančných prostriedkov z dvoch rôznych zdrojov Spoločenstva pre rovnaký súbor oprávnených nákladov; 12. Komisia predloží na jar 2009 správu o pokrokoch dosiahnutých v koordinovanom používaní nástrojov Spoločenstva na národnej a regionálnej úrovni a o príkladoch overených postupov na národnej a regionálnej úrovni; 13. S cieľom zjednodušiť doplnkové financovanie z nástrojov Spoločenstva, členských štátov a regiónov bude Komisia pravidelne informovať národné/regionálne orgány o organizáciách so sídlom na ich územiach, ktoré využili dotácie zo siedmeho rámcového programu a programu pre konkurencieschopnosť a inováciu. Tieto informácie sa poskytnú prostredníctvom existujúcich riadiacich štruktúr stanovených pre každý z týchto nástrojov. S cieľom nadviazať na opatrenia identifikované v tomto oznámení bude Komisia pravidelne organizovať stretnutia zúčastnených strán z jednotlivých oblastí výskumu, inovácie a regionálneho rozvoja, ako aj všetkých útvarov Komisie, ktorých sa týka otázka „konkurencieschopných európskych regiónov“, aby im poskytla pomoc a rady o príslušných opatreniach. [1] Cieľová úroveň 60 % je stanovená pre najmenej rozvinuté (konvergenčné) regióny, zatiaľ čo cieľová úroveň 75 % je stanovená pre ostatné regióny (na účely dosiahnutia konkurencieschopnosti). Cieľové úrovne sú povinné pre štáty EÚ-15 a dobrovoľné pre štáty EÚ-12. Komisia podá podrobnú správu o programoch členských štátov v oznámení o „Plnení lisabonskej agendy v regiónoch – inovačná a kohézna politika 2007 - 2013” na jeseň 2007. [2] Keďže kohézny fond ako ďalší nástroj kohéznej politiky nie je priamo prepojený s výskumom, technologickým vývojom a inováciou, nie je predmetom tohto dokumentu. [3] Rada (pre konkurencieschopnosť) prijala 25. júna 2007 závery „o účinnejšej podpore výskumu a inovácie: koordinované používanie rámcového programu pre výskum a štrukturálnych fondov“. Okrem iného sa v týchto záveroch zdôrazňuje význam rozvoja stratégií výskumu, technologického vývoja a inovácie a posilňovania riadenia a rozvoja špičkovej kvality výskumu, technologického vývoja a inovácie. [4] Výbor pre vedecký a technický výskum EÚ ( CREST ) prijal usmernenia „Ako zlepšiť koordinované používanie rámcového programu a štrukturálnych fondov na podporu výskumu a vývoja“; Európsky poradný výbor pre výskum ( EURAB ) poskytol stanovisko k „ Dynamizácii európskeho vedomostného trojuholníka výskumu, vzdelávania a inovácie prostredníctvom štrukturálnych fondov “; Európske strategické fórum o výskumných infraštruktúrach ( ESFRI ) vyzvalo k väčšej súčinnosti, pokiaľ ide o výskumné infraštruktúry. ESFRI začiatkom roku 2008 vypracuje analýzu o regionálnych aspektoch celoeurópskych výskumných infraštruktúr. Výbor pre priemysel, výskum a energetiku (ITRE) Európskeho parlamentu nedávno zadal vypracovanie štúdie „ Súčinnosť medzi siedmym rámcovým programom pre výskum, rámcovým programom pre konkurencieschopnosť a inováciu a štrukturálnymi fondami “, ktorá vyzýva k zvýšeniu súčinnosti medzi týmito programami a štrukturálnymi fondami tak, aby sa pokryli všetky otázky a vyhlo sa pritom prekrývaniu.