→ Projektová skupina pre zber údajov – pracovný dokument útvarov Komisie súvisiaci so správou

Colné predpisy Európskej únie sú harmonizované prostredníctvom Colného kódexu Únie (ďalej len „CKÚ“). CKÚ zahŕňa povinnosť členských štátov stanoviť sankcie za nedodržanie colných predpisov, pričom sa v ňom stanovuje, že takéto sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce. Členské štáty oznamujú Komisii platné vnútroštátne predpisy týkajúce sa colných sankcií, a to v určitom časovom rámci odo dňa uplatňovania týchto ustanovení, a bezodkladne jej oznámia akékoľvek následné zmeny týchto ustanovení.

Účasť v projektovej skupine bola dobrovoľná a prihlásilo sa do nej všetkých 27 členských štátov. Do projektovej skupiny boli prizvaní dvaja nezávislí experti.

V smernici o ochrane finančných záujmov EÚ sa stanovuje niekoľko trestných činov proti rozpočtu EÚ vrátane vyhýbania sa clám. Hoci porušenia colných predpisov môžu patriť do pôsobnosti smernice o ochrane finančných záujmov za predpokladu, že sú splnené určité prísne podmienky, smernica o ochrane finančných záujmov sa zameriava len na úmyselné trestné činy. Smernica o ochrane finančných záujmov sa nevzťahuje na porušenia colných predpisov podľa CKÚ, pri ktorých sa neprekročí suma 10 000 EUR, či už ide o úmyselné porušenia, alebo porušenia z nedbanlivosti.

V článku 42 ods. 1 CKÚ sa členským štátom ukladá povinnosť ustanoviť sankcie za nedodržanie colných predpisov. Keďže právne predpisy EÚ týkajúce sa colných sankcií nie sú harmonizované, členské štáty majú diskrečnú právomoc zvoliť si sankcie, ktoré sa im zdajú vhodné, a to s prihliadnutím na zásady proporcionality, účinnosti a odrádzajúceho účinku,.

V článku 42 ods. 3 CKÚ sa stanovuje povinnosť, že členské štáty „oznámia Komisii do 180 dní odo dňa uplatňovania tohto článku, ako je určené v súlade s článkom 288 ods. 2, platné vnútroštátne predpisy ako sa predpokladá v odseku 1 tohto článku a bezodkladne jej oznámia akékoľvek následné zmeny týkajúce sa týchto ustanovení“.

Na účely tejto správy, pracovného dokumentu útvarov Komisie súvisiaceho so správou a terminológie kritérií použitých ako základ správy sa nasledujúce pojmy vymedzujú takto:

Posúdenie údajov bolo usporiadané do všeobecnej tabuľky, ktorá je uvedená v časti 1 pracovného dokumentu útvarov Komisie. V tejto tabuľke sú zhrnuté všetky ustanovenia týkajúce sa porušení CKÚ, ako sú uvedené vo vnútroštátnych právnych predpisoch jednotlivých členských štátov, a tabuľka poskytuje široký prehľad o súčasnej situácii v členských štátoch.

Výsledkom práce projektovej skupiny bolo získanie ďalšieho množstva údajov, a to vďaka aktívnej účasti členských štátov. Z informačných prehľadov jednotlivých krajín (uvedených v častiach 2 až 4 pracovného dokumentu útvarov Komisie) vyplýva, že všetky členské štáty si splnili svoje záväzky, keďže prijali sankcie v colnej oblasti, ktoré vychádzajú z ich vnútroštátnych právnych predpisov.

c)Zozbierané údaje sa zoskupili do všeobecnej spoločnej tabuľky, v ktorej sa uplatnila rovnaká spoločná metodika ako pri informačných prehľadoch jednotlivých krajín.

Práca skupiny prebiehala v rámci troch plenárnych zasadnutí a 27 individuálnych stretnutí so zreteľom na situácie špecifické pre každú krajinu. Práca projektovej skupiny bola štruktúrovaná takto:

2.1. Príslušné články CKÚ a kritériá použité pri posúdení

Posúdenie sa opiera o články CKÚ, v ktorých sa hospodárskym subjektom ukladajú povinnosti, ktoré by mohli potenciálne porušiť. Sú to tieto články:

články 15, 23, 51, 108, 127, 135, 137, 139, 140, 145, 147, 148, 149, 158, 163, 166, 167, 177, 179, 182, 185, 192, 211, 233, 241, 242, 244, 244, 245, 257, 262, 263, 267, 270, 271 a 274.

Analýza sankcií oznámených členskými štátmi v súvislosti s porušeniami uvedených článkov CKÚ vychádzala z týchto desiatich kritérií, ktoré poskytujú jasný obraz o uplatňovaní článku 42 ods. 1 CKÚ.

Povaha sankcií → Sankcie môžu byť dvojakého druhu: správne alebo trestné. Na základe tohto kritéria sa určuje, ktoré druhy sankcií sa použijú v prípade konkrétneho porušenia. Toto kritérium je úplne rozhodujúce, pretože pomáha rozlišovať medzi rôznymi systémami sankcií fungujúcimi v členských štátoch. Nedbanlivosť alebo úmysel → Podľa druhu uloženej sankcie členské štáty pri určovaní povahy uloženej sankcie zohľadňujú nedbanlivosť alebo úmysel. Zodpovednosť → Na základe tohto kritéria sa pri ukladaní sankcií určuje, či právnické osoby môžu niesť v členských štátoch príslušnú zodpovednosť. Druh sankcie → Na základe tohto kritéria sa určujú rôzne druhy sankcií, či už peňažnej povahy, vo forme odňatia slobody alebo akéhokoľvek iného druhu sankcie, ktoré možno uložiť. Prahové hodnoty → Toto kritérium sa vzťahuje na minimálnu a maximálnu výšku uložených sankcií. Vyrovnanie → S cieľom vyhnúť sa trestnému konaniu možno zvoliť konanie o vyrovnaní. Existencia poľahčujúcich okolností → Všetky faktory, ktoré prispievajú k zmierneniu uloženej sankcie. Existencia priťažujúcich okolností → Všetky faktory, ktoré môžu rozhodnúť o prísnejšej sankcii. Premlčacie lehoty → Všetky lehoty, v rámci ktorých možno konanie považovať za ukončené. Odkaz na platné vnútroštátne predpisy → Link na platné vnútroštátne predpisy.

Hlava III. Kvantitatívne posúdenie/dodržiavanie predpisov

4.2Kvantitatívne posúdenie

Celkové posúdenie vedie k záveru, že všetky členské štáty ukladajú sankcie v colnej oblasti, ktoré vyplývajú buď z ich vnútroštátnych právnych predpisov, alebo z osobitných ustanovení prijatých na účely porušení CKÚ. Keď členské štáty prijali osobitné ustanovenia v súvislosti s CKÚ, tieto ustanovenia majú výlučne správny charakter. V prvej časti všeobecnej porovnávacej tabuľky je uvedená povaha sankcií, ktorým sa venuje nasledujúci oddiel tejto správy. Celkove je však jej cieľom ukázať, že členské štáty dodržiavajú povinnosť stanovenú v článku 42 ods. 1 CKÚ. V tej istej časti všeobecnej tabuľky sú zdôraznené oblasti, v ktorých sa sankcie neuplatňujú, a to buď všeobecne, alebo podľa konkrétnej situácie v členských štátoch. Relevantné sú pritom najmä dve oblasti:

ØČlánok 108 CKÚ – nezaplatenie dovozných alebo vývozných ciel osobou povinnou platiť clo v stanovenej lehote: 11 členských štátov nemá prijaté sankcie za toto porušenie. Nezaplatenie dovozných ciel nie je podľa správneho ani trestného práva trestné, ale podlieha opatreniam na presadzovanie právnych predpisov.

ØSlobodné pásma – podľa článku 135 ods. 2, článku 244 ods. 1 a článku 245 CKÚ – neexistujú vo všetkých členských štátoch, a preto dané členské štáty v tejto súvislosti neprijali sankcie.

Čo sa týka ďalších oblastí, v ktorých nie sú prijaté sankcie, ide o individuálne prípady a ich počet je veľmi obmedzený. V tomto obmedzenom počte prípadov sa na dané porušenie vzťahuje všeobecný článok CKÚ a členský štát v tejto súvislosti neprijal osobitné opatrenia, ale umožnil, aby sa na porušenie vzťahovala sankcia uložená týmto všeobecným článkom.

Hlava IV. Kvalitatívne posúdenie ustanovení členských štátov – rozmanitosť a rozdiely

1.Všeobecné postrehy

Rozmanitosť vnútroštátnych sankčných systémov nebráni ich vzájomným prienikom. Cieľom jednotlivých systémov je najmä to, aby boli sankcie odrádzajúce, účinné a primerané, ako sa stanovuje v CKÚ. Súdny dvor zabezpečuje dodržiavanie týchto koncepcií, ktoré sú do určitej miery subjektívne, a to tak, že vymedzuje ich rámec.

Pokiaľ ide o podobnosti, neexistujú prípady absolútnej podobnosti medzi všetkými členskými štátmi v tom zmysle, že by každý z nich ukladal za rovnaké porušenie úplne rovnakú sankciu s rovnakými podmienkami.

Medzi niektorými členskými štátmi alebo skupinami členských štátov môžu existovať styčné body. Napríklad väčšina členských štátov má systém, v ktorom sa stanovujú správne aj trestné sankcie. Väčšina z nich uplatňuje premlčacie lehoty, väčšina z nich prihliada pri určovaní prísnosti uloženej sankcie na priťažujúce alebo poľahčujúce okolnosti atď. (podrobná analýza je uvedená v bodoch 2 až 7 tejto správy).

Informačné prehľady jednotlivých krajín a všeobecná porovnávacia tabuľka ukazujú, ako sa jednotlivé opatrenia týkajúce sa sankcií môžu v členských štátoch líšiť. Tieto rozdiely vyplývajú práve z toho, že každý členský štát má diskrečnú právomoc pri výbere druhu sankcie, ktorá sa má uplatniť pri konkrétnom porušení, a že tieto sankcie sú odvodené z vnútroštátnych právnych predpisov. Preto sa určité porušenie podľa CKÚ môže na základe vnútroštátnych právnych predpisov jedného členského štátu považovať len za správny priestupok, zatiaľ čo v inom členskom štáte môže viesť k trestnému konaniu. Ďalšie členské štáty zasa môžu uplatňovať správne sankcie do určitej prahovej hodnoty ujmy/prospechu, po prekročení ktorej bude mať uložená sankcia trestnoprávny charakter.