Predkladaná zmena pozostáva zo započítania úsilia vynaloženého členskými štátmi prijatím Sýrčanov nachádzajúcich sa v Turecku prostredníctvom presídlenia, prijímania z humanitárnych dôvodov alebo iných foriem legálneho prijímania do počtu žiadateľov o medzinárodnú ochranu, ktorí sa majú premiestniť na ich územie podľa rozhodnutia Rady (EÚ) 2015/1601. V súvislosti s 54 000 žiadateľmi uvedenými v článku 4 ods. 1 písm. c) rozhodnutia Rady (EÚ) 2015/1601 táto zmena členským štátom umožní odpočítať od počtu žiadateľov o premiestnenie, ktorý im bol pridelený, počet Sýrčanov nachádzajúcich sa v Turecku, ktorých na svoje územia prijali prostredníctvom presídlenia, prijímania z humanitárnych dôvodov alebo iných foriem legálneho prijímania na základe iných vnútroštátnych alebo multilaterálnych systémov ako je systém presídľovania stanovený v záveroch zástupcov vlád členských štátov zo zasadnutia Rady z 20. júla 2015. Uplatňuje sa článok 10 rozhodnutia Rady (EÚ) 2015/1601, čo znamená, že členské štáty, ktoré využijú tento nástroj, dostanú sumu 6 500 EUR.

Komisia 15. decembra 2015 prijala odporúčanie o dobrovoľnom systéme prijímania osôb z humanitárnych dôvodov s Tureckom, v ktorom navrhuje, aby zúčastnené štáty prijali osoby vysídlené v dôsledku konfliktu v Sýrii, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu a ktoré turecké orgány zaregistrovali pred 29. novembrom 2015. Takýto systém by bol jedným zo sprievodných opatrení k vzájomným záväzkom, ktoré sú uvedené v spoločnom akčnom pláne medzi EÚ a Tureckom z 29. novembra 2015.

Navyše k plneniu povinností na základe systému premiestnenia a s cieľom komplexne riešiť globálnu migračnú krízu a ukázať solidaritu s rovnako postihnutými tretími krajinami Komisia odporučila systém presídlenia na úrovni EÚ pre 20 000 osôb, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu. V nadväznosti na odporúčanie Komisie z 8. júna 2015 týkajúce sa európskeho systému presídľovania sa 27 členských štátov spolu so štátmi pridruženými k dublinskému systému 20. júla 2015 dohodlo na presídlení 22 504 vysídlených osôb z krajín mimo EÚ, ktoré jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu, prostredníctvom multilaterálnych a vnútroštátnych mechanizmov. Štáty zúčastňujúce sa na presídľovaní sa dohodli, že na presídlenie zohľadnia prednostné regióny, medzi ktoré patrí severná Afrika, Blízky východ a Africký roh. Miesta na presídlenie boli podľa záväzkov uvedených v prílohe k záverom rozdelené medzi členské štáty a štáty pridružené k dublinskému systému.

V tejto súvislosti Komisia vo svojom oznámení o ďalších operatívnych krokoch v spolupráci EÚ a Turecka v oblasti migrácie vyzvala na prijatie nevyhnutných opatrení na presun niektorých záväzkov podľa existujúcich rozhodnutí o premiestnení do rámca tzv. systému 1:1, a to najmä všetkých alebo časti v súčasnosti nepridelených 54 000 miest. Presídlenie alebo iné legálne spôsoby prijímania osôb, ktoré jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu, možno považovať za rovnocenné premiestneniu, keďže všetky predstavujú konkrétne spôsoby vyjadrenia solidarity s inými členskými štátmi alebo tretími krajinami, ktoré čelia masovému prílevu migrantov.

Vykonávanie rôznych systémov s cieľom umožniť presídlenie, prijímanie z humanitárnych dôvodov alebo iné formy legálneho prijímania by zmiernilo migračný tlak na členské štáty v prvej línii, a najmä na Grécko, čím by bezpečné a legálne spôsoby nahradili nebezpečné a nelegálne toky migrácie sýrskych štátnych príslušníkov do EÚ alebo osôb vysídlených v dôsledku konfliktu v Sýrii.

Hlavy štátov a vlád EÚ sa 7. marca dohodli na súbore zásad slúžiacom ako základ dohody s Tureckom, ktorej súčasťou je „presídlenie jedného Sýrčana z Turecka do členských štátov EÚ za každého Sýrčana, ktorého Turecko prijme späť z gréckych ostrovov, a to v rámci existujúcich záväzkov“.

Situácia je aj naďalej kritická. Podľa údajov agentúry Frontex v prvých mesiacoch roka 2016 z Turecka do Grécka neregulárne vstúpilo v priemere 2 000 až 3 000 osôb denne. V dôsledku obmedzení zavedených na hranici medzi Gréckom a Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko ešte viac vzrástol tlak na Grécko a zvýšilo sa riziko vytvorenia nových migračných trás cez iné členské štáty EÚ, keď sa zlepšia poveternostné podmienky. S pravdepodobnosťou tieto nové migračné trasy postihnú členské štáty v prvej línii.

Podľa článku 1 ods. 2 Komisia neustále vyhodnocuje situáciu, pokiaľ ide o masívny prílev štátnych príslušníkov tretích krajín do členských štátov, a podľa potreby predkladá návrhy na zmenu rozhodnutia 2015/1601 s cieľom zohľadniť vývoj situácie na mieste a jeho dopad na mechanizmus premiestnenia, ako aj vyvíjajúce sa tlaky na členské štáty, najmä na členské štáty v prvej línii.

Na základe článku 4 ods. 2 rozhodnutia Rady (EÚ) 2015/1601 by sa od 26. septembra 2016 malo z Talianska a Grécka premiestniť 54 000 spomedzi 120 000 žiadateľov na územie iných členských štátov, pokiaľ podľa článku 4 ods. 3 do tohto dátumu Komisia nepredloží návrh premiestniť ich do iného členského štátu (resp. členských štátov), ktorý je príjemcom pomoci a ktorý čelí núdzovej situácii vyznačujúcej sa náhlym prílevom osôb.

Rada na základe článku 78 ods. 3 ZFEÚ prijala dve rozhodnutia o zavedení dočasných opatrení v oblasti medzinárodnej ochrany v prospech Talianska a Grécka. Podľa rozhodnutia Rady (EÚ) 2015/1523 má byť 40 000 žiadateľov o medzinárodnú ochranu premiestnených z Talianska a Grécka do iných členských štátov. Podľa rozhodnutia Rady (EÚ) 2015/1601 má byť 120 000 žiadateľov o medzinárodnú ochranu premiestnených z Talianska a Grécka a z iných členských štátov, ak sa ocitnú v núdzovej situácii.

V článku 78 ods. 3 Zmluvy o fungovaní EÚ (ďalej len „ZFEÚ“) sa ako súčasť spoločnej azylovej politiky stanovuje osobitný právny základ pre riešenie núdzových situácií. Umožňuje Rade, aby na základe návrhu Európskej komisie a po porade s Európskym parlamentom prijala dočasné opatrenia v prospech členského štátu, resp. členských štátov, ktoré sa ocitnú v núdzovej situácii v dôsledku náhleho prílevu štátnych príslušníkov tretích krajín do jedného alebo viacerých členských štátov. Dočasné opatrenia uvedené v článku 78 ods. 3 ZFEÚ majú výnimočný charakter. Môžu sa spustiť len vtedy, ak sa dosiahne určitý prah naliehavosti a závažnosti problémov, ktoré v azylovom systéme daného členského štátu (resp. členských štátov) vzniknú v dôsledku náhleho prílevu štátnych príslušníkov tretích krajín.

Tento návrh neprináša so sebou žiadne dodatočné náklady pre rozpočet EÚ.

Vzhľadom na skutočnosť, že Spojené kráľovstvo sa zatiaľ nerozhodlo zúčastňovať na uplatňovaní rozhodnutia (EÚ) 2015/1601, muselo by sa zúčastniť aj na jeho uplatňovaní, ak by sa chcelo zúčastňovať na uplatňovaní súčasného opatrenia, pretože nie je možné uplatňovať zmenu určitého aktu bez toho, aby členský štát nebol viazaný samotným aktom.

Podľa ustanovení protokolu (č. 21) sa Írsko a Spojené kráľovstvo nezúčastňujú na uplatňovaní tohto návrhu, pokiaľ sa však nerozhodnú inak do troch mesiacov od predloženia návrhu alebo po jeho prijatí.

Základné práva žiadateľov o medzinárodnú ochranu, ktorí patria do rozsahu pôsobnosti rozhodnutia (EÚ) 2015/1601, stanovené v Charte základných práv EÚ (ďalej len „charta“), nie sú dotknuté.

Hlava V ZFEÚ pod názvom Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti prenáša určité právomoci v týchto záležitostiach na Európsku úniu. Tieto právomoci sa musia vykonávať v súlade s článkom 5 Zmluvy o Európskej únii, teda len vtedy a do tej miery, pokiaľ ciele zamýšľané touto činnosťou nemôžu uspokojivo dosiahnuť členské štáty, ale z dôvodov rozsahu alebo účinkov navrhovanej činnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Európskej únie.

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 78 ods. 3,

so zreteľom na návrh Európskej komisie,

so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,

keďže:

(1)Rada na základe článku 78 ods. 3 ZFEÚ prijala dve rozhodnutia o zavedení dočasných opatrení v oblasti medzinárodnej ochrany v prospech Talianska a Grécka. Podľa rozhodnutia Rady (EÚ) 2015/1523 má byť 40 000 žiadateľov o medzinárodnú ochranu premiestnených z Talianska a Grécka do iných členských štátov. Podľa rozhodnutia Rady (EÚ) 2015/1601 má byť 120 000 žiadateľov o medzinárodnú ochranu premiestnených z Talianska a Grécka do iných členských štátov.

(2) Na základe článku 4 ods. 2 rozhodnutia (EÚ) 2015/1601 by sa od 26. septembra 2016 malo z Talianska a Grécka premiestniť 54 000 žiadateľov na územie iných členských štátov, pokiaľ podľa článku 4 ods. 3 do tohto dátumu Komisia nepredloží návrh na ich pridelenie iným členským štátom, ktoré sú príjemcami pomoci a ktoré čelia núdzovej situácii vyznačujúcej sa náhlym prílevom osôb.

(3) V článku 1 ods. 2 rozhodnutia (EÚ) 2015/1601 sa stanovuje, že Komisia má neustále vyhodnocovať situáciu, pokiaľ ide o masívny prílev štátnych príslušníkov tretích krajín do členských štátov. Komisia by podľa potreby mala predložiť návrhy na zmenu uvedeného rozhodnutia s cieľom zohľadniť vývoj situácie na mieste a jeho dopad na mechanizmus premiestnenia, ako aj vyvíjajúce sa tlaky na členské štáty, najmä na členské štáty v prvej línii.

(4)Hlavy štátov alebo vlád EÚ sa 7. marca dohodli, že budú vyvíjať činnosť na základe súboru zásad na účely dohody s Tureckom, ktorej súčasťou je presídlenie jedného Sýrčana z Turecka do členských štátov EÚ za každého Sýrčana, ktorého Turecko prijme späť z gréckych ostrovov, a to v rámci existujúcich záväzkov. Uvedené zásady boli podrobne rozpracované v oznámení Komisie o ďalších operatívnych krokoch v spolupráci EÚ a Turecka v oblasti migrácie, v ktorom vyzvala na prijatie nevyhnutných opatrení na presun niektorých záväzkov podľa existujúcich rozhodnutí o premiestnení do rámca tzv. systému 1:1, a to najmä všetkých alebo časti v súčasnosti nepridelených 54 000 miest.

(5) Zabezpečením legálnych a bezpečných spôsobov vstupu na územie Únie a odradením od neregulárnych vstupov možno očakávať, že presídlenie, prijímanie z humanitárnych dôvodov alebo iné formy legálneho prijímania osôb z Turecka v rámci vnútroštátnych a multilaterálnych systémov zmiernia migračný tlak na členské štáty, ktoré sú príjemcami pomoci v podobe premiestnenia podľa rozhodnutia (EÚ) 2015/1601. Preto by sa vo vzťahu k uvedeným 54 000 žiadateľov o medzinárodnú ochranu malo zohľadniť úsilie členských štátov v oblasti solidarity, ktoré spočíva v prijatí sýrskych štátnych príslušníkov nachádzajúcich sa v Turecku na svoje územie, ktorí jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu. Počet osôb, ktoré členský štát prijme z Turecka, by sa mal odpočítať od počtu osôb, ktoré sa majú premiestniť do tohto členského štátu podľa rozhodnutia (EÚ) 2015/1601 v súvislosti s uvedenými 54 000 žiadateľmi.

(6)Súčasťou mechanizmov prijímania môže byť presídlenie, prijímanie z humanitárnych dôvodov alebo iné legálne spôsoby prijímania osôb, ktoré jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu, ako sú napríklad programy udeľovania víz z humanitárnych dôvodov, presun z humanitárnych dôvodov, programy zlučovania rodín, projekty súkromného sponzorstva, štipendijné programy, systémy pracovnej mobility a iné.

(7)Na záväzky, ktoré členské štáty prijali v rámci systému presídľovania dohodnutého v záveroch zástupcov vlád členských štátov zo zasadnutia Rady 20. júla 2015, by nemalo mať toto rozhodnutie vplyv a nemali by sa zohľadniť v súvislosti so splnením záväzkov podľa rozhodnutia (EÚ) 2015/1601. V dôsledku toho členský štát, ktorý si vyberie plnenie svojich záväzkov podľa rozhodnutia (EÚ) 2015/1601 prijatím Sýrčanov nachádzajúcich sa v Turecku cestou presídlenia, nemôže považovať toto úsilie za súčasť svojho záväzku podľa systému presídľovania z 20. júla 2015.

(8) S cieľom zabezpečiť riadne monitorovanie situácie by členské štáty mali Komisii predkladať mesačne správy o Sýrčanoch nachádzajúcich sa v Turecku, ktorých prijali na svoje územie na základe možnosti stanovenej v tejto zmene s uvedením vnútroštátneho alebo multilaterálneho systému, na základe ktorého bola dotknutá osoba prijatá, a formu legálneho prijatia.

(9)Keďže ciele tohto rozhodnutia nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov daného opatrenia ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ). V súlade so zásadou proporcionality tak, ako je stanovené v tom článku, toto rozhodnutie nepresahuje to, čo je potrebné na dosiahnutie týchto cieľov.

(10)Toto rozhodnutie rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané Chartou základných práv Európskej únie.

(11)V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený k ZEÚ a ZFEÚ, a bez toho, aby bol dotknutý článok 4 uvedeného protokolu, sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

(12)V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený k ZEÚ a ZFEÚ, a bez toho, aby boli dotknuté články 4 a 4a uvedeného protokolu, sa Írsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

(13)V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k ZEÚ a ZFEÚ, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

(14)Vzhľadom na naliehavosť situácie by toto rozhodnutie malo nadobudnúť účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie,

PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

Článok 1