Správa Komisie Európskemu parlamentu a Rade v súlade s článkom 18 ods. 3 rámcovej smernice o vode 2000/60/ES o programoch na monitorovanie stavu vody {SEK(2009)415} /* KOM/2009/0156 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 1.4.2009 KOM(2009) 156 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE v súlade s článkom 18 ods. 3 rámcovej smernice o vode 2000/60/ES o programoch na monitorovanie stavu vody {SEK(2009)415} SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE v súlade s článkom 18 ods. 3 rámcovej smernice o vode 2000/60/ES o programoch na monitorovanie stavu vody ÚVOD V rámcovej smernici EÚ o vode[1] prijatej v roku 2000 sa ustanovuje základ modernej, holistickej a ambicióznej vodnej politiky pre Európsku úniu a vymedzuje sa jasný implementačný kalendár na dosiahnutie jej cieľov s týmito priebežnými termínmi na dosiahnutie osobitných úloh: 1. December 2003: transpozícia rámcovej smernice o vode do vnútroštátnych právnych predpisov (článok 24), identifikácia správnych území povodí a zabezpečenie administratívnych úprav (článok 3). 2. December 2004: analýza tlakov a vplyvov týkajúca sa správnych území povodí a ekonomická analýza využívania vody (článok 5) 3. December 2006: vytvorenie monitorovacích programov na hodnotenie stavu vody (článok 8) 4. December 2008: zverejnenie plánov vodohospodárskeho manažmentu povodia na konzultácie s verejnosťou (článok14) 5. December 2009: prijatie plánov vodohospodárskeho manažmentu povodia (článok 13) 6. December 2012: program opatrení funkčných najneskôr (článok 11) 7. December 2015: dosiahnutie dobrého stavu povrchových a podzemných vôd (článok 4) a prvá aktualizácia vodohospodárskeho manažmentu povodia V oznámení Komisie Európskemu parlamentu a Rade „K trvalo udržateľnému hospodáreniu s vodou v Európskej únii – Prvé štádium implementácie rámcovej smernice o vode 2000/60/ES“ a sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie[2] sa v roku 2007 poskytol prehľad cieľov smernice a zhrnuli výsledky implementácie prvých dvoch uvedených krokov. Táto správa a sprievodný pracovný dokument útvarov Komisie[3] sú reakciou na článok 18 ods. 3 rámcovej smernice o vode, v ktorom sa vyžaduje, aby Komisia uverejnila správu o pokroku implementácie rámcovej smernice o vode v súvislosti s článkom 8 o monitorovaní stavu vody. Táto správa je založená na informáciách, ktoré členské štáty poskytli do 22. marca 2007, a to v súlade s článkom 15 ods. 2 rámcovej smernice o vode. POžIADAVKY RÁMCOVEJ SMERNICE O VODE NA MONITOROVANIE V súvislosti s environmentálnymi cieľmi ustanovenými v článku 4 ods. 1 rámcovej smernice o vode sa od členských štátov vyžaduje zabránenie zhoršeniu stavu všetkých útvarov povrchovej vody a podzemnej vody a dosiahnutie dobrého stavu, a to spravidla do roku 2015. Okrem toho je potrebné postupne znížiť znečistenie spôsobené prioritnými látkami, emisie rizikových látok sa zastavia alebo postupne ukončia a akýkoľvek významný vzostupný trend v znečistení podzemnej vody je takisto potrebné zvrátiť prostredníctvom vhodných opatrení. V súlade s článkom 8 ods. 1 rámcovej smernice o vode sa od členských štátov vyžaduje vytvorenie monitorovacích programov na hodnotenie stavu povrchovej vody a podzemnej vody s cieľom vytvoriť zosúladený a komplexný prehľad stavu vody v každom správnom území povodia. Tieto požiadavky zahŕňajú monitorovanie chránených oblastí, pokiaľ ide o stav povrchovej vody a podzemnej vody. Podľa článku 8 ods. 2 rámcovej smernice o vode mali byť tieto monitorovacie programy funkčné do 22. decembra 2006. Výsledky monitorovania budú zohrávať kľúčovú úlohu pri určovaní, či sú vodné útvary v dobrom stave a ktoré opatrenia je potrebné zahrnúť do plánov vodohospodárskeho manažmentu povodia s cieľom dosiahnuť dobrý stav, a to spravidla do roku 2015. Presné a spoľahlivé výsledky monitorovania sú preto predpokladom na riadne plánovanie investícií v programe opatrení. V tejto správe a sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie sa predkladajú výsledky analýzy informácií o monitorovacích programoch rámcovej smernice o vode poskytnutých členskými štátmi. METODOLÓGIA KONTROLY SÚLADU Komisia uskutočnila analýzu informácií, ktoré získala prostredníctvom niekoľkých ukazovateľov súladu. Metodologický prístup a podrobné výsledky analýzy sú opísané v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie. FAKTY A čÍSELNÉ ÚDAJE O MONITOROVACÍCH PROGRAMOCH čLENSKÝCH šTÁTOV Monitorovacie správy členských štátov poukazujú na skutočnosť, že sa v rámci rámcovej smernice o vode zriadilo približne 57 000 monitorovacích staníc na monitorovanie povrchovej vody a približne 51 000 monitorovacích staníc pre podzemnú vodu. Pre povrchové vody je jednoznačne najviac monitorovacích staníc umiestnených na riekach, ďalej je rovnaký vysoký počet pre jazerá a pobrežné vody. Pokiaľ ide o povrchovú vodu, viac ako 26 000 monitorovacích staníc slúži na účel inšpekčného monitorovania a viac ako 41 000 na účel prevádzkového monitorovania ekologického a/alebo chemického stavu. Pokiaľ ide o podzemnú vodu, okolo 31 000 staníc slúži na účel inšpekčného monitorovania chemického stavu, okolo 20 000 staníc na účel prevádzkového monitorovania a takmer 30 000 monitorovacích staníc na monitorovanie úrovne podzemnej vody. Z náhľadu v rámci EÚ 27 vyplýva, že najvyšší počet monitorovacích staníc je v Spojenom kráľovstve (12 807 staníc), Taliansku (8 311 staníc), Nemecku (6 688 staníc) a Dánsku (6 085 staníc). Štandardizované údaje na oblasť 1 000 km² poukazujú na skutočnosť, že Spojené kráľovstvo (52 staníc) a Írsko (44 staníc) majú jednoznačne najvyššiu hustotu monitorovacích staníc, zatiaľ čo škandinávske krajiny, ako je Fínsko (menej ako 1 stanica) a Švédsko (5 staníc) majú veľmi nízky počet takýchto staníc. Tieto údaje sa v jednotlivých členských štátoch výrazne líšia. Je to sčasti v dôsledku rozdielov v prírodných charakteristikách, v hustote obyvateľstva, vo využití vody ako aj vo vyvinutých tlakoch, na tieto údaje mali však vplyv aj rozdielne koncepty týkajúce sa navrhovania monitorovacích programov, napr. výber monitorovacích staníc. V technickom hodnotení, ktoré uskutočnila Komisia, sa zistilo množstvo medzier a nedostatkov v navrhovaní monitorovacích programov, ktoré sú zhrnuté v ďalšom texte. ZÁVER Podávanie správ Všetky členské štáty podali správy o vytvorení monitorovacích programov v súlade s článkom 8 a prílohou V k rámcovej smernici o vode, s výnimkou Grécka, ktoré správu nepodalo a Malty, ktorá nepodala správu o monitorovacích programoch povrchových vôd. Okrem toho sa zistili medzery v jednotlivých správnych územiach povodí alebo v jednotlivých kategóriách vôd. Členské štáty vôbec po prvýkrát podali správy elektronicky prostredníctvom WISE, Systéme informácií o vode pre Európu ( W ater I nformation S ystem for E urope)[4]. Preukázalo sa, že elektronické podávanie správ prostredníctvom systému WISE je úspešné a celkovo 24 členských štátov dosiaľ podalo správy týmto spôsobom. Systém WISE predstavuje účinnejšie a jednoduchšie podávanie správ a už prináša pozitívne výsledky, pokiaľ ide o vyhnutie sa dvojitému podávaniu správ o monitorovacích staniciach. S cieľom zabezpečiť jasnosť a úplnosť podaných správ je však potrebné systém ešte zlepšiť. Jasné a úplné podávanie správ je podmienkou na to, aby sa Komisii umožnilo uskutočniť riadnu analýzu implementácie. Príkladmi osvedčených postupov, pokiaľ ide o jasnosť podávaných správ, sú správy z Rakúska, Českej republiky, Maďarska a Holandska. Monitorovanie V rámci Európskej únie je vo všeobecnosti veľké úsilie vynaložené na monitorovanie. Podali sa správy o viac ako 107 000 monitorovacích staníc na monitorovanie povrchovej vody a podzemnej vody podľa rámcovej smernice o vode. Pokiaľ ide o povrchové vody, jednoznačne najviac monitorovacích staníc je umiestnených na riekach (75 %), ďalej nasledujú jazerá (13 %), pobrežné vody (10 %) a brakické vody (2 %) . Vo všeobecnosti sa javí, že sa uplatňovali ustanovenia z prílohy V k rámcovej smernici o vode a existujúce usmerňujúce dokumenty o monitorovaní povrchovej vody a podzemnej vody, hoci v niektorých členských štátoch jestvuje priestor na zlepšenie, a to zlepšenie porozumenia a uplatňovania základnej koncepcie inšpekčného, prevádzkového a prieskumného monitorovania. Správy z Rakúska, Českej republiky a Maďarska možno uviesť ako príklady osvedčených postupov ukazujúce jasný prístup k rozvoju monitorovacích programov podľa rámcovej smernice o vode. Okrem toho poukazujú správy z Írska a Spojeného kráľovstva na veľké úsilie vynaložené na monitorovanie s cieľom zabezpečiť dôveryhodnosť výsledkov monitorovania. Je potrebné uznať aj úsilie vynaložené krajinami, ktoré k EÚ pristúpili v roku 2007. Hoci rozvoj metód na hodnotenie ekologického stavu v Bulharsku a Rumunsku ešte zďaleka nie je úplný, monitorovacie programy sa vytvorili v súlade s koncepciou rámcovej smernice o vode a vedú k úplnému podávaniu správ, a to najmä v Rumunsku. Jedným zo základných prvkov rámcovej smernice o vode je, že sa v nej ustanovuje rámec na zohľadnenie všetkých tlakov a vplyvov vo vodnom prostredí a integrujú požiadavky ďalších základných právnych predpisov o vode existujúcich v EÚ ako minimálne základné opatrenia. V rámcovej smernici o vode sa vyžaduje osobitné monitorovanie chránených oblastí, najmä vo vodných útvaroch použitých na odber pitnej vody a v chránených oblastiach biotopov a rastlinných a živočíšnych druhov závislých na vode. V mnohých prípadoch sa však tieto osobitné požiadavky jasne nezačlenili do monitorovacích programov rámcovej smernice o vode. Programy, ktoré prijalo Írsko možno uviesť ako vhodný príklad prístupu vedúceho k splneniu týchto požiadaviek prostredníctvom osobitných monitorovacích sub-sietí. Integrácia monitorovacích požiadaviek z iných smerníc do monitorovacích programov rámcovej smernice o vode by mala pozitívne prispievať k účinnejšiemu plánovaniu a prideľovaniu zdrojov v súvislosti s monitorovaním. Hoci medzinárodné koordinačné mechanizmy fungujú v mnohých medzinárodných správnych územiach povodí, len niektoré členské štáty, ako Nemecko, Írsko, Holandsko, Rumunsko a Spojené kráľovstvo podali správy o ich využití pri vytváraní svojich monitorovacích programov. S cieľom zabezpečiť cielené a riadne plánovanie programu opatrení v medzinárodných správnych územiach povodí musia členské štáty koordinovať monitorovacie programy v rámci správneho územia povodia, aby sa dosiahlo integrované hodnotenie existujúcich tlakov a vplyvov. Hlavným cieľom monitorovania je hodnotiť stav vody, pričom má hodnotenie ekologického stavu povrchových vôd zásadný význam. Ako už vyplynulo z medzikalibračného porovnania[5], v rozvoji biologických metód hodnotenia na určenie ekologického stavu je stále veľké množstvo medzier. Analýza informácií poskytnutých v súvislosti s monitorovacími programami poukazuje na skutočnosť, že ešte v mnohých správnych územiach povodí sa potrebné metódy hodnotenia v rámci prvkov biologickej kvality ešte nezaviedli. Platí to najmä pre krajiny, ktoré k EÚ pristúpili v roku 2004 a 2007. Je veľmi dôležité, aby členské štáty ukončili rozvoj svojich vnútroštátnych metód a pokračovali v práci na medzikalibrácii s cieľom uzavrieť porovnanie do roku 2011, ako sa dohodlo vo výbore pre rámcovú smernicu o vode (medzikalibračný pracovný program na roky 2008 – 2011). V súčasnosti prebiehajú viaceré výskumné programy, od ktorých sa očakáva, že prinesú hodnotné informácie na uzavretie medzikalibračného porovnania, medzi hlavné z nich patrí program WISER[6]. Pokiaľ ide o úroveň dôveryhodnosti a presnosti celkových monitorovacích programov a najmä hodnotiacich metód ekologického stavu, poskytlo sa len málo informácií. Je preto zložité posúdiť, či monitorovacie programy prinesú postačujúcu úroveň dôveryhodnosti a presnosti na účel poskytnutia zrozumiteľného a úplného prehľadu stavu vodných útvarov v správnych územiach povodí a poskytnutia informácií pre proces rozhodovania v súvislosti s programom opatrení. Plány vodohospodárskeho manažmentu povodia, ktoré je potrebné prijať do konca roka 2009, budú poskytovať úplný obraz správnych území povodí, pokiaľ ide o tlaky, vplyvy, hodnotenie stavu a opatrenia, čo Komisii umožní komplexné hodnotenie výsledkov, ktoré priniesli monitorovacie programy. [1] Smernica 2000/60/ES, Ú. v. ES L 327 z 22.12.2000 v znení zmien a doplnení. [2] KOM(2007) 128 v konečnom znení a sprievodné dokumenty SEK(2007) 362. [3] SEK(2009) 415. [4] Pozri http://water.europa.eu/. [5] Pozri rozhodnutie Komisie 2008/915/ES z 30. októbra 2008, ktorým sa podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES stanovujú hodnoty klasifikácie monitorovacieho systému členských štátov vyplývajúce z medzikalibračného porovnania, dostupné na internetovej adrese http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2008:332:0020:0044:EN:PDF [6] http://www.wiser.eu.