Návrh rozhodnutie Rady, ktorým sa ustanovuje stanovisko, ktoré sa má prijať v mene Spoločenstva na zasadaniach Medzinárodnej veľrybárskej komisie /* KOM/2007/0821 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 19.12.2007 KOM(2007) 821 v konečnom znení Návrh ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa ustanovuje stanovisko, ktoré sa má prijať v mene Spoločenstva na zasadaniach Medzinárodnej veľrybárskej komisie (predložené Komisiou) DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. Podľa článku 174 ods. 1 Zmluvy o ES je jedným z cieľov politiky Spoločenstva v oblasti životného prostredia podpora opatrení na medzinárodnej úrovni pri riešení regionálnych alebo celosvetových problémov životného prostredia. Tento cieľ zahŕňa ochranu druhov na celosvetovej úrovni, vrátane veľrýb. Európske spoločenstvo sa zaviazalo ochraňovať veľryby a iné veľrybotvaré cicavce a prijalo právne predpisy v oblasti životného prostredia, ktoré zabezpečujú v tomto ohľade vysoký stupeň ochrany. 2. V prílohe IV k smernici o biotopoch[1] sa nachádza zoznam všetkých druhov veľrybotvarých cicavcov. To znamená, že vo vodách Spoločenstva sú všetky druhy veľrýb prísne chránené pred každým druhom úmyselného rušenia, odchytu alebo zabíjania. Uvedenou smernicou sa zakazuje aj držanie, preprava a predaj alebo výmena exemplárov odobratých z voľnej prírody. Toto právne nariadenie neumožňuje obnovenie komerčného lovu veľrýb žiadnej populácie, ktorá sa úplne alebo čiastočne vyskytuje vo vodách Spoločenstva. Vzhľadom na migrujúcu povahu populácií veľrýb je jasné, že sa ciele smernice o biotopoch môžu dosiahnuť v úplnom rozsahu, len ak sa uplatňuje porovnateľný medzinárodný regulačný rámec. 3. Nariadením Rady 338/97/ES o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi[2] vykonávajúcim ustanovenia Dohovoru o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín (CITES) v ES sa zakazuje dovoz veľrybotvarých cicavcov do Spoločenstva na primárne komerčné účely[3]. Táto vysoká úroveň ochrany sa ďalej posilňuje námornou stratégiou ES[4] a navrhovanou smernicou o námornej stratégii[5], od ktorých sa očakáva, že posilnia ochranu veľrýb v ES posilnením všeobecného cieľa dobrého environmentálneho stavu oceánov a morí EÚ. 4. Z toho dôvodu je hlavným cieľom environmentálnej politiky Spoločenstva v súvislosti s veľrybami snaha o ich najprísnejšiu ochranu. Uvedené právne predpisy zaisťujú najvyššiu úroveň ochrany prostredníctvom rozsiahlej harmonizácie pravidiel. 5. Okrem toho podľa spoločnej politiky rybného hospodárstva (CFP) má Spoločenstvo výhradnú zodpovednosť za ochranu biologických zdrojov mora[6]. Okrem toho patria veľrybotvaré cicavce do rámca prílohy I k Zmluve o ES a sú predmetom jej článkov 33 až 38[7]. Navyše sa v nariadení Rady (ES) 2371/2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu[8] ustanovuje, že CFP sa vzťahuje na ochranu, riadenie a využívanie živých vodných zdrojov. Na základe toho uzavrela Komisia dohody v oblasti rybolovu týkajúce sa čiastočne, alebo výhradne, morských cicavcov[9]. Podobne, veľrybotvarými cicavcami sa zaoberajú sekundárne právne predpisy prijaté v rámci CFP s cieľom implementovať medzinárodné záväzky prijaté v súvislosti s dohodami v oblasti rybolovu a s cieľom riešiť ochranu veľrýb na šírom mori[10]. 6. Politika ES týkajúca sa veľrýb nebude vo vodách Spoločenstva účinná, pokiaľ nebude podporovaná súdržnou celosvetovou akciou. V súvislosti s integrovanou námornou politikou pre EÚ bude Komisia pracovať s cieľom koordinovať európske záujmy v medzinárodných záležitostiach. 7. Medzinárodná veľrybárska komisia (IWC) je kompetentnou medzinárodnou organizáciou, pokiaľ ide o ochranu a riadenie populácie veľrýb na svetovej úrovni, a bola zriadená Medzinárodným dohovorom o regulácii lovu veľrýb podpísaným v roku 1946. Účelom dohovoru je „ustanoviť účinnú ochranu a riadenie populácie veľrýb a umožniť tak riadny rozvoj veľrybárskeho priemyslu“ (úvodné ustanovenia dohovoru). Členstvo v IWC pre vlády je podmienené plnením dohovoru.. Zmena a doplnenie dohovoru, umožňujúce, aby sa ES stalo členom, by vyžadovali ratifikáciu protokolu všetkými členmi IWC. Komisia v roku 1992 prijala návrh[11] rokovať o pristúpení Spoločenstva k dohovoru, ale Rada nepodnikla po tomto návrhu žiadne kroky. Komisia má však v IWC status pozorovateľa. 8. Komerčný lov veľrýb sa v roku 1986 pozastavil v dôsledku moratória, na ktorom sa dohodla väčšina krajín zastúpených v IWC. Hlavným dôvodom tohto prerušenia komerčného lovu veľrýb bola neistota vo vedeckých analýzach týkajúcich sa stavu rôznych populácií veľrýb. Odvtedy je hlavnou záležitosťou pravidelne prerokúvanou na zasadnutiach IWC to, či sa populácie veľrýb obnovili dostatočne na to, aby sa zákaz komerčného lovu veľrýb mohol zrušiť riadeným spôsobom. 9. Dvojitý mandát IWC spočívajúci v riadení lovu veľrýb, ako aj v ich ochrane, viedol k extrémne polarizovanej opozícii, ktorá sa v priebehu rokov vytvorila medzi štátmi, ktoré sú „za lov veľrýb“ a „proti lovu veľrýb“. Vedúce štáty, ktoré sú za lov veľrýb (napríklad Japonsko, Island a Nórsko), sústavne namietajú proti moratóriu a vykonávajú lov veľrýb, ktorý nazývajú lovom na vedecké účely alebo v rámci iných výnimiek. 10. Všeobecný zákaz komerčného lovu veľrýb, o ktorom sa rozhodlo v rámci IWC je v súlade s politikami ES, ako sú určené v uvedených právnych predpisoch. Je dôležité, aby IWC zabezpečila pokračovanie moratória na základe v súčasnosti dostupných vedeckých informácií. Od vstúpenia zákazu do platnosti Japonsko takmer na všetkých zasadaniach IWC navrhuje zmeny a doplnenia „plánu aktivít“ pripojeného k dohovoru s cieľom schvaľovať lov veľrýb pod určitými podmienkami a de facto zrušiť zákaz pre určité populácie. Preto musí 20 členských štátov EÚ, ktoré sú členmi IWC[12], vyjadrovať na každom zasadnutí IWC svoj názor k takýmto návrhom, ktoré patria do kompetencie Spoločenstva. Predpokladá sa, že sa tak stane opäť na Výročnom zasadnutí IWC v Santiagu (Chile) v roku 2008 a na nasledujúcich zasadnutiach. 11. V súlade so zásadou lojálnej spolupráce, na ktorú sa odkazuje v článku 10 Zmluvy o ES, a so zásadou jednotnosti vo vonkajšej reprezentácii Spoločenstva je nevyhnutné, aby sa členské štáty pripravili na ďalšie stretnutia IWC dosiahnutím spoločného stanoviska v Rade. Takéto stanovisko z dôvodu obmedzení prislúchajúcich k štatútu Spoločenstva ako pozorovateľa by malo byť v rámci IWC vyjadrené členskými štátmi konajúcimi spoločne v záujme Spoločenstva. Takisto je nevyhnutné, aby zostávajúcich 7 členských štátov, ktoré ešte nie sú stranami IWC, urýchlilo svoj prístupový proces. Len spoločným konaním a prípravou stanoviska Spoločenstva majú členské štáty EÚ nádej na zaistenie rozvoja a uplatnenia primeraného a prísneho medzinárodného regulačného rámca na ochranu veľrýb. 12. Vzhľadom na to navrhuje Komisia rozhodnutie Rady s troma právnymi základmi: Články 37 (politika v oblasti rybolovu) a 175 (environmentálna politika) a článok 300 ods. 2 pododsek 2 na účel ustanovenia stanoviska, ktoré sa má prijať v mene Spoločenstva v orgáne stanovenom dohodou, v prípadoch, v ktorých tento orgán prijíma rozhodnutia s právnymi účinkami. 13. Návrh rozhodnutia Rady má dvojitú povahu , keďže očakávané návrhy na zmeny a doplnenia dohovoru by patrili do environmentálnej politiky, ako aj do politiky v oblasti rybolovu, keďže ani jednu z nich nemožno vymedziť ako hlavný alebo dominantný účel, pričom druhá by bola skôr sprievodná, sekundárna alebo nepriama. 14. Okrem toho rozhodnutia IWC o zmene a doplnení plánu aktivít dohovoru majú právne účinky , keďže nadobúdajú platnosť v rámci stanovenej časovej lehoty bez potreby ich ratifikácie[13]. Komisia môže iniciovať a ukončiť svoje vnútorné postupy na ustanovenie svojho stanoviska až po tom, čo ostatní členovia IWC predložili návrhy na zmenu a doplnenie, keďže tieto sa môžu predkladať v lehote do 60 dní pred ďalším zasadnutím IWC. Okrem toho, keďže je navrhovaným cieľom Spoločenstva oponovať iniciatívam na zrušenie moratória na komerčný lov veľrýb, Rada už môže stanoviť stanovisko Spoločenstva. 15. Komisia by takisto mala podporiť aj zmeny a doplnenia plánu aktivít zamerané na ustanovenie chránených území pre veľryby a oponovať návrhom na zmenu a doplnenie rokovacieho poriadku IWC na rozšírenie rámca tajného hlasovania, keďže to by bolo v rozpore s cieľmi Aarhuského dohovoru, ktorého stranami Spoločenstvo a jeho členské štáty sú, a najmä jeho článku 3 ods. 7. Návrh ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa ustanovuje stanovisko, ktoré sa má prijať v mene Spoločenstva na zasadaniach Medzinárodnej veľrybárskej komisie RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na články 37 a 175 ods. 1 v spojení s druhým pododsekom jej článku 300 ods. 2, so zreteľom na návrh Komisie[14], keďže: (1) Podľa článku 174.1 Zmluvy o ES je jedným s cieľov politiky Spoločenstva v oblasti životného prostredia podpora opatrení na medzinárodnej úrovni pri riešení regionálnych alebo celosvetových problémov životného prostredia. (2) Podľa smernice 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (smernica o biotopoch)[15] sú všetky druhy veľrybotvarých cicavcov uvedené v jej prílohe IV. Preto sú vo vodách Spoločenstva všetky druhy veľrýb prísne chránené pred úmyselným rušením, odchytom alebo zabíjaním. Uvedenou smernicou sa zakazuje aj držanie, preprava a predaj alebo výmena exemplárov odobratých z voľnej prírody. (3) Nariadením Rady 338/97/ES o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi[16], ktorým sa vykonávajú ustanovenia Dohovoru o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín (CITES) v ES sa zakazuje dovoz veľrybotvarých cicavcov do Spoločenstva na primárne komerčné účely[17]. (4) V rámci spoločnej politiky rybného hospodárstva (CFP) má Spoločenstvo výhradnú zodpovednosť za ochranu biologických zdrojov mora[18]. (5) Politika ES týkajúca sa veľrýb nebude vo vodách Spoločenstva účinná, pokiaľ nebude podporovaná súdržnou celosvetovou akciou. (6) Medzinárodná veľrybárska komisia (IWC) je kompetentnou medzinárodnou organizáciou, pokiaľ ide o ochranu a riadenie populácií veľrýb na svetovej úrovni, a bola zriadená Medzinárodným dohovorom o regulácii lovu veľrýb (ďalej len „dohovor“) podpísaným v roku 1946. Účelom dohovoru je „ustanoviť účinnú ochranu a riadenie populácie veľrýb a umožniť tak riadny rozvoj veľrybárskeho priemyslu“. Členstvo IWC je prístupné len vládam. Stranami IWC[19] je 20 členských štátov Európskej únie. Európske spoločenstvo má v IWC len štatút pozorovateľa a je zastupované Komisiou. (7) Komerčný lov veľrýb sa v roku 1986 pozastavil v dôsledku moratória, na ktorom sa dohodla väčšina krajín zastúpených v IWC. Vedúce štáty, ktoré sú za lov veľrýb, sústavne namietajú proti moratóriu a vykonávajú lov veľrýb, ktorý nazývajú lovom na vedecké účely alebo v rámci iných výnimiek. (8) IWC funguje na základe plánu aktivít, ktorým sa riadi lov veľrýb na celom svete. Plán aktivít tvorí prílohu k dohovoru a je vymedzený ako jeho neoddeliteľná súčasť. Je záväzný pre strany a ustanovujú sa v ňom podrobné predpisy o love veľrýb s ohľadom na ochranu a využívanie zdrojov veľrýb. (9) Návrhy rozhodnutí o zmene a doplnení plánu aktivít prijaté v rámci IWC môžu mať právne účinky a ovplyvniť dosiahnutie cieľov politík a právnej úpravy Spoločenstva, pokiaľ ide o veľrybotvaré cicavce. Niektoré návrhy pravidelne navrhujú rozhodnutie na každom zasadnutí IWC s cieľom schválenia aktivít lovu veľrýb prostredníctvom ustanovenia kvót a uplatnenia opatrení riadenia, alebo na určenie chránených území pre veľryby a vyžadujú si vytvorenie stanoviska Spoločenstva. (10) Členské štáty majú povinnosť lojálnej spolupráce podľa článku 10 Zmluvy o ES a nemôžu prijať žiadne záväzky mimo rámca právnych predpisov Spoločenstva, ktoré by mohli ovplyvniť pravidlá Spoločenstva alebo meniť ich rozsah. (11) Keďže je Spoločenstvo pozorovateľom, o stanovisku Spoločenstva by mala rozhodnúť Rada a vyjadriť by ju mali členské štáty konajúce spoločne v záujme Spoločenstva. (12) Na budúcich zasadnutiach IWC by Spoločenstvo a členské štáty mali úzko spolupracovať s cieľom zaistiť, aby boli akékoľvek zmeny a doplnenia dohovoru a jeho plánu aktivít v súlade s cieľmi politík Spoločenstva a jeho právnych predpisov o veľrybách. ROZHODLA TAKTO: Článok 1 Stanovisko Spoločenstva na zasadnutiach IWC je v súlade s prílohou k tomuto rozhodnutiu a vyjadrujú ho členské štáty konajúce spoločne v záujme Spoločenstva. Článok 2 V prípade, ak by bolo stanovisko uvedené v článku 1 pravdepodobne ovplyvnené novými vedeckými alebo technickými informáciami predloženými pred alebo počas zasadnutí IWC, alebo ak sa návrhy o záležitostiach, ktoré ešte nie sú predmetom stanoviska Spoločenstva, predložia na mieste, stanovisko sa ustanoví na príslušný návrh prostredníctvom koordinácie, vrátane koordinácie na mieste, predtým, ako sa návrh predloží na hlasovanie. V Za Radu predseda PRÍLOHA 16. Hlavným cieľom Európskeho spoločenstva v súvislosti s IWC je zaistiť účinný medzinárodný regulačný rámec na ochranu veľrýb. 17. Podliehajúc akémukoľvek budúcemu preskúmaniu vzhľadom na príslušný vývoj prijmú členské štáty konajúce spoločne v záujme Spoločenstva takéto stanovisko k návrhom rozhodnutí IWC: 18. postavia sa proti akémukoľvek návrhu na zmenu a doplnenie plánu aktivít, ktoré by mali vplyv na úplné alebo čiastočné zrušenie moratória na komerčný lov veľrýb; 19. podporia návrhy na zmenu a doplnenie plánu aktivít na tvorbu chránených území pre veľryby; 20. podporia návrhy na pokračovanie existenčného lovu veľrýb pôvodným obyvateľstvom pod podmienkou, že nebude ohrozená ochrana príslušných populácií s riadnym ohľadom na zásadu opatrnosti a rady Vedeckého výboru; 21. podporia návrhy, ktorých cieľom je komplexné riešenie všetkých činností v oblasti lovu veľrýb vykonávaných podľa rôznych právnych predpisov dohovoru, vrátane lovu veľrýb na vedecké účely; 22. podporia návrhy, ktoré sú v súlade so stanoviskom Spoločenstva prijatom v súvislosti s Dohovorom o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi (CITES) a s inými medzinárodnými dohodami, ktoré ES uzavrelo; 23. podporia návrhy na pokračovanie činností Výboru na ochranu a návrhy, v ktorých sa riešia obavy, pokiaľ ide o ochranu malých veľrybotvarých cicavcov; 24. podporia návrhy na podporu zberu vedeckých údajov s použitím neničivých metód a výskum na ochranu populácií veľrýb; 25. postavia sa proti akýmkoľvek návrhom na zmenu a doplnenie rokovacieho poriadku IWC na rozšírenie rozsahu tajného hlasovania. [1] Smernica 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, Ú. v. ES L 206, 22.7.1992. s. 7. [2] Ú. v. ES L 61, 3.3.1997, s. 1. [3] Okrem toho sa nariadením Rady (EHS) č. 348/81 o spoločných pravidlách pre dovoz veľrýb alebo výrobkov z veľrýb umožňuje dovoz iba uvedených výrobkov, ak nie sú použité na obchodné účely. [4] Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu: Tematická stratégia o ochrane a zachovaní morského prostredia, KOM(2005) 504, v konečnom znení. [5] Návrh smernice Európskeho Parlamentu a Rady o ustanovení rámca opatrení Spoločenstva v oblasti námornej environmentálnej politiky, KOM(2005) 505, konečné znenie. [6] Pozri napríklad prípady C-141/78 [1979] ECR 2923, odsek 6 a C-804/79, [1981] ECR 1045, odsek 17. [7] Pozri článok 32, ods. 3 Zmluvy o ES. [8] Ú. v. ES L 358, 31.12.2002, s.59. [9] Pozri napr. rozhodnutie Rady 2005/938/ES o schválení v mene Európskeho spoločenstva Dohody o medzinárodnom programe na záchranu delfínov, Ú. v. EÚ L 348, 30.12.2005, s. 26. [10] Pozri napr. nariadenie Rady (ES) č. 973/2001, ktorým sa ustanovujú niektoré technické opatrenia na zachovanie stavov niektorých druhov migrujúcich rýb na veľké vzdialenosti, Ú. v. ES L 137, 19.5.2001, s. 1; nariadenie Rady (ES) 1936/2001 ustanovujúce kontrolné opatrenia uplatniteľné v rybolove na určité zásoby silno sťahovavých rýb, Ú. v. ES L 263, 3.10.2001, s. 1; nariadenie 1967/2006 o riadiacich opatreniach pre trvalo udržateľné využívanie zdrojov rybného hospodárstva v Stredozemnom mori, Ú. v. EÚ L 36, 8.2.2007, s. 6. [11] Návrh rozhodnutia Rady, ktorým sa Komisia oprávňuje viesť v mene Spoločenstva rokovania o protokole, ktorým sa mení a dopĺňa medzinárodný dohovor o regulácii lovu veľrýb, Washington, 2. decembra 1946 KOM(92) 316. [12] Rakúsko, Belgicko, Cyprus, Česká republika, Dánsko, Fínsko, Francúzsko, Nemecko, Grécko, Maďarsko, Írsko, Taliansko, Luxembursko, Holandsko, Portugalsko, Slovensko, Slovinsko, Španielsko, Švédsko, Spojené Kráľovstvo. [13] Pozri článok V dohovoru. Podľa odseku 3 sa zmeny a doplnenia plánu aktivít stávajú záväzné pre strany v lehote deväťdesiatich dní, pokiaľ nepredložia námietku. [14] Ú. v. EÚ C […], […], s. […]. [15] Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7. [16] Ú. v. ES L 61, 3.3.1997, s. 1. [17] Okrem toho sa nariadením Rady (EHS) č. 348/81 o spoločných pravidlách pre dovoz veľrýb alebo výrobkov z veľrýb umožňuje dovoz iba uvedených výrobkov, ak nie sú použité na obchodné účely. [18] Pozri napríklad prípady C-141/78 [1979] ECR 2923, odsek 6 a C-804/79, [1981] ECR 1045, odsek 17. [19] Rakúsko, Belgicko, Cyprus, Česká republika, Dánsko, Fínsko, Francúzsko, Nemecko, Grécko, Maďarsko, Írsko, Taliansko, Luxembursko, Holandsko, Portugalsko, Slovensko, Slovinsko, Španielsko, Švédsko, Spojené Kráľovstvo.