Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Fonde pre azyl a migráciu a o nástroji pre finančnú podporu v oblasti policajnej spolupráce, predchádzania trestnej činnosti, boja proti trestnej činnosti a krízového riadenia /* KOM/2011/0752 v konečnom znení - 2011/0367 (COD) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Význam politík v oblasti vnútorných vecí v posledných rokoch stále rastie. Tieto politiky sú jadrom európskeho projektu, ktorého cieľom je vytvorenie priestoru bez vnútorných hraníc, kde môžu občania EÚ a štátni príslušníci tretích krajín vstupovať, pohybovať sa, žiť a pracovať, prinášať nové myšlienky, kapitál, znalosti a inováciu alebo zapĺňať medzery na vnútroštátnych trhoch práce s presvedčením, že sa dodržiavajú ich práva a že je zaistená ich bezpečnosť. Rastúci význam politík v oblasti vnútorných vecí potvrdil aj Štokholmský program. Takisto je to jedna z oblastí, ktorá bola podrobená významným zmenám na základe Lisabonskej zmluvy. Dňa 29. júna 2011 Komisia prijala návrh týkajúci sa budúceho viacročného finančného rámca na obdobie rokov 2014 – 2020[1]: rozpočet na realizáciu stratégie Európa 2020. V rámci politík v oblasti vnútorných vecí zaoberajúcich sa bezpečnosťou, migráciou a riadením vonkajších hraníc Komisia navrhla zjednodušenie štruktúry výdavkových nástrojov znížením počtu programov na dva fondy: Fond pre azyl a migráciu a Fond pre vnútornú bezpečnosť. Zjednodušenie bolo vymedzené ako kľúčový cieľ v oznámení o preskúmaní rozpočtu EÚ[2], v agende inteligentnej regulácii[3] a spomínanom oznámení o budúcom viacročnom finančnom rámci. Skúsenosti naznačujú, že v súčasnom programovom období sa diverzita a fragmentácia pravidiel riadiacich výdavkové programy často vníma ako zbytočne komplikovaná a ťažko realizovateľná a kontrolovateľná. Prináša to veľké administratívne zaťaženie tak príjemcom, ako aj Komisii a členským štátom, čo môže mať za následok neúmyselné odrádzanie od účasti, zvýšenie miery chybovosti a oneskorenie pri vykonávaní. Znamená to, že potenciálny prínos programov Únie sa nerealizuje v plnej miere. Toto nariadenie je súčasťou štyroch nariadení, ktoré spoločne ustanovujú rámec na financovanie vnútorných vecí Únie na základe dvoch fondov. Toto nariadenie stanovuje pravidlá v oblasti programovania, riadenia a kontroly, finančného hospodárenia, schvaľovania účtov, uzatvárania programov, podávania správ a hodnotenia. Takže stanovuje vykonávacie mechanizmy, zatiaľ čo ciele a rozsah týchto dvoch fondov, zdroje a spôsoby vykonávania sú vymedzené v príslušných osobitných nariadeniach. Tento horizontálny nástroj zabezpečí spoločný prístup v oblasti vykonávania týchto dvoch fondov a jednotné zaobchádzanie s príjemcami vo vzťahu k všetkým prípadom podpory Únie v oblasti vnútorných vecí. Táto celková štruktúra štyroch nariadení je potrebná na základe povinností vyplývajúcich zo zmluvy. Z dôvodu rozličných hlasovacích pravidiel v Rade vyplývajúcich z variabilnej geometrie podľa protokolov č. 19 (o schengenskom acquis) a č. 21 (o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti) nie je z právneho hľadiska možné predložiť jeden komplexný legislatívny návrh pre Fond pre vnútornú bezpečnosť, a to aj napriek zhode príslušných politických cieľov. Okrem toho sa považuje za dôležité, aby mali tieto dva fondy (Fond pre vnútornú bezpečnosť a Fond pre azyl a migráciu) v súlade so všeobecnými cieľmi zjednodušovania a uplatňovania hľadiska podľa možnosti čo najviac identické vykonávacie mechanizmy. A nakoniec, zavedením horizontálneho nariadenia stanovujúceho spoločné ustanovenia sa celkový počet ustanovení výrazne zníži v porovnaní s prípadom samostatného zavádzania ustanovení do každého aktu. V tomto nariadení sa ustanovujú len povinnosti finančného a technického charakteru, pričom sa ponecháva priestor na to, aby sa politické ciele, oprávnené opatrenia, prideľovanie rozpočtových prostriedkov a rozsah intervencie pre každú konkrétnu oblasť politiky vymedzili v príslušnom právnom základe (t. j. v osobitnom nariadení). Cieľom jeho mechanizmov je pokryť základné zdroje financovania Únie v oblasti vnútorných vecí. Ako také by malo nahradiť množstvo ustanovení s rozličnými stupňami podrobnosti a zložitosti, ktoré sa v súčasnosti nachádzajú v právnych základoch existujúcich výdavkových nástrojov v oblasti vnútorných vecí: štyri nástroje všeobecného programu „Solidarita a riadenie migračných tokov“ – Fond pre vonkajšie hranice, Európsky fond pre utečencov, Európsky fond pre integráciu štátnych príslušníkov tretích krajín, Európsky fond pre návrat – a dva osobitné programy všeobecného programu „Bezpečnosť a ochrana slobôd“, ISEC (Predchádzanie trestnej činnosti a boj proti nej) a CIPS (Predchádzanie, pripravenosť a riadenie následkov terorizmu a iných bezpečnostných rizík). 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU V súlade so skutočnosťou, že sa kladie väčší dôraz na hodnotenie ako na nástroj ovplyvňujúci tvorbu politiky, tento návrh vychádza z výsledkov hodnotení, konzultácií so zainteresovanými stranami a posudzovania vplyvu. Práce na príprave budúcich finančných nástrojov pre oblasť vnútorných vecí sa začali v roku 2010 a pokračujú aj v roku 2011. Ako súčasť týchto prípravných prác sa v decembri 2010 začala s pomocou externého zmluvného dodávateľa realizovať štúdia o hodnotení/posúdení vplyvu. Táto štúdia bola ukončená v júli 2011 a zhromaždila dostupné výsledky hodnotení pre existujúce finančné nástroje a informovala o problémoch, cieľoch a politických možnostiach, vrátane ich potenciálneho vplyvu preskúmaného v posúdení vplyvu. Vychádzajúc z tejto štúdie Komisia vypracovala správu o posúdení vplyvu, ku ktorej 9. septembra 2011 predložil svoje stanovisko výbor pre posudzovanie vplyvu. Posúdenie vplyvu odhalilo problémy súvisiace s rozsahom pôsobnosti a prioritami súčasných výdavkových programov v oblasti vnútorných vecí na jednej strane a problémy týkajúce sa realizácie financovania na strane druhej. V súvislosti s touto druhou skupinou problémov posúdenie vplyvu preskúmalo možnosti týkajúce sa zdieľaného hospodárenia, centralizovaného hospodárenia a včasnej reakcie na núdzové situácie. · Pokiaľ ide o zdieľané hospodárenie, posúdenie vplyvu viedlo k záveru, že preferovanou možnosťou je viacročný program, ktorému predchádza politický dialóg. Na rozdiel od súčasného stavu, v ktorom sa kombinujú ročné programy vo viacročnom rámci, by táto možnosť výrazne znížila administratívne zaťaženie. Hoci by prechod na viacročné programovanie priniesol zvýšenú flexibilitu, neriešila by sa tým pretrvávajúca potreba reagovať na meniacu sa situáciu v členských štátoch a tretích krajinách typickú pre oblasť vnútorných vecí. Viacročné programovanie v kombinácii s pravidelným politickým dialógom by však riešili túto potrebu a umožnili by vo väčšej miere využívať prístup založený na výsledkoch. · Pokiaľ ide o zlepšenie realizácie financovania v rámci centralizovaného hospodárenia, súčasný stav bol zamietnutý, pretože poskytuje len slabé alebo žiadne vyhliadky na zjednodušenie alebo zníženie administratívneho zaťaženia. Zamietnutý bol aj prechod na prístup založený len na verejnom obstarávaní, pretože by sa tým úplne odstránila možnosť podpory opatrení založených na politike, stimulácie nadnárodnej spolupráce a podpory občianskej spoločnosti prostredníctvom grantov. Preferovanou možnosťou je prechod na cielenejšie, z hľadiska zdrojov menej náročné a diverzifikované centralizované hospodárenie, pretože sa predpokladá, že zlepší vzťahy s kľúčovými zainteresovanými subjektmi a povedie k celkovému zníženiu pracovného zaťaženia. · Pokiaľ ide o mechanizmus reakcie na núdzové situácie, posúdenie vplyvu viedlo k záveru, že súčasný mechanizmus jednoznačne nevyhovuje potrebe rýchlejšej a účinnejšej reakcie na krízové situácie v oblastiach migrácie a bezpečnosti. Za preferovanú možnosť sa považuje zdokonalený mechanizmus s rozšíreným rozsahom pôsobenia na krízové situácie súvisiace s migráciou a bezpečnosťou. V posúdení vplyvu sa zohľadňujú výsledky cielených on-line verejných konzultácií o budúcnosti financovania vnútorných vecí. Konzultácie prebiehali od 5. januára do 20. marca 2011 a boli otvorené pre všetky zainteresované subjekty. Bolo prijatých 115 odpovedí od fyzických osôb a v mene organizácií, vrátane ôsmich pozičných dokumentov. Konzultácií sa zúčastnili respondenti zo všetkých členských štátov, ako aj respondenti z niektorých tretích krajín. V apríli 2011 sa na konferencii „Budúcnosť financovania vnútorných vecí EÚ: nový pohľad“ stretli zástupcovia kľúčových zainteresovaných subjektov (členských štátov, medzinárodných organizácií, organizácií občianskej spoločnosti atď.) s cieľom prediskutovať budúcnosť financovania vnútorných vecí EÚ. Konferencia bola príležitosťou aj na zhodnotenie výsledkov inventarizácie a verejných konzultácií. Otázka budúcnosti financovania vnútorných vecí EÚ bola vznesená a prediskutovaná s inštitucionálnymi zainteresovanými subjektmi pri viacerých príležitostiach, vrátane neoficiálnej obedňajšej diskusie počas zasadnutia Rady pre spravodlivosť a vnútorné veci (SVV) 21. januára 2011, neoficiálnych raňajok s politickými koordinátormi Európskeho parlamentu 26. januára 2011, vypočutia komisárky Malmströmovej pred parlamentným výborom pre politické výzvy (SURE) 10. marca 2011 a počas výmeny názorov medzi generálnym riaditeľom GR pre vnútorné záležitosti a parlamentným výborom pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci (LIBE) 17. marca 2011. Špecifické odborné poradenstvo vzišlo aj z diskusií s odborníkmi členských štátov v rámci spoločného výboru pre všeobecný program „Solidarita a riadenie migračných tokov“. Tieto konzultácie, konferencie a odborné diskusie potvrdili, že medzi kľúčovými zainteresovanými subjektmi existuje všeobecná zhoda názorov o potrebe zjednodušenia vykonávacieho mechanizmu a väčšej flexibility, predovšetkým v prípade reakcie na núdzové situácie. Zainteresované subjekty podporili myšlienku zníženia počtu finančných nástrojov na štruktúru dvoch fondov za podmienky, že by to skutočne viedlo k zjednodušeniu. Okrem toho súhlasili s potrebou flexibilného mechanizmu reakcie na núdzové situácie, ktorý by Únii umožnil rýchlo a efektívne reagovať na krízové situácie v oblasti migrácie a bezpečnosti. Zdieľané hospodárenie s prechodom na viacročné programovanie a vymedzením spoločných cieľov na úrovni Únie sa vo všeobecnosti považuje za vhodnú metódu hospodárenia pre všetky výdavky v oblasti vnútorných vecí, hoci zástupcovia mimovládnych organizácií zastávali názor, že by sa malo pokračovať aj v priamom hospodárení. Zainteresované subjekty podporili aj myšlienku posilnenia úloh agentúr pôsobiacich v oblasti vnútorné vecí s cieľom zintenzívniť spoluprácu a dosiahnuť väčšiu synergiu. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Právo konať vyplýva z článku 3 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii, v ktorom sa ustanovuje, že „Únia ponúka svojim občanom priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti bez vnútorných hraníc, v ktorom je zaručený voľný pohyb osôb spolu s príslušnými opatreniami týkajúcimi sa kontroly na vonkajších hraniciach, azylu, prisťahovalectva a predchádzania trestnej činnosti a boja s ňou.“ Toto nariadenie sleduje zároveň niekoľko cieľov, ktoré sú vzájomne neoddeliteľne prepojené bez toho, aby bol niektorý z nich druhoradý alebo nepriamy vo vzťahu k ostatným cieľom, a je založené na hmotnoprávnom základe hlavy V zmluvy v oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, konkrétne na článku 78 ods. 2, článku 79 ods. 2 a 4, článku 82 ods. 1, článku 84 a článku 87 ods. 2. Predstavujú právny základ pre opatrenia Únie v oblasti azylu, prisťahovalectva, riadenia migračných tokov, spravodlivého zaobchádzania so štátnymi príslušníkmi tretích krajín oprávnene sa zdržiavajúcimi v členských štátoch, boja proti nelegálnemu prisťahovalectvu, odsunu a repatriácie osôb bez povolenia na pobyt, obchodovania s ľuďmi, justičnej spolupráce v trestných veciach, predchádzania trestnej činnosti, boja proti trestnej činnosti vrátane terorizmu, korupcie, organizovanej trestnej činnosti a v oblasti policajnej spolupráce. Predstavujú právny základ zlučiteľný s postavením Spojeného kráľovstva, Írska a [Dánska] vzhľadom na oblasti, na ktoré sa vzťahujú, čím umožňujú hlasovanie o tomto texte v Rade. Keďže sa riadny legislatívny postup uplatňuje na každý z nich, kombinácia zvolených právnych základov v plnej miere rešpektuje výsadné práva Európskeho parlamentu. Pozornosť je potrebné venovať aj článku 80 ZFEÚ, v ktorom sa zdôrazňuje, že niektoré z týchto politík Únie a ich vykonávanie sa spravujú zásadou solidarity a spravodlivého rozdelenia zodpovednosti medzi členskými štátmi vrátane finančných dôsledkov. Podľa uvedeného rozhodovacieho procesu musia ustanovenia tohto nariadenia stanoviť spoločné horizontálne ustanovenia pre vykonávanie Fondu pre azyl a migráciu a jednej zo zložiek Fondu pre vnútornú bezpečnosť, konkrétne nástroja pre finančnú podporu v oblasti policajnej spolupráce, predchádzania trestnej činnosti, boja proti trestnej činnosti a krízového riadenia. Na tie politiky v oblasti vnútorných vecí, na ktoré sa vzťahuje Fond pre vnútornú bezpečnosť, ktorých právne základy nie sú v súlade s vyššie uvedenými skutočnosťami, by sa toto nariadenie malo uplatňovať na základe osobitnej doložky v jednom z osobitných nariadení. Konkrétne ide o nástroj pre finančnú podporu v oblasti vonkajších hraníc a víz na základe článku 77 ods. 2 ZFEÚ, keďže tieto politiky predstavujú vývoj schengenského acquis, na ktorom sa Spojené kráľovstvo a Írsko nepodieľajú. Následne, po spoločnom prijatí tohto nariadenia a osobitných nariadení sa ustanovenia tohto nariadenia stanú rovnako uplatniteľnými na všetky prípady financovania vnútorných vecí Únie. Celkovo je oblasť vnútorných vecí oblasťou, kde existuje očividná pridaná hodnota pre mobilizáciu rozpočtu Únie. Opatrenia Únie sú odôvodnené cieľmi stanovenými v článku 67 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), ktorý uvádza prostriedky na vytvorenie priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti. Vykonávanie finančnej podpory za partnerskej spolupráce s členskými štátmi prostredníctvom zdieľaného hospodárenia je významným aspektom financovania vnútorných vecí Únie. Metóda zdieľaného hospodárenia sa považuje za vhodnú pre všetky oblasti politiky vnútorných vecí, a preto bola rozšírená aj na oblasť vnútornej bezpečnosti, kde sa doteraz nepoužívala. Centralizované hospodárenie sa používa na činnosti založené na politike. V rámci zdieľaného hospodárenia bude prechod od ročných programov k viacročnému programovaniu, ktorý bude nasledovať po politickom dialógu v strategickom rámci vymedzenom na úrovni Únie, zabezpečovať, aby opatrenia financované z rozpočtu Únie vyhovovali potrebám jednotlivých členských štátov a aby sa zároveň zaoberali prioritami Únie. Tento návrh stanovuje všeobecné pravidlá v oblasti programovania, predkladania správ, finančného hospodárenia, kontrolných mechanizmov a hodnotenia, ktoré sú potrebné na správnu realizáciu financovania vnútorných vecí Únie, ale podľa možnosti ponecháva členským štátom slobodu v rozhodovaní o spôsobe vykonávania týchto pravidiel na vnútroštátnej úrovni. Napríklad oprávnenosť výdavkov sa určuje na základe vnútroštátnych predpisov podľa obmedzeného počtu jednoduchých spoločných zásad, ktoré sú uvedené v tomto nariadení. Intervencie sa teda uskutočňujú na primeranej úrovni a úloha Únie neprekračuje nevyhnutný rámec. V preskúmaní rozpočtu sa zdôrazňuje, že „rozpočet EÚ by sa mal využiť na financovanie verejného majetku EÚ, opatrení, ktoré členské štáty a regióny nemôžu financovať samostatne, alebo všade tam, kde sa takýmto spôsobom môžu zabezpečiť lepšie výsledky“. [4] Podrobné odôvodnenie opatrení Únie vo vzťahu k rozličným politickým oblastiam podliehajúcim tomuto nariadeniu je uvedené v dôvodových správach osobitných nariadení. 4. VPLYV NA ROZPOČET Návrh Komisie týkajúci sa viacročného finančného rámca počíta so sumou 3 869 mil. EUR pre Fonde pre azyl a migráciu a so sumou 4 648 mil. EUR pre Fond pre vnútornú bezpečnosť (v bežných cenách). 5. HLAVNÉ PRVKY V tomto nariadení, ktoré predstavuje nový všeobecný rámec na realizáciu financovania Únie v oblasti politík vnútorných vecí, sa ustanovujú všeobecné pravidlá v oblasti financovania výdavkov, vrátane pravidiel upravujúcich partnerstvá, programovanie, predkladanie správ, monitorovanie a hodnotenie, systémy riadenia a kontroly, ktoré majú zaviesť členské štáty, ako aj schvaľovanie účtov: – pravidlá upravujúce partnerstvá, programovanie, monitorovanie a hodnotenie boli navrhnuté na základe skúseností získaných so súčasnými štyrmi fondmi všeobecného programu „Solidarita a riadenie migračných tokov“, – pravidlá upravujúce systémy riadenia a kontroly, finančné hospodárenie, schvaľovanie účtov, podávanie správ a uzatváranie programov sa opierajú o časť II návrhu Komisie na nariadenie o spoločných ustanoveniach pre fondy, na ktoré sa vzťahuje spoločný strategický rámec (ďalej len „nariadenie o fondoch SSR“)[5] a návrhu Komisie na nariadenie o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky[6], pričom tam, kde je to vhodné, zabezpečujú kontinuitu s pravidlami uplatňovanými na súčasné štyri fondy. Nariadenie sa zameriava na stanovenie podmienok: (1) financovania, ktoré je vo väčšej miere založené na politike a výsledkoch, a to aj prostredníctvom posilneného strategického programovania; (2) výrazného zjednodušenia vykonávacích mechanizmov v porovnaní so súčasnou situáciou; (3) väčšej flexibility vo finančnom hospodárení a vykonávaní vzhľadom na potrebu reagovať na nové a nepredvídané okolnosti typické pre vnútorné veci; (4) rozšíreného monitorovacieho a hodnotiaceho rámca zabezpečujúceho zodpovednosť, transparentnosť a faktami podložené úvahy o budúcej podpore v oblasti vnútorných vecí. 5.1. Program založený na politike a výsledkoch Pre zdieľané hospodárenie · Na začiatku budúceho viacročného finančného rámca prebehne jednotný, zastrešujúci dialóg so všetkými členskými štátmi o politike v oblasti vnútorných vecí, ktorý bude zameraný na využívanie finančných prostriedkov, t. j. na to, ako budú jednotlivé členské štáty prispievať k dosahovaniu cieľov v oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti pomocou rozpočtu Únie. Tomuto dialógu bude predchádzať oznámenie, v ktorom Komisia predstaví všeobecné očakávania a samotný rámec dialógu, ako aj svoje zámery týkajúce sa opatrení Únie a rámca ich implementácie (napr. rozličné metódy riadenia, ktoré sa majú používať). · Na základe výsledkov politického dialógu budú programy odsúhlasené Komisiou a členským štátom opisovať východiskový stav a zároveň stanovia ciele, ktoré majú členské štáty v tejto oblasti politiky dosiahnuť, ako aj ciele v oblasti využívania finančných prostriedkov Únie. V národnom programe sa určia ciele a príklady opatrení súvisiace s daným cieľom. Okrem toho sa vypracuje sedemročný plán financovania, v ktorom sa stanoví, ako sa budú finančné prostriedky vyčleňovať na záväzky a platby v rámci dostupných stropov. V prípade opatrení, ktoré sa majú vykonávať v tretích krajinách a v súvislosti s tretími krajinami, by takéto opatrenia nemali byť priamo zamerané na rozvoj a politický dialóg by sa mal usilovať o dosiahnutie plného súladu so zásadami a všeobecnými cieľmi vonkajšej činnosti a zahraničnej politiky Únie, ktoré sa vzťahujú na príslušnú krajinu alebo región. · Hoci sa vynaloží maximálne úsilie na zabezpečenie toho, aby boli národné programy prijaté v roku 2014, nie je vylúčené, že sa niektoré programy prijmú až v roku 2015. S cieľom zabrániť strate súvisiacich viazaných rozpočtových prostriedkov na rok 2014, Komisia na tento účel zmení a doplní svoj návrh nariadenia Rady, ktorým sa ustanovuje viacročný finančný rámec na roky 2014 – 2020 [KOM(2011) 398 z 29.6.2011] s cieľom rozšíriť ustanovenia článku 7 tohto nariadenia na programy vykonávané v rámci zdieľaného hospodárenia na základe Fondu pre azyl a migráciu a Fondu pre vnútornú bezpečnosť. · Členské štáty budú každý rok predkladať správu o finančnom hospodárení a výsledkoch dosiahnutých v rámci programov. · V roku 2017 sa uskutoční hodnotenie v polovici príslušného obdobia, na základe ktorého sa posúdi situácia v každom členskom štáte. Pri tejto príležitosti sa môžu prideliť nové rozpočtové prostriedky na obdobie rokov 2018-2020. Pre priame a nepriame hospodárenie · Ciele, ktoré sa majú dosiahnuť v rámci národných programov, budú doplnené o „opatrenia Únie“, ako aj o mechanizmus rýchlej reakcie na núdzové situácie. Opatrenia Únie budú podporovať realizáciu politík Únie prostredníctvom grantov a verejného obstarávania. Zahŕňať budú aj opatrenia v tretích krajinách a opatrenia súvisiace s tretími krajinami, ako sa uvádza v oznámení o viacročnom finančnom rámci[7]. Takéto opatrenia nebudú priamo zamerané na rozvoj a v prípade potreby budú dopĺňať finančnú podporu poskytovanú prostredníctvom nástrojov vonkajšej pomoci Únie, ktoré zostávajú hlavným zdrojom financovania na pomoc tretím krajinám pri budovaní ich príslušných kapacít. Počas vykonávania takejto podpory sa vynaloží úsilie na dosiahnutie plného súladu so zásadami a všeobecnými cieľmi vonkajšej činnosti a zahraničnej politiky Únie súvisiacej s príslušnou krajinou alebo regiónom. Komplementarita sa zabezpečí prostredníctvom rozšírenej koordinácie s Európskou službou pre vonkajšiu činnosť a príslušnými útvarmi Komisie. · Opatrenia Únie a opatrenia pomoci v núdzových situáciách môžu uskutočňovať aj agentúry Únie v oblasti vnútorných vecí (Cepol, Europol, EASO, Frontex a agentúra IT), a to za predpokladu, že je to v záujme Únie, že opatrenia majú charakter ad hoc a že ich úspešné vykonávanie závisí od operačných a technických odborných poznatkov príslušnej agentúry. Takéto opatrenia sa budú vykonávať v rámci poslania a v súlade s právnym základom uvedených agentúr, pričom budú dopĺňať ich pracovné programy, a to bez toho, aby bolo dotknuté plánované všeobecné znižovanie počtu zamestnancov. · Technická pomoc na podnet Komisie sa bude využívať na podporu členských štátov a príjemcov, na podnecovanie vzájomného získavania znalostí a na zlepšenie komunikácie (v prípade potreby aj informovania o politických prioritách EÚ navonok) a procesu hodnotenia. Tieto rozpočtové prostriedky budú slúžiť aj na podporu primeraných kontrolných opatrení v Únii a tretích krajinách súvisiacich s financovanými opatreniami a prevádzkou IT systému používaného na komunikáciu medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci zdieľaného hospodárenia. 5.2. Zjednodušenie vykonávacích mechanizmov Pre zdieľané hospodárenie · Od všetkých členských štátov sa vyžaduje, aby mali pre každý fond samostatný národný program, čím sa spoja rozličné oblasti politiky a výsledkom bude podpora z rozpočtu Únie pre integrovanú migračnú politiku, vrátane otázok integrácie, azylu a návratu v prípade Fondu pre azyl a migráciu, resp. pre komplexnú stratégiu vnútornej bezpečnosti, vrátane policajnej spolupráce, bezpečnosti hraníc, boja proti závažnej cezhraničnej trestnej činnosti, podvodov s dokladmi atď. v prípade Fondu pre vnútornú bezpečnosť. · Nový rámec predstavuje výrazné zjednodušenie a zmiernenie administratívneho zaťaženia v porovnaní so súčasnými štyrmi fondmi, ktoré pracujú s viacročnou stratégiou aj s ročnými programami. Maximálny počet programov bude 26 v prípade Fondu pre azyl a migráciu, (okrem Dánska, ak sa Spojené kráľovstvo a Írsko rozhodnú podieľať sa na nich) a 27 v prípade Fondu pre vnútornú bezpečnosť(všetky členské štáty). Okrem toho sa na Fonde pre vnútornú bezpečnosť budú podieľať štáty pridružené k Schengenskej dohode, a to v súvislosti s vonkajšími hranicami, vízovou politikou a policajnou spoluprácou. · Predpokladá sa malý počet revízií národných programov: programy sa sústredia na ciele, a nie na vyčerpávajúcu identifikáciu opatrení. Cieľom je zabezpečiť, aby bolo podľa možností a s výnimkou nových a nepredvídaných okolností prijaté pre každý členský štát a pre každý fond len jedno rozhodnutie o schválení viacročného programu, prípadne len jedno rozhodnutie o revízii programu v kontexte hodnotenia v polovici príslušného obdobia. · Tak ako v prípade fondov SSR by sa mala prostredníctvom monitorovacieho výboru uplatňovať zásada partnerstva. · Všetky členské štáty ustanovia pre každý fond jediný systém riadenia a kontroly, s možnosťou jedného systému vzťahujúceho sa na obidva fondy. Vzhľadom na inštitucionálne osobitosti jednotlivých členských štátov môžu členské štáty zriadiť poverené orgány, ktoré môžu zodpovedné orgány poveriť konkrétnymi (programovacími a realizačnými) úlohami. · Oprávnenosť výdavkov sa určuje na základe vnútroštátnych predpisov podľa obmedzeného počtu jednoduchých spoločných zásad. Tento prístup by mal predstavovať výrazné zjednodušenie riadenia projektov na úrovni príjemcov. Zjednodušené možnosti financovania nákladov, akými sú paušálne sadzby a jednorazové platby, umožňujú členským štátom zaviesť na úrovni príjemcov hospodárenie orientované na výkonnosť. Pre priame a nepriame hospodárenie · Finančná podpora bude k dispozícii v prípade núdzovej situácie vymedzenej v príslušných ustanoveniach osobitných nariadení. Mechanizmus bude využívaný z podnetu Komisie , aj na základe iniciatívy členských štátov, stáleho výboru zriadeného podľa článku 71, ktorý bude zastúpený príslušným predsedníctvom Únie, alebo iných zainteresovaných subjektov, napríklad medzinárodných organizácií (Vysokého komisára OSN pre utečencov, Medzinárodnej organizácie pre migráciu atď.) a agentúr Únie v oblasti vnútorných vecí. · Použijú sa všetky možné prostriedky na to, aby sa zabránilo fragmentácii. Zdroje sa preto sústredia na obmedzený počet cieľov Únie a využívať sa budú odborné skúsenosti kľúčových zainteresovaných subjektov, vo vhodnom prípade aj na základe dohôd o partnerstve a rámcových dohôd. · Pokiaľ ide o finančnú podporu vývoja nových IT systémov („balík inteligentných hraníc“), súčasné ročné finančné rozhodnutia, ktoré Komisii umožňujú vyvíjať ústredne časti týchto systémov, sa nahradia viacročným rámcom. 5.3. Flexibilita Pre zdieľané hospodárenie · Vplyv hodnotenia v polovici príslušného obdobia bude závisieť od situácie v členských štátoch. Tie členské štáty, u ktorých sa bude predpokladať, že existujú dodatočné riziká, alebo ktoré získajú dodatočné prostriedky na realizáciu osobitných priorít Únie, budú vyzvané k revízii súm vo svojom pláne financovania a prípadne aj k pridaniu ďalších prvkov do svojho programu. · Finančná flexibilita je neoddeliteľnou súčasťou súčasnej medziinštitucionálnej dohody o rozpočtovej disciplíne a návrhu nariadenia o viacročnom finančnom rámci na obdobie rokov 2014 – 2020, ktorý predložila Komisia. Zároveň je zohľadnená aj v návrhu na revíziu nariadenia o rozpočtových pravidlách a jeho vykonávacích predpisov. Implementovaná bude preto predovšetkým prostredníctvom rozličných mechanizmov, ktoré tieto návrhy stanovujú, ktorých kľúčovými prvkami bude viacročné finančné plánovanie a jeho ročná aktualizácia, ročné prideľovanie rozpočtových prostriedkov a plnenie rozpočtu na daný rok. · Osobitné nariadenia stanovujú sumy, ktoré sa pridelia národným programom, opatreniam Únie a ďalším činnostiam. V balíku pozostávajúcom z tohto nariadenia a osobitných nariadení sa však predpokladá, že Komisia môže prostredníctvom delegovaných aktov zmeniť určité sumy na účely zabezpečenia optimálneho využívania rozpočtových prostriedkov Únie. Pre priame a nepriame hospodárenie · Ročné rozpočtové prostriedky pridelené na podnet Komisie opatreniam Únie, pomoci v núdzových situáciách a – pri zohľadnení ročných stropov – technickej pomoci sa považujú za jeden „balík“, čo poskytuje maximálnu flexibilitu pri rozhodovaní z jedného rozpočtového roka na druhý, ako tieto rozpočtové prostriedky vyčleniť v závislosti od konkrétnych potrieb. · Opatrenia Únie sú vymedzené veľmi zoširoka, takže poskytujú Komisii všetky nástroje potrebné na vykonávanie jej úloh súvisiacich s tvorbou právnych predpisov a koordináciou politiky. – Zameriavajú sa na nadnárodné aspekty (spolupráca, komparatívna analýza, siete), ktoré vyžadujú zosúladené kroky vo všetkých členských štátoch, a aktívne podporujú kolektívne a vzájomne sa posilňujúce opatrenia členských štátov a ďalších aktérov, čo prispieva k prehlbovaniu spolupráce v Únii a podporuje vzájomné získavanie znalostí a inovácie. – Okrem toho umožňujú vykonávanie opatrení, ktoré nemajú nadnárodný charakter, ale o ktoré má Únia ako celok osobitný záujem vzhľadom na vývoj politiky v týchto oblastiach. – Môžu sa vzťahovať na opatrenia v tretích krajinách a opatrenia súvisiace s tretími krajinami. – Osobitné nariadenia predpokladajú realizáciu v súvislosti so všetkými politikami a cieľmi podporovanými prostredníctvom fondov a dokonca financovanie tých aspektov prevádzkovania fondov, ktoré súvisia s týmito politikami. V prípade tej zložky Fondu pre vnútornú bezpečnosť, ktorá súvisí s hranicami a vízami, to môže zahŕňať implementáciu schengenského hodnotiaceho a monitorovacieho mechanizmu. · V súlade s tým sa v osobitných nariadeniach počíta s podporou rozvoja občianskej spoločnosti a nadnárodných sietí (predovšetkým v prípade Fondu pre azyl a migráciu), ako aj s testovaním a validovaním projektov aplikovaného výskumu v záujme zabezpečenia prechodu z programu Horizont 2020 na praktické využitie (predovšetkým v prípade Fondu pre vnútornú bezpečnosť). 5.4. Súvislý a účinný rámec podávania správ, monitorovania a hodnotenia Pre zdieľané hospodárenie · Členské štáty budú v rámci postupu schvaľovania účtov predkladať každý rok správy o vykonávaní viacročného programu. Na účely hodnotenia v polovici príslušného obdobia sa od nich bude v roku 2017 vyžadovať, aby poskytli dodatočné informácie o pokroku pri dosahovaní cieľov. Podobný postup sa uskutoční v roku 2019, aby bolo v prípade potreby možné uskutočniť potrebné úpravy v poslednom rozpočtovom roku (2020). · Fondy budú v oblasti vnútorných vecí podporovať rozvoj kultúry, ktorá sa opiera o vyhodnotené fakty. V tejto súvislosti budú využívať spoločný hodnotiaci a monitorovací rámec opierajúci sa o všeobecné politické ukazovatele, ktoré budú zdôrazňovať orientáciu na výsledky, ako aj dôležitú úlohu, ktorú by fondy mohli zohrávať pri vytváraní priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti. Tieto ukazovatele sa vzťahujú na vplyv, ktorý by fondy mohli mať na rozvoj spoločnej kultúry bezpečnosti hraníc, policajnú spoluprácu a krízové riadenie, účinné riadenie migračných tokov v Únii, spravodlivé a rovnaké zaobchádzanie so štátnymi príslušníkmi tretích krajín, solidaritu a spoluprácu medzi členskými štátmi pri riešení otázok migrácie a vnútornej bezpečnosti a na spoločný postoj Únie v otázkach migrácie a bezpečnosti vo vzťahu k tretím krajinám. · Na účely zabezpečenia primeraného uplatňovania zásad v oblasti hodnotenia a vzhľadom na praktické skúsenosti s hodnotením v členských štátoch v rámci súčasného financovania vnútorných vecí z prostriedkov EÚ vypracuje Komisia v spolupráci s členskými štátmi prostredníctvom vykonávacích opatrení spoločný hodnotiaci a monitorovací rámec – okrem iného pôjde o vymedzenie príslušných vzorov a stanovenie spoločných výstupných a výsledných ukazovateľov. · Všetky opatrenia sa stanovia na začiatku programového obdobia, čo členským štátom umožní vytvoriť vlastné systémy podávania správ a hodnotenia na základe dohodnutých zásad a požiadaviek. · Na účely zníženia administratívneho zaťaženia a zabezpečenia synergii medzi podávaním správ a hodnotením budú informácie požadované v hodnotiacich správach vychádzať z informácií poskytnutých členskými štátmi v ročných správach o vykonávaní národných programov a budú tieto informácie dopĺňať. · V roku 2018 bude predložená priebežná hodnotiaca správa, z ktorej by sa malo vychádzať pri úvahách o nasledujúcom programovom období. 2011/0367 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Fonde pre azyl a migráciu a o nástroji pre finančnú podporu v oblasti policajnej spolupráce, predchádzania trestnej činnosti, boja proti trestnej činnosti a krízového riadenia EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE. so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 78 ods. 2, článok 79 ods. 2, článok 79 ods. 4, článok 82 ods. 1, článok 84 a článok 87 ods. 2, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[8], so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[9], konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) Politika Európskej únie v oblasti vnútorných vecí spočíva vo vytvorení priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti: priestoru bez vnútorných hraníc, kde ľudia môžu slobodne vstupovať, pohybovať sa, žiť a pracovať a dôverovať pritom tomu, že ich práva sa v plnej miere dodržiavajú a ich bezpečnosť je zaistená; avšak s vedomím spoločných výziev, akou je vytvorenie komplexnej prisťahovaleckej politiky Únie v záujme zvýšenia konkurencieschopnosti a sociálnej súdržnosti Únie, vytvorenie spoločného európskeho azylového systému a predchádzanie hrozbám závažnej a organizovanej trestnej činnosti, počítačovej kriminality a terorizmu a boj proti nim. (2) Financovanie rozvoja tohto priestoru z prostriedkov EÚ by malo byť hmatateľným prejavom solidarity a zdieľania zodpovednosti, ktoré sú nevyhnutným predpokladom riešenia spoločných výziev. (3) Existencia spoločného rámca by mala zabezpečiť potrebnú súdržnosť, zjednodušenie a jednotnú realizáciu tohto financovania vo všetkých dotknutých oblastiach politiky. (4) Spoločný rámec by mal stanoviť zásady poskytovania pomoci a určiť zodpovednosť členských štátov a Komisie pri zabezpečovaní uplatňovania týchto zásad. (5) Toto financovanie z prostriedkov EÚ by bolo účinnejšie a lepšie cielené, ak by spolufinancovanie oprávnených opatrení vychádzalo zo strategického viacročného programovania vypracovaného jednotlivými členskými štátmi na základe dialógu s Komisiou. (6) Opatrenia v tretích krajinách a v súvislosti s tretími krajinami podporované prostredníctvom osobitných nariadení by sa mali prijímať v synergii a zhode s ostatnými opatreniami mimo Únie, ktoré sú podporované z geografických a tematických nástrojov vonkajšej pomoci EÚ. Počas vykonávania takýchto opatrení by sa malo dbať predovšetkým na dosiahnutie plného súladu so zásadami a všeobecnými cieľmi vonkajšej činnosti a zahraničnej politiky Únie, ktoré sa vzťahujú na príslušnú krajinu alebo región. Nemali by byť určené na podporu opatrení priamo zameraných na rozvoj a v prípade potreby by mali dopĺňať finančnú pomoc poskytovanú prostredníctvom nástrojov vonkajšej pomoci. Zabezpečiť by sa mala aj súdržnosť s humanitárnou politikou Únie, predovšetkým v súvislosti s realizáciou pomoci v núdzových situáciách. (7) Vonkajšia činnosť by mala byť konzistentná a súdržná v súlade článkom 18 ods. 4 ZEÚ. (8) Pred vypracovaním viacročných programov zameraných na dosiahnutie cieľov tohto financovania z prostriedkov EÚ, by sa mali členské štáty a Komisia zapojiť do politického dialógu a stanoviť pritom pre každý členský štát ucelenú stratégiu. (9) Stratégia by sa mala podrobiť hodnoteniu v polovici príslušného obdobia na účely zabezpečenia primeraného financovania v období rokov 2018 – 2020. (10) Členské štáty by mali nadviazať partnerstvo s dotknutými orgánmi a subjektmi na účely vypracovania, vykonávania a monitorovania ich národných programov počas celého viacročného obdobia. Členské štáty by mali zriadiť monitorovacie výbory, ktoré by mali monitorovať národné programy a pomáhať im v súvislosti s preskúmavaním ich vykonávania a pokroku pri dosahovaní cieľov. (11) Oprávnenosť výdavkov v rámci národných programov by mali určovať vnútroštátne právne predpisy podľa spoločných zásad. Mal by sa vymedziť začiatok a koniec obdobia oprávnenosti výdavkov, aby sa zabezpečili jednotné a vyvážené pravidlá uplatňované na národné programy (12) Technická pomoc by mala členským štátom umožňovať podporu vykonávania ich národných programov a pomáhať príjemcom pri plnení ich záväzkov a dodržiavaní právnych predpisov Únie. (13) V záujme zabezpečenia primeraného rámca na poskytovanie rýchlej pomoci v núdzových situáciách by toto nariadenie malo umožňovať podporu opatrení, pri ktorých výdavky vznikli ešte pred podaním žiadosti o takúto pomoc, a to v súlade s ustanoveniami nariadenia o rozpočtových pravidlách[10], ktoré umožňujú takúto flexibilitu v riadne odôvodnených výnimočných prípadoch. (14) Finančné záujmy Európskej únie by sa mali chrániť primeranými opatreniami počas celého výdavkového cyklu, vrátane predchádzania nezrovnalostiam, ich odhaľovania a vyšetrovania, vymáhania stratených, neoprávnene vyplatených alebo nesprávne použitých finančných prostriedkov a v prípade potreby aj ukladaním sankcií. (15) Členské štáty by mali prijať primerané opatrenia na zabezpečenie správneho fungovania systému riadenia a kontroly a kvality vykonávania. V tejto súvislosti je potrebné stanoviť všeobecné zásady a nevyhnutné funkcie, ktoré by mali tieto systémy spĺňať. (16) Mali by sa vymedziť povinnosti členských štátov vo vzťahu k systémom riadenia a kontroly, predchádzaniu nezrovnalostiam a porušovaniu právnych predpisov Únie, ich odhaľovaniu a následnej náprave s cieľom zaručiť účinné a správne vykonávanie ich národných programov. (17) V súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality by mali členské štáty prostredníctvom svojich systémov riadenia a kontroly niesť prvoradú zodpovednosť za vykonávanie a kontrolu národných programov. (18) Len zodpovedné orgány akreditované členskými štátmi poskytujú skutočnú záruku, že pred poskytnutím podpory príjemcom z rozpočtu Únie sa uskutočnili všetky potrebné kontroly. Preto by sa malo výslovne stanoviť, že z rozpočtu Únie sa môžu nahradiť len výdavky vynaložené akreditovanými zodpovednými orgánmi. (19) Mali by sa stanoviť právomoci a povinnosti Komisie overovať účinné fungovanie systémov riadenia a kontroly a vyžadovať opatrenia od členských štátov. (20) Rozpočtové záväzky Únie by sa mali prijímať každoročne. V záujme zabezpečenia účinného riadenia programu je potrebné stanoviť spoločné pravidlá pre vyplácanie ročného zostatku a konečného zostatku. (21) Predbežné financovanie na začiatku programov zabezpečuje, aby mal členský štát prostriedky na poskytnutie podpory príjemcom na vykonávanie programu po jeho schválení. Preto by sa mali vypracovať ustanovenia o počiatočnej platbe v rámci predbežného financovania. Počiatočná platba v rámci predbežného financovania by sa mala v plnom rozsahu zúčtovať pri ukončení programu. (22) Trojročná revízia nariadenia o rozpočtových pravidlách[11] zavádza zmeny v zásadách zdieľaného hospodárenia, ktoré sa musia zohľadniť. (23) V súvislosti s ročným schvaľovaním účtov by sa mal vytvoriť primeraný rámec s cieľom posilniť zodpovednosť za výdavky spolufinancované z rozpočtu Únie v danom roku. Na základe tohto rámca by mal zodpovedný orgán v súvislosti s národným programom predložiť Komisii vyhlásenie hospodáriaceho subjektu o vierohodnosti doplnené o ročnú účtovnú závierku, súhrnnú správu, nezávislé audítorské stanovisko a správu o kontrole. (24) V záujme posilnenia vierohodnosti, o ktorú sa ročné schvaľovanie účtov v celej Únii opiera, by mali byť stanovené spoločné ustanovenia o povahe a rozsahu kontrol, ktoré majú vykonávať členské štáty. (25) Na účely zabezpečenia riadneho finančného hospodárenia s rozpočtovými prostriedkami Únie môže byť potrebné, aby Komisia vykonávala finančné opravy. V záujme zabezpečenia právnej istoty pre členské štáty je dôležité vymedziť okolnosti, za ktorých môže porušenie uplatniteľných právnych predpisov Únie alebo vnútroštátnych právnych predpisov viesť k finančným opravám zo strany Komisie. S cieľom zabezpečiť, aby sa finančné opravy, ktoré môže Komisia uložiť členským štátom, vzťahovali na ochranu finančných záujmov Únie, mali by sa obmedziť na prípady, v ktorých sa porušenie právnych predpisov Únie alebo vnútroštátnych právnych predpisov priamo alebo nepriamo týka oprávnenosti, riadnosti, riadenia alebo kontroly opatrení a príslušných výdavkov. V snahe zabezpečiť proporcionalitu je potrebné, aby Komisia pri rozhodovaní o výške finančnej opravy zohľadnila povahu a závažnosť príslušného porušenia. V tejto súvislosti je vhodné stanoviť kritériá vykonávania finančných opráv Komisiou a postup, ktorý môže viesť k rozhodnutiu o finančnej oprave. (26) V záujme ustanovenia finančného vzťahu medzi zodpovednými orgánmi a rozpočtom Únie by mala Komisia každý rok schvaľovať účty týchto orgánov. Rozhodnutie o schválení účtov by sa malo týkať úplnosti, presnosti a vecnej správnosti účtovnej závierky, ale nie súladu výdavkov s právnymi predpismi Únie. (27) Komisia, ktorá je zodpovedná za správne uplatňovanie právnych predpisov Únie podľa článku 17 Zmluvy o Európskej únii, by mala rozhodovať o tom, či sú výdavky vynaložené členskými štátmi v súlade s právnymi predpismi Únie. Členské štáty by mali mať právo odôvodniť svoje rozhodnutia o realizácii platieb. S cieľom poskytnúť členským štátom právnu a finančnú istotu, pokiaľ ide o výdavky uskutočnené v minulosti, je potrebné stanoviť maximálne obdobie, počas ktorého môže Komisia rozhodnúť o finančných dôsledkoch vyplývajúcich z porušenia právnych predpisov. (28) V záujme posilnenia finančnej disciplíny je vhodné vymedziť mechanizmy týkajúce sa zrušenia viazanosti ktorejkoľvek časti viazaných rozpočtových prostriedkov v národnom programe, a to predovšetkým tam, kde príslušná suma môže byť vylúčená zo zrušenia viazanosti, konkrétne v prípade, že oneskorenie pri vykonávaní je výsledkom súdneho konania alebo odvolania v správnom konaní s odkladným účinkom alebo výsledkom vyššej moci. (29) S cieľom zabezpečiť vhodné uplatňovanie všeobecných pravidiel v oblasti zrušenia viazanosti rozpočtových prostriedkov by sa v stanovených pravidlách malo podrobne uviesť, ako sa určujú termíny pre zrušenie viazanosti prostriedkov a ako sa vypočítavajú príslušné sumy. (30) Je dôležité, aby bola o výsledkoch dosiahnutých vďaka financovaniu z prostriedkov Únie oboznámená široká verejnosť. Občania majú právo vedieť, ako sa nakladá s finančnými prostriedkami Únie. Zodpovednosť za zabezpečenie toho, aby sa príslušné informácie dostali k verejnosti, by mali niesť tak zodpovedné orgány, ako aj príjemcovia. S cieľom zabezpečiť účinnejšiu komunikáciu so širokou verejnosťou a väčšiu synergiu medzi komunikačnými činnosťami vykonávanými na podnet Komisie, by mali rozpočtové prostriedky vyčleňované na komunikačné činnosti súvisiace s týmto financovaním pokrývať aj náklady súvisiace s informovaním o politických prioritách EÚ navonok, a to za predpokladu, že sa týkajú všeobecných cieľov tohto financovania z prostriedkov Únie. (31) S cieľom zabezpečiť všeobecné šírenie informácií o tomto financovaní z prostriedkov Únie, ako aj informovanie potenciálnych príjemcov o možnostiach financovania by sa mali na základe tohto nariadenia vymedziť pravidlá týkajúce sa informačných a komunikačných opatrení, ako aj určité technické charakteristiky takýchto opatrení, a každý členský štát by mal vytvoriť webovú stránku alebo webový portál s potrebnými informáciami. (32) Účinnosť podporovaných opatrení závisí aj od ich hodnotenia a šírenia informácií o ich výsledkoch. V tejto súvislosti by sa mali stanoviť zodpovednosti členských štátov a Komisie a mechanizmy zabezpečujúce spoľahlivosť hodnotenia a kvalitu príslušných informácií. (33) Na účely zmeny a doplnenia ustanovení tohto nariadenia, ktoré upravujú spoločné zásady týkajúce sa oprávnenosti výdavkov by sa v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty. Je mimoriadne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác viedla príslušné konzultácie, a to aj na odbornej úrovni. Komisia by pri príprave a vypracovávaní delegovaných aktov mala zaručiť súbežné, včasné a primerané odosielanie príslušných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade. (34) V záujme zabezpečenia jednotných podmienok týkajúcich sa vykonávania tohto nariadenia by sa vykonávacie právomoci mali udeliť Komisii. Tieto právomoci by sa mali uplatňovať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie[12]. (35) Na vykonávacie akty, ktoré stanovujú spoločné povinnosti pre členské štáty, predovšetkým v súvislosti s poskytovaním informácií Komisii, by sa mal uplatňovať postup preskúmania, zatiaľ čo na prijímanie vykonávacích aktov, ktoré stanovujú vzorové formuláre pre poskytovanie informácií Komisii, by sa mal vzhľadom na ich čisto technický charakter uplatňovať konzultačný postup. (36) Keďže cieľ tohto nariadenia, konkrétne stanovenie všeobecných ustanovení, nemôžu v uspokojivej miere dosiahnuť členské štáty a môže sa lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, Únia môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v tom istom článku toto nariadenie neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa. V súlade s článkami 1 a 2 protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva a bez toho, aby bol dotknutý článok 4 uvedeného protokolu, sa tieto členské štáty nepodieľajú na prijatí tohto nariadenia a nie sú ním viazané ani nepodliehajú jeho uplatňovaniu. [ALEBO] [V súlade s článkom 3 protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva Spojené kráľovstvo a Írsko podávajú oznámenie o svojom želaní podieľať sa na prijatí a uplatňovaní tohto nariadenia.] (37) V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie sa Dánsko nepodieľa na prijatí tohto nariadenia a nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu, PRIJALI TOTO NARIADENIE: KAPITOLA I VŠEOBECNÉ USTANOVENIA Článok 1 Účel a rozsah pôsobnosti V tomto nariadení sa stanovujú všeobecné pravidlá vykonávania osobitných nariadení v súvislosti s: (a) financovaním výdavkov; (b) partnerstvami, programovaním, podávaním správ, monitorovaním a hodnotením; (c) systémami riadenia a kontroly, ktoré majú zaviesť členské štáty; (d) schvaľovaním účtov. Článok 2 Vymedzenie pojmov Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov: (a) „osobitné nariadenia“ sú: – nariadenie ../2012/EÚ, [ktorým sa zriaďuje Fond pre azyl a migráciu na obdobie 2014 - 2020]; – nariadenie ../2012/EÚ, [ktorým sa ako súčasť Fondu pre vnútornú bezpečnosť zriaďuje nástroj pre finančnú podporu v oblasti policajnej spolupráce, predchádzania trestnej činnosti, boja proti trestnej činnosti a krízového riadenia ]; a – akékoľvek ďalšie nariadenie, ktoré stanovuje uplatňovanie tohto nariadenia. (b) „programovanie“ znamená proces organizácie, rozhodovania a financovania vo viacerých etapách určený na viacročné vykonávanie spoločných opatrení Únie a členských štátov v záujme dosahovania cieľov osobitných nariadení; (c) „opatrenie“ znamená projekt alebo skupinu projektov, ktoré vybral orgán zodpovedný za príslušný národný program alebo ktoré boli vybraté v rámci jeho zodpovednosti a ktoré prispievajú k dosahovaniu všeobecných alebo osobitných cieľov osobitných nariadení; (d) „opatrenie Únie“ znamená nadnárodné opatrenie alebo opatrenie osobitného záujmu pre Úniu v zmysle osobitných nariadení; (e) „projekt“ znamená konkrétny praktický prostriedok, ktorý príjemca príspevku Únie používa na vykonávanie celého opatrenia alebo jeho časti; (f) „pomoc v núdzových situáciách“ znamená projekt alebo skupinu projektov zameraných na riešenie núdzovej situácie v zmysle osobitných nariadení; (g) „príjemca“ znamená príjemcu príspevku Únie v rámci projektu, a to buď verejný alebo súkromný orgán, medzinárodnú organizáciu, Červený kríž (MVČK) alebo Medzinárodnú federáciu národných spoločností Červeného kríža a Červeného polmesiaca. KAPITOLA II ZÁSADY POMOCI Článok 3 Všeobecné zásady 1. Osobitné nariadenia poskytujú prostredníctvom národných programov, opatrení Únie a pomoci v núdzových situáciách podporu, ktorá dopĺňa intervenciu na vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni, a to v záujme dosahovania cieľov Únie. 2. Komisia a členské štáty zabezpečia, aby podpora poskytovaná na základe osobitných nariadení a prostredníctvom členských štátov bola v súlade s činnosťami, politikami a prioritami Európskej únie a aby dopĺňala ostatné nástroje Európskej únie. 3. Podpora poskytovaná na základe osobitných nariadení sa realizuje v úzkej spolupráci Komisie s členskými štátmi. 4. Komisia a členské štáty – v prípade opatrení vykonávaných v tretích krajinách a v súvislosti s tretími krajinami v spolupráci s ESVČ – zabezpečia v súlade so svojimi príslušnými povinnosťami zosúladenie tohto nariadenia s osobitnými nariadeniami, ako aj s ostatnými politikami a nástrojmi Únie, vrátane tých, ktoré spadajú do rámca vonkajšej činnosti Únie. 5. Komisia a členské štáty uplatňujú zásadu riadneho finančného hospodárenia v súlade s článkom [26] nariadenia o rozpočtových pravidlách. 6. Komisia a členské štáty zabezpečia účinnosť podpory poskytovanej na základe osobitných nariadení, a to predovšetkým prostredníctvom monitorovania, podávania správ a hodnotenia. 7. Komisia a členské štáty vykonávajú svoje príslušné úlohy v súvislosti s týmto nariadením a osobitnými nariadeniami s cieľom znížiť administratívne zaťaženie príjemcov. Článok 4 Súlad s právnymi predpismi Únie a s vnútroštátnymi právnymi predpismi Opatrenia financované na základe osobitných nariadení sú v súlade s uplatniteľnými právnymi predpismi Únie a vnútroštátnymi právnymi predpismi. Článok 5 Ochrana finančných záujmov Európskej únie 1. Komisia prijme príslušné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa pri vykonávaní opatrení financovaných na základe osobitných rozhodnutí chránili finančné záujmy Únie uplatňovaním preventívnych opatrení na zamedzenie podvodom, korupcii a iným protiprávnym činnostiam, účinnými kontrolami, vymáhaním neoprávnene vyplatených súm pri odhalení nezrovnalostí a v prípade potreby aj ukladaním účinných, primeraných a odrádzajúcich sankcií. 2. Členské štáty predchádzajú nezrovnalostiam, odhaľujú ich a vykonávajú následnú nápravu a vymáhajú neoprávnene vyplatené sumy spolu s úrokmi z omeškania. Tieto nezrovnalosti oznamujú Komisii a zároveň ju informujú o priebehu príslušných súdnych a správnych konaní. 3. Ak sumy neoprávnene vyplatené príjemcovi nemožno vymôcť z dôvodu pochybenia alebo nedbanlivosti na strane členského štátu, členský štát je zodpovedný za vrátanie príslušných súm do všeobecného rozpočtu Únie. 4. Členské štáty zabezpečujú účinné predchádzanie podvodom, ktoré má odrádzajúci účinok, a to najmä v oblastiach s vyššou mierou rizika, pričom prihliadajú na prínosy a primeranosť prijatých opatrení. 5. Komisia má právomoc prijímať delegované akty v súlade s postupom uvedeným v článku 54, ktoré sa týkajú povinnosti členských štátov uvedených v odseku 4. 6. Komisia alebo jej zástupcovia a Dvor audítorov majú právomoc vykonávať na základe dokumentov a na mieste audit u všetkých príjemcov grantov, dodávateľov a subdodávateľov, ktorým boli poskytnuté finančné prostriedky Únie na základe osobitných nariadení . Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) môže vykonávať kontroly a inšpekcie na mieste u hospodárskych subjektov, ktorých sa takéto financovanie priamo alebo nepriamo týka, a to v súlade s postupmi podľa nariadenia (Euratom, ES) č. 2185/96 na účely zistenia, či v súvislosti s dohodou alebo rozhodnutím o grante alebo zmluvou týkajúcou sa financovania Úniou nedošlo k podvodu, korupcii alebo akémukoľvek inému protiprávnemu konaniu poškodzujúcemu finančné záujmy Únie. Bez toho, aby bol dotknutý prvý a druhý pododsek platí, že dohody o spolupráci s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami, dohody o grante a rozhodnutia o grante a zmluvy, ktoré budú výsledkom vykonávania tohto nariadenia a osobitných nariadení, musia Komisii, Dvoru audítorov a úradu OLAF výslovne udeľovať právo na vykonávanie takýchto auditov, kontrol a inšpekcií na mieste. Článok 6 Programovanie Ciele osobitných nariadení sa dosahujú v rámci viacročného programového obdobia 2014 až 2020, pričom v polovici tohto obdobia prebieha v súlade s článkom 15 príslušné hodnotenie. KAPITOLA III FINANČNÝ RÁMEC PRE OPATRENIA ÚNIE, POMOC V NÚDZOVÝCH SITUÁCIÁCH A TECHNICKÚ POMOC Článok 7 Vykonávací rámec 1. Komisia stanoví celkovú sumu, ktorá bude z rozpočtových prostriedkov vyčlenených z rozpočtu Únie na daný rok na jej podnet k dispozícii pre opatrenia Únie, pomoc v núdzových situáciách a technickú pomoc. 2. Komisia prijme prostredníctvom vykonávacieho aktu pracovný program pre opatrenia Únie a pomoc v núdzových situáciách. Tento vykonávací akt sa prijme v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 55 ods. 3. 3. V záujme zabezpečenia včasnej dostupnosti prostriedkov môže Komisia osobitne prijať pracovný program pre pomoc v núdzových situáciách. 4. Opatrenia Únie, pomoc v núdzových situáciách a technická pomoc sa môžu na podnet Komisie vykonávať – priamo, t. j. Komisiou alebo prostredníctvom výkonných agentúr, – nepriamo, t. j. subjektmi a osobami inými ako členské štáty v súlade s článkom [57] nariadenia o rozpočtových pravidlách. Článok 8 Pomoc v núdzových situáciách 1. V reakcii na núdzovú situáciu v zmysle osobitných nariadení môže Komisia rozhodnúť o poskytnutí pomoci v núdzových situáciách. 2. V rámci stropu dostupných prostriedkov môže pomoc v núdzových situáciách dosahovať až 100 % oprávnených výdavkov. 3. Môže pozostávať z pomoci v členských štátoch a tretích krajinách v súlade s cieľmi a opatreniami vymedzenými v osobitných nariadeniach. 4. Prostredníctvom pomoci v núdzových situáciách možno hradiť výdavky, ktoré boli vynaložené ešte pred dátumom podania žiadosti o grant alebo žiadosti o pomoc, ak je to z hľadiska vykonávania opatrenia potrebné. Článok 9 Opatrenia Únie a pomoc v núdzových situáciách v tretích krajinách alebo v súvislosti s nimi 1. Komisia môže rozhodnúť o financovaní opatrení Únie a pomoci v núdzových situáciách v tretích krajinách alebo v súvislosti s nimi v súlade s cieľmi a opatreniami vymedzenými v osobitných nariadeniach. 2. V prípade priameho vykonávania týchto opatrení môžu žiadosť predkladať tieto subjekty: (a) členské štáty; (b) tretie krajiny; (c) spoločné orgány zriadené tretími krajinami a Úniou alebo členskými štátmi; (d) medzinárodné organizácie, vrátane regionálnych organizácií, orgánov, útvarov a misií OSN, medzinárodných finančných inštitúcií a rozvojových bánk a inštitúcií s medzinárodnými právomocami, pokiaľ prispievajú k dosahovaniu cieľov príslušného osobitného nariadenia; (e) Medzinárodný výbor Červeného kríža (MVČK), Medzinárodná federácia národných spoločností Červeného kríža a Červeného polmesiaca; (f) mimovládne organizácie zriadené a zaregistrované v Únii a v krajinách pridružených k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis. Článok 10 Technická pomoc na podnet Komisie 1. Na podnet Komisie alebo v jej mene sa môžu prostredníctvom osobitných nariadení podporovať prípravné opatrenia a opatrenia súvisiace s monitorovaním, administratívnou a technickou pomocou, hodnotením, auditom a kontrolou, ktoré sú potrebné na účely vykonávania tohto nariadenia a osobitných nariadení. 2. Medzi tieto opatrenia môžu okrem iného patriť: (a) pomoc pri príprave a posudzovaní projektov; (b) podpora posilňovania inštitúcií a budovania administratívnych kapacít v záujme účinného uplatňovania tohto nariadenia a osobitných nariadení; (c) opatrenia týkajúce sa analýzy, riadenia, monitorovania, výmeny informácií a vykonávania tohto nariadenia a osobitných nariadení, ako aj opatrenia týkajúce sa realizácie systémov kontroly a technickej a administratívnej pomoci; (d) hodnotenia, odborné správy, štatistiky a štúdie (vrátane tých, ktoré majú všeobecný charakter), ktoré súvisia s uplatňovaním osobitných nariadení; (e) opatrenia zamerané na šírenie informácií, podporu vytvárania sietí, vykonávanie komunikačných činností, zvyšovanie povedomia a podporu spolupráce a výmeny skúseností, a to aj s tretími krajinami. S cieľom zabezpečiť účinnejšiu komunikáciu so širokou verejnosťou a väčšiu synergiu medzi komunikačnými činnosťami vykonávanými na podnet Komisie pokrývajú rozpočtové prostriedky vyčleňované na základe tohto nariadenia na komunikačné činnosti aj náklady súvisiace s informovaním o politických prioritách EÚ navonok, a to za predpokladu, že sa týkajú všeobecných cieľov tohto nariadenia a osobitných nariadení; (f) inštalácia, prevádzkovanie a vzájomné prepojenie počítačových systémov zameraných na riadenie, monitorovanie, audit, kontrolu a hodnotenie; (g) vypracovanie spoločného monitorovacieho a hodnotiaceho rámca, ako aj systému ukazovateľov, ktorý v náležitých prípadoch zohľadňuje aj vnútroštátne ukazovatele; (h) opatrenia zamerané na zdokonalenie metód hodnotenia a na výmenu informácií o postupoch hodnotenia; (i) konferencie, semináre, workshopy a iné spoločné informačné a vzdelávacie opatrenia pre určené orgány a príjemcov, ktoré sú zamerané na vykonávanie tohto nariadenia a osobitných nariadení; (j) opatrenia súvisiace s auditom. 3. Opatrenia sa môžu týkať predchádzajúcich a nasledujúcich finančných rámcov. KAPITOLA IV NÁRODNÉ PROGRAMY Oddiel 1 Programovanie a vykonávací rámec Článok 11 Subsidiarita a proporcionalita intervencií 1. Členské štáty a orgány určené členskými štátmi na tento účel („určené orgány“) sú zodpovedné za vykonávanie programov a plnenie svojich úloh podľa tohto nariadenia a osobitných nariadení na príslušnej úrovni, a to v súlade s inštitucionálnym, právnym a finančným rámcom členského štátu, ako aj v súlade s týmto nariadením a osobitnými nariadeniami. 2. Mechanizmy vykonávania a využívania podpory poskytovanej na základe osobitných nariadení, a najmä finančných a administratívnych zdrojov požadovaných v súvislosti s podávaním správ, hodnotením, riadením a kontrolou zohľadňujú pri výške vyčlenených prostriedkov zásadu proporcionality. Článok 12 Partnerstvo 1. Každý členský štát nadviaže v súlade so svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi a postupmi partnerstvo s príslušnými orgánmi a subjektmi s cieľom vypracovania a vykonávania národných programov. K týmto orgánom a subjektom patria príslušné regionálne, miestne, mestské a iné verejné orgány, prípadne medzinárodné organizácie a subjekty zastupujúce občiansku spoločnosť, napríklad mimovládne organizácie alebo sociálni partneri. 2. Partnerstvo sa rozvíja v plnom súlade s príslušnými inštitucionálnymi, právnymi a finančnými právomocami každého z partnerov. 3. Partneri sa podieľajú na príprave, vykonávaní, monitorovaní a hodnotení národných programov. 4. Každý členský štát zriadi monitorovací výbor na podporu vykonávania národných programov. 5. Komisia sa môže na činnosti monitorovacieho výboru podieľať vo funkcii poradcu. Článok 13 Politický dialóg 1. Pred začatím programového obdobia nadviaže Komisia s jednotlivými členskými štátmi politický dialóg o požiadavkách týchto štátov a príspevku, ktorý by mohol rozpočet Únie poskytnúť na splnenie týchto požiadaviek. V tejto súvislosti sa prihliada na východiskovú situáciu v príslušnom členskom štáte a na ciele osobitných nariadení. Výsledkom politického dialógu budú závery vo forme schválenej zápisnice alebo výmeny listov, v ktorých sa uvedú konkrétne potreby a priority príslušného členského štátu a ktoré budú slúžiť ako rámec na prípravu národných programov. Opatrenia, ktoré sa majú vykonávať v tretích krajinách alebo v súvislosti s nimi, nesmú byť priamo zamerané na rozvoj a v rámci politického dialógu sa kladie dôraz na dosiahnutie plného súladu so zásadami a všeobecnými cieľmi vonkajšej činnosti a zahraničnej politiky Únie, ktoré sa vzťahujú na príslušnú krajinu alebo región. 2. V rámci posudzovania žiadosti o platbu podľa článku 39 a správy o vykonávaní uvedenej v článku 49 posúdi príslušný členský štát a Komisia pokrok dosiahnutý pri vykonávaní národného programu, pričom bude prihliadať na závery schválené na základe politického dialógu. Článok 14 Príprava a schvaľovanie národných programov 1. Na základe záverov politického dialógu podľa článku 13 ods. 1 predloží každý členský štát návrh národného programu v súlade s osobitnými nariadeniami. 2. Tieto návrhy národných programov sa vzťahujú na rozpočtové roky v rámci obdobia od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020 a skladajú sa z týchto prvkov: (a) opis východiskovej situácie v členskom štáte; (b) analýza požiadaviek členského štátu a jeho cieľov zameraných na splnenie týchto požiadaviek počas programového obdobia; (c) primeraná stratégia, ktorá stanovuje ciele, ktoré sa majú vďaka podpore z rozpočtu Únie dosiahnuť, doplnená o očakávané výsledky, indikatívny časový plán a príklady opatrení plánovaných na dosiahnutie týchto cieľov; (d) mechanizmus na zabezpečenie koordinácie medzi nástrojmi zriadenými na základe osobitných nariadení a ostatnými nástrojmi Únie a členských štátov; (e) informácie o monitorovacom a hodnotiacom rámci, ktorý sa má stanoviť, a ukazovatele, na základe ktorých sa bude merať pokrok pri dosahovaní sledovaných cieľov v porovnaní s východiskovou situáciou v členskom štáte; (f) mechanizmus na zabezpečenie účinnosti a efektívnosti podpory z rozpočtu Únie, vrátane plánovaného využívania technickej pomoci a prístupu zvoleného na uplatnenie zásady partnerstva stanovenej v článku 12; (g) návrh plánu financovania vypracovaný za jednotlivé rozpočtové roky príslušného obdobia; (h) mechanizmus a metódy, na základe ktorých bude s národným programom oboznámená verejnosť; (i) vykonávacie ustanovenia národného programu spolu s identifikačnými údajmi určených orgánov. 3. Členské štáty predložia navrhované národné programy Komisii najneskôr do troch mesiacov od ukončenia politického dialógu uvedeného v článku 13 ods. 1. 4. Národné programy sa vypracujú podľa vzoru prijatého Komisiou. Tento vykonávací akt sa prijme v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 55 ods. 2. 5. Pred schválením navrhovaného národného programu Komisia preskúma: (a) jeho súlad s cieľmi osobitných nariadení a závermi politického dialógu podľa článku 13 ods. 1; (b) relevantnosť cieľov, ukazovateľov, časového plánu a príkladov opatrení plánovaných v navrhovanom národnom programe z hľadiska navrhovanej stratégie; (c) relevantnosť vykonávacích ustanovení uvedených v odseku 2 písm. i) z hľadiska plánovaných opatrení; (d) súlad navrhovaného programu s právnymi predpismi Únie; (e) komplementaritu s podporou poskytovanou z iných fondov Únie vrátane Európskeho sociálneho fondu; (f) v prípade cieľov a príkladov opatrení v tretích krajinách alebo v súvislosti s nimi súlad so zásadami a cieľmi vonkajšej činnosti a zahraničnej politiky Únie, ktoré sa vzťahujú na príslušnú krajinu alebo región, ak sú takéto ciele a opatrenia na základe osobitného nariadenia stanovené. 6. Komisia do troch mesiacov odo dňa predloženia navrhovaného národného programu predloží svoje pripomienky. Ak sa Komisia domnieva, že navrhovaný národný program nezodpovedá cieľom osobitných nariadení, že nie je z hľadiska stratégie dostatočný alebo že nie je v súlade s právnymi predpismi Únie, vyzve príslušný členský štát, aby poskytol všetky potrebné doplňujúce informácie a prípadne aby navrhovaný národný program zrevidoval. Členský štát poskytne Komisii všetky potrebné doplňujúce informácie a prípadne navrhovaný národný program zreviduje. 7. Komisia pomocou vykonávacieho aktu schváli národný program najneskôr do šiestich mesiacov od jeho formálneho predloženia členským štátom, a to za predpokladu, že všetky pripomienky Komisie boli uspokojivo zohľadnené. 8. Na základe nových alebo nepredvídaných okolností sa schválený národný program môže na podnet Komisie alebo príslušného členského štátu opätovne preskúmať a v prípade potreby zrevidovať na zvyšnú časť programového obdobia. Článok 15 Hodnotenie v polovici príslušného obdobia 1. V roku 2017 Komisia a členské štáty opätovne preskúmajú situáciu vzhľadom na vývoj politiky Únie a vývoj v príslušných členských štátoch. 2. V nadväznosti na toto opätovné preskúmanie môžu členské štáty svoje národné programy zrevidovať. Táto revízia prebehne v tých členských štátoch, ktorým sa v súlade s osobitnými nariadeniami pridelia dodatočné rozpočtové prostriedky. 3. Pravidlá stanovené v článku 14 týkajúce sa prípravy a schvaľovania národných programov sa uplatňujú mutatis mutandis aj na prípravu a schvaľovanie zrevidovaných národných programov. 4. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov pridelí členským štátom finančné prostriedky na národné programy, ktoré sú v rámci hodnotenia v polovici príslušného obdobia k dispozícii na základe osobitných nariadení. Po dokončení hodnotenia v polovici príslušného obdobia predloží Komisia Európskemu parlamentu, Rade, Hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov správu o tomto hodnotení, ktoré sa uskutočnilo v súlade s ustanoveniami tohto nariadenia a osobitných nariadení. Článok 16 Štruktúra financovania 1. Finančné príspevky poskytované na základe národných programov majú formu grantov. 2. Opatrenia podporované na základe národných programov sú spolufinancované z verejných alebo súkromných zdrojov, majú neziskový charakter a nie sú predmetom financovania z iných zdrojov, na ktoré sa vzťahuje rozpočet Únie. 3. Príspevok z rozpočtu Únie neprekročí 75 % celkových oprávnených výdavkov na projekt. 4. Príspevok z rozpočtu Únie sa môže zvýšiť na 90 % v prípade osobitných opatrení alebo strategických priorít v zmysle osobitných nariadení. 5. Príspevok z rozpočtu Únie sa môže zvýšiť na 90 % aj v riadne odôvodnených prípadoch, najmä vtedy, ak by nebolo možné projekt inak realizovať alebo by neboli dosiahnuté ciele národného programu. Článok 17 Všeobecné zásady oprávnenosti 1. Oprávnenosť výdavkov sa určuje na základe vnútroštátnych právnych predpisov okrem prípadov, keď sú v tomto nariadení alebo v osobitných nariadeniach stanovené osobitné pravidlá. 2. V súlade s osobitnými nariadeniami musia oprávnené výdavky: (a) patriť do rozsahu pôsobnosti osobitných nariadení a ich cieľov; (b) byť potrebné na vykonávanie činností, na ktoré sa vzťahuje príslušný projekt; (c) byť primerané a spĺňať zásady riadneho finančného hospodárenia, najmä pokiaľ ide o pomer medzi kvalitou a vynaloženými prostriedkami a efektivitu nákladov. 3. Výdavky sú na základe osobitných nariadení oprávnené, ak – vznikli a boli uhradené príjemcom v období od 1. januára 2014 do 31. decembra 2022, a – boli akreditovaným zodpovedným orgánom skutočne uhradené v období od 1. januára 2014 do 30. júna 2023. 4. Výdavky zahrnuté do žiadosti o platbu, ktorú predkladá príjemca zodpovednému orgánu, sú doložené faktúrami alebo účtovnými dokladmi rovnocennej dôkaznej hodnoty s výnimkou foriem podpory podľa článku 18 ods. 1 písm. b), c) a d). V prípade týchto foriem podpory zodpovedá suma zahrnutá do žiadosti o platbu, odchylne od odseku 3, nákladom, ktoré príjemcovi nahradil zodpovedný orgán. 5. Čisté príjmy priamo generované projektom počas jeho realizácie, ktoré v čase schvaľovania projektu neboli zohľadnené, sa odpočítajú od oprávnených výdavkov projektu v žiadosti o záverečnú platbu predloženú príjemcom. Článok 18 Oprávnené výdavky 1. Oprávnené výdavky sa môžu nahradiť takto: (a) náhradou oprávnených, skutočne vynaložených a uhradených nákladov, prípadne po zohľadnení odpisov; (b) na základe štandardného sadzobníka jednotkových nákladov; (c) jednorazovými platbami; (d) paušálnym financovaním vo výške určitého percentuálneho podielu uplatneného na jednu alebo viacero vymedzených kategórií nákladov. 2. Možnosti uvedené v odseku 1 sa môžu kombinovať, ak sa každá z nich vzťahuje na inú kategóriu nákladov alebo na rozličné projekty, ktoré tvoria súčasť jedného opatrenia, alebo na jednotlivé etapy príslušného opatrenia. 3. Ak sa projekt realizuje výhradne prostredníctvom verejného obstarávania prác, tovaru alebo služieb, uplatňuje sa len odsek 1 písm. a). 4. Sumy podľa odseku 1 písm. b), c) a d) sa stanovujú vopred jedným z týchto spôsobov: (a) na základe spravodlivej, nestrannej a overiteľnej metódy výpočtu založenej na: i) štatistických údajoch alebo iných objektívnych informáciách; alebo ii) overených historických údajoch o jednotlivých príjemcoch alebo na základe uplatnenia ich zvyčajných postupov pre účtovanie nákladov; (b) na základe metód a zodpovedajúcich sadzobníkov jednotkových nákladov, jednorazových platieb a paušálnych sadzieb, ktoré sa v prípade politík Únie uplatňujú pri podobnom druhu opatrenia/projektu a príjemcu; (c) na základe metód a zodpovedajúcich sadzobníkov jednotkových nákladov, jednorazových platieb a paušálnych sadzieb, ktoré sa v prípade grantových schém financovaných výlučne členským štátom uplatňujú pri podobnom druhu opatrenia/projektu a príjemcu. 5. V dokumente, v ktorom sa stanovujú podmienky podpory pre každý projekt/opatrenie, sa zároveň stanoví metóda, ktorá sa uplatní na určenie nákladov opatrenia, ako aj podmienky na vyplatenie grantu. 6. Ak pri realizácii projektu vzniknú nepriame náklady, môžu sa vypočítať ako paušálna sadzba jedným z týchto spôsobov: (a) paušálna sadzba až do výšky 20 % oprávnených priamych nákladov, ak sa táto sadzba vypočíta na základe spravodlivej, nestrannej a overiteľnej metódy výpočtu alebo na základe metódy, ktorá sa v prípade grantových schém financovaných výlučne členským štátom uplatňuje pri podobnom druhu opatrenia/projektu alebo príjemcu; (b) paušálna sadzba až do výšky 15 % oprávnených priamych nákladov na zamestnancov; alebo (c) paušálna sadzba uplatňovaná na oprávnené priame náklady na základe existujúcich metód a príslušných sadzieb, ktoré sa v prípade politík Únie uplatňujú pri podobnom druhu opatrenia/projektu a príjemcu, 7. Granty, v prípade ktorých podpora z rozpočtu Únie neprekročí 50 000 EUR, sú vyplácané formou jednorazových platieb alebo na základe štandardného sadzobníka jednotkových nákladov. 8. Paušálne financovanie, štandardný sadzobník jednotkových nákladov a jednorazové platby uvedené v odseku 4 sa môžu pre jednotlivé projekty vypočítať osobitne, a to na základe návrhu rozpočtu, ktorý zodpovedný orgán vopred schválil pre granty, v prípade ktorých príspevok z rozpočtu Únie nepresiahne 100 000 EUR. 9. Odpisy sa môžu považovať za oprávnené náklady za týchto podmienok: (a) výdavky sú oprávnené na základe pravidiel oprávnenosti podľa národného programu; (b) výška výdavkov je riadne doložená podpornými dokladmi, ktorých dôkazná hodnota je rovnocenná faktúram, ak boli tieto výdavky nahradené v zmysle odseku 1 písm. a); (c) náklady sa vzťahujú výlučne na obdobie, počas ktorého je projekt podporovaný; (d) podpora z rozpočtu Únie neviedla k získaniu odpisovaného majetku. Článok 19 Neoprávnené výdavky Na získanie príspevku z rozpočtu Únie na základe osobitných nariadení nie sú oprávnené tieto výdavky: (a) úroky z dlžných súm; (b) kúpa nezastavaného pozemku; (c) výdavky na kúpu zastavaného pozemku, ak je pozemok potrebný pre realizáciu projektu, ak výška týchto výdavkov presahuje 10 % celkových oprávnených výdavkov na príslušný projekt; (d) daň z pridanej hodnoty. Platba DPH je však oprávneným výdavkom, pokiaľ vnútroštátne právne predpisy o DPH nepriznávajú nárok na jej vrátenie a pokiaľ ju uhradil príjemca, ktorý nie je nezdaniteľným subjektom v zmysle článku 13 ods. 1 prvý pododsek smernice 2006/112/ES, a to za predpokladu, že k platbe DPH nedošlo v súvislosti so zabezpečením infraštruktúry. Článok 20 Technická pomoc na podnet členských štátov 1. Na základe osobitných nariadení možno na podnet členského štátu v rámci národných programov podporovať opatrenia súvisiace s prípravou, riadením, monitorovaním, hodnotením, šírením informácií, komunikáciou, vytváraním sietí, kontrolou a auditom, ako aj opatrenia na posilnenie administratívnych kapacít na vykonávanie tohto nariadenia a osobitných nariadení. 2. Tieto opatrenia môžu zahŕňať: (a) výdavky súvisiace s prípravou, výberom, posudzovaním, riadením a monitorovaním opatrení alebo projektov; (b) výdavky súvisiace s auditmi a kontrolami opatrení alebo projektov na mieste; (c) výdavky súvisiace s hodnotením opatrení alebo projektov; (d) výdavky súvisiace s poskytovaním a šírením informácií o opatreniach a projektoch a so zabezpečovaním ich transparentnosti; (e) výdavky súvisiace s nadobúdaním, inštaláciou a údržbou počítačových systémov zameraných na riadenie, monitorovanie a hodnotenie na účely tohto nariadenia a osobitných nariadení; (f) výdavky súvisiace so zasadnutiami monitorovacích výborov a podvýborov v súvislosti s vykonávaním opatrení; medzi tieto výdavky môžu patriť aj náklady na odborníkov a iných účastníkov týchto výborov, vrátane účastníkov z tretích krajín, ak je ich prítomnosť nevyhnutná z hľadiska účinného vykonávania opatrení alebo projektov; (g) výdavky súvisiace s posilnením administratívnych kapacít na vykonávanie tohto nariadenia a osobitných nariadení. 3. Rozpočtové prostriedky môžu členské štáty použiť na podporu opatrení zameraných na zníženie administratívneho zaťaženia príjemcov, vrátane systémov na elektronickú výmenu údajov, ako aj na podporu opatrení zameraných na posilnenie schopnosti orgánov členských štátov a príjemcov spravovať a využívať podporu poskytnutú na základe osobitných nariadení. 4. Opatrenia sa môžu týkať predchádzajúcich a nasledujúcich finančných rámcov. Oddiel 2 Riadenie a kontrola Článok 21 Všeobecné zásady systémov riadenia a kontroly Systémy riadenia a kontroly zabezpečujú: (a) opis funkcií príslušných orgánov v oblasti riadenia a kontroly a rozdelenie funkcií v rámci každého orgánu; (b) súlad so zásadou oddelenia funkcií medzi týmito orgánmi a v rámci nich; (c) postupy na zabezpečenie správnosti a riadnosti vykazovaných výdavkov; (d) počítačové systémy zamerané na účtovníctvo, uchovávanie a prenos finančných údajov a údajov o ukazovateľoch, ako aj na monitorovanie a podávanie správ; (e) systémy určené na podávanie správ a monitorovanie, keď zodpovedný orgán poverí vykonávaním úloh iný orgán; (f) mechanizmy na účely auditu fungovania systémov riadenia a kontroly; (g) systémy a postupy zabezpečujúce náležitý audit trail; (h) predchádzanie nezrovnalostiam vrátane podvodov, ich odhaľovanie a vykonávanie následných náprav a vymáhanie neoprávnene vyplatených súm spolu s príslušnými úrokmi. Článok 22 Zodpovednosť členských štátov 1. Členské štáty vykonávajú povinnosti v oblasti riadenia, kontroly a auditu a nesú z toho vyplývajúcu zodpovednosť stanovenú v pravidlách zdieľaného hospodárenia, ktoré sú uvedené v nariadení o rozpočtových pravidlách a v tomto nariadení. Členské štáty sú v súlade so zásadou zdieľaného hospodárenia zodpovedné za riadenie a kontrolu národných programov. 2. Členské štáty zabezpečujú, aby boli ich systémy riadenia a kontroly programov v súlade s ustanoveniami tohto nariadenia a aby tieto systémy účinne fungovali. 3. Členské štáty vyčlenia jednotlivým orgánom primerané zdroje na vykonávanie ich funkcií počas celého programového obdobia. 4. Členské štáty stanovia pravidlá a postupy v oblasti výberu a realizácie projektov v súlade s týmto nariadením. 5. Každá oficiálna výmena informácií medzi členským štátom a Komisiou sa uskutočňuje prostredníctvom systému na elektronickú výmenu údajov zriadeného Komisiou. Článok 23 Určené orgány 1. Na účely vykonávania svojho národného programu určí každý členský štát tieto orgány: (a) orgán udeľujúci akreditáciu v zmysle v článku [56] nariadenia o rozpočtových pravidlách; (b) akreditovaný zodpovedný orgán: verejný orgán členského štátu, ktorý má výlučnú zodpovednosť za správne riadenie a kontrolu národného programu a ktorý zabezpečuje celú komunikáciu s Komisiou; (c) orgán auditu: vnútroštátny verejný orgán alebo subjekt, ktorý je funkčne nezávislý od zodpovedného orgánu a orgánu udeľujúceho akreditáciu a ktorý je zodpovedný za overovanie účinného fungovania systému riadenia a kontroly; (d) prípadne aj poverený orgán: verejný alebo súkromný orgán, ktorý vykonáva určité úlohy zodpovedného orgánu v rámci jeho zodpovednosti. 2. Každý členský štát stanoví pravidlá upravujúce jeho vzťahy s orgánmi uvedenými v odseku 1 a vzťahy týchto orgánov s Komisiou. Článok 24 Akreditácia zodpovedných orgánov 1. V súlade s článkom [56 ods. 3] nariadenia o rozpočtových pravidlách je každý zodpovedný orgán, ktorý na základe tohto nariadenia zodpovedá za hospodárenie s finančnými prostriedkami a ich kontrolu, akreditovaný na základe formálneho rozhodnutia orgánu udeľujúceho akreditáciu na úrovni ministerstva. 2. Akreditácia sa udeľuje za predpokladu, že príslušný orgán spĺňa akreditačné kritériá súvisiace s vnútorným prostredím, kontrolnými činnosťami, informáciami, komunikáciou a monitorovaním stanovené v tomto nariadení alebo na jeho základe. 3. Akreditácia je založená na stanovisku nezávislého orgánu auditu, ktorý posudzuje, či zodpovedný orgán spĺňa akreditačné kritéria. Nezávislý orgán auditu vykonáva svoju činnosť v súlade s medzinárodne uznanými audítorskými štandardmi. 4. Orgán udeľujúci akreditáciu vykonáva dohľad nad akreditovaným zodpovedným orgánom a akreditáciu mu na základe formálneho rozhodnutia odoberie, ak zodpovedný orgán prestane spĺňať jedno alebo viac akreditačných kritérií a ak neprijme opatrenia potrebné na odstránenie nedostatkov v skúšobnej lehote, ktorú orgán udeľujúci akreditáciu stanoví v závislosti od závažnosti problému. Orgán udeľujúci akreditáciu okamžite informuje Komisiu o stanovení skúšobnej lehoty pre akreditovaný zodpovedný orgán a o každom rozhodnutí o odobratí akreditácie. 5. Na účely zabezpečenia riadneho fungovania tohto systému má Komisia právomoc prijímať delegované akty v súlade s postupom uvedeným v článku 54 v súvislosti s: (a) minimálnymi požiadavkami na akreditáciu zodpovedných orgánov, pokiaľ ide o vnútorné prostredie, kontrolné činnosti, informácie, komunikáciu a monitorovanie, ako aj s pravidlami udeľovania a odoberania akreditácie; (b) pravidlami týkajúcimi sa dohľadu nad zodpovednými orgánmi a postupu preskúmania akreditácie zodpovedných orgánov; (c) povinnosťami zodpovedných orgánov, pokiaľ ide o verejné intervencie, ako aj obsahom ich riadiacich a kontrolných povinností. Článok 25 Všeobecné zásady v oblasti kontrol vykonávaných zodpovednými orgánmi 1. Zodpovedné orgány vykonávajú systematické administratívne kontroly všetkých žiadostí o platbu, ktoré predkladajú príjemcovia. V záujme získania dostatočnej istoty zároveň vykonávajú kontroly na mieste, v rámci ktorých sa zameriavajú na výdavky, ktoré sú predmetom žiadostí o záverečnú platbu a ktoré sú vykázané v ročnej účtovnej závierke. 2. Pokiaľ ide o kontroly na mieste, zodpovedný orgán vyberie z celkového súboru príjemcov kontrolnú vzorku, ktorá v náležitých prípadoch pozostáva z náhodnej časti a časti založenej na rizikách, s cieľom získať reprezentatívnu mieru chybovosti a minimálnu úroveň dôveryhodnosti, a súčasne sa zamerať na najväčšie chyby. 3. V prípade každej kontroly na mieste vypracuje zodpovedný orgán správu o kontrole. 4. Ak sa zdá, že zistené problémy majú systematický charakter, a môžu preto predstavovať riziko pre iné projekty, zodpovedný organ zabezpečí, aby sa vykonalo ďalšie preskúmanie vrátane prípadných dodatočných kontrol s cieľom stanoviť rozsah týchto problémov a zistiť, či miera chybovosti presahuje prah významnosti. Zodpovedný organ prijme potrebné preventívne a nápravné opatrenia a informuje o nich Komisiu v súhrnnej správe uvedenej v článku 39 ods. 1 písm. c). 5. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov prijme potrebné pravidlá s cieľom dosiahnuť jednotné uplatňovanie tohto článku. Tieto pravidlá sa môžu týkať predovšetkým: (a) pravidiel súvisiacich s administratívnymi kontrolami a kontrolami na mieste, ktoré vykonávajú členské štáty v súvislosti s plnením povinností, záväzkov a pravidiel oprávnenosti vyplývajúcich z uplatňovania tohto nariadenia a osobitných nariadení; (b) pravidiel týkajúcich sa minimálneho rozsahu kontrol na mieste, ktorý je potrebný na účinné riadenie rizík, ako aj podmienok, na základe ktorých musia členské štáty takéto kontroly zintenzívniť alebo zredukovať, ak je zabezpečené riadne fungovanie systémov riadenia a kontroly a ak je miera chybovosti na prijateľnej úrovni; (c) pravidiel a metód podávania správ o vykonaných kontrolách a overeniach a o ich výsledkoch. Tieto vykonávacie akty prijme Komisia v súlade s postupom preskúmania uvedenom v článku 55 ods. 3. Článok 26 Platba príjemcom Zodpovedné orgány zabezpečia, aby príjemcovia dostali celú sumu podpory z verejných zdrojov čo najrýchlejšie a v plnej výške. Žiadna suma sa neodpočíta ani nezadrží a neuloží sa žiadny osobitný poplatok alebo iný poplatok s rovnocenným účinkom, ktorý by viedol k zníženiu sumy určenej pre príjemcov. Článok 27 Funkcie orgánu auditu 1. Orgán auditu zabezpečí, aby bol audit systémov riadenia a kontroly vykonávaný na primeranej vzorke výdavkov, ktoré sú vykázané v ročnej účtovnej závierke. Komisia má právomoc prijímať delegované akty v súlade s postupom uvedeným v článku 54, ktoré sa týkajú štatútu orgánov auditu a podmienok, ktoré majú nimi vykonávané audity spĺňať. 2. Ak audity vykonáva iný subjekt ako orgán auditu, orgán auditu zabezpečí, aby mal takýto subjekt potrebnú funkčnú nezávislosť. 3. Orgán auditu zabezpečí, aby sa audítorská činnosť vykonávala v súlade s medzinárodne uznanými audítorskými štandardmi. Článok 28 Spolupráca s orgánmi auditu 1. Komisia spolupracuje s orgánmi auditu na účely koordinácie príslušných plánov a metód auditov a okamžite poskytuje výsledky auditov zameraných na systémy riadenia a kontroly. 2. Komisia a orgány auditu sa stretávajú pravidelne aspoň raz ročne, pokiaľ nie je odsúhlasené inak, aby spoločne preskúmali výročnú správu o kontrole a audítorské stanovisko a vymenili si názory v otázke zdokonaľovania systémov riadenia a kontroly. Článok 29 Kontroly a audity vykonávané Komisiou 1. Komisia na základe dostupných informácií vrátane postupu akreditácie, ročného vyhlásenia hospodáriaceho subjektu o vierohodnosti, výročných správ o kontrole, výročného audítorského stanoviska, výročnej správy o vykonávaní, ako aj auditov vykonaných vnútroštátnymi orgánmi a orgánmi Únie posudzuje, či členské štáty vytvorili systémy riadenia a kontroly, ktoré sú v súlade s týmto nariadením, a či je počas vykonávania národných programov zabezpečené účinné fungovanie týchto systémov. 2. Bez toho, aby boli dotknuté audity vykonávané členskými štátmi, môžu úradníci alebo oprávnení zástupcovia Komisie na základe primeraného predchádzajúceho oznámenia vykonávať audity alebo kontroly na mieste. Týchto auditov alebo kontrol sa môžu zúčastniť úradníci alebo oprávnení zástupcovia členského štátu. 3. Do rozsahu auditov alebo kontrol môžu spadať najmä tieto prvky: (a) overovanie účinného fungovania systémov riadenia a kontroly národného programu alebo jeho časti, (b) súlad administratívnych postupov s pravidlami Únie; (c) existencia požadovaných podporných dokladov a ich súvislosť s opatreniami podporovanými v rámci národných programov; (d) podmienky, za ktorých sa opatrenia vykonávajú a kontrolujú; (e) posúdenie riadneho finančného hospodárenia v súvislosti s opatreniami a/alebo národným programom. 4. Úradníci alebo oprávnení zástupcovia Komisie, riadne splnomocnení na vykonávanie auditov na mieste, majú prístup ku všetkým záznamom, dokumentom a metaúdajom týkajúcim sa výdavkov alebo systémov riadenia a kontroly, a to bez ohľadu na nosič, na ktorom sú uložené. Členské štáty poskytnú Komisii na požiadanie kópie týchto záznamov, dokumentov a metaúdajov. Právomocami uvedenými v tomto odseku nie je dotknuté uplatňovanie vnútroštátnych ustanovení, ktoré vyhradzujú určité úkony agentom osobitne určeným vnútroštátnymi právnymi predpismi. Úradníci a oprávnení zástupcovia Komisie sa okrem iného nezúčastňujú na domových prehliadkach ani na úradnom vypočúvaní osôb podľa vnútroštátnych právnych predpisov. Majú však prístup k takto získaným informáciám. 5. Na žiadosť Komisie a so súhlasom členského štátu vykonávajú príslušné orgány tohto členského štátu dodatočné kontroly a vyšetrovania v súvislosti s opatreniami, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie. Týchto kontrol sa môžu zúčastňovať zástupcovia Komisie alebo osoby poverené Komisiou. V záujme zdokonalenia kontrol môže Komisia so súhlasom príslušného členského štátu požiadať orgány tohto členského štátu o pomoc pri určitých kontrolách a vyšetrovaniach. 6. Komisia môže od členského štátu vyžadovať prijatie opatrení potrebných na zabezpečenie účinného fungovania systémov riadenia a kontroly alebo správnosti výdavkov v súlade s platnými pravidlami. Oddiel 3 Finančné hospodárenie Článok 30 Rozpočtové záväzky 1. Rozpočtové záväzky Únie, ktoré sa vzťahujú na jednotlivé národné programy, sú v období od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020 rozdelené na ročné splátky. 2. Rozhodnutie Komisie, ktorým sa schvaľuje národný program, predstavuje rozhodnutie o financovaní v zmysle článku [81 ods. 2] nariadenia o rozpočtových pravidlách, a po oznámení príslušnému členskému štátu predstavuje právny záväzok v zmysle uvedeného nariadenia. 3. Po schválení národného programu zo strany Komisie sa príjmu rozpočtové záväzky pre prvú splátku. 4. Rozpočtové záväzky pre ďalšie splátky prijíma Komisia na základe rozhodnutia uvedeného v odseku 2 tohto článku do 1. mája každého roku s výnimkou prípadov, na ktoré sa vzťahuje článok [13] nariadenia o rozpočtových pravidlách. Článok 31 Spoločné pravidlá pre platby 1. Platby príspevku z rozpočtu Únie pre národný program vykonáva Komisia v súlade s rozpočtovými prostriedkami a v závislosti od dostupných finančných prostriedkov. Každá platba sa priradí k príslušnému najstaršiemu otvorenému rozpočtovému záväzku. 2. Platby majú formu počiatočnej platby v rámci predbežného financovania, platieb ročného zostatku a platieb konečného zostatku. 3. Uplatňuje sa článok [87] nariadenia o rozpočtových pravidlách. Článok 32 Kumulácia počiatočnej platby v rámci predbežného financovania a ročných zostatkov 1. Celkový súčet počiatočnej platby v rámci predbežného financovania a platieb ročného zostatku nesmie prekročiť 95 % príspevku z rozpočtu Únie pre národný program. 2. Po dosiahnutí stropu 95 % členské štáty naďalej Komisii predkladajú žiadosti o platbu. Článok 33 Počiatočná platba v rámci predbežného financovania 1. V nadväznosti na rozhodnutie Komisie, ktorým sa schvaľuje národný program, uhradí Komisia počiatočnú platbu v rámci predbežného financovania na celé programové obdobie. Jej výška dosahuje 4 % z príspevku z rozpočtu Únie pre príslušný národný program. V závislosti od dostupnosti rozpočtových prostriedkov môže byť táto suma uhradená v dvoch splátkach. 2. Ak sa národný program schváli v roku 2015 alebo neskôr, splátky sa uhradia v roku schválenia. 3. Predbežné financovanie sa použije výlučne v prípade platieb určených tým príjemcom, ktorý vykonávajú národný program. Na tento účel sa bezodkladne sprístupni zodpovednému orgánu. 4. Celá suma predbežného financovania sa Komisii nahradí vtedy, ak v priebehu 24 mesiacov od uhradenia prvej splátky v rámci počiatočného predbežného financovania nie je Komisii doručená žiadna žiadosť o platbu v súlade s článkom 39. 5. Úroky z predbežného financovania sa priradia k príslušnému národnému programu a odpočítajú sa od verejných výdavkov uvedených v žiadosti o záverečnú platbu. 6. Počiatočnú platbu v rámci predbežného financovania zúčtuje Komisia v plnom rozsahu v súlade s článkom 36 najneskôr pri ukončení programu. Článok 34 Vymedzenie rozpočtového roka Na účely tohto nariadenia rozpočtový rok zahŕňa uhradené výdavky a získané príjmy, ktoré boli zahrnuté do účtov zodpovedného orgánu v období od 16. októbra roku „N-1“ do 15. októbra roku „N“. Článok 35 Platba ročného zostatku 1. V závislosti od dostupnosti zdrojov uhradí Komisia ročný zostatok na základe platného plánu financovania, ročnej účtovnej závierky národného programu za príslušný rozpočtový rok a príslušného rozhodnutia o schválení účtov. 2. V ročnej účtovnej závierke sú vykázané platby, ktoré zodpovedný orgán uskutočnil počas rozpočtového roka a ktoré spĺňajú požiadavky v oblasti kontroly uvedené v článku 25. 3. Ročný zostatok sa uhradí najneskôr šesť mesiacov po tom, ako Komisia uzná informácie a dokumenty uvedené v článku 39 ods. 1 a článku 49 za prípustné, a po poslednom ročnom zúčtovaní. Článok 36 Ukončenie programu 1. Členské štáty predložia najneskôr do 31. decembra 2023 tieto dokumenty: (a) údaje požadované v súvislosti s poslednou ročnou účtovnou závierkou v súlade s článkom 39 ods. 1; (b) žiadosť o platbu konečného zostatku; a (c) záverečnú správu o vykonávaní národného programu podľa článku 49 ods. 1. 2. Platby, ktoré zodpovedný orgán uskutoční v období od 16. októbra 2022 do 30. júna 2023 sa vykážu v poslednej ročnej účtovnej závierke. 3. Po doručení dokumentov uvedených v odseku 1 uhradí Komisia v závislosti od dostupnosti zdrojov konečný zostatok na základe platného plánu financovania, poslednej ročnej účtovnej závierky a príslušného rozhodnutia o schválení účtov. 4. Konečný zostatok sa uhradí najneskôr tri mesiace po dátume zúčtovania posledného rozpočtového roka alebo jeden mesiac po dátume prijatia záverečnej správy o vykonávaní, podľa toho, čo nastane neskôr. Viazanosť rozpočtových prostriedkov, ktoré po uhradení zostatku zostali viazané, zruší Komisia v lehote šiestich mesiacov, a to bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 47. Článok 37 Prerušenie lehoty na platbu 1. Po doručení žiadosti o platbu môže povoľujúci úradník vymenovaný delegovaním v zmysle nariadenia o rozpočtových pravidlách prerušiť lehotu na platbu najviac na deväť mesiacov, ak je splnená aspoň jedna z týchto podmienok: (a) informácie poskytnuté vnútroštátnym audítorským subjektom alebo audítorským subjektom Únie poukazujú na závažné nedostatky vo fungovaní systému riadenia a kontroly; (b) povoľujúci úradník vymenovaný delegovaním musí vykonať dodatočné overenia na základe informácií, že výdavky uvedené v žiadosti o platbu sú spojené s nezrovnalosťou, ktorá má vážne finančné dôsledky; (c) nebol predložený niektorý z dokumentov požadovaných na základe článku 39 ods. 1. 2. Povoľujúci úradník vymenovaný delegovaním môže lehotu na platbu prerušiť len pri tej časti výdavkov, ktoré sú predmetom žiadosti o platbu a na ktoré sa vzťahujú prípady uvedené v odseku 1. Povoľujúci úradník vymenovaný delegovaním ihneď informuje členský štát a zodpovedný orgán o dôvode prerušenia a požiada ich o nápravu tejto situácie. Povoľujúci úradník vymenovaný delegovaním prerušenie lehoty na platbu ukončí, len čo sa prijmú potrebné opatrenia. Článok 37a Pozastavenie platieb 1. Komisia môže pozastaviť platbu celého ročného zostatku alebo jeho časti, ak: (a) systém riadenia a kontroly programu vykazuje závažné nedostatky, ktoré negatívne ovplyvňujú spoľahlivosť postupu certifikácie platieb a v súvislosti s ktorými neboli prijaté žiadne nápravné opatrenia; alebo (b) výdavky v certifikovanom výkaze výdavkov sú spojené so závažnou nezrovnalosťou, ktorá nebola napravená; alebo (c) členský štát závažným spôsobom porušil svoje povinnosti podľa článku 22 ods. 1 a 2. 2. Komisia môže rozhodnúť o pozastavení platby celého ročného zostatku alebo jeho časti po tom, ako členskému štátu poskytne príležitosť predložiť v lehote dvoch mesiacov svoje pripomienky. 3. Komisia ukončí pozastavenie platby celého ročného zostatku alebo jeho časti, ak členský štát prijal opatrenia potrebné na zrušenie tohto pozastavenia. Ak členský štát požadované opatrenia neprijme, Komisia môže rozhodnúť o zrušení celého príspevku Únie pre operačný program alebo jeho časti v súlade s článkom 42. Článok 38 Používanie eura 1. Sumy stanovené v programoch predložených členskými štátmi, odhady výdavkov, výkazy výdavkov, žiadosti o platbu, ročné účtovné závierky a výdavky uvedené vo výročnej a záverečnej správe o vykonávaní sú vyjadrené v eurách 2. Členské štáty, ktoré neprijali euro za svoju menu ku dňu žiadosti o platbu, prepočítajú výšku výdavkov vynaložených v národnej mene na euro. Táto suma sa prepočíta na euro s použitím mesačného účtovného výmenného kurzu Komisie platného v mesiaci, v ktorom zodpovedný orgán príslušného národného programu zahrnie výdavky do účtov. Tento výmenný kurz Komisia elektronicky zverejňuje každý mesiac. 3. Ak sa euro stane menou členského štátu, postup prepočítania uvedený v odseku 2 sa naďalej uplatňuje pre všetky výdavky, ktoré zodpovedný orgán zaznamenal v účtoch pred dátumom nadobudnutia platnosti pevného konverzného kurzu medzi národnou menou a eurom. Oddiel 4 Schvaľovanie účtov a finančné opravy Článok 39 Predkladanie informácií 1. Do 1. februára roku nasledujúceho po príslušnom rozpočtovom roku predloží každý členský štát Komisii v súlade s článkom [56] nariadenia o rozpočtových pravidlách tieto dokumenty a informácie: (a) ročnú účtovnú závierku zodpovedného orgánu; (b) vyhlásenie hospodáriaceho subjektu o vierohodnosti týkajúce sa úplnosti, presnosti a vecnej správnosti účtovnej závierky, riadneho fungovania systémov vnútornej kontroly, ako aj zákonnosti a riadnosti príslušných operácií a dodržiavania zásady riadneho finančného hospodárenia; (c) súhrnnú správu o všetkých dostupných auditoch a kontrolách, ktoré sa vykonali, vrátane analýzy systematických alebo opakujúcich sa nedostatkov, ako aj prijatých alebo plánovaných nápravných opatrení; (d) audítorské stanovisko orgánu auditu k vyhláseniu hospodáriaceho subjektu o vierohodnosti, ktoré sa týka všetkých jeho častí, doplnené o správu o kontrole, v ktorej sú uvedené zistenia auditov vykonaných za rozpočtový rok, ktorého sa toto stanovisko týka. 2. Na požiadanie Komisie poskytne členský štát Komisii ďalšie informácie. Ak členský štát neposkytne požadované informácie v príslušnej lehote stanovenej Komisiou, Komisia môže prijať rozhodnutie o schválení účtov na základe informácií, ktoré má k dispozícii. 3. Dokumenty uvedené v odseku 1 slúžia ako žiadosť o platbu ročného zostatku. 4. Dokumenty uvedené v odseku 1 sa vypracujú podľa vzorov prijatých Komisiou prostredníctvom vykonávacích aktov. Tieto vykonávacie akty prijme Komisia v súlade s konzultačným postupom podľa článku 55 ods. 2. Článok 40 Ročné schvaľovanie účtov 1. Komisia do 30. apríla roku nasledujúceho po príslušnom rozpočtovom roku rozhodne o schválení účtov daného národného programu. Rozhodnutie o schválení účtov sa týka úplnosti, presnosti a vecnej správnosti predloženej ročnej účtovnej závierky a nie sú ním dotknuté žiadne následné finančné opravy. 2. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov stanoví podmienky postupu ročného schvaľovania účtov, pokiaľ ide opatrenia, ktoré sa majú prijať v súvislosti s prijatím a vykonávaním príslušného rozhodnutia, vrátane výmeny informácií medzi Komisiou a členskými štátmi a lehôt, ktoré sa musia dodržiavať. Tieto vykonávacie akty prijme Komisia v súlade s postupom preskúmania podľa článku 55 ods. 3. Článok 41 Finančné opravy vykonávané členskými štátmi Ak sa v rámci národných programov zistia nezrovnalosti alebo nedbanlivosť, členské štáty vykonajú finančné opravy tým, že zrušia celý príslušný príspevok z rozpočtu Únie alebo jeho časť. Členské štáty zohľadnia povahu a závažnosť nezrovnalostí, ako aj finančnú ujmu, ktorá vznikla rozpočtu Únie a vykonajú primerané opravy. Zrušené a vymožené sumy, ako aj s nimi súvisiace úroky, sa opätovne pridelia príslušnému národnému programu, s výnimkou súm, ktoré boli predmetom nezrovnalostí, ktoré odhalil Európsky dvor audítorov a útvary Komisie, vrátane úradu OLAF. Po ukončení národného programu vráti členský štát vymožené sumy do rozpočtu Únie. Článok 42 Overovanie súladu a finančné opravy vykonávané Komisiou 1. Komisia uskutočňuje finančné opravy zrušením celého príspevku Únie na národný program alebo jeho časti a jeho vymáhaním od členského štátu s cieľom vylúčiť z financovania Únie tie výdavky, ktoré sú v rozpore s uplatniteľnými právnymi predpismi Únie a vnútroštátnymi právnymi predpismi, vrátane nedostatkov, ktoré Komisia alebo Európsky dvor audítorov odhalili v členských štátoch v súvislosti so systémom riadenia a kontroly. 2. Porušenie uplatniteľných právnych predpisov Únie alebo vnútroštátnych právnych predpisov vedie k finančnej oprave len vtedy, ak je splnená jedna z týchto podmienok: (a) porušenie ovplyvnilo alebo mohlo ovplyvniť výber projektov v rámci národného programu; (b) existuje riziko, že porušenie ovplyvnilo alebo mohlo ovplyvniť výšku výdavkov, ktoré majú byť nahradené z rozpočtu Únie. 3. Komisia pri rozhodovaní o výške finančnej opravy podľa odseku 1 zohľadní povahu a závažnosť porušenia uplatniteľných právnych predpisov Únie alebo vnútroštátnych právnych predpisov, ako aj jeho finančné dôsledky na rozpočet Únie. 4. Pred prijatím rozhodnutia o zamietnutí financovania sa v písomnej forme oznámia zistenia Komisie a odpovede členských štátov a následne sa obidve strany pokúsia o dosiahnutie dohody o opatreniach, ktoré sa majú prijať. 5. Financovanie sa nesmie zamietnuť v prípade: (a) výdavkov, ktoré zodpovedný orgán vynaložil viac ako 36 mesiacov pred tým, ako Komisia písomne oznámila členskému štátu svoje zistenia; (b) výdavkov na viacročné opatrenia v rámci národných programov, ak konečný záväzok príjemcu vznikol viac ako 36 mesiacov pred tým, ako Komisia písomne oznámila členskému štátu svoje zistenia; (c) výdavkov na opatrenia národných programov, iných ako tie, ktoré sú uvedené v písmene b) tohto odseku, v prípade ktorých zodpovedný orgán uskutočnil platbu, prípadne záverečnú platbu viac ako 36 mesiacov pred tým, ako Komisia písomne oznámila členskému štátu svoje zistenia. 6. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov stanoví podmienky overovania súladu, pokiaľ ide o opatrenia, ktoré sa majú prijať v súvislosti s prijatím a vykonávaním príslušného rozhodnutia, vrátane výmeny informácií medzi Komisiou a členskými štátmi a lehôt, ktoré sa musia dodržiavať. Tieto vykonávacie akty prijme Komisia v súlade s postupom preskúmania podľa článku 55 ods. 3. Článok 43 Povinnosti členských štátov Finančné opravy vykonáva Komisia bez toho, aby bola dotknutá povinnosť členského štátu vymáhať sumy podľa článku 21 písm. h) tohto nariadenia, ako aj ich povinnosť vymáhať štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy a podľa článku 14 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999[13]. Článok 44 Vrátenie prostriedkov 1. Vrátenie prostriedkov do všeobecného rozpočtu Únie sa uskutoční pred dňom splatnosti uvedeným v príkaze na vymáhanie vypracovanom v súlade s článkom [77] nariadenia o rozpočtových pravidlách. Dňom splatnosti je posledný deň druhého mesiaca, ktorý nasleduje po vydaní príkazu na vymáhanie. 2. V dôsledku omeškania pri vrátení prostriedkov vzniká nárok na úrok z omeškania, a to odo dňa splatnosti až do dňa skutočnej úhrady. Sadzba takéhoto úroku je o jeden a pol percentuálneho bodu vyššia ako sadzba Európskej centrálnej banky pre hlavné refinančné operácie platná v prvý pracovný deň mesiaca, v ktorom nastane deň splatnosti. Oddiel 5 Zrušenie viazanosti rozpočtových prostriedkov Článok 45 Zásady 1. Na národné programy sa vzťahuje postup zrušenia viazanosti rozpočtových prostriedkov, na základe ktorého sa zruší viazanosť tých súm vyhradených na záväzky, ktoré do 31. decembra druhého roku nasledujúceho po roku prijatia rozpočtového záväzku nie sú kryté počiatočnou platbou v rámci predbežného financovania podľa článku 33 alebo žiadosťou o platbu v súlade s článkom 39. 2. Záväzok týkajúci sa posledného roku príslušného obdobia sa zruší v súlade s pravidlami platnými pre ukončenie programov. 3. Záväzok, ktorý je v posledný deň oprávnenosti výdavkov podľa článku 17 ods. 3 stále otvorený a v súvislosti s ktorým zodpovedný orgán nepredloží žiadosť o platbu v priebehu šiestich mesiacov od tohto dátumu, sa automaticky zrušuje. Článok 46 Výnimky zo zrušenia viazanosti rozpočtových prostriedkov 1. Zo zrušenia viazanosti sú vyňaté tie sumy, ktor