Vzhľadom na oneskorenú transpozíciu uvedených smerníc sa povinnosť predkladania správ prvýkrát uplatnila v roku 2018. Preto sa správy v zásade týkali obdobia od 1. januára 2017 do 31. decembra 2017 (a to aj v prípade, že členský štát smernice transponoval po 1. januári 2017) v závislosti od dostupnosti údajov.

V niekoľkých prípadoch, keď boli údaje oznámené zvlášť pre obstarávanie pod finančným limitom a zvlášť pre obstarávanie nad finančným limitom, sa vnútroštátne údaje o obstarávaní pod finančným limitom odlišovali od údajov získaných prostredníctvom databázy TED (Tenders Electronic Daily). To mohlo byť spôsobené viacerými faktormi, ako je nedostatočná integrácia prenosu údajov a/alebo ich zverejňovania medzi vnútroštátnymi systémami a TED, pričom táto otázka by sa mala ďalej preskúmať. Príklady takýchto rozdielov sú uvedené v tabuľke 2.

Ako vidno v tabuľke 1, predložené údaje sa vyznačujú viacerými nezrovnalosťami od neúplnosti informácií až po poskytnutie zlúčených informácií (napr. informácie o obstarávaní nad a pod finančným limitom sú v správe uvedené spoločne) alebo poskytovanie informácií o rôznych fázach procesu verejného obstarávania (napr. údaje o výzvach na predloženie ponuky a o zadaných zákazkách) a za rôzne obdobia. Spracovanie takýchto vstupov je problematické, ak je to navyše spojené s otázkami, ako sú pochybnosti o porovnateľnosti merných jednotiek alebo rozdiely v rozsahu (t. j. monitorovanie obstarávania pod finančným limitom EÚ závisí od úrovne vnútroštátnych finančných limitov, ktoré sa značne líšia). Preto sú informácie získané od členských štátov uvedené „tak, ako sú“, a v prípade chýbajúcich údajov je to uvedené (aj ak je to čiastočne v dôsledku dobrovoľnosti zberu údajov) a na základe získaných informácií sa nevypočítali žiadne súhrnné hodnoty na úrovni EÚ.

Zelené verejné obstarávanie je vymedzené ako „proces, pomocou ktorého sa verejné orgány snažia získať tovary, služby a práce so zníženým environmentálnym dosahom v celom životnom cykle v porovnaní s tovarmi, službami a prácami s rovnakou primárnou funkciou, ktoré by získali inak.“ .

Vo všeobecnosti kvalita poskytnutých informácií nebola dostatočná na jasné a komplexné zhodnotenie tohto aspektu politiky verejného obstarávania v členských štátoch. Niektoré vnútroštátne orgány zapojené do prípravy správ zahrnuli informácie o pracovnom práve a sociálnych predpisoch, ale neposkytli jasný odkaz na právne predpisy o verejnom obstarávaní. Navyše väčšina členských štátov neuviedla takmer žiadne údaje o SZVO.

Členské štáty uviedli tieto kľúčové problémy týkajúce sa uplatňovania sociálnych kritérií v rámci obstarávania:

·nedostatok jasných pokynov o správnom uplatňovaní,

·ťažkosti pri kalkulácii sociálnych vplyvov a nákladov na životný cyklus,

·ťažkosti pri prepájaní sociálnych aspektov s predmetom zákazky,

·chýbajúce všeobecne uznávané vymedzenie SZVO.

Približne dve tretiny členských štátov majú vo vnútroštátnom práve alebo v stratégiách ustanovenia týkajúce sa vykonávania SZVO. Členské štáty, ktoré zahrnuli SZVO do vnútroštátnych právnych predpisov, stanovili presné kritériá na začlenenie sociálnych aspektov do procesu verejného obstarávania, ako sú technické špecifikácie, dôvody na vylúčenie, kritériá na vyhodnotenie ponúk a podmienky plnenia zákazky. To otvára cestu k väčšej právnej istote vo využívaní SZVO a k lepším usmerneniam pre verejných obstarávateľov pri zapájaní sa do verejných výdavkov. Niektoré členské štáty dokonca zašli o krok ďalej a vo vnútroštátnych právnych predpisoch zaviedli podrobné mechanizmy posudzovania, usmernenia alebo určili subjekt, ktorý má verejným obstarávateľom pomáhať pri vykonávaní SZVO a hodnotiť sociálny vplyv ponúk.

V tejto súvislosti možno spomenúť niektoré zaujímavé postupy:

·vypracovanie „Zbierky osvedčených postupov v oblasti sociálneho verejného obstarávania“,

·zriadenie pracovnej skupiny pre sociálne aspekty verejného obstarávania s cieľom analyzovať sociálne aspekty, ktoré môžu verejní obstarávatelia zohľadniť v rôznych fázach verejného obstarávania, a takisto aj príprava a vydanie podrobnej príručky,

·vytvorenie medzirezortného výboru pre začlenenie sociálnych kritérií do verejného obstarávania s cieľom zabezpečiť koordináciu začlenenia sociálnych kritérií do verejného obstarávania a pri plnení vyhradených zákaziek určitým subjektom v sociálnej oblasti,

·vypracovanie kódexu správania pre dodávateľov s cieľom zabezpečiť, aby sa obstarávaný tovar a služby dodali v súlade s udržateľnými a spoločensky zodpovednými podmienkami.

2.5.3.Verejné obstarávanie inovácií

Kvalita poskytovania informácií o verejnom obstarávaní inovácií sa v jednotlivých členských štátoch výrazne líši. Pre nedostatok údajov niekoľko členských štátov neposkytlo žiadne informácie o opatreniach prijatých na podporu verejného obstarávania inovácií.

Najčastejšie prekážky, s ktorými sa členské štáty stretávajú, sú zdroje a administratívna kapacita potrebná na vykonávanie verejného obstarávania inovácií, ako napríklad:

·nedostatočná informovanosť,

·nedostatočná metodická spôsobilosť verejných obstarávateľov,

·nízka tolerancia rizika vo verejných výdavkoch,

·nedostatočné alebo chýbajúce finančné prostriedky určené na inovácie vo verejných subjektoch,

·odmietanie zmien vyplývajúce z organizačnej kultúry.