DÔVODOVÁ SPRÁVA KONTEXT NAVRHOVANÉHO AKTU Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií obsahuje ustanovenia, ktoré úzko súvisia s koordináciou vnútroštátnych ustanovení týkajúcich sa prístupu k činnosti úverových inštitúcií a ich rámca dohľadu (ako napríklad ustanovenia upravujúce udeľovanie povolení na výkon činnosti, výkon slobody usadiť sa, právomoci orgánov dohľadu domovského a hostiteľského členského štátu v tejto súvislosti a preverovanie úverových inštitúcií orgánmi dohľadu). V uvedenej smernici, smernici 2006/49/EC, a najmä v prílohách k nej sú ustanovené aj prudenciálne pravidlá. V záujme ďalšej aproximácie legislatívnych ustanovení, ktoré vyplývajú z transpozície smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES do vnútroštátneho práva a v snahe zaistiť, aby sa na ne uplatňovali rovnaké prudenciálne pravidlá, čo je veľmi dôležité pre fungovanie vnútorného trhu, tieto pravidlá sú predmetom návrhu nariadenia [vložené OP], s ktorým tento návrh tvorí balík. V tomto návrhu sú tieto nové prvky: ustanovenia o sankciách, ustanovenia o účinnej správe a riadení spoločností a ustanovenia zabraňujúce nadmernému spoliehaniu sa na externé ratingy. Predmetom tohto memoranda sú preto výhradne tieto nové prvky. V ostatných prvkoch tejto smernice sa opakuje existujúca právna úprava alebo predstavujú ustanovenia prispôsobené návrhu nariadenia V záujme jasnosti sa týmto návrhom takisto zjednocujú ustanovenia týkajúce sa úverových inštitúcií a investičných spoločností, pričom investičnými spoločnosťami za zaoberá smernica 2006/49/ES. Podrobnejší opis sa nachádza v kapitole 5. Zmeny týkajúce sa dohody Bazilej III sa riešia s návrhom nariadenia s výnimkou ustanovení o kapitálových rezervách, ktoré sú súčasťou návrhu smernice. Preto sú súčasťou tejto dôvodovej správy len ciele a právne prvky týkajúce sa kapitálových rezerv. Všeobecný kontext dohody Bazilej III vrátane výsledkov posúdenia vplyvu a verejných konzultácií sa podrobne vysvetľuje v návrhu nariadenia. Dôvody a ciele návrhu Sankcie Účinné, primerané a odradzujúce sankčné režimy sú kľúčové na zabezpečenie dodržiavania súladu s bankovými predpismi EÚ, ochranu používateľov bankových služieb a zaistenie bezpečnosti, stability a integrity bankových trhov. Analýzou vnútroštátnych sankčných režimov v oblastiach, na ktorú sa vzťahuje táto smernica a nariadenie, sa odhalili rozdiely a slabé stránky právneho rámca právomocí ukladať sankcie a vyšetrovacích právomocí, ktoré majú k dispozícii vnútroštátne orgány. Existuje riziko, že rozdielne a príliš slabé sankcie môžu byť nedostatočné na to, aby sa účinne zabraňovalo porušovaniu tejto smernice a nariadenia; na zabezpečenie účinného dohľadu a rozvoja rovnakých podmienok. Komisia preto navrhuje, aby sa posilnili a zblížili právne rámce členských štátov týkajúce sa administratívnych sankcií a opatrení tak, že sa zabezpečia dostatočne odstrašujúce administratívne sankcie vzťahujúce sa na hlavné porušenia tejto smernice a nariadenia, vhodnú osobnú pôsobnosť administratívnych sankcií, uverejnenie sankcií a mechanizmy podnecujúce hlásenie porušení. Správa a riadenie spoločností Kolaps finančných trhov na jeseň 2008 a úverovú krízu, ktorá nasledovala, možno pripísať viacerým, často navzájom prepojeným faktorom na makroekonomickej aj mikroekonomickej úrovni, ktoré sú vymedzené v správe skupiny na vysokej úrovni pre finančný dohľad v EÚ uverejnenej 25. februára 2009, a najmä akumulácii nadmerného rizika vo finančnom systéme. Táto nadmerná akumulácia rizika bola čiastočne spôsobená nedostatkami v správe a riadení finančných inštitúcií, najmä bánk. Hoci nie všetky banky trpeli systémovými nedostatkami mechanizmov riadenia, Bazilejský výbor pre bankový dohľad uvádzal (BCBS – Basel Committee on Banking Supervision) „celý rad neúspechov a chýb v správe a riadení spoločností“. Všeobecne bola uznaná potreba zmeny v tejto oblasti. Firmy, príslušné orgány a medzinárodné organizácie [OECD, Rada pre finančnú stabilitu (FSB) a Bazilejský výbor pre bankový dohľad (BCBC)] preskúmali svoje súčasné postupy a usmernenia alebo ich práve skúmajú. Posilnenie správy a riadenia spoločností je prioritou Komisie, najmä v súvislosti s jej reformou finančných trhov a programom na predchádzanie krízam. Nadmerné spoliehanie sa na externé ratingy K nadmernému spoliehaniu sa na externé úverové ratingy dochádza, keď sa finančné inštitúcie a inštitucionálni investori spoliehajú výhradne alebo mechanicky na ratingy vydávané úverovými ratingovými agentúrami, pričom zanedbávajú svoje vlastné povinnosti náležitej starostlivosti a interného riadenia rizika. Nadmerné spoliehanie sa na úverové ratingy môže viesť k stádovitému správaniu účastníkov finančného trhu, napr. paralelnému výpredaju dlhových nástrojov po znížení ratingu tohto nástroja pod úroveň investičného stupňa, čo môže ovplyvniť finančnú stabilitu – najmä, ak sa niekoľko veľkých ratingových agentúr spoločne pomýli vo svojich hodnoteniach. Procyklickosť úverových činností inštitúcií Procyklické účinky sú vymedzené ako účinky, ktoré majú sklon sledovať smer a zosilňovať hospodársky cyklus. Jednou charakteristikou kapitálových požiadaviek založených na súčasnom riziku je to, že sa menia v rámci hospodárskeho cyklu. Za predpokladu, že úverové institúcie by ich mohli spĺňať, neexistuje žiadne explicitné regulačné obmedzenie vzhľadom na veľkosť rizika, ktoré môžu zniesť, a teda ani vzhľadom na ich pákový efekt. Všeobecný kontext Sankcie Zámerom Komisie v jej oznámení s názvom Posilňovanie sankčných režimov vo finančnom sektore[1] je legislatívne opatrenie na úrovni EÚ s cieľom určiť minimálne spoločné normy v určitých kľúčových otázkach sankčných režimov, ktoré sa majú prispôsobiť špecifikám rôznych odvetví. Po prvé, sankcie vzťahujúce sa na najvýznamnejšie porušenia smernice o kapitálových požiadavkách, ako sú požiadavky na udelenie povolenia, povinnosti obozretnosti a povinnosti ohlasovania, sa medzi členskými štátmi líšia a nejavia sa vždy ako vhodné na zabezpečenie toho, aby sankcie boli dostatočne účinné, primerané a odradzujúce. Po druhé, v rôznych členských štátoch existujú určité odchýlky v úrovni uplatňovania sankcií vrátane tých štátov, ktoré majú bankové sektory podobnej veľkosti, a v niektorých členských štátoch sa už viac ako rok sankcie neuplatnili, čo by mohlo byť príznakom slabého presadzovania pravidiel EÚ. Správa a riadenie spoločností Európska komisia vo svojom oznámení zo 4. marca 2009[2] oznámila, že i) so zreteľom na finančnú krízu preskúma pravidlá a prax správy a riadenia finančných inštitúcií a ii) v prípade potreby sformuluje odporúčania alebo navrhne regulačné opatrenia s cieľom čeliť akýmkoľvek zlyhaniam v systéme správy a riadenia spoločností v tomto kľúčovom sektore hospodárstva. Komisia v júni 2010 uverejnila Zelenú knihu o správe a riadení spoločností vo finančných inštitúciách a politikách odmeňovania[3] a sprievodný pracovný dokument útvarov Komisie[4], v ktorom sa analyzovali nedostatky opatrení správy a riadenia spoločností v odvetví finančných služieb a navrhovali možné spôsoby ďalšieho vývoja. Výsledkom týchto verejných konzultácií bol všeobecný konsenzus týkajúci sa zistených nedostatkov a podporili ho rôzne verejné orgány a členské štáty. Európsky parlament uznal aj význam posilňovania noriem a postupov sprísňovania riadenia a správy finančných inštitúcií vo svojej správe o odmeňovaní riadiacich pracovníkov kótovaných spoločností na burze a o pravidlách odmeňovania v odvetví finančných služieb[5]. Hospodársky a sociálny výbor vo svojom stanovisku k Zelenej knihe – Správa a riadenie spoločností vo finančných inštitúciách a politiky odmeňovania[6] víta Zelenú knihu Komisie a podporuje navrhované opatrenie. Nadmerné spoliehanie sa na externé ratingy Na medzinárodnej úrovni FSB nedávno vydala zásady zníženia miery spoliehania sa orgánov a finančných inštitúcií na externé ratingy[7]. V týchto zásadách sa vyzýva na odstránenie alebo nahradenie odkazov na tieto ratingy v právnych predpisoch v prípadoch, keď sú dostupné vhodné alternatívne normy úverovej schopnosti a aby sa od bánk vyžadovalo vypracúvanie vlastných posúdení rizika. Navrhované ustanovenia sú v súlade so zásadami FSB. Kapitálové rezervy Rezervy na zachovanie kapitálu a najmä proticyklické rezervy majú za cieľ zmierniť riziko procyklickosti a riziko nadmerného pákového efektu uvedeného v bode 1.1.4. Existujúce ustanovenia Spoločenstva v tejto oblasti Smernicou 2006/48/ES o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií sa vyžaduje, aby úverové inštitúcie mali dôkladné mechanizmy v oblasti riadenia. Nie je v nej však podrobne špecifikované, ako by mali mechanizmy v oblasti riadenia vyzerať. S cieľom znížiť mieru spoliehania sa na externé ratingy sa v smernici 2006/48/ES zaviedla pre banky povinnosť uplatňovať vlastnú náležitú starostlivosť týkajúcu sa podkladových aktív sekuritizovaných expozícií. Konzistentnosť s inými politikami V súvislosti s reformou európskej architektúry dohľadu, zlepšenia kapitálových požiadaviek a krízového riadenia a riešenia je navrhovaná reforma správy a riadenia úverových inštitúcií neoddeliteľnou súčasťou celkovej reformy sektoru finančných služieb. Reforma správy a riadenia spoločností by mala byť vnímaná aj v súvislosti s nedávnym oznámením Komisie o posilnení sankčných režimov v sektore finančných služieb. Komisia rozbehla horizontálnu iniciatívu s cieľom podnietiť tento sektor, aby zvýšil zastúpenie žien v správnych radách, a o rok posúdi, či samoregulačné iniciatívy mali požadovaný účinok, a ak nie, bude uvažovať o legislatívnych prístupoch. Vzhľadom na to, že z posúdenia vplyvu vyplýva, že táto otázka sa vzťahuje na bankový sektor, prístup prijatý v tejto etape je v súlade s prístupom zdola nahor. Ak sa však v rámci širšieho posúdenia po roku ukáže, že je potrebné prijať právne predpisy, bude treba prispôsobiť prístup prijatý v tomto sektore. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZÚčASTNENÝMI STRANAMI A POSÚDENIA VPLYVU Konzultácie so zúčastnenými stranami Sankcie Komisia uskutočnila verejné konzultácie, ktoré sa skončili 19. februára 2011, o očakávaných opatreniach na posilnenie a aproximáciu sankčných režimov vo finančnom sektore[8] vrátane relevantných otázok v bankovom sektore identifikovaných na základe štúdie, ktorú uskutočnil Výbor európskych orgánov bankového dohľadu o vnútroštátnych sankčných režimoch v tomto odvetví[9]. Komisii boli doručené pripomienky od rôznych respondentov vrátane významného počtu zainteresovaných strán v bankovom sektore (orgány dohľadu, centrálne banky, banky a združenia bankárov), ktoré doručili pripomienky týkajúce sa potreby opatrenia na úrovni EÚ v tejto oblasti, úrovne zaručeného zosúladenia, navrhovaných konkrétnych opatrení a ich potenciálnych výhod alebo nevýhod. Opatrenia zamerané na zblíženie a posilnenie sankčných režimov boli prerokované s členskými štátmi aj na zasadnutí Výboru pre finančné služby, ktoré sa konalo 17. januára 2011. Správa a riadenie spoločností Iniciatíva a posúdenie vplyvu je výsledkom rozsiahleho a pretrvávajúceho dialógu a konzultácií so všetkými hlavnými zainteresovanými stranami vrátane regulačných orgánov cenných papierov, účastníkov trhu (emitentov, sprostredkovateľov a investorov) a spotrebiteľov. Dotazníky týkajúce sa postupov správy a riadenia spoločnosti dostala reprezentatívna vzorka 10 veľkých kótovaných bánk alebo poisťovní usadených v EÚ. Dotazníky boli rozšírené o 30 následných rozhovorov s členmi správnej rady, tajomníkmi spoločnosti, finančnými riaditeľmi, manažérmi zodpovednými za riadenie rizík, vnútornými kontrolórmi. Aj európske orgány bankového dohľadu dostali dotazník zameraný na zistenie ich názorov a úlohy týkajúcej sa správy a riadenia spoločností vo finančných inštitúciách. Takisto išlo o reprezentatívnu vzorku veľkých európskych inštitucionálnych investorov a združení akcionárov, ktorí dostali dotazník týkajúci sa ich postupov a očakávaní v správe a riadení finančných inštitúcií. Nadväzujúce zasadnutie s približne 30 investormi sa konalo 2. februára 2010. Zelenou knihou sa nakoniec začali verejné konzultácie od 2. júna 2010 do 1. septembra 2010 o možných spôsoboch ďalšieho riešenia zlyhaní v správe a riadení finančných inštitúcií. Odpovede a ich analýzy možno nájsť na internetovej stránke Komisie[10]. Nadmerné spoliehanie sa na externé ratingy Komisia uskutočnila verejnú konzultáciu o otázkach týkajúcich sa externých ratingov, ktoré zahŕňali aj nadmerné spoliehanie sa na ne. Počas konzultácie, ktorá sa skončila 7. januára 2011, prišlo 93 odpovedí. Navrhovalo sa niekoľko možností od vytvorenia stimulov pre používanie interných modelov až po vyžadovanie od firiem, aby uskutočňovali vlastné riadenie rizika bez toho, aby sa spoliehali výhradne alebo mechanicky na externé ratingy. Odpovede a ich analýzy možno nájsť na internetovej stránke Komisie[11]. Kapitálové rezervy Kapitálové rezervy sú súčasťou dohody BCBS 2010 a ako také sa podrobne konzultovali v rámci dohody Bazilej, ako aj v rámci osobitných konzultácií Komisie. Získavanie a využívanie expertízy Sankcie Štúdia, ktorú uskutočnil Výbor európskych orgánov bankového dohľadu v roku 2008[12], poskytla informácie o administratívnych sankciách ustanovených vnútroštátnymi právnymi predpismi a o skutočnom využívaní sankcií orgánmi bankového dohľadu. V roku 2011 Komisia zozbierala ďalšie informácie o sankciách zakotvených vo vnútroštátnych právnych predpisoch za základné porušenia smernice o kapitálových požiadavkách. Navrhované opatrenia sa zakladajú na týchto informáciách a príspevkoch do verejnej konzultácie. Správa a riadenie spoločností Ako súčasť procesu konzultácie a počas vypracúvania Zelenej knihy útvary Komisie zorganizovali 12. októbra 2009 verejnú konferenciu, na ktorej sa zúčastnilo niekoľko zainteresovaných strán. Diskusia bola zameraná na úlohu a právomoc predstavenstva, otázky riadenia súvisiace s vnútornou kontrolou a riadením rizika, príslušnou úlohou akcionárov, orgánov dohľadu a štatutárnych audítorov. Zelená kniha sa zakladá aj na analýze a štúdiách na medzinárodnej úrovni, ako aj na európskej a vnútroštátnej úrovni, ktoré uskutočnili alebo na ktorých ešte pracujú verejné alebo súkromné organizácie. Útvary Komisie vo svojej práci využívali poradenstvo Európskeho fóra správy a riadenia spoločností (ďalej len „ECGF“) a ad hoc poradnej skupiny pre správu a riadenie spoločností zloženej z niektorých členov ECGF a iných uznávaných odborníkov na správu a riadenie spoločností. Nadmerné spoliehanie sa na externé ratingy Komisia sa aktívne podieľa na uvedenej práci FSB. Okrem toho sa zúčastňuje na Bazilejskom výbore pre bankový dohľad, ktorý takisto podniká kroky s cieľom znížiť mieru spoliehania sa na ratingy vo svojich pracovných skupinách pre likviditu a pre ratingy a sekuritizáciu. Kapitálové rezervy Podskupiny pracovnej skupiny smernice o kapitálových požiadavkách, ktorých členov vymenoval Európsky bankový výbor, takisto vykonali prácu na technickej úrovni týkajúcu sa kapitálových rezerv. Posúdenie vplyvu Sankcie Oznámenie s názvom „Posilňovanie sankčných režimov vo finančnom sektore“ bolo doplnené sprievodným posúdením vplyvu, v ktorom sa analyzovali hlavné možnosti politiky s cieľom aproximácie a posilnenia sankčných režimov za porušenia pravidiel týkajúcich sa finančných služieb aj v bankovom odvetví. Sprievodným dokumentom k tomuto návrhu je druhé posúdenie vplyvu, v ktorom sa podrobnejšie skúmajú špecifické problémy v oblasti kapitálových požiadaviek. Hlavným cieľom navrhovaných opatrení je zaistiť lepší súlad s bankovými predpismi EÚ zvýšením účinnosti a odradzujúceho účinku vnútroštátnych sankčných režimov. Vyžaduje si to dosiahnutie týchto operačných cieľov: - Posilnenie a aproximácia právneho rámca týkajúceho sa sankcií zaistením - primeraných administratívnych sankcií za najvýznamnejšie porušenia smernice o kapitálových požiadavkách, - primeranej osobnej pôsobnosti administratívnych sankcií, - zverejnenia sankcií. - Posilnenie a aproximácia mechanizmov umožňujúcich odhaliť porušenia zaistením - efektívnych mechanizmov podnecujúcich podávanie správ o porušeniach. Správa a riadenie spoločností Hlavným cieľom tejto iniciatívy je zaistiť posilnenie efektívnosti riadenia rizík v európskych úverových inštitúciách a investičných spoločnostiach. Plánované opatrenia by mali pomôcť zabrániť nadmernému riskovaniu jednotlivých úverových inštitúcií a v konečnom dôsledku akumulácii nadmerného rizika vo finančnom systéme, čo by sa malo dosiahnuť iniciatívou zameranou na tieto operačné ciele: - zvýšenie účinnosti dohľadu správnych rád nad rizikami, - zlepšenie statusu funkcie riadenia rizík a - zaistenie účinného sledovania riadenia rizík orgánmi dohľadu. Komisia sa rozhodla, že na dosiahnutie týchto cieľov zlepší existujúci právny rámec. Požiadavky týkajúce sa zloženia správnej rady a výberu členov rady zaistia primeranejšie správanie, právomoci, časové záväzky a zvýšenú zodpovednosť. Prostredníctvom dobre informovaných kompetentných správnych rád a silnej funkcie riadenia rizík sa zvýši schopnosť úverových inštitúcií identifikovať a riadiť objavujúce sa riziká, a tým znižovať nadmerné riskovanie. Požiadavky na uverejňovanie informácií podporia zvýšenú transparentnosť, ktorá povedie k informovanejšiemu trhu a lepšej trhovej disciplíne. Otváranie správnej rady rôznorodejším kandidátom by mohlo byť príležitosťou pre ľudí, ktorí v súčasnosti chýbajú v zasadacích miestnostiach rád, aby sa členmi rady stali. Zväčšil by sa tak súbor vhodných kandidátov na členstvo v rade a zvýšila odbornosť. Akýkoľvek prípadný nepriaznivý vplyv návrhu na súbor vhodných kandidátov by nemal preto byť významný. Prísnejšie požiadavky na európskej úrovni by mohli mať nepriaznivý vplyv na konkurencieschopnosť európskych úverových inštitúcií na medzinárodnej úrovni. Možný pokles konkurencieschopnosti z dôvodu prísnejších požiadaviek by sa však mal znížiť priaznivým vplyvom na investorov, vkladateľov a ostatné zainteresované strany. Lepšie riadenie rizík by prispelo k odolnosti bankového sektora. Návrh by nepredstavoval významné náklady pre úverové inštitúcie, ani by nemal nepriaznivý vplyv na úverové činnosti. Nadmerné spoliehanie sa na externé ratingy Všeobecná časť o nadmernom spoliehaní sa, ktorá sa vzťahuje na navrhované prvky, bude zahrnutá do nadchádzajúceho posúdenia vplyvu novej iniciatívy týkajúcej sa ratingových agentúr (očakáva sa začiatkom júla 2011). Kapitálové rezervy Keďže sú kapitálové rezervy súčasťou dohody Bazilej, posúdenie ich vplyvu sa robí spolu so všetkými ostatnými opatreniami a podrobne sa rozoberá v sprievodnom nariadení k tejto smernici. VPLYVY NA ROZPOčET Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet EÚ. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Právny základ Právnym základom tohto návrhu je článok 53 ods. 1 ZFEÚ. Smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES, ktoré by boli nahradené touto smernicou a navrhované nariadenie [vložené OP], predstavujú základný nástroj na vytvorenie vnútorného trhu v oblasti činnosti úverových inštitúcií a investičných spoločností z hľadiska slobody usadiť sa a slobody poskytovať finančné služby. Týmto návrhom sa nahradzujú smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES v súvislosti s koordináciou vnútroštátnych ustanovení, ktorými sa upravuje udeľovanie povolení na výkon činnosti, nadobúdanie kvalifikovaných podielov, výkon slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby, právomoci orgánov dohľadu domovského a hostiteľského členského štátu v tejto súvislosti a ustanovenia upravujúce počiatočné imanie a preverovanie úverových inštitúcií a investičných spoločností orgánmi dohľadu. Hlavným cieľom a predmetom tohto návrhu je koordinovať vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa prístupu k činnosti úverových inštitúcií a investičných spoločností, spôsobov ich spravovania a rámca dohľadu nad nimi. Návrh preto vychádza z článku 53 ods. 1 ZFEÚ. Tento návrh dopĺňa návrh nariadenia [vložené OP], ktorým sa ustanovujú jednotné a požiadavky na obozretné podnikanie priamo uplatniteľné pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti, keďže tieto požiadavky úzko súvisia s fungovaním finančných trhov so zreteľom na množstvo aktív v držbe úverových inštitúcií a investičných spoločností, a vychádza z článku 114 ZFEÚ. Subsidiarita V súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality ustanovenými v článku 5 ZFEÚ členské štáty nemôžu dostatočným spôsobom dosiahnuť ciele navrhovaného opatrenia, a preto sa môžu lepšie dosiahnuť na úrovni EÚ. Jeho ustanovenia nepresahujú rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie sledovaných cieľov. Len prijatím opatrenia na úrovni EÚ sa môže zaistiť, aby úverové inštitúcie a investičné spoločnosti, ktoré pôsobia vo viacerých členských štátoch, podliehali rovnakým požiadavkám, čím by sa zaistili rovnaké podmienky, znížila by sa zložitosť regulácie, predišlo by sa bezdôvodným nákladom na dosiahnutie súladu v prípade cezhraničných aktivít, podporila by sa ďalšia integrácia na trhu EÚ a prispelo by sa k odstráneniu príležitostí na regulačnú arbitráž. Prijatím opatrenia na úrovni EÚ sa takisto zabezpečuje vysoká úroveň finančnej stability v EÚ. Dodržiavanie ustanovení článkov 290 a 291 ZFEÚ Komisia prijala 23. septembra 2009 návrhy nariadení, ktorými sa zriaďujú orgány EBA, EIOPA a ESMA[13]. Komisia by v tejto súvislosti chcela pripomenúť svoje vyhlásenie k článkom 290 a 291 ZFEÚ, ktoré urobila pri prijímaní nariadení, ktorými sa zriaďujú európske orgány dohľadu a podľa ktorého: „Pokiaľ ide o postup prijímania regulačných noriem, Komisia zdôrazňuje jedinečnú povahu sektora finančných služieb vyplývajúcu z Lamfalussyho štruktúry a výslovne uznanú vo vyhlásení č. 39 k ZFEÚ. Komisia má však vážne obavy, či sú obmedzenia jej úlohy pri prijímaní delegovaných aktov a vykonávacích opatrení v súlade s článkami 290 a 291 Zmluvy o fungovaní EÚ.“ PODROBNÉ VYSVETLENIE Vzájomné pôsobenie a súdržnosť prvkov balíka Táto smernica tvorí balík s navrhovaným nariadením [vložené OP]. Týmto balíkom by sa nahrádzali smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES. Znamená to, že smernica aj nariadenie by sa zaoberali úverovými inštitúciami aj investičnými spoločnosťami. V súčasnosti sú investičné spoločnosti len pripojené ako príloha k smernici 2006/48/ES smernicou 2006/49/ES. Jej veľká časť obsahuje len odkazy na smernicu 2006/48/ES. Spojením ustanovení vzťahujúcich sa na obidva druhy činností v balíku by sa preto zvýšila zrozumiteľnosť ustanovení, ktorými sa riadia. Okrem toho by boli rozsiahle prílohy k obom smerniciam integrované do normatívnych ustanovení, čím by sa ešte zjednodušilo ich uplatňovanie. Ustanovenia o obozretnosti priamo uplatniteľné na banky a investičné spoločnosti sú stanovené v návrhu nariadenia. V návrhu smernice by zostali zachované ustanovenia týkajúce sa udeľovania povolení úverovým inštitúciám a uplatňovania slobody usadiť sa a voľného pohybu služieb. Netýkalo by sa to investičných spoločností, pretože príslušné práva a povinnosti sú spravované smernicou 2004/39/ES (MiFiD). Všeobecné zásady dohľadu nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, ktoré sú určené členským štátom a ich príslušným orgánom, by tiež zostali zachované v smernici. Týka sa to najmä výmeny informácií, rozdelenia úloh medzi orgánmi dohľadu v domácej a hostiteľskej krajine a výkonu právomocí ukladať sankcie (ktoré by boli novozavedené). Smernica by stále obsahovala ustanovenia, ktorými sa riadi preverovanie úverových inštitúcií a investičných spoločností, orgánmi dohľadu príslušnými orgánmi členských štátov. Tieto ustanovenia dopĺňajú všeobecné požiadavky týkajúce sa obozretnosti stanovené v nariadení pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti o jednotlivé opatrenia, o ktorých rozhodli príslušné orgány v dôsledku ich prebiehajúceho preverovania každej jednotlivej úverovej inštitúcie a investičnej spoločnosti orgánmi dohľadu. Rozsah týchto opatrení dohľadu by sa ustanovil v smernici, pretože príslušné orgány by mali byť schopné vykonávať svoje posúdenie toho, ktoré opatrenia by mali byť uložené. Zahŕňajú interné postupy v rámci úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti, ktoré sa týkajú najmä riadenia rizík a požiadaviek správy a riadenia spoločností, ktoré sú novozavedené. Sankcie Členské štáty by mali zabezpečiť, aby sa na porušenia bankových právnych predpisov mohli uplatňovať primerané administratívne sankcie a opatrenia. Na tento účel sa od nich smernicou bude vyžadovať, aby dodržiavali súlad s nasledujúcimi minimálnymi pravidlami. Po prvé, administratívne sankcie a opatrenia by sa mali vzťahovať na fyzické alebo právnické osoby, úverové inštitúcie a na jednotlivcov zodpovedných za porušenie. Išlo by podľa potreby o úverové inštitúcie, investičné spoločnosti a jednotlivcov. Po druhé, v prípade porušenia základných ustanovení tejto smernice a nariadenia by príslušné orgány mali mať k dispozícii minimálny súbor administratívnych sankcií a opatrení. Tento súbor zahŕňa odobratie povolenia, príkazy na zdržanie sa správania, verejné vyhlásenie, prepustenie riadiaceho orgánu, administratívne peňažné sankcie. Po tretie, maximálna úroveň administratívnych peňažných sankcií ustanovených vo vnútroštátnych právnych predpisoch by mala byť vyššia ako výhody vyplývajúce z porušenia, ak je možné ich určiť, a v každom prípade by nemala byť nižšia ako úroveň stanovená smernicou (10 % celkového ročného obratu dotknutej inštitúcie v prípade právnickej osoby, 5 miliónov EUR alebo 10 % ročných príjmov jednotlivca v prípade fyzickej osoby). Po štvrté, kritériá zohľadňované príslušnými orgánmi pri určovaní typu a úrovne sankcie, ktorá sa má uplatniť v konkrétnom prípade, by mali zahŕňať aspoň kritériá stanovené v smernici (t.j. výhody vyplývajúce z porušenia alebo straty spôsobené tretím osobám, kooperatívne správanie zodpovednej osoby atď.). Po piate, uplatnené sankcie a opatrenia by sa mali uverejniť v súlade s ustanoveniami tejto smernice. Nakoniec by sa mal zaviesť vhodný mechanizmus, aby sa podnietilo podávanie správ o porušeniach v úverových inštitúciách a investičných spoločnostiach. V tomto návrhu nie sú zahrnuté trestnoprávne sankcie. Správa a riadenie spoločností Riadiaci orgán úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti ako celku by mal mať vždy venovať dostatok času a mať primerané vedomosti, zručnosti a skúsenosti, aby dokázal porozumieť činnosti úverovej inštitúcie a jej hlavným vystaveniam rizikám. Všetci členovia riadiaceho orgánu by mali mať dostatočne dobrú povesť a osobnostné vlastnosti, ako aj nezávislé myslenie, čo im umožní konštruktívne spochybňovať rozhodnutia riadiaceho orgánu a dohliadať na ne. V snahe vyhnúť sa skupinovému mysleniu a zjednodušiť kritické výzvy by mali byť správne rady úverových inštitúcií dostatočne rozmanité, pokiaľ ide o vek, pohlavie, geografický pôvod, vzdelanie a profesionálnu prax, aby predstavovali rôzne názory a skúsenosti. Na účel zaistenia primeraného zastúpenia demografickej skutočnosti má osobitný význam rodová rovnováha. S cieľom zaistiť účinný dohľad nad rizikami a ich kontrolu by riadiaci orgán mal byť zodpovedný za celkovú stratégiu rizika úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti alebo investičnej spoločnosti v oblasti rizík a za primeranosť systémov riadenia rizík so zohľadnením rizikového profilu úverovej inštitúcie. So zreteľom na význam dobrého riadenia rizík v úverových inštitúciách by riadiaci orgán vo svojej funkcii dohľadu mal vytvoriť samostatný výbor pre riziká, ktorý by sa zaoberal konkrétne otázkami rizík a vypracúval by rozhodnutia riadiaceho orgánu o otázkach rizík. Výbor pre riziká by mal pomáhať riadiacemu orgánu v jeho úlohe dohľadu nad rizikami, v konečnom dôsledku by však za stratégiu rizík mal zostať zodpovedný riadiaci orgán. S cieľom poskytnúť ucelený prehľad o riziku vyššiemu manažmentu a riadiacemu orgánu by úverové inštitúcie a investičné spoločnosti mali mať nezávislú funkciu riadenia rizík, ktorá by mala byť schopná sformulovať efektívny a holistický pohľad na celú škálu rizík v úverovej inštitúcii. Funkcia riadenia rizík by mala mať dostatočnú vážnosť a právomoc, aby ovplyvňovala strategické rozhodnutia týkajúce sa riadenia rizík a aby mala priamy prístup k riadiacemu orgánu. Nadmerné spoliehanie sa na externé ratingy Úverové inštitúcie a investičné spoločnosti musia mať zavedené vlastné dobré kritériá poskytovania úverov a postupy rozhodovania o úveroch. Platí to bez ohľadu na to, či inštitúcie poskytujú úvery zákazníkom alebo či spôsobujú expozície sekuritizáciám. Externé ratingy sa môžu v tomto postupe používať ako jeden z viacerých faktorov, ale nesmie prevažovať. Interné metodiky by sa najmä nemali spoliehať výhradne alebo mechanicky na externé ratingy. Na špecifické účely výpočtu požiadaviek na regulačný bankový kapitál sa posúdenia ratingových agentúr v určitých prípadoch uplatňujú ako základ na diferencovanie kapitálových požiadaviek podľa rizík a nie na určenie minimálneho požadovaného kapitálu ako takého. Rámec smernice o kapitálových požiadavkách poskytuje bankám stimul na používanie interných úverových ratingov namiesto externých dokonca aj na účely výpočtu regulačných kapitálových požiadaviek. Navrhovaným ustanovením by sa od úverových inštitúcií a investičných spoločností s podstatným vystavením úverovému riziku alebo podstatnému počtu protistrán vyžadovalo, aby vyvinuli a používali vlastné modely namiesto štandardizovaného prístupu, ktorý sa spolieha na externé ratingy. Okrem toho sa navrhuje, aby EBA každoročne zverejňoval informácie o krokoch, ktoré podnikli inštitúcie a orgány dohľadu v záujme zníženia nadmerného spoliehania sa na externé ratingy, a správy o stupni konvergencie v oblasti dohľadu v tomto smere. Kapitálové rezervy Na základe dohody Bazilej III sa týmto návrhom zavádzajú okrem požiadaviek dve kapitálové rezervy: rezerva na zachovanie kapitálu a proticyklická kapitálová rezerva. Rezerva na zachovanie kapitálu je vo výške 2,5 % rizikovo vážených aktív, uplatňuje sa stále a musí byť splnená pomocou kapitálu najvyššej kvality. Jej cieľom je zaistiť kapacitu inštitúcií na absorpciu strát v stresových obdobiach, ktoré môžu trvať niekoľko rokov. Očakáva sa, že banky si nahromadia takýto kapitál v čase priaznivého hospodárskeho vývoja. Tie úverové inštitúcie, ktoré sú pod cieľovou hranicou rezervy, budú podliehať obmedzeniam v oblasti rozdeľovania výnosov podľa voľného uváženia, až kým nedosiahnu cieľovú rezervu. Pomocou proticyklickej kapitálovej rezervy sa má dosiahnuť širší makroprudenciálny cieľ ochrany bankového sektora a reálneho hospodárstva pred systémovými rizikami vyplývajúcimi z vývoja konjunktúry a úpadku v úhrnnom raste úverovej činnosti a všeobecnejšie z akýchkoľvek iných štrukturálnych premenných a z expozície bankového sektora akýmkoľvek iným rizikovým faktorom týkajúcim sa rizík v oblasti finančnej stability. Bude sa uplatňovať upravením veľkosti rozsahu rezervy určenej rezervou na zachovanie až o ďalších 2,5 %. Proticyklickú kapitálovú rezervu určujú vnútroštátne orgány v prípade úverov poskytovaných fyzickým a právnickým osobám v rámci ich členského štátu. Môže byť vymedzená v rozsahu od 0 % do 2,5 % rizikovo vážených aktív a takisto musí byť splnená pomocou kapitálu najvyššej kvality. V odôvodnených prípadoch môžu orgány stanoviť rezervu nad úrovňou 2,5 %. Proticyklická kapitálová rezerva sa bude vyžadovať počas období nadmerného rastu úverovej činnosti a uvoľní sa v období hospodárskeho poklesu. ESRB by mohol vydať odporúčania pre ďalšie nastavenia rezervy zo strany vnútroštátnych orgánov a jej monitorovanie vrátane prípadov, keď rezerva prekročí 2,5 %. Pokiaľ je proticyklická kapitálová rezerva stanovená pod úrovňou 2,5 %, členské štáty musia navzájom uznať a uplatňovať kapitálový poplatok pre banky v ich členskom štáte. V prípade častí rezervy nad úrovňou 2,5 % si môžu orgány zvoliť, či akceptujú posúdenie svojich partnerov a uplatnia vyššiu mieru alebo či ju ponechajú na úrovni 2,5 % pre inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v ich členskom štáte. Úverové inštitúcie a investičné spoločnosti, ktorých kapitál je pod úrovňou rezerv, budú podliehať obmedzeniam týkajúcim sa rozdeľovania ziskov, platieb týkajúcich sa nástrojov v rámci dodatkového kapitálu Tier 1 a priznania pohyblivej zložky odmeňovania a dobrovoľných platieb dôchodkového zabezpečenia. Okrem toho budú musieť tieto inštitúcie predkladať orgánom dohľadu plány na zachovanie kapitálu, aby sa zaistilo rýchle doplnenie rezerv. 2011/0203 (COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a o prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 53 ods. 1, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky[14], so zreteľom na stanovisko európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov[15], konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: 1. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 [16] o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES zo 14. júna 2006 [17] o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií boli pri niekoľkých príležitostiach podstatným spôsobom zmenené a doplnené. Mnohé ustanovenia smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES sa vzťahujú na úverové inštitúcie aj na investičné spoločnosti. V záujme jasnosti a s cieľom zaistiť jednotné uplatňovanie týchto ustanovení by bolo vhodné zlúčiť tieto ustanovenia do novej právnej úpravy, ktorá sa vzťahuje na úverové inštitúcie aj investičné spoločnosti. V záujme lepšej dostupnosti by sa ustanovenia príloh k uvedeným smerniciam mali začleniť do normatívnych ustanovení tejto novej právnej úpravy. 2. Nová právna úprava by mala pozostávať z dvoch odlišných právnych nástrojov. Táto smernica by mala obsahovať ustanovenia upravujúce udeľovanie povolení na výkon činnosti, nadobúdanie kvalifikovaných podielov, výkon slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby, právomoci orgánov dohľadu domovského a hostiteľského členského štátu v tejto súvislosti a ustanovenia upravujúce počiatočné imanie a preverovanie úverových inštitúcií a investičných spoločností orgánmi dohľadu. Hlavným cieľom a predmetom tejto smernice je koordinovať vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa prístupu k činnosti úverových inštitúcií a investičných spoločností, spôsobov ich riadenia a ich rámca dohľadu. Okrem týchto ustanovení sa ustanovenia smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES vzťahujú na prudenciálne požiadavky úverových inštitúcií a investičných spoločností. Tieto požiadavky by sa mali ustanoviť v nariadení, ktorým sa pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti zriaďujú jednotné a priamo uplatniteľné prudenciálne požiadavky, pretože takéto požiadavky sú úzko spojené s fungovaním finančných trhov so zreteľom na počet aktív, ktoré držia úverové inštitúcie a investičné spoločnosti. Táto smernica by sa preto mala chápať spolu s nariadením. Právny rámec, ktorým sa riadia bankové činnosti a prudenciálne pravidlá pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti by mali tvoriť obidva právne nástroje spolu. 3. Všeobecné prudenciálne požiadavky ustanovené ustanovené v nariadení [vložené OP] sú doplnené o jednotlivé opatrenia, o ktorých budú rozhodovať príslušné orgány v dôsledku ich neustáleho preverovania orgánmi dohľadu každej jednotlivej úverovej inštitúcie a investičnej spoločnosti. Škála týchto opatrení dohľadu by sa mala ustanoviť v tejto smernici a príslušné orgány by mali byť schopné vykonávať svoje posúdenie toho, ktoré opatrenia by mali byť uložené. So zreteľom na tieto jednotlivé opatrenia týkajúce sa likvidity by príslušné orgány mali vziať do úvahy zásady stanovené v usmerneniach o likvidite uverejnených Výborom európskych orgánov bankového dohľadu[18]. 4. Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi[19] sa umožňuje investičným spoločnostiam, ktorým príslušné orgány ich domovských členských štátov udelili povolenie a nad ktorými tieto orgány vykonávajú dohľad, založiť pobočky a slobodne poskytovať služby v ostatných členských štátoch. Touto smernicou sa zodpovedajúcim spôsobom zabezpečuje koordinácia pravidiel, ktorými sa riadi udeľovanie povolení a vykonávanie činností investičných spoločností. Neustanovujú sa ňou však výšky počiatočného imania týchto spoločností alebo spoločný rámec sledovania rizík, ktoré spôsobujú, ktoré by sa mali ustanoviť touto smernicou. 5. Táto smernica by mala predstavovať základný nástroj na vytvorenie vnútorného trhu, a to z hľadiska slobody usadiť sa a slobody poskytovať finančné služby v oblasti úverových inštitúcií. 6. Plynulé fungovanie vnútorného trhu si vyžaduje nielen zákonom stanovené pravidlá, ale aj úzku a pravidelnú spoluprácu a podstatne lepšiu konvergenciu postupov regulácie a dohľadu medzi príslušnými orgánmi členských štátov. 7. Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa zriaďuje Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo)[20], sa zriadil EBA. V tejto smernici by sa mala zohľadňovať úloha a funkcia EBA ustanovená v uvedenom nariadení a postupy, ktoré treba dodržiavať pri prideľovaní úloh EBA. 8. Opatrenia na koordináciu dohľadu nad úverovými inštitúciami s cieľom ochraňovať vklady a vytvoriť rovnaké podmienky pre hospodársku súťaž medzi týmito inštitúciami, by mali platiť pre všetky tieto inštitúcie. Mali by sa však náležite zohľadniť objektívne rozdiely v ich stanovách a v ich poslaní v zmysle vnútroštátneho práva. 9. Opatrenia by preto mali mať čo najväčší rozsah a mali by sa vzťahovať na všetky inštitúcie, ktorých predmetom podnikania je prijímanie splatných prostriedkov od verejnosti, či už v podobe vkladov alebo iných nástrojov, ako sú priebežné emisie dlhopisov a iných porovnateľných cenných papierov a poskytovanie úverov na vlastný účet. Mali by sa stanoviť výnimky v prípade určitých úverových inštitúcií, na ktoré sa táto smernica neuplatňuje. Ustanovenia tejto smernice by nemali ovplyvniť uplatňovanie vnútroštátnych právnych predpisov, v ktorých sa ustanovujú osobitné dodatočné povolenia, ktoré úverovým inštitúciám umožňujú vykonávať určité konkrétne činnosti alebo operácie. 10. Je vhodné uskutočniť harmonizáciu, ktorá je potrebná a dostatočná na zabezpečenie vzájomného uznávania povolení a systémov prudenciálneho dohľadu, a tým umožniť udeľovanie jednotnej licencie, ktorá bude uznávaná v celej Únii a uplatňovať zásadu dohľadu nad obozretným podnikaním domovského členského štátu. 11. Zásady vzájomného uznávania a dohľadu domovského členského štátu si vyžadujú, aby príslušné orgány členských štátov neudeľovali alebo aby odňali povolenie, ak faktory, akými sú predmet činnosti, geografické rozloženie činnosti alebo bežná činnosť, jasne naznačujú, že úverová inštitúcia si právny systém konkrétneho členského štátu vybrala len preto, aby sa vyhla prísnejším pravidlám, ktoré platia v inom členskom štáte, na území ktorého vykonáva alebo zamýšľa vykonávať väčšiu časť svojich činností. Ak toto z daných okolností zrejmé nie je, ale väčšina celkových aktív subjektov bankovej skupiny sa nachádza v inom členskom štáte, ktorého príslušné orgány sú zodpovedné za výkon dohľadu na konsolidovanom základe, mala by sa zmeniť zodpovednosť za výkon dohľadu na konsolidovanom základe len na základe súhlasu týchto príslušných orgánov. 12. Príslušné orgány by nemali udeliť ani predĺžiť povolenie úverovej inštitúcii v prípade, ak by im blízke vzťahy medzi touto inštitúciou a inými fyzickými alebo právnickými osobami znemožnili vykonávať dohľad účinným spôsobom. To platí aj pre úverové inštitúcie, ktorým už bolo povolenie udelené a ktoré by mali takisto uspokojiť príslušné orgány v súvislosti s takýmito blízkymi vzťahmi. 13. Odkaz o účinnom výkone dohľadu zo strany orgánov dohľadu zahŕňa aj dohľad na konsolidovanom základe, ktorý by sa mal vykonávať nad úverovou inštitúciou alebo investičnou spoločnosťou v prípade, že sa to ustanovuje v ustanoveniach právnych predpisov Únie. V takých prípadoch by orgány, ktoré boli požiadané o udelenie povolenia, mali mať možnosť zistiť, ktoré orgány sú príslušné vykonávať dohľad na konsolidovanom základe nad takouto úverovou inštitúciou alebo investičnou spoločnosťou. 14. Úverovým inštitúciám, ktorým bolo udelené povolenie v ich domovskom členskom štáte, by malo byť umožnené kdekoľvek na území Únie vykonávať akúkoľvek alebo všetky činnosti uvedené v prílohe I k tejto smernici prostredníctvom zakladania pobočiek alebo poskytovania služieb. 15. Vzájomné uznávanie je vhodné rozšíriť na činnosti uvedené v prílohe I k tejto smernici v prípade, že ich vykonávajú finančné inštitúcie, ktoré sú dcérskymi spoločnosťami úverových inštitúcií za predpokladu, že tieto dcérske spoločnosti podliehajú konsolidovanému dohľadu, ktorý sa vzťahuje na ich materské spoločnosti, a že spĺňajú určité prísne podmienky. 16. Hostiteľský členský štát by v súvislosti s výkonom práva usadiť sa a slobodou poskytovať služby mal mať však možnosť vyžadovať od inštitúcií, ktorým v ich domovskom členskom štáte nebolo udelené povolenie ako úverovým inštitúciám, a pri činnostiach, ktoré nie sú uvedené v prílohe I k tejto smernici, vyžadovať splnenie konkrétnych ustanovení jeho vlastných vnútroštátnych právnych predpisov alebo pravidiel za predpokladu, že na jednej strane sa na tieto ustanovenia už nevzťahuje nariadenie [vložené OP], sú v súlade s právom Únie a ich účelom je ochrana všeobecného prospechu a že na strane druhej tieto inštitúcie alebo tieto činnosti nepodliehajú rovnocenným pravidlám podľa týchto právnych predpisov alebo pravidiel ich domovského členského štátu. 17. Nad rámec nariadenia [vložené OP], ktorým sa ustanovujú priamo uplatniteľné prudenciálne pravidlá pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti, by členské štáty mali zabezpečiť, aby neexistovali žiadne prekážky vykonávania činností, na ktoré sa vzťahuje vzájomné uznávanie rovnakým spôsobom ako v domovskom členskom štáte za predpokladu, že činnosti povolené v domovskom členskom štáte nie sú v rozpore s právnymi ustanoveniami na ochranu všeobecného prospechu v hostiteľskom členskom štáte. 18. Pravidlá vzťahujúce sa na pobočky úverových inštitúcií s ústredím mimo Únie by mali byť vo všetkých členských štátoch podobné. Je dôležité ustanoviť, aby tieto pravidlá neboli výhodnejšie, ako sú pravidlá platné pre pobočky úverových inštitúcií z iných členských štátov. Únia by mala mať možnosť uzatvárať dohody s tretími krajinami o uplatňovaní pravidiel, ktoré takýmto pobočkám zabezpečia rovnaké zaobchádzanie na celom jej území. Pobočky úverových inštitúcií s povolením udeleným v tretích krajinách by nemali požívať slobodu poskytovať služby ani slobodu usadiť sa v iných členských štátoch ako sú tie, v ktorých boli založené. 19. Medzi Úniou a tretími krajinami by sa mala dosiahnuť dohoda, ktorá v praxi umožní vykonávanie konsolidovaného dohľadu nad čo najväčším geografickým územím. 20. Zodpovednosť za dohľad nad finančným zdravím úverovej inštitúcie, a predovšetkým nad jej platobnou schopnosťou, by mal niesť jej domovský členský štát. Dohľad nad trhovými rizikami by mal podliehať úzkej spolupráci príslušných orgánov domovského a hostiteľského členského štátu. 21. Orgány hosťovských členských štátov by mali dostať informácie o činnostiach vykonávaných na ich územiach. Pokiaľ hosťovské orgány nemusia prijať predbežné kríz ové opatrenia, mali by opatrenia dohľadu prijať domovské orgány členských štátov. 22. Hladké fungovanie vnútorného bankového trhu si vyžaduje nielen zákonom stanovené pravidlá, ale aj úzku a pravidelnú spoluprácu a podstatne lepšiu konvergenciu postupov regulácie a dohľadu príslušných orgánov členských štátov. V tomto zmysle by sa zvažovanie problémov týkajúcich sa jednotlivých úverových inštitúcií a vzájomná výmena informácií mala uskutočňovať prostredníctvom EBA. Postup vzájomného informovania by v žiadnom prípade nemal nahrádzať dvojstrannú spoluprácu. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu by mali mať možnosť v prípade núdze z vlastného podnetu alebo na podnet príslušných orgánov domovského štátu skontrolovať, či činnosť úverovej inštitúcie usadenej na ich území spĺňa príslušné zákony a zásady zdravých administratívnych a účtovných postupov a dostatočnej vnútornej kontroly, a to bez toho, aby boli dotknuté ich vlastné kontrolné právomoci. 23. Je vhodné umožniť výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi a orgánmi alebo subjektmi, ktoré na základe svojej funkcie pomáhajú upevňovať stabilitu finančného systému. V snahe zachovať dôvernosť poskytovaných informácií by sa mali na zoznam adresátov vzťahovať prísne obmedzenia. 24. Určité správanie, ako napríklad podvody alebo zneužívanie interných informácií v obchodnom styku, môže narušiť stabilitu vrátane integrity finančného systému. Je nevyhnutné určiť podmienky, za ktorých je v takýchto prípadoch povolená výmena informácií. 25. Ak je stanovené, že informácie sa môžu poskytovať len s výslovným súhlasom príslušných orgánov, tieto orgány by mali mať možnosť podmieniť svoj súhlas splnením presných podmienok. 26. Mali by sa takisto povoliť výmeny informácií medzi príslušnými orgánmi a centrálnymi bankami a inými orgánmi s podobnou funkciou v ich postavení menových orgánov a v prípade potreby aj inými verejnými orgánmi ústrednej štátnej správy. 27. Na účel upevnenia prudenciálneho dohľadu nad inštitúciami a na ochranu klientov úverových inštitúcií by mali byť audítori povinní urýchlene oznámiť príslušným orgánom, keď pri plnení svojich povinností zistia určité skutočnosti, ktoré môžu mať vážny vplyv na finančnú situáciu alebo administratívnu a účtovnú organizáciu inštitúcie. Z toho istého dôvodu by členské štáty mali takisto stanoviť, že táto povinnosť platí za každých okolností, keď audítor takéto skutočnosti zistí pri plnení svojich úloh v podniku, ktorý je úzko prepojený s úverovou inštitúciou. Povinnosť audítorov oznamovať v prípade potreby príslušným orgánom určité skutočnosti a rozhodnutia týkajúce sa inštitúcie, ktoré zistia pri plnení svojich úloh v nefinančnom podniku, by sama osebe nemala meniť povahu ich úloh v tomto podniku ani spôsob, akým by svoje úlohy v tomto podniku mali vykonávať. 28. V snahe zaistiť súlad inštitúcií, ktoré účinne kontrolujú svoje činnosti, a členov riadiacich orgánov inštitúcií s povinnosťami vyplývajúcimi z tejto smernice a z nariadenia [vložené OP] a s cieľom zaistiť, aby podliehali podobnému zaobchádzaniu v rámci Únie, by sa od členských štátov malo vyžadovať, aby stanovili administratívne sankcie a opatrenia, ktoré sú účinné, primerané a odradzujúce. Z toho dôvodu by administratívne sankcie a opatrenia stanovené členskými štátmi mali spĺňať určité základné požiadavky vo vzťahu k prijímajúcim subjektom, kritériám, ktoré sa majú zohľadniť pri uplatňovaní sankcie alebo opatrenia, k uverejňovaniu sankcií alebo opatrení, ku kľúčovým právomociam ukladať sankcie a k úrovniam administratívnych peňažných sankcií. 29. Príslušné orgány by mali byť najmä splnomocnené uplatňovať peňažné sankcie dosť vysoké na to, aby vyvážili výhody, ktoré možno očakávať, a aby boli dostatočne odrádzajúce aj pre väčšie inštitúcie a ich manažérov. 30. V snahe zaistiť dôsledné uplatňovanie sankcií vo všetkých členských štátoch by sa od členských štátov malo vyžadovať, aby pri určovaní typu administratívnych sankcií alebo opatrení a výšky administratívnych peňažných sankcií zaistili, že príslušné orgány vezmú do úvahy všetky relevantné okolnosti. 31. V snahe zaistiť, aby sankcie mali odradzujúci účinok na širokú verejnosť, mali by sa sankcie normálne uverejňovať s výnimkou prípadov za určitých dobre vymedzených okolností. 32. Na účel zistenia možných porušení by príslušné orgány mali mať potrebné vyšetrovacie právomoci a mali by vytvoriť účinné mechanizmy na podnecovanie ohlasovania potenciálnych alebo skutočných porušení. Týmito mechanizmami by nemali byť dotknuté primerané bezpečnostné opatrenia pre obvinené osoby. 33. Táto smernica by sa mala týkať administratívnych sankcií aj opatrení v snahe zahrnúť všetky opatrenia uplatňované po spáchaní porušenia, a ktoré sú určené na to, aby sa zabránilo ďalším porušovaniam bez ohľadu na to, či sú podľa vnútroštátneho práva klasifikované ako sankcia alebo opatrenie. 34. Touto smernicou by nemali byť dotknuté žiadne ustanovenia v právnych predpisoch členských štátov týkajúce sa trestnoprávnych sankcií. 35. Členské štáty by mali zaistiť, aby úverové inštitúcie a investičné spoločnosti mali interný kapitál, ktorý je vzhľadom na riziká, ktorým sú alebo môžu byť vystavené, primeraný, pokiaľ ide o množstvo, kvalitu a rozdelenie. V následnosti by členské štáty mali zaistiť, aby úverové inštitúcie a investičné spoločnosti zaviedli politiky a postupy na hodnotenie a udržiavanie primeranosti svojho interného kapitálu. 36. Príslušné orgány by mali byť poverené tým, aby zabezpečili, že inštitúcie majú dobrú organizáciu a primerané vlastné zdroje so zreteľom na riziká, ktorým sú alebo môžu byť vystavené inštitúcie. V tomto kontexte môžu príslušné orgány členských štátov zohľadniť aj riziká, ktorým je vystavená časť súvah inštitúcií, s cieľom stanoviť primerané vlastné zdroje. 37. V snahe zabezpečiť, aby úverové inštitúcie pôsobiace v niekoľkých členských štátoch neboli disproporčne zaťažené v dôsledku pretrvávajúcej zodpovednosti príslušných orgánov jednotlivých členských štátov za udeľovanie povolení a dohľad, je nevyhnutné podstatne posilniť spoluprácu medzi zodpovednými orgánmi. V tejto súvislosti by sa mala posilniť úloha orgánu konsolidovaného dohľadu. EBA by mala túto spoluprácu podporovať a posilňovať. 38. S cieľom zaistiť komplexnú trhovú disciplínu v rámci Únie je vhodné, aby príslušné orgány zverejňovali informácie týkajúce sa vykonávania činností úverových inštitúcií a investičných spoločností. Takéto informácie by mali byť dostatočné na umožnenie porovnania prístupov, ktoré prijali rôzne príslušné orgány členských štátov, a na doplnenie požiadaviek zistených v nariadení v súvislosti so zverejňovaním technických informácií inštitúciami. 39. Dohľad na konsolidovanom základe nad inštitúciami sa zameriava na ochranu záujmov vkladateľov a investorov inštitúcií a na zabezpečenie stability finančného systému. Aby dohľad na konsolidovanom základe mohol byť účinný, mal by sa uplatňovať na všetky bankové skupiny vrátane tých, ktorých materské spoločnosti nie sú úverové inštitúcie alebo investičné spoločnosti. Členské štáty by mali príslušným orgánom poskytnúť potrebné právne nástroje, aby im umožnili tento dohľad vykonávať. 40. V prípade skupín s diverzifikovanými činnosťami, kde materské spoločnosti kontrolujú najmenej jednu dcérsku spoločnosť, by príslušné orgány mali mať možnosť zhodnotiť finančnú situáciu úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti v tejto skupine. Príslušné orgány by mali mať prinajmenšom prostriedky na získanie informácií od všetkých podnikov v skupine potrebných na výkon svojej funkcie. V prípade skupín podnikov, ktoré vykonávajú celú škálu finančných činností, by sa mala medzi orgánmi zodpovednými za dohľad nad rôznymi finančnými sektormi vytvoriť spolupráca. 41. Členské štáty by mali mať možnosť zamietnuť alebo odňať bankové povolenie v prípade určitých skupinových štruktúr, ktoré považujú za nevhodné na výkon bankových činností, pretože nad týmito štruktúrami nemôže byť vykonávaný účinný dohľad. V tejto súvislosti by príslušné orgány mali mať potrebné právomoci na zabezpečenie zdravého a obozretného riadenia úverových inštitúcií. 42. V mandátoch príslušných orgánov by sa mala primerane zohľadniť dimenzia Únie. Príslušné orgány by mali preto náležite zvážiť vplyv svojich rozhodnutí na stabilitu finančného systému vo všetkých ostatných dotknutých členských štátoch. Ak sa vo vnútroštátnych právnych predpisoch neustanovuje inak, táto zásada by mala slúžiť na podporu finančnej stability v rámci Únie a nemala by príslušné orgány právne zaväzovať k dosiahnutiu konkrétneho výsledku. 43. Nedostatky v správe a riadení niektorých inštitúcií prispievajú k nadmernému a neobozretnému riskovaniu v bankovom sektore, čo viedlo k zlyhaniu jednotlivých inštitúcií a k systémovým problémom v členských štátoch a na celosvetovej úrovni. Veľmi všeobecné ustanovenia o riadení inštitúcií a nezáväzná povaha dôležitej súčasti rámca správy a riadenia spoločností založená v zásade na dobrovoľných kódexoch správania neuľahčila účinné uplatňovanie postupov dobrej správy a riadenia spoločností inštitúciami. Neexistencia účinného systému kontrolných mechanizmov v rámci úverových inštitúcií vyústila do nedostatočne účinného dohľadu nad rozhodovaním riadiacich orgánov, čo vyvolalo krátkodobé a nadmerne rizikové stratégie riadenia. Nejasná úloha príslušných orgánov pri dohliadaní nad systémami správy a riadenia inštitúcií neumožňovala dostatočný dohľad nad účinnosťou postupov interného riadenia. 44. S cieľom riešiť prípadný škodlivý vplyv zle navrhnutých opatrení správy a riadenia spoločností v oblasti dobrého riadenia rizík by členské štáty mali zaviesť zásady a normy na zaistenie účinného dohľadu riadiacim orgánom, podporovať správnu kultúru rizika na všetkých úrovniach úverových inštitúcií investičných spoločností a umožniť príslušným orgánom, aby sledovali primeranosť opatrení týkajúcich sa interného riadenia. Tieto zásady a normy by sa mali uplatňovať so zohľadnením povahy, rozsahu a komplexnosti činností inštitúcií. 45. S cieľom účinne monitorovať činnosti a rozhodnutia vedenia by riadiaci orgán inštitúcie mal venovať dostatočný čas vykonávaniu svojich funkcií a zvládnutiu pochopenia činnosti inštitúcie, jej hlavných vystavení riziku, ako aj dôsledkov činnosti a stratégie v oblasti rizika. Súčasné spájanie príliš vysokého počtu riadiacich funkcií by členom riadiaceho orgánu zabránilo venovať primeraný čas výkonu tejto úlohy dohľadu. Preto je potrebné obmedziť počet mandátov, ktoré môže vykonávať člen riadiaceho orgánu inštitúcie súčasne v rôznych subjektoch. 46. Nedostatočné sledovanie rozhodnutí manažmentu správnymi radami je čiastočne spôsobené fenoménom skupinového myslenia. Jednou z príčin tohto javu je nedostatočná rozmanitosť zloženia správnych rád. Riadiace orgány inštitúcií by preto mali byť dostatočne rozmanité, pokiaľ ide o vek, pohlavie, geografický pôvod, vzdelanie a profesionálnu prax, aby predstavovali rôzne pohľady a skúsenosti a uľahčili tak nezávislé názory a kritické spochybňovanie. Na účel zaistenia primeraného zastúpenia populácie má osobitný význam rodová rovnováha. Rôznorodejšie správne rady by mali účinnejšie monitorovať riadenie, a tým prispievať k zlepšenému dohľadu nad rizikom a odolnosti inštitúcií. Jedným z kritérií zloženia správnej rady by preto mala byť rôznorodosť. 47. Politiky odmeňovania, ktoré podnecujú nadmerne rizikové správanie, môžu poškodiť vhodné a účinné riadenie rizík úverových inštitúcií a investičných spoločností. Skupina G-20 sa zaviazala uplatňovať zásady Rady pre finančnú stabilitu (FSB – Financial Stability Board) týkajúce sa vhodných postupov oceňovania a vykonávacích noriem (ďalej len „zásady a normy FSB“), ktorými sa rieši prípadný škodlivý vplyv zle navrhnutých štruktúr odmeňovania na kvalitu riadenia rizík a kontrolu rizikového správania osôb. Cieľom tejto smernice je implementácia medzinárodných zásad a noriem na európskej úrovni zavedením výslovnej povinnosti úverových inštitúcií a investičných spoločností zaviesť a udržiavať v prípade kategórií pracovníkov, ktorých profesionálne aktivity majú významný vplyv na rizikový profil úverových inštitúcií a investičných spoločností také politiky a postupy odmeňovania, ktoré sú v súlade s účinným riadením rizík. 48. S cieľom zaistiť, aby úverové inštitúcie a investičné spoločnosti mali zavedené vhodné politiky odmeňovania je vhodné špecifikovať jasné zásady týkajúce sa správy a štruktúry politík odmeňovania. Najmä štruktúra politík odmeňovania by mala byť prepojená s ochotou úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti podstupovať riziká, ako aj s ich hodnotami a dlhodobými záujmami. Na tento účel by sa posudzovanie výkonnostných zložiek odmeňovania malo zakladať na dlhodobejšom výkone a mali by sa v ňom zohľadňovať súčasné a budúce riziká spojené s týmto výkonom. S cieľom zabezpečiť, aby sa koncepcia politík odmeňovania začlenila do riadenia rizík úverovej inštitúcie, riadiaci orgán by mal v rámci svojej funkcie dohľadu prijať a pravidelne skúmať uplatňované politiky odmeňovania. Do ustanovení o odmeňovaní sa proporcionálne premietajú rozdiely medzi rôznymi typmi úverových inštitúcií a investičných spoločností podľa ich veľkosti, vnútornej organizácie a povahy, rozsahu a komplexnosti ich činností, a najmä to, že pre určité typy investičných spoločností by nemuselo byť primerané dodržiavať všetky zásady. 49. Keďže zle navrhnuté politiky odmeňovania a motivačné schémy môžu do neprijateľnej miery zvýšiť riziká, ktorým sú úverové inštitúcie a investičné spoločnosti vystavené, mali by sa podniknúť okamžité kroky na nápravu a v prípade potreby prijať primerané nápravné opatrenia. V nadväznosti na to je vhodné zabezpečiť, aby príslušné orgány mali právomoci ukladať príslušným subjektom kvalitatívne alebo kvantitatívne opatrenia, ktoré sú navrhnuté na riešenie problémov, ktoré sa zistili v súvislosti s politikami odmeňovania v rámci postupu dohľadu. 50. Ustanovenia o odmeňovaní by sa mali uplatňovať bez toho, aby tým bolo dotknuté plné uplatňovanie základných práv zaručených článkom 153 ods. 5 ZFEÚ, všeobecné zásady vnútroštátneho zmluvného a pracovného práva, právne predpisy týkajúce sa práv a účasti akcionárov a všeobecné povinnosti riadiacich orgánov dotknutej inštitúcie, ako aj prípadné práva sociálnych partnerov na uzatváranie a presadzovanie kolektívnych dohôd, a to v súlade s vnútroštátnym právom a zvyklosťami. 51. Kapitálové požiadavky týkajúce sa úverového rizika a trhového rizika by mali byť založené na externých ratingoch len v nevyhnutnom rozsahu. Ak je úverové riziko podstatné, inštitúcie by sa mali všeobecne snažiť o zavedenie prístupov založených na interných ratingoch alebo interných modeloch. Štandardizované prístupy, ktoré sa spoliehajú na externé ratingy, by sa však mohli používať v prípadoch, keď je úverové riziko menej podstatné, čo sa stáva zvyčajne v menej sofistikovaných inštitúciách, pre triedy s nepodstatnou expozíciou alebo v situáciách, ak by vnútorné prístupy boli neprimerane náročné. 52. So zreteľom na dohľad nad likviditou by zodpovednosť mali niesť domovské členské štáty ihneď, ako sa začnú uplatňovať podrobné kritériá požiadavky týkajúcej sa krytia likvidity. Z toho dôvodu je potrebné dosiahnuť koordináciu dohľadu v tejto oblasti, aby sa dovtedy primerane zaviedol dohľad vykonávaný domovským členským štátom. V snahe zaistiť účinný dohľad by mali orgány domovskej a hosťujúcej krajiny ďalej spolupracovať v oblasti likvidity. 53. V prípade, že skupinové likvidné aktíva v jednej inštitúcii budú v stresových situáciách spĺňať potreby likvidity iného člena tejto skupiny, príslušné orgány oslobodia inštitúciu od požiadaviek týkajúcich sa krytia likviditou a namiesto toho uplatnia tieto požiadavky na konsolidovanom základe. 54. Opatrenia prijaté podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES zo 4. apríla 2001 o reorganizácii a likvidácii úverových inštitúcií[21] by nemali byť v rozpore s opatreniami prijatými na základe tejto smernice. Opatrenia dohľadu by nemali viesť k diskriminácii veriteľov pochádzajúcich z rôznych členských štátov. 55. V súvislosti s finančnou krízou a procyklickými mechanizmami, ktoré prispeli k jej vzniku a zhoršili jej účinok, FSB, BCBS a skupina G20 stanovili odporúčania na zmiernenie procyklických účinkov finančnej regulácie. V decembri 2010 BCBS vydal nové globálne regulačné predpisy týkajúce sa kapitálovej primeranosti bánk vrátane pravidiel, ktorými sa vyžaduje udržiavanie rezervy na zachovanie kapitálu a proticyklickej kapitálovej rezervy. 56. Preto je vhodné požadovať, aby úverové inštitúcie a investičné spoločnosti okrem požiadaviek na vlastné zdroje držali rezervu na zachovanie kapitálu a proticyklickú kapitálovú rezervu, aby sa zaistilo, že úverové inštitúcie a investičné spoločnosti nahromadia počas období hospodárskeho rastu dostatočnú kapitálovú základňu na absorbovanie strát v stresových obdobiach. Proticyklická kapitálová rezerva by sa vytvárala, keď sa usúdi, že úhrnný rast úverovej činnosti súvisí s vytváraním systémového rizika, a čerpala by sa počas stresových období. 57. S cieľom zaistiť, aby proticyklické rezervy správne odrážali riziko nadmerného rastu úverovej činnosti v bankovom sektore, úverové inštitúcie a investičné spoločnosti by mali vypočítať vlastné inštitucionálne rezervy ako vážený priemer mier proticyklickej rezervy, ktoré sa uplatňujú na krajiny, v ktorých sa nachádzajú ich kreditné expozície. Každý členský štát by mal preto určiť orgán zodpovedný za štvrťročné určovanie úrovne proticyklickej kapitálovej rezervy na expozície, ktoré sa nachádzajú v tomto členskom štáte. V tomto pomere rezervy by sa mal zohľadňovať rast úverových úrovní a zmeny pomeru úveru k HDP v danom členskom štáte a akékoľvek iné premenné relevantné v súvislosti s rizikami v oblasti finančnej stability. 58. V snahe podporiť medzinárodný súlad pri určovaní mier proticyklickej kapitálovej rezervy BCBS vypracoval metodiku na základe pomeru úverov a HDP. Mala by slúžiť ako spoločný východiskový bod pre rozhodnutia príslušných vnútroštátnych orgánov o mierach rezervy, nemala by však spôsobiť automatické stanovovanie rezervy, ani zaväzovať určený orgán. Určené orgány by mohli takisto zohľadňovať štrukturálne premenné a expozíciu bankového sektora akýmkoľvek iným rizikovým faktorom týkajúcim sa rizík v oblasti finančnej stability. 59. S cieľom dosiahnuť súdržné uplatňovanie a zaistiť makroprudenciálny dohľad v rámci Únie je vhodné, aby Európsky výbor pre systémové riziká (ESRB – European Systemic Risk Board) vypracoval zásady prispôsobené hospodárstvu Únie a bol zodpovedný za monitorovanie ich uplatňovania. Touto smernicou by sa nemalo zabrániť ESRB prijímať akékoľvek opatrenia, ktoré považuje za potrebné podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1092/2010 z 24. novembra 2010 o makroprudenciálnom dohľade Európskej únie nad finančným systémom a o zriadení Európskeho výboru pre systémové riziká[22]. 60. Je vhodné, aby rozhodnutia členských štátov o mierach proticyklickej rezervy boli koordinované v čo najväčšej možnej miere. V tejto súvislosti by ESRB na požiadanie vnútroštátnych orgánov mohol medzi nimi uľahčiť diskusie o nimi navrhovaných nastaveniach rezervy. Na podporu dôsledného prístupu k faktorom, na základe ktorých určené orgány prijímajú tieto rozhodnutia a na zaistenie toho, aby stanovenie proticyklického pomeru rezervy bolo v súlade so základnými zásadami vnútorného trhu, by sa od určených orgánov malo takisto požadovať, aby oznámili ESRB a EBA, keď zohľadňujú iné premenné, než je odchýlenie pomeru úveru k HDP od jeho dlhodobého trendu a príslušných usmernení od ESRB, a v následnosti ustanovili pomer rezervy, ktorý je vyšší, než by bol, keby sa tieto premenné nezohľadnili. Cieľom takéhoto oznámenia by malo byť, aby ESRB a EBA posúdili povahu týchto premenných a súlad so zásadami vnútorného trhu pri stanovovaní pomeru rezervy. 61. Ak úverová inštitúcia alebo investičná spoločnosť nesplní v plnom rozsahu požiadavky týkajúce sa rezervy na zachovanie kapitálu a akejkoľvek ďalšej proticyklickej rezervy, mala by podliehať opatreniam určeným na zaistenie toho, aby obnovila svoje úrovne vlastných zdrojov včas. Na zachovanie kapitálu je vhodné uložiť primerané obmedzenia týkajúce sa dobrovoľných rozdelení ziskov vrátane platieb dividend a platieb pohyblivej zložky odmeňovania. Aby sa zaistilo, že tieto inštitúcie alebo spoločnosti majú dôveryhodnú stratégiu na obnovu úrovní vlastných zdrojov, malo by sa od nich požadovať, aby vypracovali plán na zachovanie kapitálu, v ktorom sa určí, ako sa budú uplatňovať obmedzenia týkajúce sa rozdelení, a ostatné opatrenia, ktoré inštitúcia alebo spoločnosť plánuje prijať v záujme zaistenia úplného dodržiavania požiadaviek týkajúcich sa rezerv, a aby sa na tomto pláne dohodli s príslušnými orgánmi. 62. Technické predpisy vo finančných službách by mali zaistiť koherentnú harmonizáciu a primeranú ochranu vkladateľov, investorov a spotrebiteľov v rámci Únie. Bolo by efektívne a vhodné poveriť EBA ako orgán s veľmi špecializovanými odbornými znalosťami vypracovaním návrhu regulačných a vykonávacích technických predpisov, ktoré neobsahujú politické rozhodnutia, a ich predložením Komisii. 63. Komisia by mala prijať návrh regulačných technických predpisov vypracovaných EBA v oblastiach udeľovania povolení a nadobúdania významných podielov v úverových inštitúciách, výmeny informácií medzi príslušnými orgánmi, uplatňovania slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby, spolupráce v oblasti dohľadu, správy a riadenia, politík odmeňovania a mechanizmov vnútornej kontroly úverových inštitúcií a investičných spoločností, dohľadu nad zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami a preskúmavania orgánmi dohľadu prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 290 ZFEÚ a v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. 64. Komisia by takisto mala byť splnomocnená na prijímanie vykonávacích technických predpisov v oblastiach udeľovania povolení a nadobúdania významných podielov v úverových inštitúciách, výmeny informácií medzi príslušnými orgánmi, spolupráce orgánov dohľadu, osobitných požiadaviek na obozretné podnikanie a zverejňovania informácií orgánmi dohľadu prostredníctvom vykonávacích aktov podľa článku 291 ZFEÚ a v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. EBA by mal byť poverený vypracovaním vykonávacích technických predpisov, ktoré predloží Komisii. 65. V snahe zaistiť jednotné podmienky na vykonávanie tejto smernice by mali byť Komisii udelené vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie[23]. 66. V snahe špecifikovať požiadavky ustanovené v tejto smernici by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ mala delegovať na Komisiu so zreteľom na objasnenie vymedzenia pojmov a terminológie použitej v tejto smernici s rozšírením zoznamu činností podliehajúcich vzájomnému uznávaniu v prílohe, zlepšením výmeny informácií týkajúcich sa pobočiek úverových inštitúcií a úprav ustanovení týkajúcich sa interných opatrení, postupov a mechanizmov. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas svojich prípravných prác uskutočnila náležité konzultácie, a to aj na expertnej úrovni. 67. Komisia by pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov mala zaručiť súbežné, včasné a primerané odosielanie relevantných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade. 68. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES z 25. novembra 2009 o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II)[24] je relevantná vtedy, keď sa nadobúdajú kvalifikované podiely v úverovej inštitúcii; 69. Odkazy na existujúce vnútroštátne zákony, predpisy a správne opatrenia k smerniciam, ktoré sa zrušujú touto smernicou, by sa mali vykladať ako odkazy na túto smernicu. 70. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES[25], smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/65/ES z 13. júla 2009 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP)[26], smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/110/ES zo 16. septembra 2009 o začatí a vykonávaní činnosti a dohľade nad obozretným podnikaním inštitúcií elektronického peňažníctva, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje smernica 2000/46/ES[27], smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte[28] a smernica [AIFMD] Európskeho parlamentu a Rady o správcoch alternatívnych investičných fondov, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2003/41/ES a 2009/65/ES, odkazujú na ustanovenia smerníc 2006/48/ES a 2006/49/EC, ktoré sa zaoberajú požiadavkami na vlastné zdroje a ktoré sa teraz ustanovujú v nariadení [vložené OP]. Odkazy na smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES v uvedených smerniciach by sa mali chápať ako odkazy na ustanovenia upravujúce požiadavky na vlastné zdroje v uvedenom nariadení. 71. V snahe umožniť vypracovanie technických predpisov s cieľom zaistiť, aby inštitúcie, ktoré sú súčasťou finančného konglomerátu, uplatňovali vhodné metódy výpočtu na určenie požadovaného kapitálu na konsolidovanom základe, je potrebné zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť smernicu 2002/87/ES. 72. Aby vnútorný bankový trh fungoval s rastúcou efektívnosťou a aby sa občanom Únie poskytla dostatočná miera transparentnosti, je nevyhnutné, aby príslušné orgány zverejnili, ako sa smernica vykonáva, a to takým spôsobom, ktorý umožňuje zmysluplné porovnanie. 73. Vzhľadom na dohľad nad likviditou by mala existovať lehota, v rámci ktorej členské štáty zabezpečia prechod na regulačný režim, v rámci ktorého sa uplatňujú podrobné kritériá týkajúce sa požiadaviek na krytie likviditou. 74. Na spracovanie osobných údajov na účely tejto smernice by sa mali v plnom rozsahu uplatňovať ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46 z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov[29] a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov[30]. 75. Keďže ciele tejto smernice, a to stanovenie pravidiel týkajúcich sa prístupu k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodu rozsahu a dôsledkov navrhovanej akcie ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Európskej únie (ďalej len „Únia“), môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov. 76. Povinnosť transponovať túto smernicu do vnútroštátneho práva by sa mala obmedziť na tie ustanovenia, ktoré predstavujú podstatnú zmenu v porovnaní s predchádzajúcimi smernicami. 77. Smernica 2006/48/ES o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES zo 14. júna 2006 by sa preto mali zrušiť, PRIJALI TÚTO SMERNICU: OBSAH Hlava I Predmet úpravy, rozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmov 29 Hlava II Príslušné orgány 32 Hlava III Požiadavky na prístup k činnosti úverových inštitúcií 34 Kapitola 1 Všeobecné požiadavky na prístup k činnosti úverových inštitúcií 34 Kapitola 2 Kvalifikovaný podiel v úverovej inštitúcii 39 Hlava IV Počiatočné imanie investičných spoločností 45 Hlava V Ustanovenia týkajúce sa slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby 48 Kapitola 1 Všeobecné zásady 48 Kapitola 2 Právo úverových inštitúcií usadiť sa 49 Kapitola 3 Vykonávanie slobody poskytovať služby 52 Kapitola 4 Právomoci príslušných orgánov hostiteľského členského štátu 52 Hlava VI Vzťahy s tretími krajinami 56 Hlava VII Dohľad nad obozretným podnikaním 58 Kapitola 1 Zásady dohľadu nad prudenciálnym podnikaním 58 Oddiel I Právomoci domovského a hostiteľského členského štátu 58 Oddiel II Výmena informácií a služobné tajomstvo 63 Oddiel III Úloha osôb zodpovedných za zákonom stanovenú kontrolu individuálnych a konsolidovaných účtovných závierok 68 Oddiel IV Právomoci dohľadu, právomoc ukladať sankcie a právo odvolať sa 69 Kapitola 2 Procesy preskúmania 74 Oddiel I Proces hodnotenia internej kapitálovej primeranosti 74 Oddiel II Opatrenia, procesy a mechanizmy inštitúcií 75 Pododdiel 1 Všeobecné zásady 75 Pododdiel 2 Technické kritériá týkajúce sa organizácie a zaobchádzania s rizikami 76 Pododdiel 3 Riadenie 82 Oddiel III Proces preskúmania a hodnotenia orgánmi dohľadu 89 Oddiel IV Opatrenia dohľadu 95 Oddiel V Úroveň uplatňovania 97 Kapitola 3 Dohľad na konsolidovanom základe 99 Oddiel I Zásady vykonávania dohľadu na konsolidovanom základe 99 Oddiel II Finančné holdingové spoločnosti a zmiešané finančné holdingové spoločnosti 108 Kapitola 4 Kapitálové rezervy 112 Oddiel I Rezerva na zachovanie kapitálu a proticyklická kapitálová rezerva 112 Oddiel II Určovanie a výpočet proticyklických kapitálových rezerv 113 Oddiel III Opatrenia na zachovanie kapitálu 120 Hlava VIII Zverejňovanie informácií príslušnými orgánmi 125 Hlava IX Delegované a vykonávacie akty 128 Hlava X Zmeny a doplnenia smernice 2002/87/ES 130 Hlava XI Prechodné a záverečné ustanovenia 131 Kapitola 1 Prechodné ustanovenia o dohľade nad úverovými inštitúciami vykonávajúcimi slobodu usadiť sa a slobodu poskytovať služby 131 Kapitola 2 Prechodné ustanovenia o kapitálových rezervách 135 Kapitola 3 Záverečné ustanovenia 136 Príloha I Zoznam činností, na ktoré sa vzťahuje vzájomné uznávanie 139 Príloha II Tabuľka zhody 141 Hlava I Predmet úpravy, rozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmov Článok 1 Predmet úpravy Touto smernicou sa ustanovujú pravidlá, ktorými sa od členských štátov vyžaduje, aby dosiahli spoločné výsledky v týchto oblastiach: a) prístupu k činnosti úverových inštitúcií a investičných spoločností (ďalej len „inštitúcie“); b) právomocí dohľadu a nástrojov prudenciálneho dohľadu nad inštitúciami vykonávaného príslušnými orgánmi; c) prudenciálneho dohľadu nad inštitúciami vykonávaného príslušnými orgánmi vo vzťahu k rizikám, ktorými sa nezaoberajú jednotné pravidlá ustanovené v nariadení [vložené OP]; d) požiadaviek zverejňovania pre príslušné orgány v oblasti prudenciálnej úpravy a dohľadu nad inštitúciami. Článok 2 Rozsah pôsobnosti 78. Článok 34 a hlava VII kapitoly 3 sa uplatňuje na finančné holdingové spoločnosti, zmiešané finančné holdingové spoločnosti a holdingové spoločnosti so zmiešanou činnosťou, ktoré majú ústredie v Únii. 79. S inštitúciami, na ktoré sa podľa tohto článku ods. 3 neuplatňuje táto smernica, ale s výnimkou centrálnych bánk, sa na účely článku 34 a kapitoly 3 hlavy VII zaobchádza ako s finančnými inštitúciami. 80. Táto smernica sa nevzťahuje na: 1) prístup k činnosti investičných spoločností, pokiaľ sa upravuje smernicou 2004/39/ES; 2) centrálne banky; 3) inštitúcie poštových poukážok; 4) v Belgicku na „Institut de Réescompte et de Garantie/Herdiscontering- en Waarborginstituut“; 5) v Dánsku na „Dansk Eksportfinansieringsfond“, „Danmarks Skibskredit A/S“ a „KommuneKredit“; 6) v Nemecku na „Kreditanstalt für Wiederaufbau“, podniky uznané podľa „Wohnungsgemein-nützigkeitsgesetz“ za subjekty štátnej bytovej politiky, ktorých hlavným predmetom činnosti nie sú bankové transakcie, a podniky, ktoré sú v zmysle uvedeného zákona uznané za neziskové bytové podniky; 7) v Grécku na „Ταμείο Παρακαταθηκών και Δανείων“ (Tamio Parakatathikon kai Danion); 8) v Španielsku na „Instituto de Crédito Oficial“; 9) vo Francúzsku na „Caisse des dépots et consignations“; 10) v Írsku na „credit unions“ a „friendly societies“; 11) v Taliansku na „Cassa depositi e prestiti“; 12) v Lotyšsku na „krājaizdevu sabiedrības“, t.j. podniky, ktoré sú podľa „krājaizdevu sabiedrību likums“ uznané za družstevné podniky poskytujúce peňažné služby výhradne svojim členom; 13) v Litve na „kredito unijos“ iné ako „Centrinė kredito unija“; 14) v Maďarsku na „Magyar Fejlesztési Bank Rt.“ a na „Magyar Export-Import Bank Rt.“; 15) v Holandsku na „Nederlandse Investeringsbank voor Ontwikkelingslanden NV“, „NV Noordelijke Ontwikkelingsmaatschappij“, „NV Industriebank Limburgs Instituut voor Ontwikkeling en Financiering“ a „Overijsselse Ontwikkelingsmaatschappij NV“; 16) v Rakúsku na podniky uznané za verejnoprospešné bytové združenia a na „Österreichische Kontrollbank AG“; 17) v Poľsku na „Spółdzielcze Kasy Oszczędnościowo – Kredytowe“ a na „Bank Gospodarstwa Krajowego“; 18) v Portugalsku na „Caixas Económicas“ existujúce k 1. januáru 1986 s výnimkou tých, ktoré boli založené ako spoločnosti s ručením obmedzeným, a „Caixa Económica Montepio Geral“; 19) vo Fínsku na „Teollisen yhteistyön rahasto Oy/Fonden för industriellt samarbete AB“ a „Finnvera Oyj/Finnvera Abp“; 20) vo Švédsku na „Svenska Skeppshypotekskassan“; 21) v Spojenom kráľovstve na „National Savings Bank“, „Commonwealth Development Finance Company Ltd“, „Agricultural Mortgage Corporation Ltd“, „Scottish Agricultural Securities Corporation Ltd.“, „Crown Agents for overseas governments and administrations“, „credit unions“ a „municipal banks“; 22) v Slovinsku na, ‚SID-Slovenska izvozna in razvojna banka, d.d. Ljubljana“. Článok 3 Zákaz podnikania v oblasti prijímania vkladov a iných splatných prostriedkov od verejnosti pre podniky, ktoré nie sú úverovými inštitúciami 81. Členské štáty zakážu osobám alebo podnikom, ktoré nie sú úverovými inštitúciami, podnikať v oblasti prijímania vkladov a iných splatných prostriedkov od verejnosti. 82. Odsek 1 sa nevzťahuje na prijímanie vkladov alebo iných splatných prostriedkov, ak ich prijíma členský štát, jeho orgány regionálnej alebo miestnej správy alebo medzinárodné verejné orgány, ktorých členom je jeden alebo viac členských štátov, ani na prípady, ktoré sú výslovne ustanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch alebo v práve Únie, a to za predpokladu, že tieto činnosti podliehajú úprave a kontrolným mechanizmom, ktorých účelom je ochrana vkladateľov a investorov a ktoré sa na tieto prípady vzťahujú. Článok 4 Vymedzenie pojmov 83. Uplatňujú sa vymedzenia uvedené v článku 4 nariadenia [vložené OP]. 84. Na účely tejto smernice sa uplatňuje aj toto vymedzenie pojmov: 85. „podnik pomocných služieb“ je podnik, ktorého hlavným predmetom činnosti je vlastnenie alebo správa majetku, riadenie služieb spracovania údajov alebo iná podobná činnosť, ktorá je doplnkom hlavnej činnosti jednej alebo viacerých úverových inštitúcií; 86. „riziko nadmerného využívania pákového efektu“ je riziko vyplývajúce zo zraniteľnosti inštitúcie v dôsledku využívania pákového efektu alebo podmieneného pákového efektu, ktoré si môže vyžadovať neplánované nápravné opatrenia v podnikateľskom pláne vrátane núdzového predaja aktív, čoho výsledkom môžu byť straty alebo úpravy ocenenia jej zvyšných aktív; 87. „interné prístupy“ sú prístupy, na ktoré sa odkazuje v článkoch 138 ods. 1, 216, 220, 301 ods. 2, 277, 352 a 254 ods. 3 nariadenia [vložené OP]. Hlava II Príslušné orgány Článok 5 Ustanovenie a právomoci príslušných orgánov 88. Členské štáty určia príslušné orgány, ktoré plnia povinnosti ustanovené touto smernicou. Informujú o tom Komisiu a EBA a uvedú pritom akékoľvek rozdelenie povinností. 89. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány monitorovali činnosti inštitúcií na účel posúdenia dodržiavania súladu s požiadavkami tejto smernice a nariadenia [vložené OP]. 90. Členské štáty zabezpečia, aby sa zaviedli vhodné opatrenia, ktoré umožnia príslušným orgánom získať informácie potrebné na posúdenie, či inštitúcie dodržiavajú svoje povinnosti. 91. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány mali odborné znalosti, zdroje, operačné schopnosti a nezávislosť potrebnú na vykonávanie funkcií dohľadu a vyšetrovania ustanovených touto smernicou a nariadením [vložené OP]. Príslušné orgány musia mať všetky právomoci v oblasti dohľadu a vyšetrovania, potrebné na vykonávanie svojich funkcií. 92. Členské štáty požadujú, aby inštitúcie poskytovali príslušným orgánom svojich domovských členských štátov všetky informácie potrebné na vyhodnotenie toho, či dodržiavajú pravidlá prijaté v súlade s touto smernicou a nariadením [vložené OP]. Členské štáty takisto zabezpečia, aby vnútorné kontrolné mechanizmy a administratívne a účtovné postupy inštitúcií umožňovali kedykoľvek si overiť dodržiavanie týchto pravidiel. 93. Členské štáty zaisťujú, aby inštitúcie zaevidovali všetky svoje transakcie a dokumentačné systémy a postupy, ktoré sú predmetom tejto smernice a nariadenia [vložené OP] tak, aby boli príslušné orgány schopné kedykoľvek overiť dodržiavanie požiadaviek tejto smernice a nariadenia [vložené OP]. Článok 6 Koordinácia v rámci členských štátov Ak členské štáty majú na vykonávanie prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami, investičnými spoločnosťami a finančnými inštitúciami viac ako jeden príslušný orgán, prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie koordinácie medzi týmito orgánmi. Článok 7 Spolupráca s EBA Príslušné orgány zohľadnia pri výkone svojich povinností zbližovanie v oblasti nástrojov dohľadu a postupov dohľadu pri uplatňovaní zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení prijatých na základe tejto smernice. Členské štáty na tento účel zabezpečia, aby: a) sa príslušné orgány podieľali na činnostiach EBA; b) príslušné orgány vynaložili všetko úsilie na dodržiavanie usmernení a odporúčaní vydaných EBA v súlade s článkom 16 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010; c) národné mandáty udelené príslušným orgánom nebránili plneniu ich povinností ako členov EBA alebo podľa tejto smernice a nariadenia [vložené OP]. Článok 8 Európsky rozmer dohľadu Príslušné orgány v jednom členskom štáte pri výkone svojich všeobecných úloh na základe informácií, ktoré sú k dispozícii v príslušnom čase, náležite zohľadňujú potenciálny vplyv svojich rozhodnutí na stabilitu finančného systému vo všetkých ostatných dotknutých členských štátoch, a to najmä v krízových situáciách. Hlava III Požiadavky na prístup k činnosti úverových inštitúcií Kapitola 1 Všeobecné požiadavky na prístup k činnosti úverových inštitúcií Článok 9 Udeľovanie povolení 94. Členské štáty požadujú od úverových inštitúcií, aby pred začatím svojej činnosti získali potrebné povolenie. Bez toho, aby boli dotknuté články 10 až 14, stanovia požiadavky na udelenie tohto povolenia a oznámia ich EBA. 95. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov týkajúcich sa týchto oblastí: a) spresnenia informácií, ktoré sa majú poskytnúť príslušným orgánom v žiadosti o povolenie úverových inštitúcií vrátane plánu činnosti ustanoveného v článku 10; b) spresnenia podmienok na splnenie požiadavky ustanovenej v článku 13; c) spresnenia požiadaviek vzťahujúcich sa na akcionárov a spoločníkov s kvalifikovanými podielmi; d) spresnenia prekážok, ktoré môžu brániť účinnému výkonu funkcií dohľadu príslušného orgánu, ako sa ustanovuje v článku 14. Komisii sa udeľuje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku písm. a) až d) v súlade s postupom ustanoveným v článkoch 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. 96. EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov štandardných formulárov, vzorov a postupov na takéto poskytovanie informácií. Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. 97. EBA predloží Komisii návrh technických predpisov uvedených v odsekoch 2 a 3 do 31. decembra 2015. Článok 10 Plán činnosti a organizačná štruktúra Členské štáty vyžadujú, aby bol k žiadosti o udelenie povolenia priložený aj plán činnosti, v ktorom sú uvedené druhy plánovaných podnikateľských činností a organizačná štruktúra úverovej inštitúcie. Článok 11 Ekonomické potreby Členské štáty nevyžadujú, aby sa žiadosť o udelenie povolenia hodnotila vo vzťahu k ekonomickým potrebám trhu. Článok 12 Počiatočné imanie 98. Bez toho, aby boli dotknuté ostatné všeobecné podmienky ustanovené vnútroštátnym právom, príslušné orgány neudelia povolenie v prípade, ak úverová inštitúcia nemá samostatné vlastné zdroje alebo ak jej počiatočné imanie je nižšie ako 5 miliónov EUR. 99. Počiatočné imanie zahŕňa základné imanie a rezervné fondy podľa článku 24 písm. a) až e) nariadenia [vložené OP]. 100. Členské štáty môžu rozhodnúť, že úverové inštitúcie, ktoré nespĺňajú požiadavku samostatných vlastných zdrojov a ktoré existovali k 15. decembru 1979, môžu vo svojej činnosti pokračovať. Členské štáty môžu tieto úverové inštitúcie oslobodiť od povinnosti spĺňať požiadavku uvedenú v článku 13 ods. 1 prvom pododseku. 101. Členské štáty môžu udeliť povolenie určitým kategóriám úverových inštitúcií, ktorých počiatočné imanie nedosahuje úroveň stanovenú v odseku 1, a to na základe týchto podmienok: a) počiatočné imanie nesmie byť nižšie ako 1 milión EUR; b) dotknuté členské štáty oznámia Komisii a EBA svoje dôvody, pre ktoré sa rozhodli využiť túto možnosť. Článok 13 Účinné riadenie činnosti a ústredie 102. Príslušné orgány udelia úverovej inštitúcii povolenie len vtedy, ak činnosť úverovej inštitúcie účinne riadia aspoň dve osoby. Povolenie neudelia vtedy, ak tieto osoby nemajú dostatočne dobrú povesť alebo dostatočné vedomosti, zručnosti a skúsenosti potrebné na výkon týchto úloh. 103. Každý členský štát požaduje, aby: a) každá úverová inštitúcia, ktorá je právnickou osobou a ktorá má sídlo podľa jej vnútroštátneho práva, mala svoje ústredie v tom istom členskom štáte, v ktorom má sídlo; b) každá iná úverová inštitúcia mala svoje ústredie v členskom štáte, ktorý jej udelil povolenie a v ktorom naozaj podniká. Článok 14 Akcionári a spoločníci 104. Príslušné orgány neudelia úverovým inštitúciám povolenie na začatie činnosti, pokiaľ nedostanú informácie o totožnosti akcionárov alebo spoločníkov, priamych alebo nepriamych, fyzických alebo právnických osobách, ktorí vlastnia kvalifikované podiely, ako aj informácie o výške týchto podielov. Pri určení, či sú splnené kritériá kvalifikovaného podielu, sa zohľadnia hlasovacie práva uvedené v článkoch 9 a 10 smernice 2004/109/ES[31], ako aj podmienky týkajúce sa ich spojenia ustanovené v článku 12 ods. 4 a 5 uvedenej smernice. Členské štáty nezohľadnia hlasovacie práva alebo podiely, ktoré investičné spoločnosti alebo úverové inštitúcie môžu držať ako výsledok upisovania finančných nástrojov alebo umiestňovania finančných nástrojov na základe pevného záväzku, ako sa uvádza v bode 6 oddielu A prílohy I k smernici 2004/39/ES, ak sa tieto práva nevykonávajú alebo inak využívajú na zasahovanie do riadenia emitenta a zbavia sa ich do jedného roka po ich nadobudnutí. 105. Príslušné orgány neudelia povolenie, ak po zohľadnení potreby zabezpečiť zdravé a obozretné riadenie úverovej inštitúcie nie sú presvedčené o vhodnosti akcionárov alebo spoločníkov. 106. Ak je úverová inštitúcia úzko prepojená s inými fyzickými alebo právnickými osobami, príslušné orgány udelia povolenie len vtedy, ak tieto prepojenia neprekážajú v účinnom výkone ich dohľadu. Príslušné orgány neudelia povolenie v prípade, keď účinný výkon ich dohľadu znemožňujú zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia tretej krajiny, ktorými sa riadi jedna alebo viac fyzických alebo právnických osôb, s ktorými je úverová inštitúcia úzko prepojená, alebo ak je presadzovanie týchto zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení spojené s ťažkosťami. Príslušné orgány požadujú od úverových inštitúcií, aby im priebežne predkladali informácie potrebné na monitorovanie dodržiavania podmienok uvedených v tomto odseku. Článok 15 Odmietnutie udeliť povolenie V prípade, že sa príslušný orgán rozhodne neudeliť povolenie, oboznámi žiadateľa o rozhodnutí a dôvodoch rozhodnutia do šiestich mesiacov od doručenia žiadosti o udelenie povolenia, alebo, ak je žiadosť neúplná, do šiestich mesiacov odo dňa, keď žiadateľ zaslal vyžiadané informácie potrebné na prijatie rozhodnutia. Rozhodnutie sa v každom prípade prijme do 12 mesiacov od doručenia žiadosti o udelenie povolenia. Článok 16 Predchádzajúca konzultácia s príslušnými orgánmi ostatných členských štátov 107. Pred tým, ako príslušný orgán udelí povolenie úverovej inštitúcii, uskutoční s príslušnými orgánmi druhého dotknutého členského štátu konzultácie v týchto prípadoch: a) dotknutá úverová inštitúcia je dcérskou spoločnosťou úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte; b) dotknutá úverová inštitúcia je dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte; c) dotknutú úverovú inštitúciu kontrolujú tie isté fyzické alebo právnické osoby, ktoré kontrolujú úverovú inštitúciu, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte. 108. Príslušný orgán pred udelením povolenia úverovej inštitúcii uskutoční s príslušným orgánom dotknutého členského štátu, ktorý je zodpovedný za dohľad nad poisťovňami alebo investičnými spoločnosťami, konzultácie v týchto prípadoch: a) dotknutá úverová inštitúcia je dcérskou spoločnosťou poisťovne alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v Únii, b) dotknutá úverová inštitúcia je dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti poisťovne alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v Únii, c) dotknutá úverová inštitúcia je kontrolovaná tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá kontroluje poisťovňu alebo investičnú spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v Únii. 109. Príslušné orgány uvedené v odsekoch 1 a 2 sa navzájom konzultujú najmä pri hodnotení vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností členov riadiaceho orgánu zapojených do riadenia iného subjektu tej istej skupiny. Navzájom si vymieňajú všetky informácie týkajúce sa vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností členov riadiaceho orgánu, ktoré sú dôležité pre udelenie povolenia, ako aj pre priebežné hodnotenie dodržiavania prevádzkových podmienok. Článok 17 Pobočky úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v inom členskom štáte Hostiteľské členské štáty nesmú požadovať udelenie povolenia ani zloženie prostriedkov v prípade pobočiek úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v iných členských štátoch. Zakladanie a dohľad nad takýmito pobočkami prebieha v súlade s článkami 35, 36 ods. 1 až 3, článkami 37, 40 až 46 a 49, 73 a 74. Článok 18 Odňatie povolenia Príslušné orgány môžu odňať povolenie udelené úverovej inštitúcii len v ktoromkoľvek z týchto prípadov: a) táto inštitúcia nevyužije povolenie do 12 mesiacov, výslovne sa vzdá povolenia alebo prestane podnikať počas obdobia presahujúceho šesť mesiacov, ak dotknutý členský štát v takých prípadoch neustanovil, že v takom prípade platnosť povolenia zaniká; b) táto inštitúcia získala povolenie na základe nepravdivých vyhlásení alebo iným podvodným spôsobom; c) táto inštitúcia prestala spĺňať podmienky, na základe ktorých bolo povolenie udelené; d) táto inštitúcia už nemá dostatočné vlastné zdroje alebo sa už nedá spoliehať na to, že bude plniť svoje záväzky voči veriteľom, a najmä ak už neposkytuje záruku na aktíva, ktoré sú jej zverené; e) nastal jeden z iných prípadov, v ktorých vnútroštátne právne predpisy požadujú odňatie povolenia; f) táto inštitúcia poruší jedno z ustanovení uvedených v článku 67 ods. 1. Článok 19 Názov úverovej inštitúcie Na účely výkonu svojich činností môžu úverové inštitúcie, bez ohľadu na akékoľvek ustanovenia v hostiteľskom členskom štáte o použití slov „banka“, „sporiteľňa“ alebo iných bankových názvov, na celom území Únie používať ten istý názov, ktorý používajú v členskom štáte, v ktorom majú svoje ústredie. V prípade, že hrozí zámena, hostiteľský členský štát môže z dôvodu jednoznačnosti požadovať, aby boli k názvu pripojené určité objasňujúce prvky. Článok 20 Oznámenie o udelení povolenia a odňatí povolenia EBA 110. Príslušné orgány informujú EBA o každom povolení udelenom podľa článku 9. 111. Zoznam s názvami všetkých úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie, sa uverejňuje na internetovej stránke EBA a pravidelne sa aktualizuje. 112. Orgán konsolidovaného dohľadu poskytuje dotknutým príslušným orgánom a EBA všetky informácie týkajúce sa skupiny inštitúcií v súlade s článkami 14 ods. 3, 73 ods. 1 a 104 ods. 2, najmä so zreteľom na právnu štruktúru a štruktúru organizácie skupiny a jej spravovania. 113. Názov každej úverovej inštitúcie, ktorej kapitál nedosahuje výšku stanovenú v článku 12 ods. 1, sa uvedie v zozname. 114. Príslušné orgány oznámia EBA každé odňatie povolenia spolu s dôvodmi, ktoré k nemu viedli. Článok 21 Výnimky pre úverové inštitúcie, ktoré sú trvalo pridružené k ústrednému orgánu 115. Príslušné orgány môžu oslobodiť úverovú inštitúciu, ktorá spĺňa podmienky ustanovené v článku 9 nariadenia [vložené OP], od článkov 10, 12 a 13 ods. 1 tejto smernice za podmienok ustanovených v článku 9 uvedeného nariadenia. 116. V prípade výnimiek uplatnených príslušnými orgánmi podľa článku 9 nariadenia [vložené OP], článkov 17, 33, 34, 35, 36 ods. 1 – 3 a článkov 39 – 46 tejto smernice sa uplatňujú na celok pozostávajúci z ústredného orgánu spolu s jeho pričlenenými inštitúciami. Kapitola 2 Kvalifikovaný podiel v úverovej inštitúcii Článok 22 Oznámenie a posúdenie navrhovaných nadobudnutí 117. Členské štáty požadujú, aby každá fyzická alebo právnická osoba, alebo takéto osoby konajúce v zhode (ďalej len navrhovaný nadobúdateľ), ktoré sa rozhodli nadobudnúť priamo alebo nepriamo kvalifikovaný podiel v úverovej inštitúcii, alebo ďalej zvýšiť priamo alebo nepriamo takýto kvalifikovaný podiel v úverovej inštitúcii, čím by jej podiel na hlasovacích právach alebo základnom imaní dosiahol alebo prekročil 20 %, 30 % alebo 50 % alebo čím by sa úverová inštitúcia stala jej dcérskym podnikom (ďalej len navrhované nadobudnutie), to najprv písomne oznámili príslušným orgánom úverovej inštitúcie, v ktorej chce kvalifikovaný podiel nadobudnúť alebo zvýšiť, uviedli veľkosť zamýšľaného podielu a príslušné informácie uvedené v článku 23 ods. 4. Členské štáty nemusia uplatňovať prahovú hodnotu vo výške 30 %, ak v súlade s článkom 9 ods. 3 písm. a) smernice 2004/109/ES uplatňujú prahovú hodnotu vo výške jednej tretiny. 118. Príslušné orgány bezodkladne a v každom prípade do dvoch pracovných dní od doručenia oznámenia, ako aj po prípadnom následnom doručení informácií uvedených v odseku 3, písomne potvrdia jeho doručenie navrhovanému nadobúdateľovi. Príslušné orgány majú maximálne šesťdesiat pracovných dní od dátumu písomného potvrdenia o doručení oznámenia a všetkých dokumentov požadovaných členským štátom, ktoré majú byť priložené k oznámeniu na základe zoznamu uvedeného v článku 23 ods. 4, (ďalej len „lehota na posúdenie“) na posúdenie v zmysle článku 23 ods. 1 (ďalej len „posúdenie“). Príslušné orgány informujú navrhovaného nadobúdateľa o dátume uplynutia lehoty na posúdenie pri potvrdzovaní doručenia oznámenia. 119. Príslušné orgány môžu, ak je to potrebné, počas lehoty na posúdenie, ale najneskôr do päťdesiateho pracovného dňa lehoty na posúdenie požiadať o ďalšie informácie, ktoré sú potrebné na ukončenie posudzovania. Táto žiadosť musí byť písomná a musí sa v nej uvádzať, o ktoré dodatočné potrebné informácie ide. Lehota na posúdenie sa preruší od dátumu žiadosti príslušných orgánov o informácie do doručenia odpovede navrhovaného nadobúdateľa na túto žiadosť. Prerušenie nesmie byť dlhšie ako dvadsať pracovných dní. Príslušné orgány môžu požiadať o ďalšie doplnenie alebo spresnenie informácií, táto žiadosť však nesmie viesť k prerušeniu lehoty na posúdenie. 120. Príslušný orgán môže predĺžiť prerušenie uvedené v odseku 3 druhom pododseku až na tridsať pracovných dní, ak sa navrhovaný nadobúdateľ nachádza alebo je spravovaný mimo Únie alebo fyzická alebo právnická osoba nepodlieha dohľadu podľa tejto smernice alebo smerníc 2009/65/ES, 2009/138/ES alebo 2004/39/ES. 121. Ak sa príslušné orgány rozhodnú po skončení posudzovania vyjadriť nesúhlas s navrhovaným nadobudnutím, do dvoch pracovných dní a pred uplynutím lehoty na posúdenie o tom písomne informujú navrhovaného nadobúdateľa a uvedú dôvody tohto rozhodnutia. Ak sa vnútroštátnymi právnymi predpismi neustanovuje inak, na žiadosť navrhovaného nadobúdateľa je možné sprístupniť verejnosti primerané odôvodnenie rozhodnutia. To nebráni členskému štátu, aby umožnil príslušnému orgánu uverejniť tieto informácie bez toho, aby o to požiadal navrhovaný nadobúdateľ. 122. Ak príslušné orgány nevyjadria písomne nesúhlas s navrhovaným nadobudnutím v lehote na posúdenie, navrhované nadobudnutie sa považuje za schválené. 123. Príslušné orgány môžu stanoviť maximálnu lehotu na dokončenie navrhovaného nadobudnutia a v prípade potreby ju predĺžiť. 124. Členské štáty nesmú stanoviť požiadavky na oznamovanie priameho alebo nepriameho nadobudnutia hlasovacích práv alebo základného imania príslušným orgánom a na schvaľovanie takéhoto nadobudnutia príslušnými orgánmi, ktoré sú prísnejšie ako požiadavky ustanovené touto smernicou. 125. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov na vytvorenie úplného zoznamu informácií uvedených v článku 23 ods. 4, ktoré majú navrhovaní nadobúdatelia zahrnúť do svojich oznámení bez toho, aby bol dotknutý odsek 3 tohto článku. Komisii sa udeľuje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. 126. EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov na stanovenie spoločných postupov, formulárov a vzorov pre konzultácie medzi dotknutými príslušnými orgánmi, ako je uvedené v článku 24. Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. 127. EBA predloží Komisii návrh technických predpisov uvedených v odsekoch 9 a 10 do 31. decembra 2015. Článok 23 Hodnotiace kritériá 128. Príslušné orgány pri posudzovaní oznámenia uvedeného v článku 22 ods. 1 a informácií uvedených v článku 22 ods. 3 v záujme zaručenia vhodného a obozretného riadenia úverovej inštitúcie, v prípade ktorej sa nadobudnutie navrhuje, a so zreteľom na možný vplyv navrhovaného nadobúdateľa na úverovú inštitúciu zhodnotia vhodnosť navrhovaného nadobúdateľa a finančnú transparentnosť navrhovaného nadobudnutia so zreteľom na tieto kritériá: a) dobré meno navrhovaného nadobúdateľa; b) dobré meno a skúsenosti každej osoby, ktorá bude riadiť činnosť úverovej inštitúcie v dôsledku navrhovaného nadobudnutia; c) pozitívna finančná situácia navrhovaného nadobúdateľa, najmä v súvislosti s druhom činnosti vykonávanej a plánovanej v úverovej inštitúcii, v prípade ktorej sa nadobudnutie navrhuje; d) či úverová inštitúcia bude schopná plniť prudenciálne požiadavky na základe tejto smernice a nariadenia [vložené OP] a prípadne iných smerníc, najmä smerníc 2009/110/ES a 2002/87/ES, a či bude schopná v ich plnení pokračovať, a najmä, či skupina, ktorej súčasťou sa stane, má takú štruktúru, ktorá umožňuje vykonávať účinný dohľad, účinne vymieňať informácie medzi príslušnými orgánmi a určiť rozdelenie zodpovednosti medzi príslušné orgány; e) či existujú primerané dôvody predpokladať, že v súvislosti s navrhovaným nadobudnutím dochádza alebo došlo k praniu špinavých peňazí alebo financovaniu terorizmu alebo k pokusom o ne v zmysle článku 1 smernice 2005/60/ES[32] alebo že by sa navrhovaným nadobudnutím mohlo zvýšiť ich riziko. 129. Príslušné orgány môžu vzniesť námietky proti navrhovanému nadobudnutiu len vtedy, ak na to existujú dostatočné dôvody na základe kritérií uvedených odseku 1, alebo ak informácie poskytnuté navrhovaným nadobúdateľom nie sú úplné. 130. Členské štáty nenariadia žiadne predbežné podmienky v súvislosti s výškou podielu, ktorý musí byť nadobudnutý, ani nepovolia svojim príslušným orgánom skúmať navrhované nadobudnutie z hľadiska hospodárskych potrieb trhu. 131. Členské štáty uverejnia zoznam s informáciami potrebnými na to, aby sa vykonalo posúdenie, ktoré sa m