Osobitná skupina pre subsidiaritu a proporcionalitu a scenár „Menej, ale efektívnejšie“ (ďalej len „osobitná skupina“) odporučila urobiť viac v rámci Programu regulačnej vhodnosti a efektívnosti (REFIT) s cieľom posúdiť praktické, skutočné účinky právnych predpisov vrátane delegovaných a vykonávacích aktov. Okrem toho odporučila zaradiť do expertnej skupiny podporujúcej túto prácu viac zástupcov z miestnych a regionálnych orgánov. Toto v máji 2020 Komisiu podnietilo k zriadeniu platformy Fit for Future, expertnej skupiny na vysokej úrovni, aby jej radila, ako zabezpečiť, aby existujúce právne predpisy naďalej plnili svoj účel, a pritom minimalizovať záťaž a zaistiť, aby boli uvedené predpisy nadčasové. Platforma ťaží zo silnejšieho zapojenia miestnych a regionálnych orgánov prostredníctvom účasti troch zástupcov Výboru regiónov a jej siete regionálnych centier pre preskúmanie vykonávania politiky EÚ RegHub. V ročnom pracovnom programe skupiny sa budú uvádzať právne predpisy na posúdenie a bude sa prihliadať aj na zoznam zostavený osobitnou skupinou. Okrem toho sa v ňom bude riešiť legislatívna hustota.

Ukázalo sa, že webový portál „Vyjadrite svoj názor“ je užitočným nástrojom, ktorý občanom a zainteresovaným stranám poskytuje jednotný prístupový bod, aby sa mohli zapojiť do prípravy politiky Komisie. Zohľadniť názory občanov, podnikov a ďalších zainteresovaných strán je zásadné, ak majú byť návrhy Komisie kvalitné. Komisia z hľadiska praktických ťažkostí, s ktorými sa prispievatelia môžu pri portáli stretnúť v dôsledku pandémie, rozšírila verejné konzultácie a poskytla viac príležitostí na poskytnutie spätnej väzby k iniciatívam, ktoré sa majú zrealizovať v roku 2020 alebo začiatkom roka 2021, pričom v prípadoch, v ktorých to bolo možné, predĺžila obdobie konzultácií až o šesť týždňov. Portál navyše prepracovala tak, aby bolo iniciatívy ľahšie identifikovať a vyhľadávať. V portáli sa teraz jasnejšie uvádzajú názory vnútroštátnych, regionálnych a miestnych orgánov, aby bolo možné komplexne ich vyjadriť v posúdeniach vplyvu a hodnoteniach.

Komisia počas roka pokračovala v uplatňovaní svojho „posilneného programu lepšej právnej regulácie“ a v začleňovaní zásad subsidiarity a proporcionality do všetkých fáz tvorby politiky. Vykonala hodnotenie existujúcich právnych predpisov a politických rámcov pred predložením návrhov na ich revíziu. Tieto hodnotenia zahŕňali posúdenia toho, či existujúce politické opatrenia ešte vždy plnia svoj účel a do akej miery sú ešte vždy v súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality.

V roku 2020 vypracovala päť prvých hodnotení posúdení vplyvu, ktoré pripravila Komisia, jedno posúdenie vplyvu, 13 ex post posúdení vykonávania na európskej úrovni, tri dokumenty „implementácia v praxi“, dve ďalšie ex post hodnotenia, dva priebežné kontrolné zoznamy, dve správy o nákladoch spôsobených nečinnosťou na európskej úrovni, deväť posúdení európskej pridanej hodnoty, päť dokumentov o pridanej hodnote existujúcich politík EÚ, jednu analýzu európskej pridanej hodnoty a šesť hodnotení vykonávania. Začala vydávať novú sériu publikácií o národných parlamentoch a európskych záležitostiach s cieľom poskytnúť prehľad o tom, akú majú národné parlamenty štruktúru a ako spracúvajú a kontrolujú právne predpisy EÚ a ako sa nimi zaoberajú, a zverejnila prvé dva prehľady tejto série.

Plnú zodpovednosť za zabezpečenie súladu so zásadou subsidiarity nesie v zmysle prílohy VI k rokovaciemu poriadku Európskeho parlamentu Výbor pre právne veci (JURI). Výbor vymenuje raz za šesť mesiacov jedného zo svojich členov za stáleho spravodajcu pre subsidiaritu na základe rotácie medzi politickými skupinami. Stálym spravodajcom v prvej polovici roka 2020 bol Gilles Lebreton (skupina Identita a demokracia) a v druhej polovici roka ho vystriedala Karen Melchiorová (skupina Renew Europe). Odôvodnené stanoviská, ktoré výbor prijal a potvrdil ako také, sa zaraďujú pre informáciu do programu jeho najbližšej schôdze.

·Komisia by takisto okamžite informovala národné parlamenty, ak by prijímala legislatívny návrh zameraný na zmierňovanie dosahov krízy spôsobenej ochorením COVID-19, ktorý by Európsky parlament a Rada museli prijať skôr ako do ôsmich týždňov v súlade so zrýchleným postupom stanoveným v článku 4 protokolu č. 1 k zmluvám. Takéto upozornenia poslala v roku 2020 národným parlamentom sedemkrát.

·Ak by aj stanoviská národných parlamentov vyjadrujúce obavy týkajúce sa subsidiarity vo vzťahu k legislatívnym návrhom (odôvodnené stanoviská) boli prijaté po termíne, Komisia by ich zohľadnila tak, že by ich dala do pozornosti príslušného člena Komisie a poskytla by vecnú verejnú odpoveď. Túto možnosť využili tri národné parlamenty, všetky v prípade európskeho právneho predpisu v oblasti klímy.

Podpredseda Šefčovič v liste národným parlamentom z 8. apríla 2020 uznal, že v dôsledku krízy spôsobenej ochorením COVID-19 je pre nich ťažké skontrolovať súlad legislatívnych návrhov so zásadou subsidiarity v lehote ôsmich týždňov stanovenej v protokole č. 2 k zmluvám. Zaviazal sa uľahčiť im to dvomi spôsobmi.

Komisia vykonala záväzok, ktorý prijala v reakcii na odporúčanie osobitnej skupiny, že by pri určovaní osemtýždňovej lehoty pre národné parlamenty na zasielanie odôvodnených stanovísk mala vylúčiť obdobie od 20. decembra do 10. januára. Po prvýkrát to urobila v období vianočných/novoročných prázdnin v rokoch 2019 – 2020 a znova v rovnakom období v rokoch 2020 – 2021. Pokiaľ ide o jej záväzok predložiť súhrnné odpovede na odôvodnené stanoviská zaslané národnými parlamentmi predstavujúce sedem alebo viac hlasov v postupe kontroly dodržiavania zásady subsidiarity, ani jeden z legislatívnych návrhov Komisie nevyvolal taký počet odôvodnených stanovísk, aký bol potrebný na dosiahnutie tejto prahovej hodnoty.

Výbor posúdil súlad so zásadami subsidiarity a proporcionality v ôsmich legislatívnych návrhoch, ku ktorým vydal stanoviská v roku 2020. Tieto stanoviská obsahovali priame posúdenie súladu so subsidiaritou a proporcionalitou, prípadne osobitné odporúčania na zlepšenie tohto súladu.

Výbor 2. júla 2020 prijal uznesenie o pracovnom programe Komisie na rok 2021 . Komisiu v ňom vyzval, aby pokračovala v spolupráci s cieľom propagovať koncepciu „aktívnej subsidiarity“, a to aj prostredníctvom siete regionálnych centier na posudzovanie uplatňovania právnych predpisov EÚ (RegHub) , ako aj podporovaním výboru pri rozvoji siete RegHub 2.0 s cieľom poskytnúť spätnú väzbu vychádzajúcu zo skúseností používateľov s vykonávaním politiky EÚ na miestnej a regionálnej úrovni. Výbor v októbri 2020 schválil pokračovanie tohto projektu a privítal nových členov siete . Nová platforma Komisie Fit for Future priamo začleňuje RegHub do svojej štruktúry ako expertnú sieť, kým samotný výbor v riadiacej skupine platformy zastupujú traja jeho členovia. Týmto sa značne rozširuje úloha výboru a lepšie sa zabezpečuje, aby sa zásada aktívnej subsidiarity uplatňovala v celom legislatívnom cykle .

Výbor 12. októbra 2020 zverejnil svoje prvé vydanie Výročného regionálneho a miestneho barometra EÚ , v ktorom sa zameral najmä na dosah pandémie spôsobenej ochorením COVID-19. Zo správy vyplýva, že regionálne a miestne orgány EÚ sú v prvej línii boja proti zdravotnej kríze a okrem toho musia zohrávať kľúčovú úlohu v úspešnej hospodárskej obnove. Výbor v kľúčových zisteniach správy vyzýva na väčšie zapojenie regionálnych a miestnych orgánov do riadenia EÚ a národných plánov obnovy a odporúča, aby európsky semester – ako riadiaci mechanizmus Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti – zahŕňal kódex správania pre zapojenie regionálnych a miestnych orgánov, a to v súlade s aktívnou subsidiaritou. V správe sa okrem toho vyzývajú regióny a mestá, aby sa intenzívnejšie zapojili do prípravy národných plánov, a to s cieľom zabezpečiť ich komplementárnosť s regionálnymi a miestnymi stratégiami obnovy. A napokon sa v správe v rámci uplatnenia zásady aktívnej subsidiarity v praxi navrhuje, aby výbor a Komisia každoročne organizovali fórum o obnove a odolnosti s cieľom zisťovať, či plán obnovy funguje v prípade miest a regiónov.

Výbor regiónov (ďalej len „Výbor“) 8. mája 2020 vydal vyhlásenie k reakcii na krízu spôsobenú ochorením COVID-19 , v ktorom vyzval na väčšiu podporu pre regionálne a miestne orgány a na kolaboratívne preskúmanie kompetencií v oblasti zdravia v súlade so zásadou subsidiarity. Zdôraznil, že aj počas pandémie ochorenia COVID-19 musia byť núdzové opatrenia primerané a časovo ohraničené, musia byť predmetom demokratickej kontroly a musia byť v súlade so zásadami subsidiarity a viacúrovňového riadenia.

Pokiaľ ide o jednotné európske nebo, komora Kamra tad-Deputati nesúhlasila s rozšírením rozsahu zodpovedností Komisie a Agentúry Európskej únie pre bezpečnosť letectva (EASA). Poznamenala, že letové prevádzkové služby na maltskom letisku sú pod úplnou kontrolou vlády, a preto by podľa nej štrukturálne zmeny, ako je napríklad umožnenie agentúre EASA, aby konala ako orgán na preskúmanie výkonnosti s cieľom ukladať nápravné opatrenia, napríklad delegovanie týchto služieb na iného poskytovateľa, išli proti politike národnej bezpečnosti a obrannej politike. Podľa jej názoru by sa mali na zrýchlenie zavedenia jednotného európskeho neba zvoliť menej rušivé nástroje, ktoré budú rešpektovať osobitné územné charakteristiky každého členského štátu.

Komisia odpovedala, že vyžadovanie od členských štátov, aby poskytli podrobnosti o plánoch, ktoré jej umožnia overiť, či boli splnené príslušné podmienky na získanie podpory, nie je nič nové, keďže ide o prvok z predchádzajúcich programových rámcov, a ten je v súlade so zásadou subsidiarity. Členské štáty by sa mohli rozhodnúť podporiť produktívne investície do iných ako malých a stredných podnikov, ak by navrhované investície spĺňali určité podmienky, a to predovšetkým vo vzťahu k tvorbe pracovných miest. Splnenie požiadaviek na podstatné zníženie emisií skleníkových plynov a zachovanie značného počtu pracovných miest by sa okrem toho muselo posúdiť v každom jednom prípade, a to vzhľadom na vysoký počet kritérií, ktoré platia v systéme obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v EÚ, a potrebu zohľadniť osobitnú situáciu regionálneho trhu práce a relatívny význam dotknutého priemyslu.

Komisia odpovedala, že plán obnovy „NextGenerationEU“ je jednorazovým núdzovým nástrojom, ktorý bol zavedený len dočasne a ktorý sa použije výlučne v nadväznosti na krízu a opatrenia obnovy. Navyše je vzhľadom na povahu tejto krízy namieste uplatniť článok 122 ZFEÚ, v ktorom sa stanovuje možnosť zaviesť opatrenia primerané hospodárskej situácii a rozhodnúť o nich v duchu solidarity medzi členskými štátmi. Ciele, ktoré Komisia sleduje plánom obnovy, by členské štáty nemohli dostatočne dosiahnuť jednotlivo, a to z dôvodu rozsahu potrebných opatrení. Komisia dodala, že veľká časť mimoriadnej podpory sa musela poskytnúť prostredníctvom grantov pre členské štáty, keďže samotné pôžičky by neumožnili vysoko zadlženým krajinám zaviesť reformy a urobiť investície, ktoré sú absolútne nevyhnutné na zabezpečenie rýchlej obnovy a odolnejšieho hospodárstva v celej EÚ.

Pokiaľ ide o vlastné zdroje, Riksdag sa nazdával, že hoci by hospodárske opatrenia Európskej komisie v nadväznosti na krízu spôsobenú ochorením COVID-19 mali byť dočasné, správne zacielené a proporcionálne, návrh Komisie priniesol značné požičiavanie na trhoch s cieľom zvýšiť programy EÚ, pričom zároveň sa v ňom jednoznačne neuvádzalo, či sa tieto finančné prostriedky použijú primárne na zmiernenie dosahu krízy spôsobenej ochorením COVID-19. Pre Riksdag boli preto tieto opatrenia príliš široké na to, aby sa pomocou nich dosiahli ciele návrhu, a Komisia neposkytla jasné odôvodnenie, prečo by k tomuto požičiavaniu malo dochádzať na úrovni EÚ a nie na národnej úrovni.

Dve ďalšie odôvodnené stanoviská, jedno od Folketingu (DK) a jedno od Riksdagu (SE), sa týkali návrhu smernice o primeraných minimálnych mzdách v Európskej únii, ktorý Komisia prijala 28. októbra 2020. Folketing aj Riksdag sa nazdávali, že návrh prekračuje kompetencie EÚ v tejto oblasti a že opatrenia na tvorbu miezd sa najlepšie regulujú na národnej úrovni. Podľa ich názoru by bolo možné cieľ návrhu, teda zabezpečiť, aby mali pracovníci prístup k minimálnym mzdám, a tak mohli mať primeranú životnú úroveň bez ohľadu na to, kde v EÚ pracujú, dostatočne dosiahnuť na národnej úrovni. Folketing sa domnieval, že návrh nerešpektuje zmluvnú voľnosť sociálnych partnerov, pričom lepšie výsledky z hľadiska vyšších miezd alebo menšieho počtu zamestnancov s nízkou mzdou sa dosiahli v prípadoch, v ktorých sa vnútroštátne orgány nepodieľali na určovaní kritérií pre kolektívne zmluvy a ich vymáhanie. Riksdag mal taký názor, že chýba jasný cezhraničný rozmer, keďže podmienky a systémy tvorby miezd sa značne líšili v závislosti od krajiny, a že opatrenia EÚ v tejto oblasti nemajú žiadnu pridanú hodnotu.

Vo väčšine stanovísk zaslaných v rámci politického dialógu sa uvádzali obavy vyjadrené v odôvodnených stanoviskách o uplatnení delegovaných aktov na stanovenie trajektórie 2030 – 2050, hoci vo všeobecnosti sa v nich vyjadrovala podpora pre ciele návrhu. Niektoré komory požiadali aj o to, aby sa zohľadnil osobitný energetický mix a možnosti prispôsobenia sa každého členského štátu, prípadne aby sa spôsob a načasovanie dosiahnutia cieľov do roku 2050 ponechali na členské štáty. Iné naliehali, aby sa spôsob dosiahnutia cieľov zakladal radšej na využívaní energií z obnoviteľných zdrojov než na jadrovej energii, prípadne aby sa stanovil ďalší prechodný cieľ do roku 2040. V ďalšej žiadosti sa požadovalo, aby sa finančná podpora od EÚ prispôsobila finančnej kapacite každého členského štátu.

Všetky tri komory, ktoré predložili odôvodnené stanoviská, odmietli navrhované uplatnenie delegovaných aktov na stanovenie trajektórie medzi cieľom znížiť emisie skleníkových plynov do roku 2030 a cieľom dosiahnuť klimatickú neutralitu do roku 2050. Komora Eerste Kamer navyše zaujala stanovisko, že uplatnenie článku 192 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (riadny legislatívny postup) namiesto článku 192 ods. 2 (jednomyseľnosť) nezodpovedá významu a rozsahu návrhu.

Komisia dostala deväť stanovísk od siedmich komôr vrátane troch odôvodnených stanovísk k tomuto prvému návrhu a potom tri stanoviská od troch ďalších komôr k zmenenému návrhu, ktorý bol predložený v septembri s cieľom stanoviť cieľ Únie v oblasti klímy do roku 2030 predstavujúci zníženie čistých emisií skleníkových plynov o minimálne 55 % v porovnaní s úrovňami v roku 1990. Ďalšia komora odpovedala na verejnú konzultáciu, ktorú Komisia viedla od marca do júna na úrovni ambície, ktorú predstavuje cieľ do roku 2030.

Cieľom tohto návrhu bolo i) zakotviť cieľ dosiahnuť klimatickú neutralitu v EÚ do roku 2050 stanovený v Európskej zelenej dohode do právnych predpisov, ii) určiť dlhodobý politický smer, iii) zabezpečiť predvídateľnosť pre investorov a iv) zabezpečiť transparentnosť a zodpovednosť. Obsahoval opatrenia na sledovanie pokroku a zodpovedajúcu úpravu opatrení a venoval sa spôsobu, ako dosiahnuť cieľ do roku 2050 vrátane prechodného cieľa do roku 2030, ktorý sa mal stanoviť na základe komplexného posúdenia vplyvu.

Komisia dostala v roku 2020 od národných parlamentov deväť odôvodnených stanovísk. Je to viac ako v roku 2019, v ktorom nedostala žiadne odôvodnené stanovisko po prvýkrát, odkedy bol postup kontroly dodržiavania zásady subsidiarity zavedený. Ale je to zároveň menej ako v predchádzajúcich rokoch, a to tak v absolútnych číslach, ako aj v pomere k celkovému počtu stanovísk zaslaných národnými parlamentmi alebo k celkovému počtu stanovísk k návrhom Komisie, ktoré podliehajú postupu kontroly dodržiavania zásady subsidiarity (pozri aj graf „Typy stanovísk“ v oddiele 4).

Komisia vo svojej odpovedi odôvodnila právny základ svojich návrhov. Vysvetlila, že opatrenia EÚ sú potrebné s cieľom zabrániť tomu, aby neprimeranej záťaži migračného tlaku čelil jeden členský štát, a že návrh riadenia azylu a migrácie je veľmi pružný, keďže členské štáty si môžu vybrať, ako k nemu prispejú. Zdôraznila, že navrhovaný mechanizmus monitorovania nie je mechanizmom na vybavovanie sťažností, ale zabudovaným mechanizmom kontroly na podporu vnútroštátnych orgánov. Členské štáty by sa mohli rozhodnúť zveriť monitorovanie už existujúcim nezávislým monitorovacím orgánom. Okrem toho zdôraznila, že podľa aktuálneho právneho rámca sa uplatňovanie konania na hraniciach EÚ obmedzuje len na niekoľko jasne vymedzených prípadov. Toto konanie by sa preto nemohlo považovať za všeobecné konanie o azyle v členskom štáte.

Komisii bolo doručených 11 stanovísk od šiestich parlamentných komôr k iniciatívam, ktoré prijala v ranej fáze pandémie do polovice mája 2020. Tieto stanoviská boli vo všeobecnosti podporujúce. Niektoré komory predložili návrhy ako modernizácia infraštruktúry zdravotnej starostlivosti v členských štátoch, požičanie peňazí radšej od EÚ než na vnútroštátnej úrovni alebo spustenie silného investičného programu v regióne západného Balkánu. Komisia vo svojich odpovediach uvítala tieto návrhy a poznamenala, že jej ďalšie opatrenia obsahujú väčšinu z nich.

Komisia 27. mája predložila veľký plán obnovy na opravu hospodárskych a sociálnych škôd spôsobených pandémiou a EÚ cestou udržateľnej a odolnej obnovy využitím celého potenciálu jej rozpočtu. Plán vychádza z nového nástroja „NextGenerationEU“, doplneného o cielenú revíziu viacročného finančného rámca na roky 2021 – 2027 a zmenu rozhodnutia o vlastných zdrojoch, ktoré EÚ umožnia získať 750 miliárd EUR na finančných trhoch. Celý balík zahŕňal dve politické oznámenia: „Správny čas pre Európu: náprava škôd a príprava budúcnosti pre ďalšie generácie“ a „Rozpočet EÚ umožňujúci realizáciu plánu obnovy Európy“, upravený pracovný program Komisie na rok 2020, prijatý 27. mája, a 21 legislatívnych návrhov prijatých v nasledujúcich dňoch.

Komisia prijala k rôznym častiam balíka 44 stanovísk od 13 komôr. Väčšina týchto stanovísk podporila iniciatívy Komisie. Boli len dve výnimky, konkrétne odôvodnené stanovisko k zmenenému návrhu rozhodnutia o systéme vlastných zdrojov Európskej únie a stanovisko k návrhu nového mechanizmu Únie v oblasti civilnej ochrany. Niektoré národné parlamenty navrhli: i) predĺžiť rozpočtové záväzné obdobie nového Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti na celé sedemročné programové obdobie; ii) zrevidovať prideľovanie finančných prostriedkov medzi členské štáty s cieľom zohľadniť skutočný dosah pandémie na ich hospodárstvo a spoločnosť; (iii) vytvoriť ďalšie nové zdroje, ktoré plne pokryjú splatenie nástroja „NextGenerationEU“; (iv) navýšiť finančné prostriedky vyčlenené na súdržnosť, poľnohospodárstvo, migráciu a riadenie hraníc alebo bezpečnosť a obranu. Niekoľko národných parlamentov takisto vyjadrilo jasnú podporu pre sprístupnenie financovania za podmienky dodržania zásad právneho štátu.

Komisia vo svojich odpovediach poukázala na dohodu, ktorú Európska rada dosiahla 21. júla o viacročnom finančnom rámci na roky 2021 – 2027 a balík na podporu obnovy. Zdôraznila význam rýchleho nasadenia podpory obnovy a vysvetlila, že hoci záväzky, pokiaľ ide o granty a pôžičky, by sa mali prijímať do konca roka 2023, platby by mohli pokračovať do konca roka 2026, teda takmer po celý čas trvania viacročného finančného rámca. Takisto zdôraznila, že pri určovaní prideľovania finančných prostriedkov medzi členské štáty sa bude zoširoka postupovať podľa straty HDP, a potvrdila, že v roku 2021 navrhne balík nových vlastných zdrojov. Komisia okrem toho uznala, že financovanie by malo byť správne zacielené a vyvážené medzi rôznymi prioritami EÚ s cieľom zabezpečiť vyváženú obnovu v dlhodobom horizonte, a vysvetlila, že nástroj „NextGenerationEU“ zahŕňa aj nástroje na zvýšenie podpory súdržnosti medzi členskými štátmi, ďalšie finančné prostriedky na rozvoj vidieka a Fond na spravodlivú transformáciu, aby boli hospodárstva vo fáze nápravy krízy odolnejšie a udržateľnejšie. Poznamenala, že hoci financovanie otázok týkajúcich sa migrácie, riadenia hraníc, bezpečnosti a obrany predstavovalo pokles v porovnaní s návrhmi Európskej rady z 27. mája, v jej záveroch z 21. júla aj tak predstavovalo nárast v porovnaní s predchádzajúcim programovým obdobím. Uvítala podporu národných parlamentov pre mechanizmus podmienenia právnym štátom. Komisia napokon zdôraznila priamu úlohu väčšiny národných parlamentov pri schvaľovaní rozhodnutia o vlastných zdrojoch po jeho prijatí Radou každým jedným členským štátom v súlade s jeho ústavnými požiadavkami.

Komisii bolo doručených sedem stanovísk od dvoch národných parlamentov k legislatívnym návrhom prijatým neskôr v tomto roku v reakcii na krízu spôsobenú ochorením COVID-19. Tieto stanoviská vo všeobecnosti podporili ciele návrhu. V stanovisku k návrhu vytvoriť „prospekt obnovy EÚ“ s cieľom uľahčiť rekapitalizáciu spoločností ovplyvnených krízou však bola vyjadrená obava, že povinnosť vypracovať prospekt by mohla predstavovať administratívnu záťaž, ktorá sťaží menšie emisie. Komisia vo svojej odpovedi vysvetlila, že jej návrh zavádza výnimky pre menšie ponuky cenných papierov, ako aj zjednodušený prospekt.

Komisia prijala aj štyri stanoviská z vlastnej iniciatívy od dvoch komôr ku konkrétnym aspektom reakcie na pandémiu. Cieľom týchto stanovísk bolo: i) podporiť presťahovanie výroby liekov späť do EÚ; ii) posilniť výnimočné opatrenia spoločnej poľnohospodárskej politiky s cieľom riešiť následky pandémie; iii) zabezpečiť, aby vlády dodržiavali zásady právneho štátu pri prijímaní výnimočných opatrení, ako je napríklad používanie aplikácií na sledovanie kontaktov; a (iv) dočasne umožniť leteckým spoločnostiam ponúknuť cestujúcim kredit/poukaz namiesto okamžitého vrátenia peňazí za zrušené lety.

·Umelá inteligencia

Komisia 19. februára prijala Bielu knihu o umelej inteligencii – európsky prístup k excelentnosti a dôvere. Uvádzajú sa v nej politické možnosti, ako zabezpečiť dôveryhodný a bezpečný vývoj umelej inteligencie v Európe pri úplnom dodržaní hodnôt a práv občanov EÚ. Tvoria ju dva piliere: politický rámec na mobilizáciu zdrojov v celom hodnotovom reťazci na urýchlenie vývoja umelej inteligencie („ekosystém excelentnosti“) a kľúčové zložky budúceho regulačného rámca („ekosystém dôvery“).

Komisia dostala k tejto Bielej knihe šesť stanovísk od šiestich komôr. V stanoviskách bolo možné identifikovať dva prúdy: jedna skupina komôr sa zamerala na potrebu vytvoriť regulačný rámec, ktorým by sa zabezpečila právna istota pre vývojárov a používateľov a podporili inovácie v Európe, kým druhá skupina upozornila, že akékoľvek predčasné regulačné úsilie by mohlo brániť inováciám. Jedna komora navrhla doplniť tretí pilier vo forme „ekosystému agility“ s cieľom zabezpečiť nevyhnutnú voľnosť a nevyhnutný priestor na experimentovanie. Niektoré komory požadovali aj primeranú geografickú rovnováhu v budovaní centier excelentnosti v EÚ, pričom poukázali na problémy s chýbajúcimi zručnosťami a rekvalifikáciou, prípadne zdôraznili nutnosť vyvinúť nové postupy informačnej bezpečnosti a chrániť práva jednotlivcov.

Komisia vo svojich odpovediach potvrdila svoj cieľ zriadiť účelový právny rámec pre aplikácie umelej inteligencie s využitím prístupu založeného na rizikách. Objasnila, že jej cieľom nie je regulovať technológiu ako takú ani vyvolať k nej nedôveru, ale regulovať konkrétne aplikácie alebo použitia, ktoré by mohli výrazne ohroziť základné práva a bezpečnosť, pričom súhlasila s nutnosťou definovať vysokorizikové aplikácie umelej inteligencie. Súhlasila aj s tým, že pravidlá by mali umožňovať pružné úpravy z hľadiska budúceho vývoja a budúcich technológií. Potvrdila vytvorenie približne 200 centier digitálnych inovácií v celej Európe s cieľom podporiť široké používanie digitálnych technológií vrátane mikropodnikov a startupov. Tieto centrá by mali prispieť ku konvergencii medzi regiónmi tak, že sa podelia o najlepšie postupy a znalosti, ktoré budú spoločné pre všetky centrá. Komisia okrem toho súhlasila s nutnosťou pripraviť vzdelávanie v oblasti umelej inteligencie na všetkých úrovniach, ako aj celoživotné vzdelávanie v oblasti umelej inteligencie.

·Konferencia o budúcnosti Európy

Komisia 22. januára prijala oznámenie s názvom Príprava konferencie o budúcnosti Európy, v ktorom predstavila svoje stanoviská ku konferencii. Uvážila, že konferencia by mala byť otvorenou diskusiou o tom, na čom občanom záleží, a mala by byť prístupná občanom zo všetkých spoločenských vrstiev a všetkých kútov Únie. Navrhla dva paralelné diskusné prúdy; jeden by sa mal zameriavať na politiku a točiť okolo hlavných cieľov EÚ a druhý by sa mal zameriavať na demokratické procesy, v ktorých by Komisia mala mať úlohu facilitátora a nestranného sprostredkovateľa. Okrem toho usúdila, že koncepcia, štruktúra, rozsah a načasovanie konferencie by sa mali určiť v spoločnom vyhlásení Európskeho parlamentu, Rady a Komisie a že národné a regionálne parlamenty a ďalší hráči by mali zohrávať na konferencii významnú úlohu a mali by sa podporiť v tom, aby zorganizovali s ňou súvisiace podujatia.

Komisia prijala k tomuto oznámeniu päť stanovísk od piatich komôr. Ďalšia komora zaslala stanovisko z vlastnej iniciatívy (bez odkazu na oznámenie) a ďalšia list k tej istej téme. Všetky komory požadovali rovnakú úroveň zastúpenia a rovnaké práva pre národné parlamenty ako pre Európsky parlament v pléne konferencie, ako aj účasť národných parlamentov v riadiacich štruktúrach konferencie, keďže sa nazdávajú, že ich priame zapojenie je zásadné pre vybudovanie zodpovednosti za organizáciu a výsledok konferencie. Toto stanovisko sa znova vyjadrilo aj na zasadnutiach konferencie COSAC, a to v troch listoch od konferencie COSAC inštitúciám EÚ a v jej 34. polročnej správe.

Pokiaľ ide o rozsah a možný výsledok konferencie, niektoré komory boli proti akejkoľvek diskusii o zmenách zmluvy, kým iné boli takejto diskusii otvorené. Jedna komora požiadala o objasnenie právnej povahy konferencie a jej právomoci navrhovať také zmeny. Medzi navrhované témy diskusie patrili právny štát a základné zásady, práva a hodnoty, transparentnosť rozhodovacieho procesu EÚ, úloha národných parlamentov v tomto procese a hlavné témy strategického programu Európskej rady. Národné parlamenty takisto zdôraznili dôležitosť spätnej väzby od konferencie a opatrení nadväzujúcich na výsledok. Predložili rôzne návrhy ako zapojiť občanov, napríklad zorganizovať podujatia mimo hlavných miest, prispôsobiť verejné rozhranie zručnostiam a očakávaniam mladých a venovať dostatok pozornosti rodovej rovnosti.

Komisia vo svojich odpovediach uvítala silné zapojenie národných parlamentov do prípravy konferencie a zdôraznila, že by sa mohli zásadne zaslúžiť o úspech konferencie, ak by sa podelili o svoje skúsenosti, ak by zorganizovali podujatia a ak by zabezpečili, aby mala konferencia dosah na čo najviac občanov. Súhlasila s tým, že hlavné ciele EÚ uvedené v jej politických prioritách a strategickom programe Európskej rady poskytujú široký rámec. Občania okrem toho môžu predniesť čokoľvek, čo považujú za dôležité. Potvrdila, že je takisto pripravená zohrať svoju úlohu pri skúmaní toho, ako by EÚ mohla zlepšiť svoje demokratické procesy a zvýšiť svoju legitimitu.

·Európska zelená dohoda

Komisia 11. decembra 2019 prijala oznámenie o „Európskej zelenej dohode“, v ktorom sa uvádza nová stratégia rastu s cieľom premeniť EÚ na spravodlivú a prosperujúcu spoločnosť s moderným a konkurencieschopným hospodárstvom, ktoré efektívne využíva zdroje, kde budú do roku 2050 čisté emisie skleníkových plynov na nule a kde hospodársky rast nezávisí od využívania zdrojov. V tomto oznámení sa uvádza úvodný plán kľúčových politík a opatrení potrebných na dosiahnutie uvedených cieľov.

Komisia prijala k tomuto oznámeniu päť stanovísk od piatich komôr. Niektoré z nich vyjadrili obavy z dosahu transformácie na hospodárstva členských štátov a žiadali, aby bola transformácia spravodlivá, aby zachovala technologickú neutralitu a aby každému členskému štátu umožnila vybrať si vlastnú cestu, alebo aby Komisia zrevidovala cieľ EÚ dosiahnuť uhlíkovú neutralitu do roku 2050 a spôsob jej dosiahnutia. Iné uvítali prioritu, ktorú Komisia priradila problematike životného prostredia a klímy a obhajovali stanovenie ambicióznych cieľov. Národné parlamenty takisto zdôraznili, že transformáciu na udržateľné hospodárstvo by bolo možné dosiahnuť len s podporou verejnosti. To znamená, že sociálne ťažkosti počas transformácie treba primerane zmierňovať a že by sa mali zriadiť stimuly s cieľom nabádať súkromných aktérov k finančnej účasti na vykonávaní Európskej zelenej dohody.

Komisia vo svojich odpovediach zdôraznila svoj záväzok zrealizovať ciele udržateľného rozvoja Organizácie Spojených národov do roku 2030, ktorý je neoddeliteľnou súčasťou jej programu. Vysvetlila, že dnešné politické rozhodnutia vzhľadom na bezprecedentné dočasné investície potrebné na prekonanie negatívneho dosahu krízy spôsobenej ochorením COVID-19 určia budúcnosť ďalších generácií. Preto nechce investovať do zastaraného hospodárstva založeného na fosílnych palivách, ale do zeleného, digitálneho, inkluzívneho a odolného hospodárstva, hodného 21. storočia. Súhlasila s tým, že aby to bolo možné dosiahnuť, transformácia na klimaticky neutrálnu budúcnosť musí byť spravodlivá a nikoho nesmie vynechať, a poukázala na Mechanizmus spravodlivej transformácie, ktorý navrhla s cieľom poskytnúť podporu všetkým členským štátom, a pritom sa zamerať na regióny s vysokými emisiami oxidu uhličitého. Okrem toho zdôraznila, že plne rešpektuje právo členských štátov zvoliť si vlastný energetický mix a že návrhy, ktoré predložila, resp. predloží s cieľom dosiahnuť ciele Európskej zelenej dohody, vychádzajú z dôkazov a dôkladných posúdení vplyvu.

5. KONTAKTY, NÁVŠTEVY, SCHÔDZE, KONFERENCIE A ĎALŠIE ČINNOSTI