V rozhodnutí, ktorým sa ustanovuje program Civilná justícia, sa od Komisie vyžaduje, aby predložila hodnotenie ex post za obdobie rokov 2007 – 2013. Toto hodnotenie ex post vykonal nezávislý externý hodnotiteľ s pomocou príslušných útvarov Komisie.

spolufinancovanie výdavkov spojených so stálym pracovným programom konkrétnych organizácií uvedených v právnom základe (Európska sieť súdnych rád a Sieť predsedov najvyšších súdov Európskej únie), a to za predpokladu, že sa tieto granty využívajú na dosiahnutie cieľa európskeho všeobecného záujmu,

Konkrétne nadnárodné projekty záujmu Spoločenstva. Môže ich predložiť orgán alebo akýkoľvek iný subjekt členského štátu, medzinárodná organizácia alebo mimovládna organizácia, a to za podmienok stanovených v ročnom pracovnom programe. Tieto projekty sú spolufinancované do výšky 80 % celkových nákladov a tvoria jadro programu.

S cieľom podporiť praktické uplatňovanie a vykonávanie existujúcich politík a právnych predpisov EÚ podporou kontaktných sietí, uľahčiť ucelené vykonávanie nástrojov EÚ v celej Európe prostredníctvom odbornej prípravy a budovania kapacít pre odborníkov pracujúcich v oblasti práva a ostatných aplikujúcich odborníkov a vybaviť ich nástrojmi na účinné presadzovanie práv a politík EÚ v praxi. Medzi jeho najvýraznejšie úspechy patrili dva projekty z roku 2009 zahŕňajúce granty na akcie, ktoré boli zamerané na vytvorenie používateľsky ústretových nástrojov dostupných na Európskom portáli elektronickej justície, a to na účel vyhľadávania právnikov pre oblasť občianskeho práva a notárov v celej EÚ. Ďalším príkladom je grant na akciu „i-Support“ s cieľom preskúmať systémy informačných a komunikačných technológií na účely vykonania nariadenia EÚ o výživnom z roku 2009 a Haagskeho dohovoru o výživnom z roku 2007, pristúpenie ku ktorému bolo predmetom diskusií v čase udeľovania grantu. Významnú úlohu tu zohrávali aj verejné zákazky, napríklad prostredníctvom konzultácií so zainteresovanými stranami, posúdení vplyvu a štúdií uskutočniteľnosti.

Komisia má široký cieľ spočívajúci v podpore európskej odbornej justičnej prípravy, v rámci ktorej sa uprednostňuje odborná príprava na konkrétne témy v snahe vyhovieť potrebám týkajúcim sa politík a postupovať v zhode s Európskou sieťou odbornej justičnej prípravy (EJTN). V roku 2011 Európska komisia stanovila cieľ poskytnúť do roku 2020 odbornú prípravu polovici všetkých odborníkov pracujúcich v oblasti práva v EÚ (približne 700 000), a to v oblasti európskeho práva a v oblasti práva príslušného členského štátu . V rámci programu Civilná justícia sa európska odborná justičná príprava podporila najmä prostredníctvom grantov na akcie a niekoľkých osobitných akcií, hoci granty na prevádzku sa udelili aj prostredníctvom iných programov .

Pri príprave ročných pracovných programov sa Generálne riaditeľstvo pre spravodlivosť okrem iného usilovalo o zvýšenie úrovne komplementárnosti a koherentnosti medzi programami Generálneho riaditeľstva pre spravodlivosť, a to organizovaním stretnutí medzi vedením programu a oddeleniami pre príslušné politiky. Zároveň sa zapojilo do medziútvarových konzultácií a medziútvarových skupín s cieľom diskutovať o komplementárnosti a možnom prekrývaní s programami iných generálnych riaditeľstiev. Komisia predstavila ročný pracovný program a svoje priority výboru pre program pre členské štáty s cieľom identifikovať akékoľvek problémy týkajúce sa komplementárnosti a koherentnosti s inými iniciatívami EÚ a národnými iniciatívami.

Cieľom programu Civilná justícia aj programu Trestná justícia je vytvoriť európsky priestor spravodlivosti založený na zásade vzájomného uznávania súdnych rozhodnutí, spolupráci medzi justičnými orgánmi v občianskych a trestných veciach a na posilňovaní dôvery. Tiež sa má nimi uľahčiť prístup k súdom a zjednodušiť tak Európanom život, a to vrátane zainteresovaných osôb a občianskej spoločnosti v rámci diskusie o spravodlivosti. Keďže majú podobné ciele, existuje priestor pre komplementárnosť. Program Civilná justícia sa zaoberá občianskymi a obchodnými vecami, zatiaľ čo program Trestná justícia sa zaoberá trestnými vecami. Vždy je však riziko, že sa budú prekrývať, a to najmä v takých všeobecných otázkach, akými sú elektronická justícia alebo odborná príprava. Okrem toho sú určité špecifické oblasti v niektorých členských štátoch súčasťou občianskej justície a v iných členských štátoch súčasťou trestnej justície. Jedným z príkladov sú ochranné opatrenia: na úrovni EÚ ich upravujú dva samostatné nástroje, pričom jeden má občianskoprávnu povahu a druhý trestnoprávnu povahu . V roku 2007 boli tieto programy oddelené z dôvodu ich rôznych právnych základov, čo si vyžadovalo odlišné postupy prijatia. To však neplatí od nadobudnutia účinnosti Lisabonskej zmluvy. Programy sú veľmi podobné z hľadiska cieľov, metód riadenia a koncových prijímateľov, pričom na obdobie rokov 2014 – 2020 boli zlúčené do jedného nástroja financovania.

V článku 12 zakladajúceho rozhodnutia sa vymedzuje rozsah komplementárnosti s ostatnými finančnými programami EÚ: s programom Trestná justícia (JPEN) ako súčasťou všeobecného programu Základné práva a spravodlivosť, s programom Bezpečnosť a ochrana slobôd, tvoreným dvomi finančnými programami, a to programom Predchádzanie a boj proti trestnej činnosti (ISEC) a programom Predchádzanie, pripravenosť a riadenie následkov terorizmu a iných bezpečnostných rizík (CIPS), s programom Solidarita a riadenie migračných tokov, tvoreným štyrmi fondmi, a to Fondom pre vonkajšie hranice (EBF), Európskym fondom pre návrat (RF), Európskym fondom pre utečencov (ERF) a Európskym fondom pre integráciu štátnych príslušníkov tretích krajín – t. j. krajín, ktoré nie sú členskými štátmi EÚ (EIF) . Okrem programov uvedených v zakladajúcom rozhodnutí je ďalšia komplementárnosť možná s ďalšími viacerými nástrojmi EÚ, napríklad s programom Základné práva a občianstvo (z hľadiska určitých cieľov a tematických oblastí, charakteru programu a v určitom rozsahu aj cieľových skupín) a programom Daphne (z hľadiska charakteru programu a cieľových skupín).

Celkovo príjemcovia grantov konštatovali, že výzvy a vybrané akcie identifikovali potreby cieľových skupín a reagovali na ne, aj keď miera, v akej sa tieto potreby náležite identifikovali, sa líšila, pričom niektorí pristúpili k zložitému posúdeniu potrieb a ďalší zvolili menej striktný prístup. Väčšina príjemcov grantov, ktorí boli na účely tohto hodnotenia konzultovaní, uviedla, že vykonala posúdenie potrieb v snahe podporiť návrh a vývoj svojich príslušných projektov. Z analýzy dokumentácie týkajúcej sa projektov však vyplynulo, že mnohí žiadatelia o grant buď nenavrhli svoje príslušné projekty na základe posúdenia potrieb, alebo vo formulári žiadosti o grant toto posúdenie dostatočne nezdokumentovali. Zatiaľ čo Komisia od nich osobitne nevyžadovala vykonanie a preukázanie posúdenia potrieb, žiadateľom o grant by umožnilo oveľa lepšie objasniť relevantnosť ich projektu a zvýšiť kvalitu štúdií a poskytlo by základ na hodnotenie úspechu projektu v ďalšej fáze. Projekty, ktoré nevychádzajú z posúdenia potrieb, môžu byť pre potreby cieľových skupín stále relevantné. Posúdenie potrieb však zvyšuje pravdepodobnosť, že žiadatelia si vyberú najrelevantnejšie metódy alebo prostriedky na podporu cieľových skupín.

Pokiaľ ide o zmeny v priebehu uskutočňovania projektu/činností, z 33 respondentov 55 % uviedlo, že tieto zmeny nemali na vykonávanie projektu/činností žiadny vplyv, a 42 % uviedlo, že uvedené zmeny mali nepatrný vplyv. Len 3 % uviedli, že zmeny mali zásadný vplyv. Pokiaľ ide o vplyv týchto zmien na výsledky, z 33 respondentov 85 % uviedlo, že zmeny nemali na výsledky projektu/činností žiadny vplyv, 12 % sa domnievalo, že vplyv bol nepatrný, a len 3 % sa domnievali, že zmeny mali na výsledky projektu/činností zásadný vplyv. Partneri projektov počas nadväzujúcich rozhovorov tiež označili rozvoj dobrých vzťahov medzi partnermi a spoluprácu s Komisiou ako pozitívne faktory, ktoré prispeli k účinnému vykonávaniu projektov a činností.

Všetkých 16 grantov na prevádzku sa dokončilo v období rokov 2007 až 2013. Vykonané činnosti sa týkali najmä zvyšovania povedomia, vzájomného učenia podpory kľúčových aktérov. Napríklad grant na prevádzku v roku 2009 pre taliansku organizáciu „Save the Children“ pomohol jeho právnemu oddeleniu uskutočniť činnosti na podporu justičnej spolupráce v občianskych veciach a zlepšiť informovanosť o právnych systémoch a prístupe k spravodlivosti v členských štátoch. Zahŕňalo to prípravu informačného online bulletinu a jeho rozposlanie 1000 príjemcom v 13 členských štátoch, ako aj uskutočnenie dvoch stretnutí pre sudcov a ústredné orgány a štyroch interných stretnutí v rámci odbornej prípravy pre právnych expertov organizácie „Save the Children“. Program tiež umožnil zriadiť európsku sekciu Medzinárodného združenia sudcov pre mladistvých a rodinné veci (International Association of Youth and Family Judges and Magistrates – IAYFJM).

V rámci zložky verejného obstarávania programu Civilná justícia bolo udelených 247 zákaziek. Medzi informácie poskytnuté na účely hodnotenia patrí celková hodnota zákazky, meno hlavného dodávateľa a údaj o tom, či zákazka spočívala v uskutočnení štúdií, podujatí alebo úloh súvisiacich s IT. Z informácií vyplýva, že verejné zákazky sa používali na účely rozvoja, vykonávania a šírenia politík a právnych predpisov EÚ a na zabezpečenie udržateľnosti výsledkov.

Verejné zákazky sa využívajú na financovanie Európskeho dňa občianskej spravodlivosti, ktorý sa oslavuje každoročne 25. októbra. Cieľom týchto hlavných udalostí, ktoré spoluorganizujú Rada Európy a Európska komisia, je priblížiť spravodlivosť občanom a informovať ich o ich právach prostredníctvom organizovania simulovaných súdnych pojednávaní a uskutočnením informačných stretnutí otvorených pre študentov, odborníkov pracujúcich v oblasti práva a širokú verejnosť, ako aj prostredníctvom otvorených dverí na súdoch. Prostredníctvom verejných zákaziek sa tiež financujú činnosti zvyšovania povedomia (napríklad kampaň zameraná na práva spotrebiteľov v roku 2012) a šírenia informácií [napríklad tvorba príručiek v rôznych jazykových verziách, ako sú „Guide du citoyen“ z roku 2010, „Practice Guide for the Application of the Regulation on the European Order for Payment“ (Praktická príručka na uplatňovanie nariadenia o európskom platobnom rozkaze z roku 2011) a „Procédure européenne d’injonction de payer“ z roku 2012]. Tiež je potrebné spomenúť Európsky justičný atlas pre občianske veci a zákazky financované na účely údržby portálu elektronickej justície.

2.4UDRŽATEĽNOSŤ, PRENOSITEĽNOSŤ A INOVÁCIE

Pokiaľ ide o udržateľnosť, analyzovala sa otázka, či sú výsledky, výstupy a vplyvy dosiahnuté vďaka projektom udržateľné aj po uplynutí obdobia financovania príslušného projektu.

V rámci hodnotenia sa identifikovali tri úrovne udržateľnosti:

krátkodobá udržateľnosť, ktorá sa dosahuje predovšetkým prostredníctvom šírenia výsledkov projektov,

strednodobá udržateľnosť, ktorá zahŕňa ďalšie trvanie výsledkov projektov a/alebo partnerstiev, a

dlhodobá udržateľnosť, ktorá sa dosahuje najmä prenesením výsledkov projektov do iných kontextov, organizácií alebo členských štátov, a to s malým objemom dodatočného financovania alebo bez dodatočného financovania.

2.4.1Ďalšie trvanie činností projektu a výstupov a šírenie informácií

Po oznámení a akčnom pláne týkajúcom sa elektronickej justície z roku 2008 bol vývoj elektronických nástrojov pre projekty financované z programu Civilná justícia prioritou. To môže vysvetľovať, prečo respondenti v prieskume uviedli, že pokračovali alebo budú pokračovať v údržbe hardvéru a/alebo softvéru.

V rámci nadväzujúcich rozhovorov sedem z 15 respondentov uviedlo, že elektronické zariadenia a online portály pochádzajúce z projektov predstavovali dlhodobé výstupy, dvaja z uvedených siedmich respondentov však tiež poukázali na problémy pri ich údržbe a aktualizácii. Úradníci Komisie potvrdili, že aktualizácie výstupov (napr. webových lokalít, štúdií) a ich údržba sú hlavným zdrojom obáv, čo môže mať vplyv na výber projektu. Otázkou je, či pokračovať vo financovaní užitočných projektov s dobrou kvalitou výstupov, ktoré nemusia byť dlhodobo udržateľné, ak sa informácie nebudú pravidelne aktualizovať.

Dôkazy zhromaždené počas konzultácie s príjemcami grantov pre toto hodnotenie tiež naznačujú, že projekty sa na to, aby mohli zaručiť určité výstupy, v značnej miere opierali o finančné prostriedky EÚ. Financovanie zo strany EÚ tiež výrazne prispelo k schopnosti organizácií pokračovať v už realizovaných činnostiach.

Viac ako polovica účastníkov v prieskume, t. j. 27 z 52 účastníkov uviedlo, že na zabezpečenie finančnej udržateľnosti projektu/činností bolo potrebné ďalšie financovanie.

V niektorých prípadoch príjemcovia grantov v nadväzujúcich rozhovoroch uviedli, že určité prvky ich projektov si na zabezpečenie udržateľných výsledkov vyžadovali ďalšie financovanie – väčšinou v záujme ďalšieho šírenia výstupov projektu a prenosu častí projektu. Osobitnými prvkami sú:

údržba webových lokalít alebo elektronických nástrojov, t. j. elektronických registrov alebo „zúčtovacích ústavov“, ako je napríklad online portál pre mediáciu,

nadväzujúce činnosti na zabezpečenie ďalšieho uplatňovania výsledkov projektu, rozšírenie uplatnenia týchto výsledkov v prospech širšej skupiny príjemcov, napríklad prostredníctvom konferencií a podujatí, ako aj reagovanie na požiadavky a otázky v súvislosti s výsledkami projektu,

tvorba nadväzujúcich materiálov, ako sú napríklad príručky,