Ruská vojenská agresia proti Ukrajine zvyšuje význam geopolitických aspektov prechodu na čistú energiu a poukazuje na potrebu urýchlenia tohto prechodu a na potrebu spojiť sily s cieľom dosiahnuť odolnejší energetický systém a skutočnú energetickú úniu. EÚ predložila ambiciózne možnosti, ako zmierniť vplyv vysokých cien energií na spotrebiteľov (najmä na zraniteľných spotrebiteľov a spotrebiteľov ohrozených energetickou chudobou) a priemysel a posilniť bezpečnosť dodávok energie v EÚ. Zo strednodobého hľadiska je nákladovo najúčinnejším riešením na zníženie závislosti EÚ od fosílnych palív integrovaný systém EÚ založený predovšetkým na výrobe čistej energie, diverzifikácii dodávok energie, ako aj na zvýšení úspor energie a energetickej efektívnosti vo všetkých odvetviach. Napríklad vykonaním balíka Fit for 55 v plnom rozsahu by sa spotreba plynu v EÚ do roku 2030 znížila o 30 %. Toto je ešte dôležitejšie vzhľadom na to, že v dôsledku pokroku dvojakej transformácie sa zvýši dopyt po elektrine.

Do roku 2030 bude väčšina znížení emisií CO2 pochádzať z technológií, ktoré sú dostupné v súčasnosti. Klimatickú neutralitu a obehovosť do roku 2050 však umožní vývoj nových technológií, ktoré sú v súčasnosti vo fáze experimentov, predvádzania alebo prototypov. Medzi tieto technológie patria rôzne digitálne technológie, ktoré by mohli podporovať prepájanie medzi všetkými odvetviami.

Najvyššie emisie skleníkových plynov v EÚ majú odvetvia energetiky, dopravy, priemyslu, budov a poľnohospodárstva. Zníženie ich stopy, s ktorým sa počíta aj v balíku návrhov Fit for 55, a posilnenie ich odolnosti sú preto kľúčové pre úspešné prepájanie. Bez vhodných technológií a politík však môže byť náročnejšie zmierňovať nepriaznivé environmentálne vplyvy týchto odvetví. Toto platí predovšetkým na svetovej úrovni, keďže očakávaných 9,7 miliardy ľudí do roku 2050 s vyšším priemerným príjmom bude potrebovať viac potravín, priemyselného tovaru, energie, bývania, mobility a vody.

Ďalšie napätie vznikne v súvislosti s elektronickým odpadom a environmentálnou stopou digitálnych technológií. Väčšia závislosť od elektroniky, telefónov a počítačového vybavenia zrýchľuje celosvetovú produkciu elektronického odpadu, ktorá by mohla dosiahnuť 75 miliónov ton do roku 2030. V EÚ sa v súčasnosti správne spracuje a recykluje len 17,4 % tohto odpadu, pričom produkcia elektronického odpadu sa každoročne zvyšuje o 2,5 milióna ton. Bez vhodných politík si každý prechod na nové normy alebo technológie vyžiada obrovskú výmenu vybavenia. Napríklad pri technológiách 5G a 6G budú používatelia musieť vymeniť svoje zariadenia, aby mohli v plnej miere využívať výhody týchto technológií, keďže väčšina existujúcich smartfónov, tabletov a počítačov má iba spätnú kompatibilitu. V dôsledku pokroku v oblasti digitalizácie sa takisto zvýši spotreba vody, napr. na chladenie dátových centier alebo na výrobu čipov. Ťažba a spracovanie surovín nevyhnutných na obidve transformácie vyvolávajú environmentálne a etické obavy. Okrem toho klimatické a environmentálne riziká ovplyvnia životnosť a fungovanie kritických digitálnych infraštruktúr. V nasledujúcich 30 rokoch by sa náklady na škody spôsobené extrémnymi výkyvmi počasia v EÚ mohli zvýšiť o 60 %.

Vykonaním zelenej transformácie sa zmení aj digitálny sektor. V kontexte rastúcich energetických potrieb v digitálnom sektore budú dôležité tak obnoviteľné zdroje energie a čistý vodík, ako aj jadrová energia (vrátane malých modulárnych reaktorov) a technológia jadrovej fúzie. Rozvojom politík zameraných na dosiahnutie klimatickej neutrality a energetickej efektívnosti dátových centier a cloudových infraštruktúr do roku 2030, a to aj prostredníctvom uspokojovania ich dopytu po elektrine pomocou slnečnej alebo veternej energie, sa podporí ekologizácia dátových technológií, ako je analýza veľkých dát, technológia blockchainu a internet vecí. Zdržania pri zavádzaní kapacít a infraštruktúry na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov však môžu predstavovať problém. Lepšie plánovanie umiestnenia a používanie vhodných technológií by mohli umožniť opätovné použitie tepla vytváraného dátovými centrami v terciárnom sektore. Udržateľné financovanie pomôže mobilizovať klimaticky neutrálne investície do digitálneho sektora. Lepší dizajn, viac obehových obchodných modelov a modelov výroby môžu pomôcť znížiť elektronický odpad. Na strane dopytu bude v záujme zníženia spotreby energie pri používaní digitálnych technológií dôležitá spotreba a zvyky podnikov a občanov.

Digitálne technológie by mohli zohrávať kľúčovú úlohu pri dosahovaní klimatickej neutrality, znižovaní znečisťovania a obnove biodiverzity. Meraním a kontrolou vstupov a vzhľadom na vyššiu automatizáciu by technológie ako robotika a internet vecí mohli zvýšiť efektívne využívanie zdrojov a posilniť flexibilitu systémov a sietí. Energeticky efektívna správa údajov založená na technológii blockchainu počas celého životného cyklu a v celom hodnotovom reťazci výrobkov a služieb by mohla podnietiť pokrok k obehovejšiemu hospodárstvu a konkurencieschopnejšej udržateľnosti. Digitálne technológie by mohli prispieť aj k monitorovaniu, nahlasovaniu a overovaniu emisií skleníkových plynov na účely stanovovania cien uhlíka. Digitálny pas výrobku umožňuje zlepšiť vysledovateľnosť materiálov, komponentov a komplexnú vysledovateľnosť a zvýšiť prístupnosť údajov, čo je nevyhnutné pre životaschopné obehové obchodné modely. Digitálne dvojčatá by mohli uľahčiť inovácie a prispieť k návrhu udržateľnejších procesov, výrobkov alebo budov. Kvantová výpočtová technika uľahčí simulácie, ktoré sú príliš zložité pre klasické počítače. Technológie satelitných údajov poskytujúce celosvetové informácie v reálnom čase monitorujú pokrok pri dosahovaní udržateľnosti. Výmena údajov alebo gamifikácia môžu prispieť k zvýšeniu účasti verejnosti na riadení transformácie a spoluvytváraní inovácií.

Na pozadí tejto novej geopolitickej situácie a na základe plnohodnotného výhľadového plánovania sa v správe o strategickom výhľade za rok 2022 predstavuje na budúcnosť zameraná strategická reflexia vzťahov medzi zelenou a digitálnou transformáciou. Zelená aj digitálna transformácia sú na popredných miestach politického programu EÚ a ich vzájomné pôsobenie bude mať rozsiahle dôsledky pre budúcnosť. Ich úspech bude kľúčový aj pre dosiahnutie cieľov OSN v oblasti udržateľného rozvoja. Hoci sa svojou povahou líšia a podliehajú osobitnej dynamike, ich prepájanie – t. j. ich schopnosť navzájom sa posilňovať – si zaslúži dôkladnejšie preskúmanie. Zelená transformácia sa neuskutoční bez cieľov a politík stanovených v Európskej zelenej dohode, prierezovej stratégie na dosiahnutie klimatickej neutrality a obmedzenie zhoršovania životného prostredia do roku 2050. Donedávna napredovala digitálna transformácia len s obmedzeným ohľadom na udržateľnosť. Na zmenšenie nepriaznivých vedľajších účinkov a naplnenie potenciálu environmentálnej, sociálnej a hospodárskej udržateľnosti si digitálna transformácia vyžaduje náležitý rámec a riadenie politiky predstavené v Digitálnom kompase a balíku „Fit for 55“.

Svet prechádza zásadnými geopolitickými zmenami, ktorými sa ďalej zosilňuje pôsobenie už dnes vplyvných megatrendov na EÚ. Dlhodobé následky ruskej vojenskej agresie proti Ukrajine vrátane následkov v oblasti energetiky, potravín, hospodárstva, bezpečnosti, obrany a geopolitiky nepochybne ovplyvnia cestu Európy k dosiahnutiu spravodlivej zelenej a digitálnej transformácie. Tieto a budúce výzvy však neodradia Európsku úniu od jej dlhodobých cieľov. So správnym súborom politík môžu slúžiť ako katalyzátor ich dosiahnutia. V konečnom dôsledku by sa tým mohla posilniť naša odolnosť a otvorená strategická autonómia v rôznych oblastiach od energetiky, potravín, bezpečnosti a kritických dodávok – vrátane surovín potrebných na transformáciu – až po špičkové technológie.

V spojení s rastom populácie a vyššou životnou úrovňou sa bude ďalej zvyšovať dopyt po doprave. Na globálnej úrovni by sa osobná doprava medzi rokmi 2015 a 2050 mohla zvýšiť takmer trojnásobne. V EÚ sa očakáva zvýšenie objemu cestnej osobnej dopravy približne o 21 % a nákladnej dopravy o 45 % do roku 2050, a to bez ohľadu na úsilie presunúť viac dopravy na iné druhy dopravy, ako je železničná alebo vodná doprava. Na toto odvetvie bude mať vplyv aj urbanizácia, zvyšujúca sa informovanosť spotrebiteľov, vyvíjajúce sa náklady na udržateľné možnosti dopravy (ktoré sú v súčasnosti stále pomerne vysoké) a nové obchodné modely (a to aj pokiaľ ide o riadenie dodávateľského reťazca). Okrem toho digitalizácia môže ešte viac zrýchliť hybridizáciu pracovísk, čo bude mať vplyv na miestnu a cezhraničnú mobilitu pracovníkov.

Všeobecnejšie uplatnenie batérií novej generácie v spojení s digitálnymi technológiami umožní významnú zmenu v oblasti mobility smerom k udržateľnosti. To sa týka rôznych druhov dopravy vrátane osobnej a nákladnej, ťažkých nákladných vozidiel alebo leteckej dopravy. Napríklad elektrické lietadlá by mohli prípadne spájať malé regionálne letiská v celej EÚ. Riadenie ďalšieho dopytu po elektrine v oblasti dopravy, a to aj v prípade priamej elektrifikácie, aj v prípade hromadnej výroby obnoviteľných a nízkouhlíkových palív pre odvetvia, ktoré ťažko dekarbonizovať, ako je letecká a vodná doprava, musí sprevádzať zvyšovanie energetickej efektívnosti elektrických vozidiel. To si takisto vyžaduje systémový prístup k integrácii snímačov, výpočtovej kapacity a vyspelého softvéru. Používanie údajov z vozidiel a ich prostredia môže prispieť k optimalizácii nabíjania. Obojsmerné nabíjanie by mohlo poskytnúť flexibilitu inteligentným elektrizačným sústavám a zároveň podporiť integráciu energie z obnoviteľných zdrojov a maximalizovať jej používanie. Navyše digitalizácia v spojení so službami založenými na vesmírnych technológiách môžu podporiť spoľahlivé riešenia pre prepojené a automatizované (a to aj autonómne) plavidlá a vozidlá, čím prispejú k vyššej efektívnosti riadenia dopravy a zníženiu spotreby paliva. Experimentálne koncepcie, ako sú testovacie zariadenia alebo živé laboratóriá, ktoré umožňujú testovať riešenia v oblasti mobility v reálnom prostredí, môžu pomôcť lepšie pochopiť potreby koncových používateľov. Digitálne dvojčatá vozidiel môžu poskytnúť úplné údaje o výkone v reálnom čase, histórii opráv, konfigurácii, výmene náhradných dielov alebo záruke. Inteligentná mobilita si vyžiada veľké investície do rozvoja nových technológií a infraštruktúr, ako aj prístup k rozličným digitálnym technológiám, ako je umelá inteligencia, cloud alebo polovodiče. Navyše subjekty z odvetvia v záujme dosiahnutia kritického množstva a zabránenia závislosti od veľkých, dominantných aktérov budú musieť budovať partnerstvá, spájať investície a dohodnúť spoločné normy, infraštruktúry, platformy a rámce správy a riadenia. Kľúčová bude aj spoločenská prijateľnosť autonómnych vozidiel a prístupnosť spojená s nákladmi.

Digitalizácia a umelá inteligencia takisto podporia vznik efektívnejších multimodálnych riešení v oblasti mobility, a to tak, že spoja všetky druhy dopravy v rámci jednej interoperabilnej platformy, ako je „mobilita ako služba“ alebo „doprava ako služba“. Tým by sa mohla zvýšiť efektívnosť, rozšíriť možnosti výberu pre spotrebiteľov, prístupnosť a cenová dostupnosť, predovšetkým verejnej dopravy. Digitálne platformy okrem toho podporia ďalšie možnosti, ako je združovanie a spoločné používanie. Digitálne technológie sú takisto kľúčové z hľadiska zabezpečenia, aby v mestách, ako aj vo vzdialených a vidieckych regiónoch vznikali prepojené multimodálne služby v oblasti mobility, čím občanom a podnikom poskytnú prístup k jednotlivým možnostiam osobnej aj nákladnej dopravy a umožnia im vybrať si medzi nimi. Navyše nové nízkoemisné digitálne technológie a riešenia, ktoré sú založené na umelej inteligencii, napríklad bezpilotné vzdušné prostriedky, majú potenciál ponúkať široké spektrum nových použití a služieb od doručovania tovaru po lekársku pomoc. To si vyžiada zvýšenie interoperability medzi jednotlivými druhmi dopravy, prevádzkovateľmi a platformami a všadeprítomnú pripojiteľnosť. Lepší a širší prístup k údajom o mobilite pomôže subjektom verejného sektora monitorovať a plánovať činnosti v oblasti dopravy, dopravnú infraštruktúru a služby a lepšie zosúlaďovať ponuku a dopyt pri nižších nákladoch a s nižším vplyvom na životné prostredie. Prístup k údajom je dôležitý aj na zlepšenie riadenia dopravy a poskytnutie širšieho výberu udržateľných riešení v oblasti mobility pre zákazníkov a podniky.

3.Stimulácia klimatickej neutrality priemyslu prostredníctvom digitálnych technológií

Aby sa priemysel v EÚ dostal na cestu k dosiahnutiu klimatickej neutrality v roku 2050, bude musieť už do roku 2030 znížiť svoje emisie CO2 o 23 % v porovnaní s rokom 2015. Priemysel je v celosvetovom rozsahu zodpovedný približne za 37 % celkovej konečnej spotreby energie a približne za 20 % emisií skleníkových plynov. Štyri energeticky náročné priemyselné odvetvia – výroba ocele, cementu, chemický priemysel, výroba celulózy a papiera – predstavujú približne 70 % celkových celosvetových priemyselných emisií CO2. Zároveň sú aj najväčšími priemyselnými odberateľmi energie v EÚ.

Digitálne technológie budú dôležité na riadenie ponuky a dopytu veľkých priemyselných odberateľov energie v systéme s rozmanitými zdrojmi a východiskovými surovinami. Inteligentné meradlá vrátane meračov na individuálne meranie spotreby a inteligentné snímače by mohli zvýšiť energetickú efektívnosť tým, že budú poskytovať informácie v reálnom čase o spotrebe energie a že tieto informácie budú vkladať do nástrojov energetického manažérstva. Systémy kontrolného riadenia, analýzy veľkých dát a zberu údajov zvýšia efektívnosť priemyselných procesov, ako aj spracovanie údajov s cieľom umožniť prijímanie inteligentnejších rozhodnutí. Digitálne dvojčatá pomôžu pri zlepšovaní návrhov systémov, testovaní nových výrobkov, monitorovaní a zabezpečovaní preventívnej údržby, posudzovaní životného cyklu výrobkov a pri výbere najvhodnejších materiálov. Optimalizácia založená na údajoch pomôže zlepšiť existujúce materiály, vytvoriť ekologickejšie alternatívy a predĺžiť ich životnosť. Monitorovanie a sledovanie poskytujú informácie o materiáloch alebo dieloch použitých vo výrobkoch, čo by mohlo podporiť obehovosť prostredníctvom lepšej údržby a kvalitnej recyklácie s uzatvoreným cyklom. Významnú úlohu zohrá aj integrácia výrobných, digitálnych a iných vyspelých technológií, ako je robotika alebo 3D a 4D tlač. Zavádzanie digitálnych riešení v priemysle si vyžaduje vyššiu úroveň technologickej pripravenosti a kybernetickej bezpečnosti na ochranu údajov o priemyselných procesoch a integrity ich fungovania.

4.Ekologizácia budov pomocou digitalizácie

Demografické trendy a urbanizácia podnietia zmeny v dopyte po budovách. V dôsledku rastúceho počtu obyvateľov miest sa do roku 2060 svetový fond budov zdvojnásobí. V EÚ by podiel ľudí žijúcich v prevažne mestských a prechodných regiónoch mohol do roku 2050 dosiahnuť 80 %. Existovať bude aj viac malých domácností, ktoré budú pravdepodobne spotrebúvať viac energie na osobu ako väčšie domácnosti. Tieto trendy v kombinácii s použitím digitálnych zariadení na prácu na diaľku, vzdelávanie, inteligentné bývanie alebo nezávislý život zvýšia energetickú spotrebu budov. Toto odvetvie v EÚ v súčasnosti predstavuje 40 % energetickej spotreby, pričom 75 % fondu budov je energeticky nehospodárnych.

Na dosiahnutie klimatickej neutrality a významných prínosov z hľadiska nulového znečistenia musia mať nové budovy do roku 2030 nulové emisie a jedna pätina existujúcich budov sa musí obnoviť. Dosiahnutie klimatickej neutrality v tomto odvetví si vyžiada nahradenie fosílnych palív na vykurovanie udržateľnými alternatívami, ako sú tepelné čerpadlá, zníženie uhlíkovej stopy využívania vody a zlepšenie celkovej energetickej hospodárnosti, pričom sa zabezpečí dostupnosť riešení pre všetkých. Tým sa prispeje k cieľu EÚ, ktorým je do roku 2030 obnoviť 35 miliónov energeticky nehospodárnych budov. Inteligentné budovy a meradlá by mohli pomôcť pri dosahovaní týchto cieľov a riešení energetickej chudoby. Do roku 2030 by sa vďaka informačnému modelovaniu budov mohla ďalej zvýšiť energetická efektívnosť a efektívnosť využívania vody v tomto odvetví, keďže poskytuje dlhodobú analýzu konštrukčných rozhodnutí pri stavbe a používaní budov. Dostupnosť anonymizovaných údajov, inteligentné zariadenia, ako aj správanie spotrebiteľov umožnia cielené investície do renovácií. Digitálne záznamy a analýza životného cyklu budú nevyhnutné na posúdenie, nahlásenie, uloženie a sledovanie informácií o emisiách počas celej životnosti a pomôžu znížiť vplyv materiálov na životné prostredie a zabrániť používaniu toxických materiálov. Digitálne dvojčatá by mohli zmeniť spôsob, akým sa plánujú, monitorujú a riadia mestské priestranstvá. To by sa mohlo prejaviť v znížení emisií v mestách, v efektívnejšom využívaní zdrojov a zvýšení kvality života, v lepšom využívaní priestorov budov a mohla by sa tým zvýšiť odolnosť budov proti nebezpečným udalostiam.

5.Inteligentnejšie a ekologickejšie poľnohospodárstvo

Klimatická a environmentálna kríza, demografické zmeny a geopolitická nestabilita ohrozia odolnosť poľnohospodárstva v EÚ a jeho cestu k udržateľnosti. Bez politických opatrení by sa celosvetové emisie z poľnohospodárstva mohli do roku 2050 zvýšiť o 15 % – 20 %. Dovtedy bude podľa prognóz 10 % celosvetových plôch v súčasnosti vhodných na pestovanie plodín a chov hospodárskych zvierat z klimatického hľadiska nevhodných. Objavia sa ďalšie hrozby pre biosféru, vodu, pôdu alebo biodiverzitu. V novej geopolitickej situácii EÚ musí znížiť svoju závislosť od dovozu krmív, hnojív a ďalších vstupov. Musí k tomu dôjsť bez toho, aby sa ohrozila produktivita, potravinová bezpečnosť alebo ekologizácia odvetvia, a súbežne s bojom proti potravinovej neistote v partnerských krajinách s nízkymi príjmami.

Pri správnom zavedení môžu digitálne technológie umožniť inteligentné a ekologickejšie poľnohospodárstvo. Väčším využívaním digitálneho snímania na mieste (v záujme úpravy ošetrenia plôch podľa konkrétnych podmienok) a služieb EÚ založených na vesmírnych technológiách by sa mohla znížiť spotreba vody, pesticídov, hnojív a energie, čo bude mať prínos aj pre zdravie ľudí a zvierat. Digitálne dvojčatá poskytnú údaje na riadenie diverzifikácie výrobkov a na využívanie funkčnej biodiverzity s cieľom prepracovať kontrolu škodcov. Kvantová výpočtová technika v kombinácii s bioinformatikou a rastlinnou genomikou môžu prispieť k porozumeniu biologických a chemických procesov potrebných na zníženie používania pesticídov a hnojív. Digitálne platformy, ktoré uľahčujú miestnu distribúciu a zabraňujú plytvaniu potravinami, by mohli podporiť miestnu produkciu a skrátiť okruhy spotreby. Satelitné údaje, snímače, blockchain a údaje z celého hodnotového reťazca by mohli zvýšiť vysledovateľnosť a transparentnosť. Otvorené poľnohospodárske digitálne platformy poskytujúce základ pre bezpečnú a dôveryhodnú výmenu údajov a digitálne služby, ako je presné poľnohospodárstvo, by mohli posilniť spravodlivú spoluprácu v hodnotovom reťazci a vytvoriť efektívne trhy. Rozsiahlejšie zavádzanie týchto technológií bude vyžadovať nižšie náklady na inštaláciu a údržbu a vyššiu prepojenosť v okrajových a vidieckych oblastiach. Digitálne riešenia vyvinuté pre štandardizované procesy navyše budú musieť podporovať rozmanitejšie poľnohospodárske modely. Dôvera, vysoká úroveň bezpečnosti a primerané zručnosti budú rozhodujúce pre zavádzanie technológií súvisiacich s prepájaním.

IV. Geopolitické, hospodárske, sociálne a regulačné faktory rozhodujúce pre prepájanie

Súčasné geopolitické zmeny potvrdzujú, že je potrebné zrýchliť dvojakú transformáciu a posilniť odolnosť a otvorenú strategickú autonómiu EÚ. Následky ruskej vojenskej agresie proti Ukrajine už teraz zmenili geopolitickú a hospodársku realitu. Medzi tieto zmeny patria rôzne faktory podstatné pre prepájanie: prudko stúpajúce ceny energie a potravín a súvisiace spoločenské následky, možná potreba dočasne zvýšiť používanie uhlia, ďalší tlak na verejné financie, vyššie miery inflácie, zvýšenie kybernetické riziká, problémy s dodávateľskými reťazcami a horší prístup ku kritickým surovinám a technológiám. Nový pocit naliehavosti zrýchliť transformáciu odklonom od fosílnych palív by sa mohol ukázať ako bod zlomu pre zelenú transformáciu. Geopolitická situácia takisto podnieti transformáciu dodávateľských reťazcov, ktorá bude vyplývať zo zmien celosvetových nákladov práce a výroby, ako aj z následkov pandémie COVID-19. Zvýši sa tým tlak na prechod k menej zraniteľným, diverzifikovanejším a spoľahlivejším dodávateľským reťazcom a prípadne k tzv. friend-shoringu. Tým by sa v niektorých prípadoch znížila aj uhlíková stopa a podporilo obehové hospodárstvo. V tejto súvislosti partneri EÚ, ako je Južná Kórea, Spojené štáty a Japonsko, napríklad zaviedli alebo nedávno začali budovať aj systémy monitorovania dodávateľských reťazcov a domáce kapacity.

Zabezpečenie prístupu ku kritickým surovinám bude zásadné pre dvojakú transformáciu EÚ. V súčasnosti je závislosť EÚ od tretích krajín vrátane Číny v prípade viacerých kritických surovín ešte väčšia než jej závislosť od ruských fosílnych palív. Vlastná výroba EÚ predstavuje iba 4 % globálneho dodávateľského reťazca kritických surovín používaných pri výrobe digitálnych zariadení, ako je paládium, tantal alebo neodým. Európskej únii takisto chýba primerane rozšírený ťažobný, spracovateľský a recyklačný priemysel. Pokrok vo využívaní domácich ložísk vrátane ložísk strategického významu pre hospodárstvo je zatiaľ nedostatočný, najmä vzhľadom na to, že projekty ďalej čelia značným prekážkam. Zároveň si dosahovanie našich cieľov v oblasti čistej energie vyžiada čoraz väčšie množstvá rôznych surovín, napr. nárast v používaní lítia, kľúčového prvku pre elektrickú mobilitu, o 3 500 %. Na území Čile sa v súčasnosti nachádza 40 % svetových zásob lítia, kým v Číne pôsobí 45 % zariadení na jeho spracovanie. Okrem toho sa očakáva 330 % zvýšenie používania kobaltu a 30 % až 35 % nárast v používaní hliníka a medi. Obchod, spolupráca a partnerstvá s diverzifikovaným súborom podobne zmýšľajúcich krajín bohatých na nerastné suroviny majú naďalej mimoriadny význam. V dôsledku prudkého celosvetového zvýšenia dopytu sa stupňuje hospodárska súťaž v súvislosti so zdrojmi a môže sa zhoršiť koncentrácia výroby, čím sa vytvoria ďalšie geopolitické riziká pre ponuku. Okrem prístupu ku kritickým surovinám bude v novom geopolitickom kontexte kľúčová schopnosť určovať environmentálne a sociálne normy, ktorými sa zabezpečí udržateľnosť ťažobných, rafinérskych a recyklačných činností a výroba energie.

Spoločne s dostatočnými investíciami by vyššia obehovosť a presnosť vo výrobe mohli pomôcť znížiť túto strategickú závislosť. Digitalizácia by mohla ďalej zrýchliť obehovosť zlepšením návrhu, zvýšením presnosti pri výrobe a zlepšením procesov opravy, obnovy a recyklácie. Napríklad po roku 2040 by recyklácia mohla byť hlavný zdroj dodávok väčšiny prechodných kovov do EÚ spoločne s nepretržitou potrebou primárnych kovov. Ešte viac sa zvýši význam recyklácie, keďže napríklad výroba ocele alebo hliníka z odpadu je výrazne menej energeticky náročná ako výroba zo surovín. Dôležitá je kvantita aj kvalita recyklácie. Napríklad kontaminácia ocele alebo hliníka meďou vedie k významným stratám hodnoty a následnej vyššej spotrebe energie a vyšším emisiám.

Zvýši sa význam geopolitiky technológií. Prístup ku kritickým technológiám poskytne konkurenčnú výhodu a zníži strategickú závislosť. Súčasná obmedzená kapacita EÚ v prípade niektorých horizontálnych technológií oslabuje jej postavenie. Technologická súťaž by sa mohla prudko zvýšiť, čo by viedlo k rozdrobeniu celosvetových inovačných ekosystémov. V dôsledku tohto rozdrobenia sa môžu zvýšiť náklady a riziká v oblasti kybernetickej bezpečnosti, a to predovšetkým v prípade technológií dvojakého použitia, napr. infraštruktúra 5G a 6G alebo digitálne technológie v poľnohospodárstve. Toto má ešte väčší význam, pretože množstvo zozbieraných údajov vrátane údajov o zvykoch a vzorcoch správania spotrebiteľov a množstvo pripojených spotrebičov sa značne zvýši. Okrem toho sa očakáva nárast súperenia na základe hodnôt a spoločenských modelov. Toto je vidno už na jednotlivých prístupoch k internetu. Napríklad obmedzovanie prístupu ku konkrétnemu obsahu (napr. v Číne, Rusku), zameranie sa na prístup založený na hodnotách (napr. zameranie EÚ na ochranu údajov a dôveryhodnú umelú inteligenciu) alebo podpora osobitných modelov správy a riadenia (napr. prevažne privatizované ako v USA alebo riadené štátom ako v prípade technologickej suverenity Číny). Zvyšujú sa obavy z prepojení medzi škodlivou kybernetickou činnosťou a dezinformáciami, ktoré ohrozujú demokraciu, zvyšujú polarizáciu v spoločnosti a bránia prístupu k presným informáciám. Tieto obavy sú oprávnené, keďže posledných 30 rokov demokratického pokroku bolo zrušených: priemerná úroveň demokracie vo svete v roku 2021 klesla na úroveň z roku 1989. Súčasné geopolitické súvislosti by okrem toho mohli ovplyvniť projekty súvisiace s dvojakou transformáciou v partnerských krajinách, ktoré už čelia finančným a zásobovacím obmedzeniam v dôsledku pandémie COVID-19. Tento problém sa stáva ešte zásadnejším, keďže po prvýkrát došlo k zvráteniu pokroku na globálnej úrovni pri dosahovaní cieľov OSN v oblasti udržateľného rozvoja.

Úprava našich politík smerom k novému hospodárskemu modelu bude kľúčová pre dosiahnutie dvojakej transformácie. To znamená preorientovanie tradičného pohľadu na hospodársky pokrok na kvalitatívnejší pohľad, ktorý sa vyvíja okolo blahobytu, efektívneho využívania zdrojov, obehovosti a regenerácie. Dosiahnutie klimatickej neutrality, udržateľného využívania zdrojov, nulového znečistenia a zastavenie poklesu biodiverzity so sebou napokon prinášajú hlbokú zmenu hospodárskych a sociálnych politík poháňanú primeranou zmesou trhovo orientovaných nástrojov (napr. stanovovanie cien uhlíka) a investícií do udržateľných projektov zo strany verejného aj súkromného sektora. Stimulujúcim faktorom tejto zmeny je aj rast sociálnych podnikov a spoločensky prospešné investovanie.

Dvojaká transformácia bude buď spravodlivá, alebo nebude: inkluzívnosť a cenová dostupnosť budú podmienkou úspechu dvojakej transformácie. Ľudia s nízkymi a stredne vysokými príjmami sú zraniteľnejší voči vplyvom a nákladom dvojakej transformácie, napr. automatizácia práce, prístup k digitálnym riešeniam a digitálnym verejným službám, vyššie ceny energie a potravín, financovanie zlepšení energetickej hospodárnosti budov alebo dopravná chudoba. Navyše existuje rozdiel medzi technicky vyspelými podnikmi a podnikmi, ktoré technologicky zaostávajú. Regionálne rozdiely v úrovni hospodárskeho rozvoja a sociálnej prosperity môžu tieto rozpory ešte viac zhoršovať. Napätie na trhu práce a kapitálovom trhu môže mať za následok ich predĺženie a vyššiu nákladnosť. V tejto súvislosti bude možné dosiahnuť klimatickú neutralitu a environmentálnu udržateľnosť iba vtedy, ak sa doplnia o opatrenia na podporu uvedených skupín pri znášaní súvisiacich finančných záťaží a o opatrenia na prekonávanie rozdielov. Dosahovanie cieľov európskeho digitálneho desaťročia EÚ a Európskeho piliera sociálnych práv bude pre uzavretie týchto rozdielov kľúčové, môže však byť potrebných viac opatrení. Toto je ešte závažnejšie vzhľadom na skutočnosť, že ľudia, ktorí budú transformáciu znášať najhoršie, sú ľudia, ktorí majú najnižšie emisie. V súčasnosti najbohatších 10 % Európanov produkuje viac než trojnásobné množstvo emisií ako zvyšok európskych občanov.

Dvojaká transformácia povedie k zásadným zmenám na trhu práce v EÚ a súvisiacich zručností. Znižovanie počtu pracovných miest sa očakáva v odvetviach a regiónoch s vysokou závislosťou od ťažby uhlia, fosílnych palív a od súvisiaceho spracovania a dodávateľských reťazcov. Na druhej strane sa v dôsledku zelenej transformácie vytvoria nové pracovné miesta, napr. v oblasti čistej energie, renovácií a obehového hospodárstva. Podobne digitálna transformácia pravdepodobne vytvorí nové pracovné a podnikateľské príležitosti, napr. v oblasti pokročilých technológií, pričom spôsobí stratu iných pracovných miest, ktoré sú plne alebo čiastočne automatizované. Ďalšia digitalizácia zrýchlená pandémiou COVID-19 takisto ovplyvní podmienky a vzorce práce, ako aj prístup k sociálnej ochrane. Tieto procesy nemusia byť nevyhnuté súbežné a ich vplyv na jednotlivé spoločnosti, odvetvia a regióny bude nerovnomerný, z čoho vyplývajú možné hospodárske nerovnováhy a nerovnováhy na trhu práce. Zmenený obsah pracovných miest a prerozdelenie zamestnania si vyžiadajú odlišný súbor zručností. Celkovo sú účinky dvojakej transformácie na trh práce potenciálne doplnkové s následkami, ktoré tieto účinky zosilňujú alebo rušia a ktoré si zaslúžia ďalší výskum.