Námorné prístavy zaradené do súhrnnej siete v zmysle nariadenia (EÚ) č. 1315/2013 zostanú v súhrnnej sieti, ak lineárna interpolácia medzi hromadnou a nehromadnou prepravou spĺňa vzorec: vb/tb+ vn/tn ≥ 0,95 alebo ak ročný objem dopravy presiahne viac ako 85 % príslušnej prahovej hodnoty.

2.Odstrániť slepé uličky a izolované prepojenia v súčasnej sieti TEN-T, ktoré nie sú odôvodnené geografickými osobitosťami, a to buď odstránením takýchto prepojení, alebo ich rozšírením na blízke cesty siete.

Základná sieť je podskupinou súhrnnej siete a predstavuje strategicky najvýznamnejšie uzly a prepojenia transeurópskej dopravnej siete. Preto sa do základnej siete vyberajú len prvky súhrnnej siete.

9.Po stanovení vojenských požiadaviek schválených Radou posúdiť civilné využitie prvkov vojenskej siete a pridať tieto prvky do súhrnnej siete za predpokladu, že prístavy, letiská, terminály a vnútrozemské vodné cesty spĺňajú vyššie uvedené kritériá a že železničné a cestné úseky sú aj na civilné využitie bez toho, aby sa v sieti vytvárali duplicity.

V súlade s akčným plánom, ktorý majú členské štáty vypracovať po prijatí nového nariadenia o sieti TEN-T, by sa neskôr mohli pridať ďalšie terminály multimodálnej nákladnej dopravy.

‒objem prekládky prekročí 800 000 ton ročne, alebo sa tento objem plánuje dosiahnuť do roku 2030,

Letiská zaradené do súhrnnej siete podľa nariadenia (EÚ) č. 1315/2013 zostávajú v súhrnnej sieti, ak ročný objem dopravy presiahne 85 % príslušnej prahovej hodnoty.

„Európsky námorný priestor“ je námorný rozmer siete TEN-T. Pokiaľ prepojenia európskeho námorného priestoru plnia funkciu prepojení základnej siete alebo jej častí (napr. prepájajú hlavné uzly základnej siete cez more), takisto sa považujú za súčasť základnej siete.

Uplatnenie tejto metodiky na vnútrozemské vodné cesty ukázalo, že takmer všetky by boli súčasťou základnej siete. Preto sa celá sieť vnútrozemských vodných ciest považuje za súčasť základnej siete.

Zatiaľ čo pre vnútrozemské vodné cesty je základná sieť totožná so súhrnnou sieťou, pre cestnú a železničnú dopravu platia tieto kritériá. Prepojenia základnej siete na pevnine (cesta, železnica) sú doplnené „európskym námorným priestorom“, aby sa zabezpečil náležitý prístup k ostrovným členským štátom a skrátené spojenia na polostrovy alebo medzi nimi.

B.4 (S)Vnútrozemské prístavy, ktoré majú funkciu rozhrania so železničnými prepojeniami základnej siete pre nákladnú a/alebo námornú dopravu, majú byť napojené na príslušné druhy dopravy.

(Námorné prístavy, ktoré spolu bezprostredne susedia a spoločne spĺňajú objemovú prahovú hodnotu, aj keď by ju samostatne nespĺňali, sa môžu považovať za zoskupenie, ak majú spoločné spojenie s vnútrozemím, s výnimkou „poslednej míle“, alebo ak úzko spolupracujú, napr. pod spoločným riadením, alebo sa navzájom dopĺňajú vo funkcii.)

B.2 (P)Námorný alebo vnútrozemský prístav s ročným objemom prekládky aspoň 1 % celkového objemu prekládky všetkých námorných prístavov EÚ, ak lineárna interpolácia medzi hromadným a kusovým nákladom zodpovedá vzorcu: vb/tb + vn/tn ≥ 1 (kde vb je objem hromadného nákladu, tb je prahová hodnota pre hromadný náklad, vn je objem kusového nákladu a tn je prahová hodnota pre kusový náklad). Námorné prístavy zaradené do základnej siete podľa nariadenia (EÚ) č. 1315/2013 zostanú v základnej sieti, ak lineárna interpolácia medzi hromadným a kusovým nákladom zodpovedá vzorcu: vb/tb + vn/tn ≥ 0,95.

D.2Každú pozemnú hranicu medzi dvoma susednými členskými štátmi EÚ v každom prípade pretína aspoň jedno prepojenie multimodálnej základnej siete.

D.3Hraničné priechody podľa kritéria A.5 sú prepojené s príslušnými hlavnými uzlami vo vnútrozemí podľa kritérií A.1 – A.3, pričom sa sledujú príslušné dopravné toky.

D.4Pozemné spojenia môžu byť doplnené prepojeniami „európskeho námorného priestoru“ s cieľom spojiť ostrovné členské štáty alebo hlavné mestské uzly na ostrovoch podľa kritéria A.4 s hlavnými námornými prístavmi na pevnine alebo skrátiť obchádzky okolo zálivov.

e)Prepojenia pre nákladnú dopravu:

E.1Námorné prístavy podľa kritéria B.2 alebo B.3 sú napojené len na jeden hlavný uzol vo vnútrozemí, pričom sa sledujú najdôležitejšie dopravné toky. Spojenia medzi prístavmi sa nepredpokladajú, ale môžu vyplývať z celkovej trasy prepojenia hlavnej siete. V krajinách so železnicou zahŕňajú spojenia prístavov základnej siete s vnútrozemím cestnú aj železničnú dopravu.

E.2Miestne prepojenia námorných alebo vnútrozemských prístavov, ako aj cestno-železničných terminálov podľa kritérií B.1 a B.4 („posledné míle“) sa považujú za súčasť základnej siete.

E.3Celá vnútrozemská vodná cesta je súčasťou súhrnnej siete.

f)Prepojenia pre cestujúcich:

F.1V členských štátoch, ktoré majú železnice, musia byť letiská základnej siete prepojené so železničnou sieťou do konca roku 2030.

F.2Pre cestujúcich sú námorné prístavné mestá podľa kritéria C.3 a námorné prístavy podľa kritéria C.4 spojené s tým istým mestským uzlom vo vnútrozemí, s ktorým je námorný prístav prepojený pre nákladnú dopravu (podľa kritéria E.1).

g)Vynechanie prepojení:

Prepojenia podľa kritérií D, E alebo F nie sú zahrnuté do základnej siete, ak:

G.1prepojenie neexistuje („chýbajúce prepojenie“) a jeho realizácia by nebola odôvodnená jeho funkčnosťou (napr. ako prepojenie v rámci potenciálneho diaľkového dopravného koridoru) alebo by nebola realizovateľná do roku 2030;

G.2prepojenie existuje, ale nespĺňa požiadavky svojej zamýšľanej funkcie v rámci základnej siete a jeho modernizácia by nebola odôvodnená jeho funkciou alebo by nebola uskutočniteľná do roku 2030;

G.3prepojenie existuje, ale príslušné dopravné toky medzi príbuznými uzlami sú zanedbateľné (napr. z dôvodu veľkej vzdialenosti a/alebo malej veľkosti uzlov) alebo môžu byť nahromadené v rámci iných (paralelných) prepojení, ktoré sú v základnej sieti kvôli iným funkciám;

Uplatňovanie týchto kritérií pre jednotlivé spôsoby dopravy umožňuje odchýliť sa od zásady multimodality na úrovni prepojení. Niektoré prepojenia môžu zahŕňať len cestnú alebo železničnú dopravu.

h)Smerovanie prepojení:

H.1Prepojenia by mali byť čo najrovnejšie a najpriamejšie, aby sledovali príslušné diaľkové dopravné toky, zvyšovali efektívnosť a účinnosť dopravy, podporovali územnú súdržnosť a prispievali k znižovaniu emisií skleníkových plynov a znečistenia ovzdušia, ako aj k udržateľnému využívaniu pôdy. Pri dodržiavaní kritéria D.2 sú povolené výnimky.

H.2Obchádzky by boli opodstatnené na obchádzanie nevyhnutných prekážok a ekologicky citlivých oblastí (napr. lokalít Natura 2000), na začlenenie ďalších menších miest, letísk, terminálov multimodálnej nákladnej dopravy atď. a ak je to potrebné na zabezpečenie dodržiavania príslušných právnych predpisov EÚ v oblasti životného prostredia. Vzhľadom na celkovú optimalizáciu smerovania prepojenia nesmú prípadné nevýhody vyplývajúce z dodatočných obchádzok prevýšiť výhody vyplývajúce z lepšej regionálnej alebo miestnej dostupnosti.

H.3Prepojenia by mali prednostne nadväzovať na už existujúcu, budovanú alebo plánovanú infraštruktúru. Dopravné toky sa spájajú všade, kde je to možné, s ohľadom na topografické podmienky, vplyvy na životné prostredie, potreby používateľov a potenciálne prekážky.