[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 25.6.2007 KOM(2007) 207 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o určitých otázkach týkajúcich sa poistenia motorových vozidiel OBSAH 1. ČASŤ 1: Implementácia článku 4 ods. 6 štvrtej smernice o poistení motorových vozidiel, ktorý sa týka vnútroštátnych právnych predpisov o sankciách a ich účinnosti 3 1.1. Úvod 3 1.2. Preskúmanie implementácie smernice v členských štátoch 4 1.3. Hodnotenie implementácie a účinnosti článku 4 ods. 6 4 1.3.1. Verejné povedomie a vnímanie mechanizmu likvidačných zástupcov 4 1.3.2. Podstata sankcií zavedených vo vzťahu k postupu „zodpovedajúce plnenie/odôvodnená odpoveď“ a ich rovnocennosť 5 1.3.3 Fungovanie postupu „zodpovedajúce plnenie/odôvodnená odpoveď“ v členských štátoch 8 1.4. Záver 9 2. ČASŤ 2: Poistenie motorových vozidiel a náklady spojené s uplatnenímpráva 10 2.1. Úvod 10 2.2. Právny rámec EÚ pre poistenie právnej ochrany 11 2.3. Dostupnosť zmlúv o dobrovoľnom poistení právnej ochrany 11 2.4. Zahrnutie nákladov spojených s uplatnením práva do povinného zmluvnéhopoistenia motorového vozidla osoby, ktorá spôsobila nehodu 12 2.4.1. Súčasný stav v členských štátoch 12 2.4.2. Možný vplyv na ceny poistného PZPMV 13 2.5. Záver 13 1. ČASŤ 1: IMPLEMENTÁCIA čLÁNKU 4 ODS. 6 šTVRTEJ SMERNICE O POISTENÍ MOTOROVÝCH VOZIDIEL, KTORÝ SA TÝKA VNÚTROšTÁTNYCH PRÁVNYCH PREDPISOV O SANKCIÁCH A ICH ÚčINNOSTI 1.1. Úvod Jedným z cieľov štvrtej smernice o poistení motorových vozidiel 2000/26/ES (ďalej len „smernica”) je zaistiť rýchlu likvidáciu poistných udalostí z poistenia motorových vozidiel v prípadoch, v ktorých nehoda nastala mimo územia krajiny bydliska obete (takzvaná „obeť v cudzine”). Prostredníctvom likvidačných zástupcov[1] (likvidačný zástupca musí byť vymenovaný každým poisťovateľom poskytujúcim povinné zmluvné poistenie motorových vozidiel (ďalej „PZPMV”) v každom ďalšom členskom štáte) by obeť v cudzine mala mať možnosť zlikvidovať poistnú udalosť vo svojom rodnom jazyku a dostať náhradu škody skôr a s nižšími nákladmi. Likvidačný zástupca je zodpovedný za riešenie a likvidovanie nároku tým, že zastupuje zahraničného poisťovateľa osoby, ktorá spôsobila nehodu[2]. Okrem toho musia členské štáty uložiť sankcie s cieľom urýchliť odškodnenie. Zodpovedným poisťovateľom alebo ich likvidačným zástupcom, ktorým vyhotovenie odôvodnenej odpovede (takzvaný postup „zodpovedajúce plnenie/odôvodnená odpoveď“) na žiadosť o náhradu škody trvá viac ako tri mesiace, môže byť uložená pokuta vo výške určenej členským štátom, v ktorom je poisťovateľ zaregistrovaný, a pritom sa účtuje úrok zo splatnej náhrady škody[3]. V článku 4 ods. 7 smernice sa ustanovuje, že Komisia podáva správu Európskemu parlamentu a Rade (do 20. januára 2006[4]) o vykonávaní a účinnosti vnútroštátnych sankcií zavedených vo vzťahu k postupu „zodpovedajúce plnenie/odôvodnená odpoveď“, ako aj o ich rovnocennosti, a ak je to potrebné, predkladá návrhy (v prípade, ak tieto vnútroštátne sankcie neprinášajú očakávané výsledky)[5]. S cieľom pripraviť správu útvary Komisie[6] viedli v marci 2006 konzultáciu s členskými štátmi[7] a v apríli 2006 s odvetvím poisťovníctva[8]. Od 6. apríla 2006 do 5. júna 2006 sa taktiež uskutočnila verejná konzultácia na internetovej stránke Komisie[9], aby sa uskutočnila porada so všetkými zainteresovanými stranami v otázke ich povedomia o mechanizme likvidačných zástupcov a o jeho účinnosti[10]. Táto správa Komisie sa zaoberá aj implementáciou a účinnosťou vnútroštátnych sankcií, ako aj ich rovnocennosťou, tak ako sa predpokladá v článku 4 ods. 6 smernice, a to vzhľadom na pripomienky od členských štátov, odvetvia poisťovníctva a ďalších zainteresovaných strán. 1.2. Preskúmanie implementácie smernice v členských štátoch Smernica mala byť členskými štátmi transponovaná do 20. júla 2002 a jej ustanovenia sa mali začať uplatňovať pred 20. januárom 2003.[11] Vo vzťahu k vykonávaniu smernice zaslala Komisia 6. januára 2003 odôvodnené stanoviská Francúzsku, Grécku, Holandsku, Írsku, Luxembursku, Portugalsku, Spojenému kráľovstvu a Taliansku týkajúce sa nevykonania všeobecných ustanovení smernice k dohodnutému dátumu 20. júl 2002. Všetky uvedené prípady porušenia boli uzavreté v priebehu roku 2003[12], keď sa vnútroštátne opatrenia pre transpozíciu smernice prijali a oznámili Komisii. Okrem toho 23. decembra 2004 zaslala Komisia úradné písomné upozornenia Lotyšsku, Malte a Slovinsku, keďže tieto členské štáty neoznámili všetky opatrenia na transpozíciu smernice. Uvedené prípady porušenia boli uzavreté v máji 2005, po oznámení vykonávacích opatrení Komisii. 1.3. Hodnotenie implementácie a účinnosti článku 4 ods. 6 1.3.1. Verejné povedomie a vnímanie mechanizmu likvidačných zástupcov Pôvodným zámerom konzultácie bolo zistiť, či zainteresované strany (občania Európskej únie, spoločnosti, atď.), ktorým sa stala nehoda v zahraničí, mali vedomosť o existencii likvidačných zástupcov vymenovaných v ich domovskej krajine poisťovateľom osoby, ktorá spôsobila nehodu a či mechanizmus likvidačných zástupcov považujú za účinný nástroj na likvidáciu poistných udalostí. Čo sa týka verejnej mienky, nie je možné prijať žiadny záver, z dôvodu malého počtu odpovedí prijatých v rámci verejnej konzultácie[13]. Pokiaľ ide o postoje členských štátov, veľká väčšina z nich zastáva názor, že ich občania majú dobrú vedomosť o možnosti zlikvidovať cezhraničné poistné udalosti prostredníctvom likvidačných zástupcov vymenovaných v ich domovskej krajine. Pri odpovedi na túto otázku uviedli členské štáty niekoľko kanálov použitých na sprostredkovanie informácií o existencii likvidačných zástupcov občanom, ako napríklad verejné informačné kampane, internetové stránky národných kancelárií poisťovateľov motorových vozidiel, asociácie poisťovateľov a informačné centrá zriadené v súlade s článkom 5 smernice. Pokiaľ ide o vnímanie mechanizmu likvidačných zástupcov, veľká väčšina členských štátov ako aj zástupcov odvetvia poisťovníctva ohodnotila mechanizmus likvidačných zástupcov ako úspešný s ohľadom na cieľ zjednodušiť a urýchliť proces likvidácie cezhraničných poistných udalostí. Najviac oceňované aspekty mechanizmu sú blízkosť likvidačných zástupcov k žiadateľovi a možnosť poškodenej osoby komunikovať pri likvidácii poistnej udalosti v rodnom jazyku. 1.3.2. Podstata sankcií zavedených vo vzťahu k postupu „zodpovedajúce plnenie/odôvodnená odpoveď“ a ich rovnocennosť Podstata finančných pokút alebo rovnocenných administratívnych sankcií, ktoré sa môžu poisťovateľom alebo ich likvidačným zástupcom uložiť v prípade nedodržania trojmesačnej lehoty pre postup „zodpovedajúce plnenie/odôvodnená odpoveď“, má v jednotlivých členských štátoch rôzny charakter. Finančné pokuty Finančné pokuty boli zavedené len v niektorých členských štátoch. Môžu sa uložiť buď poisťovateľovi (Grécko, Litva, Cyprus, Portugalsko, Španielsko, Malta, Belgicko, Luxembursko, Švédsko a Česká republika) alebo súčasne poisťovateľovi a osobe(–ám) oprávnenej(-ým) zastupovať a právoplatne zaviazať poisťovateľa, ďalej len oprávnená osoba (Slovinsko, Maďarsko a Poľsko). Ďalšie sankcie Pokiaľ ide o ďalšie formy sankcií, niektoré členské štáty používajú disciplinárne sankcie pre oprávnené osoby, ako napríklad pozastavenie činnosti (Poľsko, Litva), kým v ďalších štátoch sa poisťovateľom môže odobrať licencia na poskytovanie PZPMV (povinné zmluvné poistenie motorových vozidiel) (Maďarsko, Holandsko, Nemecko, Luxembursko, Švédsko a Litva). Bližšie neurčené sankcie Niektoré členské štáty nestanovujú žiadne konkrétne sankcie a spoliehajú sa len na povinnosť poisťovateľa zaplatiť zákonný úrok zo sumy náhrady škody, ak počas trojmesačnej lehoty nezrealizovali zodpovedajúce plnenie/odôvodnenú odpoveď (Spojené kráľovstvo, Írsko, Dánsko, Slovensko, Rakúsko, Estónsko, Lotyšsko, Fínsko, Francúzsko, Belgicko a Španielsko)[14]. Porovnávacia tabuľka Finančná pokuta/ poisťovateľ | Finančná pokuta/ oprávnené osoby | Disciplinárna sankcia/oprávnené osoby | Odobratie/pozastavenie licencie PZPMV | Bližšie neurčené sankcie/úroky – ročná sadzba (ak nie je uvedené inak) | Rakúsko | zákonný úrok | Belgicko | 250 eur/za každý deň oneskorenia zaslania odôvodnenej odpovede | zákonný úrok 7 % v prípade omeškania so zodpovedajúcim plnením | Cyprus | až do výšky 2000 CYP = 3452 EUR | Česká republika | až do výšky 1 000 EUR = 28 000 CZK | diskontná sadzba Českej národnej banky platná v prvý deň omeškania, zvýšená o 4 % | Dánsko | zákonný úrok naakumulovaný počas 30 dní po splatnosti nároku | Estónsko | 0,4 % zo sumy/denne | Fínsko | zákonný úrok | Francúzsko | súd môže uložiť pokutu, splatnú v prospech národného garančného fondu, vo výške 15 % zo sumy náhrady škody v prípadoch evidentne nedostatočného plnenia | dvojnásobná zákonná úroková sadzba v prípadoch nezaslania odpovede | Nemecko | X | X | 5 % prirážka k základnej úrokovej sadzbe | Grécko | 3 000 EUR | Maďarsko | od 100 000 až do 20 000 000,- HUF (1 Euro = 260,- HUF). | od 40 000,- až do 1 000 000,- HUF | X | Írsko | bližšie neurčené administratívne sankcie – odkaz na paragraf 33BD zákona č. 1942/2004 o Írskej centrálnej banke | zákonný úrok | Taliansko – neposkytlo informácie | Lotyšsko | 0,1 % zo sumy/denne | Litva | až do výšky 100 000 eur | X | 0,04 % zo sumy/denne. | Luxembursko | X | X | X | zákonný úrok | Malta | 5000 MTL = 11 650 EUR | zákonný úrok | Holandsko | X | Poľsko | 0,5 % z vystavených poistiek | trojnásobok platu | X | zákonný úrok 11,5 % | Portugalsko | od 748,20 do 74 819,68 eur | dvojnásobná zákonná úroková sadzba | Slovensko | diskontná sadzba (základná úroková sadzba) národnej banky platná v prvý deň omeškania | Slovinsko | 8 400 EUR | 420 EUR | zákonný úrok 13,5 % | Španielsko | až do 150 000 eur | zákonný úrok | Švédsko | X | X | Spojené kráľovstvo | administratívne sankcie bez bližšieho určenia – odkaz na nariadenia 2002 (č. 2706) | zákonný úrok | 1.3.3 Fungovanie postupu „zodpovedajúce plnenie/odôvodnená odpoveď“ v členských štátoch V záujme posúdenia účinnosti vnútroštátnych sankcií zavedených v súvislosti s postupom „zodpovedajúce plnenie/odôvodnená odpoveď“, sa najskôr uskutočnila konzultácia, cieľom ktorej bolo zistiť, či poisťovatelia a ich likvidační zástupcovia dokážu v praxi dodržať trojmesačnú lehotu, ktorú majú k dispozícii na zlikvidovanie poistnej udalosti z poistenia motorových vozidiel. Z názorov tlmočených v rámci konzultácie vyplýva, že poisťovatelia aj ich likvidační zástupcovia vo všeobecnosti vedia vyriešiť nárok v rámci trojmesačného časového rámca. Stanovená lehota sa nedodržala len vo výnimočných a ojedinelých prípadoch spojených s ťažkosťami pri získavaní informácií od ostatných strán zainteresovaných na likvidácii poistnej udalosti. Ide o napríklad situácie, keď sa policajné správy a obdobné dokumenty potrebné pre vznik zodpovednosti za škodu predložili s oneskorením[15], alebo o prípady nedostatočnej komunikácie medzi likvidačnými zástupcami a ich poisťovateľom[16]. V tejto súvislosti by bolo vhodné spomenúť, že mechanizmus likvidačných zástupcov/postup „zodpovedajúce plnenie (odôvodnená odpoveď)“ vstúpil do platnosti v 15 členských štátoch až v roku 2003 a v prípade nových členských štátov až po 1. máji 2004. Skúsenosti s fungovaním a účinnosťou článku 4 ods. 6 smernice, získané doteraz v členských štátoch, sa z tohto dôvodu javia ešte stále ako pomerne obmedzené. 1.4. Záver Povinnosť poisťovateľov a ich likvidačných zástupcov zlikvidovať poistnú udalosť v súlade s postupom „zodpovedajúce plnenie/odôvodnená odpoveď“ sa etablovala vo všetkých členských štátoch. Na základe výsledku konzultácie, ktorá sa uskutočnila s členskými štátmi a odvetvím poisťovníctva, sa rozpoznali dve skupiny sankcií zavedených členskými štátmi na účely podpory uvedenej povinnosti. Ide o sankcie buď finančnej alebo disciplinárnej povahy. Zatiaľ čo niektoré štáty uplatňujú tieto sankcie kumulatívne, ostatné uplatňujú iba účtovanie úroku zo sumy náhrady škody. Z konzultácie jasne vyplynulo, že vnútroštátne sankcie nie sú navzájom rovnocenné a členské štáty riešia túto otázku rozdielne. Zdá sa však, že uvedené skutočnosti nemajú zjavný negatívny vplyv na poisťovateľov a ich likvidačných zástupcov z hľadiska ich povinnosti dodržať stanovený trojmesačný časový rámec, v rámci ktorého majú žiadateľovi poskytnúť zodpovedajúce plnenie alebo odôvodnenú odpoveď. Keďže sa preukázalo, že sa postup „zodpovedajúce plnenie/odôvodnená odpoveď“ etabloval a funguje vo všetkých členských štátoch, a to aj napriek skutočnosti, že je v platnosti relatívne krátko, všetky opatrenia prijaté členskými štátmi majú vo všeobecnosti želaný účinok. Z tohto dôvodu Komisia nevidí dôvod na to, aby konala alebo predložila návrh k tejto otázke. 2. ČASŤ 2: Poistenie motorových vozidiel a náklady spojené s uplatnením práva 2.1. ÚVOD V súlade s článkom 1 druhej smernice o poistení motorových vozidiel 84/5/EHS[17], povinné zmluvné poistenie motorových vozidiel povinne pokrýva škody na majetku aj na zdraví. Toto ustanovenie sa zaviedlo s cieľom odstrániť rozdiely vo vnútroštátnych úpravách týkajúcich sa rozsahu krytia PZPMV, a takto zaistiť minimálnu úroveň ochrany obetí dopravných nehôd[18]. Počas druhého čítania piatej smernice o poistení motorových vozidiel 2005/14/ES[19] Európsky parlament navrhol, aby sa nevyhnutné a účelne vynaložené náklady spojené s uplatnením práva (náklady spojené s uplatnením práva), ktoré vynaložila obeť pri likvidácii poistnej udalosti, včlenili do rámca krytia povinným zmluvným poistením motorového vozidla osoby, ktorá spôsobila nehodu. V obave o to, že by mohol byť prijatý dodatok, ktorým by sa nevzali do úvahy praktické ťažkosti, ktoré by v tomto ohľade mohli v niektorých členských štátoch nastať, Komisia navrhla, že preverí túto otázku a zahrnie svoje zistenia do správy o štvrtej smernici o poistení motorových vozidiel. V tomto kontexte Komisia súhlasila s preskúmaním týchto otázok: - po prvé, aktuálny stav dostupnosti dobrovoľného poistenia právnej ochrany, ktoré môže byť uzavreté ktoroukoľvek prípadnou obeťou dopravnej nehody, - po druhé, vplyv na ceny poistného PZPMV, ak by sa povinným zmluvným poistením motorových vozidiel osoby, ktorá spôsobila nehodu, kryli náklady spojené s uplatnením práva. Na tento účel viedli útvary Komisie konzultácie s 25 členskými štátmi, odvetvím poisťovníctva a verejnosťou, ktorým predložili súbor otázok. Odpovede zaslalo 24 členských štátov, 10 poisťovateľov poskytujúcich poistenie právnej ochrany, 9 poisťovateľov poskytujúcich PZPMV a európsky výbor pre poistenie (CEA) ako zástupca odvetvia európskeho poisťovníctva. Útvary Komisie dostali aj určité štatistiky a odporúčania od poisťovateľov poskytujúcich poistenie právnej ochrany, a to vo forme stanoviska, ktoré vypracovala asociácia poisťovateľov poskytujúcich poistenie právnej ochrany RIAD. V období od 6. apríla 2006 do 5. júna 2006 sa uskutočnila aj porada so zainteresovanými stranami formou verejnej on-line konzultácie na internetovej stránke Komisie[20]. Ako sa v správe uvádza v predchádzajúcom texte, v dôsledku nízkeho počtu doručených odpovedí však nie je možné z tejto verejnej konzultácie vyvodiť žiadny objektívny záver. Cieľom tejto časti správy je poskytnúť analýzu toho, ako sú kryté náklady na právne zastúpenie vynaložené obeťami dopravných nehôd na základe dostupných informácií a pripomienok členských štátov, odvetvia poisťovníctva a zainteresovaných strán. 2.2. Právny rámec EÚ pre poistenie právnej ochrany Podľa smerníc EÚ o neživotnom poistení sú náklady na právne zastúpenie uznané ako samostatná trieda poistenia[21]. Z tohto dôvodu môže buď na základe slobody usadiť sa, alebo na základe slobody poskytovať služby takéto poistenie na celom území EÚ poskytovať poisťovateľ, ktorému sa na takéto služby udelila licencia v jednom z členských štátov. Podmienky na vykonávanie poisťovníctva v oblasti poistenia právnej ochrany v rámci EÚ sa ďalej ustanovujú v smernici 87/344/EHS o poistení právnej ochrany[22]. V súlade s článkom 2 smernice sa poisťovateľ poskytujúci poistenie právnej ochrany zaväzuje znášať za úhradu poistného náklady na súdne konanie a poskytovať iné služby priamo spojené s poistným krytím, najmä v záujme: - zabezpečenia odškodnenia za stratu, poškodenie alebo úraz utrpený poistenou osobou, a to mimosúdnou dohodou alebo prostredníctvom občianskeho alebo trestného konania, - obhajoby alebo zastupovania poistenej osoby v občianskom, trestnom, správnom alebo inom konaní alebo v súvislosti s akýmkoľvek nárokom uplatneným proti nej. Na účely tejto správy je potrebné zdôrazniť, že poistenie právnej ochrany uzavreté na dobrovoľnej báze kryje do výšky stanovenej v poistke náklady spojené s uplatnením práva obete vynaložené v súvislosti s uplatnením nároku a navyše pokryje náklady spojené s uplatnením práva protistrany v prípade, ak obeť nebude úspešná v konaní o nároku. 2.3. Dostupnosť zmlúv o dobrovoľnom poistení právnej ochrany S cieľom posúdiť dostupnosť poistenia právnej ochrany pre možné obete dopravných nehôd, sa útvary Komisie usilovali získať údaje o tom, ako sa v súčasnosti v rámci EÚ používajú zmluvy o poistení právnej ochrany, ktoré kryjú náklady jednotlivcov spojené s uplatnením ich nároku z poistenia motorových vozidiel, alebo keď takýto nárok uplatnil niekto voči nim. Bohužiaľ, ani odvetvie poistenia právnej ochrany[23], ani členské štáty nedokázali poskytnúť údaje v takom rozsahu, aby bolo možné pre každú krajinu prijať jednoznačný záver z hľadiska toho, koľko jednotlivcov, t. j. aký podiel populácie je pokrytý poistením právnej ochrany týkajúcim sa nárokov z poistenia motorových vozidiel. Zo zaslaných informácií však vyplynulo niekoľko všeobecných zistení: - Dobrovoľné poistenie právnej ochrany sa poskytuje v prevažnej väčšine členských štátov[24]. Toto poistenie sa poskytuje buď prostredníctvom špecializovaných poisťovateľov, alebo prostredníctvom poisťovní, ktoré poskytujú aj ostatné triedy poisťovníctva; - Niektoré poistné trhy sú v tomto smere menej rozvinuté, keďže dopyt po poistení právnej ochrany je tu z rôznych dôvodov relatívne nízky[25]. Naproti tomu štáty ako Spojené kráľovstvo, Nemecko, Belgicko a Švédsko[26] zastávajú názor, že relatívne veľký podiel ich populácie má poistenie právnej ochrany uzavreté buď ako samostatný produkt, alebo ako doplnok k inému krytiu ako napríklad k poisteniu motorových vozidiel alebo domácností. 2.4. Zahrnutie nákladov spojených s uplatnením práva do povinného zmluvného poistenia motorového vozidla osoby, ktorá spôsobila nehodu Pokiaľ ide o možný vplyv zahnutia nákladov na právne zastúpenie vynaložené obeťou v rámci celej EÚ do rámca krytia poistkami PZPMV strany zodpovednej za nehodu, možno na základe odpovedí poskytnutých členskými štátmi a odvetvím poisťovníctva uviesť tieto zistenia. 2.4.1. Súčasný stav v členských štátoch V 22 členských štátoch[27] môžu byť náklady na právne zastúpenie obete preplatené poisťovateľom poskytujúcim PZPMV osobe, ktorá spôsobila nehodu, a to na základe rôznych predpokladov a v rôznom rozsahu. Náklady na právne zastúpenie vynaložené obeťou sa podľa vnútroštátneho občianskeho práva veľmi často považujú za súčasť škody a obeť musí často uspieť pri uplatnení nároku na to, aby boli preplatené (takzvaná zásada úspechu - neúspechu v konaní). V krajinách, v ktorých sa náklady na právne zastúpenie nespájajú s udalosťou, sú náklady prisúdené obeti rozhodnutím súdu na princípe „individuálneho posúdenia jednotlivých prípadov“[28], pričom sa nie vždy uplatňuje zásada úspechu - neúspechu v konaní. Ak sa náklady považujú za súčasť škody, náhrada nákladov na právne zastúpenie sa veľmi často obmedzuje na primeranú sumu (nahradiť sa môžu len primerané, potrebné a nevyhnutné náklady) alebo sa ako podmienka náhrady vyžaduje vzájomná dohoda medzi poisťovateľom a žiadateľom[29]. V niektorých krajinách sú určité náklady spojené s uplatnením práva vylúčené z preplácania z povinného zmluvného poistenia motorových vozidiel, ako napríklad náklady na právne poradenstvo vo všeobecnosti[30] alebo náklady na právne zastúpenie pred mimosúdnymi orgánmi počas procesu likvidácie poistnej udalosti[31]. 2.4.2. Možný vplyv na ceny poistného PZPMV Odhady členských štátov a odvetvia poisťovníctva sa rozchádzajú v názore na to, či a ako by na ich trhoch zahrnutie nákladov obete spojených s uplatnením jej práva do krytia povinným zmluvným poistením motorového vozidla osoby, ktorá spôsobila nehodu, ovplyvnilo sadzby poistného PZPMV. V zásade neboli v rámci konzultácie predložené žiadne presné čísla, okrem niekoľkých odhadov od jednotlivých poisťovateľov. Jednako je možné prijať všeobecný záver, že poistné trhy krajín, v ktorých už náklady právneho zastúpenia z veľkej časti tvoria súčasť nároku obete voči poisťovateľovi poskytujúcemu PZPMV osobe, ktorá spôsobila nehodu, nebudú s najväčšou pravdepodobnosťou zasiahnuté nárastom cien poistného. Naproti tomu v krajinách, v ktorých je náhrada nákladov spojených s uplatnením práva obmedzená alebo sa vôbec neuplatňuje, budú s najväčšou pravdepodobnosťou ceny poistného PZPMV rásť, keďže žiadatelia budú mať väčšiu motiváciu uplatniť svoje nároky súdnou cestou s pomocou právneho poradcu v očakávaní, že získajú vyššiu náhradu škody. V tomto kontexte stojí za zmienku skúsenosť Írska, kde náklady za právne zastúpenie v minulosti eskalovali (až do výšky 46 % navyše k sume náhrady škody), keď sa návrhy na začatie konania bežne podávali takmer u všetkých nárokov za škody na zdraví. S cieľom vyriešiť tento problém sa zriadila štátna agentúra, ktorá sa zaoberá riešením nárokov v prípadoch, v ktorých nie je potrebné súdne pojednávanie[32]. Počet poistných udalostí zlikvidovaných súdnou cestou, teda tých, s ktorými úzko súvisia zvýšené náklady právneho zastúpenia, sa týmto spôsobom významne znížil. Podobné alternatívne mechanizmy na likvidáciu poistných udalostí plnia účel minimalizácie nákladov právneho zastúpenia vo Švédsku a Fínsku. 2.5. Záver Pokiaľ ide o odpoveď na otázku položenú Európskym parlamentom možno konštatovať, že opatrenie na úrovni EÚ spočívajúce v zahrnutí nákladov právneho zastúpenia do rámca krytia povinným zmluvným poistením motorového vozidla osoby, ktorá spôsobila nehodu, sa nejaví ako jednoznačne prínosné. V dôsledku rozličných prístupov členských štátov vo vzťahu k preplácaniu nákladov právneho zastúpenia vynaložených obeťou a v dôsledku skutočnosti, že právo uplatniteľné na nárok je vždy právo štátu, v ktorom sa stala nehoda, sa môžu občania EÚ stretnúť pri likvidácii cezhraničných poistných udalostí s rozličným zaobchádzaním v rôznych štátoch. Rozšírenie rámca krytia povinného zmluvného poistenia motorových vozidiel o náklady právneho zastúpenia, i keď zúžené iba na nevyhnutné a primerané náklady, na celú EÚ, by však s veľkou pravdepodobnosťou neprinieslo rovnocenný režim v rámci celej EÚ. Členské štáty by si ponechali možnosť zachovať svoje vnútroštátne postupy tým, že by vykladali nevyhnutnosť náhrady nákladov právneho zastúpenia v súlade s ich vnútroštátnymi špecifikami. Aby sa v celej EÚ zaistila rovnocenná ochrana obetí dopravných nehôd v súvislosti s náhradou ich nákladov právneho zastupovania, muselo by sa zaviesť presné stanovenie toho, ktoré náklady právneho zastúpenia a za akých podmienok budú súčasťou krytia poistkou PZPMV osoby, ktorá spôsobila nehodu. V tomto kontexte vzniká otázka, či smernice o poistení motorových vozidiel sú vhodnými dokumentmi na upravenie týchto otázok, pretože by sa tým mohla ovplyvniť definícia škôd, ktorú tradične upravuje vnútroštátne občianske právo. Jednoduchým odkazom na nevyhnutné alebo primerané náklady právneho zastúpenia sa nedosiahne zamýšľaný cieľ. Detailnejší prístup na úrovni EÚ by na druhej strane mohol kolidovať s vnútroštátnym občianskym právom a zároveň zasiahnuť pravidlá preplácania nákladov na právne zastúpenie, ktoré upravuje občianske právo procesné. Navyše, detailný prístup by dokonca v niektorých prípadoch mohol viesť k narušeniu etablovaných vnútroštátnych systémov na likvidáciu nárokov z poistenia motorových vozidiel. Povinné zahrnutie čo i len trov súdneho konania do povinného zmluvného poistenia motorových vozidiel v celej EÚ by napríklad mohlo motivovať obete k začatiu súdneho konania bez toho, aby najskôr preskúmali možnosť mimosúdnej likvidácie poistnej udalosti. Toto by mohlo ohroziť aj mechanizmus likvidačných zástupcov zavedený štvrtou smernicou o poistení motorových vozidiel, keďže obete by sa v očakávaní získania vyššej náhrady škody mohli snažiť zapojiť do likvidácie svojich poistných udalostí právnych poradcov a súdy namiesto toho, aby sa so žiadosťou obrátili na likvidačných zástupcov vymenovaných vo svojej krajine bydliska. Zahrnutie nákladov spojených s uplatnením práva do povinného zmluvného poistenia motorových vozidiel osoby, ktorá spôsobila nehodu, by navyše mohlo viesť k zvýšeniu poistného v štátoch, v ktorých sa doteraz buď neuplatňovalo preplácanie nákladov spojených s uplatnením práva, alebo sa uplatňovalo obmedzené preplácanie týchto nákladov. Preukázalo sa, že dobrovoľné poistenie právnej ochrany je dostupné v prevažnej väčšine členských štátov. Keďže tento poistný produkt umožňuje obeti získať náhradu jej/jeho nákladov spojených s uplatnením práva bez ohľadu na právo, ktoré sa uplatňuje vo vzťahu k nehode a bez ohľadu na úspech v konaní o nároku, zdá sa, že ide o komplexné a dostatočné riešenie, ktoré by naplnilo záujmy obetí dopravných nehôd. Takýmto spôsobom by sa nezasiahli vnútroštátne pravidlá o preplácaní nákladov spojených s uplatnením práva, ktoré majú v jednotlivých členských štátoch rôzny charakter a často odrážajú vnútroštátne špecifiká systému likvidácie poistných udalostí z poistenia motorových vozidiel. Útvary Komisie si však povšimli, že s cieľom zaistiť vyváženejšiu úroveň ochrany občanov EÚ je v niektorých členských štátoch potrebné zlepšiť informovanosť o zmluvách o dobrovoľnom poistení právnej ochrany. [1] Podľa článku 4 ods. 1 smernice, by mal každý členský štát zabezpečiť, aby všetky poisťovne určili likvidačného zástupcu vo všetkých členských štátoch, okrem v členskom štáte, v ktorom im bolo udelené úradné povolenie poskytovať poistenie motorových vozidiel (domovský členský štát). [2] Podľa článku 4 ods. 4 a 5 smernice likvidačný zástupca zhromažďuje všetky informácie súvisiace s likvidovaním poistných udalostí a prijíma opatrenia potrebné pre dohodnutie likvidácie škôd. Likvidační zástupcovia majú tiež dostatočné právomoci umožňujúce im zastupovať poisťovňu vo vzťahu k poškodeným osobám a v plnej miere uspokojovať ich nároky. Musia byť spôsobilí prešetrovať prípady v úradnom jazyku (úradných jazykoch) členského štátu bydliska poškodenej osoby. [3] Podľa článku 4 ods. 6 smernice musia členské štáty prostredníctvom účinných a systematických finančných alebo im rovnocenných správnych sankcií zabezpečiť, že obeť dostane zodpovedajúce plnenie náhrady škody alebo odôvodnenú odpoveď, v prípade zamietnutia, do troch mesiacov odo dňa, kedy sa nárok na náhradu škody uplatnil buď priamo voči poisťovni osoby, ktorá spôsobila nehodu, alebo voči jej likvidačnému zástupcovi. [4] Správa o článku 4 ods. 6 nemohla byť predložená do termínu predpokladaného v smernici, pretože v roku 2005 sa počas rokovaní o piatej smernici o poistení motorových vozidiel dohodlo, že Komisia použije túto správu aj na zastrešenie otázky poistenia právnej ochrany (pozri časť 2 tejto správy). [5] Z tohto hľadiska by sa malo vziať do úvahy, že sa vyskytla chyba v znení článku 4 ods. 7, keďže odkaz v tomto ustanovení mal byť na prvý pododsek odseku 6, v ktorom sa upravuje otázka vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa sankcií, a nie na odsek 4, v ktorom sa uvádzajú úlohy likvidačných zástupcov pri likvidácii poistnej udalosti. [6] Túto správu vypracovalo GR pre vnútorný trh a služby. [7] V marci 2006 sa zaslal dotazník 25 stálym zastúpeniam a v priebehu mája 2006 sa doručili odpovede od všetkých členských štátov s výnimkou Talianska. [8] V marci 2006 sa uskutočnila konzultácia s CEA (Európsky výbor pre poistenie – Európska federácia národných asociácií poisťovateľov). [9] Pozri internetovú stránku „Tvoj hlas v Európe” http://europa.eu.int/yourvoice/consultations, na ktorej sú k dispozícii všetky verejné konzultácie Komisie, pri ktorých sa použil nástroj tvorby interaktívnej politiky (IPM - Interactive Policy Making) na účely zlepšenia riadenia využitím internetového dotazníka na zozbieranie a analyzovanie odoziev. [10] Výsledky tejto konzultácie sú dostupné na nasledujúcej internetovej stránke: http://ec.europa.eu/internal_market/insurance/motor_en.htm#consultation [11] Pozri článok 10 smernice. [12] S výnimkou Francúzska, ktoré svoje vnútroštátne opatrenia oznámilo 30. januára 2004. [13] Celkovo 201 (161 odpovedí doručených od jednotlivcov a 40 odpovedí zozbieraných od organizácií), z ktorých iba 57 odpovedalo na otázku týkajúcu sa povedomia o likvidačných zástupcoch. Záver z tejto verejnej konzultácie je uverejnený na nasledujúcej internetovej stránke: http://ec.europa.eu/internal_market/insurance/motor_en.htm#20051222 [14] V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že takáto pokuta sa výslovne požaduje v smernici, a z tohto dôvodu by sa mala povinne uplatňovať vo všetkých členských štátoch. [15] Takéto prípady uviedli Grécko, Maďarsko, Taliansko, Poľsko, Švédsko a v Spojené kráľovstvo. [16] Takéto prípady uviedli Litva a Fínsko. [17] Smernica 84/5/ES (Ú. v. ES L 8, 11.1.1984, s. 17-20). [18] Pred prijatím druhej smernice o poistení motorových vozidiel nebolo v niektorých členských štátoch krytie škôd na majetku povinnou súčasťou PZPMV. [19] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/14/ES z 11. mája 2005, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel, Ú. v. EÚ L 149,11.6.2005, s. 14. [20] Pozri poznámky pod čiarou 9 a 10 s odkazmi na uverejnenie výsledkov tejto verejnej konzultácie. [21] Príloha I smernice 73/239/EHS. [22] Smernica Rady z 22. júna 1987 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa poistenia právnej ochrany, Ú. v. EÚ L 185, 4.7.1987, s. 77 - 80 [23] RIAD (Asociácia poisťovateľov právnych nákladov) poskytla v tejto súvislosti zopár presnejších údajov. Avšak v dôsledku rozdielov pri štatistických údajoch medzi členskými štátmi, sa na základe prezentácie a zozbieraných údajov z tohto dôvodu nepodarilo získať presný obraz vo vzťahu k používaniu dobrovoľného poistenia právnej ochrany v rámci EÚ. [24] Príslušné informácie v tejto súvislosti neposkytli iba Estónsko, Lotyšsko, Malta a Cyprus; v ostatných členských štátoch je dobrovoľné poistenie právnej ochrany dostupné. [25] Platí to najmä pre 10 nových členských krajín. [26] Belgicko a Švédsko poskytli odhad, podľa ktorého má poistenie právnej ochrany okolo 90 % domácností. Je to spôsobené skutočnosťou, že poistenie právnej ochrany sa automaticky ponúka poistníkom spolu s povinným zmluvným poistením alebo poistením domácnosti. [27] Neplatí v Portugalsku a Litve, Grécko v tejto súvislosti neposkytlo žiadne informácie. [28] Španielsko, Francúzsko a Taliansko. [29] Dánsko. [30] Luxembursko, Portugalsko (priznáva len súdne trovy). [31] Švédsko (o právnu pomoc je možné žiadať len v súvislosti so škodami na zdraví), Fínsko, Írsko. [32] Agentúra PIAB v súčasnosti urovnáva 75 % nárokov za škody na zdraví.