P9_TA(2021)0260

Nové spôsoby legálnej migrácie pracovných síl

Uznesenie Európskeho parlamentu z 20. mája 2021 o nových spôsoboch legálnej migrácie pracovnej sily (2020/2010(INI))

(2022/C 15/21)

Európsky parlament

— so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, najmä na jej článok 3 ods. 2, a na Zmluvu o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), najmä na jej článok 79,

— so zreteľom na Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd, najmä na článok 2 protokolu 4,

— so zreteľom na Chartu základných práv Európskej únie, najmä na jej článok 45,

— so zreteľom na Všeobecnú deklaráciu ľudských práv z roku 1948, najmä na jej článok 13,

— so zreteľom na Európsky pilier sociálnych práv, najmä na jeho zásady 5, 6, 10, 12 a 16,

— so zreteľom na medzinárodné pracovné normy týkajúce sa migrácie pracovnej sily, ktoré prijala Medzinárodná konferencia práce v rámci Medzinárodnej organizácie práce, a na Medzinárodný dohovor o ochrane práv všetkých migrujúcich pracovníkov a členov ich rodín prijatý Valným zhromaždením OSN 18. decembra 1990,

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 13. mája 2015 s názvom Európska migračná agenda (COM(2015)0240),

— so zreteľom na oznámenia Komisie zo 6. apríla 2016 s názvom Smerom k reforme spoločného európskeho azylového systému a zlepšeniu možností legálnej migrácie do Európy (COM(2016)0197) a z 12. septembra 2018 s názvom Rozšírenie možností legálnej migrácie do Európy: nevyhnutná súčasť vyváženej a komplexnej migračnej politiky (COM(2018)0635),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 23. septembra 2020 o Novom pakte o migrácii a azyle (COM(2020)0609),

— so zreteľom na akčný plán a politické vyhlásenie prijaté na samite EÚ a Afriky o migrácii, ktorý sa konal vo Vallette 11. a 12. novembra 2015, najmä na ich príslušné časti týkajúce sa legálnej migrácie a mobility,

— so zreteľom na globálny pakt o bezpečnej, riadenej a legálnej migrácii z 10. decembra 2018,

— so zreteľom na Núdzový trustový fond EÚ pre Afriku,

— so zreteľom na svoje uznesenie z 12. apríla 2016 o situácii v Stredozemí a potrebe holistického prístupu EÚ k migrácii (1),

— so zreteľom na svoj pracovný dokument z 15. januára 2016 o vytváraní primeraných legálnych spôsobov ekonomickej migrácie (2),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 24. novembra 2020 s názvom Akčný plán pre integráciu a začlenenie 2021 – 2027 (COM(2020)0758),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 19. júna 2020 o európskej ochrane cezhraničných a sezónnych pracovníkov v kontexte krízy spôsobenej ochorením COVID-19 (3),

— so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1149 z 20. júna 2019, ktorým sa zriaďuje Európsky orgán práce (4),

— so zreteľom na štúdie tematického oddelenia pre práva občanov a ústavné veci generálneho riaditeľstva pre vnútorné politiky zo septembra 2015 s názvom Skúmanie nových možností pre právne predpisy v oblasti migrácie pracovnej sily do Európskej únie a z októbra 2015 s názvom Spolupráca EÚ s tretími krajinami v oblasti migrácie, ako aj na štúdiu EPRS z marca 2019 s názvom Náklady spôsobené nečinnosťou na európskej úrovni v oblasti legálnej migrácie,

— so zreteľom na kontrolu vhodnosti právnych predpisov EÚ týkajúcich sa legálnej migrácie, ktorú uskutočnila Komisia, z 29. marca 2019 (ďalej len „kontrola vhodnosti“),

— so zreteľom na štúdiu Spoločného výskumného centra Komisie z 23. apríla 2020 s názvom Kľúčoví pracovníci z radov prisťahovalcov: ich príspevok k európskej reakcii na pandémiu COVID-19 a na jeho technickú správu z 19. mája 2020 s názvom Zraniteľná pracovná sila: migrujúci pracovníci počas pandémie COVID-19,

— so zreteľom na štúdie Európskej migračnej siete,

— so zreteľom na štúdie Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj,

— so zreteľom na činnosť a správy osobitného spravodajcu OSN pre ľudské práva migrantov,

— so zreteľom na činnosť, správy a uznesenia Rady Európy,

— so zreteľom na činnosť a správy Medzinárodnej organizácie pre migráciu,

— so zreteľom na acquis EÚ v oblasti legálnej migrácie pracovnej sily vypracované v rokoch 2004 až 2016, ktoré upravuje podmienky vstupu a pobytu a práva pracovníkov z tretích krajín a zahŕňa:

— smernicu Rady 2009/50/ES z 25. mája 2009 o podmienkach vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín na účely vysokokvalifikovaného zamestnania (5) (smernica o modrej karte),

— smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2011/98/EÚ z 13. decembra 2011 o jednotnom postupe vybavovania žiadostí o jednotné povolenie na pobyt a zamestnanie na území členského štátu pre štátnych príslušníkov tretích krajín a o spoločnom súbore práv pracovníkov z tretích krajín s oprávneným pobytom v členskom štáte (6) (smernica o jednotnom povolení),

— smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2014/36/EÚ z 26. februára 2014 o podmienkach vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín na účel zamestnania ako sezónni pracovníci (7) (smernica o sezónnych pracovníkoch),

— smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2014/66/EÚ z 15. mája 2014 o podmienkach vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín v rámci vnútropodnikového presunu (8) (smernica o vnútropodnikovom presune),

— smernicu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/801 z 11. mája 2016 o podmienkach vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín na účely výskumu, štúdia, odborného vzdelávania, dobrovoľníckej služby, výmenných programov žiakov alebo vzdelávacích projektov a činnosti aupair (9),

— so zreteľom na návrh Komisie zo 7. júna 2016 týkajúci sa smernice Európskeho parlamentu a Rady o podmienkach vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín na účely vysoko kvalifikovaného zamestnania (COM(2016)0378) a na príslušné pozície prijaté Európskym parlamentom a Radou v roku 2017,

— so zreteľom na smernice, ktorými sa upravujú podmienky vstupu a pobytu a práva ďalších všeobecnejších kategórií štátnych príslušníkov tretích krajín, ako sú smernice o práve na zlúčenie rodiny (10) a o postavení štátnych príslušníkov tretích štátov, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom (11),

— so zreteľom na smernice, ktorými sa upravujú podmienky vstupu a pobytu pre kategórie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí nevstupujú do EÚ na účely práce, ale môžu tak činiť, ako sú smernice, ktoré priznávajú osobám požívajúcim medzinárodnú ochranu právo na prístup k zamestnaniu a samostatnej zárobkovej činnosti po uznaní ich postavenia alebo udeľujú žiadateľom o medzinárodnú ochranu prístup na trh práce najneskôr do deviatich mesiacov od podania ich žiadosti,

— zreteľom na článok 54 rokovacieho poriadku,

— so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci,

— so zreteľom na správu Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci (A9-0143/2021),

A. keďže súčasný legislatívny rámec Únie v oblasti legálnej migrácie pracovnej sily je fragmentovaný a zahŕňa odvetvové smernice, ktorými sa stanovujú podmienky vstupu a pobytu pre osobitné kategórie štátnych príslušníkov tretích krajín;

B. keďže neprehľadná spleť pravidiel založených na 27 vnútroštátnych prístupoch spôsobuje, že Únia a jej členské štáty sú neatraktívnou destináciou legálnej migrácie;

C. keďže napriek zámeru stanovenému v Európskej migračnej agende presadzovať komplexný prístup je legálna migrácia sotva súčasťou rozvoja migračnej politiky EÚ od roku 2015;

D. keďže Nový pakt o migrácii a azyle neobsahuje žiadne konkrétne návrhy v súvislosti s legálnou migráciou pracovnej sily, a to napriek tomu, že takáto migrácia je nevyhnutná pre komplexnú migračnú a azylovú politiku;

E. keďže súčasný legislatívny rámec sa zameriava na zamestnanie v nadnárodných spoločnostiach (smernica o vnútropodnikovom presune) alebo v odvetviach pracovných trhov Únie s pracovnými miestami, ktoré vyžadujú vysokú kvalifikáciu alebo sú veľmi dobre platené (smernica o modrej karte), pričom iba jedna smernica sa zameriava na migráciu horšie platených pracovníkov (smernica o sezónnych pracovníkoch);

F. keďže v EÚ je nedostatok pracovnej sily pre špecifické úrovne zručností, odvetvia a povolania, a to aj v prípade nízkokvalifikovaných povolaní (12); keďže v oznámení Komisie z roku 2018 o rozšírení možností legálnej migrácie do Európy sa uznáva nedostatok „remeselníkov“ a „povolaní, ktoré si vyžadujú menej formálne zručnosti“;

G. keďže pandémia COVID-19 zdôraznila našu vysokú závislosť od pracovníkov v prvej línii a kľúčovú úlohu, ktorú migrujúci pracovníci zohrávajú pri poskytovaní služieb v prvej línii v EÚ, kde populácie rýchlo starnú a kde v priemere 13 % kľúčových pracovníkov tvoria prisťahovalci (13); keďže pandémia COVID-19 výrazne zasiahla migrantov, ich rodiny, hostiteľské komunity a domovské krajiny a zhoršila tiež existujúce zraniteľné miesta, ktorým čelia migrujúci pracovníci a ich rodiny v celej EÚ, čo narúša ich mobilitu, prístup na trh práce, právo na dôstojné pracovné podmienky a prístup k sociálnej a zdravotnej starostlivosti;

H. keďže globálny pakt o bezpečnej, riadenej a legálnej migrácii posilňuje spoluprácu v oblasti migrácie a uznáva spoločnú zodpovednosť všetkých štátov, pokiaľ ide o riešenie potrieb a obáv ostatných štátov v súvislosti s migráciou, a všeobecnú povinnosť rešpektovať, chrániť a dodržiavať ľudské práva všetkých migrantov bez ohľadu na ich štatút prisťahovalca a zároveň podporovať bezpečnosť a prosperitu všetkých komunít;

1. vychádza zo zásady, že migrácia je normálna a ľudia sú neustále v pohybe; uznáva prínos štátnych príslušníkov tretích krajín pre naše spoločnosti, hospodárstva a kultúry a zdôrazňuje, že migráciu treba riadiť riadnym, bezpečným a legálnym spôsobom; je presvedčený, že na vytvorenie nových spôsobov legálnej migrácie pracovnej sily by EÚ mala stanoviť ambiciózne a nadčasové ciele a zároveň účinne využívať a zlepšiť existujúci právny a politický rámec;

Súčasný legislatívny rámec EÚ

2. konštatuje, že článok 79 ZFEÚ zabezpečuje riadenie legálnej migrácie na úrovni Únie a zaväzuje členské štáty, aby rozvíjali spoločnú prisťahovaleckú politiku vrátane spoločných pravidiel o podmienkach vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín a vymedzení práv, ktoré im prináležia po získaní legálneho pobytu v Únii, vrátane podmienok upravujúcich slobodu pohybu a pobytu v iných členských štátoch; uznáva, že článok 79 ods. 5 ZFEÚ vyhradzuje členským štátom právo určiť počty prijímaných štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí prichádzajú na ich územie s cieľom nájsť si prácu;

3. zdôrazňuje pozitívne účinky rámca EÚ týkajúceho sa legálnej migrácie pracovnej sily, ktoré identifikovala Komisia vo svojej kontrole vhodnosti; berie na vedomie existenciu určitého stupňa harmonizácie v súvislosti s podmienkami, postupmi a právami a zvýšenú právnu istotu pre štátnych príslušníkov tretích krajín, zamestnávateľov a miestne, regionálne a národné správne orgány; ďalej poukazuje na výhody tejto harmonizácie pre hospodársku súťaž na trhoch práce EÚ;

4. zdôrazňuje, že prístup EÚ k legálnej migrácii pracovnej sily automaticky nevylučuje potrebu vnútroštátnych legislatívnych rámcov; pripomína však, že súčasný rámec Únie regulujúci legálnu migráciu do Únie je roztrieštený, zameriava sa na konkrétne kategórie pracovníkov, predovšetkým na pracovníkov zamestnaných v odvetviach s vysokými mzdami, nepristupuje k týmto kategóriám pracovníkov rovnako, a to vrátane stanovenia rôznych úrovní práv, a umožňuje existenciu paralelných vnútroštátnych legislatívnych rámcov; zdôrazňuje, že súčasná asymetrická mozaika právnych predpisov jednotlivých štátov a EÚ, ktorá odráža rozdiely medzi vnútroštátnymi trhmi práce, spôsobuje, že tieto vnútroštátne legislatívne rámce si medzi sebou a s rámcom Únie konkurujú, čo so sebou v širšom zmysle prináša byrokratické postupy pre budúcich pracovníkov aj zamestnávateľov;

5. je presvedčený, že takýto prístup slúži iba na uspokojenie krátkodobých potrieb a nie je v súlade s cieľom Únie, ktorým je komplexný prístup k migračnej politike; zastáva názor, že ak je legálna migrácia pracovnej sily dobre navrhnutá a dobre riadená, môže byť zdrojom prosperity, inovácií a rastu pre vysielajúce aj prijímajúce krajiny;

6. zdôrazňuje, že Komisia vo svojej kontrole vhodnosti dospela k podobnému záveru a určila potrebu riešiť nezrovnalosti, medzery a nedostatky prostredníctvom širokej škály opatrení vrátane legislatívnych opatrení; ďalej poukazuje na priaznivé účinky nových spôsobov legálnej migrácie pracovnej sily pri znižovaní nelegálnej migrácie, ktorá je nebezpečná pre štátnych príslušníkov tretích krajín hľadajúcich zamestnanie v Únii a ktorá môže mať negatívny vplyv na trhy práce členských štátov;

7. uvedomuje si, že súčasný rámec Únie upravujúci legálnu migráciu bol čiastočne vypracovaný s cieľom predchádzať pracovnému vykorisťovaniu a chrániť práva pracovníkov z tretích krajín; konštatuje však, že existujúce smernice mali len obmedzený vplyv na predchádzanie pracovnému vykorisťovaniu a že migrujúci pracovníci sa naďalej s nerovnakým zaobchádzaním a pracovným vykorisťovaním stretávajú; žiada Úniu, aby prijala koordinované opatrenia na riešenie problému nerovnakého zaobchádzania a vykorisťovania; domnieva sa, že využívanie povolení na dobu určitú v prípadoch vykorisťovania je osvedčený postup, ktorý by sa mal podporovať v celej Únii; zdôrazňuje potrebu opatrení na zlepšenie dostupnosti a efektívnosti monitorovania pracoviska; zdôrazňuje, že by sa mali zaviesť účinné mechanizmy podávania sťažností na ochranu všetkých migrujúcich pracovníkov pred vykorisťovaním v súlade so smernicou o sankciách voči zamestnávateľom z roku 2009 ( 14 ) , ktoré by mali predovšetkým zaručiť účinný prístup k spravodlivosti a náprave, a tým zabezpečiť rovnaké podmienky pre všetkých;

Prijatie zjednodušeného prístupu

8. poukazuje na to, že súčasný právny rámec a rozdielne vykonávanie existujúcich smerníc členskými štátmi majú za následok množstvo nezrovnalostí pre štátnych príslušníkov tretích krajín, pokiaľ ide o rovnaké zaobchádzanie, podmienky vstupu a opätovného vstupu, pracovné povolenie, pobytový status, mobilitu v rámci EÚ, sociálne zabezpečenie, uznávanie kvalifikácií a zlúčenie rodiny; konštatuje, že tieto nezrovnalosti môžu brániť integrácii; okrem toho zdôrazňuje, že tieto nezrovnalosti zároveň spôsobujú ťažkosti podnikom, ktoré zamestnávajú štátnych príslušníkov tretích krajín ( 15 ) , a miestnym orgánom, ktoré poskytujú integračné služby; požaduje šírenie relevantných informácií pre podniky na vnútroštátnej úrovni;

9. zdôrazňuje pridanú hodnotu komplexného rámca Únie pre legálnu migráciu ako súčasti holistického prístupu k migrácii, pretože poskytuje príležitosti prostredníctvom legálnych a bezpečných ciest pre migráciu súvisiacu s prácou, zlepšuje prístup štátnych príslušníkov tretích krajín na trh práce Únie, podporuje usporiadanejšiu migráciu, priťahuje pracovníkov, študentov a podniky, ktoré trhy práce EÚ a jednotlivých štátov potrebujú, pomáha oslabovať kriminálny obchodný model prevádzačov a obchodníkov s ľuďmi, zabezpečuje, že sa s pracovníkmi z tretích krajín zaobchádza v súlade so základnými právami, zlepšuje prístup k dôstojným pracovným podmienkam a podporuje rovnocennú integráciu žien a mužov; domnieva sa, že takýto holistický prístup prináša výhody pracovníkom z tretích krajín a ich rodinám, hostiteľským komunitám a domovským krajinám;

10. opakuje, že lepšie a dôslednejšie vykonávanie súčasného legislatívneho rámca, lepšie presadzovanie práv stanovených v existujúcich smerniciach a lepšie šírenie informácií na zvýšenie povedomia o uplatniteľných postupoch sú prvými praktickými krokmi, ktoré treba prijať;

11. odporúča, aby sa legislatívny rámec zjednodušil a harmonizoval zosúladením ustanovení platných smerníc o legálnej migrácii, čo sa týka postupov podávania žiadostí, dôvodov prijatia a zamietnutia, procesných záruk, rovnakého zaobchádzania, prístupu na trh práce vrátane práva na zmenu zamestnávateľa, zlúčenia rodiny v súlade s judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie a mobility v rámci EÚ;

12. víta preskúmanie smernice o jednotnom povolení plánované Komisiou; navrhuje, aby sa rozšíril rozsah pôsobnosti a uplatňovanie smernice s cieľom osloviť širšiu kategóriu pracovníkov; okrem toho víta skutočnosť, že Komisia plánuje preskúmať smernicu o osobách s dlhodobým pobytom, čo predstavuje príležitosť na posilnenie mobility a zjednodušenie a harmonizáciu postupov; očakáva nadchádzajúcu správu Komisie o vykonávaní smernice o sezónnych pracovníkoch, ktorá by mala podrobne preskúmať ustanovenia o pobytovom statuse, rovnakom zaobchádzaní a maximálnej dĺžke pobytu; vyzýva Komisiu, aby po hodnotení uvedenej smernice zvážila jej legislatívnu revíziu; žiada Komisiu, aby navrhla príslušné legislatívne opatrenia na zdokonalenie existujúcich smerníc ich zosúladením s najpriaznivejšími ustanoveniami;

Zlepšenie mobility v rámci EÚ

13. zdôrazňuje skutočnosť, že mobilita štátnych príslušníkov tretích krajín v rámci EÚ je kľúčovým prvkom politiky EÚ v oblasti legálnej migrácie, pretože poskytuje jasnú pridanú hodnotu, ktorú nemožno dosiahnuť na úrovni členských štátov; pripomína, že voľný pohyb pracovníkov pomáha zosúladiť dopyt s ponukou na trhoch práce EÚ a v čase krízy môže prispieť aj k úpravám trhu práce a k celkovému hospodárskemu rastu;

14. vyzýva členské štáty, aby zlepšili koordináciu medzi vnútroštátnymi orgánmi v súvislosti so systémami mobility štátnych príslušníkov tretích krajín v rámci EÚ; poukazuje na potrebu uľahčiť zhromažďovanie údajov, štatistík a dôkazov, posilniť výmenu informácií, koordináciu a spoluprácu medzi vnútroštátnymi orgánmi s cieľom zvýšiť efektívnosť a účinnosť acquis a v plnej miere využiť pridanú hodnotu EÚ;

15. kladie dôraz na to, že harmonizovanejšie a pružnejšie pravidlá uľahčujúce mobilitu v rámci EÚ by boli stimulom pre štátnych príslušníkov tretích krajín, predstavovali by pozitívne opatrenia pre zamestnávateľov a pomohli by členským štátom vyplniť medzery na ich trhoch práce a posilniť ich hospodárstva; okrem toho zdôrazňuje, že zvýšená mobilita v rámci EÚ by umožnila štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí už majú pobyt na území EÚ, zlepšovať ich vyhliadky na integráciu;

16. konštatuje, že nedávno prijaté smernice o študentoch, výskumných pracovníkoch a zamestnancoch presunutých v rámci podniku udeľujú štátnym príslušníkom tretích krajín ďalekosiahlejšie práva na mobilitu ako predtým prijaté smernice o legálnej migrácii, napríklad pôvodná smernica o modrej karte a smernica o osobách s dlhodobým pobytom;

17. odporúča, aby sa ako prvý krok k zjednodušeniu posilnili práva na mobilitu v rámci EÚ v existujúcich smerniciach o legálnej migrácii; opakuje, že Komisia by mala navrhnúť príslušné legislatívne kroky;

Vytvorenie okruhu talentov

18. zdôrazňuje potrebu zavedenia nových nástrojov, ktoré by umožnili spájať zamestnávateľov s ich budúcimi zamestnancami, riešiť nedostatok pracovných síl na trhu práce a uľahčiť uznávanie formálnych kvalifikácií a zručností získaných v tretej krajine na úrovni Únie; zdôrazňuje skutočnosť, že zamestnávatelia a štátni príslušníci tretích krajín potrebujú lepšie informácie o legálnej migrácii do EÚ a že treba zintenzívniť štruktúrovaný a zmysluplný dialóg s príslušnými tretími krajinami o legálnej migrácii;

19. odporúča vytvorenie platformy EÚ pre okruh talentov a prepájanie, ktorá by slúžila ako jednotné kontaktné miesto pre pracovníkov z tretích krajín, zamestnávateľov EÚ a vnútroštátne správne orgány; víta plán Komisie na preskúmanie rozvoja takéhoto okruhu talentov; odporúča, aby sa to vzťahovalo na všetky odvetvia zamestnanosti pre nízko, stredne a vysoko kvalifikovaných pracovníkov a platené a samostatne zárobkovo činné osoby, a to aj v malých a stredných podnikoch a startupoch; konštatuje, že zapojenie verejných služieb zamestnanosti, a to aj na miestnej úrovni, do uvedenej platformy v EÚ aj v krajinách pôvodu by mohlo pomôcť zlepšiť partnerstvá a budovať dôveru medzi členskými štátmi a tretími krajinami, vytvoriť prostredie pre investície a primeranejšie reagovať na potreby zamestnanosti alebo na nedostatok pracovných síl na trhu práce; odporúča, aby sa uľahčila účasť tretích krajín na takomto okruhu talentov, napríklad online alebo prostredníctvom diplomatických zastúpení EÚ a členských štátov;

20. zdôrazňuje, že uvedený okruh talentov EÚ by mohol slúžiť ako dôležitý nový nástroj na zosúladenie ponuky zručností s vnútroštátnymi trhmi práce a ich riadenie a že EÚ by mohla zohrávať dôležitú úlohu pri vytváraní a monitorovaní takéhoto nástroja a dohľade nad ním, a to aj prostredníctvom financovania a výmeny poznatkov; odporúča, aby sa platforma využívala na objasnenie a lepšie zosúladenie požiadaviek na vzdelanie a odbornú prípravu medzi zúčastnenými členskými štátmi a tretími krajinami; domnieva sa, že harmonizovaný rámec na úrovni EÚ týkajúci sa predkladania žiadostí, ktorý by vychádzal z tohto okruhu talentov, by pomohol znížiť byrokraciu na úrovni členských štátov; je presvedčený, že EÚ môže zohrávať dôležitú úlohu pri predbežnej kontrole kvalifikácií, jazykovej úrovne a zručností kandidátov; zdôrazňuje význam cieleného šírenia informácií pre podporu platformy pre okruh talentov a prepájanie v tretích krajinách a zúčastnených členských štátoch;

21. odporúča, aby sa vo všetkých členských štátoch uľahčilo, urýchlilo, zjednodušilo a urobilo spravodlivejším posudzovanie, vzájomné uznávanie a certifikácia diplomov, osvedčení a iných odborných kvalifikácií vrátane formálneho a neformálneho získavania zručností v tretích krajinách, a to zavedením zrýchlených postupov a uľahčením prístupu k informáciám; zastáva názor, že by sa tým posilnila mobilita v rámci EÚ; zdôrazňuje, že európsky kvalifikačný rámec poskytuje dobrý základ na prepojenie kvalifikačných systémov tretích krajín so spoločným referenčným rámcom EÚ;

22. trvá na tom, aby členské štáty v súlade s odporúčaním Rady z roku 2012 bezodkladne zaviedli mechanizmy a opatrenia na potvrdzovanie odbornej praxe a neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa ( 16 ) ; zdôrazňuje, že je potrebné, aby si vnútroštátne orgány vymieňali najlepšie postupy; trvá na tom, že je dôležité zapojiť príslušné organizácie občianskej spoločnosti, sociálnych partnerov a siete diaspór a samotných pracovníkov z tretích krajín, ako aj miestne orgány a medzinárodné organizácie (najmä Medzinárodnú organizáciu pre migráciu (IOM), Medzinárodnú organizáciu práce (MOP) a Organizáciu pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD)) do diskusií o vymedzení zručností, ktoré by mali zahŕňať odbornú prípravu na pracovisku, neformálne kvalifikácie a pracovné skúsenosti;

Posilňovanie vzťahov s tretími krajinami a podpora právnych postupov

23. zdôrazňuje, že vzhľadom na starnutie obyvateľstva EÚ a znižovanie podielu pracovnej sily majú systémy pracovnej mobility potenciál oživiť trhy práce EÚ a prispieť k hospodárskemu rastu;

24. podporuje globálnu a regionálnu spoluprácu v oblasti migrácie ako jeden zo spôsobov, ako posilniť dostupnosť a flexibilitu možností legálnej migrácie; je aj naďalej presvedčený, že zlepšenie riadnych možností legálnej migrácie by pomohlo znížiť nelegálnu migráciu, oslabiť obchodné modely kriminálnych prevádzačov, obmedziť obchodovanie s ľuďmi a vykorisťovanie pracovnej sily, zvýšiť rovnosť príležitostí pre všetkých pracovníkov a ponúknuť legálnu cestu tým, ktorí zvažujú migráciu do Únie; v tejto súvislosti vyzýva Komisiu, aby regulovala náborové agentúry, prípadne prostredníctvom Európskeho orgánu práce;

25. domnieva sa, že širší dialóg o migrácii, napríklad prostredníctvom pravidelných samitov medzi EÚ a viacerými tretími krajinami, by mohol uľahčiť uspokojovanie potrieb trhov práce EÚ a rozvoj vyvážených partnerstiev, a to aj na podnet podnikov a občianskej spoločnosti, čo môže pomôcť pripraviť sa na integráciu štátnych príslušníkov tretích krajín do trhu práce cieľovej krajiny a zlepšiť udržateľný prenos nadobudnutých zručností medzi krajinami pôvodu a cieľovými krajinami; zdôrazňuje, že inšpiráciu možno nájsť v existujúcich dohodách založených na zručnostiach a týkajúcich sa vytvárania partnerstiev zameraných na talenty, ktoré umožňujú cieľovej krajine, aby sa priamo zapojila do formovania súborov zručností štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí by mohli mať záujem o migráciu do EÚ, a to aj zriadením vzdelávacích zariadení a programov pre tretie krajiny, a riešia potrebu transparentnosti partnerstiev s tretími krajinami, a to aj prostredníctvom nutnosti zapojiť sociálnych partnerov;

26. zdôrazňuje dôležitú úlohu remitencií a výhod, ktoré bezpečná, legálna a riadená migrácia poskytuje vysielajúcim aj prijímajúcim krajinám; podporuje úsilie zamerané na riešenie problémov „úniku mozgov“ a „získavania mozgov“ ďalším vývojom nástrojov, ktoré umožňujú cirkulujúcu migráciu; v tejto súvislosti vyzýva Komisiu, aby analyzovala výhody a nevýhody existujúcich modelov uplatňovaných v iných krajinách, ako je bodový systém a modely založené na vyjadrení záujmu; v záujme uľahčenia cirkulujúcej migrácie odporúča zaviesť uprednostňovanú mobilitu, ako aj prístup k obnoviteľným povoleniam, právo na opätovný vstup a predĺženie povoleného obdobia neprítomnosti štátnych príslušníkov tretích krajín, aby sa mohli vrátiť do svojich domovských krajín;

Vytvorenie legislatívneho rámca EÚ

27. pripomína, že EÚ v globálnej súťaži o talenty zaostáva; poukazuje na to, že jediným návrhom týkajúcim sa legálnej migrácie pracovnej sily, ktorý predložila predchádzajúca Komisia, bola revízia smernice o modrej karte; je naďalej odhodlaný usilovať sa o zmysluplnú a rozsiahlu revíziu smernice o modrej karte s cieľom priniesť pridanú hodnotu, pokiaľ ide o harmonizáciu, uznávanie zručností, zjednodušenie postupov a zlepšenie mobility v rámci EÚ;

28. zdôrazňuje potrebu štruktúrovaného dialógu a konzultácií so zainteresovanými stranami vrátane príslušných organizácií občianskej spoločnosti, sociálnych partnerov a sietí diaspór, samotných pracovníkov z tretích krajín, miestnych orgánov a medzinárodných organizácií (najmä IOM, MOP a OECD) pri zvažovaní budúceho vývoja legislatívneho rámca EÚ;

29. zastáva názor, že politiky EÚ a jednotlivých členských krajín v oblasti legálnej migrácie by sa mali zamerať na riešenie nedostatku zručností a pracovných síl na trhu práce; na tento účel vyzýva Komisiu, aby analyzovala neefektívnosť v rámci testov trhu práce a systémov migrácie pracovnej sily, ktoré nezodpovedajú skutočným potrebám trhu práce; odporúča, aby Únia vypracovala svoj legislatívny rámec, ktorý by sa vo väčšej miere vzťahoval na štátnych príslušníkov tretích krajín hľadajúcich zamestnanie s nízkou alebo strednou kvalifikáciou ( 17 )

30. v tejto súvislosti poznamenáva, že štátni príslušníci tretích krajín sú často zamestnaní v odvetví poskytovania domácej starostlivosti ( 18 ) ; konštatuje, že ide o odvetvie, v ktorom väčšinu zamestnancov tvoria ženy; vyzýva EÚ a členské štáty, aby ratifikovali dohovor MOP č. 189 o pracovníkoch v domácnosti a zabezpečili plné uplatňovanie noriem v oblasti zamestnanosti; okrem toho žiada Komisiu, aby zvážila legislatívne opatrenia v tejto oblasti;

31. vyzýva Komisiu, aby vypracovala systém platný v celej EÚ na pritiahnutie a uľahčenie cezhraničných činností samostatne zárobkovo činných osôb, podnikateľov a startupov – s cieľom posilniť inovácie –, ako aj mladších štátnych príslušníkov tretích krajín bez formálnej kvalifikácie, napríklad prostredníctvom víz pre uchádzačov o zamestnanie a víz na účel odbornej prípravy, pričom zohľadní služby platformy Europass v súlade s rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/646 ( 19 )

32. uznáva, že odvetvové smernice nie sú všeliekom pre potreby trhu práce v EÚ ani pre otázku legálnej migrácie vo všeobecnosti, pričom berie na vedomie, že väčšina členských štátov má vnútroštátne systémy na prilákanie pracovných migrantov; je presvedčený, že zo strednodobého hľadiska musí EÚ upustiť od odvetvového prístupu a prijať kódex v oblasti prisťahovalectva, ktorý stanoví všeobecné pravidlá upravujúce vstup a pobyt všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín hľadajúcich zamestnanie v Únii a zharmonizuje práva, ktoré týmto štátnym príslušníkom tretích krajín a ich rodinám prislúchajú;

33. poukazuje na to, že takýto zastrešujúci legislatívny nástroj by riešil problém súčasnej spleti postupov, odstránil rozdielne požiadavky stanovené členskými štátmi a priniesol potrebné zjednodušenie a harmonizáciu pravidiel bez diskriminácie voči akémukoľvek odvetviu zamestnanosti alebo typu zamestnanca; ďalej sa domnieva, že takýto nástroj by uľahčil spoluprácu medzi členskými štátmi a medzi EÚ a tretími krajinami;

o

o o

34. poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade a Komisii.

(1) Ú. v. EÚ C 58, 15.2.2018, s. 9.

(2) PE573.223v01-00.

(3) Prijaté texty, P9_TA(2020)0176.

(4) Ú. v. EÚ L 186, 11.7.2019, s. 21.

(5) Ú. v. EÚ L 155, 18.6.2009, s. 17.

(6) Ú. v. EÚ L 343, 23.12.2011, s. 1.

(7) Ú. v. EÚ L 94, 28.3.2014, s. 375.

(8) Ú. v. EÚ L 157, 27.5.2014, s. 1. Zamestnanci presunutí v rámci podniku sú dočasne vyslaní z podniku mimo EÚ, aby pracovali v subjekte v rámci EÚ patriacom do rovnakej skupiny podnikov.

(9) Ú. v. EÚ L 132, 21.5.2016, s. 21.

(10) Smernica Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, 3.10.2003, s. 12).

(11) Smernica Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom (Ú. v. EÚ L 16, 23.1.2004, s. 44).

(12) Štúdie tematickej sekcie C o skúmaní nových možností pre právne predpisy v oblasti migrácie pracovnej sily do EÚ a o spolupráci EÚ s tretími krajinami v oblasti migrácie.

(13) Fasani, F. a Mazza, J., Immigrant Key Workers: Their Contribution to Europe's COVID-19 Response (Kľúčoví pracovníci z radov prisťahovalcov: ich príspevok k európskej reakcii na pandémiu COVID-19), Úrad pre vydávanie publikácií Európskej únie, Luxemburg, 2020.

(14) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/52/ES z 18. júna 2009, ktorou sa stanovujú minimálne normy pre sankcie a opatrenia voči zamestnávateľom štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členských štátov (Ú. v. EÚ L 168, 30.6.2009, s. 24).

(15) Kontrolou vhodnosti sa identifikovali nasledujúce hlavné oblasti, v ktorých pretrvávajú problémy týkajúce sa vnútornej súdržnosti: postupy podávania žiadostí, podmienky prijímania a pobytu (vrátane dôvodov zamietnutia a odňatia), podmienky rovnakého zaobchádzania, mobilita v rámci EÚ a zlúčenie rodiny.

(16) Odporúčanie Rady z 20. decembra 2012 o potvrdzovaní neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa (Ú. v. EÚ C 398, 22.12.2012, s. 1).

(17) Pozri napr. Európska migračná sieť: Determining labour shortages and the need for labour migration from third countries in the EU (Určovanie nedostatku pracovných síl a potrieb pracovnej migrácie z tretích krajín v EÚ), Európska komisia, Brusel, 2015.

(18) Pozri tiež: EPRS, The cost of non-Europe in the area of legal migration (Náklady spôsobené nečinnosťou na európskej úrovni v oblasti legálnej migrácie), Európsky parlament, Brusel, 2019, s. 21 – 22.

(19) Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/646 z 18. apríla 2018 o spoločnom rámci na poskytovanie lepších služieb v oblasti zručností a kvalifikácií (Europass) (Ú. v. EÚ L 112, 2.5.2018, s. 42).