Návrh ROZHODNUTIE RADY o uzavretí Marakéšskej zmluvy o uľahčení prístupu k uverejneným dielam pre osoby nevidiace, zrakovo postihnuté alebo postihnuté inou poruchou čítania v mene Európskej únie /* COM/2014/0638 final - 2014/0297 (NLE) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Ľudia, ktorí sú nevidiaci, zrakovo postihnutí alebo ktorým prístup k tlačeným materiálom je znemožnený iným spôsobom (osoby s poruchou čítania), musia mať rovnaký prístup ku knihám a tlačeným materiálom, aby sa mohli plne a účinne zúčastňovať na živote spoločnosti. Podľa odhadov Svetovej zdravotníckej organizácie (WHO) žije na svete 285 miliónov ľudí so zrakovým postihnutím: Z toho je 39 miliónov nevidiacich a 246 miliónov slabozrakých[1]. Svetová únia nevidiacich uvádza, že v Európe je len 5 % uverejnených kníh dostupných vo formáte prístupnom pre osoby so zrakovým postihnutím, pričom v rozvojových krajinách, kde žije približne 90–% ľudí so zrakovým postihnutím, dosahuje tento podiel iba 1 %[2]. Kópie kníh v prístupnom formáte (kópie v prístupnom formáte) teraz obyčajne vydávajú a na vnútroštátnej úrovni distribuujú špecializované organizácie, napríklad knižnice pre nevidiacich, a to na základe licencií alebo na základe obmedzení alebo výnimiek týkajúcich sa autorských práv. Nedostatočný medzinárodný právny rámec umožňujúci cezhraničnú výmenu prístupných formátov vydávaných na základe obmedzenia alebo výnimky však vedie k duplikácii úsilia pri ich vyhotovovaní, a to dokonca aj v krajinách, ktoré majú rovnaký jazyk. Ide o problém z dôvodu nákladov na vydávanie kópií v prístupnom formáte a obmedzených zdrojov, ktoré majú k dispozícii organizácie poskytujúce služby nevidiacim. Od januára 2011 je Európska únia viazaná Dohovorom Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím. V ňom je zakotvené právo na prístup k informáciám (článok 21) a právo ľudí so zdravotným postihnutím zúčastňovať sa na rovnakom základe s ostatnými na kultúrnom živote (článok 30). Dohovor sa stal neoddeliteľnou súčasťou právneho poriadku EÚ. Zmluvnými stranami dohovoru je 25 členských štátov a tri krajiny dokončujú ratifikáciu. V roku 2009 sa na úrovni Svetovej organizácie duševného vlastníctva (WIPO) začali rokovania o možnej medzinárodnej zmluve o zavedení obmedzení a výnimiek týkajúcich sa autorských práv v prospech ľudí, ktorí sú nevidiaci, zrakovo postihnutí alebo postihnutí inou poruchou čítania, s cieľom uľahčiť cezhraničnú výmenu kníh v prístupnom formáte. Rada 26. novembra 2012 prijala rozhodnutie, ktorým splnomocňuje Komisiu, aby sa zúčastnila na týchto rokovaniach v mene Európskej Únie[3]. Rokovania v rámci WIPO boli úspešne ukončené na diplomatickej konferencii, ktorá sa konala v Marákeši v období od 17. do 28. júna 2013. Ich výsledkom bolo prijatie Marakéšskej zmluvy o uľahčení prístupu k uverejneným dielam pre osoby nevidiace, zrakovo postihnuté alebo postihnuté inou poruchou čítania (zmluva) 27. júna 2013. V zmluve sa stanovuje súbor medzinárodných pravidiel, ktoré zabezpečia obmedzenia alebo výnimky týkajúce sa autorských práv na vnútroštátnej úrovni v prospech ľudí, ktorí sú nevidiaci, zrakovo postihnutí alebo postihnutí inou poruchou čítania, a umožnia cezhraničnú výmenu kópií uverejnených diel v prístupnom formáte vyhotovených na základe obmedzenia alebo výnimky týkajúcich sa autorských práv na území ktorejkoľvek zmluvnej strany. Rada schválila podpísanie zmluvy v mene Európskej únie[4] 14. apríla 2014. Účelom tohto návrhu rozhodnutia Rady je, aby Komisia získala od Rady po súhlase Európskeho parlamentu súhlas na uzavretie zmluvy v mene Európskej únie. 2. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU 2.1. Ustanovenia zmluvy Zmluva sa vzťahuje na ľudí, ktorí sú nevidiaci, zrakovo postihnutí alebo majú poruchu vnímania alebo čítania, alebo v dôsledku telesného postihnutia nie sú schopní držať knihu alebo manipulovať s ňou, alebo zamerať svoj zrak alebo hýbať očami v rozsahu, ktorý by bol bežne dostačujúci na čítanie. Zmluva zaväzuje každú zmluvnú stranu, aby vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch o autorských právach stanovila obmedzenie alebo výnimku týkajúcu sa práva na rozmnožovanie, distribúciu a sprístupňovanie verejnosti s cieľom uľahčiť dostupnosť diel v prístupnom formáte pre osoby, na ktoré sa vzťahuje zmluva[5]. Zmluvné strany sa môžu rozhodnúť, že takéto obmedzenia alebo výnimky obmedzia na prípady, v ktorých nie sú kópie v prístupnom formáte komerčne dostupné za prijateľných podmienok pre osoby na ich území, na ktoré sa vzťahuje zmluva. V zmluve sa vymedzujú „diela“ ako literárne a umelecké diela v zmysle článku 2 ods. 1 Bernského dohovoru o ochrane literárnych a umeleckých diel (Bernský dohovor), vo forme textu, notácií a/alebo súvisiacich ilustrácií, či už uverejnené alebo inak verejne sprístupnené v akýchkoľvek médiách. V zmysle dohodnutého stanoviska toto vymedzenie zahŕňa aj zvukové nahrávky kníh. „Kópia v prístupnom formáte“ je kópia diela vyhotovená alternatívnym spôsobom a formou v porovnaní s formátom, v ktorom bolo dielo uverejnené, pričom poskytuje osobám, na ktoré sa vzťahuje zmluva, prístup k dielu rovnako pohodlne ako vidiacim ľuďom. Kópiu v prístupnom formáte smú používať výlučne iba osoby, na ktoré sa vzťahuje zmluva, a táto kópia musí rešpektovať celistvosť pôvodného diela. Kópie v prístupnom formáte vyhotovené na základe obmedzení alebo výnimiek týkajúcich sa autorských práv môžu vyvážať „oprávnené subjekty“ vymedzené ako štátne inštitúcie alebo iné organizácie, ktoré zabezpečujú vzdelávanie, inštruktážne školenia, adaptačné čítanie alebo prístup k informáciám pre osoby nevidiace, zrakovo postihnuté alebo postihnuté inou poruchou čítania na neziskovom základe. Tieto subjekty musia zaistiť, aby kópie v prístupnom formáte distribuovali osobám, na ktoré sa vzťahuje zmluva, iba ony, aby odradili od rozmnožovania, distribúcie a sprístupňovania neoprávnených kópií a aby zachovali náležitú starostlivosť pri vyhotovovaní kópií diel a nakladaní s nimi. Zmluvné strany môžu umožniť vývoz kópií v prístupnom formáte iba vtedy, ak zaistia, aby príslušné obmedzenia alebo výnimky týkajúce sa práv na rozmnožovanie, distribúciu a sprístupňovanie verejnosti podliehali „trojstupňovému testu“. To znamená, že buď musia byť zmluvnou stranou zmluvy WIPO o autorskom práve (WCT), alebo musia inak zaistiť, aby sa príslušné obmedzenia alebo výnimky obmedzili na určité osobitné prípady, ktoré nie sú v rozpore s bežným využitím diela a neodôvodnene nezasahujú do oprávnených záujmov nositeľa práv. V zmluve sa objasňuje, že ak zmluvná strana povolí osobe, na ktorú sa vzťahuje zmluva, alebo oprávnenému subjektu vyhotovenie kópie diela v prístupnom formáte, mala by takisto povoliť dovoz kópií v prístupnom formáte. Zmluvné strany sú povinné prijať podľa potreby primerané opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby pri poskytovaní primeranej právnej ochrany a účinných právnych prostriedkov nápravy proti obchádzaniu účinných technologických opatrení táto právna ochrana nebránila osobám, na ktoré sa vzťahuje zmluva, využívať obmedzenia a výnimky stanovené v zmluve. V zmluve sa takisto vyžaduje, aby zmluvné strany chránili súkromie osôb, na ktoré sa vzťahuje zmluva, a aby spolupracovali s cieľom uľahčiť cezhraničnú výmenu kópií v prístupnom formáte. WIPO zriadi informačné prístupové miesto na pomoc oprávneným subjektom pri nadväzovaní vzájomných kontaktov v záujme spolupráce. V zmluve sa navyše oprávnené subjekty nabádajú, aby zainteresovaným stranám a verejnosti poskytovali informácie o svojich politikách a postupoch. V zmluve sa potvrdzuje, že zmluvné strany si môžu slobodne určiť primeranú metódu vykonávania zmluvy v rámci svojho vlastného právneho systému a praxe. Musia však dodržiavať existujúce medzinárodné záväzky v rámci Bernského dohovoru, Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva a WCT. V zmluve sa uznáva, že zmluvné strany môžu zachovávať alebo uplatňovať iné obmedzenia a výnimky mimo rámca zmluvy pre osoby, na ktoré sa vzťahuje zmluva, a osoby s iným zdravotným postihnutím. Články 13 až 22 obsahujú administratívne a procesné ustanovenia, ktoré sú veľmi podobné ustanoveniam v iných zmluvách WIPO v oblasti autorských práv (napr. WCT). Zmluva nadobudne platnosť po tom, ako ju ratifikuje dvadsať zmluvných strán. Európska únia sa môže stať zmluvnou stranou zmluvy na základe vyhlásenia počas marakéšskej diplomatickej konferencie, že je kompetentná v záležitostiach, na ktoré sa vzťahuje táto zmluva, že má vlastné právne predpisy záväzné pre všetky jej členské štáty v týchto záležitostiach a že je v súlade so svojimi vnútornými postupmi riadne oprávnená stať sa zmluvnou stranou zmluvy. Európska únia podpísala záverečný akt diplomatickej konferencie 28. júna 2013 a zmluvu podpísala 30. apríla 2014 v Ženeve. 2.2. Právny základ Vzhľadom na predmet úpravy zmluvy a rovnako ako v prípade rozhodnutia Rady 2014/221/EÚ, ktorým sa schvaľuje podpísanie zmluvy, by rozhodnutie Rady o uzavretí zmluvy malo byť založené na článkoch 114 a 207, ako aj na článku 218 ods. 6 písm. a) bode v) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Cieľom hlavných ustanovení zmluvy (články 5, 6 a 9) je zabezpečiť cezhraničnú výmenu kópií v prístupnom formáte medzi zmluvnými stranami zmluvy, a to aj medzi EÚ a tretími krajinami. Na túto výmenu sa vzťahuje ustanovenie ZFEÚ o spoločnej obchodnej politike. Autorské práva dotknuté výnimkami a obmedzeniami požadovanými zmluvou (právo na rozmnožovanie, právo na distribúciu a právo na verejný prenos vrátane práva na sprístupňovanie) boli zosúladené na úrovni EÚ článkami 2 až 4 smernice 2001/29/ES o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti[6]. Úplný zoznam výnimiek z týchto práv alebo ich obmedzení je uvedený v článku 5 ods. 2 a článku 5 ods. 3 uvedenej smernice. V odôvodnení 32 je objasnené, že členské štáty nemôžu do svojho vnútroštátneho práva zaviesť odlišné alebo dodatočné výnimky z týchto práv. Výnimky alebo obmedzenia by sa mali uplatňovať v súlade s článkom 5 ods. 5 (trojstupňový test), ako je zdôraznené aj v odôvodnení 44. V článku 5 ods. 3 písm. b) smernice 2001/29/ES sa stanovuje voliteľná výnimka alebo obmedzenie v súvislosti s autorskými právami, pokiaľ ide o použitie v prospech ľudí s telesným postihnutím, ktoré sa priamo viaže na postihnutie a je nekomerčnej povahy, v rozsahu, ktorý vyžaduje daný druh postihnutia. Na rozdiel od zmluvy tento článok nie je obmedzený na žiadne konkrétne telesné postihnutie a členské štáty majú možnosť vybrať si, či toto obmedzenie alebo výnimku zavedú. Podľa ustálenej judikatúry sa toto právo na vlastné uváženie, ktoré majú členské štáty v súvislosti s výnimkami alebo obmedzeniami podľa článku 5 smernice 2001/29/ES, musí vykonávať v rámci limitov uložených právom EÚ[7]. V článku 6 smernice 2001/29/ES sa stanovuje komplexná právna ochrana technologických opatrení, ktoré používajú nositelia práv, a v článku 6 ods. 4 sa stanovuje, že členské štáty musia zabezpečiť, aby osoby oprávnené na určité výnimky alebo obmedzenia mohli v prípade absencie dobrovoľných dohôd využívať tieto výnimky, ak sú zavedené technologické ochranné opatrenia. Články 3, 4, 7, 10 a 11 zmluvy majú vplyv na tieto ustanovenia práva EÚ. Preto sa zastáva názor, že: a) cezhraničná výmena kópií v prístupnom formáte s tretími krajinami je hlavným prvkom zmluvy, a preto jej príslušné články patria do spoločnej obchodnej politiky (článok 207 ZFEÚ), a b) články zmluvy o povinných výnimkách alebo obmedzeniach patria do rozsahu pôsobnosti práva EÚ, ovplyvňujú alebo menia rozsah pôsobnosti spoločných pravidiel, najmä tých, ktoré sú stanovené v smernici 2001/29/ES, a v každom prípade patria do oblasti, na ktorú sa už vo veľkej miere vzťahujú pravidlá EÚ (článok 114 ZFEÚ)[8]. Komisia preto predkladá návrh rozhodnutia Rady o uzavretí zmluvy. V súlade s článkom 218 ods. 6 písm. a) bodom v) ZFEÚ sa pred prijatím rozhodnutia vyžaduje súhlas Európskeho parlamentu. 2014/0297 (NLE) Návrh ROZHODNUTIE RADY o uzavretí Marakéšskej zmluvy o uľahčení prístupu k uverejneným dielam pre osoby nevidiace, zrakovo postihnuté alebo postihnuté inou poruchou čítania v mene Európskej únie RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 114 a 207 v spojení s jej článkom 218 ods. 6 písm. a) bodom v), so zreteľom na návrh Európskej komisie, so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu[9], keďže: (1) Od 22. januára 2011 je Európska únia na základe rozhodnutia Rady 2010/48/ES[10] viazaná dohovorom Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím, ktorého ustanovenia sa stali neoddeliteľnou súčasťou právneho poriadku Únie. (2) Rada 26. novembra 2012 splnomocnila Komisiu, aby na úrovni Svetovej organizácie duševného vlastníctva rokovala v mene Európskej únie o medzinárodnej dohode o zlepšení prístupu ku knihám pre osoby postihnuté poruchou čítania. (3) Rokovania boli úspešne ukončené na diplomatickej konferencii, ktorá sa konala v Marákeši v období od 17. do 28. júna 2013. Marakéšska zmluva o uľahčení prístupu k uverejneným dielam pre osoby nevidiace, zrakovo postihnuté alebo postihnuté inou poruchou čítania (Marakéšska zmluva) bola prijatá 27. júna 2013. (4) V súlade s rozhodnutím Rady 2014/221/EÚ[11] bola Marakéšska zmluva podpísaná v mene Európskej únie, pokiaľ ide o otázky patriace do právomoci Únie, 30. apríla 2014 s výhradou jej uzavretia k neskoršiemu dátumu. (5) V Marakéšskej zmluve sa stanovuje súbor medzinárodných pravidiel, ktoré zabezpečia obmedzenia alebo výnimky týkajúce sa autorských práv na vnútroštátnej úrovni v prospech ľudí, ktorí sú nevidiaci, zrakovo postihnutí alebo postihnutí inou poruchou čítania. Príslušné ustanovenia týkajúce sa autorských práv boli zosúladené právom Únie, keďže majú vplyv na fungovanie vnútorného trhu. Zmluvou sa takisto umožní cezhraničná výmena kópií uverejnených diel, ktoré boli vyhotovené v prístupnom formáte na základe obmedzení autorských práv alebo výnimiek z autorských práv, a preto tiež patrí do oblasti obchodnej politiky. Na základe zmluvy sa uľahčí prístup osobám, na ktoré sa vzťahuje zmluva, k uverejneným dielam v Európskej únii a mimo nej. (6) Marakéšska zmluva by sa mala schváliť v mene Európskej únie, PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 Marakéšska zmluva o uľahčení prístupu k uverejneným dielam pre osoby nevidiace, zrakovo postihnuté alebo postihnuté inou poruchou čítania sa týmto schvaľuje v mene Európskej únie. Text Marakéšskej zmluvy je pripojený k tomuto rozhodnutiu. Článok 2 Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) uložiť v mene Európskej únie ratifikačnú listinu stanovenú v článku 19 Marakéšskej zmluvy na účely vyjadrenia súhlasu Únie s tým, že bude viazaná zmluvou. Článok 3 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia. V Bruseli Za Radu predseda [1] Informačný leták č. 282, jún 2012; http://www.who.int. [2] http://www.worldblindunion.org. [3] Rozhodnutie Rady o účasti Európskej únie na rokovaniach týkajúcich sa medzinárodnej dohody na úrovni Svetovej organizácie duševného vlastníctva o zlepšení prístupu ku knihám pre osoby postihnuté poruchou čítania; 16259/12 EU RESTRICTED. [4] Rozhodnutie Rady 2014/221/EÚ zo 14. apríla 2014 o podpise Marakéšskej zmluvy o uľahčení prístupu k uverejneným dielam pre osoby nevidiace, zrakovo postihnuté alebo postihnuté inou poruchou čítania v mene Európskej únie. (Ú. v. EÚ L 115, 17.4.2014, s. 1.) [5] Zmluvné strany môžu takisto stanoviť obmedzenie alebo výnimku, pokiaľ ide o právo na verejné predvádzanie a podľa pripojeného dohodnutého stanoviska aj o právo na preklad v rozsahu, aký umožňuje Bernský dohovor. [6] Ú. v. ES L 167, 22.6.2001, s. 10. [7] Pozri napríklad vec C-145/10, Eva Maria Painer, bod 104. [8] Pozri rozsudok vo veci C-114/12 Komisia/Rada zo 4. septembra 2014. [9] Ú. v. EÚ C , , s. . [10] Rozhodnutie Rady 2010/48/ES z 26. novembra 2009 o uzatvorení Dohovoru Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím Európskym spoločenstvom (Ú. v. EÚ L 23, 27.1.2010, s. 35). [11] Rozhodnutie Rady 2014/221/EÚ zo 14. apríla 2014 o podpise Marakéšskej zmluvy o uľahčení prístupu k uverejneným dielam pre osoby nevidiace, zrakovo postihnuté alebo postihnuté inou poruchou čítania v mene Európskej únie (Ú. v. EÚ L 115, 17.4.2014, s. 1).