SK Úradný vestník Európskej únie C 107/64

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa zriaďuje program na podporu budúceho rozvoja integrovanej námornej politiky“

[KOM(2010) 494 v konečnom znení – 2010/0257 (COD)]

2011/C 107/13

Spravodajca: Jan SIMONS

Rada sa 20. októbra 2010 rozhodla podľa článku 114 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa zriaďuje program na podporu budúceho rozvoja integrovanej námornej politiky“

KOM(2010) 494 v konečnom znení – 2010/0257 (COD).

Odborná sekcia pre dopravu, energetiku, infraštruktúru a informačnú spoločnosť poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 2. februára 2011.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 469. plenárnom zasadnutí 16. a 17. februára 2011 (schôdza zo 16. februára 2011) prijal 111 hlasmi za, pričom žiaden člen nehlasoval proti a 2 členovia sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 Výbor považuje predkladaný návrh za logický krok na ceste k integrovanej námornej politike a vo všeobecnosti ho môže podporiť.

1.2 Výbor s uspokojením konštatuje, že pokiaľ ide o rozdelenie právomocí, Komisia v návrhu hovorí o spoločných právomociach s výnimkou oblastí, ktoré sa týkajú biologických morských zdrojov, ktoré sú vo výlučnej právomoci Komisie.

1.3 Výbor žiada Komisiu o objasnenie voľby právneho základu. Kladie si otázku, do akej miery sú zvolené články 74 a 77 Zmluvy o fungovaní EÚ, ktoré sa nepridŕžajú bežného legislatívneho postupu, zlučiteľné s ostatnými právnymi základmi, ktoré sú v súlade s riadnym legislatívnym postupom.

1.4 Výbor sa domnieva, že medziodvetvový a nadnárodný charakter námorných aktivít a synergie sektorových politík sú dostatočným dôvodom na prijatie opatrení, ktoré prispievajú k integrovanej námornej politike. Podľa jeho názoru je to tiež v súlade so zásadou subsidiarity.

1.5 Výbor zastáva rovnaký názor aj pokiaľ ide o proporcionalitu predloženého návrhu. K dispozícii však nie je dostatok finančných prostriedkov na financovanie nevyhnutných opatrení v zostávajúcich rokoch 2011 – 2013.

1.6 Výbor považuje hodnotenie ex ante, ktoré je súčasťou návrhu Komisie, za dosť slabé, okrem iného v súvislosti so zložitou finančnou situáciou, v ktorej sa EÚ nachádza. Uvítal by, keby Komisia prišla s lepšími argumentmi, najmä čo sa týka voľby konkrétnych opatrení a činností.

1.7 Výbor poukazuje na to, že z návrhu nevyplýva jasne, aké operačné granty, ktoré sa spomínajú v článku 5 ods. 2 prvá veta, sa zamýšľajú alebo plánujú. V dôvodovej správe by bolo tiež vhodné uviesť, že cieľom nie je financovať námornú infraštruktúru, ani prístavy.

1.8 Ako je už známe, výbor je zástancom medziodvetvového prístupu k námornej politike. Hoci sa tento návrh nevenuje obsahu politických tém, výbor by chcel v časti „Konkrétne pripomienky“ ešte raz upozorniť, ako to už urobil v predchádzajúcich stanoviskách, na témy, ktoré si v rámci integrovanej námornej politiky vyžadujú osobitnú pozornosť.

2. Úvod

2.1 Európska komisia 29. septembra 2010 vydala návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa zriaďuje program na podporu budúceho rozvoja integrovanej námornej politiky [KOM(2010) 494 v konečnom znení] a v súlade s článkom 304 Zmluvy o fungovaní EÚ požiadala Európsky hospodársky a sociálny výbor, aby k tomuto návrhu vypracoval stanovisko.

2.2 Výbor rád vyhovuje tejto žiadosti, pretože predkladaný návrh považuje za logický krok v rozvoji integrovanej námornej politiky, pri zrode ktorej bolo zverejnenie tzv. modrej knihy – oznámenia Komisie z 10. októbra 2007.

2.3 Oznámením sa obhajuje potreba vypracovať a implementovať integrovaný, súdržný a spoločný proces prijímania rozhodnutí týkajúcich sa oceánov, morí, pobrežných oblastí a námorných sektorov.

2.4 Medziodvetvový prístup k námornej správe je základnou myšlienkou integrovanej námornej politiky, pričom v popredí stojí synergia politiky v oblasti životného prostredia, námornej dopravy, energetiky, výskumu, priemyslu, rybného hospodárstva a regionálnej politiky.

2.5 Súčasťou „modrej knihy“ bol akčný plán, v ktorom Komisia navrhovala niekoľko opatrení s cieľom sformovať obsah integrovanej námornej politiky.

2.6 Európska rada na svojom zasadnutí 14. decembra 2007 vyjadrila svoju podporu myšlienke európskej integrovanej námornej politiky a Komisia potom 15. októbra 2009 prijala správu o pokroku dosiahnutom v tejto oblasti.

2.7 V správe o pokroku sa uvádza, ktoré kroky akčného plánu stanoveného v roku 2007 sa uskutočnili a udáva sa smer nasledujúcej fázy realizácie.

2.8 Rada pre všeobecné záležitosti vo svojich záveroch zo 16. novembra 2009 zdôraznila význam financovania ďalšieho rozvoja a implementácie integrovanej námornej politiky a vyzvala Komisiu, aby v rámci existujúceho finančného výhľadu predložila nevyhnutné návrhy na financovanie opatrení v oblasti integrovanej námornej politiky, ktoré by v roku 2011 mohli nadobudnúť účinnosť.

2.9 Komisia dospela k záveru, že rozvoj i uplatňovanie integrovanej námornej politiky sú ohrozené, pretože v zostávajúcom období rokov 2011 – 2013 nie je k dispozícii dostatok prostriedkov na financovanie nevyhnutných opatrení. Ich financovanie je však podľa Komisie potrebné na dosiahnutie cieľov stanovených v modrej knihe, ktoré Rada pre všeobecné záležitosti potvrdila vo svojich záveroch zo 16. novembra 2009.

2.10 Keďže však nie všetky priority a ciele integrovanej námornej politiky možno pokryť z iných zdrojov Únie, je nutné vytvoriť program, ktorý by podporoval ďalší rozvoj integrovanej námornej politiky.

2.11 Implementácia programu aj v tretích krajinách musí podľa názoru Komisie prispievať k podpore rozvojových cieľov prijímajúcej krajiny, čo má prebiehať v súlade s ostatnými nástrojmi spolupráce EÚ, ako aj cieľmi a prioritami súvisiacich politík EÚ.

2.12 Komisia sa domnieva, že jednotlivé členské štáty nedokážu dostatočne naplniť ciele predkladaného návrhu nariadenia, a to vzhľadom na rozsah a pôsobenie opatrení financovaných z tohto programu. Tieto ciele sa dajú lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, na ktorej je možné prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii a v Zmluve o fungovaní Európskej únie.

2.13 Pokiaľ ide o zásadu proporcionality, podľa názoru Komisie nezachádza tento návrh nariadenia ďalej, ako je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov.

2.14 Cieľom predkladaného návrhu nariadenia je zriadiť program na podporu budúceho rozvoja integrovanej námornej politiky.

3. Všeobecné pripomienky

3.1 Výbor sa vo svojich predchádzajúcich stanoviskách (1) pozitívne vyjadril o spôsobe, akým chce Komisia dospieť k integrovanej námornej politike. Predkladaný návrh je logicky nasledujúcim krokom v tomto procese.

3.2 V návrhu sa stanovujú okrem iného všeobecné i konkrétne ciele programu, opatrenia, ktorých financovanie prichádza do úvahy a možné spôsoby financovania. Ďalej sa v návrhu ustanovuje hodnotenie, ktoré sa musí uskutočniť najneskôr koncom roka 2014, a navrhuje sa vytvoriť poradný výbor, ktorý by Komisii asistoval pri vytváraní ročných pracovných programov. Na realizáciu programu v rokoch 2011 – 2013 je podľa názoru Komisie potrebná suma 50 miliónov EUR. Toto všetko považuje aj výbor za nevyhnutné.

3.3 Návrh Komisie je vlastne rámcovým návrhom, ktorý obsahuje určitý počet technických nástrojov a nejde vyslovene o návrh s politickými nástrojmi. Cieľom návrhu navyše nie je umožniť financovanie námornej infraštruktúry, ani prístavov. Výbor sa domnieva, že by bolo vhodné uviesť túto skutočnosť aj v samotnom návrhu, napríklad v dôvodovej správe.

3.3.1 V návrhu sa v článku 5 ods. 2 prvá veta ustanovuje možnosť prideliť v rámci programu popri grantoch na opatrenia aj operačné granty. Výbor poukazuje na to, že hoci rozsah programu sa dá vytušiť z finančného prehľadu v prílohe, z návrhu jasne nevyplýva, aké operačné granty sa tým myslia alebo plánujú.

3.3.2 Výbor preto odporúča uviesť aj túto informáciu v samotnom návrhu, aby sa predišlo tomu, že Komisia sama poruší pravidlá hospodárskej súťaže zakotvené v zmluve, keďže pri námorných záležitostiach v širšom zmysle sa cezhraničná konkurencia vyskytuje takmer vždy. Pritom by sa tiež malo brať do úvahy, že jednotlivé členské štáty EÚ by si naďalej mali ponechať možnosť podporovať svoju lodnú dopravu.

3.4 Výbor s uspokojením konštatuje, že návrh je založený na spoločnej právomoci, s výnimkou činností týkajúcich sa zachovania biologických morských zdrojov, ktoré sú vo výlučnej právomoci Komisie.

3.5 Výbor žiada objasnenie voľby právneho základu, pre ktorý sa Komisia rozhodla. Články 74 a 77 Zmluvy o fungovaní EÚ sa nepridŕžajú riadneho legislatívneho postupu. Výbor si kladie otázku, do akej miery je právny základ, ktorý si zvolila Komisia, zlučiteľný s ostatnými právnymi základmi, ktoré sa pridŕžajú riadneho legislatívneho postupu. Zároveň je potrebné zohľadniť, že postupy podľa článkov 74 a 77 nie sú legislatívnymi postupmi v zmysle článku 289 Zmluvy o fungovaní EÚ.

3.6 Podľa názoru výboru je cezhraničný charakter námorných aktivít a synergia odvetvových politík pádnym dôvodom na to, aby sa v integrovanej námornej politike prijali opatrenia v oblasti výskumu, príspevkov na pilotné projekty, podpory a pomoci zo strany EÚ pri uplatňovaní integrovanej námornej politiky v členských štátoch.

3.7 Zdôvodnenie, ktoré Komisia podala k hodnoteniu ex ante, nie je podľa názoru výboru najpresvedčivejšou časťou návrhu. Argumenty za voľbu možnosti č. 2, ktorá spočíva v skromnom finančnom príspevku EÚ s cieľom umožniť ďalšie skúmanie možností a stabilnú implementáciu integrovanej námornej politiky, sú v porovnaní s alternatívnymi možnosťami dosť slabé. Výbor odporúča Komisii predložiť jednoznačnejšie argumenty, menovite v oblasti voľby konkrétnych opatrení a činností.

3.8 Výbor sa domnieva, že oprávnené činnosti, ktoré Komisia uvádza v článku 4 svojho návrhu, nie sú dostatočné na splnenie cieľov stanovených v predchádzajúcich článkoch. Komisia by mala navrhnúť jasnejšie usmernenia pre oblasti, v ktorých je nevyhnutná lepšia koordinácia a väčšia jednoznačnosť, pokiaľ ide o zodpovednosti a právomoci, pričom sa zohľadní zásada subsidiarity.

3.9 Komisia navrhuje, že najneskôr 31. decembra 2014 predloží Európskemu parlamentu a Rade hodnotiacu správu ex post. Výbor tento záväzok podporuje, ale poukazuje na to, že je nevyhnutné dôslednejšie hodnotenie ex ante, aby sa v hodnotení ex post dalo skonštatovať, že sa stanovené ciele podarilo dosiahnuť.

4. Konkrétne pripomienky

4.1 Ako je známe, výbor je zástancom medziodvetvového prístupu k námornej politike. V tejto súvislosti je podľa jeho názoru dôležitá spolupráca všetkých zainteresovaných subjektov. Výbor považuje aktívnu účasť všetkých zainteresovaných na uvedených opatreniach za kľúč k úspechu. Výzva k účasti a informovanie o výsledkoch integrovanej námornej politiky v rámci členských štátov i medzi nimi majú zásadný význam pre dosiahnutie stanovených cieľov.

4.2 Hoci sa tento návrh nevenuje obsahu politických tém, výbor by chcel na tomto mieste ešte raz upozorniť, ako to už urobil v predchádzajúcich stanoviskách, že v rámci integrovanej námornej politiky si tieto témy vyžadujú osobitnú pozornosť.

4.2.1 Je nutné nájsť rovnováhu medzi environmentálnymi potrebami pobrežných oblastí EÚ a potrebou medzinárodného obchodu, ktorý sa prejavuje nárastom námornej dopravy.

4.2.2 V nadväznosti na dve veľké lodné havárie, tankerov Erika v roku 1999 a Prestige v roku 2002, ktoré pritiahli veľkú pozornosť, je podľa názoru výboru potrebné vypracovať „katastrofický scenár“. Aj napriek rozsiahlej legislatíve s približne 15 novými naradeniami a smernicami, úsilie členských štátov zaostáva v dvoch dôležitých aspektoch:

— vybudovanie dostatočne vybavených zariadení v prístavoch na zachytávanie zvyškov oleja z námorných lodí, a preto ešte stále dochádza k vypúšťaniu oleja na šírom mori,

— vybudovanie dostatočného počtu núdzových prístavov pre lode, ktoré sa ocitli v ťažkostiach, ako aj nejasnosti, pokiaľ ide o zodpovednosti a právomoci v prípade havárií.

Opatrenia na odstránenie týchto nedostatkov by sa mali zaradiť do zoznamu cieľov, ktoré je možné podporovať.

4.2.3 Popri ratifikácii Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve (UNCLOS), ktorý už ratifikovali všetky členské štáty EÚ, je nevyhnutný aj dohľad nad jeho vykonávaním. Výbor sa domnieva, že pokiaľ ide o moria medzi členskými štátmi EÚ a krajinami mimo EÚ, z ktorých niektoré podpísali asociačné dohody s EÚ, alebo rokujú o vstupe do EÚ, by mali byť vyzvané, aby ratifikovali a vykonávali dohovor UNCLOS, pretože je súčasťou právnych predpisov spoločenstva.

4.2.4 Aby sa v tomto procese zachovalo nevyhnutné tempo pokroku, výboru navrhuje najmenej raz ročne usporiadať stretnutie ministrov Únie pre Stredozemie zamerané na integrovanú námornú politiku. Výbor dúfa, že budúcnosti to bude platiť aj pre iné morské oblasti, ako Baltské more, Severné more a Čierne more.

4.2.5 Výbor sa domnieva, že v záujme posilnenia medzinárodného rozmeru integrovanej námornej politiky, by Komisia mala venovať väčšiu pozornosť zlepšovaniu pracovných podmienok na mori, bezpečnosti a environmentálnemu dosahu lodí.

4.2.6 Výbor zdôrazňuje, že pre skutočne integrovaný námorný trh je nevyhnutné, aby národné inšpekčné orgány, pobrežná stráž a námorníctvo členských štátov lepšie spolupracovali, najlepšie prostredníctvom Európskej námornej bezpečnostnej agentúry.

4.2.7 Podmienkou však je, aby námorná oblasť mala k dispozícii platformu na vzájomnú výmenu informácií a aby existovalo integrované námorné monitorovanie. Vo svojom stanovisku na túto tému (2) výbor poukazuje na to, že takýto systém sa má čoskoro vytvoriť a bude trvalo a nákladovo účinne poskytovať presné, aktuálne a kvalitné informácie.

4.2.8 Výbor chce zdôrazniť skutočnosť, ktorú už v jednom z predchádzajúcich stanovísk uviedol (3), že môže zohrávať úlohu pri vykonávaní námornej politiky, vrátane opatrení v oblasti územného plánovania. Tento prísľub chce znovu zopakovať.

V Bruseli 16. februára 2011 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) Ú. v. EÚ C 44, 11.2.2011, s. 173.

Ú. v. EÚ C 255, 22.9.2010, s. 103.

Ú. v. EÚ C 306, 16.12.2009, s. 46.

Ú. v. EÚ C 277, 17.11.2009, s. 20.

Ú. v. EÚ C 211, 19.8.2008, s. 31.

Ú. v. EÚ C 168, 20.7.2007, s. 50.

(2) Ú. v. EÚ C 44, 11.2.2011, s. 173.

(3) Ú. v. EÚ C 211, 19.8.2008, s. 31.