Znečisťovanie nepozná hranice. Zatiaľ čo sa znečistenie dostáva do EÚ cez oceány, rieky, vietor alebo dovážaný tovar, EÚ takisto spôsobuje značné znečistenie inde na svete svojimi vlastnými modelmi výroby a spotreby, ako aj odpadom. EÚ má zároveň silné nástroje na to, aby prispela k celosvetovému úsiliu o zmiernenie znečisťovania prostredníctvom svojich politík a fondov, zelenej diplomacie, ako aj stimulovaním inovácií, čistejšou výrobou a udržateľnejšou spotrebou tovaru a služieb.

Hospodársky pokrok a znižovanie znečisťovania sa nevylučujú: v rokoch 2000 až 2017 sa HDP EÚ zvýšil o 32 %, zatiaľ čo emisie hlavných látok znečisťujúcich ovzdušie klesli o 10 % (amoniak, a to prevažne z poľnohospodárstva) na 70 % (oxidy síry, a to prevažne z priemyselnej výroby). Celkový päťnásobný rast svetového hospodárstva za posledných päť desaťročí sa však dosiahol za cenu obrovských strát na globálnom životnom prostredí.

Boj proti znečisteniu prostredia je aj bojom za spravodlivosť a rovnosť. Najškodlivejšie vplyvy znečistenia na ľudské zdravie zvyčajne znášajú najzraniteľnejšie skupiny. Patria sem deti, u ktorých môže dôjsť k vážnemu dlhodobému poškodeniu vývinu, ľudia s ochoreniami, staršie osoby, osoby so zdravotným postihnutím a osoby žijúce v horších sociálno-ekonomických podmienkach. Bremeno chorôb súvisiacich so znečistením s takmer 92 % všetkých úmrtí súvisiacich so znečistením na celom svete znášajú krajiny s nízkymi a strednými príjmami.

EÚ má zavedený silný regulačný rámec na obmedzenie znečisťovania okolitého ovzdušia. Počet predčasných úmrtí a iných ochorení spôsobených znečistením ovzdušia je však stále vysoký. Možno to pripísať skutočnosti, že niektoré normy EÚ v oblasti kvality ovzdušia sú stále menej prísne ako normy, ktoré odporúčala WHO v roku 2005, a spôsob, akým sa vykonávajú smernice o kvalite okolitého ovzdušia, bol účinný len čiastočne.

Je najvyšší čas „otočiť pyramídu“ opatrení a prehodnotiť spôsob, akým sa tovar a služby koncipujú, vyrábajú, dodávajú, vykonávajú a/alebo používajú a likvidujú. To znamená, že znečisťovaniu by sa malo v prvom rade predchádzať pri zdroji. Tam, kde (zatiaľ) nie je možné úplne zabrániť znečisťovaniu od začiatku, malo by sa minimalizovať. Napokon, ak došlo k znečisteniu, malo by sa sanovať – a škody s ním spojené by sa mali nahradiť.

Popri úsilí dosiahnuť klimatickú neutralitu EÚ potrebuje aj účinnejšiu „hierarchiu nulového znečisťovania“ (pozri obrázok 1) s prihliadnutím na zásady zakotvené v Zmluve: predovšetkým, že politiky EÚ v oblasti životného prostredia by mali byť založené na zásade predbežnej opatrnosti, ako aj na zásade, že by sa mali prijímať preventívne opatrenia, ďalej že škody na životnom prostredí by sa mali naprávať prioritne pri zdroji a že náhradu škody by mal platiť znečisťovateľ.

Zatiaľ čo opatrenia na obmedzenie pohybu v záujme boja proti pandémii ochorenia COVID-19 na mnohých miestach dočasne viedli k čistejšiemu ovzdušiu, vodám a k zníženiu hluku, EÚ nemá predstavu, že by sa mala ona či svet k nulovému znečisťovaniu uberať cestou spomalenia všetkých hospodárskych činností. Namiesto toho môže EÚ udržať prosperitu a zároveň zmeniť spôsoby výroby a spotreby a nasmerovať investície k nulovému znečisťovaniu. Investície do čistého a udržateľného dizajnu, obchodných modelov obehového hospodárstva, čistejšej dopravy a mobility, technológií s nízkymi emisiami, riešení blízkych prírode a do udržateľnej digitalizácie ponúkajú významné príležitosti na upevnenie vedúceho postavenia EÚ v oblasti ekologického rastu a zároveň na zníženie nerovností, vytváranie pracovných miest a zvyšovanie kolektívnej odolnosti.

Podľa právnych predpisov EÚ, ambícií zelenej dohody a v synergii s ďalšími iniciatívami by malo v EÚ do roku 2030 dôjsť k zníženiu:

Hlavným cieľom tohto akčného plánu je pôsobiť ako kompas pri začleňovaní prevencie znečisťovania do všetkých príslušných politík EÚ a zároveň účinne a primerane maximalizovať synergie, zintenzívniť vykonávanie a identifikovať prípadné medzery alebo kompromisy. V tomto akčnom pláne sa stanovujú kľúčové ciele do roku 2030 na urýchlenie znižovania znečisťovania s cieľom nasmerovať EÚ k vízii zdravej planéty pre všetkých ľudí do roku 2050.

Cieľ nulového znečisťovania predstavuje prierezový cieľ, ktorý prispieva k Agende OSN 2030 pre udržateľný rozvoj a dopĺňa cieľ klimatickej neutrality do roku 2050 v súčinnosti s cieľmi v oblasti ekologického a obehového hospodárstva a obnovy biodiverzity. Je neoddeliteľnou súčasťou mnohých iniciatív Európskej zelenej dohody, ako aj iných iniciatív, a Komisia ho bude aj naďalej zahŕňať do budúcich politických iniciatív.

Potrebujeme lepšiu ochranu verejného zdravia v súlade s európskym plánom na boj proti rakovine. Komisia v roku 2022 na tento účel navrhne, aby sa normy kvality ovzdušia EÚ užšie zosúladili s pripravovanými odporúčaniami WHO a aby sa posilnili ustanovenia týkajúce sa monitorovania, modelovania a plánov kvality ovzdušia v snahe pomôcť miestnym orgánom a zároveň zlepšiť celkovú vykonateľnosť regulačného rámca. Zároveň Komisia zavedie prísnejšie požiadavky na boj proti znečisťovaniu ovzdušia pri zdroji, napríklad z poľnohospodárstva, priemyslu, dopravy, budov a energetiky, a to aj prostredníctvom viacerých opatrení a stratégií Európskej zelenej dohody (napríklad udržateľnou a inteligentnou mobilitou, vlnou obnovy budov a stratégiou „z farmy na stôl“).

Komisia vo svojom Druhom výhľade pre čisté ovzdušie uvádza, že opatrenia, ktoré členské štáty oznámili vo svojich národných programoch riadenia znečisťovania ovzdušia, nebudú dostatočné na dosiahnutie úrovní zníženia emisií amoniaku potrebných na dosiahnutie cieľov do roku 2030: amoniak je silným prekurzorom jemných tuhých častíc PM2,5 a všetky nákladovo najefektívnejšie opatrenia na zníženie emisií amoniaku sa týkajú poľnohospodárstva a najmä postupov kŕmenia zvierat, hospodárenia s hnojom a používania hnojív. V tejto súvislosti, ako sa uvádza v stratégii „z farmy na stôl“, Komisia vo svojom úsilí vybudovať udržateľný potravinový systém a udržateľnejší chov hospodárskych zvierat uľahčí uvádzanie alternatívnych kŕmnych surovín a inovačných kŕmnych doplnkových látok na trh. Komisia takisto posudzuje, či sú potrebné ďalšie právne predpisy na obmedzenie emisií amoniaku. Cieľom preskúmania smernice o priemyselných emisiách je obmedziť emisie amoniaku z intenzívneho chovu hospodárskych zvierat. Okrem toho môžu byť potrebné ďalšie opatrenia na zníženie emisií amoniaku, okrem iného v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky alebo tým, že sa manipulácia s hnojom stane záväznou.

Ako sa uvádza v stratégii udržateľnej a inteligentnej mobility, Komisia sa bude zaoberať znečisťovaním ovzdušia a hlukom z dopravy, a to aj prostredníctvom nových emisných noriem Euro 7 pre cestné vozidlá a zdokonalením emisnej skúšky pri kontrolách technického stavu vozidiel v súčinnosti s emisnými normami pre CO2. Na základe najnovších dôkazov zváži potrebu obmedziť emisie tuhých častíc PM2,5 a nanočastíc zo všetkých druhov spaľovacích motorov a z bŕzd klasických aj elektrických vozidiel, spolu s nutnosťou znížiť emisie znečisťujúcich látok v súlade so širším súborom podmienok používania vozidiel a počas celej ich životnosti.

Komisia sa v súlade so zisteniami hodnotenia smernice o environmentálnom hluku z roku 2017 a hodnotenia smernice o hluku vo voľnom priestranstve z roku 2020 zameria na zlepšenie boja proti hluku pri zdroji, najmä zabezpečením riadneho vykonávania v praxi a v prípade potreby zlepšením regulačného rámca EÚ týkajúceho sa hluku, pokiaľ ide o pneumatiky, cestné vozidlá, železnice, lietadlá, a to aj na medzinárodnej úrovni. Okrem toho Komisia nadviaže na hodnotenie smernice o hluku vo voľnom priestranstve a bude sa zaoberať zariadeniami používanými vo voľnom priestranstve. V roku 2022 posúdi pokrok a zváži, či je potrebné stanoviť ciele zníženia hluku na úrovni EÚ v smernici o environmentálnom hluku. Akčné plány týkajúce sa hluku požadované v smernici by sa mali lepšie začleniť do plánov udržateľnej mestskej mobility a malo by sa v nich zohľadniť rozšírenie čistej verejnej dopravy a aktívnejšia mobilita. Uvedené opatrenia na zníženie hluku môžu do určitej miery napraviť škody spôsobené chronickým hlukom.

V prípade znečisťovania ovzdušia z budov sa dosiahol pokrok v postupnom vyraďovaní znečisťujúceho vykurovania uhlím a palivovým olejom, zatiaľ čo výzvou zostáva znečisťovanie zo spaľovania biomasy, najmä pri používaní zastaraných, neefektívnych zariadení. Komisia bude podporovať začlenenie cieľa nulového znečisťovania medzi ciele v oblasti čistej energie a energetickej efektívnosti, napríklad v prípade iniciatívy vlny obnovy budov a nového európskeho Bauhausu, zhodnocovania a opätovného využívania stavebného odpadu a pri posudzovaní požiadaviek na ekodizajn a energetické označovanie spotrebičov na vykurovanie, prioritne najmä tých na vykurovanie tuhým palivom, a to najneskôr do začiatku roka 2024. EÚ bude aj naďalej podporovať prechod na čistejšiu energiu a čistejšie vykurovanie domácností v tretích krajinách, najmä v susedných krajinách.

Pokiaľ ide o kvalitu vzduchu v interiéri, predmetom politík EÚ boli viaceré jej určujúce faktory, a to od okolitého ovzdušia po stavebné materiály a spotrebný tovar, vykurovacie systémy a systémy chladenia, ako aj fajčiarske návyky. Právne predpisy v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci (BOZP) takisto významne prispeli k pokroku v tejto oblasti, a naďalej aj budú prispievať prostredníctvom ďalšieho strategického rámca v oblasti ochrany bezpečnosti a zdravia pri práci. Iniciatíva „vlna obnovy“ umožní riešiť otázku zdravých teplôt a úrovní vlhkosti v nových budovách a v budovách, ktoré prechádzajú významnou obnovou, a zároveň riešiť problematiku dekontaminácie toxických látok vrátane azbestu. V EÚ však chýba komplexná a integrovaná koncepcia. Pandémia COVID-19 a s ňou súvisiace obmedzené možnosti vychádzania opäť zdôraznili dôležitosť zabezpečiť, aby vzduch, ktorý dýchame v interiéri i v exteriéri, bol vždy čistý. Ako sa zlepšuje izolácia budov, narastá aj význam zabezpečenia dobrej kvality vzduchu v interiéri. Osobitnú pozornosť si zasluhujú aj budovy škôl. Komisia preskúma medzery v poznatkoch a v politike v súčinnosti s iniciatívou nového európskeho Bauhausu a pri zohľadnení výsledkov príslušných projektov Horizont Európa. Na tomto základe posúdi cesty a možnosti politiky na zlepšenie kvality vzduchu v interiéri, pričom sa zameria na hlavné určujúce faktory a zdroje znečisťovania a preskúma spôsoby, ako zvýšiť informovanosť verejnosti a znížiť riziká.

Od januára 2023 sa revidovanou smernicou o pitnej vode vďaka prísnejším normám kvality vody zabezpečí vyššia ochrana ľudského zdravia, pretože jej predmetom budú znečisťujúce látky, ktoré vzbudzujú obavy, akými sú endokrinné disruptory a mikroplasty, čo povedie k ešte čistejšej vode z vodovodu pre všetkých – a k menšej potrebe plastových fliaš. Komisia do roku 2023 posúdi, či je v rámci prebiehajúceho preskúmania smernice o vode určenej na kúpanie potrebné zaoberať sa aj novými parametrami. V rámci nadchádzajúceho preskúmania smernice o čistení komunálnych odpadových vôd sa bude posudzovať možnosť zavedenia trvalého monitorovania parametrov dôležitých pre zdravie v odpadových vodách. To by nám mohlo pomôcť pripraviť sa na prípadné hrozby nových epidémií. Preskúmanie a prípadne modernizácia ďalších právnych predpisov týkajúcich sa vody a mora, najmä s cieľom dosiahnuť, aby lepšie zodpovedali cieľu zníženia chemických kontaminantov a mikroplastov, takisto pomôže zachovať kvalitu vody, ktorú pijeme, a morských plodov, ktoré konzumujeme. Komisia v rámci stratégie „z farmy na stôl“ určila opatrenia, ktoré prispejú k prechodu na nulové znečisťovanie v potravinových systémoch, akými sú nové strategické usmernenia pre akvakultúru EÚ. Aktualizáciou zoznamov problematických látok pre povrchovú a podzemnú vodu sa ochráni príroda a zdravie ľudí pred najrelevantnejšími látkami na základe najnovších vedeckých poznatkov. Komisia bude zároveň podporovať vytváranie kontrolných oblastí emisií vo všetkých moriach EÚ v záujme zlepšenia vzduchu dýchaného na lodiach, v prístavných mestách a v pobrežných oblastiach, ako aj kvality morí, v ktorých sa kúpeme.

Komisia v záujme lepšej duševnej a fyzickej pohody zváži podporu miest po odstránení znečistenia a obnove ich prírodného charakteru ako potenciálnych verejných zelených plôch, a to vo svojom pripravovanom návrhu právne záväzných cieľov EÚ v oblasti obnovy prírody, v novej stratégii v oblasti pôdy a vo všetkých opatreniach na rozvoj ekologizácie miest, ako sa uvádza v stratégii EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030. Bude sa pritom snažiť odstrániť sociálne nerovnosti s cieľom v čo najväčšej miere zabezpečiť spravodlivý prístup k zelenej infraštruktúre miest. Komisia okrem toho do roku 2025 dokončí komplexné preskúmanie väčšiny právnych predpisov EÚ v oblasti odpadov s cieľom prispôsobiť ich zásadám ekologického a obehového hospodárstva, čím sa zvýši predchádzanie vzniku odpadu, vysokokvalitná recyklácia povedie k cyklom čistých druhotných materiálov a minimalizuje sa zvyškový odpad.

Komisia prostredníctvom stratégie udržateľnosti chemikálií bude lepšie chrániť zdravie ľudí a životné prostredie pred nebezpečnými chemikáliami. Navrhne najmä opatrenia na postupné vyraďovanie najškodlivejších chemických látok – akými sú endokrinné disruptory a perzistentné látky – najmä v spotrebnom tovare, ako aj opatrenia na nahradenie a minimalizáciu všetkých látok, ktoré vzbudzujú obavy, v hospodárstve a spoločnosti .

Zintenzívni sa pokračujúca medzinárodná spolupráca so Svetovou zdravotníckou organizáciou (WHO), OECD, Dohovorom o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov a inými kľúčovými medzinárodnými iniciatívami a organizáciami vrátane organizácií podľa jednotlivých odvetví, napríklad s Medzinárodnou námornou organizáciou a Medzinárodnou organizáciou civilného letectva. Pokiaľ ide o znečisťovanie vody a pôdy liekmi, Komisia okrem cieľovej hodnoty EÚ vytýčenej pre zníženie predaja antimikrobiálnych látok podporí medzinárodnú spoluprácu zameranú na riešenie environmentálnych rizík v iných krajinách, v ktorých emisie liekov z výrobných a iných zdrojov môžu okrem iného prispievať k šíreniu antimikrobiálnej rezistencie.

Hlavná iniciatíva 1: Znižovanie nerovností v oblasti zdravia prostredníctvom stratégie nulového znečisťovania Komisia od roku 2022 zabezpečí pravidelné dopĺňanie údajov z monitorovania znečisťovania a výhľadových údajov do nedávno oznámeného registra nerovností v oblasti rakoviny a do atlasu demografie, a zároveň zabezpečí, aby sa do roku 2024 posúdila potreba zaviesť register nerovností na určenie trendov, rozdielov a nerovností vo všetkých regiónoch EÚ aj v prípade iných ochorení súvisiacich so znečisťovaním, a to v snahe pomôcť určiť smerovanie zásahov na úrovni EÚ, ako aj na národnej a miestnej úrovni. Tým sa takisto umožní ľuďom porovnať mieru znečisťovania, ktorá ovplyvňuje ich zdravie v jednotlivých regiónoch, kde bývajú, študujú a pracujú.

Hlavná iniciatíva 2: Podpora opatrení nulového znečisťovania miest Komisia v rámci budúceho Roka zelenších miest v súčinnosti s navrhovanou misiou programu Horizont Európa pre klimaticky neutrálne a inteligentné mestá, revíziou balíka opatrení v oblasti mobility, Dohovorom primátorov a starostov a iniciatívou nového európskeho Bauhausu určí kľúčové potreby ekologizácie a inovácie miest na zabránenie znečisťovaniu vrátane znečisťovaniu interiéru. Komisia bude do roku 2024 odmeňovať mestá, ktoré v rokoch 2021 až 2023 vykážu najväčší pokrok pri znižovaní miery znečisťovania ovzdušia, vody a pôdy. Tým sa pomôže ľuďom využívať výhody z opatrení proti znečisťovaniu, ktoré sú prispôsobené ich bezprostrednému miestnemu prostrediu.

2.3.Život v rámci našich planetárnych medzí

Ak máme udržať stopu znečisťovania v rámci medzí, s ktorými sa dokáže naša planéta – a teda ľudstvo – vyrovnať, musíme rýchlejšie a lepšie uplatňovať existujúce regulačné rámce EÚ na ochranu ovzdušia, sladkých vôd, morí a oceánov a zároveň urýchlene pracovať na rámci na pravidelné hodnotenie stavu pôd v EÚ a na všetkých úrovniach prijímať opatrenia na riešenie znečisťovania a degradácie pôdy.

Komisia z hľadiska kvality ovzdušia spolu s členskými štátmi nadviaže na národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia a na záväzky znižovania s cieľom zabezpečiť úplné vykonávanie smernice o národných záväzkoch znižovania emisií tak, aby do roku 2030 počet suchozemských a sladkovodných ekosystémov, kde eutrofizácia súvisiaca so znečistením ovzdušia ohrozuje biodiverzitu, klesol o 25 %.

Pokiaľ ide o znečistenie sladkých a morských vôd, dosiahnutím „dobrého stavu“ podľa rámcovej smernice o vode a rámcovej smernice o morskej stratégii by sa EÚ priblížila k realizácii ambície nulového znečisťovania všetkých vodných ekosystémov.

V hodnotení z roku 2019 sa však dospelo k záveru, že vykonávanie právnych predpisov týkajúcich sa sladkej vody naďalej nie je dostatočné v dôsledku faktorov, akými sú nedostatočné investície, obmedzené začlenenie cieľov ochrany sladkej vody do iných oblastí politiky, pomalé vykonávanie opatrení a potreba lepšie riešiť otázku chemického znečistenia. Prioritou teda bude dôslednejšie vykonávanie právnych predpisov. Komisia sa zameria najmä na zabezpečenie toho, aby členské štáty podporovali udržateľnú a hospodárnu spotrebu vody, bránili znečisťovaniu vody a vystavovali sociálne spravodlivé faktúry za spotrebu všetkým odberateľom a znečisťovateľom vody vrátane odberateľov v priemysle, poľnohospodárstve a domácnostiach a zároveň čo najlepšie využívali výnosy na udržateľné investície. Podporí aj lepšie monitorovanie a znižovanie znečisťovania pochádzajúceho z kľúčových látok v povrchových a podzemných vodách.