Úradný vestník 320 E , 15/12/2005 S. 0276 - 0279



P6_TA(2005)0080 Bielorusko Uznesenie Európskeho parlamentu o Bielorusku Európsky parlament, - so zreteľom na svoje predchádzajúce uznesenia o situácii v Bielorusku, najmä uznesenia zo 16. septembra 2004 [1] a z 28. októbra 2004 o politickej situácii v Bielorusku po parlamentných voľbách a referende zo 17. októbra 2004 [2], - so zreteľom na stanovisko č. 314/2004 k referendu zo 17. októbra 2004 v Bielorusku, prijaté 60. plenárnou schôdzou benátskej komisie Rady Európy v dňoch 8. - 9. októbra 2004, - so zreteľom na konečné závery medzinárodnej volebnej pozorovateľskej misie Parlamentného zhromaždenia OBSE z 9. decembra 2004, - so zreteľom na uznesenia Parlamentného zhromaždenia Rady Európy o situácii v Bielorusku, a najmä na jeho uznesenie 1372 (2004) z 28. apríla 2004 o prenasledovaní novinárov v Bieloruskej republike, - so zreteľom na deklaráciu vedúceho úradu OBSE v Minsku zo septembra 2004 o uväznení dvoch členov bieloruskej opozície obvinených z hanobenia prezidenta Bieloruska, - so zreteľom najmä na Akčný plán EÚ na podporu demokracie v Bielorusku, prijatý delegáciou Európskeho parlamentu pre vzťahy s Bieloruskom dňa 23. februára 2005, - so zreteľom najmä na svoje uznesenie z 11. februára 2003 o vzťahoch medzi Európskou úniou a Bieloruskom: k budúcemu partnerstvu [3], - so zreteľom na Sacharovovu cenu za slobodu myslenia, ktorá bola udelená v decembri 2004 Bieloruskej asociácii novinárov, - so zreteľom na oznámenie Komisie z 12. mája 2004 o európskej politike susedských vzťahov (KOM(2004)0373), - so zreteľom na rezolúciu o stave dodržiavania ľudských práv v Bielorusku prijatú Komisiou OSN pre ľudské práva dňa 15. apríla 2004, - so zreteľom na Medzinárodný pakt o občianskych a politických právach, a najmä na jeho články 19 a 21, ktoré zaručujú právo na slobodu prejavu a pokojného zhromažďovania, - so zreteľom na sankcie EÚ prijaté 2. júla 2004, uvalené voči bieloruským predstaviteľom po zmiznutí troch bieloruských opozičných vodcov a jedného novinára, - so zreteľom na článok 115 ods. 5 rokovacieho poriadku, A. keďže parlamentná trojka dospela k záveru, že parlamentné ani prezidentské voľby v rokoch 2000 a 2001 neboli slobodné ani spravodlivé, a že im predchádzali svojvoľné kroky vlády proti politickej opozícii, nezávislým médiám a pozorovateľským organizáciám, čo bolo prejavom výrazného porušenia demokratických zásad, B. keďže situácia v Bielorusku sa nezlepšuje, ale je čoraz horšia, čo viedlo k stavu, kedy sa ľudské práva a práva menšín nehanebne porušujú, dolná snemovňa je pozbavená legislatívnych právomoci a hospodársky život ovláda prezident; keďže tieto porušovania zahŕňajú uväznenie členov demokratickej opozície a ďalšie formy útlaku proti nim, vyhlásenie neplatnosti registrácie politických strán pred voľbami, prenasledovanie a zastrašovanie opozičných kandidátov a vylúčenie zástupcov opozičných strán z volebných miestností, C. keďže EÚ opakovane odsúdila uväznenie prominentných opozičných vodcov Lukašenkovou vládou a keďže sa nedosiahol nijaký pokrok v nevyriešených prípadoch viacerých nezvestných osôb, D. keďže bývalý minister pre zahraničné hospodárske vzťahy, bývalý veľvyslanec a kandidát v prezidentských voľbách v polovici roku 2001 Michail Marynič bol odsúdený na 5 rokov väzenia, pričom 18. februára 2005 bol jeho trest skrátený na 3 roky a 6 mesiacov, E. keďže v uplynulých niekoľkých rokoch viaceré politické strany a vyše 50 prodemokratických mimovládnych organizácií rozličných úrovní a rozličného politického presvedčenia, 25 nezávislých masmédií a niekoľko vzdelávacích zariadení bolo zatvorených "z technických" dôvodov, ale keďže bolo jasné, že tieto organizácie boli v každom prípade potrestané za kritizovanie prezidenta a jeho politiky, F. keďže v Bielorusku naďalej pokračujú politicky motivované zatýkania a súdne procesy s aktivistami patriacimi k demokratickému hnutiu a nezávislými novinármi a deportácie cudzích občanov; keďže v septembri 2004 dvaja členovia bieloruskej opozície Valerij Levonevskij a Alexander Vasiliev boli odsúdení na dva roky väzenia za hanobenie prezidenta Bieloruska, G. keďže pokračujúce pokojné protesty malých obchodníkov sa stretli so zastrašovaním zo strany vlády a organizátorov týchto štrajkov zatkli a pokutovali, H. keďže rezolúcia Parlamentného zhromaždenia Rady Európy z 28. mája 2004 uznala dôkazy o účasti vysokých štátnych predstaviteľov na únose a údajnej poprave vedúcich opozičných osobností v roku 1999, a keďže Rada Európy v máji 2004 zamietla prihlášku Bieloruska na obnovenie jeho osobitného štatútu v tejto organizácii, ktorý bol prerušený potom, ako prezident Lukašenko v roku 1997 rozpustil parlament, I. mimoriadne znepokojený rozhodnutím bieloruských orgánov zrušiť právnu subjektivitu medzinárodne uznávanej Európskej humanitnej univerzity v Minsku, ktorá je pozoruhodným príkladom akademickej slobody a dodržiavania skutočných európskych hodnôt vďaka učebným a výskumným programom, čo bude mať katastrofálne následky pre akademickú budúcnosť stoviek študentov a učiteľov, J. keďže Komisia OSN pre ľudské práva v apríli 2004 kritizovala Bielorusko pre stále prichádzajúce správy o svojvoľnom uväznení a zatýkaní a pre prenasledovanie mimovládnych organizácií a opozičných politických strán a strán zapojených do demokratických činností, 1. dôrazne odsudzuje systematické a stupňujúce sa prenasledovanie a zastrašovanie zo strany štátnych predstaviteľov, najmä ministerstva pre informácie, smerované voči novinárom, redaktorom a redakciám, ktoré kritizujú prezidenta republiky či vládu Bieloruska; rovnako odsudzuje nevyberané útoky proti členom opozície, aktivistom za dodržiavanie ľudských práv a každej osobe, ktorá sa pokúsi slobodne vyjadriť kritiku prezidenta a režimu, ako sa prejavili svojvoľnými zatknutiami, zlým zaobchádzaním so zadržanými osobami, zmiznutiami, politicky motivovaným prenasledovaním a inými prejavmi útlaku, ktoré pošliapavajú základné princípy demokracie a právneho štátu; 2. je presvedčený, že proces s pánom Maryničom bol politicky motivovaný, a že jeho odsúdenie bolo politicky motivovaným zneužitím súdneho systému, čo je ďalším dôkazom nedostatku nezávislosti súdnictva v Bielorusku a prejavom všeobecného nedostatku úcty voči zásadám právneho štátu a celkovej atmosféry politického útlaku; 3. vyzýva bieloruské orgány, aby okamžite a bezpodmienečne prepustili Michaila Maryniča na slobodu; 4. vyzýva bieloruské orgány, aby okamžite prepustili Valerija Levonevského, Alexandra Vasilieva a všetkých ostatných uväznených politických oponentov režimu; 5. opakuje svoju žiadosť o okamžité prepustenie odborníka v jadrovej medicíne, profesora Bandaževského, ktorý bol 18. júna 2001 odsúdený na osem rokov väzenia za otvorenú kritiku štátnych orgánov v súvislosti s vedeckým výskumom katastrofy černobyľského jadrového reaktora v roku 1986; 6. žiada, aby sa začalo nezávislé vyšetrovanie pod vedením neutrálneho vyšetrovateľa v prípade zmiznutia bývalého ministra vnútra Jurija Zacharenka, bývalého podpredsedu bieloruského parlamentu Viktora Gončara, obchodníka Anatolija Krasnovského a kameramana ruskej televíznej stanice ORT Dmitrija Zavadského; 7. vyzýva bieloruské orgány, aby povolili pokojné protesty malých obchodníkov a prepustili z väzenia organizátorov a vodcov týchto protestov; 8. považuje predĺženie prezidentského pôsobenia prezidenta Lukašenka na základe referenda za ďalšie potvrdenie autoritatívneho spôsobu, akým vládne krajine; 9. poukazuje na skutočnosť, že Bielorusko je jedinou európskou krajinou bez zmluvných vzťahov s EÚ vďaka hromadnému porušovaniu ľudských práv a vyzýva Radu, aby odsúdila terajší bieloruský režim ako diktatúru a prezidenta Lukašenka ako diktátora; 10. vyzýva Radu a vlády členských štátov, aby zistili a zmrazili osobný majetok prezidenta Lukašenka a ďalších vysokých predstaviteľov režimu, ktorí zaručujú pokračovanie diktatúry; 11. vyzýva Radu a vlády členských štátov, aby rozšírili zoznam predstaviteľov bieloruských orgánov, na ktorých sa vzťahuje zákaz vydania víza, aby sa im zabránilo vo vstupe na územie členských štátov EÚ; 12. konštatuje, že všetky príslušné ustanovenia dohovoru OSN o štatúte utečencov, ktoré sa týkajú politických utečencov, a ustanovenia európskej dohody o poskytovaní azylu, sa vzťahujú aj na obete Lukašenkovho režimu; 13. vyzýva Bielorusko, aby podniklo kroky na uvedenie činnosti svojich policajných a bezpečnostných síl do súladu s jeho záväzkami podľa Medzinárodného dohovoru o občianskych a politických právach; 14. vyzýva bieloruské orgány, aby okamžite zastavili prenasledovanie všetkých vzdelávacích inštitúcií v krajine a rešpektovali základné princípy akademickej slobody, autonómie výučby a tolerancie na školách; 15. žiada, aby sa vytvoril osobitný vzdelávací program, ktorým by sa zabezpečili štipendiá, najmä pre študentov z Európskej humanitnej univerzity v Minsku, ktorí by chceli študovať v Európskej únii, a finančná pomoc akademickým inštitúciám, ktoré sú ochotné prijať týchto študentov, ďalej žiada, aby sa vytvoril ad hoc postup, ktorý by umožnil prenosnosť kreditov získaných študentmi na EHU; 16. zdôrazňuje, že politika sankcií proti Bielorusku bude zameraná iba na orgány tejto krajiny a nebude mať nijaké dôsledky na bieloruskú spoločnosť, ako to navrhuje Akčný plán EÚ na podporu demokracie v Bielorusku, ktorý nedávno prijala delegácie Európskeho parlamentu pre vzťahy s Bieloruskom; 17. podporuje posilňovanie občianskej spoločnosti v Bielorusku a víta rozhodnutie Komisie o financovaní projektov v Bielorusku v rámci Európskej iniciatívy za demokraciu a ľudské práva (EIDHR); 18. pripomína, že je potrebné využiť všetko diplomatické a politické úsilie na to, aby sa Bielorusko vrátilo do európskej rodiny, a tým sa mu umožnilo prevziať dôležitú úlohu pri rozvoji európskej politiky susedských vzťahov; 19. opäť zdôrazňuje, že ďalší rozvoj vzťahov EÚ s Bieloruskom bude závisieť od pokroku smerom k demokratizácii a reforme v krajine; 20. vyzýva Komisiu, Radu a vlády členských štátov, aby vypracovali akčný plán pre ďalšie spôsoby zvýšenia podpory - spolu s ostatnými demokratickými krajinami a medzinárodnými ústavmi - všetkým zostávajúcim demokratickým silám v Bielorusku a aby účinnejšie pomáhali tým ľuďom v bieloruskej občianskej spoločnosti, ktorí pracujú na demokratických zmenách v Bielorusku; 21. podporuje vytvorenie alternatívnych a dostupných informačných zdrojov, ako sú televízne a rozhlasové stanice v susedných krajinách (Poľsko a/alebo Litva) s cieľom prekonať izoláciu Bieloruska a dosiahnuť čo najviac ľudí; 22. vyjadruje sklamanie nad mlčaním Komisie po minulotýždňovom stretnutí trojky EÚ - Rusko z obavy, že by sa mohli začať diskusie o situácii v oblasti dodržiavania ľudských práv v Bielorusku, najmä o otázkach politických zmiznutí a brutálneho potlačovania slobody prejavu, čo by mohlo mať osobitne katastrofálne následky, pretože Trojka mala posudzovať "demokraciu a ľudské práva v spoločnom susedstve EÚ a Ruska"; 23. vyzýva inštitúcie EÚ, aby trvali na tom, že otázky dodržiavania ľudských práv budú stálou témou programu všetkých budúcich schôdzí EÚ a Ruska, a domnieva sa, že situácia v Bielorusku by mala byť témou programov všetkých pravidelných konzultácií medzi EÚ a Ruskom; 24. vyzýva Radu a členské štáty, aby podnikli kroky na nezávislé vyšetrovanie politicky motivovaných zmiznutí v Bielorusku a aby vytvorili fond na pomoc rodinám nezvestných osôb a ostatným obetiam bieloruského režimu; 25. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, vládam a parlamentom členských štátov, vláde a parlamentu Bieloruska a Parlamentnému zhromaždeniu OBSE a Rade Európy. [1] Prijaté texty z toho dňa, P6_TA(2004)0011. [2] Prijaté texty z toho dňa, P6_TA(2004)0045. [3] Ú. v. EÚ C 43 E, 19.2.2004, s. 60. --------------------------------------------------