V smernici ATAD sa stanovuje, že odchylne od článku 4 môžu členské štáty, ktoré majú k 8. augustu 2016 vnútroštátne pravidlá zamerané na predchádzanie rizikám narúšania základu dane a presunu ziskov, ktoré sú rovnako účinné ako pravidlo o obmedzení zahrnutia úrokov stanovené v článku 4, uplatniť tieto cielené pravidlá do konca prvého úplného fiškálneho roka, ktorý nasleduje po dátume uverejnenia dohody medzi členskými krajinami OECD na oficiálnom webovom sídle venovanom minimálnemu štandardu, pokiaľ ide o akciu 4 v oblasti BEPS, najneskôr však do 1. januára 2024.

Pri transpozícii opatrení smernice ATAD je povolený určitý stupeň predpísanej voliteľnosti. Keďže smernicou ATAD sa stanovujú minimálne normy, takisto sa v rámci nej členským štátom povoľuje stanoviť viac reštriktívnych pravidiel vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch, ktorými sa transponuje smernica ATAD, ako je stanovené v texte samotnej smernice, a to pod podmienkou, že takéto opatrenia budú v súlade so základnými slobodami vnútorného trhu. Prehľad ďalších významných príkladov, keď členské štáty v rámci svojich vnútroštátnych právnych predpisov stanovili prísnejšie opatrenia, je takisto zahrnutý v tomto oddiele.

V článku 10 smernice ATAD sa vyžaduje, aby Komisia do 9. augusta 2020 vyhodnotila vykonávanie smernice ATAD, najmä ustanovení o obmedzení zahrnutia úrokov, a podala o tomto vykonávaní správu Rade. Výnimka sa vzťahuje na ustanovenia týkajúce sa hybridných nesúladov, ktoré musí Komisia vyhodnotiť do 1. januára 2022.

S cieľom znížiť administratívne zaťaženie a zaťaženie vyplývajúce z dodržiavania predpisov spôsobované týmito pravidlami, a to bez výrazného zníženia ich účinku, sa v článku 4 stanovuje, že členské štáty môžu povoliť pravidlo bezpečného prístavu. V rámci pravidla bezpečného prístavu môže byť pevne stanovená suma vo výške 3 miliónov EUR presahujúcich nákladov na prijaté úvery a pôžičky, ktorú možno odpočítať bez ohľadu na obmedzenie odpočítateľnosti, ktoré je založené na pomere EBITDA. Členské štáty môžu znížiť stanovenú prahovú hodnotu, aby zabezpečili vyššiu úroveň ochrany svojho vnútroštátneho základu dane.

c)Úroveň odpočítateľnosti pre samostatné subjekty

Keďže narúšanie základu dane a presun ziskov sa v zásade uskutočňujú prostredníctvom nadmerných platieb úrokov najmä medzi prepojenými subjektmi, v článku 4 sa členským štátom umožňuje stanoviť vylúčenie samostatných subjektov z rozsahu pôsobnosti pravidla o obmedzení zahrnutia úrokov, a to vzhľadom na obmedzené riziká vyhýbania sa daňovým povinnostiam (t. j. subjekty, ktoré nepodliehajú pravidlám transferového oceňovania).

d)Náklady na prijaté úvery a pôžičky, ktoré sa uzavreli pred 17. júnom 2016

S cieľom uľahčiť prechod na nové pravidlo smernice ATAD o obmedzení zahrnutia úrokov sa v článku 4 umožňuje, aby členské štáty stanovili doložku o zachovaní predchádzajúceho stavu, ktorá by sa vzťahovala na predtým existujúce pôžičky, pokiaľ sa ich podmienky nebudú následne modifikovať. V prípade následnej modifikácie by sa predchádzajúci stav nezachoval, ak by sa zvýšila suma alebo ak by sa predĺžilo obdobie trvania pôžičky, ale by sa obmedzoval len na pôvodné podmienky pôžičky.

e)Náklady na prijaté úvery a pôžičky vzniknuté v súvislosti s úvermi použitými na financovanie dlhodobých projektov verejnej infraštruktúry v Európskej únii

Vzhľadom na to, že mechanizmy financovania dlhodobých projektov verejnej infraštruktúry predstavujú len malé riziká alebo nepredstavujú žiadne riziká narúšania základu dane a presunu ziskov, môžu členské štáty vylúčiť z rozsahu pôsobnosti pravidiel o obmedzení zahrnutia úrokov zahrnutých v článku 4 takéto presahujúce náklady na prijaté úvery a pôžičky vzniknuté v súvislosti s úvermi použitými na financovanie takých projektov. Na využitie tejto možnosti sa vyžaduje, aby sa prevádzkovateľ projektu, náklady na prijaté úvery a pôžičky, aktíva a príjmy nachádzali v Únii.

f)Zvýšená odpočítateľnosť pre daňovníka, ktorý je členom konsolidovanej skupiny na účely finančného účtovníctva prostredníctvom:

6.1.tzv. únikového ustanovenia týkajúceho sa vlastného imania podľa článku 4 ods. 5 písm. a) smernice ATAD, alebo

6.2.tzv. pravidla pre pomer za skupinu podľa článku 4 ods. 5 písm. b) smernice ATAD

Ak je daňovník súčasťou konsolidovanej skupiny na účely finančného účtovníctva, možno na účely povolenia vyššej odpočítateľnosti presahujúcich nákladov na prijaté úvery a pôžičky vziať do úvahy zadlženosť skupiny na celosvetovej úrovni. V tejto súvislosti môžu členské štáty stanoviť daňovníkovi právo použiť jeden z dvoch prístupov.

V rámci prvého prístupu môžu členské štáty stanoviť pravidlá pre únikové ustanovenie týkajúce sa vlastného imania, v prípade ktorého sa pravidlo o obmedzení zahrnutia úrokov neuplatňuje, ak daňovník môže preukázať, že pomer jeho vlastného imania k jeho celkovým aktívam je približne rovnaký alebo vyšší ako ekvivalentný pomer skupiny.

V rámci druhého prístupu môžu členské štáty daňovníkom povoliť, aby odpočítali vyššie sumy presahujúcich nákladov na prijaté úvery a pôžičky, a to na základe zadlženosti celej skupiny voči tretím stranám na celosvetovej úrovni.

g)Členský štát môže stanoviť pravidlá s cieľom buď:

7.1.preniesť do budúcich období bez časového obmedzenia presahujúce náklady na prijaté úvery a pôžičky, ktoré nemožno odpočítať v bežnom zdaňovacom období;

7.2.preniesť do budúcich období bez časového obmedzenia a uplatniť v predchádzajúcich obdobiach, maximálne na tri roky, presahujúce náklady na prijaté úvery a pôžičky, ktoré nemožno odpočítať v bežnom zdaňovacom období, alebo

7.3.preniesť do budúcich období bez časového obmedzenia presahujúce náklady na prijaté úvery a pôžičky a, maximálne na päť rokov, nevyužitú úrokovú kapacitu, ktoré nemožno odpočítať v bežnom zdaňovacom období

S cieľom riešiť volatilitu v rámci ziskovosti daňovníka, môžu členské štáty povoliť, aby sa výška neuplatnených nákladov na prijaté úvery a pôžičky alebo úroková kapacita mohli preniesť do budúcich období alebo uplatniť v predchádzajúcich obdobiach. Členské štáty môžu s cieľom zabezpečiť vyššiu úroveň ochrany zaviesť lehoty na také prenášanie do budúcich období alebo uplatňovanie v predchádzajúcich obdobiach.

h)Stanovisko k finančným spoločnostiam

Hoci sa všeobecne akceptuje, že obmedzenia pre odpočítateľnosť úrokov by sa mali vzťahovať aj na finančné spoločnosti, t. j. finančné inštitúcie a poisťovne, takisto sa uznáva, že tieto dva sektory majú špecifické charakteristiky, ktoré si vyžadujú osobitnejší prístup. Keďže diskusie v tejto oblasti neviedli k dostatočne presvedčivým záverom v medzinárodnom kontexte a v kontexte Európskej únie, nebolo možné stanoviť špecifické pravidlá vo finančnom sektore a v sektore poisťovníctva. Členské štáty môžu z rozsahu pôsobnosti článku 4 vylúčiť isté finančné spoločnosti regulované na úrovni EÚ.