EURÓPSKA KOMISIA 
V Bruseli, 7.6.2011 
SEK(2011) 810 v kone čnom znení 
  
Odporúčanie pre 
ODPORÚ ČANIA RADY 
k národnému programu reforie m Talianska na rok 2011, 
  
ktorým sa predkladá stanovisko Rady 
 
k aktualizovanému progr amu stability Talianska na roky 2011 – 2014 
{SEK(2011) 720 v kone čnom znení} 
 
 
SK 2   SK Odporúčanie pre 
ODPORÚ ČANIA RADY 
k národnému programu reforie m Talianska na rok 2011, 
  
ktorým sa predkladá stanovisko Rady 
 
k aktualizovanému programu stability Talianska na roky 2011 – 2014 
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, 
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 
148 ods. 4, 
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení doh ľadu nad 
stavmi rozpo čtov a o doh ľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii
1, a najmä na 
jeho článok 5 ods. 3, 
so zreteľom na odporú čanie Európskej komisie2, 
so zreteľom na závery Európskej rady, 
so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanos ť, 
po konzultácii s Hospodárskym a finan čným výborom, 
keďže: 
(1) Európska rada 26. marca 2010 schválila návr h Európskej komisie o iniciovaní novej 
stratégie pre zamestnanos ť a rast nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej 
koordinácii hospodárskych polití k, ktorá sa zameria na k ľúčové oblasti, v ktorých sú 
potrebné opatrenia na oživenie po tenciálu Európy v oblasti udržate ľného rastu a 
konkurencieschopnosti. 
(2) Rada 13. júla 2010 prijala odporú čanie týkajúce sa vše obecných usmernení k 
hospodárskym politikám členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010 
prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení politík zamestnanosti členských štátov3, 
ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané, aby 
integrované usmernenia zoh ľadnili vo svojich vnútro štátnych hospodárskych 
politikách a politikách zamestnanosti. 
                                                 
1 Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. 
2 Ú. v. EÚ C , , s. . 
3 Rozhodnutím Rady 2011/308/EÚ z 19. mája 2011 sa stanovuje, že sú na ďalej platné aj v roku 2011. 
 
SK 3   SK (3) Komisia 12. januára 2011 prijala prvý ro čný prieskum rastu, čo znamená za čiatok 
nového cyklu hospodárskeho riadenia v EÚ a prvý európsky semester ex-ante a 
integrovanej koordinácie politiky, ktorá je  zakotvená v stratégii Európa 2020.  
(4) Európska rada 25. marca 2011 schvá lila priority fiškálnej ko nsolidácie a štrukturálnej 
reformy (v súlade so závermi Rady z 15. februára a 7. marca 2011 a v nadväznosti na ročný prieskum Komisie v oblasti ra stu). Zdôraznila potrebu da ť prioritu obnoveniu 
stabilných rozpo čtov a fiškálnej udržate ľnosti, zníženiu nezamestnanosti 
prostredníctvom reforiem pracovného trhu a vynaloženiu nového úsilia na posilnenie rastu. Európska rada požiadala členské štáty, aby tieto priority premietli do 
konkrétnych opatrení, ktoré zahrnú do svojich programov stability alebo konvergen čných programov a do svojich národných programov reforiem. 
(5) Európska rada 25. marca 2011 takisto vyzvala členské štáty, ktoré sa zú častňujú na 
Pakte Euro Plus, aby svoje záväzky predložili v čas na to, aby mohli by ť zaradené do 
ich programov stability alebo konvergen čných programov a do ich národných 
programov reforiem. 
(6) Taliansko 6. mája 2011 predložilo aktualizác iu svojho programu stability na rok 2011, 
ktorý sa vz ťahuje na obdobie rokov 2011 – 2014, a sv oj národný program reforiem na 
rok 2011. S cie ľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy posudzovali 
súčasne.  
(7) Talianske hospodárstvo ovplyv ňovali štrukturálne nedostatky dávno pre sú časnou 
celosvetovou hospodárskou a finan čnou krízou. V rokoch 2001 až 2007 bol priemerný 
rast reálneho HDP približne 1 %, t. j. iba polovi čný v porovnaní s priemerom 
eurozóny, a to najmä z dôvodu pomalého rastu produktivity. Ke ďže tento vývoj 
ovplyvnil celú krajinu, k zníženiu ro zsiahlych hospodárskych rozdielov medzi 
regiónmi nedošlo. Aj ke ď sa hospodárstvo nevyzna čovalo rozsiahlymi vnútornými 
nerovnováhami v súkromnom sektore, celosvet ová kríza ho vážne zasiahla. Úpadok v 
oblasti vývozu a následne aj v oblasti  investícií spôsobil od druhého štvr ťroka 2008 do 
druhého štvr
ťroka 2009 prudký pokles reálneho HDP  približne o 7 %. Po trvalom 
poklese v predchádzajúcom desa ťročí sa hrubý verejný dlh do konca roku 2010 zvýšil 
na 119 %, čo odzrkad ľuje aj prudký pokles HDP. Zamestnanos ť podporovaná vládou 
sponzorovaným systémom na zníženie odpracovaných hodín klesla ove ľa menej, 
vďaka čomu sa miera nezamestnanosti v rokoch 2008 – 2009 zvýšila iba mierne. 
Hospodárstvo vedené vývozom sa  v druhej polovici roku 2009 za čalo zotavova ť, hoci 
len pomalým tempom. Situácia na pracovnom  trhu zostala v roku 2010 krehká a miera 
nezamestnanosti sa do konca roku stabilizov ala na úrovni približne 8,5 %. Vzh ľadom 
na veľmi vysoký pomer verejného dlhu Taliansko si po čas krízy udržalo obozretnú 
fiškálnu pozíciu a neprijalo rozsiahly fiškálny stimul, v ďaka čomu si v rokoch 2009 – 
2010 udržalo deficit verejných fi nancií pod priemerom eurozóny.  
(8) Vychádzajúc z posúdenia aktualizovaného programu stability pod ľa nariadenia Rady 
(ES) č. 1466/97 sa Rada domnieva, že makroe konomický scenár, ktorý tvorí základ 
programu, je realistický. V programe sa plánuje zníži ť do roku 2012 celkový deficit 
verejných financií pod úrove ň referenčnej hodnoty 3 % HDP, a to ďalším 
obmedzovaním výdavkov a dodato čnými príjmami zo zlepšeného plnenia da ňových 
povinností. Po korekcii nadmerného deficitu  sa v programe plánuje, že do konca 
programového obdobia (2014) sa  dosiahne strednodobý cie ľ (MTO), ktorým je 
vyrovnaná rozpo čtová pozícia v štrukturálnom  vyjadrení, a tento cie ľ bude podporený 
 
SK 4   SK záväzkom ďalej obmedzi ť primárne výdavky. V programe sa predpokladá, že v roku 
2011 pomer verejného dlhu dosiahne vrchol a po tom, ako sa zvýši primárny prebytok, 
klesne zrých ľujúcim sa tempom. Plánované priemerné ro čné fiškálne úsilie po čas 
rokov 2010 – 2012 je nad úrov ňou 0,5 % HDP odporú čanou Radou v rámci postupu 
pri nadmernom deficite a predpokladané tempo úprav po roku 2012 je výrazne nad 
úrovňou v ustanoveniach Paktu o stabilite a raste. Dosiahnutie uvedených výsledkov v 
oblasti deficitu a dlhu bude vyžadova ť prísne plnenie rozpo čtu, pričom je potrebných 
viac informácií o plánovaných konsolida čných opatreniach na zvýšenie 
dôveryhodnosti programu.  
(9) Vzhľadom na ve ľmi vysoký verejný dlh, ktorý je v roku 2011 na úrovni približne 
120 % HDP, je pre Taliansko k ľúčovou prioritou tr valá a dôveryhodná konsolidácia 
a prijatie štrukturálnych opatrení na  zvýšenie rastu. V období do roku 2012 
dosahovanie cie ľov celkového deficitu verejných financií ustanovených v programe 
stability, a teda aj korekcia nadmer ného deficitu do roku 2012 závisí od úplného 
vykonania už prijatých opatrení. Ďalšie opatrenia by boli potrebné, ak budú napríklad 
príjmy zo zlepšeného plnenia da ňových povinností nižšie, ne ž sa plánovalo v rozpo čte, 
alebo ak vzniknú ťažkosti pri dosahovaní plánované ho obmedzenia kapitálových 
výdavkov. Na roky 2013 – 2014 sa v novom trojro čnom rozpo čtovom rámci 
ustanovuje, že konkrétne opatrenia na podporu konsolida čného úsilia sa musia prija ť 
do októbra 2011. Aj ke ď sa tento rámec v posledných rokoch výrazne posilnil, 
zavedenie záväzných výdavkových stropov a ďalšie zlepšenie monitorovania rozpo čtu 
vo všetkých subsektoroch verejnej správy je zamerané na upevnenie fiškálnej disciplíny a posilnenie dôve ryhodnosti strednodobej rozpo čtovej stratégie. 
(10) Napriek pomerne intenzívnemu vytváraniu pracovných miest v rokoch pred krízou sa 
na pracovnom trhu Talianska prejavujú ur čité štrukturálne nedos tatky. Pracovníci so 
zmluvami na dobu neur
čitú majú vä čšiu ochranu ako pracovníci s krátkodobými 
zmluvami alebo so zmluvami na dobu ur čitú, najmä ak sú oficiálne zaregistrovaní ako 
samostatne zárobkovo činné osoby, ale v skuto čnosti  sú v štandardnom podriadenom 
pracovnom vz ťahu. V prípade pracovníkov so zmluvami na dobu neur čitú umožňuje 
pracovná legislatíva hromadné prepúš ťanie a prepúš ťanie z ekonomických dôvodov 
len vo ve ľmi obmedzenom po čte prípadov. Sú časne sa stáva, že nie všetci pracovníci, 
ktorí stratia prácu, dostanú primeranú podporu, pretože segmentáciu pracovného trhu 
sprevádza roztrieštený systém dávok v nezamestnanosti. Nezamestnanos ť medzi 
pracovníkmi mladšími ako 25 rokov v r oku 2010 dosiahla 27,8 % s nerovnomerným 
rozložením v rámci krajiny, pri čom nezamestnanos ť mladých v južných regiónoch 
bola v porovnaní so severnými regiónmi dvojnásobná. Dostato čne sa nezdôraz ňuje 
úloha učňovského a odborného vzdelávania. V sú časnosti neexistuje jednotný systém 
kvalifikačných osved čení a uznávania odborných a výc vikových noriem uznávaných v 
celej krajine, aj ke ď by bol ve ľmi užitočný a potrebný, čo brzdí mobilitu pracovnej 
sily a pracovné príležito sti v rámci Talianska.  Najmä v regiónoch s vysokou 
nezamestnanos ťou je priestor na posilnenie efektívnosti služby zamestnanosti. 
Napokon nelegálna práca v Taliansku zostáva aj na ďalej významným javom.  
(11) Vzhľadom na stále straty  konkurencieschopnosti od konca 90-tych rokov minulého 
storočia je dôležité, aby sa vývoj miezd pr ispôsobil rastu produktivity; v tomto oh ľade 
môže významnú úlohu zohra ť kolektívne vyjednávanie na  úrovni firmy, ktoré môže 
takisto pomôc ť pri riešení regionálnych rozdie lov na pracovnom trhu. Reformou 
rámca kolektívneho vyjednávania z roku 2009 sa okrem iného zaviedla možnos ť 
 
SK 5   SK „klauzúl o otvorenosti“ (t. j. výnimiek  v oblasti sektorových miezd dohodnutých na 
vnútroštátnej úrovni), zatia ľ sa však vo ve ľkej miere nevyužíva. 
(12) Zamestnanos ť žien na celom území zaostáva za zamestnanos ťou mužov o viac ako 20 
percentuálnych bodov. V roku 2009 bola v juž ných regiónoch zamestnaná sotva jedna 
tretina žien vo veku od 20 do 64 rokov, a to jednak z dôvodu nižšej miery 
ekonomickej aktivity, ako aj z dôvodu vyš šej nezamestnanosti. Pomerne vysoké 
zdaňovanie práce v Taliansku spôsobuje znižovanie motivácie týkajúce sa ponuky 
práce, najmä v prípade nezaopatrených manželov alebo manželiek, a negatívne ovplyvňuje dopyt firiem po pracovnej sile. S cie ľom pomôc ť zvýšiť zamestnanos ť žien 
sa v národnom programe reforiem pripomína plán prijatý v roku 2010, v ktorom sa na zosúladenie pracovného a rodinného života koor dinovalo úsilie na úrovniach štátnej 
správy. Vláda nedávno zaviedla da ňovú motiváciu pre spolo čnosti, ktoré si najímajú 
znevýhodnených pracovníkov vrátane tých, ktor í pracujú v sektore alebo povolaní so 
zvlášť vysokou nerovnováhou pohlaví a v regiónoch s vysokou nezamestnanos ťou. V 
programe sa takisto oznamuje reforma da ňového systému s cie ľom postupne presunú ť 
daňové zaťaženie z práce na spotrebu, čo by mohlo pomôc ť pri zvyšovaní 
zamestnanosti. 
(13) V porovnaní s normami EÚ zostávajú ná klady na podnikanie v Taliansku, najmä 
v južných regiónoch, na ďalej vysoké, a to aj napriek nedávnym opatreniam na 
zlepšenie podnikate ľského prostredia a posilnenie orientácie na výkonnos ť a 
zodpovednos ť verejnej správy. Zostáva stále dostato čný priestor na odstránenie 
ďalších regula čných a administratívnych prekážok na  trhoch s výrobkami a službami, 
najmä v profesionálnych službách. Na posilnenie konkuren čného prostredia a ochrany 
spotrebite ľov sa v roku 2009 ako legislat ívny nástroj zaviedol výro čný zákon o 
hospodárskej sú ťaži, zatiaľ sa však neprijal. Zd
ĺhavé postupy presadzovania zmlúv sú 
ďalším nedostatkom podnikate ľského prostredia v Talian sku. Nebankové kanály na 
financovanie rastu firiem sú v Taliansku stále pomerne zriedkavé, najmä v prípade 
MSP. Najmä akciové financovanie a rizikový kapitál na ďalej zohrávajú obmedzenú 
úlohu, a to napriek ich potenciálu podporova ť rast veľkosti firmy, ma ť dosah na nové 
celosvetové trhy a zlepšenú správa a riadenie spolo čností.  
(14) Za posledných desa ť rokov došlo iba k miernemu zvýšeniu výdavkov na výskum a 
vývoj. V dôsledku toho intenzita  výskumu a vývoja zostáva ní zka, na úrovni približne 
1,27 % HDP a výrazne pod priemerom EÚ (1,9 %). Tento rozdiel je spôsobený hlavne 
nízkou úrov ňou priemyselného výskumu, pret ože intenzita výskumu a vývoja 
dosahuje 0,64 % HDP v porovnaní s priemero m EÚ-27, ktorý je 1,23 %. Intenzita 
rizikového kapitálu zostáva takisto ve ľmi nízka. V národnom programe reforiem sa 
uvádzajú mnohé opatrenia vrátane časovo obmedzených da ňových prázdnin pre 
spoločnosti, ktoré investujú do výskumných projektov vykonávaných univerzitami 
alebo subjektmi verejného sektora, ale 1,53 % HDP ako cie ľ stanovený pre intenzitu 
výskumu a vývoja je sotva vyšší ako sú časné úrovne.  
(15) Taliansko je tretím najvä čším príjemcom kohéznych fondov EÚ, ke ďže v rokoch 2007 
– 2013 dostane približne  8 % z celkového rozpo čtu EÚ na kohéznu politiku. V 
polovici programového obdobia pr edstavuje podiel skuto čne zmobilizovaných fondov 
EÚ iba 16,8 % a v južných konvergen čných regiónoch je ove ľa nižší.  
 
SK 6   SK (16) Taliansko v rámci Paktu Euro Plus prijalo nieko ľko záväzkov4. V národnom programe 
reforiem sa uvádzajú niektoré nedávno prija té opatrenia a vo vše obecnosti sa opisujú 
niektoré budúce plány reforiem, ktoré majú rieši ť udržateľnosť verejných financií a 
finančnú stabilitu, posilni ť konkurencieschopnos ť a zvýšiť zamestnanos ť v súlade so 
zásadami Paktu Euro Plus. Novým zásadným záväzkom špecificky prijatým v reakcii 
na Pakt je zámer vlády zmeni ť a doplni ť Ústavu s cie ľom upevni ť rozpočtovú 
disciplínu. Tieto aspekty sa posudzovali a zoh ľadňovali v odporú čaniach. 
(17) Komisia posúdila program stability a ná rodný program reforiem vrátane záväzkov 
Paktu Euro Plus pre Taliansko5. Zohľadnila nielen ich význam pre udržate ľnú fiškálnu 
a sociálno-ekonomickú politiku v Taliansku,  ale aj ich súlad s pravidlami a 
usmerneniami EÚ vzh ľadom na potrebu posilni ť celkovú správu ekonomických 
záležitostí Európskej únie tým, že sa v rámci prijímania budúcich vnútroštátnych 
rozhodnutí poskytnú vstupy na úrovni EÚ. V tomto oh ľade sa Komisia domnieva, že 
konsolida čný plán Talianska na roky 2011 – 2014 je dôveryhodný do roku 2012, na 
roky 2013 – 2014 by sa však mal podpori ť konkrétnymi opatreniami, aby ve ľmi 
vysoký verejný dlh za čal trvalo klesa ť. V národnom programe reforiem sa uvádza 
komplexný súbor iniciatív týkajúcich sa všetkých rozmerov stratégie Európa 2020, zdá 
sa však, že na riešenie dl hodobých štrukturálnych nedosta tkov zhoršených v dôsledku 
krízy sú potrebné ďalšie opatrenia. Na posilnenie potenciálu rastu a vytvárania 
pracovných miest Talianska, ako aj na  podporu vyrovnávania úrovne južných 
regiónov by sa v rokoc h 2011 – 2012 mali prija ť ďalšie kroky s cie ľom zlepši ť 
fungovanie pracovného trhu, otvori ť trhy s výrobkami a službami vä čšej konkurencii, 
zlepšiť podnikate ľské prostredie, posilni ť politiku v oblasti výskumu a inovácií a 
podporiť rýchlejšie a lepšie využ ívanie kohéznych fondov EÚ. 
(18) Vzhľadom na toto posúdenie a takisto pri zoh ľadnení odporú čania Rady pod ľa článku 
126 ods. 7 Zmluvy o fungovaní Európskej únie z 2. júna 2010 Rada preskúmala 
aktualizáciu programu stability Ta lianska na rok 2011 a jej stanovisko6 sa odzrkad ľuje 
najmä v odporú čaní v bode 1) ďalej. Po zoh ľadnení záverov Európskej rady z 25. 
marca 2011 Rada preskúmala národný program reforiem Talianska. 
TÝMTO ODPORÚ ČA, aby Taliansko prijalo v období rokov 2011 – 2012 opatrenia s 
cieľom: 
(1) Vykonať plánovanú fiškálnu konsolidáciu v roku 2011 a v roku 2012 na zaistenie 
korekcie nadmerného deficitu. V plnej miere využi ť každý lepší než o čakávaný 
rozpočtový vývoj na rýchlejš ie dosiahnutie zníženia  deficitu a dlhu a by ť pripravený 
zabrániť sklzom pri plnení rozpo čtu. Podpori ť ciele na roky 2013 – 2014 
konkrétnymi opatreniami do októbra 2011, ako sa ustanovuje v novom viacro čnom 
rozpočtovom rámci. Posilni ť tento rámec zavedením záväzných výdavkových 
stropov a zlepšením monitorovania vo vš etkých subsektoroch verejnej správy. 
(2) Prijať opatrenia na prekonanie segmentácie trhu práce preskúmaním vybraných 
aspektov právnych predpisov na oc hranu zamestnanosti a komplexným 
reformovaním sú časného roztriešteného systému dávok v nezamestnanosti. Vyvinú ť 
                                                 
4 Ďalšie podrobnosti o záväzkoch prijatých v rámci Paktu Euro Plus možno nájs ť v SEK(2011) 720. 
5 SEK(2011) 720. 
6 Pod ľa článku 5 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97. 
 
SK 7   SK ďalšie úsilie v boji s nelegálnou prácou. Okrem toho prija ť opatrenia na podporu 
vyššej účasti žien na pracovnom trhu zvýšen ím dostupnosti primeraných a cenovo 
dostupných zariadení zame raných na starostlivos ť po celej krajine  a poskytnutím 
finančnej motivácie pre to, aby sa do pracovné ho procesu zapojili aj druhé zárobkovo 
činné osoby v rodine, a to rozpo čtovo neutrálnym spôsobom.  
(3) Prijať opatrenia na základe zákona z roku 2009, ktorým sa reformovalo kolektívne 
vyjednávanie, a po konzultácii so sociál nymi partnermi v súlade s vnútroštátnymi 
praktikami zaisti ť, aby sa v raste miezd lepšie odz rkadlil vývoj v obl asti produktivity, 
ako aj miestne podmienky a podmienky na úrovni firmy.  
(4) Zaviesť opatrenia na otvoren ie sektora služieb ďalšej hospodárskej sú ťaži, najmä v 
oblasti profesionál nych služieb. Prija ť v roku 2011 výro čný zákon o hospodárskej 
súťaži so zoh ľadnením odporú čaní predložených antitrustovým orgánom. Skráti ť 
trvanie postupov presadzovania zmlúv. Prija ť opatrenia na podporu prístupu MSP na 
kapitálové trhy odstránením regula čných prekážok a znížením nákladov. 
(5) Zlepšiť rámec pre investovanie do výskumu a inovácií rozšírením sú časnej fiškálnej 
motivácie prostredníctvom zlepšenia podmienok pre rizikový kapitál a podpory 
inovačných mechanizmov obstarávania.  
(6) Prijať opatrenia na zrýchlenie výdavkov podpor ujúcich rast spolufinancovaných 
kohéznymi fondmi s cie ľom znížiť pretrvávajúce rozdiely medzi regiónmi zlepšením 
administratívnej kapacity a pol itického riadenia. Dodržiava ť záväzky prijaté v 
národnom strategickom referen čnom rámci vzh ľadom na množstvo zdrojov a kvalitu 
výdavkov. 
V Bruseli 
 Za Radu 
 predseda