SK Úradný vestník Európskej únie C 317/126

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Regionálna integrácia pre rozvoj v krajinách AKT“

[KOM(2008) 604 v konečnom znení]

(2009/C 317/24)

Spravodajca: pán DANTIN

Pomocný spravodajca: pán JAHIER

Európska komisia sa 1. októbra 2008 rozhodla podľa článku 262 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Oznámenie Komisie, Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov: Regionálna integrácia pre rozvoj v krajinách AKT“

KOM(2008) 604 v konečnom znení.

Odborná sekcia pre vonkajšie vzťahy poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 27. mája 2009. Spravodajcom bol pán DANTIN a pomocným spravodajcom pán JAHIER.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 455. plenárnom zasadnutí 15. a 16. júla 2009 (schôdza zo 16. júla 2009) prijal 132 hlasmi za, pričom 2 členovia sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1. Ako už bolo uvedené v predchádzajúcich dokumentoch, výbor sa domnieva, že regionálna integrácia krajín AKT je jednou zo základných podmienok ich rozvoja. Rozvoj zasa prispeje k prehĺbeniu integrácie a rozbehne tak priaznivý kolobeh.

1.2. Víta preto analýzy a usmernenia zahrnuté v príslušnom oznámení a vyjadruje tiež želanie, aby bola regionálna integrácia jedným zo zásadných aspektov revízie dohody z Cotonou v roku 2010.

1.3. EHSV však vyjadruje ľútosť, že oznámenie neskúma doterajšie ťažkosti a nestanovuje jasnejšie priority v oblasti implementácie.

1.4. Výbor zdôrazňuje, že viaceré faktory nevyhnutne ovplyvňujú napredovanie regionálnej integrácie. Pri každom z nich EÚ môže a musí zohrávať dôležitú aktívnu úlohu.

1.5. Regionálna integrácia sa nebude môcť prehĺbiť bez zvýšenej stability krajín. Mier a bezpečnosť musia preto byť jednou z priorít EÚ.

1.6. Rozvoj krajín AKT je jednou z podmienok ich regionálnej integrácie, ktorá zasa podporuje ich rozvoj.

1.7. Tento rozvoj závisí najmä od:

— zmeny zdrojov rastu, ktorá povedie k diverzifikácii hospodárstva, výrobných štruktúr a systémov služieb,

— vidieckeho a trvalo udržateľného rozvoja, ktorý zabezpečí potravinovú bezpečnosť,

— rozšírenia súkromného sektora, najmä MSP,

— dobrej správy vecí verejných chápanej ako celok, najmä v oblasti ľudských práv a práv zamestnancov, právneho štátu, demokracie a boja proti korupcii. V súvislosti s posledným bodom je pre výbor prekvapujúce, že nikde v oznámení nie je korupcia spomenutá. Výbor chce 1,75 milióna eur z 10. ERF určených na rozvoj integrácie podmieniť sledovateľnosťou ich využitia,

— aktívnej účasti neštátnych subjektov, ako pri Dohode o hospodárskom partnerstve CARIFORUM–ES. Z tohto hľadiska bude potrebné politicky a finančne podporovať socio-profesijné siete na regionálnej úrovni.

1.8. Výbor vyjadruje želanie, aby pokračovali alebo sa začali úvahy o týchto aspektoch:

— užitočnosť a možnosť podpory regionálnej spolupráce so zapojením najvzdialenejších regiónov EÚ a integrovaných regiónov krajín AKT, ktoré predstavujú ich geografické územie,

— prekážky voči uzatvoreniu regionálnych dohôd, ktoré by mohli vzniknúť kvôli dočasným dohodám o hospodárskom partnerstve uzavretým len s jediným štátom, a možnosti riešenia tohto stavu,

— prekážky, ktoré by pre regionálnu spoluprácu mohli predstavovať rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve so zoskupeniami, ktoré sa líšia od už vytvorených zoskupení,

— dôsledky, ktoré by pre regionálnu integráciu, najmä v Afrike, mohla mať povaha a rôznorodosť silných hospodárskych subjektov, ktoré sa v posledných rokoch zmenili a rozšírili,

— dôsledky súčasnej hospodárskej a finančnej krízy.

2. Úvod

2.1. Možno pripustiť, že trendom nového tisícročia je celosvetová hospodárska súťaž. V rámci príležitostí a výziev, ktoré ponúka globalizácia, je jednou z odpovedí pre všetky štáty bez ohľadu na svetadiel regionálne integrovať ich hospodárstvo so susednými krajinami, vytvoriť významnejšie a konkurencieschopnejšie regionálne ekonomické bloky (NAFTA, ASEAN, APEC, MERCOSUR, CARIFORUM …), aby sa mohli zúčastniť medzinárodnom obchodovaní nielen ako štát, ale aj ako silný regionálny subjekt.

2.2. Táto zmena sa s najväčšou naliehavosťou prejavuje v krajinách AKT, a najmä v Afrike (1), kde združené vplyvy rozličných faktorov (relatívne málo rozvinutá ekonomika, veľká chudoba, podmienky obchodovania, obmedzenia pochádzajúce z koloniálneho dedičstva, zlá správa vecí verejných, miestne konflikty, korupcia …) ešte neumožnili výrazne sa zapojiť do medzinárodnej obchodnej výmeny napriek nezanedbateľnej veľkosti ich trhov a skrytému potenciálu.

2.3. Podpora regionálnej integrácie je preto základným kameňom politiky spolupráce Európskej únie s krajinami AKT. Podpora politiky hospodárskej integrácie zo strany Európskeho spoločenstva pramení z dohody z Yaoundé z roku 1969, kde bol koncept spolupráce doplnený o partnerskú pomoc. Odvtedy EÚ prostredníctvom rozličných dohôd (Lomé, Cotonou) pokračovala v politickej, technickej ako aj finančnej spolupráci (2). Táto téma bola neskôr rozvinutá a rozšírená z krajín AKT na všetky rozvojové krajiny (3). Okrem toho pripomeňme, že na summite EÚ – Afrika, ktorý sa uskutočnil 8. a 9. decembra 2007 v Lisabone, sa jeden z ôsmich akčných plánov týkal „regionálnej integrácie a infraštruktúry“ (4).

2.4. Príslušné oznámenie si kladie za cieľ preskúmať rámec a kontext regionálnej integrácie, zhodnotiť uskutočnený pokrok a súčasné výzvy. Definuje tiež ciele, na ktoré je potrebné sa sústrediť a navrhuje prístup na ich dosiahnutie.

2.5. Toto stanovisko sa po opísaní a zhodnotení základného obsahu uvedeného oznámenia zameria na predloženie niekoľkých všeobecných aj konkrétnych a osobitných úvah a poznámok k tomuto oznámeniu. Bude pritom vychádzať z vykonanej práce výboru, či už z predchádzajúcich stanovísk alebo z regionálnych seminárov, ktoré výbor usporiadal za účasti zástupcov organizovanej občianskej spoločnosti z rozličných regiónov AKT, alebo z konferencií, na ktorých sa v Bruseli stretli neštátne subjekty zo všetkých krajín AKT.

3. Zhrnutie obsahu oznámenia

3.1. V oznámení sa podrobne opisuje „meniaci sa kontext“, pripomína sa trvalá činnosť a dlhá angažovanosť Európskej únie, ako aj rôzne nedávne politické iniciatívy v prospech regionálnej integrácie krajín AKT (regionálne programovanie 10. Európskeho rozvojového fondu, intenzívne rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve) a následne sa odporúča vyhodnotiť a preskúmať súdržnosť opatrení EÚ a navrhnúť ďalší postup s využitím nástrojov EÚ.

3.2. Hodnotenie vykonanej práce a perspektívy sú rozdelené do 4 hlavných tém:

— základné ciele regionálnej integrácie,

— úspechy a výzvy v oblasti regionálnej integrácie v krajinách AKT,

— rozvoj podporného prístupu EÚ, ktorý sa zameriava na 5 priorít: — posilňovanie regionálnych orgánov, — vytváranie integrovaných regionálnych trhov, — podpora rozvoja podnikania, — spájanie regionálnych infraštruktúrnych sietí, — vytváranie regionálnych politík pre udržateľný rozvoj,

— čo najlepšie využiť nástroje EÚ a prehĺbiť politický dialóg na globálnej, regionálnej, ako aj národnej úrovni pri systematickej podpore vytvárania alebo rozvoja regionálnych fór občianskej spoločnosti. Táto posilnená podpora Spoločenstva povedie k vyzdvihnutiu 10. ERF.

4. Všeobecné pripomienky

Európsky hospodársky a sociálny výbor sa vo svojich dokumentoch už viackrát venoval téme regionálnej hospodárskej integrácie krajín AKT.

4.1.1. Táto otázka bola predmetom troch regionálnych seminárov, ktoré výbor usporiadal (v Yaoundé v máji 2003, na ostrovoch Fidži v októbri 2004 a v Bamako vo februári 2006). Regionálna integrácia bola tiež ústrednou témou dvoch stanovísk.

4.1.2. Uvedené úvahy boli konkretizované na konferencii neštátnych subjektov pochádzajúcich z AKT v júni 2005 v Bruseli. V dokumente z konferencie sa uvádza: „Krajiny AKT musia posilniť svoju regionálnu integráciu, ak sa chcú otvoriť obchodovaniu. Je potrebné urýchliť vytvorenie skutočných spoločných trhov v Afrike, Karibiku a Tichomorí. Pri lepšej organizácii budú tieto krajiny môcť lepšie hájiť svoje hospodárske a spoločenské záujmy v konfrontácii s globalizáciou“.

4.1.3. Výbor nedávno v prieskumnom stanovisku, vypracovanom na žiadosť člena Komisie pána Michela, na tému „Stratégia vzťahov EÚ – Afrika“ (5) uviedol: „ V rámci hospodárskeho rozvoja Afriky je predovšetkým nutné prehĺbiť jej vnútorný trh tak, aby dokázal podporovať vnútorný rast, vďaka ktorému by sa kontinent mohol stabilizovať a zaujať miesto na svetovej hospodárskej scéne. Regionálna integrácia a rozvoj vnútorného trhu sú odrazovými mostíkmi, ktoré umožnia Afrike pozitívne sa otvoriť voči svetovému obchodu . V tejto súvislosti výbor vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že doteraz neboli uzatvorené regionálne rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve, ktoré sa týkajú aj hospodárskej integrácie.“

4.2. S ohľadom na predchádzajúce vyjadrené úvahy a postoje Európsky hospodársky a sociálny výbor víta príslušné oznámenie a všetky usmernenia, ktoré zahŕňa. Domnieva sa tiež, že regionálna integrácia vzhľadom na svoj význam musí predstavovať jeden zo základných aspektov revízie dohody z Cotonou v roku 2010, či už ide o spoločné hodnotenie subjektov partnerstva alebo o posilnenie a prednostné oživenie tejto dohody v budúcich rokoch.

4.3. S poľutovaním však konštatuje, že oznámenie sa dôslednejšie alebo obšírnejšie nevenuje zmapovaniu a kritickej analýze doterajších ťažkostí, ktoré brzdili regionálnu integráciu. Táto analýza by umožnila preklenutie priepastí, ktorým je potrebné sa vyhnúť a umožnila by tiež racionálne stanoviť smerovanie budúcej spolupráce. Výbor si tiež myslí, že oznámenie by bolo jednoduchšie a zrozumiteľnejšie, ak by jasnejšie uviedlo hierarchiu priorít, hoci je potrebné vykonať niektoré zmeny pri uplatňovaní kvôli rozličnému vývoju v jednotlivých štátoch.

4.4. V rámci všeobecných a konkrétnych pripomienok považuje výbor za vhodné zdôrazniť niektoré aspekty tejto problematiky. Niektoré z nich sú podrobne uvedené v oznámení, iné nie, avšak kľúčová povaha, ktorú podľa výboru majú pre prehĺbenie regionálnej integrácie, ich predurčuje, aby boli zdôraznené a prezentované ako základ a kľúčové a nevyhnutné fázy tohto procesu.

5. Všeobecné a konkrétne pripomienky

5.1. Všeobecne možno tvrdiť, že k úspechu regionálnej integrácie prispievajú viaceré faktory. Patria medzi ne politická angažovanosť, mier a bezpečnosť, právny štát, demokracia, dobré spravovanie vecí verejných a makroekonomická stabilita. Okrem toho je potrebné hospodárske prostredie podporujúce efektívne fungovanie trhu, otvorenosť voči tretím krajinám, dostatočne silné inštitúcie s presne vymedzenými právomocami, primerané zdroje, politická podpora a aktívna účasť súkromného sektora a občianskej spoločnosti.

5.2. Ak však má regionálna integrácia napredovať, najmä ak sa majú naplniť myšlienky široko definované v dohode z Cotonou (6), musia sa prioritne zohľadniť nižšie uvedené aspekty, ktoré prispievajú k rozvoju krajín AKT, keďže integrácia je zdrojom rozvoja a naopak, rozvoj podporuje integráciu. EÚ musí vynaložiť pri každom z týchto aspektov maximálne úsilie.

5.3. Mier a bezpečnosť – rozvoj, najmä v Afrike, a teda aj regionálna integrácia nemôžu prebiehať bez vyššej stability v jednotlivých štátoch. Veľký počet štátov však sa však naďalej zmieta v nekonečných konfliktoch. Konflikty v Guinei, Libérii a Sierra Leone, teda v krajinách bohatých na prírodné zdroje, najmä diamanty a drevo, spôsobili za posledných desať rokov veľkú krízu v celom regióne, ktorá mnohých ľudí vyhnala z domovov. Nehovoriac o darfúrskom konflikte, ktorý sužuje Sudán, o „zabudnutej vojne“ na severe Ugandy, masakroch v Kivu kvôli ložiskám koltanu a etnickej vojne pripomínajúcej do určitej miery genocídu v Rwande, pretrvávajúcom nebezpečenstve na východe a severe Stredoafrickej republiky a o nestabilnej situácii v Kongu, Mauretánii, Fidži, problémoch, ktoré sa nedávno vyskytli v Keni alebo Zimbabwe … Predstavujú neprekonateľnú brzdu regionálnej integrácie. Medzi prioritami Európskej únie musí preto figurovať prispievanie k vyššej stabilite štátov, k mieru, aby sa podporil rozvoj, ktorý naopak môže viesť k prehĺbeniu integrácie.

5.4. Štáty na prvom mieste – ak je regionálna integrácia kľúčovou pre rozvoj krajín AKT, je možné ju dosiahnuť najskôr prostredníctvom rozvoja každého z týchto štátov (7), úrovňou komplementarity ich úrovne hospodárstva a typom politických opatrení, ktoré štáty uplatňujú. Bolo by zbytočné chcieť integrovať niečo, čo neexistuje. Regionálne integrovať dopravu, prepojiť infraštruktúru a podobné kroky je možné realizovať, len ak sa v štátoch takáto vybavenosť nachádza alebo ju štát rozvíja. Z tohto hľadiska má kľúčový význam kvalita návrhov (za účasti neštátnych subjektov) a realizácie národných a neskôr regionálnych plánov. EÚ má zodpovednosť najmä v súvislosti s využitím poskytnutých prostriedkov z ERF. Výbor tiež navrhuje venovať osobitnú pozornosť problému financovania kohéznych opatrení v prípade, že ide o podporu regionálnej integrácie krajín, ktoré majú veľmi rozdielnu úroveň hospodárskych štruktúr. V opačnom prípade môže byť navrhnuté riešenie horšie ako samotný problém.

5.5. Korupcia – je najmä v Afrike prítomná vo všetkých spoločenských oblastiach a je brzdou ekonomického rozvoja (8). Následne je teda aj brzdou regionálnej integrácie (9). Prekvapením pre výbor je skutočnosť, že nikde v oznámení sa korupcia nespomína, pričom jej odstránenie je jedným z cieľov Africkej únie a patrí mu prioritné miesto v dohode z Cotonou (pozri článok 30 písm. f)) Politické a ekonomické súvislosti, najmä v súvislosti s africkými štátmi sú výrazné a diplomacia musí zohrávať dôležitú úlohu, nie je však postačujúca. Hoci EÚ ako poskytovateľ prostriedkov nemôže svojim partnerom prikazovať, aké akcie majú vykonávať, musí zabezpečiť, aby finančné prostriedky vynaložené na rozvojovú spoluprácu boli vhodne použité, pretože ide o peniaze európskych daňových poplatníkov. Výbor chce preto 1,75 milióna eur z 10. ERF určených na rozvoj integrácie podmieniť sledovateľnosťou ich využitia.

5.6. Presmerovať zdroje rastu prostredníctvom diverzifikácie hospodárstva, výrobných štruktúr a systémov služieb – regionálnej hospodárskej spolupráci prospeje diverzifikovaný trh, ktorý bude rásť. Nie je to možné dosiahnuť iba samotnou ťažbou surovín alebo tradičnou masovou poľnohospodárskou produkciou (cukrová trstina, bavlna, banány, podzemnica olejná, kakao …). Dosiahnuť ho možno rozvojom spracovateľského priemyslu, ktorý bude vytvárať produkty s následnou pridanou hodnotou, čo je z dlhodobého hľadiska najlepším spôsobom ako zabrániť zhoršeniu podmienok obchodovania a zapojiť sa aktívne do rozvoja regionálneho hospodárstva (8).

5.7. Zabezpečiť potravinovú bezpečnosť, rozvoj vidieka a trvalo udržateľný rozvoj – bez zabezpečenia potravinovej bezpečnosti vo všetkých zúčastnených štátoch nie je možná regionálna hospodárska integrácia (8). Strategickou prioritou preto musí byť poľnohospodárstvo – základ trvalo udržateľného rozvoja. Je nutné sa poučiť z potravinovej krízy z rokov 2007 a 2008, ako aj súčasnej potravinovej krízy, ktorá bola dôsledkom vysokého nárastu cien poľnohospodárskych produktov a cien energií v roku 2008. Postupný rozvoj poľnohospodárstva, ktorý vytvorí podmienky pre vytvorenie a/alebo rozvoj poľnohospodárskeho a potravinárskeho odvetvia a všeobecne upriami pozornosť znovu na vidiecky rozmer rozvoja, je dosiahnuteľný len pri uplatňovaní dôkladnej integrovanej poľnohospodárskej politiky, politiky potravinovej bezpečnosti a politiky rozvoja vidieka na úrovni štátov, ako aj regiónov. Táto politika musí byť štruktúrovaná a mať krátkodobý, strednodobý aj dlhodobý rozmer. Musí jej byť udelená rozpočtová a finančná priorita v širokom zmysle slova a musí byť prispôsobená osobitným podmienkam a obmedzeniam jednotlivých krajín a zároveň v nej nesmie chýbať regionálny prístup. V rámci 10. ERF by bolo vhodné podporovať prioritný program rozvoja poľnohospodárstva v každej krajine AKT, ktorá sa zúčastňuje na regionálnej integrácii. Je potrebné sa odchýliť od spôsobu využívania prostriedkov z 9. ERF, kde len štyri krajiny AKT z celkového počtu 78 určili poľnohospodárstvo za prioritné odvetvie a 15 z nich si zvolilo rozvoj vidieka. Čiže len 7 % z 9. ERF sa venovalo trvalo udržateľnému rozvoju a 1,1 % aktivitám priamo spojeným s poľnohospodárstvom. V tejto súvislosti je pre trvalé uplatňovanie politiky rozvoja dôležité širšie, trvalé a štrukturálne zapojenie neštátnych subjektov, najmä poľnohospodárov a vidieckych organizácií a miestnych orgánov.

5.8. Rozvoj súkromného sektora – súkromný sektor a jeho posilnenie a diverzifikácia sú kľúčové pre trvalo udržateľný rozvoj, vytváranie dôstojných pracovných miest, a teda aj boj s chudobou. Rozvoj súkromného sektora, najmä priemyselných MSP (8) a podpora obchodovania sú pre úspešnú integráciu nevyhnutné. Ak má byť tento rozvoj účinný, je potrebné posilniť MSP na regionálnej úrovni a zároveň skvalitniť ľudské zdroje (10), pokiaľ ide samozrejme o vzdelávanie, odbornú prípravu, ale tiež o otázky zdravia: boj proti HIV, AIDS (11), prístup k pitnej vode, k zdravotnej starostlivosti (sociálnemu zabezpečeniu) a zdravie a bezpečnosť pri práci atď. Výbor preto víta, že Komisia určila rozvoj podnikov, najmä MSP, za jeden z oporných bodov svojej činnosti v prospech podpory regionálnej integrácie. Sociálny dialóg, kolektívne vyjednávanie a celková úloha zástupcov sociálnych partnerov sú preto nevyhnutnými aspektmi úspechu celého procesu a je potrebné podporovať ich na regionálnej úrovni. MOP podporovala v rámci svojho programu pre vzdelávanie PRODIAF (12) rozvoj sociálneho dialógu v západnej Afrike. Výbor vyjadruje želanie, ako to už uviedol vo viacerých záverečných vyhláseniach zo seminárov a konferencií, aby sa podľa tohto príkladu postupovalo v anglofónnej Afrike a v Pacifiku, pričom by sa postupovalo na základe regionálnej kolektívnej dohody, ako sa to už uskutočnilo vo frankofónnej Afrike.

5.9. Dobrá správa vecí verejných – zlá správa rôzneho druhu v jednotlivých štátoch, ktoré tvoria región, je brzdou integrácie a zároveň bráni priamym zahraničným investíciám. Dobrá správa musí byť chápaná ako celok, najmä v oblasti rešpektovania ľudských práv, práv detí, zamestnancov, právneho štátu, demokracie a boja proti korupcii (13). Dobrá správa zameraná na efektivitu musí byť súčasne doplnená pôsobením reprezentatívnych združení, odborov, zamestnávateľov a zamestnancov so silným postavením a nezávislosťou od politickej moci.

5.10. Účasť neštátnych subjektov (8) – EHSV vyjadruje potešenie, že oznámenie navrhuje „systematicky podporovať vytvorenie alebo posilnenie regionálnych fór občianskej spoločnosti“. Z tohto hľadiska predstavuje príležitosť rokovanie o dohode o hospodárskom partnerstve. Vynikajúco sa využila pri dohode o hospodárskom partnerstve CARIFORUM – ES, ktorá inštitucionalizovala účasť neštátnych subjektov pri kontrole vykonávania tejto dohody. Nakoľko sa výbor domnieva, že tento princíp prispeje, prostredníctvom spoločného využívania znalostí, k prehĺbeniu regionálnej integrácie a k jej spropagovaniu u občanov, čím sa zhodnotí partnerstvo AKT – EÚ, žiada Komisiu, ako aj štáty AKT, ktoré sú zapojené do rokovaní, aby bol tento princíp zachovaný aj vo všetkých budúcich regionálnych dohodách o hospodárskom partnerstve. Na to, aby sa deklarovaná vôľa pretavila do správnej formy a preniesla do skutkov, aby sa občianska spoločnosť plne a efektívne zúčastňovala na procese regionálnej integrácie, bude potrebné politicky aj finančne podporovať vytvorenie a/alebo posilnenie socio-profesijných sietí na regionálnej úrovni. Skúsenosti totiž dokazujú, že to predstavuje nevyhnutnú etapu pri vedení trvalého a efektívneho dialógu medzi neštátnymi subjektmi na regionálnej úrovni.

Realizácia si vyžaduje zohľadniť ťažkosti, ktoré sa v tomto ohľade vyskytli pri vykonávaní dohody z Cotonou, najmä v súvislosti s nárastom kapacít neštátnych subjektov, inak jej hrozí neúspech. Ide o nevyhnutnosť vzhľadom na potreby a častú nemohúcnosť štátnych orgánov, či už na národnej alebo regionálnej úrovni.

6. Konkrétne pripomienky

6.1. Pokračovať v reflexii – EHSV vyzýva Komisiu, aby zhodnotila vplyv kultúrnych a etnických aspektov, ako aj hraníc, na regionálnu integráciu a uviedla, aké opatrenia je prípadne možné vykonať, aby sa tieto vplyvy obmedzili.

6.2. Nadväzovať spoluprácu – výbor vyzýva Komisiu, aby podporovala a rozvíjala regionálnu spoluprácu, do ktorej sú zapojené najvzdialenejšie regióny Európskej únie s integrovanými regiónmi alebo krajinami AKT, ktoré predstavujú ich geografické územie s ohľadom na spoluprácu založenú na potrebe rozvoja rozličných partnerov s rešpektovaním záujmov všetkých zúčastnených.

6.3. Dohody o hospodárskom partnerstve a regionálna integrácia – v bode 4.1.3 je uvedené, že v stanovisku na tému „Stratégia vzťahov EÚ – Afrika“ zo septembra 2008 výbor vyjadril ľútosť, že doteraz neboli uzatvorené regionálne dohody o regionálnom hospodárskom partnerstve (s výnimkou dohody CARIFORUM – ES), ktorých jedným z cieľov je práve regionálna integrácia. V súčasnosti sú dočasné dohody o hospodárskom partnerstve jednotlivých štátov náhradou regionálnych dohôd o hospodárskom partnerstve. Výbor sa domnieva, že toto opatrenie je prekážkou regionálnych dohôd o hospodárskom partnerstve, a teda regionálnej integrácie, keďže vo veľkej miere zohľadňuje konkrétne špecifiká jednotlivých štátov na rozdiel od syntézy špecifík, ktoré predstavujú identitu regiónu. Tomuto stavu treba preto venovať primeranú pozornosť, keďže sťažuje prechod od národných dohôd o hospodárskom partnerstve k regionálnym dohodám.

Výbor okrem toho pokladá za nevyhnutné zhodnotiť dôsledky, ktoré pre regionálnu integráciu môžu mať rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve s regionálnymi zoskupeniami, ktoré sa líšia od už vytvorených zoskupení (14).

6.4. Nové subjekty na scéne – v mnohých krajinách AKT, najmä v Afrike, sa povaha a rozmanitosť silných hospodárskych subjektov zmenila. Bolo by užitočné, keby sa oznámenie vo svojej analýze, s cieľom zefektívniť budúcu politiku, zaoberalo vplyvom všadeprítomnej Číny, zjavného návratu USA, začiatku indického prenikania na trhy, ako aj vplyvom Japonska a Kórey na regionálnu integráciu. Vhodné by bolo prepojenie medzi príslušným oznámením a oznámením „EÚ, Afrika a Čína: Na ceste k trojstrannému dialógu a spolupráci (15)“ a preskúmanie so zreteľom na regionálnu integráciu.

6.5. Oznámenie bolo pripravené dávno predtým, ako svetová hospodárska kríza dosiahla súčasný rozmer a nemohla byť preto zahrnutá do analýzy. Podľa názoru výboru táto kríza ešte viac odôvodňuje potrebu integrácie. Avšak vzhľadom na vývoj, ktorý pozorujeme v USA a Európe, sa môžeme obávať, že nastane pravý opak a štáty sa začnú izolovať a orientovať na nacionalizmus. Európska únia síce nemôže rozhodovať za štáty AKT, ale vďaka vykonávaniu dohody z Cotonou a uzatváraniu regionálnych dohôd o hospodárskej spolupráci, ako aj vďaka úsiliu zabraňovať prípadnému znižovaniu pôvodných finančných sľubov členských štátov a vzhľadom na zabezpečovanie správneho plnenia rozhodnutí G20 v prospech rozvojových krajín, má ústrednú úlohu zabraňovať vývoju, ktorý by škodil hospodárskemu rozvoju krajín AKT. Takýto vývoj by mohol vytvoriť migračný tlak a spôsobiť, že objem finančných prostriedkov z Európy prúdiacich prostredníctvom migrantov do krajín AKT, najmä do Afriky (16), sa podstatne zníži.

Navyše posilnenie regionálneho rozmeru je pre AKT, a najmä pre Afriku veľmi pravdepodobne jednou z mála skutočných príležitostí aktívne reagovať na súčasnú hospodársku a finančnú krízu s cieľom zohrávať úlohu v budúcom dynamickom období globalizácie a zabezpečiť si tak perspektívu rozvoja.

V Bruseli 16. júla 2009 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI

(1) Popri svojej veľkosti predstavuje Afrika vo vzťahu ku všetkým krajinám AKT 95 % pomoci.

(2) Dohoda z Cotonou obsahuje jasné ustanovenia, pokiaľ ide o ciele (článok 1), stratégiu spolupráce a regionálnu integráciu (články 28, 29 a 30 – pozri prílohu 1). Tieto ustanovenia sú naďalej aktuálne. Je potrebné ich opäť navrhnúť a oživiť.

(3) Oznámenie Komisie o podpore snáh o regionálnu hospodársku integráciu v rámci rozvojových krajín zo strany Európskeho spoločenstva, KOM(1995) 219 v konečnom znení, 16.6.1995.

(4) Cieľom je „podporovať africkú integráciu, posilniť africké kapacity v oblasti predpisov, noriem a kontroly kvality, uplatňovať partnerstvo EÚ – Afrika v oblasti infraštruktúry“. Tejto témy sa týka stanovisko Ú. v. EÚ C 77, 31.3.2009, str. 148-156 s názvom „Stratégia vzťahov EÚ – Afrika“.

(5) REX/247 - Ú. v. EÚ C 77, 31.3.2009, str. 148-156, 18.9.2008. Spravodajca: Gérard DANTIN.

(6) „… regionálna integrácia predstavuje proces prekonávania politických, materiálnych, hospodárskych a sociálnych prekážok, ktoré rozdeľujú susediace krajiny, ako aj proces spolupráce pri riadení spoločných zdrojov a statkov, a to na základe spoločnej dohody …“

(7) V stanovisku „Stratégia vzťahov EÚ – Afrika“ – Ú. v. EÚ C 77, 31.3.2009, str. 148-156 sú uvedené návrhy a analýzy výboru na túto tému.

(8) Tamtiež ako v pozn. 7.

(9) Ako príklad uveďme správu Svetovej banky uverejnenú v máji 2008 týkajúcu sa Pobrežia Slonoviny, kde sa uvádza: „vydieranie zo strany bezpečnostných síl Pobrežia Slonoviny a ich podiel na konfliktoch pri blokovaní ciest v krajine sú prekážkou voľného pohybu tovarov a osôb. Zároveň má vydieranie negatívny vplyv na hospodársku aktivitu, pretože ročne tieto nelegálne vyberané a zneužívané ‚poplatky‘ stoja dopravcov od 230 do 363,3 miliónov dolárov.“ Štúdia uvádza, že táto suma predstavuje 35 až 50 % investičných výdavkov krajiny z rozpočtu na rok 2007.

(10) Tamtiež ako v pozn. 7, článok 7.5 a príloha V.

(11) Tamtiež ako v pozn. 7. V tejto súvislosti dávame do pozornosti stanovisko pána BEDOSSU z mája 2006 „Afrika ako nevyhnutná priorita: stanovisko európskej občianskej spoločnosti“Ú. v. EÚ C 195, 18.8.2006, str. 104-109.

(12) „Podpora sociálneho dialógu vo frankofónnej Afrike“.

(13) Tamtiež ako v pozn. 7. Pozri tiež článok 30 dohody z Cotonou.

(14) Napríklad v Afrike Juhoafrické rozvojové spoločenstvo zahŕňa 15 členských štátov. Sedem štátov spolu však rokuje v rámci južnej Afriky, šesť v rámci juhovýchodnej Afriky (ESA, Juhovýchodné africké spoločenstvo), jeden v rámci východnej Afriky (EAC, východná Afrika) a jeden v rámci strednej Afriky.

(15) KOM(2008) 654 v konečnom znení.

(16) Ú. v. EÚ C 120, 16.5.2008, s. 82-88 Migrácia a rozvoj: príležitosti a výzvy. Spravodajca: pán SHARMA.