Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií bánk a ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 /* COM/2013/0520 final - 2013/0253 (COD) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Ako bolo načrtnuté v oznámení Komisie Európskemu parlamentu a Rade „Plán smerom k vytvoreniu bankovej únie“[1], v oznámení Komisie „Koncepcia pre rozsiahlu a skutočnú hospodársku a menovú úniu – Zahájenie európskej diskusie“[2] a v správe troch predsedov a prezidenta ECB „Smerom k skutočnej hospodárskej a menovej únii“[3] z roku 2012, zásadnou súčasťou politických opatrení, ktoré majú do Európy prinavrátiť oživenie hospodárstva a hospodársky rast, je integrovaný finančný rámec alebo „banková únia“. Ak sa má zabezpečiť finančná stabilita a rast v eurozóne i na celom vnútornom trhu, nevyhnutný je rýchly pokrok smerom k bankovej únii. Ide o zásadný krok, ktorým sa prekoná súčasná finančná fragmentácia a neistota, uľahčia podmienky financovania pre zraniteľné krajiny a banky a preruší väzba medzi nimi a zároveň sa na vnútornom trhu opätovne naštartuje cezhraničná banková aktivita v prospech členských štátov v eurozóne i mimo nej. Vychádzajúc z regulačného rámca, ktorý je spoločný pre všetkých 28 členov vnútorného trhu (jednotný súbor pravidiel), sa Európska komisia preto rozhodla konať inkluzívnym spôsobom a navrhla plán realizácie bankovej únie obsahujúci rozličné nástroje a kroky, ktoré sú potenciálne otvorené pre všetky členské štáty, no ktoré sa v každom prípade vzťahujú na 18 súčasných členských štátov eurozóny. V marci 2013 sa Európska rada zaviazala dokončiť bankovú úniu prostredníctvom nasledujúcich krokov: Po prvé, prioritne by sa mali prijať zostávajúce legislatívne kroky na zriadenie jednotného mechanizmu dohľadu (JMD), ktorý Európsku centrálnu banku (ECB) poverí právomocami vykonávať dohľad nad bankami v eurozóne[4]. Po druhé, v letných mesiacoch by sa mala dosiahnuť dohoda o tom, akým spôsobom by sa prostredníctvom Európskeho mechanizmu pre stabilitu (EMS) mohli priamo rekapitalizovať banky po zriadení JMD a preskúmaní bankových súvah vrátane vymedzenia pojmu „neproduktívne historické aktíva“. Podobne by sa v lete 2013 mala dosiahnuť dohoda o návrhoch Komisie, a to návrhu smernice Európskeho parlamentu a Rady z [ ], ktorou sa ustanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností (ďalej len „smernica Európskeho parlamentu a Rady [ ]“)[5]. Napokon by sa mal prioritne preskúmať návrh Komisie o jednotnom mechanizme riešenia krízových situácií (SRM) spolu s vhodnými a účinnými zabezpečovacími mechanizmami, aby sa mohli prijať ešte počas súčasného parlamentného cyklu. Ako bolo rozhodnuté, banková únia sa bude vzťahovať na všetky členské štáty eurozóny a tie členské štáty mimo eurozóny, ktoré sa rozhodnú do bankovej únie vstúpiť. V rámci bankovej únie a vo všetkých ostatných členských štátoch bude platiť ten istý celoeurópsky jednotný súbor pravidiel o prudenciálnych požiadavkách[6] a pravidlá riešenia krízových situácií bánk. Zachová sa tak integrita vnútorného trhu. Posilnená finančná stabilita, ktorú prinesie banková únia, zároveň na celom vnútornom trhu zvýši dôveru a zlepší vyhliadky rastu. Centralizované a jednotné uplatňovanie prudenciálnych pravidiel a pravidiel riešenia krízových situácií v členských štátoch zúčastnených na bankovej únii pomôže všetkým členským štátom. Ak sa odstráni finančná fragmentácia, ktorá v súčasnosti bráni hospodárskej aktivite, pomôže to zabezpečiť spravodlivú hospodársku súťaž a odstrániť prekážky slobodného uplatňovania základných slobôd, a to nie len v zúčastnených členských štátoch, ale na celom vnútornom trhu. 1.1. Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií a mechanizmy financovania ako kľúčové prvky bankovej únie Rýchla dohoda o jednotnom mechanizme dohľadu v apríli 2012, iba sedem mesiacov po návrhu Komisie zo septembra 2012, vytvorila základy pre bankovú úniu ako neoddeliteľnú súčasť hospodárskej a menovej únie. Posilnený dohľad v rámci JMD posilní dôveru v zdravie bánk. ECB preberie konečnú zodpovednosť za dohľad nad všetkými bankami v eurozóne v roku 2014. V praxi bude ECB vykonávať priamy dohľad nad najväčšími a medzinárodne najaktívnejšími bankami, pričom bude mať možnosť „prevziať“ priamy dohľad nad ostatnými bankami, zatiaľ čo vnútroštátne orgány budú zodpovedné za každodenný dohľad nad menšími bankami. Vychádzajúc z JMD, aby sa v členských štátoch zúčastnených na JMD dosiahla udržateľnosť bankových trhov, EÚ musí zaviesť jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií upadajúcich bánk. Riziko, že banky zaznamenajú vážne problémy s likviditou či platobnou schopnosťou, nikdy nemožno úplne vylúčiť. Preto je nevyhnutné stanoviť rámec, ktorý by orgánom umožnil hĺbkovú reštrukturalizáciu bánk, čím by sa súčasne predišlo veľmi vážnemu ohrozeniu ekonomickej stability a nákladom, ktoré by vyplynuli z nekoordinovanej likvidácie bánk podľa vnútroštátnych konkurzných zákonov, a čím by sa zároveň skoncovalo s potrebou financovať tento proces z verejných zdrojov. Keď smernici o ozdravení a riešení krízových situácií bánk prijme Európsky parlament a Rada, určia sa v nej pravidlá toho, ako reštrukturalizovať banky EÚ vo vážnych finančných ťažkostiach, ako zachovať životne dôležité funkcie pre reálnu ekonomiku a ako sa budú straty a náklady rozdeľovať medzi akcionárov, veriteľov a nepoistených vkladateľov bánk. Na základe nástroja záchrany pomocou vnútorných zdrojov („bail-in“), ktorý je kľúčovým nástrojom smernice o riešení krízových situácií, by sa straty rozdeľovali postupne a pohľadávky akcionárov, podriadených veriteľov a nadriadených veriteľov by sa odpisovali. Vkladatelia do 100 000 EUR však v žiadnom prípade straty neutrpia, pretože ich pohľadávky sú chránené vnútroštátnymi systémami ochrany vkladov. Pri riešení krízových situácií bánk sa smernica opiera o sieť vnútroštátnych orgánov a fondy na riešenie krízových situácií. Hoci ide o zásadný krok vpred v oblasti minimalizácie rozdielov v jednotlivých vnútroštátnych prístupoch a v oblasti ochrany integrity vnútorného trhu, pre tie členské štáty, ktoré využívajú spoločný dohľad nad úverovými inštitúciami v rámci JMD, nie je tento krok postačujúci. Ako to uznala aj Európska rada, v bankovej únii musí dohľad nad bankami a riešenie ich krízových situácií vykonávať orgán na tej istej úrovni. Inak môže dôjsť k napätiu medzi orgánom dohľadu (ECB) a vnútroštátnymi orgánmi pre riešenie krízových situácií v súvislosti s tým, ako postupovať pri upadajúcich bankách, pričom by na trhu mohli pretrvávať očakávania, že členské štáty sú (ne)schopné riešiť úpadok bánk na vnútroštátnej úrovni, čím by sa zvýraznili spätné väzby medzi štátmi a bankami, ako aj fragmentácia a narušenie hospodárskej súťaže na vnútornom trhu. V porovnaní so sieťou orgánov pre riešenie krízových situácií jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií s ústredným rozhodovacím orgánom a jednotným fondom na riešenie krízových situácií bánk poskytne zásadné prínosy členským štátom, daňovníkom a bankám a zabezpečí finančnú a hospodársku stabilitu v celej EÚ: · silné centralizované rozhodovanie zabezpečí, že rozhodnutia o riešení krízovej situácie sa vo všetkých zúčastnených členských štátoch prijmú účinným a rýchlym spôsobom, čím sa predíde nekoordinovaným opatreniam, minimalizujú sa negatívne vplyvy na finančnú stabilitu a obmedzí sa potreba finančnej podpory, · vďaka centralizovaným expertným znalostiam a skúsenostiam v oblasti riešenia krízových situácií bánk bude možné riešiť úpadok bánk systematickejším a efektívnejším spôsobom, než by to dokázali jednotlivé vnútroštátne orgány s obmedzenejšími zdrojmi a skúsenosťami, · jednotný fond na riešenie krízových situácií bánk bude môcť združovať významné zdroje z príspevkov bánk, a preto bude môcť chrániť daňovníkov účinnejšie než vnútroštátne fondy, pričom zároveň zabezpečí rovnaké podmienky pre banky vo všetkých zúčastnených členských štátoch. Prostredníctvom tohto jednotného fondu sa bude predchádzať problémom s koordináciou vyplývajúcim z využívania vnútroštátnych fondov a tento fond bude základným prvkom pri eliminácii závislosti bánk od úverovej bonity štátov. Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií sa musí vytvoriť v právnom a inštitucionálnom rámci EÚ. V záveroch Európskej rady zo 14. decembra 2012 sa uvádza, že „proces dobudovania HMÚ bude vychádzať z inštitucionálneho a právneho rámca EÚ“. Hoci na riešenie výnimočných okolností na trhu a nedostatkov v systéme správy a riadenia v pôvodnej štruktúre HMÚ bolo potrebné použitie medzivládnych ad hoc nástrojov mimo rámca EÚ, ich použitím je ohrozená demokratickosť rozhodovania EÚ a celistvosť právneho systému EÚ. Vytvorenie SRM v právnom a inštitucionálnom rámci EÚ, podobne ako JMD pred ním, je preto nevyhnutným krokom na dobudovanie HMÚ v súlade so závermi Európskej rady a všeobecnejšie s cieľom chrániť demokratický a inštitucionálny poriadok EÚ. 1.2. Prechod k bankovej únii Jednotný mechanizmus dohľadu má nadobudnúť účinnosť v polovici roka 2014. Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií by naproti tomu mal začať fungovať v januári 2015, keď má nadobudnúť účinnosť smernica [ ][7], ktorá poskytne súbor pravidiel o riešení krízových situácií bánk na celom vnútornom trhu. V rámci SRM by sa potom uplatňovali pravidlá tohto nariadenia, ktoré sú v súlade s pravidlami smernice [ ], na členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na bankovej únii, zatiaľ čo vnútroštátne orgány by uplatňovali pravidlá smernice [ ] na nezúčastnené členské štáty. V každom prípade pravidlá štátnej pomoci týkajúce sa rozdelenia bremena budú platiť vtedy, ak opatrenia na riešenie krízovej situácie zahŕňajú štátnu podporu. S cieľom realizovať rozdelenie bremena medzi akcionárov a podriadených veriteľov by sa v rámci SRM mohli od začatia uplatňovania tohto nariadenia uplatňovať pravidlá, ktoré umožnia odpísať akcie a podriadený dlh, pokiaľ je to nevyhnutné na účely uplatňovania pravidiel štátnej pomoci. Okrem toho sa členské štáty môžu rozhodnúť, že do svojho vnútroštátneho práva zavedú nové pravidlá stanovené v smernici [ ], a to ešte pred lehotou na transpozíciu uvedenej smernice. V každom prípade právomoci Komisie v oblasti štátnej pomoci budú zachované vo všetkých prípadoch riešenia krízovej situácie zahŕňajúcich podporu, ktorá spĺňa podmienky štátnej pomoci. V skutočnosti platí, že pokiaľ použitie jednotného fondu na riešenie krízových situácií bánk mechanizmom SRM nepredstavuje štátnu pomoc podľa osobitných kritérií stanovených v zmluve, tieto kritériá by analogicky boli stále uplatniteľné s cieľom zabezpečiť, že ak sa použije fond na riešenie krízových situácií, pre jeho intervenciu platia tie isté pravidlá, ako keby mali vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií používať vnútroštátne mechanizmy financovania. Na európskej úrovni sa tento proces konvergencie posúva vpred na jednej strane prostredníctvom revidovaných usmernení o štátnej pomoci na podporu bánk a na druhej strane prostredníctvom dohody o tom, ako by sa z Európskeho mechanizmu pre stabilitu mohli rekapitalizovať upadajúce banky. Revidované usmernenia o štátnej pomoci ukladajú prísnejšie požiadavky rozdelenia bremena medzi akcionárov a podriadených veriteľov vo všetkých tých členských štátoch, ktoré poskytujú svojim bankám verejnú podporu. Tým by sa zvrátil trend prebiehajúcej fragmentácie vnútorného trhu v závislosti od sily daného štátu a prítomnosti neproduktívnych historických aktív. V usmerneniach EMS by sa medzitým stanovovalo, za akých podmienok by pri splnení pravidiel štátnej pomoci členské štáty neschopné poskytnúť bankám verejnú podporu mohli získavať pôžičky alebo v prípade potreby ako by sa banky mohli rekapitalizovať priamo z EMS. 2. DÔVODY VYTVORENIA JEDNOTNÉHO MECHANIZMU RIEŠENIA KRÍZOVÝCH SITUÁCIÍ Komisia zohľadnila analýzu uskutočnenú v rámci posúdenia vplyvu, ktoré sa vykonalo pred prijatím návrhu smernice [ ]. V tomto posúdení vplyvu sa posudzovali operačné a právne aspekty relevantné pre zriadenie jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií (SRM). Dodatočná analýza o navrhovaných prvkoch SRM bola vykonaná na základe aktualizovaných informácií obsiahnutých v posúdení vplyvu. Pokiaľ ide o schopnosť SRM prijímať účinné rozhodnutia, čas je kritický z dvoch dôležitých dôvodov: Pred samotným rozhodnutím preto, aby sa posilnila dôveryhodnosť novo zriadeného SRM ako reaktívneho nástroja, čím sa prispeje k minimalizácii zdrojov neistoty na trhoch; a po spustení tohto mechanizmu preto, aby SRM zachoval hodnotu aktív, ktorá sa môže znížiť v dôsledku zbytočných oneskorení v procese riešenia krízovej situácie. V prípade siete vnútroštátnych orgánov by si to vyžadovalo procesný čas navyše pri každom posudzovaní cezhraničných inštitúcií. Na druhej strane však platí, že navrhovaným rozdelením zodpovednosti medzi ústrednú rozhodovaciu úroveň a miestne vykonávacie orgány sa dosiahne časová úspora. Na to, aby sa mobilizovala všetka potrebná expertíza na riadenie procesu implementácie, je na vnútroštátnej úrovni treba kratší čas než na ústrednej úrovni, pretože rozhodným právom je právo vnútroštátne; na ústrednej úrovni zas bude existovať priestor pre väčšiu kritickú masu, ktorá rýchlejšie priláka a rozvinie čo najlepší špecializovaný ľudský kapitál. Pokiaľ ide o schopnosť SRM prijímať efektívne rozhodnutia, rozhodovanie na ústrednej úrovni prispeje k minimalizácii nákladov na riešenie krízových situácií tak z toho dôvodu, že sa ním môžu dosiahnuť výrazné úspory z rozsahu v rámci siete, ako aj z toho dôvodu, že je nevyhnutným prvkom vymáhateľnosti a optimálnosti konkrétneho rozhodnutia o riešení krízovej situácie. Zo štrukturálneho hľadiska systém, ktorý s cieľom minimalizovať náklady svojho vlastného členského štátu neprekračuje mandát vnútroštátnych orgánov, nedokáže v plnej miere zohľadniť cezhraničné externality. Členské štáty od začiatku krízy predpokladajú, že by sa mal zriadiť mechanizmus rozdelenia bremena s cieľom minimalizovať globálne straty blahobytu v týchto situáciách[8]. Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií je vhodnejší než sieť orgánov pre riešenie týchto situácií, pretože týmto mechanizmom sa zaručí presaditeľnosť presunu bremena, čo je nevyhnutným predpokladom pre to, aby fungovala dohoda o rozdelení bremena. Bude zároveň zárukou vonkajšej presaditeľnosti optimálnej politiky riešenia krízových situácií, ktorá umožní vopred sa dohodnúť na pravidle rozdelenia bremena ex ante, na základe ktorého sa náklady na riešenie krízových situácií rozdeľujú v súlade so spravodlivými a vyváženými kritériami. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU 3.1. Právny základ Právnym základom pre tento návrh je článok 114 ZFEÚ, ktorý umožňuje prijímať opatrenia na aproximáciu vnútroštátnych ustanovení so zameraním na vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu. Tento návrh má za cieľ ochrániť integritu a zveľadiť fungovanie vnútorného trhu. Harmonizovaným uplatňovaním jednotného súboru pravidiel riešenia krízových situácií spolu s prístupom ústredného orgánu k jednotnému európskemu fondu na riešenie krízových situácií sa obnoví riadne fungovanie bankových trhov Únie, odstránia prekážky v uplatňovaní základných slobôd a predíde sa významnému narušeniu hospodárskej súťaže minimálne v tých členských štátoch, ktoré využívajú spoločný dohľad nad úverovými inštitúciami na európskej úrovni. Hoci smernica [ ] prináša vysokú úroveň harmonizácie, napriek tomu umožňuje členským štátom uplatňovať flexibilný prístup, čo znamená, že určitá fragmentácia na vnútornom trhu by mohla pretrvať. SRM namiesto toho prináša integrovanú rozhodovaciu štruktúru, ktorá v sebe spája riešenie krízových situácií v rámci SRM s dohľadom v rámci JMD, pričom cieľom je eliminovať znevýhodnenie v hospodárskej oblasti, ktorým trpia banky v členských štátoch zúčastnených na JMD v porovnaní s bankami v nezúčastnených členských štátoch, z dôvodu neexistencie centralizovaného systému na riešenie krízových situácií upadajúcich bánk. Aby sa zabezpečilo, že všetky zúčastnené členské štáty budú plne dôverovať kvalite a nestrannosti procesu riešenia krízových situácií bánk, najmä pokiaľ ide o miestne hospodárske dôsledky, rozhodnutia o riešení krízových situácií bude s cieľom zabezpečiť ucelený a jednotný prístup centrálne vypracúvať a monitorovať jednotná rada pre riešenie krízových situácií a proces riešenia krízových situácií bude iniciovať Komisia. Komisia bude zároveň rozhodovať o rámci pre nástroje riešenia krízových situácií, ktorý sa uplatní v súvislosti s dotknutým subjektom, a o použití fondu na podporu opatrení na riešenie krízových situácií. Okrem toho sa v navrhovanom nariadení s cieľom podporiť proces riešenia krízových situácií a zlepšiť jeho účinnosť zriaďuje jednotný fond na riešenie krízových situácií bánk. Navrhované nariadenie je priamo vymáhateľné vo všetkých členských štátoch, no vzťahuje sa na všetky subjekty, nad ktorými dohľad vykonáva JMD. Jednotný súbor pravidiel, ktorý bol vytvorený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti[9], smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami[10] a smernicou [ ], sa bude vzťahovať na zúčastnené členské štáty tak, ako sa uplatňuje v rámci celého vnútorného trhu. Vhodným právnym základom je preto článok 114 ZFEÚ. 3.2. Subsidiarita Podľa zásady subsidiarity uvedenej v článku 5 ods. 3 ZEÚ by v oblastiach, ktoré nepatria do jej výlučnej právomoci, mala Únia konať len vtedy a v takom rozsahu, ak ciele navrhovanej činnosti nemôžu uspokojivo dosiahnuť členské štáty na ústrednej úrovni alebo na regionálnej a miestnej úrovni, ale z dôvodov rozsahu alebo účinkov navrhovanej činnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie. Iba opatreniami na európskej úrovni sa dá zabezpečiť, aby bola krízová situácia upadajúcich bánk riešená s minimálnymi účinkami presahovania a konzistentným spôsobom na základe jednotného súboru pravidiel. SRM prinesie významné úspory z rozsahu a predíde sa ním tým negatívnym externalitám, ktoré môžu prameniť z výhradne vnútroštátnych rozhodnutí a fondov. Výrazné rozdiely medzi rozhodnutiami o riešení krízovej situácie, ktoré boli prijaté na vnútroštátnej úrovni a ktoré podliehajú miestnym špecifikám a finančným obmedzeniam, môžu narušiť stabilitu a integritu vnútorného trhu. Zatiaľ čo zriadením jednotného mechanizmu dohľadu sa zabezpečujú rovnaké podmienky pri dohľade nad bankami a znižuje sa riziko odpúšťania dlhov, SRM zabezpečí, aby v prípade úpadku banky mohlo dôjsť k reštrukturalizácii pri čo najnižších nákladoch, aby sa s veriteľmi zaobchádzalo spravodlivo a rovnocenne a aby mohli byť prostriedky urýchlene použité na čo najproduktívnejšie účely na celom vnútornom trhu. Preto je vhodné, aby Únia navrhla nevyhnutné legislatívne opatrenia s cieľom zriadiť takýto mechanizmus riešenia krízových situácií bánk, nad ktorými dohľad vykonáva JMD. Vhodným právnym nástrojom je nariadenie, aby sa predišlo nezrovnalostiam pri vnútroštátnej transpozícii a aby sa pre všetky banky v zúčastnených členských štátoch dosiahol jednotný inštitucionálny mechanizmus a rovnaké podmienky. 3.3. Proporcionalita Podľa zásady proporcionality by obsah a forma činnosti Únie nemali prekračovať rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov zmlúv. V bankovej únii musí dohľad nad bankami a riešenie ich krízových situácií vykonávať orgán na tej istej úrovni. Inak môže dôjsť k napätiu medzi európskym orgánom dohľadu a vnútroštátnymi orgánmi pre riešenie krízových situácií ohľadom spôsobu, akým sa majú riešiť a kryť náklady v súvislosti s upadajúcimi bankami. Toto napätie by mohlo ohroziť účinnosť dohľadu i riešenia krízových situácií a narušiť hospodársku súťaž medzi členskými štátmi. Nedávna kríza zdôraznila potrebu rýchlych a rozhodných opatrení opierajúcich sa o mechanizmy financovania na európskej úrovni, aby sa predišlo tomu, že krízové situácie bánk riešené vnútroštátne budú mať neúmerne veľký vplyv na reálnu ekonomiku, a aby sa obmedzila miera neistoty a predišlo masovému vyberaniu vkladov z bánk a rozšíreniu nákazy v rámci vnútorného trhu. Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií by zabezpečil, aby sa na všetky upadajúce banky v zúčastnenom členskom štáte rovnakým spôsobom uplatňovali rovnaké pravidlá. Primerané záložné finančné prostriedky by slúžili na to, aby sa zmiernilo riziko, že problémy jednotlivých bánk sa premietnu do oslabenia dôvery v celý bankový systém daného členského štátu alebo iných členských štátov, o ktorých si trhy myslia, že sú vystavené podobným rizikám. Pridaná právna istota, náležite zosúladené stimuly v kontexte bankovej únie a hospodárske prínosy centralizovaných a jednotných opatrení na riešenie krízových situácií znamenajú, že tento návrh je v súlade so zásadou proporcionality a neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaných cieľov. Toto nariadenie rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané v Charte základných práv Európskej únie, najmä právo na ochranu osobných údajov, slobodu podnikania, právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces, a musí sa vykonávať v súlade s týmito právami a zásadami. 4. PODROBNÉ VYSVETLENIE NÁVRHU 4.1. Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií 4.1.1. Zásady, štruktúra a rozsah pôsobnosti Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií musí pozostávať z rozhodovacích štruktúr, ktoré sú právne primerané a účinné v časoch krízy. Rozhodovanie, v rámci ktorého nebudú opomenuté členské štáty, musí viesť k takým európskym rozhodnutiam, v ktorých bude uznaná dôležitosť riešenia krízových situácií bánk pre národné ekonomiky. V rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií sa bude uplatňovať jednotný súbor pravidiel riešenia krízových situácií bánk stanovený v smernici o ozdravení a riešení krízových situácií bánk, pokiaľ ide o upadajúce banky z členských štátov zúčastnených na tomto mechanizme. Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií bude pozostávať z jednotných pravidiel a postupov, ktoré má uplatňovať jednotná rada pre riešenie krízových situácií (ďalej len „rada“) spolu s Komisiou a orgánmi pre riešenie krízových situácií zúčastnených členských štátov. Európska komisia sa na SRM bude zúčastňovať, len pokiaľ to bude potrebné na výkon osobitných úloh stanovených v tomto nariadení a vo vzťahu k preskúmaniu opatrení štátnej pomoci podľa zmluvy alebo analogicky na účely uplatňovania kritérií stanovených na uplatňovanie článku 107 ZFEÚ. Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií však na rozdiel od jednotného mechanizmu dohľadu nekopíruje jeho diferencovaný prístup pri rozličných druhoch bánk z dôvodu špecifík procesu riešenia krízových situácií. V porovnaní s každodenným dohľadom, ktorý je permanentnou úlohou, sa nepredpokladá, že by sa v daný moment dostalo do úpadku mnoho bánk a že by sa ich krízová situácia musela začať riešiť naraz. Komplexný rozsah pôsobnosti jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií je navyše plne v súlade s logikou, na základe ktorej môže ECB prebrať v prípade problémov priamy dohľad nad ktoroukoľvek bankou, a to aj v záujme prípadného riešenia jej krízovej situácie. Kríza napokon ukázala, že rámec pre riešenie krízových situácií na európskej úrovni nepotrebujú len veľké medzinárodné banky. Existencia diferencovaných orgánov pre riešenie krízových situácií pre banky rozličných veľkostí by zároveň znamenala diferencované mechanizmy financovania a diferencované zabezpečovacie mechanizmy, čo by opäť mohlo spôsobiť väzby medzi štátmi a bankami a narušiť hospodársku súťaž. 4.1.2. Zásady konania v rámci SRM S cieľom zabezpečiť objektívny a spravodlivý proces riešenia krízových situácií je zakázaná akákoľvek diskriminácia bánk, ich vkladateľov, veriteľov alebo akcionárov zo strany Komisie, rady a vnútroštátnych orgánov pre riešenie krízových situácií z dôvodu štátnej príslušnosti či miesta podnikania. Riešenie krízových situácií cezhraničných skupín sa riadi niekoľkými zásadami, aby sa zabezpečila rovnocennosť zaobchádzania s jednotlivými subjektmi skupiny, umožnilo náležité zohľadnenie posúdenie záujmov členských štátov zapojených do riešenia danej krízovej situácie a zabezpečilo to, aby náklady veriteľov neprekročili výšku nákladov, ktoré by vznikli pri bežnom konkurznom konaní. Ak sa rieši krízová situácia len niekoľkých častí skupiny, návrh má za cieľ zabezpečiť, aby proces riešenia krízovej situácie nemal negatívny vplyv na subjekty skupiny, ktorých krízová situácia sa nerieši. Platí zásada, že náklady na riešenie krízovej situácie bude znášať nástroj záchrany pomocou vnútorných zdrojov a bankový sektor. Návrh preto zaisťuje, aby Komisia, rada a vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií rozhodovali o mechanizmoch financovania riešenia krízových situácií takým spôsobom, aby sa minimalizovalo využívanie mimoriadnej verejnej podpory. 4.1.3. Interakcia s kontrolou Komisie v oblasti štátnej pomoci V rámci SRM by kontrola Komisie v oblasti štátnej pomoci zostala za všetkých okolností zachovaná. To znamená, že keď ECB upovedomí Komisiu a radu o tom, že banka alebo skupina je v úpadku alebo pravdepodobne bude v úpadku, postup riešenia krízovej situácie v rámci SRM by mal prebiehať súbežne s postupom v oblasti štátnej pomoci, ak je to vhodné, a dotknutý členský štát alebo členské štáty by mali byť vyzvané, aby Komisii v súlade s článkom 108 ZFEÚ notifikovali predpokladané opatrenia. Na to je potrebné vytvorenie nepretržitej spolupráce a výmeny informácií medzi radou a Komisiou, aby sa dokončil postup v oblasti štátnej pomoci. Rozhodnutie Komisie na základe pravidiel štátnej pomoci by navyše bolo podmienkou toho, aby Komisia prijala rozhodnutie o začatí riešenia krízovej situácie banky. Ak pri využívaní fondu nedošlo k poskytnutiu štátnej pomoci, mali by sa analogicky uplatniť kritériá stanovené na uplatňovanie článku 107 ZFEÚ ako predpoklad pre prijatie rozhodnutia začať riešiť krízovú situáciu banky, aby sa zachovala integrita vnútorného trhu medzi zúčastnenými a nezúčastnenými členskými štátmi. 4.1.4. Úlohy a štruktúra rozhodovania Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií sa týka všetkých kľúčových úloh riešenia krízových situácií, ktoré sú nevyhnutne dôležité na to, aby sa vyriešila krízová situácia upadajúcich bánk. Medzi takéto úlohy okrem iného patrí povolenie uplatňovať zjednodušené povinnosti v súvislosti s požiadavkou koncipovať plány riešenia krízových situácií, vypracúvať plány riešenia krízových situácií, revidovať plány riešenia krízových situácií, posudzovať riešiteľnosť krízových situácií bánk, rozhodovať o začatí riešenia krízovej situácie banky, uplatňovať právomoci riešiť krízové situácie v súvislosti s inštitúciou, ktorej krízová situácia sa rieši, a realizovať programy riešenia krízových situácií. SRM sa navyše uplatňuje aj pri rozhodovaní o použití financovania riešenia krízovej situácie. Zloženie SRM zabezpečuje, aby jeho rozhodovacie štruktúry boli právne primerané a účinné, a to aj v časoch krízy. Sú navrhnuté tak, aby zabezpečovali, že rozhodnutia budú európske a do rozhodovania budú zaangažované členské štáty, keďže riešenie krízových situácií bánk má pre národné ekonomiky veľký význam. Medzi rozhodovacie štruktúry v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií patrí jednotná rada pre riešenie krízových situácií, vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií zúčastnených členských štátov a Európska komisia. Úlohy SRM sú rozdelené medzi jednotnú radu pre riešenie krízových situácií a vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií. S cieľom zabezpečiť účinnosť a zodpovednosť jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a v súlade s právnymi požiadavkami má na základe odporúčania rady pre riešenie krízových situácií a z vlastnej iniciatívy právomoc iniciovať riešenie krízovej situácie banky Európska komisia ako inštitúcia EÚ. Ak Komisia iniciuje postup riešenia krízovej situácie, zároveň rozhodne o rámci pre nástroje riešenia takejto situácie, ktorý sa uplatní v každom prípade, ako aj o použití fondu. Jednotná rada pre riešenie krízových situácií by všetky ostatné rozhodnutia prijímala na základe nariadenia o SRM a adresovala by ich vnútroštátnym orgánom pre riešenie krízových situácií, ktoré by ich vykonali na vnútroštátnej úrovni v súlade s nariadením o SRM a smernicou [ ]. Rada pre riešenie krízových situácií by monitorovala vykonávanie jej rozhodnutí na vnútroštátnej úrovni vnútroštátnymi orgánmi pre riešenie krízových situácií, a ak by vnútroštátny orgán pre riešenie krízových situácií nedodržal jej rozhodnutie, mohla by rozhodnutia adresovať priamo bankám. 4.1.5. Rozhodovací proces Podľa súboru pravidiel, ktorý je uvedený v smernici [ ], by sa krízová situácia banky začala riešiť vtedy, keď je v úpadku alebo pravdepodobne bude v úpadku, keď jej úpadku nemožno predísť žiadnym opatrením súkromného sektora a keď je riešenie krízovej situácie vo verejnom záujme, pretože banka je systémová v tom zmysle, že jej úpadok by narušil finančnú stabilitu. Cieľom riešenia krízových situácií je zabezpečiť kontinuitu vykonávania kritických funkcií banky, chrániť finančnú stabilitu, minimalizovať mieru využívania peňazí daňovníkov a chrániť vkladateľov. Riešenie krízových situácií sa spúšťa na základe procesu, ktorým sa zabezpečí, že v súvislosti s akoukoľvek upadajúcou bankou sa prijme opodstatnené a nestranné rozhodnutie: – ECB ako orgán dohľadu nad bankami oznámi Komisii, rade pre riešenie krízových situácií a relevantným vnútroštátnym orgánom pre riešenie krízových situácií a ministerstvám, že banka je v úpadku, – rada pre riešenie krízových situácií posúdi, či existuje systémové riziko a či neexistuje riešenie súkromného sektora, – ak je to tak, rada pre riešenie krízových situácií odporučí Komisii iniciovať riešenie krízovej situácie, – Komisia rozhodne o začatí riešenia krízovej situácie a oznámi rade pre riešenie krízových situácií rámec pre uplatňovanie nástrojov riešenia krízových situácií a pre používanie fondu na podporu príslušných opatrení. Rada pre riešenie krízových situácií prijme prostredníctvom rozhodnutia adresovaného vnútroštátnym orgánom pre riešenie krízových situácií program riešenia krízových situácií, v ktorom sa uvedú nástroje riešenia krízových situácií, príslušné kroky a opatrenia v oblasti financovania a v ktorom dotknuté vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií dostanú inštrukcie, aby realizovali opatrenia na riešenie krízových situácií, – vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií realizujú opatrenia na riešenie krízovej situácie, o ktorých rozhodla rada, podľa vnútroštátneho práva. Ak vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií nedodržia rozhodnutia rady, rada má právomoc konať namiesto týchto vnútroštátnych orgánov a adresovať určité rozhodnutia na realizáciu opatrení na riešenie krízových situácií priamo bankám. 4.1.6. Zodpovednosť a rozpočet Každá jednotlivá zložka jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií bude pri plnení svojich úloh nezávislá a bude podliehať prísnym ustanoveniam o zodpovednosti, aby sa zabezpečilo, že SRM využíva svoje právomoci korektným a nestranným spôsobom v rámci limitov stanovených v tomto nariadení a v smernici [ ]. Rada pre riešenie krízových situácií sa preto bude za akékoľvek rozhodnutia prijaté na základe tohto návrhu zodpovedať Európskemu parlamentu a Rade. O aktivitách rady pre riešenie krízových situácií budú informované aj národné parlamenty zúčastnených členských štátov. Rada pre riešenie krízových situácií bude musieť reagovať na akékoľvek postrehy alebo otázky, ktoré jej adresujú národné parlamenty zúčastnených členských štátov. Rozpočet SRM, ktorý zahŕňa jednotný fond riešenia krízových situácií, nie je súčasťou rozpočtu Únie. Výdavky súvisiace s úlohami SRM, riadením a používaním fondu budú financované z príspevkov bankového sektora. 4.1.7. Vzťah s nezúčastnenými členskými štátmi Smernicou [ ] sa medzi vnútroštátnymi orgánmi pre riešenie krízových situácií zriaďujú kolégiá pre riešenie krízových situácií, ktoré sa majú zaoberať bankovými skupinami, čím sa zabezpečí primeraná a vyrovnaná účasť orgánov pre riešenie krízových situácií všetkých členských štátov, v ktorých banka vykonáva činnosť. EBA plní mediačnú úlohu, ak vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií domovských a hostiteľských členských štátov nedosiahnu dohodu pri príprave plánov riešenia krízových situácií a pri samotnom riešení takýchto situácií. V kontexte SRM pri subjektoch a skupinách usadených iba v členských štátoch zúčastnených na JMD platí, že SRM nahrádza kolégiá pre riešenie krízových situácií stanovené v smernici [ ], ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností. Namiesto toho sú v rade pre riešenie krízových situácií angažovaní zástupcovia vnútroštátnych orgánov pre riešenie krízových situácií. V prípade bánk, ktoré sú usadené v nezúčastnených členských štátoch podľa vymedzenia v nariadení o JMD, sa naďalej plne uplatňuje smernica [ ]. Podobne sa smernicou [ ] plne riadi aj vzájomné pôsobenie medzi SRM a vnútroštátnymi orgánmi pre riešenie krízových situácií v nezúčastnených členských štátoch. Medzi jednotným fondom na riešenie krízových situácií a vnútroštátnymi fondmi na riešenie krízových situácií nezúčastnených členských štátov sa plne uplatňujú aj ustanovenia o interakcii medzi jednotlivými fondmi na riešenie krízových situácií (spoločné využívanie a dobrovoľné vzájomné požičiavanie a vypožičiavanie). V návrhu je takisto objasnené, že úloha EBA stanovená v smernici [ ] a nariadení o EBA (vrátane jej mediačných právomocí) sa bude plne uplatňovať aj na radu pre riešenie krízových situácií. Okrem toho je situácia bánk, ktoré sú usadené v členských štátoch, ktoré sa nezúčastňujú na SRM, v návrhu zohľadnená troma spôsobmi. Po prvé, v návrhu sa uvádza zásada nediskriminácie zo strany žiadnej zo zložiek SRM voči úverovým inštitúciám, držiteľom vkladov, investorom alebo iným veriteľom z dôvodu ich štátnej príslušnosti alebo miesta podnikania. Po druhé, v návrhu sa počíta s tým, že ak skupina zahŕňa úverové inštitúcie usadené v zúčastnenom členskom štáte i v nezúčastnenom členskom štáte, rada nahrádza vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií zúčastnených členských štátov v kolégiách pre riešenie krízových situácií stanovených v smernici [ ]. Po tretie, nezúčastnené členské štáty majú vždy možnosť vstúpiť do JMD, a tým takisto zabezpečiť, aby banky usadené na ich území podliehali SRM. 4.1.8. Vzťah so smernicou [ ], ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností V rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií sa bude na zúčastnené členské štáty vzťahovať súbor pravidiel stanovený v smernici [ ], ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností, a to tak, ako sa uplatňuje v rámci celého vnútorného trhu. Výnimky z tohto pravidla možno povoliť len vtedy, keď sa postupmi alebo ustanoveniami uvedenými v tomto nariadení nahrádzajú relevantné ustanovenia smernice [ ] (napríklad ustanovenia o cezhraničných kolégiách, ktoré sú nahradené rozhodovaním v rámci SRM). Návrh o SRM integruje určité ustanovenia, ktoré sú veľmi podobné ustanoveniam smernice [ ], pretože rada pre riešenie krízových situácií a Komisia musia svoje opatrenia zakladať na priamo uplatniteľnom práve Únie. Ostatné ustanovenia tohto návrhu obsahujú špecifické krížové odkazy na návrh smernice [ ] predložený Komisiou. Niektoré z týchto ustanovení boli zmenené správou, o ktorej Výbor Európskeho parlamentu pre hospodárske a menové veci (ECON) hlasoval v máji, a všeobecným smerovaním Rady z 26. júna. Nariadenie o SRM musí byť v konečnom dôsledku plne v súlade s dohodou o smernici [ ] dosiahnutou Európskym parlamentom a Radou. Tento návrh odkazuje na všeobecné smerovanie Rady ako na najnovší dostupný dokument. Keďže rokovania medzi Európskym parlamentom a Radou stále prebiehajú a smernica ešte nebola finalizovaná, cieľom Komisie je nahradiť tieto významné ustanovenia konečným výsledkom rokovaní medzi spoluzákonodarcami o smernici [ ]. V určitých aspektoch, ktoré sú už obsiahnuté v smernici [ ], je nevyhnutné ďalšie zosúladenie, aby SRM s jednotným fondom na riešenie krízových situácií bánk riadne fungovali. Po prvé, hierarchia pohľadávok by mala byť plne harmonizovaná na účely riešenia krízových situácií na základe zásady uprednostnenia vkladateľa. Článok 15 obsahuje návrh harmonizovať hierarchiu pohľadávok pri riešení krízových situácií na základe zásady uprednostnenia vkladateľa. Komisia sa domnieva, že takáto harmonizácia je nevyhnutná pre všetky subjekty, na ktoré sa vzťahuje smernica [ ], aby sa na vnútornom trhu zabezpečili rovnaké podmienky. Po druhé, v rámci SRM musí byť akákoľvek flexibilita používania záchrany pomocou vnútorných zdrojov prísne ohraničená a pre všetky banky musia platiť rovnaké podmienky. Článok 24 návrhu preto zahŕňa dodatočné prísne ohraničenie na základe všeobecného smerovania Rady z 26. júna 2013 a vylučuje v tomto kontexte použitie akýchkoľvek výnimiek stanovených v smernici [ ] (najmä v súvislosti s výpočtom prahovej hodnoty pre záchranu pomocou vnútorných zdrojov). 4.2. Rada pre riešenie krízových situácií 4.2.1. Správa a riadenie Aby sa pri riešení krízových situácií zabezpečil účinný a zodpovedný rozhodovací proces, v štruktúre a pravidlách fungovania rady pre riešenie krízových situácií sa stanovuje primerané zapojenie všetkých priamo dotknutých členských štátov. Rada pre riešenie krízových situácií sa skladá z výkonného riaditeľa, zástupcu výkonného riaditeľa, zástupcov vymenovaných Komisiou a ECB a z členov vymenovaných každým zo zúčastnených členských štátov zastupujúcich vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií. Rada pre riešenie krízových situácií, ktorej predsedá výkonný riaditeľ, sa schádza a funguje prostredníctvom dvoch zasadnutí: výkonného zasadnutia a plenárneho zasadnutia. Na zasadnutia tejto rady môžu byť prizvaní pozorovatelia. Na svojom plenárnom zasadnutí rada prijíma všetky rozhodnutia všeobecnej povahy. Na svojom výkonnom zasadnutí rada prijíma rozhodnutia týkajúce sa jednotlivých subjektov alebo bankových skupín. Takéto rozhodnutia siahajú od plánovania riešenia krízových situácií, cez právomoci včasnej intervencie až po rozhodnutia o programoch riešenia krízových situácií vrátane rozhodnutí o používaní fondu na financovanie procesu riešenia krízových situácií a o poskytovaní inštrukcií vnútroštátnym orgánom pre riešenie krízových situácií, ako implementovať rozhodnutia o riešení krízových situácií. Na svojom výkonnom zasadnutí rada pozostáva z výkonného riaditeľa, zástupcu výkonného riaditeľa a zástupcov vymenovaných Komisiou a ECB. V závislosti od bánk alebo skupín, ktorých krízová situácia sa má v každom prípade riešiť, rada počas svojho výkonného zasadnutia pozve popri výkonnom riaditeľovi, zástupcovi výkonného riaditeľa a zástupcoch vymenovaných Komisiou a ECB aj členov vymenovaných dotknutými vnútroštátnymi orgánmi pre riešenie krízových situácií. Preto sa v prípade riešenia krízových situácií cezhraničných bankových skupín na zasadnutiach a procese rozhodovania zúčastňuje tak člen vymenovaný členským štátom, v ktorom sa nachádza orgán pre riešenie krízových situácií na úrovni skupiny, ako aj členovia vymenovaní členskými štátmi, v ktorých sú usadené dcérske spoločnosti alebo subjekty, na ktoré sa vzťahuje konsolidovaný dohľad. V pravidlách hlasovania, ktoré platia pre radu, je zohľadnená potreba zobrať do úvahy záujmy všetkých členských štátov, ktorých sa týka rozhodnutie o riešení danej krízovej situácie. Žiadny z účastníkov rokovania nemá právo veta. Vzhľadom na zvrchovanosť členských štátov rozhodovať o použití štátnych rozpočtov sa však v návrhu výslovne predpokladá, že SRM nebude môcť od členských štátov vyžadovať, aby poskytli mimoriadnu verejnú finančnú podporu akémukoľvek subjektu, ktorého krízová situácia sa rieši. Navyše s cieľom plne zohľadniť prípadné fiškálne dôsledky pre členské štáty môžu členovia vymenovaní dotknutými vnútroštátnymi orgánmi pre riešenie krízových situácií na výkonnom zasadnutí rady požiadať o jedno ďalšie rokovanie, aby sa prediskutovali takéto potenciálne dôsledky. 4.2.2. Právomoci Rada pre riešenie krízových situácií centralizovaným spôsobom zhromažďuje informácie, ktorými disponuje ECB a vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií o finančnom zdraví bánk v ich právomoci. V porovnaní so sieťou vnútroštátnych orgánov, ktoré fungujú na základe vnútroštátnych mandátov, to umožňuje lepšie posudzovať okolnosti, ktoré by mohli viesť k potrebe začať riešiť krízovú situáciu banky, aby sa predišlo cezhraničnému presahovaniu účinkov. Návrh vychádza z rámca smernice o ozdravení a riešení krízových situácií bánk a splnomocňuje radu pre riešenie krízových situácií, aby pohotovo intervenovala vtedy, keď sa finančná situácia banky alebo skupiny zhoršuje. Rade pre riešenie krízových situácií boli udelené právomoci rozhodnúť, kedy treba Komisii odporučiť, aby začala riešiť krízovú situáciu banky alebo skupiny. Keď Komisia rozhodne, že dané podmienky sú splnené, a začne riešiť krízovú situáciu banky, rada v rámci, ktorý stanovila Komisia, podrobne rozhodne o nástrojoch riešenia krízových situácií, ktoré sa majú uplatniť, a o tom, ako sa majú rozdeliť zdroje fondu. Takéto právomoci umožňujú rade pre riešenie krízových situácií jednotným spôsobom vyberať a uplatňovať nástroje, pravidlá a postupy riešenia krízových situácií. Najmä ak banky vykonávajú svoju činnosť cezhranične, povedie to k eliminácii súčasných rozdielov medzi pravidlami a prístupmi členských štátov, ako aj k eliminácii negatívnych následkov, ktoré znamenajú pre fungovanie bankových trhov Únie. Takáto priamo zodpovednosť rady pre riešenie krízových situácií zabezpečí rovnaké zaobchádzanie s bankami vo všetkých zúčastnených členských štátoch a predvídateľnosť a dôveru v implementáciu jednotného súboru pravidiel riešenia krízových situácií bánk. Tým sa zvýši právna istota a lepšie sa ochráni hodnota finančných aktív tak, že sa predíde zbytočným narušeniam v toku finančných prostriedkov. Zároveň sa tým zabezpečí, aby sa aktíva upadajúcej inštitúcie použili čo najproduktívnejším spôsobom na minimalizáciu strát veriteľov vo všetkých zúčastnených členských štátoch, a nie podľa záujmov jednotlivých členských štátov. Rada pre riešenie krízových situácií zaisťuje, aby vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií verne a v súlade s vnútroštátnym právom implementovali rozhodnutia o riešení krízových situácií. Na tento účel rada disponuje právomocou dohliadať na to, ako vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií implementujú dané rozhodnutia, a posudzovať túto implementáciu, a to tak, že v prípade potreby bude môcť priamo od bánk získavať informácie alebo podrobiť ich vyšetrovaniam alebo kontrolám na mieste. Ak vnútroštátny orgán pre riešenie krízových situácií neimplementuje rozhodnutie o riešení krízovej situácie podľa dohodnutého programu riešenia tejto situácie, rada je splnomocnená adresovať priamo príslušnej banke určité rozhodnutia, v ktorých bude požadovať prijatie nevyhnutných opatrení s cieľom implementovať rozhodnutie o riešení krízovej situácie. 4.2.3. Európska a medzinárodná spolupráca Na účely plnenia svojich úloh bude rada pre riešenie krízových situácií spolupracovať s ECB a inými orgánmi splnomocnenými vykonávať dohľad nad úverovým inštitúciami v rámci JMD, ako aj s inými orgánmi, ktoré tvoria časť európskeho systému orgánov finančného dohľadu. Rada pre riešenie krízových situácií bude zároveň úzko spolupracovať s vnútroštátnymi orgánmi pre riešenie krízových situácií, pretože zohrávajú kľúčovú úlohu v príprave a implementácii opatrení na riešenie krízových situácií. Keďže mnohé úverové inštitúcie vykonávajú činnosť nie len v rámci Únie, ale aj za jej hranicami, rada pre riešenie krízových situácií bude mať výhradnú právomoc uzatvárať s orgánmi tretích krajín nezáväzné dohody o spolupráci v mene vnútroštátnych orgánov zúčastnených členských štátov. 4.3. Jednotný fond na riešenie krízových situácií bánk 4.3.1. Zásady, zriadenie a úlohy Zásadou, z ktorej vychádzajú opatrenia rady, je, že akékoľvek straty, náklady alebo iné výdavky, ktoré vznikli v súvislosti s použitím nástrojov riešenia krízových situácií, znášajú v prvom rade akcionári a veritelia inštitúcie, ktorej krízová situácia sa rieši, a v poslednom rade, ak je to nevyhnutné, finančný sektor. Ak by sa však aj náklady na reštrukturalizáciu inštitúcie mali pokryť z jej interných zdrojov, musí existovať mechanizmus, ktorý inštitúcii umožní (buď v jej pôvodnej podobe, prostredníctvom preklenovacej banky alebo ako subjektu pre správu aktív – problémovej banke) pokračovať vo výkone jej činnosti. Preto je dôležité zriadiť fond na riešenie krízových situácií bánk, aby sa zabezpečila účinnosť opatrení na riešenie takýchto situácií, ako napr. poskytnutie krátkodobého financovania inštitúcii, ktorej krízová situácia sa rieši, alebo poskytnutie záruk potenciálnym kupujúcim inštitúcie, ktorej krízová situácia sa rieši. Primárnym cieľom jednotného fondu na riešenie krízových situácií je zabezpečiť finančnú stabilitu, a nie absorbovať straty alebo poskytovať kapitál inštitúcii, ktorej krízová situácia sa rieši. Fond by sa nemal považovať za fond záchrany pomocou vonkajších zdrojov (bail-out). Mohlo by však dôjsť k výnimočným okolnostiam, keby po dostatočnom vyčerpaní interných zdrojov (minimálne 8 % pasív a vlastných zdrojov inštitúcie, ktorej krízová situácia sa rieši) nebolo možné dosiahnuť primárny cieľ bez toho, aby sa fondu umožnilo absorbovať tieto straty alebo poskytnúť kapitál. Len za takýchto okolností by fond mohol pre súkromné zdroje konať ako zabezpečovací mechanizmus. Vytvorenie jednotného fondu na riešenie krízových situácií je primárne odôvodnené skutočnosťou, že na integrovaných finančných trhoch akákoľvek finančná podpora na riešenie krízovej situácie banky zlepšuje finančnú stabilitu a zdravie ostatných bánk nie len v dotknutom členskom štáte, ale aj v ostatných členských štátoch. Keďže nepriamymi príjemcami takejto podpora sú banky vo všetkých zúčastnených členských štátoch, príspevky na financovanie podpory by sa nemali obmedzovať na banky z jediného členského štátu. Pokiaľ ide o účinnosť, schopnosť fondu združovať zdroje zo všetkých bánk eurozóny poskytuje oveľa účinnejší vankúš proti bankovým krízam, keď sú straty asymetricky koncentrované v niektorých členských štátoch, a v tomto ohľade slúži v rámci celej eurozóny ako poistný mechanizmus. Nedávna kríza ukázala, že k stratám v jednotlivých členských štátoch došlo diferencovaným spôsobom. Keďže je pravdepodobné, že straty z akýchkoľvek budúcich otrasov v bankovom sektore budú v ktoromkoľvek momente v čase koncentrované v niektorých členských štátoch, oproti vnútroštátnym zabezpečovacím mechanizmom uplatňovaným individuálne bude pri absorbovaní takýchto otrasov účinnejším zabezpečovacím mechanizmom spoločný európsky súkromný zabezpečovací mechanizmus, a to prostredníctvom ex ante – a v extrémnych prípadoch aj ex post – príspevkov bankového sektora v celej eurozóne. Ak bude preto fond združovať zdroje na európskej úrovni, bude predstavovať väčšiu „palebnú silu“ a zvýši odolnosť bankového systému. Rovnomerným rozložením mimoriadnych ex post príspevkov na všetky banky vo všetkých zúčastnených členských štátoch sa zároveň zníži úroveň takýchto príspevkov pre každú banku, čím sa obmedzia prípadné procyklické účinky takýchto príspevkov. Navyše mechanizmom, v rámci ktorého absorbovanie strát presahuje štátne hranice, sa môže účinným spôsobom prerušiť bludný kruh vzájomnej závislosti medzi bankovou krízou v danom členskom štáte a fiškálnou pozíciou daného štátu. Ak by jednotný fond na riešenie krízových situácií existoval od začiatku finančnej krízy, týmto spôsobom by sa zároveň bolo bývalo zmiernilo súčasné bremeno niektorých členských štátov. Navyše jednotný fond na riešenie krízových situácií, ktorý má schopnosť združovať finančné prostriedky bankového sektora vo všetkých zúčastnených členských štátoch, sa bude opierať o väčšiu základňu príspevkov, a preto bude disponovať lepšou reputáciou, čo rade umožní vypožičiavať si v prípade potreby na trhu viac a za nižšiu cenu. Väčšia schopnosť získavať finančné prostriedky externe na trhu bude znamenať, že fond sa v prípadoch extrémnych strát nebude musieť do takej miery spoliehať na verejné financie, čím by sa ďalej prispelo k narušeniu väzby medzi štátmi a bankami a k ochrane daňovníkov pred nákladmi na riešenie krízových situácií. Zriadenie jednotného fondu sa napokon takisto vyžaduje aj na účely riadneho zosúladenia motivačných faktorov vo všetkých inštitúciách bankovej únie. Ak by sa najmä v prípade cezhraničných bankových skupín museli prostriedky na pokrytie nákladov na riešenie krízových situácií, ktoré prekročili rámec prostriedkov absorbovaných akcionármi a veriteľmi, poskytnúť z vnútroštátnych fondov, zhoršila by sa účinnosť nie len jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií, ale aj jednotného mechanizmu dohľadu. Zriadenie jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií si vyžaduje, aby rada pre riešenie krízových situácií disponovala rýchlym a účinným prístupom k jednotnému fondu na riešenie krízových situácií. Fond vytvára súkromnú vonkajšiu vrstvu, ktorá môže poskytnúť strednodobé až dlhodobé financovanie, aby sa predišlo využívaniu verejných prostriedkov na riešenie krízových situácií bánk alebo aby sa využívanie takýchto prostriedkov minimalizovalo. Navyše sa ním zvyšuje účinnosť procesu riešenia krízových situácií tak, že sa predíde problémom s koordináciou, ku ktorým dochádza pri využívaní vnútroštátnych finančných prostriedkov, najmä v prípade cezhraničných skupín. 4.3.2. Financovanie fondu S cieľom zabezpečiť dostatočné financovanie, vyhnúť sa procyklickosti priebežne financovaných systémov a minimalizovať nutnosť požadovania externej finančnej podpory musí mať fond k dispozícii rýchlo dostupné zdroje. S týmto cieľom by cieľová úroveň fondu mala byť minimálne 1 % krytých vkladov v bankovom systéme zúčastnených členských štátov, čo by postačovalo na zabezpečenie riadneho riešenia krízových situácií počas budúcich kríz za predpokladu, že veriteľom sa z vnútorných zdrojov poskytne záchrana minimálne až 8 % celkových pasív a vlastných zdrojov inštitúcie, ktorej krízová situácia sa rieši. Na základe údajov z roku 2011 o bankách a na základe odhadovanej sumy krytých vkladov v držbe bánk v eurozóne by cieľová úroveň 1 % pre jednotný fond na riešenie krízových situácií zodpovedala sume približne 55 miliárd EUR. Cieľová úroveň fondu v absolútnom vyjadrení (v EUR) zostane dynamicky stanovovaná a bude sa automaticky zvyšovať, ak dôjde k rastu bankového sektora. Pred tým, než fond dosiahne svoju plnú cieľovú úroveň, sa počíta s prechodným obdobím 10 rokov. Toto obdobie by sa mohlo predĺžiť na 14 rokov, ak dôjde k vyplácaniu prostriedkov z fondu, ktorých výška presiahne polovicu cieľovej úrovne fondu. Ak počas prvotnej fázy budovania fondu nedôjde k žiadnemu vyplácaniu prostriedkov, bankový sektor by každoročne prispieval približne jednou desatinou cieľovej sumy, resp. v absolútnom vyjadrení sumou približne 5,5 miliardy EUR. Po prvotnej fáze budovania fondu budú banky musieť odvádzať dodatočné príspevky, ak ich príspevkový základ narastie alebo ak dôjde k vyplateniu prostriedkov z fondu. Ak sa dostupné finančné prostriedky fondu znížia na úroveň nižšiu než polovica jeho cieľovej úrovne, banky budú musieť ročne prispievať minimálne jednou pätinou celkových pasív (okrem regulatórneho kapitálu a krytých vkladov) všetkých bánk v členských štátoch zúčastnených na jednotnom mechanizme riešenia krízových situácií. Príspevky sa budú vypočítavať v súlade so smernicou o ozdravení a riešení krízových situácií bánk na základe pasív banky okrem jej vlastných zdrojov a krytých vkladov a budú upravené podľa ich rizikového profilu. To znamená, že banky, ktoré sú financované takmer výlučne z vkladov, budú v praxi musieť platiť veľmi nízke príspevky. Tieto banky budú samozrejme prispievať do vnútroštátnych systémov ochrany vkladov. Počíta sa s ochrannými opatreniami, aby sa predišlo situácii, keď by uvalenie takýchto príspevkov vytvorilo problémy týkajúce sa finančnej stability zdravých inštitúcií, t. j. dočasná výnimka z povinnosti platiť ex post príspevky. V prípade, že ex ante príspevky nepostačujú a ex post príspevky nie sú okamžite dostupné, môže byť potrebné dodatočné záložné financovanie, a to najmä v prechodnej fáze, aby sa zabezpečila kontinuita systémových funkcií banky (bánk) v celom procese reštrukturalizácie. Fond bude môcť zmluvne zabezpečovať výpožičky alebo iné formy podpory od finančných inštitúcií alebo iných tretích strán, ak je to nevyhnutné na financovanie riešenia krízovej situácie (a to aj z verejných zdrojov). Túto podporu v zásade splatí späť samotná inštitúcia, ktorej krízová situácia sa rieši. Ak by to však nebolo možné, v nariadení sa počíta s tým, že straty sa rozdelia medzi všetky banky podliehajúce mechanizmu ex post príspevkov. Týmto sa zabezpečí, aby bolo prípadné použitie verejných zdrojov v strednodobom horizonte neutrálne. Aby sa zabránilo znevýhodneniu členských štátov, ktoré fond na riešenie krízových situácií zriadili v čase nadobudnutia účinnosti tohto návrhu, v nariadení sa necháva na dotknuté členské štáty, aby rozhodli, akým spôsobom sa na účely splnenia povinností bánk podľa tohto nariadenia majú používať existujúce vnútroštátne fondy na riešenie krízových situácií. 4.3.3. Úloha systémov ochrany vkladov v súvislosti s riešením krízových situácií Ak sa rieši krízová situácia určitej banky, vnútroštátny systém ochrany vkladov, ku ktorému je daná banka pridružená, prispeje do výšky krytých vkladov takou sumou strát, ktorú by musel znášať, keby sa banka zlikvidovala v rámci bežného konkurzného konania. To je úloha, ktorá je už plne stanovená v smernici [ ]. SRM navyše nemá vplyv na schémy inštitucionálneho zabezpečenia a iné mechanizmy finančnej podpory v rámci skupín, ktoré zaviedli určité skupiny úverových inštitúcií. Intervencia SRM prebehne len vtedy, keď takéto riešenia súkromného sektora nebudú pri riešení úpadku banky úspešné. 4.3.4. Úloha fondu pri riešení krízových situácií skupín zahŕňajúcich aj inštitúcie mimo SRM Na účely riešenia krízových situácií skupín zahŕňajúcich tak inštitúcie patriace do SRM, ako aj inštitúcie nespadajúce do SRM, bude príspevok fondu zodpovedať tým častiam skupiny, ktoré patria do SRM, pričom zvyšok sa pokryje z vnútroštátnych mechanizmov financovania mimo príspevkov SRM. S cieľom posilniť financovanie riešenia krízových situácií na celom vnútornom trhu návrh umožňuje fondu dobrovoľne si vypožičiavať od iných mechanizmov financovania riešenia krízových situácií alebo takýmto mechanizmom požičiavať. To fondu umožní znášať vyplácanie značných prostriedkov, ktoré nie sú kryté ex ante a ex post príspevkami. Zároveň sa tým podporia mechanizmy financovania riešenia krízových situácií v členských štátoch mimo SRM. 4.3.5. Nahradenie vnútroštátnych mechanizmov financovania riešenia krízových situácií Keďže fond nahrádza vnútroštátne mechanizmy financovania riešenia krízových situácií členských štátov, ktoré sa na ňom zúčastňujú, členské štáty, ktoré už zriadili vnútroštátne mechanizmy financovania riešenia krízových situácií v čase nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia, sa môžu rozhodnúť, či budú používať takéto mechanizmy podľa svojho vnútroštátneho práva. Členské štáty by takisto mohli rozhodnúť o tom, že tieto vnútroštátne mechanizmy financovania riešenia krízových situácií budú platiť príspevky do fondu v mene svojich bánk až dovtedy, kým tieto mechanizmy nebudú úplne vyčerpané. 5. VPLYV NA ROZPOČET Rada pre riešenie krízových situácií bude plne financovaná z príspevkov finančných inštitúcií. Určitý mierny vplyv na rozpočet Únie však nastane v počiatočnej fáze zriaďovania rady. Podrobnosti sú uvedené v pripojenom finančnom výkaze. 2013/0253 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií bánk a ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky[11], so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[12], konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) Lepšie integrovaný vnútorný trh s bankovými službami zohráva kľúčovú úlohu v záujme posilnenia oživenia hospodárstva v Únii. Súčasná finančná a hospodárska kríza však ukázala, že fungovanie vnútorného trhu v tejto oblasti je ohrozené a že existuje čoraz väčšie riziko finančnej fragmentácie. Znížila sa likvidita medzibankových trhov a dochádza k poklesu cezhraničných bankových činností v dôsledku strachu z „nákazy“ a nedostatočnej dôvery v iné vnútroštátne bankové systémy a v schopnosť členských štátov podporovať banky. (2) Túto nedostatočnú dôveru a nestabilitu na trhu prehlbujú rozdiely vo vnútroštátnych pravidlách riešenia krízových situácií medzi rôznymi členskými štátmi a v príslušných administratívnych postupoch, ako aj absencia jednotného rozhodovacieho procesu na úrovni Únie na riešenie krízových situácií cezhraničných bánk, keďže nezabezpečujú istotu a predvídateľnosť v súvislosti s možným výsledkom úpadku banky. Rozhodnutia o riešení krízových situácií prijaté na vnútroštátnej úrovni môžu spôsobiť narušenie hospodárskej súťaže a v konečnom dôsledku môžu oslabiť fungovanie vnútorného trhu. (3) Rôzne postupy členských štátov pri zaobchádzaní s veriteľmi bánk, ktorých krízová situácia sa rieši, a pri záchrane bánk v úpadku pomocou vonkajších zdrojov (bail out) majú vplyv najmä na vnímané kreditné riziko, finančné zdravie a platobnú schopnosť ich bánk. To oslabuje dôveru verejnosti v bankový sektor a bráni uplatňovaniu slobody usadiť sa a slobodnému poskytovaniu služieb v rámci vnútorného trhu, pretože náklady na financovanie by boli nižšie, keby takéto rozdiely v postupoch členských štátov neexistovali. (4) Rozdiely vo vnútroštátnych pravidlách riešenia krízových situácií medzi rôznymi členskými štátmi a v príslušných administratívnych postupoch môžu viesť k vyšším nákladom bánk a zákazníkov na prijaté úvery a pôžičky len z dôvodu ich miesta usadenia a bez ohľadu na ich skutočnú úverovú bonitu. Okrem toho zákazníci bánk v niektorých členských štátoch čelia vyšším výpožičným sadzbám než zákazníci bánk v iných členských štátoch bez ohľadu na svoju úverovú bonitu. (5) Pokiaľ pravidlá a postupy riešenia krízových situácií a prístupy k rozdeleniu bremena zostanú vnútroštátne a finančné zdroje potrebné na financovanie riešenia krízových situácií sa získavajú a vynakladajú na vnútroštátnej úrovni, vnútorný trh bude aj naďalej roztrieštený. Vnútroštátne orgány dohľadu majú navyše silnú motiváciu minimalizovať potenciálny vplyv bankových kríz na svoje národné hospodárstva tým, že prijmú jednostranné opatrenia zamerané na účelové viazanie bankových operácií, napríklad obmedzením prevodov a požičiavania v rámci skupiny alebo ukladaním prísnejších požiadaviek na likviditu a kapitálových požiadaviek dcérskym spoločnostiam v rámci svojich jurisdikcií, do ktorých patria materské spoločnosti v potenciálnom úpadku. Obmedzujú sa tak cezhraničné činnosti bánk, čím vznikajú prekážky pri uplatňovaní základných slobôd a narúša sa hospodárska súťaž na vnútornom trhu. (6) Vnútroštátne pravidlá riešenia krízových situácií bánk sa do určitej miery harmonizovali smernicou Európskeho parlamentu a Rady [][13], v ktorej sa stanovila spolupráca orgánov pre riešenie krízových situácií v prípade, keď riešia úpadok cezhraničných bánk. Harmonizácia stanovená smernicou [] však ešte nie je dokončená a rozhodovací proces nie je centralizovaný. V smernici [] sa v zásade stanovujú spoločné nástroje a právomoci na riešenie krízových situácií, ktoré majú k dispozícii vnútroštátne orgány každého členského štátu, ktoré sa však môžu rozhodnúť podľa vlastného uváženia, ako budú uplatňovať dané nástroje a používať vnútroštátne mechanizmy financovania na podporu postupov riešenia krízových situácií. Smernica [] nezabraňuje tomu, aby členské štáty prijímali samostatné a potenciálne nekonzistentné rozhodnutia týkajúce sa riešenia krízových situácií cezhraničných skupín, ktoré môžu ovplyvniť výšku celkových nákladov na riešenie krízových situácií. Keďže sa v nej navyše stanovujú vnútroštátne mechanizmy financovania, nezabezpečuje dostatočné zníženie závislosti bánk od podpory z rozpočtov jednotlivých štátov a nezabraňuje prijímaniu rôznych prístupov členských štátov k využívaniu mechanizmov financovania. (7) Zabezpečenie toho, aby sa v rámci Únie prijímali účinné jednotné rozhodnutia o riešení krízových situácií bánk v úpadku, okrem iného aj v súvislosti s používaním financovania získaného na úrovni Únie, zohráva kľúčovú úlohu z hľadiska dobudovania vnútorného trhu s finančnými službami. V rámci vnútorného trhu môže úpadok bánk v jednom členskom štáte ovplyvniť stabilitu finančných trhov v celej Únii. Zabezpečenie účinných a jednotných pravidiel riešenia krízových situácií a rovnocenných podmienok financovania riešenia krízových situácií vo všetkých členských štátoch je ako prostriedok na zachovanie hospodárskej súťaže a zlepšenie fungovania vnútorného trhu v najlepšom záujme nielen členských štátov, v ktorých banky vykonávajú svoju činnosť, ale aj všetkých členských štátov vo všeobecnosti. Bankové systémy na vnútornom trhu sú vo vysokej miere navzájom prepojené, bankové skupiny sú medzinárodné a banky majú veľký percentuálny podiel zahraničných aktív. Ak by sa jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií nezriadil, bankové krízy v členských štátoch zúčastnených na jednotnom mechanizme dohľadu (ďalej len „JMD“) by mali silnejší negatívny systémový vplyv aj na nezúčastnené členské štáty. Zriadením jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií sa zvýši stabilita bánk v zúčastnených členských štátoch a predíde sa presahovaniu účinkov kríz do nezúčastnených členských štátov, čím sa uľahčí fungovanie celého vnútorného trhu. (8) V nadväznosti na zriadenie JMD nariadením Rady (EÚ) č. …/…[14], ktorým sa zabezpečuje centrálny dohľad Európskej centrálnej banky (ďalej len „ECB“) nad bankami v zúčastnených členských štátoch, dochádza k nesúladu medzi dohľadom Únie nad takýmito bankami a vnútroštátnym zaobchádzaním s týmito bankami pri konaní zameranom na riešenie krízových situácií podľa smernice []. (9) Zatiaľ čo banky v členských štátoch mimo JMD využívajú zosúladené vnútroštátne mechanizmy dohľadu a riešenia krízových situácií a finančné zabezpečovacie mechanizmy, na banky v členských štátoch zúčastnených na JMD sa vzťahujú mechanizmy Únie v oblasti dohľadu a vnútroštátne mechanizmy riešenia krízových situácií a finančné zabezpečovacie mechanizmy. Tento nesúlad vytvára znevýhodnenie v hospodárskej súťaži pre banky v členských štátoch zúčastnených na JMD v porovnaní s bankami v ostatných členských štátoch. Keďže sa dohľad a riešenie krízových situácií vykonávajú na dvoch rôznych úrovniach v rámci JMD, intervencia a riešenie krízových situácií bánk v členských štátoch zúčastnených na JMD by neboli až také rýchle, konzistentné a účinné ako v prípade bánk v členských štátoch mimo JMD. To má negatívne dôsledky pre náklady na financovanie týchto bánk a vytvára znevýhodnenie v hospodárskej súťaži, ktoré poškodzuje členské štáty, v ktorých tieto banky vykonávajú svoju činnosť, ako aj celkové fungovanie vnútorného trhu. Z tohto dôvodu je na zaručenie rovnakých podmienok nevyhnutný centralizovaný mechanizmus riešenia krízových situácií pre všetky banky vykonávajúce svoju činnosť v členských štátoch zúčastnených na JMD. (10) Rozdelenie zodpovednosti v oblasti riešenia krízových situácií medzi vnútroštátnu úroveň a úroveň Únie by sa malo zosúladiť s rozdelením zodpovednosti v oblasti dohľadu medzi týmito úrovňami. Pokiaľ dohľad zostane na vnútroštátnej úrovni v členskom štáte, tento členský štát by mal zostať zodpovedný za finančné dôsledky úpadku banky. Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií by sa mal preto rozšíriť na banky a finančné inštitúcie, ktoré sú usadené v členských štátoch zúčastnených na JMD a ktoré podliehajú dohľadu ECB v rámci JMD. Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií by sa nemal vzťahovať na banky usadené v členských štátoch nezúčastnených na JMD. Keby sa na takéto členské štáty vzťahoval jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií, vznikli by tak pre ne nesprávne stimuly. Najmä orgány dohľadu v týchto členských štátoch by mohli zaujať zhovievavejší postoj voči bankám patriacim do ich jurisdikcie, keďže by finančné riziká úpadku týchto bánk nemuseli znášať v plnom rozsahu. Z tohto dôvodu by sa v záujme zabezpečenia paralelnosti s JMD mal jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií vzťahovať na členské štáty zúčastnené na JMD. Ak členské štáty vstúpia do JMD, mal by sa na ne automaticky vzťahovať aj jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií. V konečnom dôsledku sa očakáva, že jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií sa rozšíri na celý vnútorný trh. (11) Kľúčovým prvkom, bez ktorého by jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií nemohol riadne fungovať, je jednotný fond na riešenie krízových situácií bánk (ďalej len „fond“). Rôzne systémy vnútroštátneho financovania by narušili uplatňovanie jednotných pravidiel riešenia krízových situácií bánk na vnútornom trhu. Fond by mal pomôcť zabezpečiť jednotné administratívne postupy pri financovaní riešenia krízových situácií a zabrániť vytváraniu prekážok pri uplatňovaní základných slobôd alebo narúšaniu hospodárskej súťaže v dôsledku rozdielnych vnútroštátnych postupov. Fond by mali financovať priamo banky a mal by sa združovať na úrovni Únie, aby sa zdroje na riešenie krízových situácií mohli objektívne rozdeľovať medzi členské štáty, čím by sa zvýšila finančná stabilita a obmedzila súvislosť medzi vnímanou fiškálnou pozíciou jednotlivých členských štátov a nákladmi na financovanie bánk a spoločností vykonávajúcich svoju činnosť v týchto členských štátoch. (12) Je preto potrebné prijať opatrenia na vytvorenie jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií pre všetky členské štáty zúčastnené na jednotnom mechanizme dohľadu s cieľom uľahčiť riadne a stabilné fungovanie vnútorného trhu. (13) Centralizované uplatňovanie pravidiel riešenia krízových situácií bánk stanovených v smernici [] jednotným orgánom Únie pre riešenie krízových situácií v zúčastnených členských štátoch možno zabezpečiť len vtedy, keď sú pravidlá týkajúce sa zriadenia a fungovania jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií priamo uplatniteľné v členských štátoch s cieľom zabrániť rozdielnym výkladom v členských štátoch. To by malo priniesť prospech vnútornému trhu ako celku, pretože to pomôže zabezpečiť spravodlivú hospodársku súťaž a odstrániť prekážky slobodného uplatňovania základných slobôd, a to nie len v zúčastnených členských štátoch, ale na celom vnútornom trhu. (14) Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií by sa mal rovnako ako nariadenie Rady (EÚ) č. …/… vzťahovať na všetky úverové inštitúcie usadené v zúčastnených členských štátoch. V rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií by však malo byť možné riešiť krízovú situáciu akejkoľvek úverovej inštitúcie v zúčastnenom členskom štáte priamo, aby sa na vnútornom trhu predchádzalo asymetriám pri zaobchádzaní s inštitúciami v úpadku a veriteľmi v priebehu procesu riešenia krízových situácií. Pokiaľ materské spoločnosti, investičné spoločnosti a finančné inštitúcie podliehajú dohľadu ECB na konsolidovanom základe, mali by sa zahrnúť do rozsahu pôsobnosti jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií. Hoci ECB nad týmito inštitúciami nebude vykonávať individuálny dohľad, bude jediným orgánom dohľadu, ktorý bude mať celkový prehľad o riziku, ktorému je vystavená skupina a nepriamo jej jednotliví členovia. Ak by sa z rozsahu pôsobnosti jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií vylúčili subjekty, ktoré podliehajú dohľadu na konsolidovanom základe v rozsahu právomoci ECB, bolo by nemožné plánovať riešenie krízových situácií bankových skupín a prijať stratégiu riešenia krízových situácií skupín a zároveň by sa podstatne znížila účinnosť akýchkoľvek rozhodnutí o riešení krízových situácií. (15) V rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií by sa mali rozhodnutia prijímať na najprimeranejšej úrovni. (16) ECB má ako orgán dohľadu v rámci JMD najlepšie možnosti posúdiť, či je úverová inštitúcia v úpadku alebo či pravdepodobne bude v úpadku a či neexistujú žiadne reálne vyhliadky na to, že by nejaké alternatívne opatrenie súkromného sektora alebo orgánu dohľadu zabránilo jej úpadku v primeranom časovom horizonte. Rada by mala po prijatí oznámenia ECB poskytnúť odporúčanie Komisii. Vzhľadom na potrebu vyvážiť rôzne príslušné záujmy by Komisia mala rozhodnúť, či krízovú situáciu inštitúcie začne riešiť alebo nie, a takisto by mala prijať rozhodnutie o jednoznačnom a podrobnom rámci pre riešenie krízových situácií, v ktorom sa stanovujú opatrenia na riešenie krízových situácií, ktoré má prijať rada. V tomto rámci by rada mala rozhodnúť o programe riešenia krízových situácií a dať inštrukcie vnútroštátnym orgánom pre riešenie krízových situácií v súvislosti s nástrojmi a právomocami na riešenie krízových situácií, ktoré sa majú vykonávať na vnútroštátnej úrovni. (17) Rada by mala byť splnomocnená prijímať rozhodnutia, a to najmä v súvislosti s plánovaním riešenia krízových situácií, posudzovaním riešiteľnosti krízových situácií, odstraňovaním prekážok brániacim riešiteľnosti krízovej situácie a prípravou opatrení na riešenie krízových situácií. Rade by pri plánovaní riešenia krízových situácií a pri príprave rozhodnutí o riešení krízových situácií mali pomáhať vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií. Keďže navyše výkon právomocí riešiť krízové situácie zahŕňa uplatňovanie vnútroštátneho práva, za vykonávanie rozhodnutí o riešení krízových situácií by mali byť zodpovedné vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií. (18) Z hľadiska dobrého fungovania vnútorného trhu zohráva kľúčovú úlohu to, aby sa tie isté pravidlá uplatňovali na všetky opatrenia na riešenie krízových situácií bez ohľadu na to, či ich prijímajú vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií podľa smernice [] alebo či sa prijímajú v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií. Komisia uvedené opatrenia posúdi podľa článku 107 ZFEÚ. Keď používanie mechanizmov riešenia krízových situácií nezahŕňa štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, Komisia by mala v záujme zabezpečenia rovnakých podmienok na celom jednotnom trhu posúdiť uvedené opatrenia analogicky podľa článku 107 ZFEÚ. Ak notifikácia podľa článku 108 ZFEÚ nie je potrebná, keďže použitie fondu navrhované radou nezahŕňa štátnu pomoc podľa článku 107 ZFEÚ, s cieľom zabezpečiť integritu vnútorného trhu medzi zúčastnenými a nezúčastnenými členskými štátmi by Komisia pri posudzovaní navrhovaného použitia fondu mala analogicky uplatňovať príslušné pravidlá štátnej pomoci podľa článku 107 ZFEÚ. Rada by nemala prijať rozhodnutie o programe riešenia krízových situácií, až kým Komisia prostredníctvom analógie s pravidlami štátnej pomoci nezabezpečí, že použitie fondu spĺňa rovnaké pravidlá ako intervencie zo strany mechanizmov riešenia krízových situácií. (19) S cieľom zabezpečiť rýchly a účinný rozhodovací proces pri riešení krízových situácií by rada mala byť osobitnou agentúrou Únie s osobitnou štruktúrou zodpovedajúcou jej osobitným úlohám, ktorá sa odlišuje od modelu všetkých ostatných agentúr Únie. V jej zložení by sa mali náležite zohľadniť všetky príslušné záujmy relevantné z pohľadu postupov riešenia krízových situácií. Rada by mala vykonávať svoju činnosť na výkonných a plenárnych zasadnutiach. Rada by na svojom výkonnom zasadnutí mala pozostávať z výkonného riaditeľa, zástupcu výkonného riaditeľa a zástupcov Komisie a ECB. Vzhľadom na úlohy rady by výkonného riaditeľa a zástupcu výkonného riaditeľa mala vymenovať Rada na návrh Komisie a po vypočutí Európskeho parlamentu. Pri rokovaní o riešení krízovej situácie banky alebo skupiny usadenej v rámci jedného zúčastneného členského štátu by rada na svojom výkonnom zasadnutí mala prizvať a do rozhodovacieho procesu zapojiť aj člena, ktorého vymenoval dotknutý členský štát a ktorý zastupuje svoj vnútroštátny orgán pre riešenie krízových situácií. Pri rokovaní o riešení krízovej situácie cezhraničnej skupiny by rada na svoje výkonné zasadnutie mala prizvať a do rozhodovacieho procesu zapojiť aj členov, ktorých vymenovali dotknuté domovské a všetky dotknuté hostiteľské členské štáty a ktorí zastupujú svoje dotknuté vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií. Domovské a hostiteľské orgány by však na rozhodovanie mali mať vyvážený vplyv, takže hostiteľské orgány by mali mať spolu jediný hlas. Na zasadnutia rady môžu byť prizvaní aj pozorovatelia vrátane zástupcu EMS a Euroskupiny. (20) Vzhľadom na úlohy rady a ciele riešenia krízových situácií, ktoré zahŕňajú ochranu verejných zdrojov, by sa fungovanie rady malo financovať z príspevkov platených inštitúciami v zúčastnených členských štátoch. (21) Vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií určené podľa smernice [] by v súvislosti so všetkými aspektmi týkajúcimi sa procesu rozhodovania o riešení krízových situácií mala nahradiť rada a prípadne Komisia. Vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií určené podľa smernice [] by mali aj naďalej vykonávať činnosti spojené s plnením programu riešenia krízových situácií, ktorý prijala rada. V záujme zabezpečenia transparentnosti a demokratickej kontroly, ako aj ochrany práv inštitúcií Únie by sa rada mala zodpovedať Európskemu parlamentu a Rade za akékoľvek rozhodnutia prijaté na základe tohto návrhu. Z rovnakých dôvodov transparentnosti a demokratickej kontroly by národné parlamenty mali mať určité práva na získavanie informácií o činnostiach rady a na zapájanie sa do dialógu s radou. (22) V prípadoch, keď sa v smernici [] stanovuje pre vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií možnosť uplatňovať zjednodušené povinnosti alebo udeliť výnimky v súvislosti s požiadavkou vypracovať návrhy plánov riešenia krízových situácií, mal by sa stanoviť postup, v rámci ktorého by rada mohla povoliť uplatňovanie takýchto zjednodušených povinností. (23) S cieľom zabezpečiť jednotný prístup pre inštitúcie a skupiny by mala byť rada splnomocnená vypracúvať plány riešenia krízových situácií pre takého inštitúcie a skupiny. Rada by mala posudzovať riešiteľnosť krízových situácií inštitúcií a skupín a prijímať opatrenia zamerané na odstraňovanie prípadných prekážok brániacich riešiteľnosti krízových situácií. Rada by mala požadovať od vnútroštátnych orgánov pre riešenie krízových situácií, aby uplatňovali takéto primerané opatrenia zamerané na odstraňovanie prekážok brániacich riešiteľnosti krízových situácií s cieľom zabezpečiť konzistentnosť a riešiteľnosť krízových situácií dotknutých inštitúcií. (24) Kľúčovým prvkom účinného riešenia krízových situácií je jeho plánovanie. Rada by preto mala mať právomoc požadovať zmeny štruktúry a organizácie inštitúcií alebo skupín s cieľom odstrániť praktické prekážky brániace uplatňovaniu nástrojov riešenia krízových situácií a zabezpečiť riešiteľnosť krízových situácií dotknutých subjektov. Vzhľadom na potenciálne systémovú povahu všetkých inštitúcií je nevyhnutné, aby v záujme zachovania finančnej stability mali orgány možnosť riešiť krízovú situáciu ktorejkoľvek inštitúcie. S cieľom rešpektovať slobodu podnikania stanovenú v článku 16 Charty základných práv by voľné uváženie rady malo byť obmedzené na to, čo je nevyhnutné na zjednodušenie štruktúry a operácií inštitúcie s výhradným cieľom zlepšiť riešiteľnosť jej krízovej situácie. Okrem toho by akékoľvek opatrenie uložené na takéto účely malo byť v súlade s právom Únie. Opatrenia by nemali priamo ani nepriamo diskriminovať z dôvodu štátnej príslušnosti a mali by byť zdôvodnené prevažujúcou potrebou zachovať finančnú stabilitu, ktorá je vo verejnom záujme. S cieľom stanoviť, či bolo opatrenie prijaté vo všeobecnom verejnom záujme, by rada konajúc vo všeobecnom verejnom záujme mala byť schopná dosahovať ciele riešenia krízových situácií bez toho, aby narážala na prekážky brániace uplatňovaniu nástrojov riešenia krízových situácií alebo jej schopnosti vykonávať právomoci, ktorými bola poverená. Opatrenie by navyše nemalo prekračovať rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov. (25) Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií by sa mal vybudovať na rámcoch, ktoré poskytuje smernica [] a JMD. Rada by preto mala byť splnomocnená včas intervenovať v prípade, keď sa zhoršuje finančná situácia alebo platobná schopnosť inštitúcie. Informácie, ktorá rada v tomto štádiu získava od vnútroštátnych orgánov pre riešenie krízových situácií alebo ECB, jej pomáhajú určiť, aké opatrenie by mohla prijať s cieľom pripraviť sa na riešenie krízovej situácie dotknutej inštitúcie. (26) S cieľom zabezpečiť rýchle opatrenie na riešenie krízovej situácie v prípade, keď sa stane potrebným, by rada v spolupráci s dotknutým príslušným orgánom alebo ECB mala pozorne monitorovať situáciu dotknutých inštitúcií, ako aj to, či tieto inštitúcie dodržiavajú opatrenie včasnej intervencie prijaté v súvislosti s nimi. (27) S cieľom minimalizovať narušenie finančného trhu a hospodárstva by sa proces riešenia krízových situácií mal dokončiť v krátkom čase. Komisia by počas celého procesu riešenia krízových situácií mala mať prístup k akýmkoľvek informáciám, ktoré považuje za potrebné, aby mohla prijať informované rozhodnutie v procese riešenia krízových situácií. Ak sa Komisia rozhodne začať riešiť krízovú situáciu inštitúcie, rada by mala bezodkladne prijať program riešenia krízových situácií, v ktorom sa stanovujú podrobné informácie o nástrojoch a právomociach na riešenie krízových situácií, ktoré sa majú uplatniť, ako aj o použití akýchkoľvek mechanizmov financovania. (28) Likvidácia inštitúcie v úpadku v rámci bežného konkurzného konania by mohla ohroziť finančnú stabilitu, prerušiť poskytovanie základných služieb a negatívne ovplyvniť ochranu vkladateľov. V takom prípade je uplatnenie nástrojov riešenia krízových situácií vo verejnom záujme. Cieľmi riešenia krízových situácií by preto malo byť zabezpečiť kontinuitu vykonávania základných finančných služieb, zachovať stabilitu finančného systému, znížiť morálny hazard minimalizáciou závislosti od verejnej finančnej podpory poskytovanej inštitúciám v úpadku a chrániť vkladateľov. (29) Pred tým, než možno prijať rozhodnutie o nepretržitom pokračovaní činnosti inštitúcie, by sa však mala zvážiť likvidácia insolventnej inštitúcie prostredníctvom bežného konkurzného konania. Nepretržité pokračovanie činnosti insolventnej inštitúcie by sa malo zachovať na účely finančnej stability a pokiaľ možno s využitím súkromných zdrojov. To možno dosiahnuť buď prostredníctvom predaja kupujúcemu zo súkromného sektora alebo fúziou s ním, alebo po odpísaní záväzkov inštitúcie alebo po konverzii jej dlhu na vlastný kapitál na účely rekapitalizácie. (30) Komisia a rada by pri výkone právomocí riešiť krízové situácie mali zabezpečiť, aby akcionári a veritelia znášali primeraný podiel strát, aby sa vymenili manažéri, aby sa minimalizovali náklady na riešenie krízovej situácie inštitúcie a aby sa so všetkými veriteľmi insolventnej inštitúcie, ktorí sú v rovnakej triede, zaobchádzalo podobným spôsobom. (31) Obmedzenia práv akcionárov a veriteľov by mali byť v súlade s článkom 52 Charty základných práv. Nástroje riešenia krízových situácií by sa preto mali uplatňovať len na tie inštitúcie, ktoré sú v úpadku alebo pravdepodobne budú v úpadku, a len ak je to nevyhnutné na dosahovanie cieľa vo verejnom záujme, ktorým je zachovať finančnú stabilitu. Nástroje riešenia krízových situácií by sa mali uplatniť najmä vtedy, keď inštitúciu nemožno zlikvidovať v rámci bežného konkurzného konania bez narušenia stability finančného systému, keď sú potrebné opatrenia na zabezpečenie rýchleho prevodu a pokračovania vykonávania systémovo významných funkcií a keď neexistujú žiadne reálne vyhliadky na akékoľvek alternatívne riešenie súkromného sektora, ktoré okrem iného zahŕňa zvýšenie kapitálu zo strany existujúcich akcionárov alebo akejkoľvek tretej strany, ktoré by postačovalo na obnovenie úplnej životaschopnosti inštitúcie. (32) Zasahovanie do práva vlastniť majetok by nemalo byť neprimerané. V dôsledku toho by dotknutým akcionárom a veriteľom nemali vzniknúť väčšie straty, než aké by im boli vznikli v prípade likvidácie inštitúcie v čase prijatia rozhodnutia o riešení krízovej situácie. V prípade čiastočného prevodu aktív inštitúcie, ktorej krízová situácia sa rieši, na súkromného kupujúceho alebo na preklenovaciu inštitúciu by sa zvyšná časť inštitúcie, ktorej krízová situácia sa rieši, mala zlikvidovať v rámci bežného konkurzného konania. S cieľom chrániť existujúcich akcionárov a veriteľov inštitúcie počas likvidácie by títo akcionári a veritelia mali mať nárok na to, aby im boli vyplatené ich pohľadávky aspoň v takej výške, akú by podľa odhadov boli bývali získali v prípade likvidácie celej inštitúcie v rámci bežného konkurzného konania. (33) V záujme ochrany práv akcionárov a s cieľom zabezpečiť, aby veritelia nezískali menej, než by boli získali v rámci bežného konkurzného konania, by sa mali stanoviť jednoznačné povinnosti týkajúce sa oceňovania aktív a záväzkov inštitúcie a mal by sa poskytnúť dostatočný čas na riadne posúdenie toho, aké zaobchádzanie by sa na nich bolo vzťahovalo v prípade likvidácie inštitúcie v rámci bežného konkurzného konania. S realizáciou takéhoto oceňovania by sa malo dať začať už vo fáze včasnej intervencie. Pred prijatím akékoľvek rozhodnutia by sa mal vykonať odhad hodnoty aktív a záväzkov inštitúcie a zaobchádzania, ktoré by sa vzťahovalo na akcionárov a veriteľov v rámci bežného konkurzného konania. (34) Je dôležité, aby sa pri úpadku inštitúcie zaúčtovali straty. Usmerňujúcou zásadou oceňovania aktív a záväzkov inštitúcií v úpadku by mala byť ich trhová hodnota v čase uplatnenia nástrojov riešenia krízových situácií, pokiaľ trhy fungujú riadne. V prípade závažného narušenia fungovania trhov by ocenenie malo vychádzať z náležite zdôvodnenej dlhodobej ekonomickej hodnoty aktív a záväzkov. Z dôvodov naliehavosti by malo byť možné, aby rada vykonala rýchle dočasné ocenenie aktív alebo záväzkov inštitúcie v úpadku, ktoré by malo platiť až do vykonania nezávislého ocenenia. (35) S cieľom zabezpečiť zachovanie objektívnosti a predvídateľnosti procesu riešenia krízových situácií je potrebné stanoviť hierarchiu odpisovania alebo konverzie nezabezpečených pohľadávok veriteľov voči inštitúcii, ktorej krízová situácia sa rieši. S cieľom obmedziť riziko vzniku väčších strát pre veriteľov než v prípade likvidácie inštitúcie v rámci bežného konkurzného konania by sa hierarchia, ktorá sa má stanoviť, mala uplatňovať pri bežnom konkurznom konaní aj pri odpisovaní alebo konverzii v rámci riešenia krízových situácií. Uľahčilo by sa tak aj oceňovanie dlhu. (36) Komisia by mala stanoviť rámec pre opatrenia na riešenie krízových situácií, ktoré sa majú prijať podľa okolností prípadu, a mala by byť schopná určiť všetky potrebné nástroje riešenia krízových situácií, ktoré sa majú použiť. V tomto jednoznačnom a presnom rámci by rada mala prijať rozhodnutie o podrobnom programe riešenia krízových situácií. Príslušné nástroje riešenia krízových situácií by mali zahŕňať nástroj odpredaja obchodnej činnosti, nástroj preklenovacej inštitúcie, nástroj záchrany pomocou vnútorných zdrojov a nástroj oddelenia aktív, ktoré sa stanovujú aj v smernici []. Rámec by mal takisto umožniť posúdiť, či sú splnené podmienky na odpísanie a konverziu kapitálových nástrojov. (37) Nástroj odpredaja obchodnej činnosti by mal umožniť predaj inštitúcie alebo časti jej obchodnej činnosti jednému alebo viacerým kupujúcim bez súhlasu akcionárov. (38) Nástroj oddelenia aktív by mal umožniť orgánom prevádzať aktíva so zníženou výkonnosťou alebo so zníženou hodnotou na osobitný subjekt. Tento nástroj by sa mal použiť len spolu s ďalšími nástrojmi, aby inštitúcia v úpadku nezískala neprimeranú konkurenčnú výhodu. (39) Účinným režimom riešenia krízových situácií by sa mali minimalizovať náklady na riešenie krízovej situácie inštitúcie v úpadku, ktoré znášajú daňovníci. Takisto by sa ním malo zabezpečiť, aby bez ohrozenia finančnej stability bolo možné riešiť aj krízové situácie veľkých inštitúcií systémového významu. Nástroj záchrany pomocou vnútorných zdrojov dosahuje tento cieľ tak, že zabezpečuje, aby akcionári a veritelia subjektu utrpeli primerané straty a znášali primeranú časť uvedených nákladov. Na tento účel by sa v zmysle odporúčania Rady pre finančnú stabilitu do rámca pre riešenie krízových situácií mali zahrnúť štatutárne právomoci odpísať dlh ako dodatočná možnosť spolu s ďalšími nástrojmi riešenia krízových situácií. (40) S cieľom zabezpečiť potrebnú flexibilitu pri rozdeľovaní strát medzi veriteľov v celej škále okolností je vhodné, aby sa nástroj záchrany pomocou vnútorných zdrojov uplatňoval v prípade, keď je cieľom riešenia krízovej situácie inštitúcie v úpadku zachovať nepretržité pokračovanie jej činnosti, ak existujú reálne vyhliadky na možné obnovenie životaschopnosti inštitúcie, ako aj v prípade, keď sa systémovo významné služby prevádzajú na preklenovaciu inštitúciu a zvyšná časť inštitúcie prestáva vykonávať svoju činnosť a je zlikvidovaná. (41) Ak sa nástroj záchrany pomocou vnútorných zdrojov uplatňuje s cieľom obnoviť kapitál inštitúcie v úpadku, aby jej umožnil nepretržité pokračovanie vykonávania jej činnosti, riešenie krízovej situácie prostredníctvom nástroja záchrany pomocou vnútorných zdrojov by mala vždy sprevádzať výmena manažmentu a následná reštrukturalizácia inštitúcie a jej činností spôsobom, ktorým sa odstraňujú príčiny jej úpadku. Táto reštrukturalizácia by sa mala uskutočniť realizáciou plánu reorganizácie obchodnej činnosti. (42) Nie je vhodné uplatňovať nástroj záchrany pomocou vnútorných zdrojov na pohľadávky, pokiaľ sú zabezpečené, kolateralizované alebo inak zaručené. S cieľom zabezpečiť, aby bol nástroj záchrany pomocou vnútorných zdrojov účinný a aby dosiahol svoje ciele, by však malo byť možné uplatňovať ho na čo najširšiu škálu nezabezpečených záväzkov inštitúcie v úpadku. Z rozsahu uplatňovania nástroja záchrany pomocou vnútorných zdrojov je však vhodné vylúčiť určité druhy nezabezpečených záväzkov. Z dôvodov verejného poriadku a účinného riešenia krízových situácií by sa nástroj záchrany pomocou vnútorných zdrojov nemal uplatňovať na vklady chránené podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/19/ES[15], na záväzky zamestnancov inštitúcie v úpadku ani na komerčné pohľadávky, ktoré sa týkajú tovaru a služieb nevyhnutných na každodenné fungovanie inštitúcie. (43) Nástroj záchrany pomocou vnútorných zdrojov by sa nemal uplatňovať na vkladateľov, ktorí majú v držbe vklady chránené systémom ochrany vkladov. Systém ochrany vkladov však prispieva k financovaniu procesu riešenia krízových situácií, a to do výšky odškodného, ktorú by musel vyplatiť svojim vkladateľom. Výkonom právomocí uskutočniť záchranu pomocou vnútorných zdrojov by sa zabezpečilo, aby vkladatelia mali k svojim vkladom prístup aj naďalej, čo je hlavným dôvodom vytvorenia systémov ochrany vkladov. Keby sa zapojenie týchto systémov v takýchto prípadoch nestanovilo, vznikla by nespravodlivá výhoda vo vzťahu k ostatným veriteľom, ktorí by podliehali výkonu právomocí orgánu pre riešenie krízových situácií. (44) S cieľom realizovať rozdeľovanie bremena medzi akcionárov a podriadených veriteľov v zmysle požiadaviek podľa pravidiel štátnej pomoci by sa nástroj záchrany pomocou vnútorných zdrojov mohol uplatňovať analogicky v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií od začatia uplatňovania tohto nariadenia. (45) S cieľom zabrániť tomu, aby inštitúcie štruktúrovali svoje záväzky spôsobom, ktorý obmedzuje účinnosť nástroja záchrany pomocou vnútorných zdrojov, by rada mala mať možnosť stanoviť, že inštitúcie by vždy mali mať v držbe súhrnnú sumu vlastných zdrojov, podriadeného dlhu a nadriadených záväzkov, ktoré podliehajú nástroju záchrany pomocou vnútorných zdrojov (v percentuálnom vyjadrení ako podiel celkových pasív inštitúcie) a ktoré nespĺňajú kritériá na vlastné zdroje na účely nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013[16] a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013[17]. (46) Najlepšia metóda riešenia krízových situácií by sa mala vybrať podľa okolností prípadu a na tento účel by mali byť k dispozícii všetky nástroje riešenia krízových situácií stanovené v smernici []. (47) Smernicou [] sa vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií poverili právomocou odpísať kapitálové nástroje a vykonať ich konverziu, keďže sa podmienky odpísania a konverzie kapitálových nástrojov môžu zhodovať s podmienkami riešenia krízových situácií, a v takom prípade sa má posúdiť, či na obnovenie finančného zdravia dotknutého subjektu postačuje výlučne odpísanie a konverzia kapitálových nástrojov alebo či je nevyhnutné prijať aj opatrenie na riešenie krízovej situácie. Platí pravidlo, že táto právomoc sa bude používať v kontexte riešenia krízových situácií. Komisia by vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií mala nahradiť aj v tejto funkcii, a mala by byť preto splnomocnená posúdiť, či sú splnené podmienky na odpísanie a konverziu kapitálových nástrojov, a rozhodnúť, či sa krízová situácia subjektu má začať riešiť v prípade, ak sú zároveň splnené požiadavky na riešenie krízových situácií. (48) Vo všetkých zúčastnených členských štátoch by sa mala zabezpečiť efektívnosť a jednotnosť opatrení na riešenie krízových situácií. Rada by na tento účel mala byť vo výnimočných prípadoch a v prípade, keď vnútroštátny orgán pre riešenie krízových situácií neuplatnil rozhodnutie rady alebo ho neuplatnil dostatočne, splnomocnená previesť na inú osobu špecifikované práva, aktíva alebo záväzky inštitúcie, ktorej krízová situácia sa rieši, alebo požadovať konverziu dlhových nástrojov, ktoré obsahujú zmluvnú podmienku na konverziu za určitých okolností. Akékoľvek opatrenie vnútroštátnych orgánov pre riešenie krízových situácií, ktorým by sa obmedzil alebo ovplyvnil výkon právomocí alebo funkcií rady, by sa malo vylúčiť. (49) S cieľom zvýšiť účinnosť jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií by rada mala za všetkých okolností úzko spolupracovať s Európskym orgánom pre bankovníctvo. V prípade, keď je to vhodné, by rada mala spolupracovať aj s Európskym orgánom pre cenné papiere a trhy, Európskym orgánom pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov a Európskym výborom pre systémové riziká a s ďalšími orgánmi, ktoré sú súčasťou európskeho systému orgánov finančného dohľadu. Rada by mala navyše úzko spolupracovať s ECB a s ďalšími orgánmi splnomocnenými vykonávať dohľad nad úverovými inštitúciami v rámci JMD, a to najmä v prípade skupín, ktoré podliehajú dohľadu ECB na konsolidovanom základe. S cieľom účinne riadiť proces riešenia krízových situácií bánk v úpadku by rada mala spolupracovať s vnútroštátnymi orgánmi pre riešenie krízových situácií vo všetkých fázach procesu riešenia krízových situácií. Spolupráca s uvedenými orgánmi je preto potrebná nielen na vykonávanie rozhodnutí o riešení krízových situácií, ktoré prijala rada, ale aj pred prijatím akéhokoľvek rozhodnutia o riešení krízovej situácie vo fáze plánovania riešenia krízových situácií alebo počas fázy včasnej intervencie. (50) Keďže rada nahrádza vnútroštátne orgány pre riešenie krízových situácií v zúčastnených členských štátoch v súvislosti s ich rozhodnutiami o riešení krízových situácií, rada by tieto orgány mala nahradiť aj na účely spolupráce s nezúčastnenými členskými štátmi, pokiaľ ide o funkcie riešenia krízových situácií. Rada by mala zastupovať najmä všetky orgány zo zúčastnených členských štátov v kolégiách pre riešenie krízových situácií, ktoré zahŕňajú orgány z nezúčastnených členských štátov. (51) Vzhľadom na to, že mnohé inštitúcie nevykonávajú svoju činnosť len v rámci Únie, ale aj v medzinárodnom meradle, účinný mechanizmus riešenia krízových situácií musí stanoviť zásady spolupráce s dotknutými orgánmi z tretích krajín. Orgánom z tretích krajín by sa mala poskytovať podpora v súlade s právnym rámcom stanoveným v článku 88 smernice []. Na tento účel a vzhľadom na to, že rada by mala byť jediným orgánom splnomocneným riešiť krízové situácie bánk v úpadku v zúčastnených členských štátoch, by rada mala mať výhradnú právomoc uzatvárať s týmito orgánmi z tretích strán nezáväzné dohody o spolupráci v mene vnútroštátnych orgánov zúčastnených členských štátov. (52) Aby rada mohla svoje úlohy vykonávať účinne, mala by mať vhodné vyšetrovacie právomoci. Mala by mať možnosť požadovať všetky potrebné informácie, a to buď priamo, alebo prostredníctvom vnútroštátnych orgánov pre riešenie krízových situácií, a vykonávať vyšetrovania a kontroly na mieste, podľa okolností v spolupráci s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi. V kontexte riešenia krízových situácií by rada mohla vykonávať kontroly na mieste s cieľom účinne monitorovať vykonávanie rozhodnutí vnútroštátnymi orgánmi a zabezpečiť, aby Komisia a rada prijímali svoje rozhodnutia na základe úplne presných informácií. (53) S cieľom zabezpečiť prístup rady ku všetkým relevantným informáciám by zamestnanci nemali mať možnosť dovolávať sa pravidiel služobného tajomstva, aby zabránili poskytnutiu informácií rade. (54) S cieľom zabezpečiť dodržiavanie rozhodnutí prijatých v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií by sa v prípade porušenia mali uložiť primerané a odradzujúce sankcie. Rada by mala mať právo dávať inštrukcie vnútroštátnym orgánom pre riešenie krízových situácií, aby ukladali pokuty alebo periodické sankčné platby spoločnostiam za neplnenie záväzkov vyplývajúcich z jej rozhodnutí. Rada by s cieľom zabezpečiť konzistentné, efektívne a účinné postupy vymáhania mala mať právo vydávať usmernenia k uplatňovaniu pokút a sankčných platieb, ktoré sú určené vnútroštátnym orgánom pre riešenie krízových situácií. (55) Keď vnútroštátny orgán pre riešenie krízových situácií poruší pravidlá jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií tým, že nevyužije právomoci splniť inštrukcie rady, ktorými bol poverený podľa vnútroštátneho práva, dotknutý členský štát môže byť v súlade s danou judikatúrou zodpovedný za náhradu všetkých škôd, ktoré boli spôsobené jednotlivcom a podľa okolností aj subjektu alebo skupine, ktorej krízová situácia sa rieši, alebo ktorémukoľvek veriteľovi ktorejkoľvek časti daného subjektu alebo skupiny v ktoromkoľvek členskom štáte. (56) Mali by sa stanoviť primerané pravidlá týkajúce sa rozpočtu rady, prípravy rozpočtu, prijímania vnútorných pravidiel, v ktorých sa určuje postup zostavovania a plnenia jej rozpočtu, a vnútorného a vonkajšieho auditu účtovnej závierky. (57) Existujú okolnosti, za ktorých účinnosť uplatňovaných nástrojov riešenia krízových situácií môže závisieť od dostupnosti krátkodobého financovania pre inštitúciu alebo preklenovaciu inštitúciu, od poskytovania záruk pre potenciálnych kupujúcich alebo od poskytovania kapitálu preklenovacej inštitúcii. Z tohto dôvodu je dôležité zriadiť fond s cieľom zabrániť používaniu verejných zdrojov na takého účely. (58) Treba zabezpečiť, aby bol fond plne k dispozícii na účely riešenia krízových situácií upadajúcich inštitúcií. Fond by sa preto nemal používať na iné účely než na efektívne uplatňovanie nástrojov a právomocí na riešenie krízových situácií. Okrem toho by sa mal používať len v súlade s uplatniteľnými cieľmi a zásadami riešenia krízových situácií. Rada by preto mala zabezpečiť, aby akékoľvek straty, náklady alebo iné výdavky, ktoré vznikli v súvislosti s použitím nástrojov riešenia krízových situácií, znášali najprv akcionári a veritelia inštitúcie, ktorej krízová situácia sa rieši. Straty, náklady alebo iné výdavky, ktoré vznikli v súvislosti s použitím nástrojov riešenia krízových situácií, by mal znášať fond až po vyčerpaní zdrojov akcionárov a veriteľov. (59) Platí pravidlo, že príspevky by sa mali vyberať od finančného sektora pred začatím akejkoľvek operácie riešenia krízovej situácie a nezávisle od nej. Ak predchádzajúce financovanie nestačí na pokrytie strát alebo nákladov, ktoré vznikli používaním fondu, mali by sa vyberať ďalšie príspevky, ktorými sa pokryjú dodatočné náklady alebo straty. Fond by mal mať navyše možnosť zmluvne zabezpečovať výpožičky alebo iné formy podpory od finančných inštitúcií alebo iných tretích strán, keď jeho dostupné zdroje nepostačujú na pokrytie strát, nákladov a iných výdavkov, ktoré vznikli v súvislosti s použitím fondu, a keď mimoriadne ex post príspevky nie sú dostupné okamžite. (60) S cieľom dosiahnuť kritické množstvo a zabrániť procyklickým účinkom, ku ktorým by došlo v prípade, keby bol fond v čase systémovej krízy závislý výhradne od ex post príspevkov, je nevyhnutné, aby ex ante dostupné finančné prostriedky fondu dosiahli určitú cieľovú úroveň. (61) Na dosiahnutie cieľovej úrovne financovania fondu by sa mal stanoviť primeraný časový rámec. Rada by však mala mať možnosť prispôsobiť obdobie platenia príspevkov tak, aby sa zohľadnilo vyplácanie značných prostriedkov z fondu. (62) Ak zúčastnené členské štáty už zaviedli vnútroštátne mechanizmy financovania riešenia krízových situácií, mali by mať možnosť stanoviť, že vnútroštátne mechanizmy financovania riešenia krízových situácií používajú svoje dostupné finančné prostriedky, ktoré v minulosti vybrali inštitúcie prostredníctvom ex ante príspevkov, na kompenzáciu ex ante príspevkov, ktoré by inštitúcie mali platiť do fondu. Touto kompenzáciou by nemali byť dotknuté povinnosti členských štátov podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/18/ES[18]. (63) S cieľom zabezpečiť spravodlivý výpočet príspevkov a poskytnúť motiváciu na fungovanie na základe menej rizikového modelu by sa v príspevkoch do fondu mal zohľadniť stupeň rizika spojený s úverovými inštitúciami. (64) S cieľom zabezpečiť riadne rozdelenie nákladov na riešenie krízových situácií medzi systémy ochrany vkladov a fond môže systém ochrany vkladov, ku ktorému je pridružená inštitúcia, ktorej krízová situácia sa rieši, až do výšky krytých vkladov ručiť za sumu strát, ktoré by musel znášať v prípade likvidácie inštitúcie v rámci bežného konkurzného konania. (65) V záujme ochrany hodnoty súm v držbe fondu by sa tieto sumy mali investovať do dostatočne bezpečných, diverzifikovaných a likvidných aktív. (66) Komisia by mala byť splnomocnená prijať delegované akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ s cieľom určiť typ príspevkov do fondu a záležitosti, v súvislosti s ktorými treba platiť príspevky, spôsob výpočtu výšky príspevkov a spôsob, akým sa majú platiť; stanoviť registračné a účtovné pravidlá, pravidlá podávania správ a ďalšie pravidlá potrebné s cieľom zabezpečiť včasné platenie príspevkov v plnej výške; stanovi