Oznámenie Komisie - Správa o preukázateľnom pokroku v rámci Kjótskeho protokolu (podľa článku 5 ods. 3 rozhodnutia 280/2004/ES o mechanizme sledovania emisií skleníkových plynov v Spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu) {SEK(2005) 1564} /* KOM/2005/0615 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 01.12.2005 KOM(2005) 615 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE SPRÁVA O PREUKÁZATEĽNOM POKROKU V RÁMCI KJÓTSKEHO PROTOKOLU (podľa článku 5 ods. 3 rozhodnutia 280/2004/ES o mechanizme sledovania emisií skleníkových plynov v Spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu) {SEK(2005) 1564} Obsah 1. Súvislosti 3 2. Napĺňanie Kjótskeho protokolu zo strany EÚ 3 3. ZÁVER 7 4. Odkazy 8 1. SÚVISLOSTI Podľa článku 5 ods. 3 rozhodnutia 280/2004/ES (1( o mechanizme sledovania emisií skleníkových plynov v Spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu sa vyžaduje vypracovanie správy o preukázateľnom pokroku. Cieľom tejto správy je preukázať na základe aktualizovaných informácií predložených členskými štátmi do 15. júna 2005 pokrok, ktorý Spoločenstvo dosiahlo. Základným kameňom celosvetového úsilia v oblasti boja proti globálnemu otepľovaniu je Rámcový dohovor OSN o klimatických zmenách (UNFCCC). Jeho cieľom je zabraňovať „nebezpečným“ ľudským zásahom do klimatického režimu. Kjótsky protokol je medzinárodným dohovorom, ktorý vychádza z UNFCCC. Pre priemyselne rozvinuté krajiny sa v ňom stanovujú záväzné ciele znižovania emisií skleníkových plynov, ktoré sa vzhľadom na úroveň emisií vo východiskovom roku majú dosiahnuť v období rokov 2008-2012 a ktoré sú vyjadrené vo forme priemerných hodnôt pre uvedené roky. Týchto 5 rokov sa označuje ako prvé záväzné obdobie. V rámci diskusií o pokroku sa rok 2010 prakticky označuje za stred tohto časového rozpätia. Podľa Kjótskeho protokolu sa krajinám poskytuje pružnosť pri výbere spôsobov dosahovania svojich cieľov. Môžu napríklad sčasti vyvážiť svoje emisie zväčšením podielu tzv. „odvádzačov“, ako sú lesy, pôsobením ktorých sa odstraňuje oxid uhličitý z ovzdušia. Krajiny takisto môžu financovať zahraničné projekty zamerané na redukciu skleníkových plynov prostredníctvom takzvaných pružných mechanizmov, mechanizmu spoločnej implementácie (Joint implementation, JI) a mechanizmu čistého rozvoja (Clean Development Mechanism, CDM). EÚ sa v rámci Kjótskeho protokolu zaviazala znížiť počas prvého záväzného obdobia 2008-2012 svoje emisie skleníkových plynov o 8 %. Na tomto cieli sa na základe právne záväznej dohody o spoločnom znášaní záťaže [2] podieľa 15 krajín, ktoré boli členskými štátmi EÚ k 31. máju 2001, kedy EÚ ratifikovala protokol. Touto dohodou sa stanovujú individuálne ciele vo vzťahu k emisiám pre každý členský štát EÚ- 15 v súlade s článkom 4 Kjótskeho protokolu, na základe ktorého sa krajinám umožňuje uzavrieť dohodu o spoločnom cieli zodpovedajúcom súhrnu cieľov zúčastnených krajín. Osem z desiatich členských štátov, ktoré pristúpili 1. mája 2004, si stanovili individuálne ciele znižovania emisií podľa Kjótskeho protokolu o 6 alebo 8 %, ktoré budú musieť splniť mimo rámca spoločného cieľa EÚ – 15 na úrovni 8 %. Cyprus a Malta sú zmluvnými stranami UNFCCC, nie sú však uvedené v jej prílohe I, a preto nemajú stanovený cieľ v zmysle Kjótskeho protokolu. 2. NAPĺňANIE KJÓTSKEHO PROTOKOLU ZO STRANY EÚ Európska únia vyvíja so svojimi 25 členskými štátmi značné úsilie v oblasti boja proti klimatickým zmenám napriek tomu, že nesie zodpovednosť len za 14 % celkových emisií skleníkových plynov. Silné domáce zázemie tvorby politiky je podporou záväzku EÚ ísť príkladom prostredníctvom ucelených politických stratégií a legislatívnych opatrení na úrovni EÚ zavedených v rámci Európskeho programu pre klimatické zmeny (ECCP) (3(. Každý členský štát takisto uskutočňuje mnoho ďalších vnútroštátnych opatrení, ktoré sa prediskutúvajú v jeho správach. V Európskom programe pre klimatické zmeny, ktorý má dosah na širokú škálu hospodárskych sektorov, sa vymedzuje relevantná stratégia pre domácnosti a pre priemyselné, obchodné a dopravné odvetvia. Medzi najdôležitejšie opatrenia patria: - systém obchodovania s kvótami emisií skleníkových plynov (4( v záujme obmedzovania celkových emisií oxidu uhličitého z približne 12 000 zariadení v 25 členských štátoch EÚ (EÚ-25), - tzv. spojovacia smernica (5(, ktorou sa mení a dopĺňa smernica o obchodovaní s emisiami tak, aby sa členským štátom umožnilo povoliť prevádzkovateľom využívať kredity získané prostredníctvom kjótskych mechanizmov (certifikované zníženia emisií a jednotky zníženia emisií) v záujme splnenia ich záväzkov v rámci systému obchodovania s kvótami emisií skleníkových plynov EÚ, - program[1] Inteligentná energia pre Európu (6( zameraný na podporu trvalo udržateľného rozvoja v oblasti energetiky prostredníctvom podnecovania zlepšení v oblasti energetickej efektívnosti, výroby obnoviteľnej energie a znižovania emisií oxidu uhličitého v dopravnom sektore, ako aj presadzovaním zdrojov obnoviteľnej energie a energetickej efektívnosti v rozvojových krajinách, - tzv. smernica o obnoviteľnej elektrickej energii (7(, v ktorej sa ustanovuje indikatívny cieľ zvýšiť podiel zásobovania EÚ-25 elektrickou energiou z obnoviteľných zdrojov na 21 % v roku 2010 (14 % v roku 1997) s uvedením osobitných indikatívnych cieľov pre každý členský štát. - tzv. smernica o biopalivách (8(, v ktorej sa ustanovuje indikatívny cieľ dosiahnuť 5,75 % podielu biopalív na palivách v doprave. - smernica o energetickej hospodárnosti budov (9(, na základe ktorej sa vyžaduje, aby členské štáty prijali normy o energetickej hospodárnosti, a ktorou sa zavádza označovanie budov v celej EÚ energetickými štítkami a pre budovy od určitej veľkosti tiež požiadavka vyhodnocovať možnosti na inštaláciu systémov obnoviteľnej energie, - tzv. smernica o kogenerácii (10(, ktorej cieľom je podnecovať rozvoj kogenerácie (známej tiež ako kombinácia tepla a elektrickej energie, CHP). - dobrovoľný záväzok (11( združení výrobcov automobilov zlepšiť efektívnosť nových automobilov v súvislosti s CO2 o 25 % v rokoch 2008/2009 v porovnaní so stavom v roku 1995, - smernica o skládkach odpadov (12(, ktorou sa zníži množstvo odpadov zasielaných na skládky a produkcia metánu spojeného s ich rozkladom. Smernicou Rady 2003/96/ES (13(, ktorá tvorí daňový rámec Spoločenstva, sa zabezpečuje podpora pre niektoré s uvedených smerníc prostredníctvom presadzovania efektívnejšieho využívania energie a umožnenia prijímania daňových opatrení zameraných na emisie CO2. V rámci šiesteho rámcového programu EÚ v oblasti výskumu a technologického rozvoja (2002-2006) (14( sa pre oblasť výskumu a rozvoja poskytuje viac než 3 bilióny eur na rozvoj a demonštráciu použitia nových technológií týkajúcich sa energetiky, dopravy a životného prostredia. Medzi ďalšie dôležité opatrenia patrí smernica o výrobkoch využívajúcich energiu (15(, ktorou sa ustanovujú minimálne výkonnostné normy pre mnohé výrobky využívajúce energiu, a smernica o energetickej efektívnosti konečnej spotreby energie a o energetických službách (16(. Posledná uvedená smernica prispeje k odstraňovaniu prekážok energetickej efektívnosti, podpore energetických služieb a k presadzovaniu zavádzania programov energetickej efektívnosti. Okrem toho sa v legislatívnom procese ešte stále nachádza nariadenie o fluorovaných plynoch a smernica o fluorovaných plynoch v klimatizačných systémoch automobilov (17(. Politika EÚ týkajúca sa podnebia sa v roku 2012 nekončí. Dosah mnohých politík EÚ, ktoré sa v súčasnosti realizujú, presiahne svojím významom rámec kjótskeho prvého záväzného obdobia. Systém EÚ obchodovania s emisiami skleníkových plynov bude po roku 2012 automaticky pokračovať. Druhá fáza Európskeho programu pre klimatické zmeny sa začala v októbri 2005 a bude sa vzťahovať na zachytávanie uhlíka a jeho uchovávanie, emisie cestných motorových vozidiel, letectvo a stratégie prispôsobovania sa účinkom klimatických zmien. Takisto sa preskúma, akú úlohu zohráva EÚ v oblasti znižovania zraniteľnosti a podpory prispôsobovania sa. Okrem toho sa plánujú ďalšie politické iniciatívy v oblasti energetickej efektívnosti a obnoviteľnej energie. Siedmy rámcový program v oblasti výskumu a technologického rozvoja (18( spolu s etablovanými i novými technologickými platformami takisto presahujú tento horizont a v ich rámci sa poskytujú prostriedky na dlhodobý prechod na hospodárstvo bez CO2 (efektívne obnoviteľné zdroje, vodíkové a palivové články, bezemisná výroba elektrickej energie z fosílnych palív, atď). Európska komisia takisto prijala oznámenie, v ktorom vymedzuje kľúčové prvky stratégie na ďalšie opatrenia po roku 2012 [2]. V oznámení sa uvádza, že EÚ je pripravená viesť otvorený dialóg medzi krajinami o ďalšom rozvoji medzinárodného rámca po roku 2012 a zároveň sa v ňom zdôraznilo niekoľko prvkov, ktoré sú kľúčové pre úspech celosvetovej politiky týkajúcej sa podnebia: potreba širšieho zapojenia z strany krajín a sektorov, rozvoj technológií s nízkym obsahom uhlíka, pokračovanie a rozširovanie používania trhových nástrojov a potreba prispôsobiť sa nevyhnutným následkom klimatických zmien. Tieto politiky predstavujú silné, dlhodobé signály pre priemysel, vlády členských štátov a pre širšie medzinárodné spoločenstvo o tom, že EÚ je odhodlaná bojovať proti klimatickým zmenám a očakáva, že všetky jej inštitúcie, podniky a občania zohrajú svoju úlohu. Európska komisia sa zaväzuje implementovať tieto opatrenia na boj proti klimatickým zmenám, zároveň tiež zohľadňuje vplyvy na rozvoj hospodárstva EÚ a na blahobyt jej občanov. Komisia sa v oznámení z februára 2005 osobitne zaviazala, že „zhodnotí pokrok a preskúma návrhy nových akcií, aby tým dosiahla synergiu medzi systematickým využívaním účinných alternatív znižovania emisií s lisabonskou stratégiou“. EÚ takisto vyvíja úsilie na medzinárodnej úrovni v snahe pomôcť krajinám mimo Únie znížiť ich emisie skleníkových plynov. V súčasnosti spolupracuje so 140 krajinami v šiestich regiónoch sveta s cieľom pomôcť pri zavádzaní obnoviteľných zdrojov energie a energetickej efektívnosti so zámerom zlepšiť kvalitu života a trvalo udržateľný rozvoj. EÚ poskytuje finančnú podporu pre rôzne programy ako napr. používanie solárnej energie na zabezpečenie čistej pitnej vody v oblasti Sahel, zlepšenie energetickej efektívnosti a používanie obnoviteľných zdrojov v Číne, projekty výsadby stromov na vytváranie príjmov mechanizmu čistého rozvoja v Južnej Amerike a posilňovanie inštitucionálnej kapacity na klimatické zmeny v Indii. Na dopravný sektor pripadá v súčasnosti aj napriek výraznému zníženiu množstva znečisťujúcich látok 20 % emisií EÚ-25. Práve spotreba energie v dopravnom sektore zostáva aj naďalej oblasťou, v ktorej pokračuje nárast emisií skleníkových plynov. Do rámca politík zameraných na znižovanie emisií súvisiacich s dopravou patrí dohoda o obmedzovaní priemerných emisií nových automobilov [11] a smernica o podpore používania biopalív [8]. EÚ sa podarilo dosiahnuť dôležitý pokrok pri obmedzovaní emisií na jeden kilometer najazdený motorovým vozidlom. Nárast počtu motorových vozidiel a nimi najazdených kilometrov však prevážil toto zníženie a emisie aj naďalej rastú, avšak v nižšej miere ako v minulosti. Politiky EÚ a iné opatrenia členských štátov prispeli spolu s reštrukturalizáciou európskeho priemyslu, najmä v strednej a východnej Európe, k zníženiu ročných emisií oxidu uhličitého o približne 350 miliónov ton (5,5 %) do roku 2003 v rámci EÚ-25. Bez ohľadu na využívanie pôdy, zmeny vo využívaní pôdy a lesné hospodárstvo (LULUCF) sa prostredníctvom súčasných opatrení plánujú v roku 2010 v rámci EÚ-15 dosiahnuť úrovne emisií skleníkových plynov o 1.6 % nižšie ako úrovne vo východiskovom roku. Úspory z ďalších vnútroštátnych politík a opatrení plánovaných EÚ-15 by viedli k zníženiu emisií o 6,8 %. Okrem toho členské štáty predpovedajú, že prostredníctvom uplatňovania kjótskych mechanizmov ročne dosiahnu zníženie o viac než 100 miliónov ton CO2-ekvivalentov. Integrácia kjótskych mechanizmov zníži plánované emisie v roku 2010 na úroveň 9,3 % pod úrovňami vo východiskovom roku. Zo súhrnu plánov členských štátov vyplýva, že bez ohľadu na využívanie pôdy, zmeny vo využívaní pôdy a lesné hospodárstvo (LULUCF) budú celkové emisie skleníkových plynov v EÚ-25 v roku 2010 v dôsledku už realizovaných opatrení 5 % pod úrovňami východiskového roku. Realizáciou ďalších opatrení sa do roku 2010 plánuje znížiť emisie skleníkových plynov EÚ-25 na úroveň 9,3 % pod úrovňami z roku 1990 a uplatňovaním kjótskych mechanizmov na úroveň 11,3 %. Obrázok 1: Skutočné a plánované emisie (bez LULUCF) pre EÚ-15 a EÚ-25[2]. [pic] 3. ZÁVER Vzhľadom na to, že Kjótsky protokol nadobudol platnosť len nedávno (16. februára 2005), EÚ zaznamenala významný pokrok pri plnení svojich záväzkov. Ďalší pokrok závisí od toho, ako rýchlo a dôkladne uskutočnia členské štáty implementáciu právnych predpisov Spoločenstva a vnútroštátnych opatrení. Zo súhrnu plánov pre členské štáty EÚ-15 vyplýva, že kjótsky cieľ zníženia o 8 % je možné dosiahnuť, ak členské štáty budú realizovať ďalšie vnútroštátne opatrenia a uplatňovať pružné mechanizmy podľa plánu. Dosiahnutie kjótskych záväzkov neznamená koniec snáh EÚ. EÚ je zástancom výrazného zníženia emisií skleníkových plynov v záujme zastavenia globálnych klimatických zmien. EÚ je odhodlaná prispieť svojim podielom k celosvetovému úsiliu o obmedzenie ľudských zásahov do klimatického režimu a v tejto súvislosti už začala podnikať konkrétne kroky, ako je uvedené v tejto správe. 4. ODKAZY 1. Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady 280/2004/ES z 11. februára 2004 o mechanizme sledovania emisií skleníkových plynov v spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu.http://www.europa.eu.int/eur-lex/pri/en/oj/dat/2004/l_049/l_04920040219en00010008.pdf 2. Rozhodnutie Rady ES 2002/358/ES z 25. apríla 2002, ktoré sa týka schválenia Kjótskeho protokolu k Rámcovému dohovoru Organizácie Spojených národov o klimatických zmenách a spoločnom plnení záväzkov z neho vyplývajúcich v mene Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 130, 15.5.2002).http://europa.eu.int/scadplus/leg/en/lvb/l28060.htm 3. KOM(2001)580, konečné znenie, z 23. októbra 2001 – Oznámenie Komisie o realizácii prvej fázy Európskeho programu pre klimatické zmeny.http://europa.eu.int/eur-lex/en/com/pdf/2001/com2001_0580en01.pdf 4. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, 25.10.2003). http://europa.eu.int/scadplus/leg/en/lvb/l28012.htm 5. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/101/ES z 27. októbra 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2003/87/ES o vytvorení systému obchodovania s kvótami emisií skleníkových plynov v rámci Spoločenstva s ohľadom na projektové mechanizmy Kjótskeho protokolu (Ú. v. EÚ L 338, 13.11.2004).http://europa.eu.int/scadplus/leg/en/lvb/l28012.htm 6. Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady 1230/2003 z 26. júna 2003, ktorým sa prijíma viacročný program akcií v oblasti energetiky: „Inteligentná Energia –Európa“(2003-2006) (Ú. v. EÚ L 176, 15.7.2003). http://europa.eu.int/eur-lex/pri/en/oj/dat/2003/l_176/l_17620030715en00290036.pdf 7. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/77/ES z 27. septembra 2001 o podpore elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie na vnútornom trhu s elektrickou energiou ( Ú. v. ES L 283, 27.10.2001). http://europa.eu.int/eur-lex/pri/en/oj/dat/2001/l_283/l_28320011027en00330040.pdf 8. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/30/ES z 8. mája 2003 o podpore používania biopalív alebo iných obnoviteľných palív v doprave (Ú. v. EÚ L 123, 17.5.2003). http://europa.eu.int/scadplus/leg/en/lvb/l21046.htm 9. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/91/ES zo 16. decembra 2002 o energetickej hospodárnosti budov (Ú. v. EÚ L 001, 4.1.2003). http://europa.eu.int/scadplus/leg/en/lvb/l27042.htm 10. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/8/ES z 11. februára 2004 o podpore kogenerácie založenej na dopyte po využiteľnom teple na vnútornom trhu s energiou o zmene a doplnení smernice 92/42/EHS ( Ú. v. EÚ L 52, 21.2.2004). http://europa.eu.int/scadplus/leg/en/lvb/l27021.htm 11 http://europa.eu.int/comm/environment/co2/co2_home.htm 12. Smernica Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov ( Ú. v. ES L 182, 16.7.1999). http://europa.eu.int/eur-lex/pri/en/oj/dat/1999/l_182/l_18219990716en00010019.pdf 13. Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, 31.10.2003). http://europa.eu.int/scadplus/leg/en/lvb/l27019.htm 14. Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1513/2002/ES z 27. júna 2002, ktoré sa týka šiesteho rámcového programu Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností prispievajúcich k vytvoreniu Európskeho výskumného priestoru a k inovácii (2002 až 2006) (Ú. v. ES L 232, 29.8.2002). http://europa.eu.int/scadplus/leg/en/lvb/i23012.htm 15. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/32/ES zo 6. júla 2005 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu a o zmene a doplnení smernice Rady 92/42/EHS a smerníc Európskeho parlamentu a Rady 96/57/ES a 2000/55/ES (Ú. v. EÚ L 191, 22.7.2005).http://europa.eu.int/comm/enterprise/eco_design/dir2005-32.htm 16. KOM(2003)739, konečné znenie, z 10. decembra 2003 – návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o efektívnosti pri konečnom využívaní energie a službách v oblasti energetiky. http://europa.eu.int/eur-lex/en/com/pdf/2003/com2003_0739en01.pdf 17. KOM(2003)492, konečné znenie, z 11. augusta 2003 - návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o určitých fluorovaných skleníkových plynoch. http://europa.eu.int/eur-lex/lex/LexUriServ/site/en/com/2003/com2003_0492en01.pdf 18. KOM(2005)119, konečné znenie, zo 6. apríla 2005 – návrh rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady o siedmom rámcovom programe Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 až 2013).http://europa.eu.int/eur-lex/lex/LexUriServ/site/en/com/2005/com2005_0119en01.pdf 19. KOM(2005)35, konečné znenie, z 9. februára 2005 – oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov: „Víťazne v zápase s globálnymi klimatickými zmenami”. http://europa.eu.int/comm/environment/climat/pdf/comm_en_050209.pdf [1] Program je nástrojom EÚ, prostredníctvom ktorého sa poskytuje finančná podpora jednotlivým projektom na účely dosiahnutia celkových cieľov tohto programu. Nárok na finančné prostriedky závisí od programu, ale zvyčajne je široko koncipovaný. [2] Ukazovateľ na osi y sa vzťahuje na východiskový rok. Pre väčšinu členských štátov je východiskovým rokom pre CO2, metán (CH4) a oxid dusný (N2O) rok 1990, ale pre fluorované plyny je to rok 1995 s týmito výnimkami: východiskovým rokom pre CO2, CH4 a N2O v prípade Maďarska je priemer rokov 1985-1987, v prípade Slovinska je to rok 1986 a v prípade Poľska rok 1998; východiskovým rokom pre fluorované plyny v prípade Francúzska a Fínska je rok 1990. Znamená to, že pre EÚ-15 a EÚ-25 nie je hodnota pre rok 1990 presne 100. Ukazovateľ „status quo“ ukazuje plánované emisie bez ohľadu na politiky a opatrenia týkajúce sa podnebia.