[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

V Bruseli 2. 7. 2008

KOM(2008) 418 v konečnom znení

OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV

„Obnovený záväzok v prospech sociálnej Európy: Posilnenie otvorenej metódy koordinácie v oblasti sociálnej ochrany a sociálneho začleňovania“

{SEK(2008) 2153}{SEK(2008) 2169}{SEK(2008) 2170}{SEK(2008) 2179}

ÚVOD

Toto oznámenie je súčasťou oznámenia Komisie pod názvom „Obnovená sociálna agenda: Príležitosti, prístup a solidarita v Európe 21. storočia“. Navrhuje sa v ňom posilnenie jedného z najdôležitejších nástrojov na podporu sociálneho rozvoja v EÚ a v členských štátoch, t. j. otvorenej metódy koordinácie v oblasti sociálnej ochrany a sociálneho začleňovania (ďalej len „sociálna otvorená metóda koordinácie“). Táto metóda, ktorá bola zavedená v roku 2000 ako dobrovoľný proces sebahodnotenia založený na spoločných cieľoch, dopĺňa rozsiahly súbor právnych predpisov, finančných nástrojov (vrátane Európskeho sociálneho fondu) a procesov koordinácie (predovšetkým lisabonskej stratégie), ktorými sa podporuje sociálna súdržnosť a solidarita v rámci EÚ.

V priebehu posledných ôsmich rokov členské štáty využívali sociálnu otvorenú metódu koordinácie na koordináciu svojho úsilia zameraného na riešenie starých a nových výziev v sociálnej oblasti a na prispôsobenie svojich systémov sociálnej ochrany novým sociálnym podmienkam. Vymedzili spoločné ciele a dohodli sa na ukazovateľoch, ktorými by sa mala riadiť ich politika v oblasti sociálneho začleňovania, reformy dôchodkových systémov a zdravotnej a dlhodobej starostlivosti. Počas tohto obdobia sa sociálna otvorená metóda koordinácie osvedčila ako prostriedok na podporu vzájomného učenia, podnecovanie širšieho zapojenia zainteresovaných strán, stimulovanie modernizácie systémov sociálnej ochrany, zvyšovanie povedomia o viacrozmernom charaktere chudoby a sociálneho vylúčenia, vytváranie jednotného prístupu k spoločným výzvam a upriamenie pozornosti na novovznikajúce spoločné problémy.

Plnenie spoločných cieľov – boja proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu, zabezpečenia primeranosti a trvalej udržateľnosti dôchodkov, zabezpečenia spravodlivého prístupu k zdravotnej a dlhodobej starostlivosti – však zostáva naďalej výzvou. Už zo samotnej povahy otvoreného procesu koordinácie založeného na dobrovoľnej spolupráci množstva rozdielnych členských štátov, vyplýva, že nemôže v obmedzenom časovom období priniesť veľké výsledky. Ako vyplýva z intenzívnej výmeny názorov v písomnej a ústnej forme vo Výbore pre sociálnu ochranu[1] a medzi všetkými príslušnými zainteresovanými stranami, panuje všeobecná zhoda, že na maximálne využitie potenciálu sociálnej otvorenej metódy koordinácie sa môže a malo by sa urobiť viac.

V tomto oznámení sa navrhuje posilnenie sociálnej otvorenej metódy koordinácie jej zviditeľnením a zlepšením jej pracovných metód, posilnením jej vzájomného prepojenia s ostatnými politikami, zlepšením jej analytických nástrojov a údajov, z ktorých vychádza, a zabezpečením väčšej zodpovednosti za jej uskutočňovanie v členských štátoch prostredníctvom tzv. partnerských hodnotení (peer reviews), vzájomného učenia a zapojenia všetkých príslušných aktérov. Uvedené posilnenie sa dosiahne najmä postupným zavádzaním niektorých z úspešných metód uplatňovaných v rámci lisabonskej stratégie, ktoré prebehne po dohode s členskými štátmi. Tento prístup, ktorým sa zohľadňuje zásada subsidiarity a dobrovoľný charakter otvorenej metódy koordinácie, poskytne nový podnet pri príprave analýzy a definovania vnútroštátnych politík. Súčasne sa ním zvýši efektívnosť a viditeľnosť sociálneho rozmeru EÚ ako neoddeliteľnej súčasti lisabonskej stratégie a v súlade s požiadavkou Európskej rady z marca 2008 sa zabezpečí lepšia integrácia hospodárskej politiky, politiky zamestnanosti a sociálnej politiky.

2. VÝVOJ A HLAVNÉ ÚSPECHY SOCIÁLNEJ OTVORENEJ METÓDY KOORDINÁCIE

Celkové hodnotenie sociálnej otvorenej metódy koordinácie zo strany členských štátov a zainteresovaných strán je prevažne pozitívne. Táto metóda je uznávaná ako prostriedok na podporu pokroku v sociálnej oblasti a ako inovačný nástroj v oblasti európskej správy vecí verejných[2]. Prehlbuje reformu, podnecuje ochotu spolupracovať a učiť sa jeden od druhého pri hľadaní najlepších riešení na dosiahnutie pokroku v sociálnej oblasti bez toho, aby sa musel stanoviť „najmenší spoločný menovateľ“. Pravidelné preskúmanie vplyvu tejto metódy na politiky a účinnosti jej pracovných metód prebieha v rámci Výboru pre sociálnu ochranu (SPC), v dialógu so zainteresovanými stranami z občianskej spoločnosti a sociálnymi partnermi a v rámci pravidelných správ nezávislých expertov.

Sociálna otvorená metóda koordinácie prešla od svojho zavedenia v roku 2000 podstatnou reformou. V roku 2005 sa tri procesy koordinácie (sociálne začleňovanie, primerané a trvalo udržateľné dôchodky a vysokokvalitná a trvalo udržateľná zdravotná a dlhodobá starostlivosť) zlúčili do jednej jedinej sociálnej otvorenej metódy koordinácie[3]. Európska rada stanovila a aktualizovala spoločné ciele a na svojom jarnom zasadnutí v roku 2008 potvrdila ich platnosť (pozri prílohu 1). Výbor pre sociálnu ochranu odsúhlasil zastrešujúce a špecifické ukazovatele pre tieto tri oblasti, na základe ktorých sa má sledovať pokrok smerom k spoločne dohodnutým cieľom (pozri prílohu 2).

Tento proces bol navyše navrhnutý ako trojročný cyklus so zjednodušeným vykazovaním. Členské štáty v prvom roku predkladajú národné strategické správy, ktoré sa zhrnú v Spoločnej správe Rady a Komisie o sociálnej ochrane a sociálnom začleňovaní. Táto „spoločná správa“ zahŕňa profily jednotlivých krajín, v ktorých sa poukazuje na prioritné témy a výzvy pre tú-ktorú krajinu. Ostatné roky, v ktorých sa nepredkladajú správy, sú venované podrobnej analýze a vzájomnému učeniu o prioritných témach.

Výsledkom zefektívnenia sociálnej otvorenej metódy koordinácie je väčší dôraz na vykonávanie politík a pozitívne prepojenie s obnovenou Lisabonskou stratégiou pre rast a zamestnanosť. Národné správy predložené v roku 2006 boli strategickejšie a zameriavali sa na obmedzený súbor priorít a koherentných prístupov k dosahovaniu spoločných cieľov. V spoločnej správe z roku 2007 sa dospelo k záveru, že kolektívne posudzovanie celého súboru spoločných cieľov v sociálnej oblasti pomáha zvýšiť ucelenosť politík a ich účinnosť. Tento nový cyklus okrem toho prispel k vykonaniu podrobnejšej analýzy a podporil proces učenia v oblasti kľúčových priorít. Spoločnou správou z roku 2008, ktorá sa zaoberá chudobou detí, prístupom k zdravotnej starostlivosti, vznikajúcimi potrebami v oblasti dlhodobej starostlivosti, predĺžením pracovného života a súkromne spravovanými dôchodkami, sa potvrdil veľký potenciál tohto nového prístupu.

3. POTREBA POSILNIť SOCIÁLNU OTVORENÚ METÓDU KOORDINÁCIE

Tieto pozitívne výsledky otvorenej metódy koordinácie však neznamenajú, že nie je potrebné túto metódu posilniť, najmä v záujme zlepšenia plnenia dohodnutých spoločných cieľov a lepšieho využívania spoločne dohodnutých ukazovateľov. Napriek tomu, že Európska rada v roku 2000 prijala záväzok „urobiť rozhodujúce kroky na odstránenie chudoby“, nebadať žiadne známky celkového zníženia miery chudoby v EÚ. Chudobou je ohrozených 16 % občanov EÚ (78 miliónov), z toho počet detí, ktoré sú takto ohrozené, je ešte vyšší – 19 %. Dôchodkovými reformami sa neodstránilo riziko nedostatočného dôchodkového zabezpečenia pre budúce generácie a nerovnosti v oblasti zdravia (kratší život, horší zdravotný stav znevýhodnených skupín) pretrvávajú.

V súlade so zásadou subsidiarity sú za nachádzanie riešení týchto problémov v prvom rade zodpovedné orgány jednotlivých štátov. Z úspechov, ktoré sa dosiahli s pomocou otvorenej metódy koordinácie vyplýva, že pôsobí ako katalyzátor reformy v členských štátoch. Uplatňovaním prístupu opísaného ďalej je efektívnosť tejto metódy možné ešte zvýšiť.

3.1. Väčšia politická angažovanosť a zviditeľnenie

Model lisabonskej stratégie

Obnovená Lisabonská stratégia pre rast a zamestnanosť so zameraním na vykonávanie a prepracovaným systémom správy, na ktorej sa v rámci partnerského prístupu podieľajú členské štáty, Komisia, Rada ministrov a Európsky parlament, je modelom a súčasne hlavným referenčným nástrojom pre posilnenie sociálnej otvorenej metódy koordinácie. Z úspechu lisabonskej stratégie, pokiaľ ide o hospodárske výsledky a výsledky v oblasti zamestnanosti za posledných pár rokov, vyplýva, že výrazné politické angažovanie na najvyššej úrovni, koordinované reformné úsilie a partnerské hodnotenie (peer review) môžu priniesť konkrétne a viditeľné výsledky.

Jedna zo silných stránok stratégie pre rast a zamestnanosť spočíva v tom, že je založená na partnerskom prístupe a jej hnacou silou je spoločne dohodnutá politická agenda. Jej prepracovaný metodický rámec je súčasne doplnený kombináciou vybraných ukazovateľov a kvantitatívnych cieľov, vďaka čomu je preskúmavanie politík účinnejšie, transparentnejšie a dôveryhodnejšie. Komisia na základe týchto ukazovateľov a cieľov predkladá systematické posúdenie pokroku, ktorý každá krajina dosiahla, a navrhuje pre jednotlivé krajiny odporúčania a/alebo oblasti, ktorým treba venovať pozornosť. Na základe týchto návrhov sa členské štáty môžu v rámci Európskej rady a Rady ministrov dohodnúť na najlepších politikách, ktoré treba uplatňovať na európskej a vnútroštátnej úrovni. Vďaka dôrazu na ľahko zrozumiteľné ciele je navyše pre verejnosť ľahšie tento proces pochopiť a oboznámiť sa s ním.

Význam pozitívneho prepojenia medzi sociálnou otvorenou metódou koordinácie a lisabonskou stratégiou bol zdôraznený v oznámení Komisie o otvorenej metóde koordinácie z roku 2005: „OMK by mala byť paralelná a úzko prepojená s revidovanou lisabonskou stratégiou – mala by predstavovať „vklad“ v súvislosti s cieľmi rastu a zamestnanosti, zatiaľ čo v záujme pokroku na cieľoch súdržnosti by sa malo „čerpať“ z lisabonských programov“ . Vyšší rast a zamestnanosť samé osebe nestačia na dosiahnutie želaných výsledkov, pokiaľ ide o zníženie chudoby a zlepšenie podmienok najzraniteľnejších skupín. Preto Európska rada v marci 2008 opätovne potvrdila „význam sociálneho rozmeru EÚ ako neoddeliteľnej súčasti lisabonskej stratégie“ a zdôraznila potrebu väčšieho prepojenia hospodárskej politiky, politiky zamestnanosti a sociálnej politiky[4].

Z tohto dôvodu sa zdá byť logické, aby sociálna otvorená metóda koordinácie postupne prevzala niektoré z metód a prístupov využívaných v rámci obnovenej Lisabonskej stratégie pre rast a zamestnanosť. Týmto spôsobom by sa posilnila účinnosť sociálnej otvorenej metódy koordinácie, zlepšilo by sa vykonávanie vnútroštátnych politík zameraných na dosahovanie spoločných cieľov v sociálnej oblasti a zvýšila by sa angažovanosť a viditeľnosť. V súlade so závermi Európskej rady by tento prístup priniesol zásadnejší vklad pre lisabonskú stratégiu a zabezpečilo by sa optimálne prepojenie medzi zamestnanosťou, rastom a sociálnou politikou. Tento prístup by bol súčasne plne zlučiteľný so zásadou subsidiarity a dobrovoľným charakterom otvorenej metódy koordinácie. Svedčia o tom príklady z iných oblastí otvorenej koordinácie (vzdelávanie a zamestnanosť), pre ktoré boli stanovené ciele EÚ, ako je miera zamestnanosti, počet osôb, ktoré predčasne ukončili školskú dochádzku, celoživotné vzdelávanie, a ktoré významnou mierou prispievajú k dynamike lisabonskej stratégie.

Stanovovanie cieľov

Členské štáty sa už dohodli na niekoľkých ukazovateľoch v oblasti sociálnej ochrany a začleňovania (pozri príloha 2), ktoré sú dostatočne stabilné na to, aby mohli byť základom pre zavedenie kvantitatívnych cieľov. Zavedenie takýchto cieľov by sa mohlo uplatniť najmä v súvislosti s „prijatím rozhodujúcich krokov na odstránenie chudoby “. Napriek tomuto záväzku, ktorý Európska rada prijala v roku 2000, treba prejsť ešte dlhú cestu. Stanovenie cieľov by prinieslo novú dynamiku – mohli by sa stanoviť ciele pre zníženie chudoby vo všeobecnosti, ako aj pre zníženie osobitných foriem chudoby, ako je detská chudoba, ktorá je v súčasnosti o tri percentuálne body vyššia ako miera chudoby celkovej populácie (19 % v porovnaní so 16 %) a v niektorých krajinách sa týka každého štvrtého dieťaťa; chudoba zárobkovo činných osôb, ktorá postihuje 8 % pracujúcej populácie a jej podiel rastie; pretrvávajúca, dlhodobá chudoba, pre ktorú budú čoskoro k dispozícii stabilné ukazovatele, a chudoba starších ľudí (65 a viac rokov), ktorá je tiež ukazovateľom primeranosti dôchodkov.

Vzhľadom na potrebu pozorne sledovať primeranosť budúcich dôchodkov by sa cieľ v oblasti reformy dôchodkových systémov mohol týkať minimálnej úrovne príjmu poskytovaného prostredníctvom dôchodkov, či už z verejných alebo súkromných zdrojov. Napĺňanie cieľov v oblasti zdravotnej a dlhodobej starostlivosti by sa mohlo podporiť stanovením cieľov týkajúcich sa dostupnosti a kvality zdravotnej a sociálnej starostlivosti. Okrem toho by sa mohli stanoviť ciele týkajúce sa zdravotného stavu, napríklad zvýšenia očakávanej dĺžky života (rozdiely v očakávanej dĺžke života medzi jednotlivými členskými štátmi sa pohybujú na úrovni 13 rokov v prípade mužov a 7 rokov v prípade žien) a počtu rokov, ktoré ľudia prežijú v zdraví, a zníženia úmrtnosti novorodencov (v niektorých členských štátoch je to ešte stále 10 prípadov na tisíc živonarodených detí). Zdravotný stav má rozhodujúci význam pre aktívnu účasť na trhu práce, dlhší pracovný život a zníženie chudoby.

Vďaka zavedeniu týchto kvantifikovaných cieľov, ktoré sa opierajú o spoločne dohodnuté ukazovatele a vychádzajú z použitia stabilných analytických nástrojov, budú členské štáty schopné lepšie zaistiť udržateľnosť svojich záväzkov a konkrétnejšie pracovať na splnení spoločných cieľov. V záujme zohľadnenia odlišností medzi členskými štátmi, konkrétnej situácie a východiskového stavu v jednotlivých štátoch by vnútroštátne ciele mohli vymedziť členské štáty.

Vnútroštátne ciele by mohli byť súčasťou prístupu diferenciácie podľa špecifických ciest , čo by umožňovalo vzájomnú spoluprácu skupín štátov v podobnej situácii alebo s podobnými problémami. Táto metóda sa už uplatňuje v rámci lisabonskej stratégie v súvislosti s flexiistotou a v roku 2007 bola do určitej miery využitá pri tematickej analýze chudoby detí. Z doterajších, hoci ešte obmedzených, skúseností vyplýva, že táto metóda je dobrým východiskom pre adresnejšiu analýzu politík a s ňou súvisiace odporúčania a s jej pomocou sa môže reálne vytvoriť väzba medzi jednotlivými členskými štátmi a spoločnými cieľmi. Na základe analógie so svojimi návrhmi o flexiistote, ktoré Európska rada schválila v decembri 2007, sa Komisia v kontexte otvorenej metódy koordinácie bude ďalej zaoberať rozvojom jednotlivých ciest, ako aj spoločných zásad.

Odporúčania Komisie

Predmetom diskusií vo Výbore pre sociálnu ochranu je široká škála tém, ktoré sa týkajú sociálnej ochrany a sociálneho začleňovania. Témy, ktoré sú súčasťou otvorenej metódy koordinácie, je možné ďalej upevňovať formalizáciou zhody názorov vždy, keď takáto zhoda nastane. Komisia k tomu prispeje tým, že bude v prípade potreby uplatňovať odporúčania vychádzajúce z článku 211 zmluvy, v ktorých stanoví spoločné zásady slúžiace ako základ pre monitorovanie a partnerské hodnotenie. Politickou podporou zo strany ostatných inštitúcií sa tieto spoločné zásady posilnia a zviditeľnia. Komisia má v úmysle rozvíjať tento prístup postupne, stavajúc na skúsenostiach s odporúčaním o aktívnom začleňovaní, ktoré plánuje predložiť v októbri 2008 ako východisko pre závery Rady a uznesenie Európskeho parlamentu.

Lepšie poskytovanie správ, komunikovanie a šírenie výsledkov

Na základe opísaného prístupu Komisia zvýši svoju kapacitu na posudzovanie a monitorovanie pokroku tak na úrovni EÚ, ako aj na úrovni jednotlivých štátov. Intenzívnejšie monitorovanie by sa malo odraziť v pravidelnej Spoločnej správe Rady a Komisie o sociálnej ochrane a sociálnom začleňovaní, ktorá je základom príspevku Rady pre zamestnanosť, sociálnu politiku, zdravie a spotrebiteľské záležitosti na jarnom zasadnutí Európskej rady. Európsky parlament bude pravidelne informovaný. V záujme rozšírenia a obohatenia politickej diskusie Komisia okrem toho využije Správu o sociálnej situácii, ktorá sa každoročne pripravuje na základe článku 143 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, aby ostatným inštitúciám predložila svoje vlastné hodnotenie súčasných trendov a pokroku dosiahnutého pri plnení spoločných cieľov. Členské štáty sa vyzývajú, aby s výhradou budúcich diskusií o budúcnosti lisabonskej stratégie naďalej každý tretí rok integrovaným spôsobom informovali o pokroku, ktorý sa dosiahol v rámci otvorenej metódy koordinácie.

Účinnosť komunikácie a šírenia výsledkov sa zvýši vďaka neustálemu rozvoju proaktívnej komunikačnej stratégie využívajúcej všetky možnosti, ktoré poskytuje program PROGRESS. Ide o neoddeliteľnú súčasť sociálnej otvorenej metódy koordinácie ako spôsobu výmeny poznatkov, podnecovania „pozitívnej súťaže“ medzi partnermi a prispievania k udržateľnému nasadeniu a angažovanosti. Komisia predovšetkým zvýši svoje úsilie, aby boli informácie o úspechoch sociálnej otvorenej metódy koordinácie široko dostupné, zrozumiteľné a užitočné. V tejto súvislosti bude dôležitým nástrojom obnovená internetová stránka o sociálnej ochrane a sociálnom začleňovaní[5].

3.2. Posilnenie pozitívneho prepojenia s ďalšími politikami EÚ

Zohľadňovanie sociálnej problematiky v rámci ďalších politík

Podľa oznámenia Komisie o komplexnej, prierezovej obnovenej sociálnej agende vládne všeobecné presvedčenie, že aspekty sociálnej politiky sa musia tiež zohľadniť vo všetkých politikách EÚ (napr. politike hospodárskej súťaže, politike vnútorného trhu, hospodárskej politike, politike v oblasti zdravia, prisťahovalectva, obchodu, poľnohospodárskej politike atď.). Komisia vynaloží vlastné úsilie, aby ku každej novej politickej iniciatíve bolo vypracované dôkladné posúdenie vplyvu, a v tejto súvislosti bude mimoriadnu pozornosť venovať sociálnym vplyvom . Zohľadňovaniu sociálnych cieľov v ďalších politikách EÚ už zvýšenú pozornosť venuje Výbor pre sociálnu ochranu, ktorý vychádza aj z konkrétnych skúseností získaných v rámci EÚ v súvislosti s uplatňovaním hľadiska rodovej rovnosti[6]. Komisia bude s Výborom pre sociálnu ochranu ďalej spolupracovať s cieľom posilniť spoločnú kapacitu, pokiaľ ide o posudzovanie vplyvu.

Horizontálna koordinácia

Sociálna otvorená metóda koordinácie sa čoraz väčšmi stáva referenčným bodom pre širokú škálu sociálnych otázok, ktoré majú významné postavenie v agendách členských štátov a týkajú sa rôznych oblastí politík, ako je napríklad sociálny vplyv migrácie, sociálne začleňovanie etnických alebo znevýhodnených menšín vrátane rómskych spoločenstiev, chudoba vo vidieckych oblastiach, dlhodobá starostlivosť a sociálne začleňovanie ľudí so zdravotným postihnutím, sociálne dôsledky klimatických zmien, zhoršeného životného prostredia a trendov cien energií, znevýhodnenie vo vzťahu k vzdelávaniu a nerovný prístup k neustálej odbornej príprave a celoživotnému vzdelávaniu, finančné vzdelávanie a prístup k základným finančným službám, digitálna priepasť a sociálne vylúčenie, aktívne starnutie a solidarita medzi generáciami.

Zahrnutím prierezových otázok do sociálnej otvorenej metódy koordinácie sa badateľne zvýšil jej význam a vplyv a zároveň sa vytvorili podmienky pre lepšiu horizontálnu koordináciu. Rozvíja sa plodná spolupráca medzi Výborom pre sociálnu ochranu a ďalšími príslušnými výbormi vrátane Výboru pre zamestnanosť a Výboru pre hospodársku politiku, ktorá by sa mala ďalej posilňovať. To isté platí aj pre prebiehajúci proces vytvárania synergií s úzko súvisiacimi oblasťami politík, ako je otvorená metóda koordinácie v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy, stratégia EÚ v oblasti zdravia[7] a európska agenda pre integráciu migrantov. Komisia bude ďalej skúmať spôsoby, ktorými je možné zlepšiť koordináciu medzi Výborom pre sociálnu ochranu a ďalšími výbormi a skupinami na vysokej úrovni; súčasne zabezpečí efektívnosť svojej vlastnej permanentnej medziútvarovej skupiny pre zohľadňovanie sociálneho začleňovania a ochrany.

3.3. Zdokonalenie analytických nástrojov

V rámci programu PROGRESS sa podporí rozšírenie štatistickej kapacity a zberu údajov , najmä v oblastiach, kde chýbajú porovnateľné údaje alebo kde sú tieto údaje nedostatočné. V záujme lepšieho pokrytia materiálnej deprivácie (vrátane digitálneho vylúčenia), finančných prostriedkov domácností, situácie migrantov, prechodu z pracovného pomeru do dôchodku, ako aj s cieľom zbierať údaje o očakávanej dĺžke života podľa sociálno-ekonomického postavenia a zlepšiť dostupnosť a analýzu údajov v členení podľa pohlavia je napríklad potrebné preskúmať celoeurópske zisťovania.

V rámci programu PROGRESS sa tiež podporí vykonávanie zisťovania o zdraví, starnutí a dôchodku a nového európskeho zisťovania domácností, ako aj podrobnej analýzy špecifických tém, čo členským štátom pomôže zlepšiť ich politiky v mimoriadne pálčivých oblastiach. Väčšie zapojenie vedeckej obce a silnejšie väzby s ďalšími prebiehajúcimi výskumnými aktivitami v rámci Komisie a medzinárodných organizácií ďalej prispeje k tvorbe politík založených na konkrétnych poznatkoch a údajoch.

3.4. Zvýšenie zodpovednosti prostredníctvom partnerských hodnotení, vzájomného učenia a zapojenia všetkých príslušných aktérov

Partnerské hodnotenia

Partnerské hodnotenia (peer reviews) sa osvedčili ako užitočný a obohacujúci prostriedok na zlepšenie vzájomného učenia. V rámci sociálnej otvorenej metódy koordinácie by sa mali využívať v širšej miere a strategickejším spôsobom. Lepšia znalosť kontextu, pevnejší analytický základ a rozsiahlejšie šírenie výsledkov by pomohli stanoviť osvedčené postupy a uľahčili prenos politík. Dôležité bude aj to, aby boli do tohto procesu väčšmi zapojení činitelia na miestnej a regionálnej úrovni. Komisia v spolupráci s Výborom pre sociálnu ochranu preskúma možnosti zlepšenia pre ďalšie kolo partnerských hodnotení v roku 2009.

Nové nástroje na vzájomné učenie

Program PROGRESS poskytuje podporu pri overovaní nových nástrojov na vzájomné učenie a výmene osvedčených postupov, napr. projektov dočasnej výmeny a prenosu odborných znalostí medzi členskými štátmi, a tiež pri odbornej príprave v oblasti strategického plánovania, zohľadňovania sociálnej problematiky v rámci ďalších politík, koordinácie, zapojenia zainteresovaných strán, monitorovania a hodnotenia v rámci procesu sociálnej otvorenej metódy koordinácie. Tento program môže pomôcť aj rozvoju „sociálneho experimentovania“ ako spôsobu overovania inovačných myšlienok pred realizáciou rozsiahlych sociálnych programov, napríklad v oblasti minimálneho príjmu, prídavkov na deti alebo dlhodobej starostlivosti; v rámci tohto programu sa podporí štúdium, šírenie a hodnotenie projektov sociálneho experimentovania.

Zapojenie všetkých príslušných aktérov

Regionálne a miestne orgány by mali byť väčšmi zapojené do procesu sociálnej ochrany a začleňovania na úrovni EÚ. V súčasnosti zostáva ich účasť vo väčšine členských štátov obmedzená. Viacero krajín dosiahlo značný pokrok pri zapájaní občianskej spoločnosti a ďalších príslušných zainteresovaných strán do fázy navrhovania politík, ale táto spolupráca len málokedy pokračuje vo fáze vykonávania. Zo skúseností vyplýva, že koordinovanie a zapojenie príslušných aktérov v priebehu celého cyklu politík má rozhodujúci význam pre ich účinné vykonávanie. Komisia navrhuje, aby sa tieto aspekty správy čoraz väčšmi stávali predmetom úsilia o vzájomné učenie v rámci sociálnej otvorenej metódy koordinácie. Komisia na tomto základe vypracuje nezáväzné usmernenia pre členské štáty.

4. ZHRNUTIE A ZÁVER

S cieľom naplno využiť potenciál sociálnej otvorenej metódy koordinácie sa v tomto oznámení uvádza niekoľko oblastí, v ktorých je túto metódu možné zlepšiť, posilniť alebo ďalej rozvíjať. Tieto opatrenia sa týkajú štyroch cieľov: po prvé, zvýšenia politickej angažovanosti a viditeľnosti procesu; po druhé, posilnenia pozitívneho prepojenia s ďalšími politikami EÚ; po tretie, zdokonalenia analytických nástrojov, o ktoré sa tento proces opiera, s cieľom prejsť k stanoveniu kvantifikovaných cieľov a rozšíriť tvorbu politík vychádzajúcich z konkrétnych údajov; po štvrté, zvýšenie zodpovednosti v členských štátoch prostredníctvom podpory vykonávania a posilnenia vzájomného učenia.

Niektoré opatrenia povedú ku konsolidácii existujúcich postupov. Iné, predovšetkým stanovovanie kvantitatívnych cieľov, prinesú zásadnejšie zmeny a budú si vyžadovať, aby sa na nich členské štáty a zainteresované strany dohodli. Komisia preto zamýšľa uplatňovať postupný prístup, ktorého priebeh a členenie podľa priorít bude predmetom diskusií s členskými štátmi a ostatnými kľúčovými zainteresovanými stranami.

Posilnená otvorená metóda koordinácie v oblasti sociálnej ochrany a začleňovania bude významným prínosom k vykonávaniu obnovenej sociálnej agendy a základom obnoveného záväzku v prospech sociálnej Európy.

PRÍLOHA 1

CIELE OTVORENEJ METÓDY KOORDINÁCIE V OBLASTI SOCIÁLNEJ OCHRANY A ZAČLEŇOVANIA

Zastrešujúce ciele otvorenej metódy koordinácie v oblasti sociálnej ochrany a začleňovania sú:

- a) podporovať sociálnu súdržnosť, rovnosť žien a mužov a rovnaké príležitosti pre všetkých prostredníctvom primeraných, dostupných, finančne trvalo udržateľných, prispôsobivých a efektívnych systémov sociálnej ochrany a politík sociálneho začleňovania;

- b) podporovať účinné a vzájomné prepojenie s lisabonskými cieľmi vyššieho hospodárskeho rastu, väčšieho počtu kvalitnejších pracovných miest a väčšej sociálnej súdržnosti, ako aj so stratégiou trvalo udržateľného rozvoja EÚ;

- c) podporovať dobrú správu, transparentnosť a zapojenie zainteresovaných strán do navrhovania, vykonávania a monitorovania politík.

V rámci jednotlivých oblastí práce sa uplatňujú tieto ciele:

Rozhodujúce kroky na odstránenie chudoby a sociálneho vylúčenia prostredníctvom zabezpečenia:

- d) dostupnosti zdrojov, práv a služieb potrebných na účasť v spoločnosti pre všetkých, predchádzanie vylúčeniu a jeho riešenie a boj proti všetkým formám diskriminácie, ktoré vedú k vylúčeniu;

- e) aktívneho sociálneho začleňovania všetkých prostredníctvom podpory účasti na trhu práce a boja proti chudobe a vylúčeniu;

- f) dobrej koordinácie politík sociálneho začleňovania a zapojenia všetkých úrovní štátnej správy a ďalších príslušných aktérov na všetkých úrovniach, vrátane ľudí, ktorí trpia chudobou; zabezpečenia, aby tieto politiky boli účinné, efektívne a zahrnuté do všetkých príslušných verejných politík, vrátane hospodárskych a rozpočtových politík, politík vzdelávania a odbornej prípravy a programov štrukturálnych fondov (najmä ESF).

Primerané a trvalo udržateľné dôchodky prostredníctvom zabezpečenia:

- g) primeraných dôchodkových príjmov pre všetkých a prístupu k dôchodkom, ktoré ľuďom umožnia udržať si, do primeranej miery, svoju životnú úroveň po odchode do dôchodku, v duchu solidárnosti a spravodlivosti medzi generáciami a v rámci nich;

- h) finančnej udržateľnosti verejných a súkromných dôchodkových systémov berúc do úvahy tlaky na verejné financie a starnutie populácie a v súvislosti s trojbodovou stratégiou na riešenie rozpočtových dôsledkov starnutia, najmä prostredníctvom: podpory dlhšieho pracovného života a aktívneho starnutia; primeranej a sociálne spravodlivej rovnováhy príspevkov a dávok a prostredníctvom podpory dostupnosti a zaistenia bezpečnosti financovaných a súkromných systémov;

- i) transparentnosti dôchodkových systémov, ich primeraného prispôsobenia potrebám a očakávaniam žien a mužov a požiadavkám moderných spoločností, demografického starnutia a štrukturálnej zmeny; zabezpečenia, aby ľudia dostali informácie, ktoré potrebujú na naplánovanie svojho dôchodku, a aby boli reformy vykonané na základe čo najširšieho konsenzu.

Dostupná, trvalo udržateľná zdravotná a dlhodobá starostlivosť vysokej kvality prostredníctvom zabezpečenia:

- j) dostupnosti primeranej zdravotnej a dlhodobej starostlivosti pre všetkých a zabezpečenia, aby odkázanosť na starostlivosť neviedla k chudobe a finančnej závislosti a aby sa nerovnosti v prístupe k starostlivosti a v zdravotných výsledkoch riešili;

- k) kvality zdravotnej a dlhodobej starostlivosti a prispôsobenia starostlivosti, vrátane rozvíjajúcej sa preventívnej starostlivosti, meniacim sa potrebám a preferenciám spoločnosti a jednotlivcov, najmä stanovením noriem kvality, ktoré odrážajú osvedčenú medzinárodnú prax, a posilnením zodpovednosti odborníkov v oblasti zdravotníctva, pacientov a prijímateľov starostlivosti;

- l) aby primeraná zdravotná a dlhodobá starostlivosť vysokej kvality zostala aj naďalej finančne dostupná a trvalo udržateľná, prostredníctvom podpory racionálneho využívania prostriedkov, najmä za pomoci primeraných stimulov pre používateľov a poskytovateľov, dobrej správy a koordinácie systémov a verejno-právnych či súkromných inštitúcií poskytujúcich starostlivosť. Zabezpečenie dlhodobej udržateľnosti a kvality si vyžaduje podporu zdravého a aktívneho životného štýlu a zaistenie kvalitných ľudských zdrojov v oblasti starostlivosti.

PRÍLOHA 2

ZASTREŠUJÚCE UKAZOVATELE NA MONITOROVANIE SOCIÁLNEJ OTVORENEJ METÓDY KOORDINÁCIE

1a – Miera rizika chudoby (spolu, deti a starí ľudia) + Ilustratívna hodnota hranice – EÚ Podiel osôb, ktorých príjem nepresahuje 60% národného mediánu príjmu[8].

1b – Relatívny prepad mediánu príjmov v riziku chudoby – EÚ Rozdiel medzi mediánom príjmov osôb, ktoré žijú pod hranicou rizika chudoby a samotnou hranicou rizika chudoby, vyjadrený ako percento hranice rizika chudoby.

1c – Miera pretrvávajúceho rizika chudoby (dostupný až od roku 2010) – EÚ Počet osôb ohrozených rizikom chudoby v súčasnom roku a minimálne v dvoch z troch predchádzajúcich rokov.

2 – Nerovnomernosť príjmového rozdelenia (S80/S20) – EÚ Pomer celkovej sumy príjmov, ktoré dosiahlo 20 % populácie krajiny s najvyššími príjmami k sume príjmov, ktoré dosiahlo 20 % populácie krajiny s najnižšími príjmami.

3 – Očakávaná dĺžka zdravého života – NAT Počet rokov, ktoré by človek pri narodení, vo veku 45 a 65 rokov mal podľa očakávaní ešte prežiť v dobrom zdravotnom stave (ktorý mu nebráni v aktivitách každodenného života). Interpretuje sa spoločne s očakávanou dĺžkou života.

4 - Osoby, ktoré predčasne ukončili vzdelávanie – EÚ Podiel osôb vo veku 18 až 24 rokov, ktoré dosiahli len nižšie stredné vzdelanie a počas štyroch týždňov pred zisťovaním sa nezúčastnili vzdelávania ani odbornej prípravy.

5 - Osoby žijúce v domácnostiach bez zamestnania – EÚ Podiel dospelých osôb (vo veku 18 až 59 rokov a neštudujúcich) a detí, ktoré žijú v domácnostiach, kde nikto nepracuje.

6 – Očakávané verejné sociálne výdavky spolu – NAT Očakávané verejné sociálne výdavky vo vzťahu k veku (dôchodky, zdravotná starostlivosť, dlhodobá starostlivosť, vzdelávanie a dávky v nezamestnanosti), súčasný stav a očakávaná zmena v podiele z HDP.

7a – Relatívny pomer mediánu príjmov starších ľudí – EÚ Pomer mediánu príjmov ľudí starších ako 65 rokov k mediánu príjmov ľudí vo veku od 0 do 64 rokov.

7b – Agregovaný pomer substitúcie – EÚ Pomer mediánu osobného príjmu z dôchodkov osôb vo veku 65 až 74 rokov k mediánu osobného príjmu osôb vo veku 50 až 59 rokov bez sociálnych dávok.

8 – Subjektívne neuspokojená potreba lekárskej starostlivosti – NAT + Využitie starostlivosti – NAT Celková subjektívne neuspokojená potreba lekárskej starostlivosti, ktorá nebola uspokojená z dôvodu „finančných prekážok“ alebo „čakacej lehoty“ alebo skutočnosti, že „bolo treba cestovať príliš ďaleko“, v členení podľa kvintilu príjmu. Je potrebné analyzovať ju spolu s počtom návštev u všeobecného lekára alebo špecialistu za posledných 12 mesiacov.

9 - Miera rizika chudoby zakotvená v konkrétnom čase – EÚ Podiel osôb, ktorých príjem je pod hranicou rizika chudoby vypočítanou v príjmovom roku 2004, upravenou o infláciu.

10 – Miera zamestnanosti starších pracovníkov – EÚ Počet zamestnaných osôb vo vekových skupinách od 55 do 59 rokov a od 60 do 64 rokov vyjadrený ako podiel tej istej vekovej skupiny.

11 – Riziko chudoby zárobkovo činných osôb – EÚ Počet osôb, ktoré sú klasifikované ako zárobkovo činné a sú ohrozené rizikom chudoby.

12 – Miera aktivity – EÚ Podiel zamestnaných a nezamestnaných osôb v celkovej populácii v produktívnom veku od 15 do 64 rokov.

13 – Regionálne rozdiely – variačný koeficient mier zamestnanosti – NAT Podiel štandardnej odchýlky mier zamestnanosti v regiónoch a váženého celoštátneho priemeru.

14 – Celkové výdavky na zdravotnú starostlivosť na obyvateľa – NAT Celkové výdavky na zdravotnú starostlivosť na obyvateľa vyjadrené v parite kúpnej sily.

[1] Podrobnosti sú uvedené v posúdení vplyvu.

[2] Vedecká a verejná diskusia o sociálnej otvorenej metóde koordinácie sa rozsiahlo opisuje v posúdení vplyvu.

[3] Pracujeme spolu, pracujeme lepšie: Nový rámec pre otvorenú koordináciu politík sociálnej ochrany a začlenenia v Európskej únii, KOM(2005) 706 v konečnom znení.

[4] Takýto integrovaný prístup sa vyžadoval aj v Preskúmaní jednotného trhu z novembra 2007, pričom sa zdôraznilo, že otvorenie trhu a sociálne reformy môžu a mali by ísť ruka v ruke. Pozri: Jednotný trh pre Európu 21. storočia. KOM(2007) 724 v konečnom znení, 20.11.2007.

[5] http://ec.europa.eu/employment_social/spsi/social_protection_en.htm

[6] V článku 3 ods. 2 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva sa od EÚ vyžaduje, aby sa vo všetkých svojich činnostiach zameriavala na potláčanie nerovností a na podporu rovnosti mužov a žien.

[7] Príkladom prepojenia sociálneho a ekonomického rozmeru lepšieho zdravotného stavu je ukazovateľ „očakávaná dĺžka zdravého života“ v rámci lisabonskej stratégie.

[8] Pokiaľ nie je uvedené inak, ukazovatele chudoby v tomto zozname sa vzťahujú na ekvivalentný disponibilný príjem domácností vymedzený ako celkový disponibilný príjem domácnosti (vrátane dávok a po zdanení) upravený tak, aby sa zohľadnila veľkosť a zloženie domácnosti. Úplný zoznam ukazovateľov je k dispozícii na adrese:http://ec.europa.eu/employment_social/spsi/common_indicators_en.htm