Zainteresované strany (vrátane podnikov, výskumných pracovníkov a organizácií občianskej spoločnosti) by mali byť lepšie zapojené do prípravy a vykonávania medzinárodného regulačného rámca. To by viedlo k vyššej úrovni súladu a uľahčilo by to vznik doplnkových mechanizmov riadenia, napr. dobrovoľných záväzkov a výmeny najlepších postupov. Riadenie oceánov by malo byť založené na solídnom vedeckom výskume a poznatkoch.

Dohodnuté pravidlá a opatrenia často nie sú účinne vykonávané či jednotne presadzované. Ešte sme zďaleka nesplnili celosvetové ciele, akými sú dosiahnutie maximálneho udržateľného výnosu pre rybolov do roku 2015 alebo ochrana 10 % pobrežných a morských oblastí, najmä prostredníctvom chránených morských oblastí (MPA), do roku 2020. Nedostatok včasnej ratifikácie ohrozuje nadobudnutie platnosti dôležitých námorných dohovorov, ako je napríklad Dohovor Medzinárodnej organizácie práce (MOP) o práci v odvetví rybárstva.

V programe trvalo udržateľného rozvoja OSN do roku 2030 sa ochrana a udržateľné využívanie oceánov stanovilo ako jeden zo 17 cieľov udržateľného rozvoja (Sustainable Development Goal – SDG 14) a za súčasť úzko prepojeného programu. Ochrana a udržateľné využívanie oceánov sa po prvýkrát riešia spolu s ostatnými najnaliehavejšími svetovými problémami udržateľnosti v rámci všeobecnej globálneho politického programu a táto problematika sa zohľadní vo viacerých cieľoch udržateľného rozvoja (SGD) a iných cieľoch. Svetové spoločenstvo musí teraz tieto záväzky premietnuť do praxe. EÚ sa plne zasadzuje za tento cieľ. Opatrenia stanovené v tomto spoločnom oznámení sú neoddeliteľnou súčasťou reakcie EÚ na program trvalo udržateľného rozvoja OSN do roku 2030. Ide zároveň o prioritu v rámci globálnej stratégie v oblasti zahraničnej a bezpečnostnej politiky.

Oceány majú kľúčový význam pre budúcnosť Európskej únie a mnohých krajín sveta. Ponúkajú veľký potenciál na posilnenie rastu, zamestnanosti a inovácií. Produkcia celosvetovej morskej ekonomiky sa odhaduje na 1,3 bilióna EUR, tento údaj by sa ale do roku 2030 mohol viac než zdvojnásobiť.

Činnosť EÚ a jej členských štátov musí byť viac prepojená v rámci vonkajších a vnútorných politík. Kombinovaný vplyv všetkých týchto politík výrazne zvýši potenciál pre pozitívnu zmenu. EÚ by mala zabezpečiť súdržnosť opatrení medzi jej vnútornými a vonkajšími politikami v súlade so svojím záväzkom posilniť súdržnosť politík v záujme udržateľného rozvoja. EÚ by mala podporovať súčinnosť s ostatnými politikami EÚ vrátane rozvojovej politiky a stratégií, ako je napríklad stratégia námornej bezpečnosti Európskej únie.

EÚ by mala na účely zlepšenia správy oceánov a posilnenia koordinácie s medzinárodnými a regionálnymi fórami stavať na existujúcich dojednaniach. EÚ sa v oblasti námornej politiky a morskej ekonomiky aktívne snaží rozvíjať spoluprácu so susediacimi krajinami, a to aj na základe európskej susedskej politiky na východe i na juhu. Významne prispieva aj ku globálnemu riadeniu práce v námornej doprave a k celosvetovému boju proti nútenej práci a obchodovaniu s ľuďmi.

EÚ má dobré predpoklady na to, aby utvárala medzinárodnú správu oceánov na základe svojich skúseností s vývojom udržateľného prístupu pri riadení oceánov, a to najmä prostredníctvom svojej politiky v oblasti životného prostredia (konkrétne rámcovej smernice o morskej stratégii), integrovanej námornej politiky (konkrétne smernice o námornom priestorovom plánovaní), reformovanej spoločnej rybárskej politiky, politiky boja proti nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému (NNN) rybolovu a politiky námornej dopravy.

Iné regionálne stratégie EÚ (napr. pre Guinejský záliv a Africký roh) by mali byť nápomocné pri zlepšovaní ochrany a riadenia populácií rýb a mali by poskytovať rámec na boj proti NNN rybolovu.

EÚ by mala prispieť k zlepšeniu koordinácie a spolupráce medzi medzinárodnými organizáciami s mandátmi súvisiacimi s oceánmi. To by mala docieliť prostredníctvom memoránd o porozumení a dohôd o spolupráci, vďaka ktorým by sa zlepšila koordinácia medzi subjektmi, ktoré majú rovnaké alebo vzájomne sa dopĺňajúce ciele. Komisia zváži obnovenie tzv. procesu z Kóbe v prípade regionálnych organizácií pre riadenie rybárstva zaoberajúcich sa lovom tuniakov a jeho rozšírenie na všetky regionálne organizácie pre riadenie rybárstva. EÚ bude tiež podporovať úlohu multilaterálnych mechanizmov spolupráce, ako napríklad UN-Oceans – najmä v kontexte preskúmania jeho mandátu v roku 2017 – IOC, ISA a kontinentálnych a regionálnych organizácií, ktoré vypracovali stratégie na ochranu a zachovanie hodnoty morí.

-Komisia a vysoká predstaviteľka budú pracovať na zlepšení výmeny medziodvetvových informácií o námornom dozore medzi členskými štátmi za účasti agentúry EMSA, a to okrem iného podporou uplatňovania jej spoločného prostredia na výmenu informácií, a takisto aj s tretími krajinami, čo by uľahčilo medzinárodné intervencie.

-Spolu s vysokou predstaviteľkou bude Komisia spolupracovať s členskými štátmi a medzinárodnými partnermi, aby podporila zahrnutie činností súvisiacich s oceánmi do vnútroštátnych opatrení, ktorými sa má zabezpečiť vykonanie záväzkov vyplývajúcich z Parížskej dohody. Súčasný stav by sa mohol prezentovať v globálnom hodnotení, ako sa to stanovuje v Parížskej dohode.

posilnenie úlohy Interpolu v boji proti NNN rybolovu. -Komisia posilní dohľad EÚ nad rybárskou flotilou pôsobiacou mimo vôd EÚ všade, kde táto flotila pôsobí, a to v súlade s navrhovaným nariadením o udržateľnom riadení rybárskych flotíl pôsobiacich mimo vôd EÚ.

Opatrenie č. 8: Zákaz škodlivých dotácií na rybolov

Dotácie na rybolov, ktoré prispievajú k nadmernému rybolovu, nadmernej kapacite a k NNN rybolovu, sú už dlho zdrojom medzinárodného znepokojenia. Zrušenie týchto dotácií sa požadovalo na Svetových samitoch o udržateľnom rozvoji v rokoch 2002 a 2012. V programe trvalo udržateľného rozvoja OSN do roku 2030 bola stanovená lehota na zrušenie týchto dotácií (2020).

Bude sa podporovať medzinárodné úsilie zamerané na zníženie nadmernej kapacity svetovej rybárskej flotily a nadmerného rybolovu zo strany tejto flotily a zákaz škodlivých dotácií. To podporí rokovania WTO o zákaze dotácií, ktoré prispievajú k nadmernej kapacite, nadmernému rybolovu a NNN rybolovu.

-EÚ sa bude aktívne zapájať do multilaterálnych rokovaní v rámci WTO s cieľom zakázať do roku 2020 dotácie, ktoré prispievajú k nadmernej kapacite, nadmernému rybolovu a NNN rybolovu.

Opatrenie č. 9: Boj proti odpadu v moriach a „moriam plastu“

Odpad v moriach predstavuje vážnu hrozbu pre naše oceány. Komisia už podnikla kroky na riešenie tohto problému pri zdroji a tieto opatrenia podstatným spôsobom posilní.

Komisia navrhne opatrenia na minimalizáciu vzniku odpadu v produktovom cykle, od výberu materiálu, cez dizajn výrobkov, výrobu, spotrebu a recykláciu až po likvidáciu.

EÚ v rámci akčného plánu pre obehové hospodárstvo navrhne do roku 2017 stratégiu pre plasty, ktorá sa zameria na také problémy ako recyklovateľnosť, biodegradovateľnosť, prítomnosť nebezpečných látok v určitých plastoch a morský odpad, a bude zahŕňať jasný medzinárodný prvok na riešenie problematiky úniku plastov do životného prostredia. To do roku 2020 prispeje k zníženiu odpadu vyplaveného plážach a strateného rybárskeho výstroja aspoň o 30 %. Prispeje to aj k zníženiu objemu mikroplastu, ktorý sa dostáva do morského prostredia, a v prípade potreby aj prostredníctvom obmedzenia ich používania vo výrobkoch.

To následne prispeje k vykonaniu programu trvalo udržateľného rozvoja OSN do roku 2030. Ďalším prínosom stratégie bude potvrdenie globálneho charakteru problému a potreby kolektívneho opatrenia, a to aj v kontexte multilaterálnych dohôd o životnom prostredí. Posúdia sa v nej možnosti na zefektívnenie boja proti morskému odpadu v rámci vonkajšej činnosti EÚ a rozvojovej pomoci s cieľom zamedziť prílivu plastového odpadu do svetových oceánov a, ak to bude ekologicky odôvodnené a technicky možné, aj možnosti účasti na dobre koordinovaných činnostiach zameraných na odstraňovanie odpadu.