SK Úradný vestník Európskej únie C 120/82

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Migrácia a rozvoj: príležitosti a výzvy“

(2008/C 120/18)

Európsky hospodársky a sociálny výbor sa na svojom plenárnom zasadnutí 16. februára 2007 rozhodol podľa článku 29 ods. 2 svojho vnútorného poriadku vypracovať stanovisko z vlastnej:

„Migrácia a rozvoj: príležitosti a výzvy“.

Odborná sekcia pre vonkajšie vzťahy poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 3. októbra 2007. Spravodajcom bol pán Sukhdev SHARMA.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 440. plenárnom zasadnutí 12. a 13. decembra 2007 (schôdza z 12. decembra) prijal 125 hlasmi za, pričom 5 členovia sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Zhrnutie

1.1 Toto stanovisko z vlastnej iniciatívy prináša návrhy opatrení v úzko prepojených oblastiach migrácie a rozvoja.

1.2 Ak sa zameriame na praktické príklady, návrhy a možnosti vzájomne prospešných dohôd o spolupráci, možno migráciu považovať za „nástroj rozvoja“. Zavedením konkrétnych opatrení by výbor chcel presunúť diskusiu z politickej úrovne na programovú.

1.3 Vhodné uplatňovanie migračnej a rozvojovej politiky je najlepším spôsobom možné dosiahnuť tak, že sa emigrantom uľahčí zasielanie financií (tzv. remitencií) do krajín pôvodu (3.4-3.8) s cieľom zvýšiť príjmy adresátov daných čiastok. Ďalšou možnosťou je regulovanie migračných tokov tak, aby z nich mali prospech najmenej rozvinuté krajiny alebo časti obyvateľstva rozvojových krajín s nízkymi príjmami (4.2). Koncepcia spoločného rozvoja by mohla nasmerovať remitencie jednotlivcov do projektov v oblasti infraštruktúry, z ktorých by mala úžitok široká verejnosť (5.1-5.2). Ďalšie formy spoločného rozvoja využívajú diasporálne organizácie na mobilizáciu ľudí alebo finančných zdrojov v prospech priamych zahraničných investícií, prenosu znalostí a technológií a sociálnych a kultúrnych remitencií (5.3-5.8). Migračná a rozvojová politika môže znížiť negatívny dosah odlivu mozgov tým, že vytvorí odborný potenciál a uľahčí kyvadlovú a virtuálnu migráciu (6.2-6.6.4). Výbor na záver dodáva, že migračná a rozvojová politika môže zaznamenať úspech iba vtedy, ak sa stane súčasťou ostatných príslušných politík a ak sa dosiahne vzájomný súlad medzi jednotlivými politikami (7.1-7.3).

1.4 Toto stanovisko dopĺňa stanovisko výboru na tému „Imigračná politika Spoločenstva a politika spolupráce s krajinami pôvodu na podporu rozvoja“, ktorého spravodajcom je pán Pariza Castaños (1). Okrem toho reaguje na oznámenie Komisie o kyvadlovej migrácii a partnerstvách v oblasti mobility medzi Európskou úniou a tretími krajinami (2).

2. Migrácia a globalizácia

2.1 Výsledkom procesu globalizácie je liberalizovaný pohyb kapitálu, tovaru a služieb. Pohyb osôb je však naďalej najviac obmedzovaným aspektom globalizácie. Aby mohli menej rozvinuté ekonomiky väčšmi ťažiť z hospodárskeho rastu podmieneného globalizáciou, je potrebné venovať väčšiu pozornosť voľnejšiemu pohybu osôb. Toto stanovisko podporuje názor, že migrácia dáva rozvojovým krajinám šancu vyrovnanejšie sa zapájať do súčasnej globalizovanej ekonomiky. Migrácia dokáže znížiť nerovnosti, avšak nemôžeme ju chápať ako náhradu tradičnej rozvojovej pomoci.

2.2 Podkladom pre vytvorenie konceptu, podľa ktorého je migrácia spojivom medzi globalizáciou a rozvojom, sú dve úvahy. Po prvé, demografické trendy svedčia o tom, že súčasný nedostatok pracovných síl v krajinách EÚ sa v blízkej budúcnosti pravdepodobne ešte zvýši, a to najmä v odvetviach služieb náročných na pracovnú silu. Po druhé, Svetová banka predpokladá, že potenciál dobre riadenej migrácie by mohol v blízkej budúcnosti priniesť významnú finančnú pomoc vo forme financií, ktoré obyvateľom chudobných krajín zasielajú emigranti pracujúci v zahraničí (remitencie) (3). Tok takýchto financií stále rastie, a to v rámci krajín OECD, z OECD do rozvojových krajín a dokonca aj medzi rozvojovými krajinami (4). Medzinárodná migrácia tak môže byť dôležitým prvkom pri dosahovaní rozvojových cieľov tisícročia. Remitencie a koncepcie spoločného rozvoja a kyvadlovej migrácie sú významné z hľadiska ďalšieho rozvoja. Ich potenciál v oblasti rozvoja navyše podporujú potreby trhu práce v západnej Európe.

2.3 Toto stanovisko zdôrazňuje potrebu kvalitne rozpracovaného, komplexného a integrovaného prístupu k migračnej a rozvojovej politike, ktorý by mohol vytvoriť obojstranne výhodnú situáciu.

2.4 Takýto prístup uznáva nerovnováhu pozitívneho a negatívneho dosahu migrácie na rozvojové krajiny a následne sa zodpovedajúcim spôsobom zaoberá faktormi nákladov a prínosov. V niektorých krajinách migrácia zmierňuje nápor preľudnenia a nezamestnanosti a zámerný vývoz kvalifikovaných pracovníkov vytvára zahraničné zdroje pre budúci prílev finančných prostriedkov zo zahraničia, priame zahraničné investície a prenos znalostí, zatiaľ čo v iných krajinách trvalý odlev ľudských zdrojov výrazne brzdí rozvoj. Dobre riadená migrácia preto posilňuje pozitívne účinky migrácie a zároveň zmierňuje jej negatívny dosah.

2.5 Výbor podporuje zistenia hlavných organizácií pôsobiacich v oblasti medzinárodného rozvoja, ako je Svetová banka, ministerstvo Spojeného kráľovstva pre medzinárodný rozvoj, Oxfam a iných, ktoré vyzdvihujú potenciál medzinárodnej migrácie v oblasti rozvoja v súvislosti so znížením rozsahu chudoby a podporením udržateľného hospodárskeho rozvoja v krajinách pôvodu. Remitencie výrazne zvyšujú príjmy v domácnostiach príjemcov a predstavujú dôležitú hybnú silu pre krátkodobé zmiernenie chudoby a pri opatrnom riadení dokonca aj pre dlhodobý udržateľný rozvoj. Dlhodobý udržateľný rozvoj podporujú koncepcie „spoločného rozvoja“, ako napr. diasporálna filantropia, sociálne remitencie, prenos vedomostí či nadnárodné podnikateľské siete.

2.6 Silnou stránkou dobre riadenej migračnej a rozvojovej politiky by mala byť jej schopnosť chrániť zraniteľné krajiny, teda takmer všetky krajiny subsaharskej Afriky, pred obmedzením rozvoja v dôsledku migrácie. Rozvojové krajiny, ktoré majú z remitencií a dobročinných aktivít najmenší úžitok, často znášajú najvyššie náklady migrácie: stratu vysoko kvalifikovaných a talentovaných ľudí. Modely kyvadlovej a virtuálnej migrácie môžu do istej miery vyriešiť záporné stránky nekontrolovaného vysťahovalectva. Migračná a rozvojová politika sa ďalej môže zamerať na potreby a špecifiká odvetví, ktoré sú mimoriadne citlivé na problémy súvisiace s migráciou, ako napr. rezort školstva či zdravotníctva. Pokiaľ prísne migračné režimy nezabránia úbytku kvalifikovaných zdravotníkov z oblastí s vysokou prevalenciou HIV/AIDS, nebudú iné snahy o rozvoj udržateľné. Dôležitú úlohu pri ochrane týchto odvetví, ktoré majú nesmierny význam pre ďalší rozvoj, môžu zohrávať bilaterálne a regionálne partnerstvá v oblasti migrácie medzi cieľovými krajinami a krajinami pôvodu.

2.7 Výbor si všíma množstvo spôsobov a prostriedkov migrácie, ktoré majú výrazný vplyv ako na krajiny pôvodu, tak aj na cieľové krajiny. Niektoré z nich sa dajú rozpoznať až po rokoch prebiehajúcej migrácie. Značne znepokojujúcou otázkou sú deti migrantov, ktoré zostávajú v krajine pôvodu, ako aj ich perspektívy v oblasti zdravotnej starostlivosti a vzdelávania v domácnosti s jedným rodičom. Čo sa týka spoločenského rozmeru, v oblastiach postihnutých migráciou dochádza k narušeniu prirodzenej rovnováhy v počte žien a mužov, čo jednoznačne ovplyvní sociálno-ekonomické rámcové podmienky dlhodobého rozvoja. Tieto obavy je potrebné zvážiť pri plánovaní a uskutočňovaní medzinárodných opatrení v oblasti migrácie.

2.8 Výbor zdôrazňuje, že medzi hostiteľskou krajinou a krajinou pôvodu existuje vzájomná sociálno-ekonomická závislosť. Ekonomicky úspešní migranti v hostiteľských krajinách zvyčajne posielajú domov vyššie sumy. Podobne migranti, ktorí sa úspešne začlenili do spoločnosti, majú v porovnaní so slabšie integrovanými migrantmi potenciálne vyšší vplyv na spoločný rozvoj svojej krajiny pôvodu prostredníctvom dobročinnosti, sociálnych remitencií a kyvadlovej či virtuálnej migrácie. Hostiteľské krajiny sa teda musia zamyslieť nad rôznymi spôsobmi ako zabrániť plytvaniu odborným potenciálom (brain waste). Tieto koncepcie sa týkajú rôznych oblastí, od lepšieho sociálneho začlenenia vo všeobecnosti až po dosiahnutie rovnakej úrovne miezd, zlepšenie pracovných podmienok (vrátane prístupu k odborovým zväzom) či riešenie často problematického právneho postavenia migrantov. Tento prístup nielen maximalizuje prínos migrantov pre hostiteľskú krajinu, ale aj zvyšuje ich rozvojový potenciál.

2.9 Podobne prepojené sú aj koncepcie zamerané na obmedzenie nezákonnej migrácie. Nezákonná migrácia poškodzuje cieľové krajiny, pretože je spojená s nelegálnym zamestnávaním. Zároveň je hrozbou pre (nelegálnych) migrantov, ktorí sa často ocitajú v nevýhodnej pozícii vo vzťahu, kde im hrozí vykorisťovanie a kruté pracovné podmienky s nízkou úrovňou ochrany zdravia a bezpečnosti. Okrem toho má nezákonná migrácia aj negatívne dôsledky pre rozvoj: v hostiteľských krajinách sú možnosti integrácie obmedzené a vysoké náklady spojené s týmto druhom migrácie znižujú možnosti zasielania remitencií do krajín pôvodu. Legalizácia právneho postavenia nelegálnych migrantov integrovaných v hostiteľskej krajine je nevyhnutná nielen z ľudského hľadiska, ale aj z hospodárskeho a sociálneho. Zlepšovanie možností legálnej migrácie teda zvyšuje jej rozvojový potenciál a zároveň znižuje dopyt po zločineckých organizáciách zapojených do pašovania a obchodovania s ľuďmi. Z tohto dôvodu legálna migrácia minimalizuje vykorisťovanie.

2.10 Výbor uznáva, že migrácia typu juh-juh je najčastejšou formou medzinárodnej migrácie. V rámci medzinárodnej migrácie sú najvyhľadávanejšími cieľmi susedné krajiny alebo bezprostredne susediace regióny (5). Ak zvážime skutočnosť, že migrácia so sebou prináša riziko a vyžaduje finančné zdroje, zručnosti a siete, dospejeme k jednoznačnému záveru, že pohyb v rámci hraníc jednotlivých krajín je zďaleka najrozšírenejšou formou migrácie najmä v prípade chudobných ľudí (6). Komplexný prístup k migračnej a rozvojovej politike musí preto zohľadniť potenciálny vplyv regionálnej a vnútroštátnej migrácie na znižovanie miery chudoby a na hospodársky rozvoj.

2.11 Výbor vyzýva členské štáty, aby uplatňovali normy stanovené v Medzinárodnom dohovore na ochranu práv všetkých migrujúcich pracovníkov a ich rodinných príslušníkov z roku 1990.

3. Migrácia a odstraňovanie chudoby – Uľahčenie prevodu finančných prostriedkov

3.1 Výbor uznáva rozvojový potenciál remitencií, t.j. financií, ktoré migranti zasielajú svojim príbuzným do krajiny pôvodu. Z výskumov vyplýva, že tieto prostriedky priamo ovplyvňujú príjmy ich adresátov, čím pomáhajú znižovať chudobu.

3.2 Presne neurčená, no značná časť remitencií (jedna až dve tretiny) sa však k príjemcom dostáva prostredníctvom neoficiálnych ciest. To má nepriaznivé dôsledky nielen pre migrantov a príjemcov, ale aj pre hostiteľskú krajinu a krajinu pôvodu. Keďže medzi tieňovými poskytovateľmi finančných služieb neexistuje konkurencia, migranti a príjemcovia nemajú inú možnosť, než sa zmieriť s vysokými poplatkami za prevod, ktoré následne znižujú príjmy migrantov. Pre finančne slabé rozvojové krajiny sú remitencie dôležitým zdrojom cudzej meny a ak sa na ich prevod použijú oficiálne bankové inštitúcie, napomáhajú finančnému rozvoju tým, že zvyšujú celkový objem vkladov a úverov, ktoré sa pohybujú v miestnom bankovom sektore (7). Remitencie preto pozitívne ovplyvňujú makroekonomický rozvoj. V hostiteľských krajinách väčšinou tieňové bankovníctvo vyvoláva obavy v súvislosti s bezpečnosťou, keďže neoficiálne metódy finančných transakcií sa využívajú aj na pranie špinavých peňazí aj financovanie teroristických organizácií.

3.3 Migranti dávajú pri zasielaní peňazí prednosť neoficiálnym cestám pred oficiálnymi bankovými službami z rôznych dôvodov. Mnoho migrantov sa rozhodne pre neoficiálne kanály preto, že oficiálne služby sú príliš nákladné, príliš pomalé a príliš zaťažené byrokraciou, či jednoducho k nim nemajú prístup. Migranti takisto bývajú nedôverčiví voči bankovým inštitúciám vo svojich krajinách alebo sa obávajú výkyvov výmenného kurzu. Chudobní obyvatelia, ktorým sú dané finančné čiastky zasielané, a najmä ľudia žijúci vo vzdialených vidieckych oblastiach, nemajú fyzický prístup k bankovým službám. Mnoho ďalších ľudí si nemôže dovoliť viesť bankový účet kvôli výške sprievodných poplatkov. Poplatky za zasielanie remitencií neprimerane zaťažujú rodiny s nízkymi príjmami, ktoré zasielajú malé sumy, no posielajú ich pravidelne. Nelegálni migranti nemôžu použiť bankové spojenie, pretože nemajú potrebné dokumenty na otvorenie účtu.

3.4 Výbor vyzýva členské štáty, Komisiu, Parlament a Radu, aby sa zamysleli nad nasledujúcimi iniciatívami, ktoré by mohli podporiť rozvoj.

3.4.1 Domáce bankové inštitúcie v krajinách pôvodu by mali migrantom, ktorí žijú a pracujú v zahraničí, sprístupniť sporiace účty v cudzej mene.

3.4.2 Bankové služby by mali byť dostupné aj pre rodiny s nízkym príjmom – banky by mali ponúkať služby s rozumnými poplatkami aj pre ľudí, pre ktorí v súčasnosti ich služby nemôžu využívať. To by bolo možné dosiahnuť prepojením bankových služieb s rozšírenejšími službami ako napr. s poštou alebo pobočkami existujúcich úverových inštitúcií. Zníženie poplatkov za zasielanie peňazí by sa však banky nemali snažiť vyrovnať stanovením nepriaznivého výmenného kurzu.

3.4.3 Je potrebné posilniť konkurenciu medzi inštitúciami ponúkajúcimi služby v oblasti zasielania remitencií, aby sa znížili poplatky za prevod. Mimovládne organizácie a verejné orgány v hostiteľských krajinách môžu podnecovať konkurenciu tým, že budú šíriť informácie a zverejňovať porovnania cien jednotlivých poskytovateľov týchto služieb. Príkladným vzorom je internetová stránka www.sendmoneyhome.org. Ďalšou dôležitou činnosťou, do ktorej by sa mala zapojiť občianska spoločnosť spolu s finančnými inštitúciami, je zvyšovanie tzv. „finančnej gramotnosti“ migrantov.

3.4.4 Skvalitnenie bankových technológií v krajinách pôvodu by mohlo významne znížiť náklady na prevod peňazí, zvýšiť rýchlosť spracovania transakcií ako aj ich bezpečnosť. Efektívnosť je ďalej možné zvýšiť aj pomocou satelitných informačných technológií v odľahlých oblastiach, ktoré môžu skvalitniť riadenie a telegrafické prevody. Inovatívnym riešením, ktorým by sa rozšíril záber bankových služieb, je zavedenie platobných kariet a doplnkových služieb mobilných telefónnych sietí. Všetky uvedené podporné opatrenia si vyžadujú investície, ktoré by mohli byť iniciované prostredníctvom oficiálnej rozvojovej pomoci alebo cez verejno-súkromné partnerstvá.

3.4.5 Prísne požiadavky na kontrolu identifikačných dokladov odrádzajú neregistrovaných migrantov od otvorenia bankového účtu. Banky by sa mali zamyslieť nad tým, ako zlepšiť dostupnosť bankových služieb pre neregistrovaných migrantov. Členské štáty by mali zvážiť rozumné zmeny v predpisoch týkajúcich sa bankovníctva, ktoré by umožnili uvedený proces.

3.5 Prvým nevyhnutným krokom na zvýšenie rozvojového vplyvu remitencií je zníženie nákladov na ich zasielanie. Druhým krokom je uľahčenie ich prevodu. Cieľové krajiny by preto mali vybudovať v tejto oblasti partnerstvá so zdrojovými krajinami, do ktorých prúdi veľký objem remitencií. Takéto partnerstvá by mohli vhodným spôsobom pomôcť pri tvorbe opatrení, ktoré by zlepšili prístup chudobných ľudí k bankovým inštitúciám, rozšírili by možnosti poskytovateľov finančných služieb uľahčiť emigrantom zasielanie peňazí a stimulovať ich, aby na túto činnosť používali oficiálne kanály.

3.6 Výbor vyzýva bankové inštitúcie pôsobiace v Európskej únii, aby navrhli opatrenia v oblasti bankových služieb, ktoré by napĺňali zásadu sociálnej podnikovej zodpovednosti a prostredníctvom ktorých by banky vyšli v ústrety potrebám migrantov a ich rodín.

3.7 Výbor dôrazne podporuje vytváranie partnerstiev v rámci pilotných iniciatív, ktoré posilňujú využívanie remitencií v prospech rozvoja, a to prostredníctvom zníženia nákladov a zvýšením ich dostupnosti. Nižšie uvádzame dva vzorové príklady.

3.7.1 Obchodné združenie mobilných operátorov „GSM Association“ spolu s firmou MasterCard zaoberajúcou sa platobnými operáciami vytvorili systém, pomocou ktorého budú môcť migranti cez mobilný telefón zasielať peniaze na mobilný telefón v zahraničí, kde príjemca dostane správu o tom, že peniaze boli doručené.

3.7.2 Britská banka Lloyds TSB v spolupráci s indickou bankou ICICI umožňuje Indom žijúcim v zahraničí zasielať do Indie bezplatne peniaze, pokiaľ majú na účte vedenom v ICICI určitý minimálny zostatok.

3.8 Predovšetkým v časoch konfliktov a kríz alebo po prírodných katastrofách sa remitencie ukázali ako účinný a rýchly prostriedok na pomoc utečencom a obetiam v krajinách pôvodu. Humanitárne organizácie a inštitúcie, ktoré na týchto miestach zasahujú ako prvé, by mali uvažovať či do pomoci po konfliktoch alebo prírodných katastrofách nezačlenia aj prístup k remitenciám.

4. Migrácia a znižovanie nerovností – Regulácia legálnych migračných tokov v prospech menej rozvinutých regiónov

4.1 Napriek tomu, že remitencie môžu v reálnom čase znížiť chudobu ich príjemcov, ich vplyv na rozvoj je obmedzený v prípade súkromných transakcií, keďže z týchto financií väčšinou nemajú prospech chudobné vrstvy, nakoľko ľudia, ktorí dokážu pokryť začiatočné náklady na imigráciu, väčšinou pochádzajú z nižšej strednej triedy. Okrem toho remitencie väčšinou plynú do krajín s rozsiahlym vysťahovalectvom, ktoré cieľavedome sledujú politiku vývozu ľudského kapitálu. Do najmenej rozvinutých krajín prúdi menej než tretina remitencií. Nepretržitý tok financií od migrantov do veľkej miery závisí od neustáleho odchodu ľudí do cudziny, a preto citlivo reaguje na zmeny v imigračnej politike alebo na hospodársky rast v hostiteľských krajinách.

4.2 Ak chcú cieľové krajiny zvýšiť vplyv remitencií na znižovanie chudoby a nerovností, musia nielen uľahčiť ich zasielanie a zlepšiť riadenie týchto tokov, ako bolo uvedené vyššie, ale takisto by mali dokázať lepšie spravovať migračné toky. Obmedzenia cieľových krajín v oblasti legálneho prisťahovalectva negatívne ovplyvnia prúdenie remitencií do zdrojových krajín. Cieľové krajiny môžu takisto reálne ovplyvniť smer, ktorým budú remitencie plynúť, ak poskytnú preferenčné postavenie určitým skupinám prisťahovalcov z niektorých krajín alebo regiónov. Takéto opatrenie by malo zabrániť tomu, aby existujúce migračné siete vytvorili v danej krajine regionálnu nerovnováhu alebo aby neviedli k ďalšiemu zvyšovaniu nerovnosti v krajinách pôvodu. Takýmto spôsobom môže hostiteľská krajina proaktívne pomáhať najmenej rozvinutým regiónom v krajinách pôvodu, a znižovať tak nerovnosti. Ďalším krokom na to, aby sa remitencie dostali aj do najmenej rozvinutých oblastí, je zamerať sa na členov domácností s nízkym príjmom a uľahčiť ich migráciu.

5. Migrácia a (spoločný) rozvoj

5.1 Spoločný rozvoj zahŕňa aktivity migrantov, ktoré sú doplnkom rozvoja, avšak nenahrádzajú ho. Pre tieto aktivity je typické plánovanie na základe potrieb, dlhodobosť a schopnosť vytvoriť spojenie medzi diaspórami a spoločenstvami v krajinách pôvodu. Jednou z foriem spoločného rozvoja, ktorá prospieva všetkým príjmovým skupinám v cieľovom spoločenstve, sú investície do vzdelávacej a základnej zdravotníckej infraštruktúry na základe remitencií. Výbor preto navrhuje, aby sa remitencie považovali za súčasť spoločného rozvoja.

5.1.1 Príkladnou iniciatívou je napríklad program spoločného financovania. V rámci neho každý inštitucionálny partner prispeje sumou rovnajúcou sa výške remitencie, ktorú na komunitný rozvoj vo svojej krajine pôvodu poskytnú migranti (8). V ideálnom prípade sú partnermi organizácie pre rozvojovú pomoc, ktoré do programu prinášajú poznatky v oblasti riadenia ako aj skúsený personál a spolupracujú s miestnymi orgánmi, aby dosiahli dlhodobejší efekt. Takéto programy spoločného financovania by mali byť propagované a dostupné cez informačné platformy, ktoré podporujú aj využívanie oficiálnych bankových ciest na zasielanie remitencií. Do osvedčených programov spoločného financovania by bolo vhodné zapojiť aj vhodných partnerov zo súkromného sektora. K účasti a naplneniu podnikovej sociálnej zodpovednosti treba nabádať predovšetkým firmy, v ktorých pracuje veľká časť migrantov ako aj finančné inštitúcie, cez ktoré sa zasielajú remitencie. Takéto verejno-súkromné partnerstvá sú prospešné pre všetkých účastníkov – vďaka vyšším kolektívnym remitenciám zvyšujú rozvojový potenciál a podniky a banky si navyše budujú dôveru zákazníkov. Výbor regiónov si však uvedomuje, že do spolupráce medzi krajinou pôvodu a hostiteľskou krajinou by mali byť zapojené všetky úrovne: vlády a verejné inštitúcie, ale aj sociálni partneri a organizácie občianskej spoločnosti. Rozvoj a uplatňovanie pravidiel a postupov v oblasti boja proti korupcii by tak zabránili odčerpávaniu poskytnutých prostriedkov.

5.2 Ďalšou formou spoločného rozvoja je nasmerovanie remitencií do podnikateľských alebo investičných aktivít.

5.2.1 Stimuly, ktorými by mohli krajiny pôvodu zvýšiť celkový objem remitencií použitých na spoločný rozvoj sú rôzne a siahajú od úľav v oblasti daní z príjmu migrantov pri investovaní do miestnych podnikov až po výnimky pri dovozových clách pre podnikateľské investície.

5.2.2 Výbor vyzýva bankové inštitúcie a rozvojové agentúry, aby sa zaoberali testovaním pilotných programov, ktoré by vytvorili prepojenie medzi remitenciami a inštitúciami poskytujúcimi mikrofinancovanie v rozvojových krajinách.

5.2.3 Je potrebné podporovať bankové inštitúcie v krajinách pôvodu aj v hostiteľských krajinách, aby vytvárali partnerstvá v oblasti remitencií, ktoré by uľahčili krížový predaj doplnkových finančných služieb, napr. okrem zasielania remitencií by mohli poskytovať aj malé podnikateľské úvery alebo pôžičky na bývanie.

5.2.4 V rámci podpory a rozvoja týchto činností by rozvojové agentúry a organizácie občianskej spoločnosti mali informovať spoločenstvá migrantov v hostiteľských krajinách o možnostiach investovania, poskytovať školenia v oblasti podnikania a podporovať rozvoj sietí vytvárajúcich prepojenie medzi migrantmi a podnikateľmi, ktorí zápasia s nedostatkom kapitálu v krajinách pôvodu. Podnikatelia z radov migrantov v hostiteľských krajinách by mali nadviazať spojenie s podnikateľmi v krajinách pôvodu a vytvoriť strategické podnikateľské siete zamerané na rozvoj.

5.3 Niektoré z uvedených opatrení si vyžadujú aj spoluprácu diasporálnych organizácií v hostiteľských krajinách. Siete alebo spojenia medzi diaspórou a krajinou pôvodu vznikajú väčšinou z iniciatívy jednotlivcov alebo skupín. Takéto siete predstavujú hlavný zdroj priamych zahraničných investícií, prenosu vedomostí a technológií, dobročinnej činnosti a sociálnych ako aj kultúrnych remitencií. Môžu dokonca zohrávať úlohu v mierovom procese či pri obnove krajiny. Avšak najmenej rozvinuté krajiny nemajú informácie o migrantoch v zahraničí a nedokážu vytvoriť diasporálne siete, ktoré by zachytili prostriedky na rozvoj (remitencie, investície, zručnosti, vedomosti).

5.4 Je teda potrebné posilniť diasporálne organizácie napojené na najmenej rozvinuté krajiny a zamerať sa na rozvoj skupín obyvateľstva s najnižšími príjmami.

5.5 Pri podpore diaspór treba vziať do úvahy, že ich organizácie majú vo väčšine prípadov len neformálnu a veľmi voľnú štruktúru, ktorá sa odlišuje v závislosti od jednotlivých krajín a kontakt s krajinou pôvodu takisto udržiavajú podľa vlastných pravidiel.

5.6 Snaha o zameranie sa na vhodné diasporálne skupiny a o skvalitnenie ich pomoci pri rozvoji krajín pôvodu môže viesť k vytvoreniu odborného potenciálu. Ten možno rozvíjať pomocou programov zameraných na ľudský kapitál, ktoré oslovia migrantov (alebo ich deti) a umožnia im zapojiť sa do rozvojových programov verejného alebo súkromného sektora. Tieto programy využívajú znalosti špecifických jazykov a kultúry a rozvojovým krajinám sprístupňujú čerstvo získanú odbornú kvalifikáciu, poznatky a kontakty.

5.6.1 Nevyhnutným krokom pri podpore diasporálnych organizácií a najmenej rozvinutých krajín pôvodu je identifikácia a mapovanie týchto organizácií a ich sietí. Výbor preto odporúča, aby sa zriadili dobrovoľné registre kvalifikovaných migrantov z krajín trpiacich únikom mozgov, ktorí žijú v hostiteľských krajinách a registre podnikov, ktoré v hostiteľských krajinách založili migranti z malých a stredných rozvojových krajín.

5.6.2 Takto identifikovaným diasporálnym organizáciám by malo byť umožnené vytvoriť si spojenie s krajinou pôvodu a prispievať na jej rozvoj. Cieľové krajiny a medzinárodné rozvojové organizácie by mali poskytovať platformy a fóra, cestovné granty, štipendiá a obchodné rokovania, ktoré by tento proces uľahčili.

5.7 Existencia diaspóry sama o sebe nezaručuje pozitívne pôsobenie na rozvoj krajiny pôvodu. Rovnako dôležitú, ak nie rozhodujúcu úlohu môžu zohrávať aj politické a spoločensko-politické pomery danej rozvojovej krajiny. Napriek tomu by sa organizácie migrantov mali vo všeobecnosti väčšmi zapájať do riešenia otázok rozvoja. Preto sa od rozvojových organizácií požaduje, aby sa pokúsili s organizáciami migrantov rozvinúť prínosnú spoluprácu.

5.8 Výbor podporuje vytvorenie osobitného fondu pre migráciu a rozvoj, ktorý by umožnil realizáciu uvedených rozvojových aktivít.

6. Migrácia a zmierňovanie dosahu úniku mozgov – Vytvorenie odborného potenciálu uľahčenie kyvadlovej a virtuálnej migrácie

6.1 Dobrovoľný odchod ľudského kapitálu má často pre hospodárstvo krajiny pôvodu priaznivé dôsledky. V mnohých krajinách pôvodu zmierňuje vysťahovalectvo nápor preľudnenia a nezamestnanosti. Niektoré krajiny zámerne „vyvážajú“ svojich kvalifikovaných pracovníkov, aby si vytvorili zahraničné zdroje remitencií, priamych zahraničných investícií a prenosu znalostí. Avšak trvalý odlev ľudských zdrojov, predovšetkým vysoko kvalifikovaných a talentovaných ľudí, brzdí rozvoj najmenej rozvinutých krajín, ktoré nemajú potrebné hospodárske ani inštitucionálne kapacity na ich nahradenie.

6.2 Výbor preto vyzýva všetkých aktérov, aby podnikli všetky potrebné kroky na zmiernene dosahu úniku mozgov a takisto vypracovali plány, ako zabrániť ďalšiemu znehodnocovaniu ľudského kapitálu v zraniteľných hospodárstvach a odvetviach. Komisia už vo svojom nedávno vydanom oznámení zdôraznila, že zmiernenie účinkov úniku mozgov súvisí s konceptmi kyvadlovej a virtuálnej migrácie (9). Kvalifikovaných odborníkov si možno udržať aj pomocou etických kódexov, vyšších príjmov a kompenzačných fondov. Znížiť migračné tlaky v daných krajinách je okrem toho možné aj vhodnou formou „outsourcingu“ z krajín OECD do rozvojových krajín. Avšak úvahy, ktoré sa rozvíjajú v súvislosti s tým, ako zabrániť plytvaniu mozgami v rozvinutých cieľových krajinách by sa mali vzťahovať obdobne aj na pracovníkov v rozvojových krajinách pracujúcich v externalizovaných odvetviach.

6.3 Podpora kyvadlovej a virtuálnej migrácie vychádza z uvedených aktivít diasporálnych skupín a ich prepojenia s krajinou pôvodu, ako aj vytvorenia odborného potenciálu. Kvalifikovaní migranti, ktorí v cieľových krajinách získali vysokoškolské vzdelanie alebo odbornú kvalifikáciu, môžu byť cenným prínosom pre krajiny pôvodu, ak im bude umožnené uplatniť v nej svoje poznatky a služby.

6.4 Vytvorenie odborného potenciálu (brain trust) je doplnkovým konceptom k úniku mozgov (brain drain), keďže straty v krajinách pôvodu v ideálnom prípade pomáhajú vytváraniu odborného potenciálu v cieľových krajinách. Dôležitejšie však je, že odborný potenciál môže zmierniť niektoré škodlivé účinky odlevu mozgov v krajinách pôvodu. Jednotliví migranti môžu uplatniť svoje zručnosti alebo organizačné schopnosti v krajine pôvodu buď dočasne (ak sa vrátia na kratší čas) alebo „virtuálnou“ formou, teda prostredníctvom internetových aplikácií a platforiem.

6.4.1 V tejto súvislosti by bolo potrebné prispôsobiť aj vízové režimy, aby sa mohli odborníci ľahšie pohybovať medzi hostiteľskou krajinou a krajinou pôvodu. Organizácie pre medzinárodný rozvoj by mali navrhnúť systémy na podporu rozvoja, ktoré by virtuálnym spôsobom umožnili prenos služieb a poznatkov vysoko kvalifikovaných migrantov z cieľových krajín pomocou internetu – napr. kardiológ by mohol analyzovať lekárske nálezy z krajiny svojho pôvodu, geológ by mohol poskytnúť prístup k modernému laboratórnemu vybaveniu v hostiteľskej krajine a finančný analytik by mohol posudzovať podnikateľské zámery programov mikrofinancovania. Kyvadlovú migráciu možno uľahčiť vydávaním víz s možnosťou viacnásobného vstupu do krajiny.

6.4.2 Ďalším silným stimulom pre návrat alebo kyvadlovú migráciu je prenosnosť dôchodkových a sociálnych nárokov migrantov z hostiteľskej krajiny do krajiny pôvodu.

6.4.3 Rozvojové krajiny by mali byť upozornené na existujúce možnosti spoločného rozvoja a takisto ich treba povzbudiť a podporiť pri budovaní sietí a kontaktov s ich diaspórami v zahraničí.

6.4.4 Tieto koncepcie si samozrejme vyžadujú, aby sa migranti úspešne integrovali do spoločnosti v hostiteľskej krajine. Cieľové krajiny musia obmedziť súčasné plytvanie odborným potenciálom (migranti vykonávajúci prácu pod úrovňou ich pôvodného vzdelania alebo odbornej prípravy) – mali by lepšie posúdiť ich kvalifikáciu a následne uznávať diplomy a osvedčenia z krajín pôvodu. To by zvýšilo prínos migrantov v hostiteľskej krajine ako aj ich vplyv na rozvoj v krajinách pôvodu.

6.5 O riadenie emigrácie sa treba usilovať v osobitných sektoroch ako je školstvo a zdravotníctvo. Ochrana týchto obzvlášť zraniteľných sektorov pred únikom mozgov si vyžaduje opatrenia, ktoré sa zamerajú na príťažlivé aj odpudivé sily pôsobiace pri migrácii.

6.5.1 Výbor žiada, aby rozvinuté krajiny nesmeli prijímať pracovníkov z týchto zraniteľných rozvojových krajín. Britská vláda prijala príkladný kódex etického zamestnávania, podľa ktorého sa verejné aj súkromné zdravotné inštitúcie musia zaviazať, že nebudú prijímať do zamestnania personál z rozvojových krajín, v ktorých je nedostatok pracovníkov v zdravotníctve.

6.5.2 Takisto by mohli cieľové krajiny upraviť svoje opatrenia v oblasti prisťahovalectva za prácou tak, aby maximálne obmedzili príchod vysoko kvalifikovaných ľudí z ohrozených rozvojových krajín.

6.6 Na zníženie dosahu úniku mozgov existuje viacero možností, v závislosti od zdrojov, ktoré majú k dispozícii ohrozené a obzvlášť zraniteľné rozvojové krajiny.

6.6.1 Jednou z možností je vytvoriť prebytok ľudského kapitálu, čo otvára možnosť pokračovať v stratégii (ľudského) rozvoja orientovanej na vývoz ľudského kapitálu. Vzdelávacie programy by v tomto prípade mohli byť financované z poplatkov, ktoré musia uhradiť vysoko kvalifikovaní odborníci, ak sa rozhodnú odísť z krajiny. Tieto poplatky by sa mohli vyberať od samotných emigrantov alebo od cieľovej krajiny.

6.6.2 Dohody o vyplatení (kompenzačné fondy) medzi migrantom a krajinou pôvodu pred odchodom by mohli odradiť ľudí od trvalého vysťahovania sa a krajina pôvodu by získala naspäť náklady, ktoré investovala do vzdelania a vyškolenia daných osôb (10).

6.6.3 Vytvorenie odborného potenciálu pre krajiny pôvodu, ktoré sú silne postihnuté únikom mozgov.

6.6.4 Vysoko kvalifikovaným odborníkom, ktorí odídu do rozvinutej krajiny, aby získali ďalšie vzdelanie alebo špecializáciu, by mohla byť udelená možnosť opätovného návratu do hostiteľskej krajiny alebo ľahko dostupné krátkodobé víza. Tieto mechanizmy kyvadlovej migrácie by mohli podporiť návrat migrantov do krajín pôvodu.

7. Začlenenie migračnej a rozvojovej politiky do hlavných politík a dosiahnutie vzájomného súladu medzi jednotlivými politikami

7.1 Ako už výbor uviedol vyššie, uznáva, že migrácia typu juh-juh a regionálna migrácia sa uskutočňujú v oveľa vyššom rozsahu než medzinárodná migrácia medzi rozvojovými a rozvinutými krajinami. Mala by sa teda venovať väčšia pozornosť regionálnemu prístupu k migrácii a rozvoju, podľa vzoru Africkej únie.

7.2 Výbor by chcel zdôrazniť, že je potrebné začleniť migračnú a rozvojovú politiku do migračnej a integračnej politiky hostiteľských krajín a do národných rozvojových stratégií krajín pôvodu ako aj do stratégií medzinárodných rozvojových organizácií na odstraňovanie chudoby.

7.3 Výbor podotýka, že súlad medzi politikami môže významne prispieť k dosiahnutiu želateľných výsledkov migračnej a rozvojovej politiky. Obchodná a bezpečnostná politika by nemala mariť snahy o rozvoj zakotvené v migračnej a rozvojovej politike. Výbor s rovnakou naliehavosťou vyzýva členské štáty, aby dbali na súlad medzi jednotlivými politikami a nezasadzovali sa za prijatie odlišných opatrení na národnej úrovni a v rámci EÚ.

V Bruseli 12. decembra 2007 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Dimitris DIMITRIADIS

(1) SOC/268 – Imigrácia a spolupráca na podporu rozvoja, 4. júna 2007.

(2) KOM(2007) 248 v konečnom znení, 16.5.2007.

(3) Svetová banka, 2006. Globálny ekonomický výhľad (Global Economic Prospect).

(4) Podľa Svetovej banky sa tok remitencií od roku 2001 do roku 2005 zdvojnásobil a v roku 2005 dosiahol rekordnú úroveň 249 miliárd USD, z čoho rozvojové krajiny prijali 180 miliárd, teda štvor- až päťnásobok oficiálnej rozvojovej pomoci [Svetová banka (2006): Medzinárodná migračná agenda a Svetová banka – Riadenie rizík a zvyšovanie ziskov (International Migration Agenda and the World Bank – Managing Risks and Enhancing Benefits)] Organizácia Oxfam odhaduje, že ročný tok remitencií smerujúcich do rozvojových krajín dosahuje 80 miliárd USD (Prieskum migrácie a rozvoja Výboru pre medzinárodný rozvoj, Oxfam, 2003). Podľa Globálnej komisie pre medzinárodnú migráciu sa celkový objem remitencií, ktoré každoročne prijímajú rozvojové krajiny pohybuje na úrovni 93 miliárd USD [Program pre migráciu a rozvoj, politickú analýzu a výskum (Migration and Development, Policy Analysis and Research Programme), 2003]. Celkovo tvoria remitencie 2,2 % hrubého domáceho produktu všetkých rozvojových krajín (Medzinárodný menový fond, 2005).

(5) Mimoriadnu záťaž znáša najmä Juhoafrická republika, do ktorej prúdia prisťahovalci z celého regiónu.

(6) Pozri správu DFID: „Cesta z chudoby – ako môže migrácia pomôcť chudobným ľuďom (Moving out of poverty – making migration work better for poor people)“

(http://www.dfid.gov.uk/pubs/files/migration-policy-paper-draft.pdf).

(7) V dôsledku toho dokážu banky získať lacnejšie a dlhodobejšie financovanie z medzinárodných kapitálových trhov prostredníctvom sekuritizácie budúcich remitencií.

(8) Ako príklad možno uviesť komunitu prisťahovalcov z mexického štátu Zacatecas žijúcich v Spojených štátoch. Za každý dolár, ktorý pošlú združenia migrantov v rámci programu „Tri za jeden“, prispeje federálna mexická vláda aj štát Zacatecas do programu jedným dolárom. Avšak na to, aby takéto iniciatívy boli úspešné, musia byť prisťahovalci dobre začlenení do spoločnosti v hostiteľskej krajine, aby sa dokázali organizovať.

(9) Oznámenie Komisie o okružnej migrácii a partnerstvách v oblasti mobility medzi Európskou úniou a tretími krajinami.

(10) Bližšie informácie o možnosti vytvorenia kompenzačných fondov medzi migrantom a krajinou pôvodu sú uvedené v prieskumnom stanovisku EHSV na tému „Zdravie a migrácia“ (spravodajca: pán Sharma, pomocná spravodajkyňa: pani Cser), ktoré bolo prijaté v júli 2007 (Ú. v. EÚ C 256, 27.10.2007).