Úradný vestník 201 E , 18/08/2005 S. 0115 - 0119



P6_TA(2004)0065 Európsky ombudsman - Výročná správa 2003 Uznesenie Európskeho parlamentu o výročnej správe o činnosti Európskeho ombudsmana v roku 2003 (2004/2091(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na výročnú správu o činnosti Európskeho ombudsmana v roku 2003, - so zreteľom na článok 195 Zmluvy o ES, - so zreteľom na svoje uznesenie zo 17. novembra 1993 o demokracii, transparentnosti a subsidiarite a medziinštitucionálnej dohode o postupoch uplatňovania zásady subsidiarity; na predpisy a všeobecné podmienky pre výkon funkcie ombudsmana [1]; na podmienky postupu zmierovacieho výboru podľa článku 189b ES, a najmä na časť, ktorá sa týka nariadení a všeobecných podmienok upravujúcich výkon funkcie ombudsmana, - so zreteľom na svoje rozhodnutie č. 94/262/ESUO, ES, Euratom z 9. marca 1994 o predpisoch a všeobecných podmienkach upravujúcich výkon funkcie Európskeho ombudsmana [2] a najmä článok 3 ods. 8 tohto rozhodnutia, - so zreteľom na článok 43 Charty základných práv Európskej únie, - so zreteľom na článok 112 odsek 1 a článok 195 odsek 2 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre petície (A6-0030/2004), A. keďže Charta základných práv tvorí súčasť Zmluvy zakladajúcej ústavu pre Európu, ktorú podpísali hlavy štátov alebo predsedovia vlád a ministri zahraničných vecí 25 členských štátov Európskej únie v Ríme dňa 29. októbra 2004; B. keďže článok 41 (Právo na dobrú verejnú správu), kapitola V (Občianske práva) charty ustanovuje, že každá osoba má právo na nestranné a spravodlivé posúdenie svojej záležitosti inštitúciami a orgánmi Únie v primeranej lehote; C. keďže článok 42 charty (Právo na prístup k dokumentom) ustanovuje, že každý občan Únie alebo každá fyzická alebo právnická osoba s bydliskom alebo sídlom v členskom štáte má právo na prístup k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie; D. keďže článok 43 charty (Ombudsman) ustanovuje, že: "Každý občan Únie alebo každá fyzická alebo právnická osoba s bydliskom alebo sídlom v členskom štáte má právo podávať Európskemu ombudsmanovi sťažnosti týkajúce sa prípadov nesprávneho úradného postupu inštitúcií alebo orgánov Spoločenstva s výnimkou Súdneho dvora a Súdu prvého stupňa pri výkone ich súdnych právomocí"; E. keďže výročná správa bola formálne predložená predsedovi Európskeho parlamentu dňa 19. apríla 2004 a ombudsman, pán Nikiforos Diamandouros, predstavil správu Výboru pre petície dňa 26. apríla 2004; F. keďže v roku 2003 sa opätovne zvýšil počet sťažností adresovaných ombudsmanovi a očakáva sa jeho ďalšie zvýšenie po nedávnom rozšírení; G. keďže počet sťažností adresovaných ombudsmanovi, v ktorých mali občania oprávnený dôvod na požadovanie nápravy v dôsledku nedostatočnej otvorenosti a transparentnosti vo fungovaní európskych inštitúcií, je problémom vzhľadom na demokratickú zodpovednosť Únie; H. keďže výročná správa uvádza príklady prípadov, v ktorých nebol zistený nesprávny úradný postup, pričom európske úrady súhlasili s odporúčaniami ombudsmana hneď, ako sa oboznámili so sťažnosťou, alebo sa dosiahlo priateľské urovnanie sporu, ale taktiež upozorňuje na počet sťažností, ktoré musel ombudsman uzavrieť kritickou poznámkou; I. keďže ombudsman konal aktívne aj prostredníctvom vyšetrovaní z vlastnej iniciatívy; J. keďže vo svojom uznesení zo 6. septembra 2001 o Osobitnej správe Európskeho ombudsmana Európskemu parlamentu, nasledujúcej po vyšetrovaní z vlastnej iniciatívy existencie a prístupnosti Etického kódexu pracovníka rôznych inštitúcií a orgánov Spoločenstva, Európsky parlament [3] vyjadril svoju jednomyseľnú podporu Etickému kódexu pracovníka orgánov a inštitúcií Európskej únie, ktorý odporučil ombudsman v apríli 2000; a keďže Komisia kódex neprijala; K. keďže Zmluva zakladajúca Ústavu pre Európu obsahuje právny základ pre budúcu legislatívu týkajúcu sa správneho úradného postupu; L. keďže ombudsman vo svojom príspevku pre Konvent z 23. januára 2003 uviedol, že "nahradenie zmluvy ústavou, najmä ústavou, ktorá zahŕňa základné práva, si vyžaduje dôkladné zváženie úlohy Komisie ako ochrancu zmluvy"; M. keďže ombudsman už vo svojom rozhodnutí o sťažnosti 995/98/OV zdôraznil, že hoci má Komisia právo voľného uváženia o začatí konania o porušení postupu, toto právo je aj napriek tomu "predmetom právnych obmedzení stanovených judikatúrou Súdneho dvora, ktorá, napríklad, vyžaduje, aby administratívne úrady konali konzistentne a v dobrej viere, vyhýbali sa diskriminácii, dodržiavali zásady proporcionality, rovnosti a oprávnených očakávaní a rešpektovali ľudské práva a základné slobody"; N. keďže Európsky parlament dostal už v decembri 1999 žiadosť Európskeho ombudsmana, ktorou žiadal zmenu ustanovení štatútu ombudsmana, ktoré sa týkajú prístupu k dokumentom a výsluchov svedkov; keďže aj napriek tomu, že Európsky parlament odporučil zmenu a doplnenie týchto ustanovení, neboli tieto ustanovenia ešte zmenené a doplnené pre výhrady Komisie a Rady; O. keďže ombudsman, ľutujúc negatívne názory na návrh, navrhol predsedovi Európskeho parlamentu v liste zo 17. decembra 2002, aby otázku revízie štatútu ombudsmana posudzovali spoločne ombudsman a Európsky parlament; P. keďže výročná správa poukazuje na úsilie ombudsmana pokračovať v rozvíjaní siete národných a regionálnych ombudsmanov, s osobitným dôrazom na kandidátske štáty; Q. keďže vo výročnej správe sa uvádza, že tak bývalý ombudsman, pán Söderman, ako aj súčasný ombudsman, pán Diamandouros, presadzovali jasné uznanie úlohy ombudsmanov a iných mimosúdnych opravných prostriedkov v ústave; 1. schvaľuje výročnú správu za rok 2003 predloženú Európskym ombudsmanom, ktorá poskytuje všeobecný aj podrobný prehľad o vykonanej činnosti v roku 2003 a popisuje posudzované prípady; 2. blahoželá prvému Európskemu ombudsmanovi, pánovi J. Södermanovi, k ukončeniu úspešného a náročného funkčného obdobia dňa 31. marca 2003; počas sedemapolročného funkčného obdobia prispel k upevneniu základov inštitúcie a viac ako 11000 občanom pomohol dosiahnuť nápravu; 3. oceňuje úsilie pána Diamandoura, ktorý od nástupu do funkcie v apríli 2003 úspešne uskutočňuje ciele zvyšovania efektívnosti úradu Európskeho ombudsmana a podpory dobrej verejnej správy, princípov právneho štátu a dodržiavania ľudských práv; 4. považuje úlohu ombudsmana pri zvyšovaní otvorenosti a zodpovednosti v rozhodovaní a administratíve Európskej únie za kľúčový príspevok smerom k vytvoreniu Únie, v ktorej sa rozhodnutia skutočne prijímajú "čo najotvorenejšie a čo najbližšie k občanovi", ako to požaduje článok 1 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii; 5. uznáva úsilie ombudsmana pri predstavovaní jeho inštitúcie verejnosti a pri informovaní občanov o ich právach prostredníctvom rozširovania dokumentov, návštevami členských štátov a účasťou na konferenciách; 6. berie na vedomie, že Komisia súhlasila s návrhom ombudsmana, aby systematicky poskytovala žiadateľom a prijímateľom grantov a dotácií informácie o možnosti sťažovať sa na nesprávny úradný postup; 7. berie na vedomie, že došlo k podstatnému nárastu počtu sťažností, čo zvýrazňuje úspech ombudsmana vzhľadom na skutočnosť, že občania, ktorí sú v styku s inštitúciami EÚ, si vo zvýšenej miere uvedomujú svoje práva; 8. berie na vedomie, že verejnosť má ešte stále určité nejasnosti vzhľadom na presný rozsah pôsobnosti ombudsmana, keďže približne 75% sťažností nespadá do jeho právomoci; berie však s uspokojením na vedomie, že ombudsman sa v takýchto prípadoch snaží sťažovateľom odporučiť, aby sa obrátili na iné orgány, najmä na Výbor pre petície alebo na národných a miestnych ombudsmanov, pričom neustále zdôrazňuje potrebu riadne informovať občanov prostredníctvom rôznych uvedených prostriedkov; 9. berie s uspokojením na vedomie, že v mnohých prípadoch podnikli európske úrady kroky na vyriešenie sťažnosti hneď, ako sa oboznámili s príslušným problémom, a že v mnohých iných prípadoch sa dosiahlo priateľské urovnanie sporu; naďalej nalieha na príslušné úrady EÚ, aby sa riadili návrhmi odporúčaní ombudsmana na uskutočnenie nápravy v prípadoch nesprávneho úradného postupu na základe prešetrenia sťažnosti a aby sa zaoberali ďalšími kritickými poznámkami ombudsmana s cieľom zabrániť vzniku podobných prípadov nesprávneho úradného postupu v budúcnosti; 10. berie s uspokojením na vedomie, že ombudsman bol úspešný v štyroch prípadoch ako sprostredkovateľ a dosiahol priateľské urovnanie sporu, pričom ponúkol pozitívne riešenie, s ktorým súhlasili obidve strany a sedem ďalších návrhov na priateľské urovnanie sporu bolo na konci roka v štádiu posudzovania; 11. berie na vedomie, že ombudsman aj v roku 2003 adresoval kritické poznámky inštitúciám, predovšetkým Rade, týkajúce sa sťažností na problémy so získavaním prístupu k dokumentom; pripomína, že Výbor pre petície sa zaoberal týmto problémom v správe o sťažnosti mimovládnej organizácie "Statewatch", a že Rada v tejto súvislosti poskytla záruku, že bude v budúcnosti dodržiavať pravidlá o prístupe k dokumentom; 12. vyzýva všetky inštitúcie a orgány EÚ, aby plne uplatňovali nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom EP, Rady a Komisie [4] uznaním, že prístup k dokumentom európskych inštitúcií a orgánov je základným právom v súlade článkom 42 Charty základných práv a s úprimným zámerom prijímať rozhodnutia "čo najotvorenejšie a čo najbližšie k občanovi"; zdôrazňuje, že inštitúcie a orgány EÚ by mali veľmi dôkladne a individuálne preskúmať každú žiadosť predtým, ako sa prípadne uplatnia ustanovenia o výnimkách zo zásady voľného prístupu k dokumentom; 13. víta rozhodnutie ombudsmana o prístupe verejnosti k programom schôdzí a zápisniciam prezídia po ukončení činnosti Európskeho konventu; hoci v tomto prípade neplatí nariadenie (ES) č. 1049/2001, ombudsman úspešne zabezpečuje, dodržiavanie zásad dobrej správy; 14. pripomína svoje uznesenie zo 14. marca 2002 [5] o uplatňovaní nariadenia (ES) č. 1049/2001, v ktorom vyslovuje poľutovanie nad tým, že Komisia naďalej odmieta umožniť parlamentnú kontrolu konania o porušení legislatívy vrátane korešpondencie medzi Komisiou a členskými štátmi, čo je na úkor efektívnosti legislatívy Spoločenstva; 15. podporuje žiadosť, aby Komisia preložila návrhy na zmenu a doplnenie nariadenia (ES) č. 1049/2001, predovšetkým v súvislosti s prístupom k legislatívnym dokumentom; 16. berie na vedomie, že aj v roku 2003 sa veľký počet sťažností týkal nedostatočnej otvorenosti a transparentnosti výberových konaní inštitúcií, čo je oblasť, ktorej ombudsman venoval roky prioritnú pozornosť, pretože veľké množstvo občanov prichádza do styku s inštitúciami v súvislosti s výberovým konaním; berie na vedomie, že niektoré z týchto sťažností uzavrel ombudsman kritickou poznámkou; 17. berie s uspokojením na vedomie, že sa Rada rozhodla, po podaní dvoch sťažností ombudsmanovi, plniť odporúčania ombudsmana a poskytovať účastníkom výberových konaní prístup k vyhodnoteným testom a zosúladiť tak svoj postup s postupom Parlamentu a Komisie; 18. dôrazne vyzýva EPSO (Európsky úrad pre výber pracovníkov), medziinštitucionálny orgán, ktorý bude v budúcnosti organizovať väčšinu výberových konaní v inštitúciách EÚ, aby rešpektoval pravidlá a postupy týkajúce sa otvorenosti a transparentnosti výberových konaní, ktoré sa zaviedli v minulých rokoch, hlavne vďaka sťažnostiam podaným ombudsmanovi a jeho odporúčaniam; 19. berie na vedomie, že veľa sťažností, ktoré ombudsman uzavrel kritickou poznámkou, sa týka oneskoreného odpovedania na korešpondenciu, neodpovedania na korešpondenciu alebo nedostatočných resp. nezdvorilých odpovedí; pripomína preto inštitúciám a orgánom, že primeraná a správna komunikácia s občanmi je v ich vlastnom záujme; 20. berie s uspokojením na vedomie, že v roku 2003 sa začalo päť vyšetrovaní z vlastnej iniciatívy vrátane vyšetrovania týkajúceho sa začlenenia osôb s postihnutím, ktorého cieľom je v súlade s článkom 26 Charty základných práv európskej únie zaručiť, aby osoby s postihnutím neboli diskriminované vo vzťahoch s inštitúciami EÚ; 21. pripomína, že Parlament prijal horeuvedené uznesenie o Etickom kódexe pracovníka orgánov a inštitúcií EÚ a že odvtedy opakovane trval na tom, aby tento kódex uplatňovali všetky inštitúcie a orgány; ľutuje, že Komisia doteraz kódex v plnom rozsahu neprijala a ani ho neuplatňuje; 22. pripomína, že dňa 25. septembra 2003 podpredsedníčka Komisie, pani Loyola De Palacio, počas rokovania v pléne o výročnej správe ombudsmana za rok 2002 poukázala na skutočnosť, že návrh Zmluvy zakladajúcej ústavu pre Európu obsahuje právny základ pre budúcu legislatívu týkajúcu sa dobrej správy, ktorá by mala byť záväzná pre všetky inštitúcie a orgány Únie; súhlasí s ombudsmanom, že Komisia by mala začať prípravné práce smerujúce k prijatiu takejto legislatívy; 23. vyzýva ombudsmana, aby do začatia uplatňovania právneho predpisu o dobrej správe spolupracoval s Výborom pre petície na ďalšom rozvoji kritérií dobrého administratívneho správania s ohľadom na konanie o porušení predpisov podľa rozhodnutia ombudsmana o sťažnosti 995/98/OV a na zaistení ich dodržiavania zo strany Komisie; 24. zastáva názor, že ombudsman by mal mať neobmedzený prístup k dokumentom, do ktorých chce nahliadnuť v súvislosti s vyšetrovaním; berie na vedomie, že už uplynulo takmer šesť rokov, odkedy ombudsman navrhol zmeny článku 3 ods. 2 štatútu ombudsmana o prístupe ombudsmana k dokumentom a výsluchom svedkov, k čomu prijal Parlament uznesenie dňa 6. septembra 2001 [6]; ľutuje, že kvalifikovaná väčšina v Rade nesúhlasila s týmto uznesením [7]; 25. podporuje potrebu prehodnotiť štatút Európskeho ombudsmana v znení, ako bol prijatý dňa 9. marca 1994, vo svetle vývoja za posledné desaťročie, vrátane vyšetrovacích právomocí Európskeho úradu boja proti podvodom (OLAF) a prijatia nariadenia (ES) č. 1049/2001 ako navrhol pán Söderman predsedovi Patovi Coxovi v liste zo 17. decembra 2002; 26. uznáva dobré pracovné vzťahy medzi úradom ombudsmana a Výborom pre petície vrátane procesu vzájomného presunu prípadov v prípade potreby, na základe ktorého bolo šesť sťažností presunutých priamo výboru a ďalším 142 sťažovateľom sa odporučilo, aby predložili petíciu; 27. oceňuje, že ombudsman vytvoril sieť národných a miestnych ombudsmanov a iných orgánov, ktorým sa postupujú sťažnosti, ktoré nespadajú do právomoci ombudsmana; zastáva názor, že by bolo vhodné, aby mal Výbor pre petície prístup k tejto sieti alebo aby sa vytvorila podobná sieť v spolupráci s úradom ombudsmana; 28. podporuje ombudsmana v tom, aby v spolupráci s národnými a regionálnymi ombudsmanmi naďalej pokračoval v úsilí o vytvorenie komplexného a účinného systému mimosúdnych opravných prostriedkov pre občanov EÚ, ktorí si myslia, že došlo k porušeniu ich práv; 29. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie a tiež správu Výboru pre petície postúpil Rade, Komisii, Európskemu ombudsmanovi, vládam a parlamentom členských štátov a ombudsmanom alebo ekvivalentným orgánom v členských štátoch. [1] Ú. v. ES C 329, 6.12.1993, s. 132. [2] Ú. v. ES L 113, 4.5.1994, s. 15. [3] Ú. v. ES C 72 E, 21.3.2002, s. 331. [4] Ú. v. ES L 145, 31.5.2001, s. 43. [5] Ú. v. EÚ C 47 E, 27.2.2003, s. 483. [6] Ú. v. ES C 72 E, 21.3.2002, s. 336. [7] Nóta Rady 14782/02 OMBUDS 29 z 26. novembra 2002. --------------------------------------------------