SK Úradný vestník Európskej únie C 307/4

Záverečná správa vyšetrovateľa (1)

Vec COMP/38.589 – Tepelné stabilizátory

2010/C 307/04

Táto vec v oblasti hospodárskej súťaže sa týka kartelovej dohody medzi výrobcami dvoch kategórií tepelných stabilizátorov používaných pri výrobe výrobkov z PVC: cínových stabilizátorov a ESBO/esterov.

Návrh rozhodnutia dáva podnet k týmto pripomienkam:

Oznámenie námietok

Vyšetrovanie Komisie začalo v novembri 2002 na základe žiadosti o oslobodenie od pokuty. Komisia vykonala inšpekcie na mieste. Okrem žiadateľa o oslobodenie od pokuty boli v predmetnej veci prítomní štyria žiadatelia o zhovievavosť.

Komisia oznámila oznámenie námietok (ďalej len „ON“) 18. marca 2009 pätnástim podnikom alebo skupinám podnikov (ďalej len „strany“) (2).

Komisia dospela v ON k predbežnému záveru, že strany sa dopustili jediného a pokračujúceho porušovania článku 81 ods. 1 Zmluvy o ES a článku 53 ods. 1 Dohody o EHP v súvislosti s cínovými stabilizátormi počas 13 rokov od roku 1987 do roku 2000 a v súvislosti s ESBO/estermi počas 9 rokov od roku 1991 do roku 2000.

Stanovená lehota na odpoveď na ON

Stranám bola pôvodne uložená lehota na odpoveď na ON do 14. mája 2009. Trinásť strán predložilo odôvodnené žiadosti o jej predĺženie. Všetkým z nich som lehotu predĺžil. Tri strany prišli opäť s odôvodnenými žiadosťami o ďalšie predĺženie, ktorým som vyhovel. Všetky strany, okrem jednej, odpovedali v stanovenej lehote.

Prístup k spisu

Stranám bol umožnený prístup k spisu prostredníctvom CD-ROM-u. Stranám sa takisto poskytol prístup k ústnym a písomným oznámeniam o zhovievavosti v priestoroch Komisie.

Podnik Baerlocher požiadal o ďalší prístup k spisu. Vo svojej odpovedi som čiastočne vyhovel jeho žiadosti a povolil som dodatočný prístup k určitým ústnym oznámeniam. Účelom bolo umožniť podniku Baerlocher overiť potenciálne nezrovnalosti medzi rôznymi verziami dokumentov. Ďalšia časť jeho žiadosti bola zamietnutá, pretože na predmetné dokumenty boli uplatnené nároky na privilégium profesionálnej mlčanlivosti (ďalej len „PPM“), o ktorých v tom čase rozhodoval Súdny dvor. Viaceré strany v rôznych etapách konania požiadali o prístup k odpovediam iných strán. Tieto žiadosti som zamietol s odvolaním sa na oznámenie o prístupe k spisu a uplatniteľnú judikatúru (3).

Ústne vypočutie

Ústne vypočutie sa konalo v júni 2009. Zúčastnili sa na ňom všetky strany, okrem jednej.

Hlavné záležitosti týkajúce sa práva na obhajobu predložené stranami

Strany vo svojich písomných a ústnych pripomienkach uplatnili mnoho nárokov v súvislosti s právom na obhajobu. Ich nároky sa týkali najmä porušenia informačnej povinnosti, príliš dlhého trvania konania a nevykonania komplexného vyšetrovania.

Právo adresátov byť informovaný o vyšetrovaní

Podniky AC Treuhand, Elementis, Chemson, GEA a Faci tvrdili, že ich právo na obhajobu bolo porušené, keďže neboli včas informované o vyšetrovaní vedenom proti nim. V nadväznosti na to podniky AC Treuhand a Elementis požiadali Komisiu, aby ukončila konanie proti nim, kým Chemson a Gea požiadali o vyšetrovanie podniku ChemTrade Roth. Podnik Faci nepodal žiadnu konkrétnu žiadosť.

i) AC Treuhand

Podnik AC Treuhand bol prvýkrát informovaný o svojom štatúte potenciálneho adresáta oznámenia námietok („ON“) vo veci Tepelné stabilizátory vo februári 2009, t. j. 1,5 roka po prvej žiadosti o informácie a 6 mesiacov po rozhodnutí Súdu prvého stupňa, ktorým sa stanovil precedens o informačnej povinnosti Komisie voči podniku AC Treuhand v konaní vo veci Organické peroxidy (4). Takáto situácia nastala napriek viacerým žiadostiam podniku AC Treuhand o spresnenie jeho úlohy v konaní adresovaným GR pre hospodársku súťaž pred aj po rozhodnutí Súdu prvého stupňa.

Na základe noriem stanovených Súdom prvého stupňa mala Komisia informovať AC Treuhand o jeho štatúte v čase prvej žiadosti o informácie z októbra 2007. Skutočnosť, že súd špecifikoval túto povinnosť až v júli 2008, nie je relevantná, keďže táto povinnosť objektívne existovala už pred rozhodnutím. Okrem toho, keďže ON bolo podniku AC Treuhand zaslané vo veci Organické peroxidy v marci 2003, GR pre hospodársku súťaž malo byť informované o štatúte AC Treuhand v predmetnej veci, keď vydalo prvú žiadosť o informácie pre konzultácie. Preto došlo k nezrovnalosti.

Možno ponechať otvorené, či sa informačná povinnosť mohla uplatniť k ešte skoršiemu dátumu (5), keďže AC Treuhand nepreukázal, že oneskorené informácie mohli skutočne ohroziť jeho právo na obhajobu v predmetnom konaní.

Podľa súdu samotná skutočnosť, že právnická osoba nedostala načas takéto informácie, nemôže viesť k zrušeniu namietaného rozhodnutia. Namiesto toho je tiež potrebné preukázať, či nesúlad s predpismi, ktorého sa Komisia dopustila, mohol skutočne ohroziť právo podniku na obhajobu v predmetnom konaní (6).

Podnik AC Treuhand predložil v tejto súvislosti tri argumenty. Po prvé, poukázal na odchod do dôchodku jedného zamestnanca, ktorý bol svedkom, dňa 31. augusta 2002. Po druhé, poukázal na skutočnosť, že schopnosť tohto jednotlivca rozpamätať sa na dané skutočnosti zoslabla. Po tretie, zdôraznil skončenie povinnosti uchovávať dokumenty spoločnosti 10 rokov podľa švajčiarskeho práva (Aufbewahrungspflicht). Prvý argument možno vyvrátiť, keďže odchod zamestnanca do dôchodku nastal ešte predtým, ako Komisia dostala žiadosť podniku Chemtura o oslobodenie od pokuty. Zamestnanec by preto odišiel do dôchodku aj keby bol podnik AC Treuhand riadne informovaný o vyšetrovaní vedenom Komisiou. Druhý a tretí argument sa zdajú dosť abstraktné a nepresné, keďže podnik AC Treuhand nešpecifikoval povahu a rozsah informácií alebo podrobností potrebných na svoju obhajobu, na ktoré by si zamestnanec mohol spomenúť, alebo ktoré by mohli byť vyhľadané v archívoch AC Treuhand. V tejto súvislosti by mohlo byť dôležité tiež vziať do úvahy, že podnik AC Treuhand po oznámení ON vo veci Organické peroxidy v roku 2003 bol alebo mohol byť primerane informovaný o tom, že je podrobený skúmaniu Komisiou. Preto som dospel k záveru, že právo podniku AC Treuhand na obhajobu nebolo porušené.

ii) Elementis

Komisia riadne informovala podnik Elementis o predpokladaných obvineniach vo svojej prvej žiadosti o informácie zaslanej v máji 2008. Možno ponechať otvorené, či by mal byť informovaný už skôr, keďže argumenty podniku Elementis na podporu zistenia, že jeho právo na obhajobu bolo ohrozené, nespĺňajú potrebný štandard. Elementis uviedol, že jeden svedok zomrel 24. januára 2008. Ďalej tvrdil, že nebolo možné nájsť a spojiť sa s viacerými svedkami uvedenými v ON, alebo inak považovanými za dôležitých. Napokon tvrdil, že bolo ťažké nájsť dokumentárne záznamy a že spomienky dostupných svedkov zoslabli.

Tvrdenie podniku Elementis, že nemohol vypočuť mnohých svedkov, je zvláštne, keďže najmenej dvaja svedkovia, ktorých uvádza, poskytli svedectvo inému účastníkovi tohto konania. Elementis ďalej len všeobecne opísal záležitosti, o ktorých mali svedkovia poskytnúť dodatočné informácie. Zostalo však úplne otvorené, ako by ich svedectvo pomohlo podniku Elementis pri obhajobe proti údajnému porušovaniu právnych predpisov, ako to vyžaduje judikatúra.

iii) Faci

Komisia správne informovala aj podnik Faci o jeho štatúte, keď v októbri 2007 zaslala prvú žiadosť o informácie. Podnik Faci tvrdil, že keby bol informovaný v roku 2003, alebo aspoň pred rokom 2007, bol by schopný posúdiť, či má alebo nemá predložiť žiadosť o zhovievavosť. Keď príslušní pracovníci odišli z podniku, nebol už schopný vykonať takéto posúdenie.

V pripomienkach predložených podnikom Faci nebolo dokázané porušenie informačnej povinnosti ani práva na obhajobu, preto sa musia zamietnuť.

Povinnosť uskutočniť vyšetrovanie

Podniky GEA a Chemson tvrdili, že Komisia mala – a stále má – povinnosť vyšetriť podnik ChemTrade Roth. Vo svojej odpovedi na ON oba podniky spojili právo byť informovaný o svojom štatúte s povinnosťou Komisie vykonať komplexné vyšetrovanie.

Podniky GEA a Chemson počas obdobia údajného porušovania právnych predpisov ukončili príslušné činnosti. GEA predal svoje podnikanie v oblasti ESBO v máji 2000. Okrem toho sa zbavil bývalých materských spoločností v tejto podnikateľskej činnosti, ktoré boli priamo zapojené do uvádzaných činností (Dynamit Nobel AG a Chemetall GmbH). Chemson predal (prostredníctvom kúpy podniku vlastným podnikovým vedením) všetky príslušné aktíva a dokumenty týkajúce sa svojho podnikania v oblasti ESBO v roku 2002 podniku ChemTrade Roth. Podnik Chemson tvrdil, že odvtedy nemal prístup k dokumentárnym dôkazom a svedkom v súvislosti s podnikaním v oblasti ESBO. Pokiaľ ide o informačnú povinnosť Komisie, je potrebné upozorniť na skutočnosť, že podniky Chemson a GEA riadne informovala o údajných obvineniach v žiadostiach o informácie zaslaných v októbri 2007 a v júli 2008, v uvedenom poradí. Podnik Chemson však poukázal na zvláštnosť tejto veci. Tvrdil, že nie je možné vylúčiť, a že je dokonca možno pravdepodobné, že v prípade, že by sa podnikanie podniku Chemson v oblasti ESBO predalo prostredníctvom akciového obchodu namiesto kúpy podniku vlastným podnikovým vedením, podnik ChemTrade Roth by bol podrobený vyšetrovacím úkonom Komisie.

Podľa ustálenej judikatúry je úlohou Komisie rozhodnúť, či konkrétna informácia je potrebná, aby jej umožnila odhaliť porušovanie pravidiel hospodárskej súťaže (7). V predmetnej veci sa nezdá byť absolútne potrebné vyšetriť podnik ChemTrade Roth na to, aby mala dostatok usvedčujúcich dôkazov na dokázanie kartelu.

Pokiaľ však ide o oslobodzujúce dôkazy, situácia je menej jasná. Na jednej strane by bolo možné tvrdiť, že najmä adresáti ON sú povinní predložiť oslobodzujúce dôkazy, a podniky GEA ani Chemson neposkytli žiadny náznak, aké užitočné informácie by mohlo priniesť vyšetrovanie podniku ChemTrade Roth. Adresáti môžu ďalej zahrnúť do svojich zmlúv o prevode ustanovenia na zabezpečenie pokračujúceho prístupu k informáciám a/alebo na vnútorný presun zodpovednosti za platbu pokút za porušenia kartelového práva. Na druhej strane je tiež pravda, že Komisia je povinná vykonať objektívne vyšetrovanie, do ktorého by podnik ChemTrade Roth bol za bežných okolností zahrnutý. Na záver, podniky Chemson a GEA mohli byť v lepšej situácii, keby vyšetrovanie nebolo v roku 2003 pozastavené, alebo keby Komisia skôr informovala týchto adresátov o vyšetrovaní.

V každom prípade sa zaslanie žiadosti o informácie podniku ChemTrade Roth, ani nečakaná návšteva v ňom, t. j. po ústnom vypočutí, nezdali byť nádejné. Nebolo možné realisticky očakávať, že tieto opatrenia by priniesli akékoľvek výsledky, ktoré by napravili predchádzajúce opomenutie, keďže je veľmi pravdepodobné, že príslušné dokumenty (ak nejaké existovali) sa už neuchovávajú. Vypočutie bývalých zástupcov predanej podnikateľskej činnosti by okrem toho bolo možné len s ich súhlasom.

Okrem toho sa prístup k dokumentom stratil už v roku 2002, t. j. pred začatím konania vo veci. Akýkoľvek vyšetrovací úkon voči podniku ChemTrade Roth by preto bol len náhradou za stratený prístup k spomienkam bývalého zástupcu (ktorý sa mohol zabezpečiť na zmluvnom základe).

Za týchto okolností nevidím povinnosť, aby Komisia vyšetrila podnik ChemTrade Roth, o čo žiadali podniky Chemson a GEA, a určite nevidím porušenie ich práva na obhajobu.

Dĺžka trvania konania

Celkove 9 strán z 15 sa dovolávalo porušenia svojho práva na obhajobu v dôsledku dĺžky trvania konania (8). Predbežné vyšetrovanie skutočne trvalo viac ako šesť rokov. Pokiaľ by sa táto dĺžka trvania brala do úvahy bez ďalších okolností, môže sa zdať príliš dlhá.

Súdy rozhodli, že v správnom konaní sa opatrenia musia prijať v primeranej lehote (9). Táto zásada sa plne vzťahuje na vyšetrovanie (10).

Počas tohto obdobia sa však konanie v tejto veci pozastavilo na viac ako štyri roky v dôsledku konania vo veci Akzo/Ackros. Počas inšpekcie v podniku Ackros zástupcovia podniku tvrdili, že na určité dokumenty sa vzťahuje PPM. V apríli 2003 podniky Akzo a Ackros začali súdne konanie na potvrdenie svojich nárokov na PPM. Počas trvania tohto súdneho konania bolo vyšetrovanie Komisie pozastavené. O štyri roky neskôr, v septembri 2007, Súd prvého stupňa zamietol návrhy navrhovateľov ako sčasti neprípustné, sčasti nedôvodné (11).

GR pre hospodársku súťaž muselo čakať na rozhodnutie Súdu prvého stupňa, aby mohlo posúdiť pridanú hodnotu žiadostí o zhovievavosť (12). Toto posúdenie záviselo od toho, či by sa konkrétny dôkaz mohol použiť ako inšpekčný dokument. Predmetný dokument skutočne predstavuje dôležitý dôkaz, na ktorom sa zakladá ON a rozhodnutie.

Dĺžka trvania konania preto nebola neprimerane dlhá. Právo na obhajobu deviatich strán nebolo porušené.

Návrh rozhodnutia

V návrhu rozhodnutia Komisia v podstate zachováva svoje námietky; v porovnaní s ON však existujú určité zmeny:

— Komisia upúšťa od námietok proti podnikom Akzo Nobel Chemicals International BV a Addichem SA.

— Hoci Komisia uznáva, že podnik Arkema vystúpil z kartelu na cínové stabilizátory v období od 1. apríla 1996 do 8. septembra 1997, považuje podnik Arkema za zodpovedný za prvé obdobie jeho účasti (od 16. marca 1994 do 31. marca 1996) na základe toho, že neskôr opäť vstúpil do toho istého kartelu (od 9. septembra 1997 do 21. marca 2000). Komisia však na základe využitia možnosti konať podľa vlastného uváženia neukladá podniku Arkema pokutu za prvé obdobie porušovania právnych predpisov. Komisia zastáva názor, že dohody týkajúce sa cínových stabilizátorov a ESBO/esterov predstavujú dve samostatné porušenia právnych predpisov.

— Komisia dospela k záveru, že nemôže niesť zodpovednosť za procesné chyby, najmä nie za neinformovanie potenciálnych adresátov ON, že prebieha vyšetrovanie a že bolo pozastavené. Pokiaľ ide o podnik AC Treuhand, Komisia rozhodla, že za konkrétnych okolností predmetnej veci mohol AC Treuhand dospieť k záveru, že je možným cieľom vyšetrovania. Komisia dospela k záveru, že počas konania konala usilovne a primerane.

— Komisia pri stanovení pokuty podniku Arkema prihliada na tri predchádzajúce rozhodnutia týkajúce sa recidívy (namiesto dvoch predchádzajúcich rozhodnutí uvedených v ON). Komisia zaslala 20. októbra 2009 podniku Arkema opis skutočností, v ktorom ho informovala o tomto opomenutí v ON, a poskytla podniku Arkema príležitosť predložiť k nemu pripomienky.

— Komisia dospela k záveru, že konanie trvalo značne dlho, čo oprávňuje na zníženie pokuty. Toto zníženie sa však nevzťahuje na podnik Akcros a skupinu podnikov Akzo, keďže ich žaloba o neplatnosť podaná na Súd prvého stupňa v súvislosti s uplatnením nárokov na PPM bola v predmetnom konaní hlavným dôvodom oneskorenia.

Podľa môjho názoru sa návrh rozhodnutia zaoberá iba námietkami, ku ktorým dostali strany možnosť vyjadriť sa.

Záver

Na základe uvedených zistení sa domnievam, že právo na vypočutie bolo dodržané vo vzťahu ku všetkým stranám konania.

V Bruseli 5. novembra 2009 Michael ALBERS

(1) Podľa článkov 15 a 16 rozhodnutia Komisie (2001/462/ES, ESUO) z 23. mája 2001 o pôsobnosti vyšetrovateľov v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže – Ú. v. ES L 162, 19.6.2001, s. 21.

(2) i) Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Chemicals International BV a ich materská spoločnosť, Akzo Nobel N.V. (ďalej len „Akzo“); ii) Ackros Chemicals Ltd (ďalej len „Ackros“); iii) Elementis plc, Elementis Holdings Ltd, Elementis UK Ltd, Elementis Services Ltd (ďalej len „Elementis“); iv) Elf Aquitaine SA (ďalej len „Elf“); v) CECA SA a jeho materská spoločnosť Arkema France SA (ďalej len „Arkema“); vi) Baerlocher GmbH, Baerlocher Italia SpA, Baerlocher UK Ltd a ich materská spoločnosť MRF Michael Rosenthal GmbH (ďalej len „Baerlocher“); vii) GEA Group AG (ďalej len „GEA“); viii) Chemson GmbH a Chemson Polymer-Additive AG (ďalej len „Chemson“); ix) Aachener Chemische Werke Gesellschaft für glastechnische Produkte und Verfahren mbH (ďalej len „ACW“); x) Addichem SA (ďalej len „Addichem“); xi) Chemtura Vinyl Additives GmbH a jeho materská spoločnosť Chemtura Corporation (ďalej len „Chemtura“); xii) Ciba Lampertheim GmbH a jeho materská spoločnosť Ciba Holding AG (ďalej len „Ciba“); xiii) Faci SpA (ďalej len „Faci“); xiv) Reagens SpA (ďalej len „Reagens“); a xv) AC Treuhand AG (ďalej len „AC Treuhand“).

(3) Pozri napríklad vec C-204/00 Aalborg Portland A/S, Zb. 2004, s. I-123, ods. 70: „neexistuje žiadna všeobecná abstraktná zásada, že strana musí mať vo všetkých prípadoch možnosť dostať kópie všetkých dokumentov, na ktoré sa prihliadalo v prípade iných osôb.“

(4) Vec T-99/04, AC Treuhand/Komisia, ods. 56. Pozri aj článok 6 ods. 3 písm. a) EDĽP a ESĽP, žiadosť č. 13972/88, Imbrioscia/Švajčiarsko, rozsudok z 24. novembra 1993, ods. 36.

(5) Podnik AC Treuhand tvrdil, že mal byť informovaný, keď Komisia uzatvorila hodnotenie žiadostí o zhovievavosť, t. j. približne v polovici roku 2003.

(6) Vec T-99/04, AC Treuhand/Komisia, ods. 58. Pozri aj spojené veci C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P a C-219/00 P, Aalborg Portland a i./Komisia, Zb. 2004, s. I-123 a vec C-105/04 P, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied/Komisia, Zb. 2006, s. I-8725.

(7) Vec C-94/00, Roquette Frères/Komisia, Zb. 2002, s. I-9011, ods. 78.

(8) AC Treuhand, ACW, dcérske spoločnosti Akzo, Arkema, Baerlocher, Chemson, Elementis, GEA, Reagens.

(9) Spojené veci C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-250/99 P až C-252/99 P a C-254/99 P, Limburgse Vinyl Maatschappij a i./Komisia, Zb. 2000, s. I-8375, ods. 179; pozri aj vec C-167/04 P, JCB Service/Komisia, Zb. 2006, s. I-8935, ods. 60.

(10) Vec C-113/04 P, Technische Unie BV/Komisia, Zb. 2006, s. I-8831, ods. 54 a nasl.

(11) Vec T-112/05, Akzo Nobel a i./Komisia, Zb. 2007, s. II-5049.

(12) Bod 26 oznámenia o zhovievavosti z roku 2002.