OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Globálne partnerstvo pre odstránenie chudoby a trvalo udržateľný rozvoj po roku 2015 /* COM/2015/044 final */





OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV: Globálne partnerstvo pre odstránenie chudoby a trvalo udržateľný rozvoj po roku 2015 I. ÚVOD Rok 2015 je pre celosvetový trvalo udržateľný rozvoj a odstránenie chudoby kľúčovým. Prijatím rozvojového programu na obdobie po roku 2015 sa medzinárodné spoločenstvo vyzýva, aby transformačným spôsobom reagovalo na zásadné výzvy, ktorým svet v súčasnosti čelí: odstránenie chudoby, dosiahnutie inkluzívneho a trvalo udržateľného rozvoja pre súčasné a budúce generácie a zabezpečenie presadzovania a ochrany všetkých ľudských práv a základných hodnôt, ktoré predstavujú základ mierových a prosperujúcich spoločností. Dve medzinárodné stretnutia na vysokej úrovni, ktoré sa uskutočnia tento rok, poskytnú príležitosť na to, aby sa dohodol nový program, ktorého súčasťou bude aj súbor cieľov v oblasti trvalo udržateľného rozvoja, a nové globálne partnerstvo na jeho podporu. Ide o: tretiu medzinárodnú konferenciu o financovaní rozvoja v Addis Abebe v júli a samit Organizácie Spojených národov (OSN) týkajúci sa prijatia rozvojového programu po roku 2015 v New Yorku v septembri. Tento proces musí spájať predchádzajúce iniciatívy a vychádzať z nich, najmä pokiaľ ide o miléniové rozvojové ciele a konferenciu „Rio + 20“ o trvalo udržateľnom rozvoji. Dohoda o programe na obdobie po roku 2015 bude mať závažný dosah aj na rokovania v rámci Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy. Prostredníctvom rôznych procesov na úrovni OSN už došlo k významnému pokroku. Správa otvorenej pracovnej skupiny pre ciele v oblasti trvalo udržateľného rozvoja[1], správa medzivládneho výboru expertov o financovaní udržateľného rozvoja[2] a súhrnná správa generálneho tajomníka OSN (GT OSN)[3] poskytujú kľúčové príspevky a dokazujú, že celosvetová dohoda o ambicióznom rozvojovom programe na obdobie po roku 2015 je na dosah. Európska únia (EÚ) v týchto procesoch dôsledne zohráva dôležitú a konštruktívnu úlohu tým, že poskytuje kľúčové vstupy a aktívne sa zapája do spolupráce s partnermi na všetkých úrovniach. Oznámenia Európskej komisie z februára 2013[4], júla 2014[5] a júna 2014[6] a závery Rady z júna 2013[7], decembra 2013[8] a decembra 2014[9] formulujú víziu EÚ o programe na obdobie po roku 2015, ktorý musí byť globálny a univerzálny a musí zahŕňať všetky tri rozmery trvalo udržateľného rozvoja: sociálny, hospodársky a environmentálny. Vykonávanie programu s takýmito ďalekosiahlymi dôsledkami predstavuje komplexnú výzvu, ale aj jedinečnú príležitosť na to, aby sa znovu vymedzili a posilnili možnosti spolupráce svetového spoločenstva. Realizácia programu na obdobie po roku 2015 si bude vyžadovať nové globálne partnerstvo pre odstránenie chudoby a trvalo udržateľný rozvoj. Aby toto globálne partnerstvo uspelo, budeme musieť všetci prispieť. EÚ je odhodlaná zohrať svoju úlohu naplno a konštruktívne spolupracovať s ostatnými, pričom bude očakávať ich aktívnu účasť. Toto oznámenie, ktoré sa opiera o závery Rady z decembra 2014, uvádza názory Európskej komisie na všeobecné zásady a hlavné zložky, ktoré globálne partnerstvo potrebuje, aby mohlo účinne podporovať rozvojový program na obdobie po roku 2015. Predkladá návrhy, ako by EÚ a jej členské štáty mohli prispieť k partnerstvu. Zdôrazňuje ochotu EÚ pozitívne sa zapojiť do celosvetovej diskusie o spôsoboch realizácie cieľov v oblasti trvalo udržateľného rozvoja a poskytne základ pre spoločnú pozíciu EÚ na medzivládnych rokovaniach. Návrhy na možné opatrenia, ako vykonávať program na obdobie po roku 2015, sú uvedené v prílohe. II. VŠEOBECNÉ ZÁSADY GLOBÁLNEHO PARTNERSTVA Nové globálne partnerstvo sa bude musieť niesť v novom transformačnom duchu solidarity a spolupráce. Kľúčový význam v ňom bude zohrávať zodpovednosť a vodcovská úloha jednotlivých krajín podporené politickými záväzkami na najvyššej úrovni. Úsilie krajín sa musí posilniť spoluprácou na všetkých úrovniach a so všetkými zainteresovanými stranami, pričom treba vychádzať zo skúseností s miléniovými rozvojovými cieľmi pri vypracúvaní globálneho partnerstva pre rozvoj, ako aj s inými medzinárodnými partnerstvami. Aby sa dosiahlo úspechu, je nevyhnutné vykonávať politiky, mobilizovať zdroje a zintenzívniť príspevky všetkých krajín podľa ich možností. Globálne partnerstvo by malo byť založené na zásadách spoločnej a vzájomnej zodpovednosti a na možnostiach jednotlivých štátov. Na realizácii tohto partnerstva sa musia podieľať krajiny vo všetkých fázach vývoja a musia zaň prevziať zodpovednosť. Toto partnerstvo sa takisto musí zakladať na ľudských právach, dobrej správe vecí verejných, právnom štáte, podpore demokratických inštitúcií, inkluzívnosti, nediskriminácii a rodovej rovnosti. Malo by vyváženým spôsobom podporovať integráciu troch rozmerov trvalo udržateľného rozvoja, aby sa na jednej strane zabezpečila výmena informácii medzi jednotlivými krajinami a na druhej, aby nedošlo ku kompromisom medzi jednotlivými cieľmi. Keďže zmeny klímy zosilňujú výzvy súvisiace s odstránením chudoby a so zabezpečením trvalo udržateľného rozvoja, vyžaduje si to aktívnu integráciu otázok týkajúcich sa zmeny klímy do rozvojového programu na obdobie po roku 2015, ako aj globálneho partnerstva, ktoré tento program podporí. Globálne partnerstvo sa musí rozšíriť aj nad rámec tradičných foriem spolupráce a presadzovať účinnejšie a inkluzívnejšie formy partnerstiev s viacerými zainteresovanými stranami, ktoré fungujú na všetkých úrovniach a zahŕňajú súkromný sektor a občiansku spoločnosť, vrátane sociálnych partnerov, akademickú obec, nadácie, vzdelávacie inštitúcie a verejné orgány. Úspech programu si vyžaduje súdržnosť politík na všetkých úrovniach, aby sa zabezpečilo, že vládne politiky budú podporovať zmierňovanie chudoby a trvalo udržateľný rozvoj. Globálne partnerstvo by malo presadzovať udržateľné a efektívne využívanie všetkých prostriedkov vrátane domácich zdrojov, medzinárodných verejných finančných prostriedkov, finančných prostriedkov súkromného sektora a inovačných finančných prostriedkov. Budúce globálne partnerstvo by sa malo jasne zamerať na dosiahnutie konkrétnych, merateľných a udržateľných výsledkov, ktoré budú priamo prispievať k plneniu dohodnutých cieľov, premietnu sa do štrukturálnych reforiem a v konečnom dôsledku pozitívne a natrvalo ovplyvnia ľudí a planétu. Transparentnosť a zdieľanie informácií by mali byť ústrednými prvkami globálneho partnerstva, ktoré by malo všetkým občanom a zainteresovaným stranám zdôrazniť dôležitosť dôsledného monitorovania, zodpovednosti a preskúmavania na všetkých úrovniach a malo by podporovať spätnú väzbu a vzdelávanie. Aby sa zrealizoval program na obdobie po roku 2015 mali by všetky krajiny zaviesť príslušné politiky, ktoré im v rámci ich možností umožnia vykonávať súbor cieľov v oblasti trvalo udržateľného rozvoja. Úsilie by sa malo takisto zamerať na zostavenie správnych politík a na mobilizáciu primeraných finančných prostriedkov na ich realizáciu, keďže tieto dve veci sú vzájomne prepojené: nevyhnutným predpokladom pre to, aby malo financovanie reálny dosah, je jasné politické prostredie, ktoré sa orientuje na výsledky. Financovanie by malo takisto aktívne prispievať k aktivizácii a stimulovaniu ďalších spôsobov realizácie napr. prostredníctvom podporných politík, budovania kapacity, obchodovania, inovácií a súkromných investícií. Európska komisia bude v úzkej spolupráci s členskými štátmi pracovať na realizácii programu v rámci EÚ a podporovať jeho realizáciu aj inde vo svete, a to prostredníctvom konštruktívnej spolupráce a partnerstiev. Úplná realizácia programu na obdobie po roku 2015 si bude vyžadovať aktívne zapojenie EÚ a členských štátov a prijímanie opatrení na všetkých úrovniach. EÚ môže ponúknuť svoje skúsenosti s realizáciou politík, ktoré odzrkadľujú základné zásady programu, ako sú udržateľnosť, spolupráca a partnerstvá. Ide o celú škálu politík, ktorá siaha od stratégie Európa 2020[10], ktorej cieľom je zabezpečiť inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast prostredníctvom jednotného a súdržného súboru politických opatrení až po súdržnosť politík v záujme rozvoja[11] a 7. environmentálny akčný program[12]. III. KĽÚČOVÉ ZLOŽKY GLOBÁLNEHO PARTNERSTVA – SPÔSOB REALIZÁCIE Kľúčové prvky, ktoré by mali byť súčasťou globálneho partnerstva, sa uvádzajú nižšie. Patria medzi ne opatrenia, ktoré by mali v záujme úspešnej realizácie programu vykonávať všetci partneri, ako aj konkrétne návrhy, ako by mohla EÚ prispieť. 3.1. Podporné a priaznivé politické prostredie na všetkých úrovniach Na vytvorenie priaznivého prostredia pre domáce vykonávanie programu na obdobie po roku 2015 je v každej krajine potrebný súdržný súbor účinných politík, postupov, inštitúcií a finančných zdrojov. Dobrá správa vecí verejných na všetkých úrovniach je základným prostriedkom vykonávania programu a dôležitým cieľom samým osebe. Na vnútroštátnej úrovni budú musieť všetky vlády po dôkladnej konzultácii so svojimi občanmi rozhodnúť, ako sa budú podieľať na plnení cieľov a zámerov a mať pritom na pamäti potrebu pochopiť všetkých členov spoločnosti, najmä tých najzraniteľnejších. Zásadný význam má plné zapojenie občianskej spoločnosti. Nové globálne partnerstvo by malo takisto odblokovať rozvojový potenciál miestnych orgánov a miestnych zainteresovaných strán. Posilniť by sa mala koordinácia rôznych úrovní – celosvetovej, národnej, regionálnej a miestnej. Na vykonávanie programu na vnútroštátnej a nižšej úrovni potrebuje každá krajina účinný právny a regulačný rámec, aby dosiahla ciele politiky. Krajiny musia podporovať účinné a pohotovo reagujúce inštitúcie, transparentné politiky a systémy aj zodpovednosť voči svojim občanom prostredníctvom demokratických procesov založených na zásadách právneho štátu. Súčasťou toho by malo byť zabezpečenie spravodlivých a predvídateľných právnych rámcov, ktoré budú podporovať a chrániť ľudské práva, základné štandardy pracovných podmienok a životné prostredie a zabezpečia udržateľné riadenie prírodných zdrojov. Vyžaduje si to aj zabezpečenie stabilného prostredia priaznivého pre súkromný sektor, vrátane vytvorenia rovnakých podmienok pre hospodársku súťaž, a podporu udržateľných investícií. Zásadný význam má vykonávanie a presadzovanie právnych predpisov, a to aj prostredníctvom boja proti nezákonným činnostiam, odstraňovania prekážok, ktoré bránia vykonávaniu programu, budovania kapacít na presadzovanie práva a zvyšovania verejnej informovanosti, aby tak zainteresované strany mohli vyžadovať zodpovednosť od vlád a štátnych orgánov. EÚ je odhodlaná zdokonaľovať svoj vlastný regulačný rámec a spolupracovať s partnermi s cieľom rozvíjať sa a posilňovať spravodlivé, účinné a transparentné regulačné rámce a posilňovať účinnosť, nezávislosť a kvalitu súdnych systémov, a to prostredníctvom budovania kapacít a výmeny vedomostí. Dobrá správa vecí verejných si vyžaduje účinné systémy pre zostavovanie rozpočtu, prideľovanie finančných prostriedkov a sledovanie výdavkov. Tieto systémy musia byť v plnej miere transparentné a otvorené širokej verejnosti, aby sa podporil participatívny rozhodovací proces za účasti rôznych strán a zapojenia súkromného sektora, a aby sa vyriešila otázka korupcie. Účinné makroekonomické politiky majú zásadný význam pre uvoľnenie potrebných zdrojov a ich vynakladanie v súlade s cieľmi udržateľného rozvoja. Vlády by mali podporovať rast, ktorý bude udržateľný a inkluzívny a z ktorého majú prospech všetci členovia spoločnosti, vrátane marginalizovaných skupín a vylúčených osôb. Regulačné nástroje je potrebné kombinovať s ekonomickými nástrojmi, ktoré predstavujú flexibilné a nákladovo efektívne nástroje napomáhajúce dosahovaniu kombinovaných cieľov. Ekonomické nástroje, ako sú daňové stimuly, výkupné ceny a platby za ekosystémové služby, môžu vytvoriť stimuly pre udržateľný rast, a to tým, že presunú daňovou záťaž z práce na výrobky s negatívnym dosahom na udržateľnosť a vydávaním obchodovateľných emisných povolení, ako je to napr. v prípade systému EÚ na obchodovanie s emisiami. Stanovenie cien za uhlík pôsobí ako hlavná hybná sila investícií do čistých technológií a nízkouhlíkových technológií najmä v rozvojových krajinách; všetky krajiny by sa preto mali aktívne zapojiť do stanovenia cien uhlíka a zaoberať sa emisiami skleníkových plynov. Udržateľné verejné obstarávanie umožňuje, aby vlády využili pákový efekt verejných výdavkov na zvýšenie dopytu po udržateľných výrobkoch a službách na základe sociálnych a environmentálnych kritérií, čím sa zvýši ich podiel na trhu a podnikom bude možné ponúknuť konkrétne stimuly. Jadrom skutočne priaznivého politického prostredia je súdržnosť politik. Aby mohlo globálne partnerstvo uspieť, mali by sa všetky politiky na vnútroštátnej a nižšej úrovni súdržne podieľať na plnení cieľov udržateľného rozvoja, a to ako vo vnútroštátnom, tak v medzinárodnom meradle. Je potrebné zohľadniť kľúčovú úlohu, ktorú pri plnení mnohých cieľov a zámerov hrá mnoho odvetví, ako je poľnohospodárstvo, energetika a zdravotníctvo. Kľúčovú dôležitosť majú politické opatrenia, ktoré pomáhajú vytvárať a podporovať prístup k dôstojným pracovným miestam s udržateľnou a primeranou sociálnou ochranou pre všetkých, ako aj tie, ktoré uľahčujú investície do ľudského kapitálu prostredníctvom vzdelávania, rozvoja schopností a odbornej prípravy. Zásadný význam má aj naďalej riešenie problému nerovnosti a sociálneho vylúčenia, najmä pokiaľ ide o najzraniteľnejšie skupiny obyvateľov, vrátane žien, detí, seniorov a osôb so zdravotným postihnutím, okrem iného prostredníctvom takých nástrojov, ako sú rodové ukazovatele a ukazovatele veku. Ďalším kľúčovým krokom je reforma alebo odstránenie subvencií, ktoré škodia životnému prostrediu, ako sú subvencie na fosílne palivá, a ich náhrada opatreniami, ktoré sú šetrné voči klíme, menej škodia životnému prostrediu a účinnejšie prispievajú k odstraňovaniu chudoby. Súdržnosť politiky znamená takisto zodpovedajúce koordinačné mechanizmy pre dialóg medzi zainteresovanými stranami, monitorovanie a posudzovanie politik a výsledkov. Význam regionálnej úrovne by sa nemal prehliadať. EÚ aktívne podporuje regionálny rozvoj a integráciu, ktorá dokáže naštartovať obchod, investície a mobilitu a môže posilniť mier a stabilitu. Na celosvetovej úrovni si realizácia programu na obdobie po roku 2015 vyžiada takisto účinný medzinárodný systém správy vecí verejných, stabilné finančné trhy a hospodársku spoluprácu vrátane nevyhnutných úrovní regulácie. Celosvetové inštitúcie správy vecí verejných musia byť efektívne a transparentné a musia mať systémy na hodnotenie a podávanie správ o pokroku v porovnaní so stanovenými cieľmi. Je potrebné pokračovať v krokoch smerujúcich k lepšej správe medzinárodných finančných inštitúcií. Aj programy skupín G7 a G20 sú príkladom tých druhov politických záväzkov, ktoré by mohli mať veľký význam. Celosvetové verejné statky takisto potrebujú koordinované medzinárodné politiky a opatrenia, vrátane lepšieho vykonávania medzinárodných dohôd, ktoré hrajú ústrednú úlohu pri dosahovaní niektorých cieľov udržateľného rozvoja. Mnoho problémov má celosvetový rozmer alebo sú cezhraničné, a ich riešenie si preto vyžaduje osobitné medzinárodné dohody o spolupráci. Vnútroštátne politiky musia byť takisto konzistentné a v súlade s medzinárodnými dohodami. EÚ aktívne podporuje a je zmluvnou stranou celého radu medzinárodných dohôd a je pripravená hrať vedúcu úlohu a ďalej prispievať k vykonávaniu opatrení v mnohých oblastiach, ako sú mnohostranné dohody v oblasti zdravia, mnohostranné dohody o životnom prostredí a v rámci medzinárodnej správy oceánov. V stále viac prepojenom svete musia všetky krajiny systematicky zohľadňovať tak pozitívne, ako aj negatívne dosahy, ktoré môžu mať ich politiky na ostatné krajiny. Na tieto účely by sa všetky rozvinuté krajiny, krajiny s nadpriemernými príjmami a rozvíjajúce sa ekonomiky mali zaviazať, že vytvoria systémy na posúdenie vplyvu prijatia nových politík na chudobnejšie krajiny. Pokiaľ ide o EÚ, súdržnosť politík v záujme rozvoja znamená právny záväzok prihliadať na ciele rozvojovej spolupráce v rámci politík, ktoré EÚ vykonáva a ktoré by mohli mať vplyv na rozvojové krajiny. To znamená tak riešenie prípadných negatívnych vplyvov domácich politík na tretie krajiny, ako aj posilnenie synergického pôsobenia v hospodárskej, sociálnej a environmentálnej oblasti politiky. 3.2. Rozvíjať kapacitu na vykonávanie programu Program na obdobie po roku 2015 sa môže ujať, iba ak všetci partneri budú mať k dispozícii účinné inštitúcie a potrebné ľudské schopnosti a kapacity na odstránenie chudoby a zabezpečenie trvalo udržateľného rozvoja. Zahŕňa to aj schopnosť vyhodnocovať potreby, zhromažďovať údaje, monitorovať vykonávanie a preskúmavať stratégie. Na dosiahnutie cieľov v oblasti trvalo udržateľného rozvoja je nevyhnutné rozvinúť ďalšie a nové kapacity a schopnosti na všetkých úrovniach a vo všetkých krajinách vrátane členských krajín EÚ. Rozvoj kapacít, vrátane inštitucionálneho a organizačného rozvoja, bude účinný iba vtedy, ak zaň budú zodpovední a budú ho riadiť tí, ktorí ho potrebujú. Stredobodom tejto činnosti by mali byť iniciatívy v oblasti vzdelávania a iniciatívy založené na zdieľaní poznatkov, okrem iného formou trvalého, objektívneho a konštruktívneho dialógu o politikách a výsledkoch v oblasti rozvoja. Tento prístup by sa mal sústrediť na rozvoj ľudských zdrojov, systémov a postupov na plánovanie, riadenie a monitorovanie. Všetci partneri v rámci medzinárodnej spolupráce, vrátane medzinárodných organizácií, by mali posilniť a zdokonaliť svoju podporu procesom rozvoja kapacít, vrátane využitia sietí a systémov na výmenu poznatkov, partnerského učenia a koordinácie medzi všetkými partnermi v oblasti rozvoja. To môže zahŕňať všetky druhy kooperatívneho partnerstva vrátane spolupráce sever - juh, juh - juh, trojuholníkového a regionálneho prístupu, so zapojením verejného sektora a súkromných zainteresovaných strán. Osobitné úsilie je nevyhnutné v najmenej rozvinutých krajinách a v nestabilných štátoch, kde je dôležité pripraviť podmienky na prechod a budovanie odolnosti najzraniteľnejších skupín obyvateľov. EÚ je odhodlaná posilniť a zahrnúť budovanie kapacít do všetkých oblastí spolupráce z pohľadu viacerých zainteresovaných strán. EÚ uznáva, že rozvoj kapacít v partnerských krajinách je kľúčovým faktorom na zlepšenie účinnosti pomoci a už v súčasnosti uľahčuje procesy partnerského učenia a vytvárania sietí prostredníctvom takých iniciatív, ako sú technická spolupráca a programy inštitucionálneho rozvoja. EÚ posilní budovanie kapacít v oblasti štatistiky a monitorovania situácie v partnerských krajinách. 3.3. Mobilizácia a účinné využívanie domácich verejných financií Vlády členských štátov nesú hlavnú zodpovednosť za vykonávanie udržateľných hospodárskych politík. Zahŕňa to právomoc uvoľňovať a účinne využívať verejné zdroje vrátane prírodných zdrojov. Takisto si to vyžaduje riadne hospodárenie s verejnými financiami a zriadenie a posilnenie auditu, kontroly, opatrení proti podvodom a korupcii, dobre fungujúcu daňovú správu a podávanie správ o jednotlivých krajinách v záujme zvýšenia finančnej transparentnosti a boja proti nezákonným finančným tokom. Aj keď domáce verejné príjmy v posledných rokoch výrazne vzrástli, miera zdanenia je v mnohých krajinách stále nízka. Účinný a transparentný výber a využívanie domácich verejných zdrojov nielen zaisťuje fiškálny priestor pre vnútroštátne výdavky na rozvojové priority, ale takisto posilňuje vlastnú domácu zodpovednosť a prispieva ku korektným vzťahom medzi vládou a občanmi. Pre odstránenie chudoby a zabezpečenie udržateľného rozvoja má teda kľúčový význam prehĺbenie a rozšírenie domácej základne zdrojov, zlepšovanie jej správy a jej účinné využívanie vo všetkých krajinách. Vedenie evidencie prírodného kapitálu môže pomôcť krajinám bohatým na prírodné zdroje, aby zdokonalením ich správy a transparentnosti prispeli k hospodárskemu rastu. Transformácia zeleného hospodárstva, ako hnacej sily udržateľného hospodárskeho rastu, ponúka významné nové príležitosti. EÚ je odhodlaná posilniť svoje úsilie v tejto oblasti, a to tak interne, ako aj prostredníctvom podpory rozvojových krajín. Rastúca integrácia medzinárodných finančných trhov a hospodárska globalizácia prinášajú nové výzvy v oblasti získavania domácich príjmov. Na zvýšenie mobilizácie domácich príjmov je preto potrebná medzinárodná spolupráca usilujúca sa o zabezpečenie transparentného, kooperatívneho a spravodlivého daňového prostredia. Dlh predstavuje dôležitý prvok a je potrebné ho zohľadňovať v kontexte celkových verejných financií. Udržateľné financovanie dlhu, podporené účinným riadením dlhu, je základným kameňom finančnej stability a udržateľnej fiškálnej politiky. Všetky krajiny by sa mali zaviazať k mobilizácii a účinnému využívaniu domácich verejných financií, vrátane globálnych verejných statkov, ako je klíma a biologická diverzita, a v odvetviach, ktoré majú zásadný význam pre odstránenie chudoby a udržateľný rozvoj, ako je poľnohospodárstvo a energetika. Všetky krajiny by mali uplatňovať environmentálne a sociálne ochranné opatrenia, podporiť a vykonávať programy, ktoré pomáhajú zvýšiť odolnosť, a tak z dlhodobého hľadiska šetriť náklady. Zahrnutie cieľov v oblasti klímy do verejného domáceho financovania má zásadný význam tak z dôvodu získavania zdrojov pre opatrenia v oblasti zmeny klímy, ako aj z dôvodu, že sa tak predíde neudržateľným investíciám a negatívnym dlhodobým nákladom. Všetky krajiny by sa mali zaviazať k dosiahnutiu optimálnej úrovne vládnych príjmov, meranej napríklad pomerom zdanenia k hrubému domácemu produktu (HDP), a to aj vo vhodných prípadoch posilnením príslušných inštitúcií, posilnením kapacity daňovej správy a reformou vnútroštátnych daňových systémov zameranou na rozšírenie daňovej základne, a k zaisteniu objektívnej a spravodlivej daňovej politiky. Všetky krajiny musia takisto zabezpečiť, aby mali zavedené systémy na účinné, udržateľné a transparentné riadenie všetkých verejných zdrojov, vrátane riadenia dlhov a štátnej pokladnice, ako aj príjmov z prírodných zdrojov. To by si vyžadovalo vykonávanie programov reforiem zo strany vlády a posilnenie orgánov zodpovedných za plánovanie rozpočtu a dohľad vrátane nezávislých vnútroštátnych najvyšších kontrolných orgánov, parlamentov a občianskej spoločnosti. Mali by sa podporovať politiky otvoreného prístupu k údajom vrátane rozvoja vnútroštátnych portálov verejne prístupných údajov. Mala by sa posilniť medzinárodná spolupráca v boji proti nezákonným finančným tokom s cieľom zaistiť rovnaké podmienky pri zdaňovaní miestnych a medzinárodných spoločností. V ťažobnom priemysle by sa mala zvýšiť transparentnosť a zodpovednosť vrátane zverejňovania platieb podnikov vládam. Medzinárodná spolupráca by sa mala posilniť takisto v oblasti daní. Všetky krajiny by mali spĺňať minimálne štandardy dobrej správy v daňovej oblasti (transparentnosť, výmena informácií a spravodlivá daňová súťaž), zaviazať sa k prijatiu vnútroštátnych predpisov o boji proti daňovým únikom, vyhýbaní sa daňovým povinnostiam a agresívnom daňovom plánovaní a o predchádzaní škodlivej daňovej konkurencii. Všetky krajiny by sa mali snažiť o vykonanie odporúčaní týkajúcich sa otázky narúšania základu dane a presunu ziskov. 3.4. Mobilizácia a účinné využívanie medzinárodných verejných financií Medzinárodné verejné financovanie zostáva jedným z dôležitých a hnacích prvkov celkového financovania, ktoré sú k dispozícii rozvojovým krajinám, a ešte viac bude potrebné v priebehu nadchádzajúcich 15 rokov na realizáciu tohto náročného programu. Ako uviedol generálny tajomník OSN vo svojej súhrnnej správe, program na obdobie po roku 2015 by mal vychádzať zo zásad univerzálnosti, zdieľanej zodpovednosti a solidarity. Európska komisia preto dôrazne podporuje výzvu generálneho tajomníka OSN, aby všetky rozvinuté krajiny splnili cieľ OSN v podobe 0,7 % ORP/HND a súhlasili s konkrétnymi harmonogramami na plnenie záväzkov týkajúcich sa oficiálnej rozvojovej pomoci (ORP). V posledných desiatich rokoch hýbali svetovým rastom rozvojové a rozvíjajúce sa krajiny. Vzhľadom na pokračujúce hospodárske a finančné zlepšenia v mnohých rozvojových krajinách by medzinárodné verejné financovanie malo v období po roku 2015 účinnejšie urýchľovať tempo zmeny a uľahčiť udržateľnosť týchto zlepšení. Rastúci počet krajín, ktoré nie sú členmi Výboru OECD pre rozvojovú pomoc, už poskytuje významné sumy finančných prostriedkov. Títo partneri pomáhajú zmeniť podobu financovania rozvoja prostredníctvom alternatívnych stratégií a spôsobov spolupráce a mali by viac podporovať krajiny, ktoré sú v najväčšej núdzi. Vzhľadom na dôležitosť podnetov v súhrnnej správe generálneho tajomníka OSN a v súlade s nimi by sa krajiny s nadpriemernými príjmami a rozvíjajúce sa ekonomiky mali zaviazať, že sa budú viac podieľať na medzinárodnom verejnom financovaní a na plnení konkrétnych zámerov a lehôt na ich dosiahnutie. EÚ a členské štáty poskytujú viac než 50 % všetkej oficiálnej rozvojovej pomoci a aj naďalej si zachovajú silný spoločný záväzok. V rámci vyššie uvedeného celkového záväzku by malo byť rozhodnuté o harmonograme finančných záväzkov EÚ, čo by malo zabezpečiť, aby všetky krajiny s vysokými príjmami, krajiny s nadpriemernými príjmami a rozvíjajúce sa hospodárstva prispievali spravodlivým dielom na podporu chudobnejších krajín pri plnení medzinárodne dohodnutých cieľov. Úloha a význam medzinárodných verejných financií sa v jednotlivých krajinách líšia. Zdroje by mali smerovať tam, kde sú najviac potrebné a kde budú mať najväčší vplyv. Z tohto hľadiska má zásadný význam úsilie všetkých poskytovateľov finančných prostriedkov o zvrátenie klesajúceho trendu pomoci najchudobnejším krajinám. Ako uviedol generálny tajomník OSN, všetky krajiny s vysokými príjmami by mali rešpektovať cieľ OSN venovať 0,15 % HND na rozvojovú pomoc najmenej rozvinutým krajinám, ako sa stanovuje v istanbulskom akčnom programe[13]. Krajiny s nadpriemernými príjmami a rozvíjajúcimi sa hospodárstvami by sa mali takisto zaviazať k zvýšeniu svojich príspevkov najmenej rozvinutým krajinám a stanoviť si v tejto súvislosti ciele a lehoty. Medzinárodné verejné zdroje od všetkých poskytovateľov sa musia poskytovať a využívať v súlade so zásadami zodpovednosti, dôrazu na výsledky, inkluzívneho partnerstva, transparentnosti a vzájomnej zodpovednosti. Všetci poskytovatelia finančných prostriedkov by mali vynaložiť konkrétne úsilie o zlepšenie transparentnosti, posilnenie plnenia sľubov a zodpovednosti, podporenie merania a vykazovania udržateľných výsledkov, zavedenie usmernení v konfliktných a nestabilných situáciách[14] a obmedzenie roztrieštenosti štruktúry medzinárodnej pomoci. V období hospodárskych obmedzení hrá úplné využitie potenciálu verejného financovania kľúčovú úlohu. Oficiálna rozvojová pomoc môže poskytnúť impulzy pre ďalšie spôsoby vykonávania, ak bude správne koncipovaná a vykonávaná. Môže znásobiť verejné domáce financovanie podporou lepšej daňovej a fiškálnej politiky, odblokovať projekty v infraštruktúre prostredníctvom kombinovaných prostriedkov a partnerstva verejného a súkromného sektora a podporovať výmenu vedeckých a technologických poznatkov. Keďže program na obdobie po roku 2015 musí byť plne súdržný a musí podporovať ciele v oblasti klímy, je dôležité zaistiť, aby rámec financovania po roku 2015 bol v plnej miere súdržný a zladený s financovaním opatrení v oblasti klímy, ako sa zdôraznilo v súhrnnej správe generálneho tajomníka OSN. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že EÚ sa rozhodla už v období 2014 – 2020 venovať 20 % svojho rozpočtu – vrátane rozpočtu na vonkajšie akcie – na projekty a politiky v oblasti zmeny klímy. EÚ je takisto naďalej odhodlaná plniť svoje záväzky vyplývajúce z medzinárodných dohovorov vrátane záväzkov týkajúcich sa biodiverzity a ďalších kľúčových globálnych otázok. 3.5. Stimulácia obchodu na účely odstránenia chudoby a podpory trvalo udržateľného rozvoja Obchod je kľúčovým faktorom pre inkluzívny rast a trvalo udržateľný rozvoj, a je preto dôležitým prostriedkom vykonávania programu na obdobie po roku 2015. EÚ uznáva prvoradé miesto Svetovej obchodnej organizácie (WTO) v otázkach obchodu na celosvetovej úrovni a domnieva sa, že mnohostranný systém obchodu založený na pravidlách hrá neoceniteľnú úlohu pri vytváraní rovnakých podmienok pre všetky krajiny, najmä rozvojové. EÚ je preto aj naďalej plne odhodlaná vykonávať rozvojový program z Dauhy a balík rozhodnutí z Bali, najmä dohodu o uľahčení obchodu a prvky týkajúce sa najmenej rozvinutých krajín, ktoré podporia ďalšiu integráciu najmenej rozvinutých krajín do medzinárodných trhov a globálnych hodnotových reťazcov. EÚ sa konštruktívne zapojí do nadchádzajúcich rokovaní o pracovnom programe na obdobie po konferencii na Bali na účely urýchleného dokončenia kola. Mnoho krajín, najmä rozvíjajúce sa ekonomiky, úspešne využilo potenciál otvoreného obchodného systému na podporu svojho obchodu a dosiahlo trvalú mieru rastu HDP. Hoci tieto zmeny pomohli stovkám miliónov ľudí dostať sa z chudoby, nie všetky rozvojové krajiny sa tešia z tohto pozitívneho vývoja. Na okraji svetového obchodu naďalej zostávajú najmenej rozvinuté krajiny. Každá krajina nesie prvoradú zodpovednosť za maximalizáciu potenciálu obchodu pre inkluzívny rast a udržateľný rozvoj prostredníctvom dobrej správy vecí verejných, vhodných domácich politík a reforiem. Cieľom je vytvoriť stabilné regulačné prostredie, ktoré bude priaznivé pre súkromný sektor a investície a ktoré prispeje k začleneniu krajiny do regionálnych aj celosvetových hodnotových reťazcov. Krajiny by mali zabezpečiť medzinárodne schválené štandardy pracovných podmienok a primerané schopnosti pracovných síl a zároveň podporovať prechod na zelené hospodárstvo. Napriek tomu najzraniteľnejšie krajiny, najmä najmenej rozvinuté krajiny, čelia osobitným prekážkam súvisiacim s nedostatočnou kapacitou, nevhodnou infraštruktúrou alebo nedostatočnou diverzifikáciou produkcie. Potrebujú podporu, aby sa uľahčila ich integrácia do celosvetového obchodného systému, a tým získali čo najväčší hospodársky, sociálny a environmentálny prínos. Lepší prístup na trh a pomoc v oblasti obchodu hrá z tohto hľadiska kľúčovú úlohu. Trh EÚ predstavuje najotvorenejší trh pre rozvojové krajiny. EÚ zjednodušila svoje pravidla pôvodu a zlepšila informácie pre krajiny, ktoré sú v najväčšej núdzi, o tom, ako získať prístup na svoj trh. EÚ takisto vykonáva jednostranné nástroje na podporu udržateľného rozvoja vrátane všeobecného systému preferencií (GSP). Poskytuje dodatočné obchodné preferencie v rámci systému GSP + zraniteľným hospodárstvam, ktoré sa zaviažu účinne vykonávať 27 základných medzinárodných dohovorov o ľudských a pracovných právach, ochrane životného prostredia a dobrej správe vecí verejných. Okrem toho iniciatíva „Všetko okrem zbraní“ poskytuje bezcolný a kvótami neobmedzený prístup všetkým produktom z najmenej rozvinutých krajín, s výnimkou zbraní a munície. Všetky rozvinuté krajiny a rozvíjajúce sa hospodárstva by mali umožniť produktom z najmenej rozvinutých krajín bezcolný a bezkvótový prístup na svoje trhy. EÚ a jej členské štáty sú takisto hlavnými svetovými poskytovateľmi pomoci na podporu obchodu, na ktorý pripadá tretina celosvetovej obchodnej výmeny. Zahŕňa to budovanie kapacít na účely plnenia štandardov EÚ a plného využitia obchodných dohôd a jednostranných obchodných preferencií EÚ. EÚ sa bude snažiť o aktualizáciu svojej stratégie pomoci na podporu obchodu so zreteľom na výsledky rokovaní o období po roku 2015. Všetky rozvinuté krajiny a rozvíjajúce sa ekonomiky by mali zvýšiť svoju pomoc na podporu obchodu pre najmenej rozvinuté krajiny a poskytovať ju podľa zásad účinnosti rozvoja. K plnému využitiu potenciálu obchodu musia všetky krajiny vo svojej obchodnej politike viac zohľadňovať otázky, ktoré vznikajú „až za hranicami“. Patria sem: uľahčenie obchodu; technické predpisy a normy; právne predpisy v oblasti práce a životného prostredia; investície; služby; práva duševného vlastníctva a verejné obstarávanie. EÚ sa týmito otázkami zaoberá vo svojich obchodných dohodách vrátane dohôd s rozvojovými krajinami. Okrem toho by všetky krajiny mali hodnotiť dosah obchodných dohôd na udržateľnosť rozvoja a ich vplyv na najmenej rozvinuté krajiny. EÚ posilnila integráciu otázok udržateľného rozvoja do svojej obchodnej politiky. Zahŕňa to systematické začleňovanie ustanovení o udržateľnom rozvoji, vrátane aspektov práce a životného prostredia, do všetkých jej obchodných dohôd tak s rozvinutými, ako aj s rozvojovými partnermi. Zapojenie zástupcov občianskej spoločnosti do vykonávania týchto ustanovení má pre dosahovanie výsledkov zásadný význam. Všetky krajiny by mali viac integrovať udržateľný rozvoj do svojej obchodnej politiky. Vzájomné posilnenie obchodu a udržateľného rozvoja možno podporiť takisto obmedzením či odstránením colných a necolných prekážok pre ekologický tovar, technológie a služby aj výrobky šetrné k životnému prostrediu. Z tohto hľadiska je EÚ pevne odhodlaná urýchlene uzavrieť mnohostrannú dohodu o ekologických výrobkoch a službách („dohoda o zelenom tovare“) a vyzýva ďalšie krajiny, aby sa zapojili do prebiehajúcich rokovaní. V záujme plnenia cieľov v oblasti trvalo udržateľného rozvoja je potrebné, aby program transformácie obchodu zlepšil zodpovedné správanie sa a právne predpisy, ako aj transparentnosť všetkých dodávateľských reťazcov. Prírodné zdroje sú hnacím motorom rozvoja prostredníctvom ich ťažby a obchodu s nimi, ale väčšie úsilie je potrebné vynaložiť na podporu legálneho, zodpovedného, transparentného a udržateľného získavania a využívania prírodných zdrojov a surovín, okrem iného prostredníctvom právnych predpisov EÚ o podávaní správ podľa jednotlivých krajín prostredníctvom dvojstranných dohôd napríklad s krajinami vyvážajúcimi drevo. Európska komisia takisto nedávno predložila návrh týkajúci sa zodpovedného získavania nerastných surovín z oblastí postihnutých konfliktmi a z vysoko rizikových oblastí[15]. Je potrebné posilniť medzinárodné opatrenia pre boj proti nezákonnému obchodu, ktorý škodí životnému prostrediu (napríklad obchod s voľne žijúcimi zvieratami, nebezpečnými látkami a prírodnými zdrojmi) – dobrým príkladom toho, čo sa môže urobiť, sú dobrovoľné dohody o partnerstve, ktoré EÚ vyrokúva v rámci svojej iniciatívy pre vynútiteľnosť práva, správu a obchod v lesnom hospodárstve. Vypracovanie medzinárodných usmernení a štandardov, ako aj verejných a súkromných koncepcií udržateľnosti (napr. koncepcia spravodlivého obchodu) môže takisto priniesť ekonomické, ekologické a sociálne výhody. 3.6. Uskutočňovať transformačnú zmenu pomocou vedy, technológie a inovácií Riešenia, ktoré ponúka veda, technológie a inovácie, sú dôležitým hnacím motorom realizácie predstavy sveta po roku 2015. Veda, technológie a inovácie vrátane digitalizácie môžu viesť k významným zmenám v relatívne krátkom období, ale automaticky neriešia sociálne a environmentálne problémy. Všetky zainteresované strany by mali lepšie využívať možnosti, ktoré ponúka veda, technológie a inovácie v prospech inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rozvoja. Všetci partneri preto musia podporovať inovácie, ktoré pomáhajú občanom uniknúť chudobe, vytvárajú kvalitné pracovné miesta, optimalizujú komplexné systémy a hodnotové reťazce, podporujú udržateľné modely spotreby a výroby, znižujú zraniteľnosť voči katastrofám a iným otrasom a podporujú účinné využitie obmedzených zdrojov. Všetky krajiny musia podporovať potrebné pokročilé alebo špecifické schopnosti, a tým podnecovať a podporovať vedu, technológie a inovácie. Predovšetkým v rozvojových krajinách by sa mal plne využiť potenciál informačných a komunikačných technológií a ich využitia ako hnacej sily inkluzívneho a udržateľného rastu, inovácií a podnikania. Pretože väčšina technológií je vlastníctvom podnikov, ich prevod môže fungovať iba na základe vzájomne dohodnutých podmienok, pričom sa musia rešpektovať aj práva duševného vlastníctva k nim. Vlády by mali podporovať ľahšie šírenie, zdieľanie a prenos technológií prostredníctvom vhodného prostredia a ponúk na vnútroštátnej úrovni, ktoré sú zamerané na udržateľný rozvoj a poskytujú zodpovedajúcu ochranu práv duševného vlastníctva podľa pravidiel WTO. Malo by sa uprednostňovať partnerstvo verejného a súkromného sektoru a investície do výskumu a vývoja a zároveň by sa malo zabezpečiť, aby sa podieľali na udržateľnom rozvoji. Všetky krajiny by mali zvýšiť dvojstrannú, regionálnu a mnohostrannú spoluprácu v oblasti vedy, technológií a inovácií, v oblasti výskumu zameraného na hľadanie riešení, vrátane informačných a komunikačných technológií, s cieľom podporiť plnenie cieľov udržateľného rozvoja. Predovšetkým pre najmenej rozvinuté krajiny je nevyhnutná nielen spolupráca sever - sever, ale aj spolupráca juh - juh a trojstranná spolupráca, aby sa uľahčil rozvoj a prístup ku kľúčovým technológiám šetrným k životnému prostrediu. Rozvíjajúce sa ekonomiky hrajú významnú úlohu pri rozvoji a prenose technológií a rozvoji kapacít pre najmenej rozvinuté krajiny, ako aj pri vedeckotechnickej spolupráci. Spolupráca v oblasti prenosu technológií by mala ísť nad rámec čisto technologického vývoja a zahŕňať dlhodobé investície, ktoré sú prispôsobené miestnym podmienkam, a zabezpečiť, aby sa zohľadňovali potreby ľudí a životného prostredia (tzv. „koncept orientovaný na človeka a ekológiu“). OSN by mala aj naďalej uľahčovať prístup k informáciám o súčasných technológiách a podporovať súdržnosť a koordináciu medzi mechanizmami pre technológie vrátane prípadných nových mechanizmov. Aby sa vytvorila pridaná hodnota a aby sa predišlo zdvojovaniu, Európska komisia navrhuje, aby každý nový mechanizmus fungoval ako klíringový ústav pre súčasné iniciatívy s cieľom podporovať koordináciu a súčinnosť medzi nimi a súčasne zabezpečiť účasť všetkých príslušných zainteresovaných strán. Zriadenie on-line platformy ako nadstavby a doplnku už existujúcich iniciatív, ako bolo navrhnuté v súhrnnej správe generálneho tajomníka OSN, by mohlo prispieť k naplneniu tohto cieľa. EÚ je odhodlaná pomáhať rozvoju vedy, technológií a inovácií tak v rámci Únie, ako aj v spolupráci s medzinárodnými partnerskými krajinami a regiónmi. Horizont 2020, program EÚ pre výskum a inováciu, vyčleňuje 60 % svojho rozpočtu na podporu udržateľného rozvoja a je prístupný účastníkom z celého sveta. EÚ podporuje otvorený prístup k publikáciám, ktoré sú na základe údajov z pilotných projektov výsledkom výskumu financovaného z verejných prostriedkov v rámci programu Horizont 2020, aby tak uľahčila výmenu znalostí a posilnila výskumné a inovačné kapacity okrem iného v rozvojových krajinách. V rámci svojej rozvojovej spolupráce EÚ podporuje inovácie a schopnosti prenášať technológie prostredníctvom programov vysokoškolského vzdelávania, predovšetkým v oblasti udržateľného poľnohospodárstva a zabezpečovania potravín s cieľom zvýšiť udržateľnosť poľnohospodárskej produkcie jej nasmerovaním na udržateľnú cestu rastu a premietnutím výsledkov výskumu do praktických riešení. Prostredníctvom svojej účasti v rôznych partnerstvách sa EÚ podieľa aj na prevencii kríz a katastrof, prispieva k pripravenosti a reakcii na ne. 3.7. Mobilizácia domáceho a medzinárodného súkromného sektora Hlavnými aktérmi pri prechode k udržateľnému rozvoju budú podniky a spotrebitelia, pretože súkromný sektor, počínajúc malými subjektmi až po veľké nadnárodné spoločnosti, je dôležitou hnacou silou inovácií, udržateľného rastu, vytvárania pracovných miest, obchodu, a znižovania chudoby. Takisto hrá rozhodujúcu úlohu pri investovaní do účinného využívania zdrojov a do infraštruktúry, ako sú udržateľné dopravné systémy, energetické siete a digitálne infraštruktúry, ktoré majú zásadný význam pre hospodársky rast krajiny. Realizácia programu po roku 2015 si teda vyžaduje podnikateľské prostredie, ktoré je priaznivé pre iniciatívy súkromného sektora, podporuje mikropodniky, malé a stredné podniky, posilňuje postavenie žien a prehlbuje finančné začleňovanie. Spotrebitelia by mali mať možnosť informovane sa rozhodnúť na základe lepších informácií na posudkoch o udržateľnosti výrobkov, a to aj prostredníctvom propagácie a používania označenia udržateľnosti. Štandardy a kritériá udržateľnosti predstavujú základ mnohých opatrení na dosiahnutie cieľov udržateľného rozvoja, ako sú daňové stimuly, verejné obstarávanie, podávanie správ zo strany spoločností a označovanie výrobkov. Aj keď sa zlepšuje situácia so zmierňovaním environmentálnych a sociálnych dosahov činnosti podnikov, súkromný sektor má stále veľký potenciál zvyšovať svoj prínos k odstráneniu chudoby a podpore udržateľného rozvoja. Pomocou analýzy životného cyklu by podniky mali systematicky analyzovať, aký majú nimi používané a vyrábané výrobky sociálny vplyv a vplyv na životné prostredie. Podniky môžu využiť mnoho noriem, zásad a pokynov a program na obdobie po roku 2015 ponúka veľkú príležitosť na to, aby sa začali riešiť tieto otázky. Jedným príkladom je práca na tvorbe usmernení pre zodpovedné poľnohospodárske dodávateľské reťazce. Vlády a súkromný sektor musia spolupracovať na dosiahnutí spoločnej vízie udržateľného rastu podporujúceho začlenenie, pričom vlády nastavujú regulačné prostredie, zabezpečujú jeho presadzovanie a vyhlasujú stimuly, a súkromný sektor robí viac udržateľných investícií. V budúcich desaťročiach sa budú stále viac kombinovať verejné prostriedky s pôžičkami od medzinárodných finančných inštitúcií a finančnými prostriedkami zo súkromného sektora, okrem iného na udržateľné investície do infraštruktúry a podnikov šetrných voči klíme a na účely prehlbovania finančného začleňovania. Dôležitým predpokladom rozvoja súkromného sektora je prístup k finančným prostriedkom spolu s príslušnými právnymi rámcami a súdnymi štruktúrami. Jednoduché, transparentné a stabilné pravidlá a inštitúcie, ktoré sa opierajú o fungujúce súdnictvo a systémy na riešenie sporov, sú zásadnými prvkami pre inkluzívne, priaznivé podnikateľské prostredie a na podporu udržateľných investícií. Miestne a vnútroštátne orgány stoja pred výzvou vytvoriť podmienky pre postupnú formalizáciu neformálneho sektora (ktorej výsledkom budú lepšie služby a vyššie daňové príjmy), bez toho, aby to malo nepriaznivý účinok na dynamiku a inovácie. Ako prostriedok na dosiahnutie udržateľného a inkluzívneho rastu by sa mali uľahčiť inovatívne obchodné modely, ktoré integrujú do trhov chudobných ľudí, nech už spotrebiteľov alebo výrobcov. Podniky by sa mali vyzývať, aby pokračovali v úspešných iniciatívach, ktorých cieľom je zlepšiť pracovné podmienky a príležitosti v oblasti životného prostredia, napríklad prostredníctvom dohody o požiarnej bezpečnosti a bezpečnosti budov v Bangladéši[16] a platformy EÚ pre podnikanie a biodiverzitu[17]. Súkromný sektor môže byť takisto hnacou silou transformácie vďaka tomu, že sa bude zaoberať takými otázkami, ako je transparentnosť, pracovné podmienky, zdravie a bezpečnosť pri práci, prístup k sociálnej ochrane, hlasy a posilnenie účasti, ako aj odpady, znečistenie, účinné využívanie zdrojov a ochrana životného prostredia. Môže takisto aktívne podporovať posilnenie právneho štátu. Z hospodárskeho hľadiska je takisto rozumná vyššia efektívnosť využívania zdrojov a prechod na obehové hospodárstvo. Prostredníctvom väčšej zodpovednosti podnikov a výrobkov, najmä v odvetviach so silnými multiplikačnými účinkami, ako je poľnohospodárstvo, energetika, digitálne technológie, infraštruktúra a ekologické odvetvia, bude mať súkromný sektor obrovský vplyv a prispeje k dosiahnutiu inkluzívneho a udržateľného rastu. To následne vyvolá pozitívnu spätnú väzbu, pretože riešenie nedostatkov, napríklad v dopravnej alebo energetickej infraštruktúre, napraví kritické prekážky brániace hospodárskemu rastu v mnohých najmenej rozvinutých krajinách a ich vstupu do globálnych hodnotových reťazcov. Na posilnenie podnikateľských iniciatív sú nevyhnutné mnohostranné partnerstvá zainteresovaných strán. Malé a stredné podniky sú hlavnou hnacou silou pri tvorbe pracovných miest, ale často im chýbajú úspory z rozsahu a schopnosť investovať do inovačných technológií alebo sa v plnej miere zúčastňovať na programoch udržateľnosti. Partnerstvo s veľkými nadnárodnými spoločnosťami, napríklad prostredníctvom iniciatívy OSN Global Compact[18], môže pomôcť malým a stredným podnikom v realizácii ich trvalo udržateľného rozvoja a inovačného potenciálu. EÚ už v súčasnosti robí veľa, aby uľahčila pôsobenie súkromného sektora v rozvojových krajinách a v tomto úsilí bude pokračovať. EÚ prostredníctvom rozvojovej spolupráce podporuje snahu podnikov v oblasti udržateľnej energetiky, udržateľného poľnohospodárstva, rybolovu, lesníctva, poľnohospodárskeho podnikania, informačných a komunikačných technológií, udržateľnej infraštruktúry, zelenej infraštruktúry či v odvetviach zeleného hospodárstva. EÚ vyzýva podniky, aby stále zodpovednejšie investovali v rozvojových krajinách, okrem iného prostredníctvom diferencovaného a špecifického prístupu v nestabilných krajinách ovplyvnených konfliktom, ktoré naliehavo potrebujú pracovné miesta a hospodárske príležitosti na obnovu sociálnej súdržnosti, mieru a politickej stability. EÚ v spolupráci s partnerskými vládami vytvára priaznivé podnikateľské prostredie, okrem iného prostredníctvom silnejšej podpory pre malé a stredné podniky, podpory ekologického podnikania, postavenia žien ako podnikateliek a pracujúcich a prehlbovania finančného začleňovania. EÚ podniká kroky na zvýšenie trhového zhodnotenia za sociálnu a environmentálnu zodpovednosť podnikov a šírenie osvedčených postupov, zlepšenie postupov samoregulácie a spoločnej regulácie, a za lepšie zverejňovanie sociálnych a environmentálnych informácií spoločnosťami. Bude takisto naďalej presadzovať usmernenia o udržateľnosti, vrátane pokynov o sociálnej zodpovednosti podnikov, a to prostredníctvom dialógu s partnerskými krajinami. EÚ aktívne podporuje zmysluplnú angažovanosť podnikov a využívanie medzinárodne dohodnutých zásad a usmernení, vrátane všeobecných zásad OSN v oblasti podnikania a ľudských práv. 3.8. Využitie pozitívneho vplyvu migrácie Medzi globálnymi trendmi, ktoré budú mať rozsiahly a komplexný vplyv na program po roku 2015, je migrácia príkladom problému, ktorého zvládnutie môže pozitívne prispieť k dosiahnutiu cieľov udržateľného rozvoja. Pokiaľ ide o jednotlivcov, migrácia môže byť jednou z najúčinnejších a najbezprostrednejších stratégií, ako znižovať chudobu. Ľudia sa sťahujú, aby unikli chudobe a konfliktom, prispôsobujú sa zmene klímy, environmentálnym a hospodárskym otrasom, hľadajú ochranu pred prenasledovaním alebo vážnou ujmou a odchádzajú za lepším príjmom, zdravím a vzdelaním svojich rodín. Hoci migrácia nepochybne prispela k dosiahnutiu mnohých rozvojových cieľov tisícročia, nútená alebo zle riadená migrácia môže vyústiť do osobného strachu, zvyšuje riziko, že migranti padnú do rúk obchodníkov s ľuďmi, zaťažuje kapacity v cieľových krajinách a zvyšuje sociálne napätie. Všetky krajiny sa musia snažiť o účinné riadenie migrácie pri plnom rešpektovaní práv a dôstojnosti migrantov, a teda o zníženie ich zraniteľnosti. Vzhľadom na to, že migrácia sa prejavuje vo všetkých smeroch, lepšia správa migrácie si bude vyžadovať posilnené partnerstvo medzi štátmi a ďalšími zainteresovanými stranami. Nové globálne partnerstvo by malo podporovať kooperatívnejší prístup s cieľom zvýšiť prínos medzinárodnej migrácie k udržateľnému rozvoju a zníženiu zraniteľnosti. Medzinárodné spoločenstvo by sa malo zaviazať k tomu, že spoločne vytvorí ucelený rámec na riešenie legálnej a nelegálnej migrácie v krajinách pôvodu, tranzitu a určenia, a ktorý upraví aj také aspekty, ako je zdravie, vzdelávanie a zamestnanosť. Potrebné sú iniciatívy, ktoré umožnia migrantom, aby im zo zárobku zostalo viac, najmä znížením remitencií a výdavkov na prijímanie zamestnancov, aby si nárokovali prenositeľnosť získaných príspevkov sociálneho zabezpečenia a uplatnili svoj plný potenciál uznaním ich schopností a kvalifikácie a zároveň bojovali proti diskriminácii. Je potrebné deliť sa o medzinárodnú zodpovednosť za riadenie migrácie. Medzinárodné spoločenstvo by mohlo takisto podporovať opatrenia týkajúce sa prístupu prisťahovalcov k verejným službám, zdravotnej starostlivosti, vzdelávania a ďalším službám. EÚ ako prvá vykonávala vonkajšiu migračnú politiku – tzv. globálny prístup k migrácii a mobilite[19] – ktorá bola vyvážená a komplexná. Stala sa účinným rámcom pre zapojenie tretích krajín a regiónov do otázok migrácie a azylovej problematiky vzájomne prospešným spôsobom. Vďaka tomuto prístupu má EÚ pozitívne skúsenosti so zabezpečovaním súdržnosti medzi migráciou a rozvojovými cieľmi. Európska komisia zachádza ešte o krok ďalej a vytvára európsky program v oblasti migrácie s vyváženým a komplexným prístupom, aby sa lepšie skĺbila migračná politika EÚ s jej vonkajšími politikami, vrátane politiky rozvoja, a aby sa podporila väčšia vnútorná a vonkajšia spolupráca. IV. KĽÚČOVÉ SÚČASTI GLOBÁLNEHO PARTNERSTVA – MONITOROVANIE, ZODPOVEDNOSŤ A PRESKÚMAVANIE Vzhľadom na to, že úspech programu po roku 2015 závisí od spolupráce členských krajín a na tom, ako budú plniť svoje záväzky, je dôležité monitorovať a preskúmavať pokrok pri vykonávaní. Rámec monitorovania, zodpovednosti a preskúmavania by mal byť neodlučiteľnou súčasťou programu a mal by sa opierať o zásady transparentnosti, začleňovania a operatívnosti, účelnosti a účinnosti. Musí zahŕňať všetky aspekty cieľov udržateľného rozvoja, ako aj všetky spôsoby vykonávania vrátane všetkých aspektov financovania. Tento proces by mal krajiny vyzývať k čo najväčšiemu pokroku, spracovávaniu a hodnoteniu účinných politik, deleniu sa o skúseností a preukazovaniu osvedčených postupov a súčasne im to uľahčovať. Musí však byť účinný a účelný, prinášať pridanú hodnotu, no nezdvojovať úsilie ani zdroje. Tento rámec by mal vychádzať z už zavedených systémov pre monitorovanie a zodpovednosť, napríklad systémov zriadených na základe medzinárodných dohôd. Ako sa uvádza v súhrnnej správe generálneho tajomníka OSN, nový program sa musí stať súčasťou zmluvy medzi ľuďmi vrátane občianskej spoločnosti, súkromného sektora a vlád. Tento rámec by mal vychádzať z viacúrovňového prístupu a pôsobiť na miestnej, celoštátnej, regionálnej a medzinárodnej úrovni, mal by zaistiť súdržnosť medzi nimi, zapojenie zástupcov všetkých skupín zainteresovaných strán a podporovať ich účasť tak na monitorovaní, ako aj na zodpovednosti. Pozornosť by mala byť venovaná potrebám diskriminovaných skupín a osôb v zraniteľnom postavení. Vlády štátov sa musia domácim zainteresovaným stranám zodpovedať za pokrok na vnútroštátnej úrovni a medzinárodnému spoločenstvu za prínos ku globálnym cieľom a zámerom. Každá vláda, motivovaná svetovými ambíciami, bude musieť previesť program na obdobie po roku 2015 do ambicióznych vnútroštátnych opatrení, pri zohľadnení vnútroštátnych podmienok a kapacity. Národné plánovanie by malo byť inkluzívne a transparentné. Aktuálne informácie o pokroku by mali brať do úvahy názory občianskej spoločnosti a mali by byť verejne dostupné, aby sa na tomto procese po roku 2015 zabezpečila účasť širokej verejnosti. Regionálna úroveň by mohla byť užitočným fórom pre vzájomné hodnotenie a učenie a mohla by vyzývať krajiny, aby si stanovili ambiciózne ciele a stimulovali vykonávanie. Práca na regionálnej úrovni by takisto mohla pomôcť zabezpečiť pokrok pri riešení cezhraničných otázok, ako je integrovaný manažment povodia, a spoločných cieľov, ako je energetická účinnosť, obnoviteľné zdroje energie a zdravé populácie rýb. Na celosvetovej úrovni by mal byť posúdený pokrok v plnení globálnych cieľov a zámerov na základe správ národných odborníkov a ďalších správ, napríklad správ o konkrétnych cieľoch alebo témach. V tejto súvislosti je primárnym fórom Politické fórum OSN na vysokej úrovni o udržateľnom rozvoji, ktoré má úlohu kľúčového dohľadu nad udržaním politickej angažovanosti a uľahčuje hodnotenie pokroku a zavádzanie osvedčených postupov, vrátane odporúčaní pre ďalšie opatrenia na vnútroštátnej alebo medzinárodnej úrovni. Toto fórum by mohlo plne využiť skúsenosti získané v rámci Globálneho partnerstva pre účinnú rozvojovú spoluprácu, ktorá ponúka užitočné metodiky, vrátane mnohostranného dialógu s mnohými zainteresovanými stranami pod vedením jednotlivých krajín, zhromažďovania údajov a ich monitorovania, ktoré preukazujú transformačný potenciál inkluzívneho procesu monitorovania správania a úrovne ambícií. Je potrebné poznamenať, že mnoho iných odvetvových orgánov OSN môže priniesť dôležité vstupné informácie pre monitorovanie a preskúmavanie programu po roku 2015 a že už dnes monitorujú vykonávanie existujúcich medzinárodných záväzkov. Správa o globálnom udržateľnom rozvoji by mohla poskytnúť ucelený prehľad o pokroku. Zohľadniť by sa mala takisto práca fóra pre rozvojovú spoluprácu a príspevky rôznych orgánov OSN by sa mali stať základom jednotného prístupu OSN k podávaniu správ. V rámci širšieho úsilia o zabezpečenie riadneho monitorovania a preskúmavania by mal modernizovaný rámec merania výboru OECD pre oficiálnu rozvojovú pomoc (OECD/DAC) prispieť k plneniu programu po roku 2015 tým, že umožní súdržné monitorovanie vonkajšieho financovania všetkých globálnych cieľov. Je potrebné taktiež riadne zhodnotiť negrantové finančné prostriedky a vytvoriť správne stimuly na poskytovanie rozvojového financovania. Zasadnutie výboru pre rozvojovú pomoc na vysokej úrovni, ktoré sa konalo v decembri 2014, ďalej pokročilo v prispôsobovaní sa aktuálnej praxi vonkajšieho financovania rozvoja a v odstraňovaní prekážok, ktoré bránia požičiavaniu krajinám, ktoré sú v najväčšej núdzi. Ďalší pokrok je potrebný v oblasti nedokončených aktivít. Účinné monitorovanie, preskúmavanie a zodpovednosť závisí od spoľahlivosti údajov a informatívnych ukazovateľov pokroku, ktoré možno porovnávať medzi krajinami a regiónmi. Mal by sa zostaviť základný súbor vhodných a na výsledky zameraných ukazovateľov, ktoré sa neobmedzujú len na HDP a umožňujú kvantitatívne a kvalitatívne meranie pokroku. Európska komisia podporuje návrh generálneho tajomníka OSN, aby sa takéto ukazovatele vypracovali v rámci technického procesu pod vedením odborníkov OSN, a je pripravená prispieť k jeho realizácii. Správy o pokroku by sa mali zakladať na otvorených, spoľahlivých a aktuálnych údajoch získaných predovšetkým z vnútroštátnych štatistických systémov a, pokiaľ je to možné, rozčlenených podľa úrovní a skupín. Na podporu tohto zlepšenia je potrebná dostupnosť a kvalita dát. Je potrené využiť príležitosti, ktoré ponúka technologický pokrok, najmä nové informačné a komunikačné technológie, pokiaľ ide o využitie veľkých objemov dát („veľké dáta“) a posilnenie monitorovania v reálnom čase, ako aj zhromažďovania rozčlenených dát. Okrem sociálno-ekonomických údajov môžu byť prínosné geopriestorové informácie (napríklad údaje získané z programu EÚ Copernicus, Globálnej sústavy systémov pozorovania Zeme a Globálneho systému pre pozorovanie klímy) a takisto z monitorovania na mieste. Celosvetový trend smerom k otvorenejším údajom predstavuje príležitosť k zlepšeniu transparentnosti, účinnosti správy, tvorby politík založených na faktoch a zodpovednosti. „Dátová revolúcia“ – premena spôsobu produkcie dát a ich využitia na pomoc udržateľnému rozvoju – by zlepšila transparentnosť a prístup verejnosti, zvýšila kvalitu a porovnateľnosť vnútroštátnych úradných štatistík a využila by výskum a technológie na zber a analýzu dát. Sledovanie pokroku musí byť zvládnuteľné aj v najmenej rozvinutých krajinách, bez toho, aby došlo k zníženiu transformačných ambícií agendy. Je potrebné vyvinúť dodatočné úsilie a prijať inovačné prístupy, aby sa zhromaždili údaje v prostrediach ovplyvnených konfliktom a nestabilných prostrediach. EÚ je aj naďalej odhodlaná zaviesť a vykonávať účinný a ambiciózny proces monitorovania, zodpovednosti a preskúmavania. Skúsenosti získané v rámci stratégie Európa 2020 by mohli byť užitočné pre monitorovanie a preskúmavanie, vzhľadom na to, že EÚ stanovila ukazovatele pre určenie a porovnávanie pokroku medzi členskými štátmi, ktoré poskytujú členským štátom usmernenia, ako urýchliť pokrok pri plnení cieľov. V. ĎALŠÍ POSTUP Na základe predchádzajúcich záverov Rady o transformačnom programe na obdobie po roku 2015 predstavuje toto oznámenie pozície EÚ pri príprave na tretiu konferenciu o financovaní rozvoja v Addis Abebe v júli 2015 a samit OSN o období po roku 2015 v New Yorku v septembri 2015. Bude sa takisto podieľať na príprave 21. konferencie zmluvných strán Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy, ktorá sa má konať v decembri 2015 v Paríži. EÚ a členské štáty budú naďalej podrobnejšie rozpracovávať spoločné pozície počas rokovaní, aby tak EÚ umožnili vystupovať jednotne[20]. EÚ je odhodlaná hrať konštruktívnu úlohu v medzivládnych rokovaniach v priebehu roku 2015 a prispieť k prijatiu skutočne transformačného programu. Európska komisia je pripravená hrať svoju úlohu pri plnom vykonávaní tohto programu tak v rámci EÚ, ako aj prostredníctvom svojej vonkajšej činnosti, v prípade potreby pomocou Európskej služby pre vonkajšiu činnosť, v spolupráci so všetkými svojimi partnermi. [1] A/68/970 „Správa otvorenej pracovnej skupiny Valného zhromaždenia pre ciele v oblasti trvalo udržateľného rozvoja“, 12. august 2014. [2] A/69/315 *, „Správa medzivládneho výboru expertov o financovaní udržateľného rozvoja“, 15. august 2014. [3] A/69/700, „Cesta k dôstojnosti do roku 2030: „Odstránenie chudoby, transformácia života a ochrana planéty“, 4. december 2014. [4] COM(2013) 92, „Dôstojný život pre všetkých: odstránenie chudoby a zabezpečenie trvalo udržateľnej budúcnosti pre celý svet“, 27. február 2013. [5] COM(2013) 531, „Po roku 2015: na ceste ku komplexnému a integrovanému prístupu k financovaniu odstránenia chudoby a udržateľného rozvoja“, 16. júl 2013. [6] COM(2014) 335, „Dôstojný život pre všetkých: od vízie k spoločným opatreniam“, 2. jún 2014. [7] 11559/13 „Všeobecný program na obdobie po roku 2015“, 25. jún 2013. [8] 17553/13 „Financovanie odstraňovania chudoby a trvalo udržateľného rozvoja po roku 2015“, 12. december 2013. [9] 16827/14, „Transformačný program na obdobie po roku 2015“, 16. december 2014. [10] KOM(2010) 2020 „EURÓPA 2020 stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu“, 3. marec 2010. [11] Článok 208 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie: „Únia zohľadní ciele rozvojovej spolupráce pri uskutočňovaní politík, ktoré môžu ovplyvniť rozvojové krajiny”. [12] Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1386/2013/EÚ z 20. novembra 2013 o všeobecnom environmentálnom akčnom programe Únie do roku 2020 „Dobrý život v rámci možností našej planéty“. [13] A/CONF.219/7, „Správa o štvrtej konferencii OSN o najmenej rozvinutých krajinách“, 9.-13. máj 2011. [14] Príkladmi sú Nová dohoda o angažovanosti v nestabilných štátoch (2012) a Zásady pre prospešnú medzinárodnú angažovanosť v nestabilných štátoch a situáciách (OECD, 2007). [15] COM(2014) 111 „Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa zriaďuje systém Únie na samocertifikáciu náležitej starostlivosti v dodávateľskom reťazci zodpovedných dovozcov cínu, tantalu a volfrámu a ich rúd a zlata s pôvodom v oblastiach ovplyvnených konfliktom a vo vysokorizikových oblastiach“, 5. marca 2014 [16] Pozri http://bangladeshaccord.org/. [17] Pozri http://ec.europa.eu/environment/biodiversity/business/index_en.html. [18] Pozri https://www.unglobalcompact.org/. [19] COM(2011) 0743, „Globálny prístup k migrácii a mobilite“, 18. november 2011 a 9417/2012 závery Rady týkajúce sa „Globálneho prístupu k migrácii a mobilite“, 3. máj 2012. [20] Pozri 16827/14, „Transformačný program na obdobie po roku 2015“, 16. december 2014. PRÍLOHA V tejto prílohe sa uvádza súbor možných opatrení, ktoré by mohli prispieť k účinnému vykonávaniu programu na obdobie po roku 2015. Uvádzajú sa v nej aj návrhy osobitných opatrení pre EÚ, ktoré by EÚ mohla vykonať za predpokladu, že sa dosiahne dohoda o všeobecnom rámci a prostriedkoch jeho vykonávania. 1. Podporné a priaznivé politické prostredie na všetkých úrovniach Opatrenia pre všetkých: · Vytvorenie priaznivého prostredia na dosiahnutie konkrétnych cieľov v oblasti trvalo udržateľného rozvoja a cieľov prostredníctvom integrovaného a koherentného súboru politických opatrení založených na zásadách ľudských práv, dobrej správy, právneho štátu, podpore demokratických inštitúcií, inkluzívnosti, nediskriminácie a rodovej rovnosti. · Výmena skúseností s efektívnymi ekonomickými nástrojmi, regulačnými rámcami a ich presadzovaním, vnútroštátnymi politikami a osvedčenými postupmi udržateľnosti (ako sú daňové stimuly, hodnotenie subvencií a verejné obstarávanie). · Všetky rozvinuté krajiny a rozvíjajúce sa ekonomiky by sa mali zaviazať, že vytvoria systémy na systematické hodnotenie vplyvu prijímania nových politík na rozvojové krajiny. · Podpora verejných orgánov, aby využívali obstarávanie udržateľným spôsobom, napríklad prostredníctvom použitia kritérií na vytvorenie a zvýšenie dopytu po udržateľných výrobkoch a službách a aby podporili výmenu osvedčených postupov. · Zvýšenie koherentnosti politík na národnej a medzinárodnej úrovni, aby sa zabezpečilo, že budú podporovať vykonávanie programu na obdobie po roku 2015. · Podpora rozvoja a posilnenia podporného politického a inštitucionálneho prostredia v iných krajinách vrátane tých, ktoré sa nachádzajú v nestabilnej situácii. · Vytvorenie nezávislých a efektívnych justičných systémov. · Posilnenie medzinárodných dohôd a rámcov a ich vykonávania (vrátane základných dohovorov MOP, mnohostranných environmentálnych dohôd, dohôd o globálnych verejných statkoch, „10-ročného rámca programov pre udržateľnú spotrebu a výrobu“, medzinárodných zdravotných predpisov a rámca OSN pre znižovanie rizika katastrof), zabezpečenie lepšej integrácie a koordinácie medzi nimi. · Podpora rozvoja medzinárodných noriem trvalej udržateľnosti. Úsilie o zabezpečenie toho, aby multilaterálne inštitúcie fungovali koherentne a aby sa navzájom dopĺňali. Opatrenia na úrovni EÚ: Okrem toho: · Podpora zvýšeného využívania prístupu založeného na súdržnosti politík v záujme rozvoja na medzinárodnej úrovni. · Zabezpečenie súladu medzi programom na obdobie po roku 2015 a stratégiou Európa 2020 pre zamestnanosť a rast, a to najmä pokiaľ ide o zmenu klímy, energiu z obnoviteľných zdrojov, oceány, odpad a efektívne využívanie zdrojov. · Aktívny príspevok k dialógu a pomoc partnerským krajinám v ich úsilí o posilnenie regulačných rámcov, justičných systémov, ekonomických nástrojov, zlepšenie sociálnych podmienok, trvalo udržateľného obstarávania a iných súvisiacich politík a pri vykonávaní a presadzovaní právnych predpisov, okrem iného prostredníctvom medzinárodných partnerstiev, výmeny znalostí a budovania kapacít. · Príspevok k posilneniu medzinárodných dohôd a ich vykonávania vrátane dohôd o globálnych verejných statkoch, napríklad v oblasti klímy, biodiverzity alebo oceánov s cieľom zabezpečiť ich lepšiu integráciu a koordináciu (najmä multilaterálnych environmentálnych dohôd). · Podpora rozvoja medzinárodných noriem udržateľnosti. 2. Budovanie kapacít na vykonávanie programu Opatrenia pre všetkých: · Všetci partneri by v rámci medzinárodnej spolupráce mali podporovať ostatných pri budovaní ich kapacít prostredníctvom vzdelávacích iniciatív a sietí. · Monitorovanie a hodnotenie konkrétnych výsledkov pri budovaní kapacít a ak je to vhodné, ich začleňovanie do politického dialógu. Opatrenia na úrovni EÚ: Okrem toho: · Zlepšenie a uplatňovanie hľadiska podpory budovania kapacít, najmä pre najmenej rozvinuté krajiny, vo všetkých oblastiach spolupráce prostredníctvom zapojenia viacerých zainteresovaných strán. · Uľahčenie postupov partnerského učenia a vytváranie sietí prostredníctvom iniciatív, ako sú programy družieb a rozvoja inštitúcií. · Zlepšenie systémov EÚ na podporu budovania kapacít s osobitným zreteľom na partnerstvá viacerých zúčastnených strán. · Využívanie postupov, ako je napríklad preskúmanie stratégie Európa 2020, na výmenu najlepších postupov a budovanie vedomostnej základne a informovanosti vo všetkých členských štátoch EÚ s cieľom urýchliť pokrok smerom k vykonávaniu cieľov v oblasti trvalo udržateľného rozvoja. 3. Mobilizácia a účinné využívanie domácich verejných financií Opatrenia pre všetkých: · Zaviazať sa k dosiahnutiu optimálnej úrovne verejných príjmov (meranej ako pomer daní voči HDP), a to aj prostredníctvom: o posilňovania potrebných inštitúcií vrátane rozvoja kapacít v daňovej správe a justícii, o podpory vývoja a využívania verejných hodnotiacich nástrojov alebo iniciatív na zlepšenie výberu daní, o reforiem vnútroštátnych daňových systémov na rozšírenie základu dane a zabezpečenie primeranej, spravodlivej a udržateľnej daňové politiky, o prijatia vnútroštátnych právnych predpisov na boj proti nezákonným finančným tokom, o prijatia vnútroštátnych predpisov na vykonávanie minimálnych štandardov dobrej správy v daňových záležitostiach (transparentnosť, výmena informácií a spravodlivá daňová súťaž), s cieľom bojovať proti daňovým únikom, vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a agresívnemu daňovému plánovaniu a zabrániť škodlivej daňovej súťaži, o účasti na regionálnych a medzinárodných iniciatívach v oblasti daňovej spolupráce s cieľom zabezpečiť v daňovom systéme rovnaké podmienky pre miestne a medzinárodné spoločnosti, o vytvorenia a zavedenia celosvetového štandardu pre automatickú výmenu daňových informácií, pričom sa osobitná pozornosť venuje podpore najmenej rozvinutých krajín, o vykonávacích odporúčaní týkajúcich sa narúšania základu dane a presunu ziskov, ako aj o posilneného volania občianskej spoločnosti po transparentnosti a zodpovednosti. Zavedenie systémov na účinné, udržateľné a transparentné riadenie všetkých štátnych zdrojov, vrátane: o posilnenia inštitúcií, ktoré sú zodpovedné za rozpočtové plánovanie a dohľad, vrátane nezávislých vnútroštátnych najvyšších kontrolných inštitúcií, parlamentov a občianskej spoločnosti, o podpory vývoja a využívania verejných hodnotiacich nástrojov alebo iniciatív na zlepšenie systému riadenia verejných financií a formulovania a vykonávania dôveryhodných a relevantných programov reformy verejných financií navrhnutých a riadených vládou, o zabezpečenia dlhodobej udržateľnosti a transparentnosti verejných financií, a to aj prostredníctvom vykonávania stratégií riadenia dlhu a štátnej pokladnice, udržateľného a transparentného riadenia príjmov z prírodných zdrojov a posilňovania príslušných inštitúcií, o zabezpečenia koherentného využívania všetkých štátnych zdrojov na účely dosiahnutia dohodnutých cieľov prostredníctvom stimulácie udržateľných investícií a prístupov a zamedzením výdavkov na dotácie, ktoré škodia životnému prostrediu, o investovania do environmentálneho manažérstva a budovania ekosystému, do odolnosti proti zmene klímy a proti katastrofám s cieľom znížiť náklady na čistenie a obnovu. Opatrenia na úrovni EÚ: Okrem toho: Zvýšenie pomoci pre vnútroštátne orientované úsilie o vykonávanie politiky v oblasti verejných financií, administratívnych reforiem, a o podporu transparentného a spravodlivého medzinárodného daňového prostredia zameraného na spoluprácu. To zahŕňa podporu budovania kapacít: v oblasti verejných financií, pre hlbšiu analýzu vplyvov zmien politiky a v oblasti zavádzania medzinárodných daňových noriem. Preskúmanie vykonávania smernice o účtovníctve a smernice o transparentnosti vrátane podávania správ nadnárodných spoločností podľa jednotlivých krajín najneskôr do roku 2018. Uskutočňovanie politík na boj proti narúšaniu základu dane a presunu ziskov, vykonávanie automatickej výmeny informácií a zvýšenie zodpovednosti a finančné začleňovanie. 4. Mobilizácia a účinné využívanie medzinárodných verejných financií Opatrenia pre všetkých: Všetky krajiny by mali spravodlivým podielom prispieť na podporu chudobnejších krajín, aby bolo možné dosiahnuť medzinárodne dohodnuté ciele: i. EÚ a všetky krajiny s vysokými príjmami by mali poskytnúť 0,7 % HND ako oficiálnu rozvojovú pomoc (ODA). ii. Krajiny s nadpriemernými príjmami a rozvíjajúce sa ekonomiky by sa mali takisto zaviazať k zvýšeniu svojich príspevkov na medzinárodné verejné financovanie a ku konkrétnym cieľom a lehotám tohto zvýšenia. iii. Harmonogram na dosiahnutie týchto cieľov by sa mal dohodnúť v rámci celkového záväzku krajín uvedených v bodoch i) a ii). EÚ je pripravená ísť ešte ďalej a zabezpečiť rýchlejší pokrok, za predpokladu, že uvedené krajiny sú takisto ochotné prijať podobne ambiciózne záväzky. iv. Ako súčasť tohto záväzku by EÚ a všetky krajiny s vysokými príjmami mali dosiahnuť cieľ OSN poskytnúť 0,15 % svojho HND na rozvojovú pomoc pre najmenej rozvinuté krajiny, kým krajiny s nadpriemernými príjmami a krajiny s rozvíjajúcim sa hospodárstvami by mali zvýšiť svoju pomoc pre najmenej rozvinuté krajiny. Všetci darcovia vrátane nových potenciálnych darcov by mali v rastúcej miere poskytovať rozvojovú pomoc podľa zásad účinnosti rozvoja. Opatrenia na úrovni EÚ: Okrem toho: · EÚ a jej členské štáty sú odhodlané zlepšiť účinnosť svojich politík rozvojovej spolupráce v súlade so svojimi záväzkami v rámci Globálneho partnerstva pre účinnú rozvojovú spoluprácu (ďalej len „GPEDC“) a dodržiavať Pusanské zásady a ciele zamerané na účinnosť pomoci a rozvoja. · EÚ bude vykonávať špecifické záväzky dohodnuté v rámci GPEDC, so zameraním na: zlepšenie transparentnosti, zníženie fragmentácie darcov, posilnenie dosahovania výsledkov, zodpovednosti, merania a preukazovania udržateľných výsledkov, vykonávanie dohodnutého prístupu v situáciách vyznačujúcich sa konfliktami a nestabilitou, a na prehĺbenie spolupráce verejného a súkromného sektora s cieľom zvýšiť vplyv rozvoja. · EÚ bude vyvíjať činnosť na podporu zjednodušenia a zníženia fragmentácie medzinárodnej pomoci vrátane medzinárodného financovania globálnych environmentálnych statkov. · EÚ je naďalej odhodlaná plniť si záväzky vyplývajúce z medzinárodných dohovorov vrátane oblastí zmeny klímy, biodiverzity, oceánov a iných kľúčových globálnych otázok a vyzýva všetky krajiny, aby sa zachovali rovnako. V tejto súvislosti sa EÚ rozhodla už v období 2014 – 2020 vyčleniť 20 % svojho rozpočtu na projekty a politiky v oblasti zmeny klímy. 5. Stimulovanie obchodu na účely odstránenia chudoby a podpory udržateľného rozvoja Opatrenia pre všetkých: · Všetky rozvinuté krajiny a rozvíjajúce sa ekonomiky musia tak ako EÚ poskytnúť bezcolný prístup bez kvót pre všetky výrobky zo všetkých najmenej rozvinutých krajín s výnimkou zbraní a munície. Vykonávanie balíka rozhodnutí z Bali vrátane dohody o uľahčení obchodu a prvkov, ktoré sa týkajú najmenej rozvinutých krajín: o Vykonávanie usmernení Svetovej obchodnej organizácie o preferenčných pravidlách pôvodu pre najmenej rozvinuté krajiny. o Podpora realizácie už dohodnutých výnimiek pre najmenej rozvinuté krajiny, pokiaľ ide o služby. Dosiahnutie „ambiciózneho, urýchleného a konkrétneho“ pokroku pri riešení otázky bavlny v rámci rokovaní o poľnohospodárstve. · Zvýšenie pomoci obchodu na podporu priorít rozvoja prijímajúcich krajín transparentným spôsobom a v súlade so zásadami účinnosti rozvoja. · Hodnotenie vplyvu obchodných dohôd na udržateľnosť a na najmenej rozvinuté krajiny. · Začlenenie rozmeru trvalo udržateľného rozvoja do obchodnej politiky, okrem iného prostredníctvom systematického začlenenia ustanovení o trvalo udržateľnom rozvoji do obchodných dohôd, vrátane ustanovení o pracovných a environmentálnych aspektoch. · Podpora mnohostranných a viacstranných iniciatív, ako sú napríklad rokovania o liberalizácii obchodu v oblasti environmentálnych tovarov a služieb a uľahčenie obchodu a investícií do týchto sektorov. · Zintenzívnenie práce v rámci medzinárodných normalizačných orgánov (ako je Medzinárodná organizácia pre normalizáciu (ISO), pokiaľ ide o obchod a udržateľnosť. · Obnovenie kolektívneho úsilia o podporu obchodu v rámci regiónov, najmä v Afrike, vrátane opatrení na uľahčenie obchodu. · Posilnenie medzinárodných opatrení na boj proti nelegálnemu obchodu, ako je boj proti nezákonnému obchodu s voľne žijúcimi organizmami, nezákonnej ťažbe dreva a nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu. Opatrenia na úrovni EÚ: Okrem toho: · Monitorovanie a podávanie správ o uplatňovaní všeobecného systému preferencií EÚ. · Pokračovanie v systematickom začleňovaní ustanovení o trvalo udržateľnom rozvoji do všetkých obchodných dohôd, vrátane ustanovení o pracovných a environmentálnych aspektoch a usilovanie sa o účinné vykonávanie týchto ustanovení. · Práce na ďalších rokovaniach o viacstrannej dohode o environmentálnych výrobkoch a službách („dohoda o ekologickom tovare“). · Plnenie svojho záväzku zachovať finančné prostriedky na uľahčenie obchodu vrátane príspevku na medzinárodný nástroj na uľahčenie obchodu. · Zlepšenie prístupu k pomoci obchodu pre najmenej rozvinuté krajiny. · Prehodnotenie stratégie pomoci EÚ na podporu obchodu so zreteľom na výsledky rokovaní o období po roku 2015. · Pokračovanie v podpore inovatívnych integrovaných partnerstiev mnohých zainteresovaných strán zameraných na zlepšenie pracovných podmienok, zdravia a bezpečnosti pracovníkov. · Pokračovanie v podpore úsilia o integráciu obchodu na regionálnej úrovni vo všetkých častiach sveta, najmä prostredníctvom poskytovania technickej pomoci súvisiacej s obchodom a budovaním kapacít, napríklad pokiaľ ide o uľahčenie obchodu, posilnenie sanitárnych a fytosanitárnych systémov, priemyselné normy a systémy kontroly kvality, alebo podporu účasti na programoch udržateľnosti a štandardy. 6. Uskutočňovanie transformačnej zmeny pomocou vedy, technológií a inovácií Opatrenia pre všetkých: · Zvýšenie dvojstrannej, regionálnej a viacstrannej spolupráce v oblasti vedy, technológií a inovácií a posilnenie výskumu zameraného na nachádzanie riešení. · Zvyšovanie informovanosti vlád, podnikov a výskumných pracovníkov o tom, ako využívať práva duševného vlastníctva na stimuláciu rastu. · Posilnenie kapacít v oblasti vedy, techniky, inovácií, výskumu a digitalizácie v rozvojových krajinách a podpora celosvetovej a medzisektorovej mobility a otvoreného prístupu k publikáciám v oblasti verejne financovaného výskumu. Zlepšenie prístupu k vzdelávaniu a odbornej príprave v rozvojových krajinách s cieľom podporiť rozvoj zručností potrebných na účely inovácií, vytvárania pracovných miest a dosiahnutia rastu. · Na úrovni OSN uľahčovať prístup k informáciám o súčasných technológiách a podporovať koherentnosť a koordináciu mechanizmov súvisiacich s technológiami vrátane prípadných nových mechanizmov súvisiacich s technológiami. Opatrenia na úrovni EÚ: Okrem toho: · Podpora otvoreného prístupu k publikáciám a údajom z pilotných projektov, ktoré sú výsledkom výskumu financovaného v rámci programu Horizont 2020. · Uľahčenie zdieľania poznatkov a budovania výskumných kapacít v rozvojových krajinách. · Podpora inovácií a technologického rozvoja v spolupráci s krajinami s nízkymi a strednými príjmami v oblastiach ako je zdravotníctvo a choroby súvisiace s chudobou, udržateľné poľnohospodárstvo a potravinová bezpečnosť, a prostredníctvom inovácií na úrovni komunít. · Podpora inovačných kapacít a kapacít na transfer technológií prostredníctvom programov vyššieho vzdelávania. · Konštruktívna a otvorená spolupráca so všetkými ostatnými partnermi, pokiaľ ide o návrhy na podporu vedy, techniky, inovácií, a budovanie kapacít pre najmenej rozvinuté krajiny. · Pokračovanie v prispievaní k príslušným globálnym iniciatívam, ako je Globálna sústava systémov pozorovania Zeme, Medzivládny panel o zmene klímy a globálna aliancia na boj proti chronickým ochoreniam, a pokračovanie v podpore spolupráce s partnermi mimo EÚ, napríklad prostredníctvom Partnerstva európskych a rozvojových krajín v oblasti klinického skúšania (EDCTP 2). · Podpora odbornej prípravy v oblasti využívania práv duševného vlastníctva pre vlády, podnikateľské subjekty a výskumných pracovníkov a technickej pomoci pre vlády pri tvorbe príslušných legislatívnych projektov. 7. Mobilizácia domáceho a medzinárodného súkromného sektora Opatrenia pre súkromný sektor: · Ochrana ľudských práv, okrem iného prostredníctvom riešenia pracovných podmienok, zdravia a bezpečnosti pri práci, prístupu k sociálnej ochrane, možnosti vyjadriť svoj názor, posilnenia postavenia žien a riešenia otázok rodovej rovnosti. · Prijatie a podporovanie zodpovedných a trvalo udržateľných investičných modelov a postupné zlepšenie udržateľnosti a parametrov výrobkov a služieb. · Zapojenie sa do systémov obchodovania s emisiami a príspevok k mobilizácii financovania pre prispôsobenie sa zmene klímy a k zachovaniu biodiverzity. · Predkladanie komplexných správ o sociálnych a environmentálnych vlastnostiach a pracovných podmienkach a výmena osvedčených postupov prostredníctvom medzinárodných obchodných sietí. · Vypracovanie spoľahlivých a porovnateľných informácií o udržateľnosti, štandardy, systémy (napr. systémy spravodlivého obchodu) a na označenia výrobkov a služieb, ktoré môžu byť výhodné z hospodárskeho, environmentálneho a sociálneho hľadiska. · Používanie inovatívnych metód vo finančnom sektore y, aby sa rozšírilo finančné začlenenie, okrem iných, aj mikropodnikov a malých a stredných podnikov. · Vypracovanie a uplatňovanie podnikových politík zameraných na zvýšenie transparentnosti, boj proti korupcii, predchádzanie korupcii a daňovým únikom a vývoj systémov na posúdenie rizík a zmiernenie potenciálnych nepriaznivých vplyvov pri pôsobení alebo investovaní v rozvojových krajinách. Opatrenia pre všetkých: · Vytvorenie podnikateľského prostredia, ktoré podporuje iniciatívy súkromného sektora s predvídateľným právnym rámcom, zintenzívnenie podpory pre mikropodniky, malé a stredné podniky (MSP), podpora prechodu od neformálneho k formálnemu hospodárstvu, podpora ekologického podnikania, posilnenie postavenia žien ako podnikateliek a pracovníčok a prehĺbenie finančného začlenenia. · Podpora rozvoja a prehlbovania finančných trhov a rozvoja vhodných regulačných rámcov, ktoré zabezpečujú stabilitu finančných systémov a poskytujú stimuly pre trvalo investície. · Poskytnutie finančných a regulačných stimulov pre zodpovedné podnikateľské postupy a na podporu zvýšenia trhových riešení pre trvalo udržateľný rozvoj, napríklad prostredníctvom regulácie a podpory ekodizajnu, dlhšej životnosti a lepšej recyklovateľnosti. · Uľahčenie zapojenia súkromného sektora, najmä v sektore energie z udržateľných zdrojov, udržateľného poľnohospodárstva, lesného hospodárstva a agropodnikania, udržateľnej infraštruktúry, ekologickej infraštruktúry a ekologického hospodárstva. · Podpora inovačného využívania verejného financovania rozvoja s cieľom využiť pákový efekt na posilnenie zdrojov pri plnení cieľov trvalo udržateľného rozvoja a podporu rozvoja miestneho súkromného sektora. Podporovanie využívania a šírenia označovania udržateľnosti. Pokračovanie v podpore usmernení pre podávanie správ o udržateľnosti prostredníctvom dialógu s partnerskými krajinami a spoločnosťami. Opatrenia na úrovni EÚ: Okrem toho: · Podpora inovačného využívania financovania EÚ v oblasti rozvoja s cieľom využiť pákový efekt na posilnenie zdrojov pri plnení cieľov trvalo udržateľného rozvoja a podporu rozvoja súkromného sektora v najmenej rozvinutých krajinách. · Podpora účasti podnikov na využívaní a šírení systémov udržateľnosti a označovania tak v rámci EÚ, ako aj na celom svete. · Podpora začlenenia aspektov biodiverzity do obchodných postupov a posilnenie úlohy podnikov pri ochrane biodiverzity. · Podpora udržateľnosti, zodpovednosti a podávania správ (okrem iného prostredníctvom sociálnej zodpovednosti podnikov) prostredníctvom dialógu s partnerskými krajinami, podnikmi a sociálnymi partnermi. · Naďalej požadovať, aby veľké spoločnosti zverejňovali informácie o politikách, rizikách a výsledkoch týkajúcich sa environmentálnych, sociálnych a zamestnaneckých záležitostí, dodržiavania ľudských práv a boja proti korupcii a úplatkárstvu a o rozmanitosti. · Podpora rozvoja udržateľnej dopravnej infraštruktúry, uplatňovanie medzinárodných dohovorov a dohôd o preprave a uľahčenie obchodu, a rozvoj potrebnej výrobnej kapacity na zlepšenie konkurencieschopnosti. V pláne pre efektívne využívanie zdrojov sa navrhuje nízkouhlíkový, zdrojovo efektívny, bezpečný a konkurencieschopný dopravný systém, ktorý by mal byť zavedený do roku 2050 a ktorý bude podporovať čisté, moderné a výkonné dopravnej siete. · Podpora regionálneho úsilia o spoluprácu. 8. Využitie pozitívneho vplyvu migrácie Opatrenia pre všetkých: · Vypracovanie koherentných a komplexných politík na riadenie migrácie vo všetkých jej aspektoch. · Zníženie nákladov na remitencie migrantov na menej ako 3 %, ako aj zníženie výdavkov na nábor zamestnancov. · Zvýšenie možností cezhraničného uznávania zručností a kvalifikácií a prenosnosti získaných výhod. · Prijatie opatrení na zníženie nútenej migrácie, aj budovaním odolnosti proti vonkajším šokom vrátane konfliktov a zmeny klímy. · Ochrana práv migrujúcich pracovníkov v súlade s pravidlami a normami ILO a právami vysídlených osôb. · Podpora integrácie migrantov. Opatrenia na úrovni EÚ: Okrem toho: · Zlepšenie riadenia migrácie prostredníctvom operatívnej spolupráce s partnerskými krajinami, napríklad prostredníctvom regionálnych a bilaterálnych dialógov v rámci vonkajšej migračnej politiky EÚ. 9. Monitorovanie, zodpovednosť a preskúmanie Opatrenia pre všetkých: · Premietnuť program na obdobie po roku 2015 do vnútroštátnych opatrení, berúc do úvahy národné priority, podmienky a kapacity. Úroveň globálnych ambícií by mala podporovať ambiciózne stanovenie vnútroštátnych cieľov. · Vytvorenie plánovacieho procesu na realizáciu programu na obdobie po roku 2015, ktorý bude inkluzívny a transparentný, pričom aktualizované informácie o pokroku budú verejne dostupné s cieľom podporiť široké zapojenie verejnosti do procesu v období po roku 2015. · Zvyšovanie informovanosti občanov o programe po roku 2015 a o krokoch prijatých na vnútroštátnej a medzinárodnej úrovni. · Záväzok týkajúci sa procesu hodnotenia s účasťou mnohých zainteresovaných strán, úplné zapojenie zainteresovaných strán do procesu monitorovania a vytvorenie systémov pre zodpovednosť na vnútroštátnej úrovni. · Vykonávať monitorovanie, dodržiavať vzájomnú zodpovednosť a uskutočňovať preskúmanie na celosvetovej úrovni, ktorými sa posúdi pokrok v plnení zámerov a cieľov na základe národných správ rozšírených o ďalšie správy, napríklad o správy o osobitných cieľoch alebo témach, ako je evidencia prírodného kapitálu. · Spolupráca na určení cieľov, ktoré sa nedarí plniť na globálnej a regionálnej úrovni, alebo pre konkrétne krajiny, a navrhnutie nápravných opatrení. · Zlepšenie dostupnosti, kvality a analýzy údajov, napr. prostredníctvom podpory zberu údajov a monitorovania, posilnenie monitorovania v reálnom čase a zhromažďovanie rozčlenených údajov, a podpora politík otvorených údajov. Opatrenia na úrovni EÚ: Okrem toho: · Aktívne zapojenie do tvorby a vykonávania silného a ambiciózneho monitorovania, zodpovednosti a procesu preskúmania na globálnej úrovni, výmeny skúsenosti EÚ v tejto oblasti a poskytnutie kľúčových príspevkov do správy o globálnom udržateľnom rozvoji. · Posilnenie budovania kapacít v oblasti štatistiky a monitorovania situácie v partnerských krajinách. Príspevok prostredníctvom výskumu a inovácií na úrovni EÚ s cieľom odstrániť medzery v dostupnosti štatistických a geografických údajov na celom svete a spracovať fakticky podložené politické odporúčania. · Aj naďalej zapájať zainteresované strany do uplatňovania a skúmania pokroku v dosahovaní cieľov v oblasti trvalo udržateľného rozvoja, berúc do úvahy potreby diskriminovaných skupín a ľudí v situáciách vyššej zraniteľnosti.