[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 19.10.2009

KOM(2009)560 v konečnom znení

PIATA SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU

o zachovávaní vízových požiadaviek niektorými tretími krajinami v rozpore so zásadou reciprocity v súlade s článkom 1 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 539/2001 uvádzajúceho zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti, zmeneného a doplneného nariadením (ES) č. 851/2005, pokiaľ ide o mechanizmus reciprocity

OBSAH

1. Úvod 3

2. Výsledky dosiahnuté od štvrtej správy Komisie o reciprocite 3

2.1. Dosiahnutá úplná reciprocita 3

2.1.1. Japonsko 4

2.1.2. Panama 4

2.1.3. Singapur 4

2.2. Ďalší pokrok v oblasti reciprocity od správy z 23. júla 2008 5

2.2.1. Austrália 5

2.2.2. Spojené štáty americké (USA) 6

2.3. Žiadny pokrok v oblasti reciprocity od správy z 23. júla 2008 11

2.3.1. Brazília 11

2.3.2. Brunejsko-darussalamský štát 12

2.3.3. Kanada 12

3. Záver 12

ÚVOD

Nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 z 15. marca 2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov (príloha I k nariadeniu, ďalej len „negatívny zoznam“), a tých krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti (príloha II k nariadeniu, ďalej len „pozitívny zoznam“)[1], zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 851/2005 z 2. júna 2005[2], je základným nástrojom našej spoločnej vízovej politiky, ktorý poskytuje aj mechanizmus reciprocity pre prípady, keď tretia krajina uvedená na pozitívnom zozname zachováva alebo zavádza vízovú povinnosť pre štátnych príslušníkov jedného členského štátu alebo viacerých členských štátov. Prvá[3], druhá[4] a tretia[5] správa obsahujú opis mechanizmu reciprocity a situácie neuplatňovania reciprocity počas príslušných období, na ktoré sa správy vzťahovali.

Oznámenia členských štátov v rámci nového mechanizmu reciprocity dokazujú, že do júna 2005 bolo oznámených 13 tretích krajín s celkovo 75 prípadmi (pozri prílohu 1B k prvej správe o vízovej reciprocite[6]). Bulharsko a Rumunsko po ich pristúpení k Európskej únii 1. januára 2007 oznámili sedem tretích krajín, v ktorých nebola reciprocita.

Zo štvrtej správy o vízovej reciprocite[7] z júla 2008 vyplynulo, že situácia nereciprocity stále existovala v ôsmich tretích krajinách uvedených na pozitívnom zozname. Správa bola predložená Rade pre spravodlivosť a vnútorné veci 24. júla 2008 a členské štáty ju priaznivo prijali. Členské štáty boli vo všeobecnosti optimistické pri dosahovaní úplnej vízovej reciprocity.

V tejto piatej správe o reciprocite sa hodnotí úsilie, ktoré Komisia vynaložila od júla 2008. Ako sa uvádza ďalej v texte, úplná vízová reciprocita sa dosiahla s tromi ďalšími krajinami, pričom päť tretích krajín uvedených na pozitívnom zozname naďalej požaduje víza od štátnych príslušníkov jedného členského štátu alebo viacerých členských štátov.

VÝSLEDKY DOSIAHNUTÉ OD šTVRTEJ SPRÁVY KOMISIE O RECIPROCITE

Po predložení štvrtej správy v Rade 24. júla 2008 Komisia aktívne obnovila svoje úsilie.

Dosiahnutá úplná reciprocita

Japonsko

Oznámenie: Rumunsko

Japonsko 23. júna 2009 informovalo Rumunsko verbálnou nótou č. 59/2009, že od 1. septembra 2009 do 31. decembra 2011 oslobodí štátnych príslušníkov Rumunska od vízovej povinnosti. Toto dočasné oslobodenie od vízovej povinnosti sa uskutoční iba pod podmienkou, že Rumunsko vyšle od 1. septembra 2009 na rumunské veľvyslanectvo v Japonsku jedného atašé z ministerstva štátnej správy a vnútra a že Rumunsko sa zapojí do masmediálnej informačnej kampane na zvýšenie informovanosti rumunských štátnych príslušníkov o nelegálnych pobytoch v zahraničí alebo o hroziacom nebezpečenstve obchodovania s ľuďmi.

Rumunsko uskutočnilo masmediálnu kampaň s cieľom informovať svojich štátnych príslušníkov, za akých podmienok môžu cestovať do Japonska bez víz. Okrem toho Rumunsko vyslalo 18. augusta 2009 do Tokia jedného atašé pre vnútorné veci z ministerstva štátnej správy a vnútra.

Hodnotenie

Úplná reciprocita v oblasti oslobodenia od vízovej povinnosti sa dosiahla voči všetkým členským štátom a krajinám pridruženým k Schengenskej dohode. Keďže rozhodnutie Japonska je iba dočasné, Komisia bude pozorne monitorovať uplatňovanie tohto dočasného oslobodenia od vízovej povinnosti s cieľom zabezpečiť, že sa zmení na trvalé.

Panama

Oznámenia: Bulharsko a Rumunsko

Panama 19. septembra 2008 informovala Komisiu verbálnou nótou DGPE/DE/770/08, že od tohto dátumu štátni príslušníci Bulharska a Rumunska už nepotrebujú vízum na vstup na panamské územie.

Hodnotenie

Úplná reciprocita v oblasti oslobodenia od vízovej povinnosti sa dosiahla voči všetkým členským štátom a krajinám pridruženým k Schengenskej dohode.

Singapur

Oznámenia: Bulharsko a Estónsko

Singapur oslobodil štátnych príslušníkov všetkých členských štátov EÚ od vízovej povinnosti. Bezvízový styk sa však obmedzuje na pobyty v trvaní do 30 dní v prípade pricestovania lietadlom a pobyty v trvaní do 14 dní v prípade pricestovania po mori alebo súši, pričom táto lehota sa môže na mieste predĺžiť o dve 30-dňové obdobia v súlade so všeobecným rámcom bezvízového styku.

Singapur informoval 23. septembra 2008 Komisiu verbálnou nótou SEB/024/2008, že s účinnosťou od 1. novembra 2008 vydá štátnym príslušníkom súčasných 27 členských štátov EÚ pri príchode počiatočné 90-dňové povolenie pre návštevníka, ktoré garantuje 90-dňový bezvízový pobyt.

Hodnotenie

Úplná reciprocita v oblasti oslobodenia od vízovej povinnosti sa teraz dosiahla voči všetkým členským štátom.

Ďalší pokrok v oblasti reciprocity od správy z 23. júla 2008

Austrália

Súčasná situácia

Austrália vyžadovala od štátnych príslušníkov 14 členských štátov (Belgicko, Dánsko, Nemecko, Grécko, Španielsko, Francúzsko, Taliansko, Luxembursko, Malta, Holandsko, Rakúsko, Portugalsko, Fínsko a Švédsko), ako aj Islandu a Nórska elektronické cestovné povolenie (ETA – Electronic Travel Authority).

Od štátnych príslušníkov 11 členských štátov (Bulharsko, Česká republika, Estónsko, Cyprus, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Poľsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko) sa vyžadovalo elektronické vízum (e676). Štátni príslušníci všetkých týchto 11 členských štátov využívali takzvaný „mechanizmus automatického vydávania“ (pozri prílohu 2 k prvej správe o vízovej reciprocite, ktorá obsahuje ďalšie vysvetlenie elektronických víz a „mechanizmu automatického vydávania“[8]).

Austrália zaviedla 27. októbra 2008 systém eVisitor. Všetky členské štáty vrátane krajín pridružených k Schengenskej dohode, ako aj niektoré menšie európske krajiny (Andorra, Lichtenštajnsko, Monako, San Maríno a Svätá stolica) sú prvými krajinami, ktoré využívajú tento systém bez ohľadu na ich predchádzajúci status (t. j. ETA alebo eVisa).

Opatrenia prijaté na dosiahnutie reciprocity

Austrália poskytla Komisii správy o štatistikách uplatňovania systému eVisitor. V správach sa podrobne uvádza počet žiadostí, udelení, zamietnutí, miera udelení rozpísaná podľa štátnej príslušnosti a podiel udelení, ktoré boli spracované automaticky. Prvá správa bola poskytnutá Komisii 14. apríla 2009 a vzťahovala sa na obdobie od 27. októbra 2008 do 31. marca 2009. Počas tohto obdobia bolo udelených 159 981 povolení eVisitor, z ktorých 85,02 % bolo poskytnutých automaticky. Podiel automatických udelení bol v rozsahu od 75,89 % v prípade slovenských štátnych príslušníkov do 91,44 % v prípade gréckych štátnych príslušníkov. Zamietnutých bolo 641 žiadateľov, z ktorých 249 bolo rumunských štátnych príslušníkov. Austrália počas tohto prvého obdobia zaznamenala množstvo obáv týkajúcich sa bezúhonnosti v prípade žiadateľov z dvoch členských štátov. Austrália kontaktovala tieto členské štáty s cieľom rozptýliť tieto obavy.

Austrália predložila 26. augusta 2009 druhú správu, ktorá sa vzťahovala na obdobie od 27. októbra 2008 do 30. júna 2009. Zo správy vyplýva, že bolo poskytnutých 223 324 povolení eVisitor a že celkový podiel automatických udelení sa zvýšil na 86,01 %. Podiel automatických udelení bol v rozsahu od 71,05 % v prípade rumunských štátnych príslušníkov do 92,42 % v prípade gréckych štátnych príslušníkov. Celková miera udelení (automatické aj manuálne udelenia) je 99,2 %. Zamietnutých bolo 1 118 žiadateľov, z toho najväčší počet tvorili rumunskí občania (498), žiadne odmietnutia neboli v prípade štátnych príslušníkov z Grécka, Luxemburska alebo Malty.

Austrália predložila aj dva dodatočné prehľady za prvé dva štvrťroky 2009. Z prvého prehľadu týkajúceho sa obdobia od 1. januára do 31. marca 2009 vyplýva, že bolo udelených 91 468 povolení a že celkový podiel automatických udelení bol 89,05 %. Podiel automatických udelení bol v rozsahu od 77,78 % v prípade luxemburských štátnych príslušníkov do 96,05 % v prípade gréckych štátnych príslušníkov. Zamietnutých bolo 474 žiadateľov, z toho najväčší počet tvorili rumunskí štátni príslušníci (197), žiadne odmietnutia neboli v prípade štátnych príslušníkov z Estónska, Grécka, Luxemburska alebo Malty.

Z druhého prehľadu, ktorý sa vzťahuje na obdobie od 1. apríla do 30. júna 2009 vyplýva, že bolo udelených 63 343 povolení a že celkový podiel automatických udelení bol 88,50 %. Podiel automatických udelení bol v rozsahu od 70,54 % v prípade slovenských štátnych príslušníkov do 95,06 % v prípade gréckych štátnych príslušníkov. Zamietnutých bolo 477 žiadateľov, z toho najväčší počet tvorili rumunskí štátni príslušníci (249). Žiadne odmietnutia neboli v prípade štátnych príslušníkov z Fínska, Grécka, Luxemburska, Malty alebo Slovinska.

Komisia v štvrtej správe oznámila, že vypracuje hodnotenie o tom, či systém eVisitor je, alebo nie je rovnocenný s postupom podávania žiadostí o schengenské vízum definovanom v spoločných konzulárnych pokynoch. Toto hodnotenie ešte prebieha a vydá sa v samostatnom dokumente do konca roku 2009.

Hodnotenie

Zavedenie systému eVisitor prinieslo rovnaké zaobchádzanie s občanmi všetkých členských štátov a krajín pridružených k Schengenskej dohode. Dve správy a dva štvrťročné prehľady však dokazujú, že hoci je podiel automatických udelení veľmi vysoký, značný počet žiadostí sa stále spracováva manuálne. Komisia bude preto naďalej pozorne monitorovať uplatňovanie systému eVisitor. Až po skončení hodnotenia systému eVisitor bude môcť stanoviť, či sa dosiahla úplná vízová reciprocita.

Spojené štáty americké (USA)

Súčasná situácia

Vízová povinnosť sa zachovala v prípade štátnych príslušníkov Bulharska, Cypru, Grécka, Poľska a Rumunska.

Dňa 17. novembra 2008 sa k programu bezvízového styku (VWP – Visa Waiver Program) pripojili Česká republika, Estónsko, Lotyšsko, Litva, Maďarsko a Slovensko. Dňa 30. decembra 2008 sa k programu VWP pripojila tiež Malta.

Opatrenia prijaté na dosiahnutie reciprocity

Komisia pri rokovaniach s orgánmi USA na technickej a politickej úrovni opakovane poukazovala na otázku nereciprocity, najmä na stretnutiach ministerskej trojky EÚ a USA pre oblasť spravodlivosti a vnútorných vecí 12. decembra 2008 a 28. apríla 2009, na stretnutiach pracovnej skupiny EÚ – USA 8. decembra 2008 a 18. februára 2009 a na neoficiálnych stretnutiach EÚ – USA na najvyššej úrovni zameraných na spravodlivosť a vnútorné veci v júli 2008 a vo februári a júli 2009.

V rámci „prístupu dvojakej línie“, ktorý odsúhlasil Výbor stálych zástupcov (Coreper) 12. marca 2008, Komisia ďalej pokračovala v rozhovoroch s USA na línii ES. Komisia sa snaží dosiahnuť dohodu vo forme výmeny listov, kde sa zaznamená, ktoré z právnych požiadaviek USA na (stálu) účasť vo VWP patriacich do právomocí Európskeho spoločenstva sa rešpektujú. Od decembra 2008 si Komisia a USA navzájom predkladali a diskutovali návrhy tejto výmeny listov a ich pozície sa zbližujú. USA však opakujú, že sa usilujú z výmeny listov získať určité konkrétne výsledky, a preto si želajú, aby výmena listov obsahovala vyhliadku na pilotný projekt na výmenu informácií.

Ako sa uviedlo v štvrtej správe o vízovej reciprocite, v rámci línie ES sa vykonalo predbežné hodnotenie (na základe predbežného konečného nariadenia „Interim Final Rule“), či elektronický systém cestovných povolení (Electronic System for Travel Authorization – ESTA) je alebo nie je rovnocenný s postupom podávania žiadostí o schengenské vízum definovaným v spoločných konzulárnych pokynoch, spolu s analýzou vplyvu ESTA na ochranu osobných údajov[9]. Predbežný záver je tento:

- ESTA sa v tomto štádiu nemôže považovať za rovnocenný s postupom podávania žiadostí o schengenské vízum definovanom v spoločných konzulárnych pokynoch,

- ESTA vyvoláva viaceré obavy týkajúce sa ochrany údajov a potrebné je ďalšie ozrejmenie niektorých podstatných aspektov, ktoré podľa očakávaní poskytne konečné nariadenie („Final Rule“) pre ESTA. Iba potom bude možné vykonať úplné hodnotenie ESTA z hľadiska ochrany osobných údajov,

- dosiahol sa pokrok, pokiaľ ide o cestovanie osôb pozitívnych na HIV do USA v rámci VWP, musia sa však prijať niektoré očakávané opatrenia na ukončenie diskriminácie cestujúcich pozitívnych na HIV do USA v rámci VWP.

Len čo bude konečné nariadenie („Final Rule“) pre ESTA uverejnené vo federálnom registri, Komisia vydá záverečné hodnotenie, ktoré zohľadní všetky možné zmeny. Orgány USA oznámili, že konečné nariadenie sa vydá v nadchádzajúcich mesiacoch.

V súvislosti so systémom ESTA sa osobitná pozornosť venovala návrhu zákona o podpore cestovania z roku 2009 (Travel Promotion Act – TPA). Na základe TPA by sa zriadila nezisková organizácia s cieľom lepšie informovať medzinárodných cestujúcich o politikách vstupu do USA a podporovať cestovanie do USA za účelom rekreácie, obchodu a štúdia. Okrem toho, zákon o prisťahovalectve a štátnej príslušnosti (Immigration and Nationality Act – INA) by sa zmenil a doplnil tak, aby ukladal ministerke pre vnútornú bezpečnosť vyberať poplatok za využívanie ESTA. Navrhovaný poplatok je vo výške 10 USD za cestovné povolenie a ide o sumu, ktorá zabezpečí aspoň pokrytie celkových nákladov na poskytovanie a správu ESTA.

Obavy týkajúce sa navrhovaného poplatku boli vyjadrené v listoch ministerke zahraničných vecí pani Clintonovej, ministerke pre vnútornú bezpečnosť pani Napolitanovej a ministrovi pre obchod pánovi Lockemu z 18. júna 2009 a v listoch Kongresu z 25. júna 2009, ktoré zaslali veľvyslanci Českej republiky a Švédska a vedúci Delegácie Európskej komisie vo Washingtone, ako aj v liste generálneho riaditeľa zodpovedného za spravodlivosť, slobodu a bezpečnosť Ministerstvu pre vnútornú bezpečnosť USA z 18. júna 2009. Vedúci Delegácie Európskej komisie vo Washingtone vydal tlačové vyhlásenie 25. júna 2009 a opätovne 4. septembra 2009. Komisia poslala 3. septembra 2009 demarš určený zástupcovi diplomatickej misie USA pri EÚ, a pri tejto príležitosti bolo predložené oznámenie o obavách EÚ. Poplatok sa považuje za krok späť pri spoločnom úsilí o uľahčenie mobility cez Atlantický oceán a spoplatňovanie zahraničných cestujúcich s cieľom podporiť cestovný ruch za kontraproduktívne vzhľadom na plánovaný účel. Ministerka Napolitanová vo svoje odpovedi z 24. augusta 2009 uviedla, že budúce zavedenie poplatku za ESTA neodstráni základné rozdiely medzi vízami ESTA a neimigračnými vízami. Ministerka Napolitanová takisto uviedla, že v nadchádzajúcich mesiacoch sa prijme rozhodnutie o zrušení papierovej formy I-94W. Okrem toho, hoci cestujúcim VWP, ktorí nespĺňali požiadavku ESTA, bol doteraz povolený vstup do USA, pretože boli inak oprávnení na vstup, dodržiavanie ESTA sa stane povinným.

Dňa 9. septembra 2009 Senát USA prijal navrhovaný zákon TPA. V dôsledku toho veľvyslanci Švédska a Španielska a vedúci Delegácie Európskej komisie vo Washingtone opätovne vyjadrili svoje obavy v listoch členom Snemovne reprezentantov z 23. septembra 2009. Dňa 7. októbra 2009 Snemovňa reprezentantov USA prijala TPA v nezmenenej podobe ako súčasť iného návrhu zákona. Legislatívny proces USA preto značne pokročil a skoré schválenie TPA sa teraz zdá pravdepodobné.

V nadväznosti na predbežné hodnotenie a vzhľadom na skutočnosť, že podľa zákona o prisťahovalectve a štátnej príslušnosti (INA) nemôžu osoby pozitívne na HIV stále cestovať do USA v rámci VWP, podpredseda Barrot predložil tento problém vtedajšiemu ministrovi pre vnútornú bezpečnosť pánovi Chertoffovi v decembri 2008 a ministerke pre vnútornú bezpečnosť pani Napolitanovej v marci 2009. Keďže riešenie tohto problému patrí do právomocí Ministerstva pre zdravie a služby pre ľudí USA (Department of Health and Human Services – DHHS), podpredseda Barrot spolu s komisárkou Vassiliouvou poslali list pani Sebeliusovej, ministerke zdravotníctva a služieb pre ľudí. Komisárka Vassiliouová opätovne nastolila túto otázku na ministerstve zdravotníctva a služieb pre ľudí počas návštevy USA v máji 2009. Ministerka Sebeliusová vo svojej odpovedi z 24. júla 2009 informovala, že 2. júla 2009 sa uverejní oznámenie o navrhovanom nariadení na odstránenie odkazu na HIV zo zoznamu lekárskych vyšetrení, ktorými musia prejsť niektorí cudzinci, aby im mohol byť povolený vstup do USA. Ak sa zrušia tieto odkazy, fyzická osoba, ktorá má infekciu HIV, bude môcť cestovať v rámci VWP. Proces stále prebieha.

Jednou z podmienok uvedených v zákone 9/11 je, že sa vytvorí systém snímania biometrických údajov pri odletoch z krajiny, „ ktorý dokáže overiť odchod najmenej 97 percent cudzích štátnych príslušníkov, ktorí opúšťajú krajinu cez americké letiská “. Ministerka pre vnútornú bezpečnosť mala do 30. júna 2009 informovať Kongres o dosiahnutom pokroku, aby orgán pre bezvízový styk mohol ponechať mieru zamietnutia žiadostí o vízum na úrovni 10 %. Ministerka však doteraz takéto oznámenie nepredložila, čo znamená, že miera zamietnutia žiadostí o vízum na účely VWP nesmie prekročiť 3 %. USA doteraz vykonali dva biometrické pilotné projekty na výstupe v Atlante a Denveri v roku 2009, ale pravidelná biometrická kontrola na výstupe sa ešte nezaviedla.

USA v súvislosti s VWP oznámili aj nové pravidlá o cestovaní s núdzovými/ dočasnými pasmi. Keďže od 1. júla 2009 musia byť všetky núdzové/dočasné pasy elektronickými pasmi (s čipom obsahujúcim fotografiu a informácie na dátovej strane), aby ich držiteľ bol oprávnený na cestu do USA v rámci VWP. Medzi dva hlavné dôvody patrí skutočnosť, že podľa právnych predpisov upravujúcich VWP musia byť pasy vydané po 26. októbri 2006 elektronickými pasmi a že v žiadnom právnom predpise sa neustanovuje výnimka pre dočasné alebo núdzové pasy, ako aj skutočnosť, že niektorí cestujúci používali núdzové pasy pri opakovaných nenúdzových cestách. Pracovníci Úradu colnej a hraničnej ochrany USA (U.S. Customs and Border Protection − CBP) sú poučení, aby povolili cestu v skutočne núdzových situáciách, pokiaľ cestujúci inak spĺňajú príslušné požiadavky.

Dňa 29. júna 2009 vydalo české predsedníctvo, nadchádzajúce švédske predsedníctvo a delegácia Komisie vo Washingtone spoločný diplomatický demarš zaslaním listu štátnemu tajomníkovi ministerstva pre vnútornú bezpečnosť pánovi Heymanovi. USA oznámili, že konzuláty a pracovníci CBP dostali odporúčanie, aby uplatnili právomoc rozhodovať podľa vlastného uváženia v prípade cestujúcich v núdzi a aby vopred varovali pracovníkov hraničnej stráže v prípade cestujúcich v núdzi, ktorí nespĺňajú príslušné požiadavky.

Pokiaľ ide o dvojstranné dohody, Grécko podpísalo memorandum o porozumení (MoP) 28. júna 2009, čím sa počet členských štátov, ktoré podpísali takéto MoP s USA, zvýšil celkovo na osem. Tieto členské štáty podpísali aj dohody o rozšírenej spolupráci pri predchádzaní a boji proti závažným trestným činom a dohody týkajúce sa výmeny informácií o známych a podozrivých teroristoch. Okrem Bulharska podpísalo aj Rumunsko s USA 3. novembra 2008 vyhlásenie týkajúce sa spolupráci v oblasti rozšírených dvojstranných bezpečnostných opatrení pri medzinárodných cestách a amerických požiadaviek programu bezvízového styku.

Vo svojom liste z 31. decembra 2008 USA informovali členské štáty, ktoré sa už pred posledným rozšírením v roku 2008 zúčastňovali na programe VWP, že dodržiavajú požiadavky zákona 9/11 týkajúce sa VWP a že je potrebná ďalšia spolupráca pri viacerých požiadavkách uvedených v zákone 9/11. Tieto členské štáty boli v liste vyzvané, aby podpísali dve dohody o spoločnom využívaní informácií, ktoré už boli podpísané s inými členskými štátmi, ako už bolo uvedené. Ďalej sa v ňom uvádzalo, že krajiny, ktoré sa už pred rokom 2008 zúčastňovali na programe VWP, nepotrebujú MoP.

Hodnotenie

Od správy z 23. júla 2008 sa sedem ďalších členských štátov pripojilo k programu VWP. Okrem toho, USA uviedli, že Grécko sa bude môcť pripojiť k programu VWP do konca tohto roku. To by však znamenalo, že štátni príslušníci štyroch členských štátov nie sú stále oprávnení na bezvízové cestovanie do USA. Okrem toho, vzhľadom na skutočnosť, že do 30. júna 2009 nebol zavedený žiadny systém snímania biometrických údajov pri odletoch z krajiny, miera zamietnutia žiadostí o vízum klesla na 3 %. To znamená, že podľa posledných mier zamietnutí žiadostí o vízum piatich členských štátov, ktoré sa ešte nezúčastňujú na programe VWP, by iba Grécko spĺňalo túto hranicu 3 %. Komisia bude naďalej nastoľovať otázku nereciprocity pri svojich kontaktoch s USA s cieľom čo najskôr dosiahnuť úplnú reciprocitu.

Pokiaľ ide o líniu ES, Komisia dúfa, že do zasadnutia ministerskej trojky EÚ – USA pre oblasť spravodlivosti a vnútorných vecí v októbri 2009 sa dohodne text výmeny listov a s týmto cieľom bude pokračovať v rozhovoroch s USA.

Pokiaľ ide o otázku osôb pozitívnych na HIV, ktoré stále nemôžu cestovať do USA v rámci VWP, Komisia sa domnieva, že sa dosiahol významný pokrok. Komisia bude pozorne sledovať navrhnuté vykonávacie nariadenia a presviedčať orgány USA rýchle ukončiť proces, aby osoby pozitívne na HIV mohli čo najskôr cestovať v rámci VWP.

Pokiaľ ide o systém ESTA, Komisia má veľké obavy týkajúce sa plánu zaviesť poplatok za využívanie ESTA, ktorým sa má podporovať cestovný ruch v USA. EÚ vo viacerých svojich demaršoch dala najavo, že zavedenie poplatku za využívanie ESTA by sa považovalo za dodatočné bremeno pre európskych občanov cestujúcich do USA a za nezodpovedajúce často opakovanému záväzku transatlantických vzťahov a transatlantickej spolupráci. Komisia ešte nedokončila svoje hodnotenie, či ESTA je alebo nie je rovnocenný s postupom podávania žiadostí o schengenské vízum. Je to preto, že konečné nariadenie pre ESTA ešte v USA nebolo uverejnené. Nemožno pochybovať o tom, že udelenie poplatku v prospech domáceho priemyslu v USA by bol dodatočným prvkom v tomto hodnotení, ktorým by sa pravdepodobne posilnili argumenty, že ESTA je obdobou víza.

Na záver je potrebné poznamenať, že podľa Ministerstva pre vnútornú bezpečnosť USA sú miery dodržiavania ESTA iba niečo nad 90 %. Z toho vyplýva, že nariadiť bezpodmienečne povinné dodržiavanie ESTA zo dňa na deň, ak by ho nesprevádzala dostatočná informačná kampaň orgánov USA a určitý stupeň právomoci rozhodovať podľa vlastného uváženia ponechanej hraničnej stráži, by mohlo viesť k dočasnému zvýšeniu počtu cestujúcich, ktorým by bol v rámci VWP zamietnutý vstup do USA.

Žiadny pokrok v oblasti reciprocity od správy z 23. júla 2008

Brazília

Súčasná situácia

Od občanov štyroch členských štátov, a to Estónska, Cypru, Lotyšska a Malty sa stále vyžadujú víza na vstup do Brazílie.

Dohoda o bezvízovom styku medzi Litvou a Brazíliou, podpísaná v roku 2003, nadobudla platnosť 13. januára 2009.

Opatrenia prijaté na dosiahnutie reciprocity

Komisia 2. júla 2008 oficiálne začala rokovania s Brazíliou o dohode o bezvízovom styku v prípade krátkodobých pobytov. Rokovania sa prakticky začali v novembri a decembri 2008.

Komisia na samite EÚ – Brazília v Riu 22. decembra 2008 zopakovala potrebu dohody o bezvízovom styku v prípade krátkodobých pobytov, čo sa zahrnulo aj do spoločného akčného plánu: „ Rýchlo zabezpečiť bezvízové cestovanie pri úplnom dodržaní ukončenia príslušných parlamentných a iných interných postupov na základe reciprocity, pričom sa v blízkej budúcnosti prerokuje a ukončí dohoda o bezvízovom styku medzi ES a Brazíliou v prípade krátkodobých pobytov na základe vymenených návrhov. “ Tento záväzok Brazília opäť potvrdila na zasadnutí spoločného výboru ES – Brazília 7. júla 2009.

Komisia uskutočnila stretnutia s Brazíliou 18. februára, 8. mája a 2. júla 2009 s cieľom dosiahnuť dohodu o kompromisnom znení dohody o bezvízovom styku. Žiadny podstatný pokrok sa však nedosiahol. V tomto smere podpredseda Barrot zaslal 31. júla 2009 list brazílskemu ministrovi zahraničných vecí pánovi Amorimu, v ktorom na jednej strane opakovane uviedol potrebu urýchliť a ukončiť rokovania o dohode o bezvízovom styku a na druhej strane uviedol skutočnosť, že Európske spoločenstvo už prejavilo vysoký stupeň flexibility.

S cieľom pripraviť ďalšie kolo rokovaní sa 26. augusta 2009 konala videokonferencia medzi Komisiou a brazílskym ministerstvom zahraničných vecí. Hoci sa nedosiahol žiadny skutočný pokrok pri dohode o bezvízovom styku, Komisia aj Brazília objasnili svoje postoje k hlavným bodom, ktoré sa majú vyriešiť, t. j. rozsah pôsobnosti dohody, potreba spoločného výboru a územné uplatňovanie dohody vzhľadom na neeurópske územia Francúzska a Holandska.

Od 29. septembra do 1. októbra 2009 prebiehalo v Brazílii ďalšie kolo rokovaní Komisie s brazílskymi orgánmi. Počas týchto rokovaní sa strany úspešne dohodli na návrhu znenia dohody o bezvízovom styku v prípade krátkodobých pobytov pre držiteľov bežných cestovných pasov.

Hodnotenie

Komisia víta dosiahnutú zhodu o návrhu znenia dohody o bezvízovom styku v prípade krátkodobých pobytov pre držiteľov bežných cestovných pasov a očakáva, že sa čoskoro dosiahne dohoda o bezvízovom styku v prípade krátkodobých pobytov pre držiteľov diplomatických, služobných alebo úradných cestovných pasov. Komisia dúfa, že Brazília bude schopná čo najskôr ratifikovať obe dohody v súlade so svojimi vnútornými postupmi.

Brunejsko-darussalamský štát

Súčasná situácia

Všetky členské môžu využívať bezvízový styk pri pobyte do 30 dní. Tento bezvízový styk sa môže predĺžiť na mieste o dve 30-dňové obdobia až na celkový 90-dňový bezvízový pobyt. Občania USA však majú preferenčný 90-dňový pobyt, ak sú držiteľmi bežných strojovo snímateľných cestovných pasov.

Opatrenia prijaté na dosiahnutie reciprocity

Komisia konzultovala na technickej úrovni s Misiou Brunejsko-darussalamského štátu pri Európskej únii s cieľom prerokovať možnosti zrušenia vízovej povinnosti na pobyty do 90 dní, čo je porovnateľné s postavením občanov USA a čím sa dosiahne úplná reciprocita. Komisia počas týchto konzultácií vysvetlila, že všetky pasy vydané členskými štátmi sú strojovo snímateľné a členské štáty vydávajú od 28. júna 2009 dokonca elektronické pasy s čipom obsahujúcim snímku tváre a dva odtlačky prstov. Komisia ďalej objasnila, že so Singapurom a Malajziou – dvomi susednými krajinami Brunejsko-darussalamského štátu, – ktoré majú podobné vízové politiky voči občanom EÚ, bola dosiahnutá úplná vízová reciprocita v prípade bezvízových pobytov do 90 dní.

Hodnotenie

Prebiehajú interné rozhovory medzi viacerými ministerstvami Brunejsko-darussalamského štátu o možnostiach zrušenia vízovej povinnosti na pobyty do 90 dní. Komisia bude tieto interné rozhovory v Brunejsko-darussalamskom štáte veľmi pozorne sledovať a bude naďalej konzultovať s orgánmi Brunejsko-darussalamského štátu s cieľom dosiahnuť rovnaké preferenčné zrušenie vízovej povinnosti na pobyty do 90 dní, ako je to v prípade USA.

Kanada

Súčasná situácia

Vízová povinnosť sa zachovala voči štátnym príslušníkom Bulharska a Rumunska a od 14. júla 2009 sa opätovne zaviedla pre štátnych príslušníkov Českej republiky. Pokiaľ ide o opätovné zavedenie vízovej povinnosti pre štátnych príslušníkov Českej republiky, Komisia sa ním zaoberá v samostatnej ad hoc správe vydanej 19. októbra 2009[10].

Opatrenia prijaté na dosiahnutie reciprocity

Otázka bezvízového cestovania pre všetkých občanov EÚ bola pred kanadskými orgánmi nastolená pri viacerých príležitostiach, a najmä na samitoch EÚ – Kanada v roku 2008 a 2009. Pri týchto príležitostiach sa potvrdilo, že Kanada a EÚ budú naďalej spolupracovať s cieľom čo najskôr dosiahnuť bezvízové cestovanie do Kanady pre všetkých občanov EÚ.

Kanada po vykonaní technických návštev Rumunska a Bulharska v apríli 2008 predložila v marci 2009 Bulharsku a Rumunsku základné zistenia svojich prieskumov. Obidva členské štáty poskytli aktualizované informácie týkajúce sa zistení prieskumu. Kanada informovala obidva členské štáty o svojich obavách, vyjadrila však aj svoj zámer naďalej spolupracovať a požiadala ich, aby predložili aktualizované informácie o oblastiach vyvolávajúcich obavy. Kanada bude naďalej monitorovať podmienky v Bulharsku a Rumunsku, ako aj pokrok dosiahnutý pri plnení kanadských kritérií na zrušenie vízovej povinnosti.

Hodnotenie

Komisia bude pokračovať v rozhovoroch s Kanadou s cieľom dosiahnuť pokrok smerom k zrušeniu vízovej povinnosti pre Bulharsko a Rumunsko.

ZÁVER

Komisia sa domnieva, že od poslednej správy z 23. júla 2008 sa nový mechanizmus vízovej reciprocity opäť potvrdil ako účinný. Z ôsmich tretích krajín uvedených na pozitívnom zozname, ktoré požadovali víza od občanov jedného členského štátu alebo viacerých členských štátov v čase predchádzajúcej správy, ich v súčasnosti požaduje iba päť tretích krajín. Úplná vízová reciprocita sa dosiahla s Japonskom, Panamou a Singapurom.

Okrem toho, výrazný pokrok sa dosiahol s Austráliou a USA. Pokiaľ ide o Austráliu, zavedenie systému eVisitor prinieslo rovnaké zaobchádzanie s občanmi všetkých členských štátov a krajín pridružených k Schengenskej dohode. Komisia bude môcť až po ukončení hodnotenia systému eVisitor stanoviť, či sa dosiahla úplná vízová reciprocita.

Pokiaľ ide o USA, sedem ďalších členských štátov sa pripojilo k programu VWP. Situácia však stále nie je uspokojivá a Komisia pokračuje v rozhovoroch s USA s cieľom zabezpečiť skoré začlenenie zostávajúcich piatich členských štátov do VWP. Pokiaľ ide o elektronický systém cestovných povolení USA (ESTA), Komisia vyjadrila poľutovanie nad prijatím zákona o zavedení poplatku za používanie ESTA v prospech odvetvia cestovného a turistického ruchu USA. Tento poplatok pre cudzincov by bol spätným a kontraproduktívnym krokom a mohol by viesť k rozhodnutiu, že ESTA je rovnocenný s postupom podávania žiadostí o schengenské vízum, čo by mohlo mať veľmi závažné dôsledky pre občanov USA cestujúcich do Európy.

Pokiaľ ide o Brunejsko-darussalamský štát, Komisia bude pozorne sledovať interné rozhovory v Brunejsko-darussalamskom štáte a pokračovať v konzultáciách s orgánmi Brunejsko-darussalamského štátu s cieľom dosiahnuť zrušenie vízovej povinnosti na pobyty do 90 dní pre všetky členské štáty.

Pokiaľ ide o Brazíliu, Komisia víta dosiahnutú zhodu o návrhu znenia dohody o bezvízovom styku v prípade krátkodobých pobytov pre držiteľov bežných cestovných pasov a očakáva, že sa čoskoro dosiahne dohoda o bezvízovom styku v prípade krátkodobých pobytov pre držiteľov diplomatických, služobných alebo úradných cestovných pasov. Komisia dúfa, že Brazília bude schopná čo najskôr ratifikovať obe dohody v súlade so svojimi vnútornými postupmi.

Pokiaľ ide o Kanadu, Komisia bude ďalej pokračovať v rozhovoroch s Kanadou s cieľom dosiahnuť pokrok smerom k zrušeniu vízovej povinnosti pre Bulharsko a Rumunsko.

V súlade s článkom 1 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 539/2001, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 851/2005, Komisia predloží Rade a Európskemu parlamentu ďalšiu správu najneskôr do 30. júna 2010.

[1] Ú. v. ES L 81, 21.3.2001, s. 1.

[2] Ú. v. EÚ L 141, 4.6.2005, s. 3.

[3] KOM(2006) 3 v konečnom znení.

[4] KOM(2006) 568 v konečnom znení.

[5] KOM(2007) 533 v konečnom znení.

[6] KOM(2006) 3 v konečnom znení, s. 18.

[7] KOM(2008) 486 v konečnom znení/2.

[8] KOM(2006) 3 v konečnom znení.

[9] SEK(2008) 2991 v konečnom znení.

[10] KOM(2009) 562 v konečnom znení.