Brusel, 10.12.2010 KOM(2010) 738 v konečnom znení 2010/0354 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o obchodné normy DÔVODOVÁ SPRÁVA KONTEXT NÁVRHU Balík zameraný na kvalitu pozostáva zo súboru návrhov, ktoré sú určené na zavedenie jednotnej politiky v oblasti kvality poľnohospodárskych výrobkov, ktorých zámerom je pomôcť poľnohospodárom lepšie oznamovať kvality, charakteristické vlastnosti a spôsoby produkcie poľnohospodárskych výrobkov a zabezpečiť primerané informovanie spotrebiteľov. Balík zameraný na kvalitu zahŕňa: - návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o systémoch kvality poľnohospodárskych výrobkov [KOM(2010) XXXX]; - návrh na úpravu nariadenia (ES) č. 1234/2007 (o jednotnej spoločnej organizácii trhov) týkajúci sa obchodných noriem pre poľnohospodárske výrobky [KOM(2010) XXXX]; - usmernenia, ktorými sa ustanovujú osvedčené postupy pre rozvoj a fungovanie certifikačných systémov týkajúcich sa poľnohospodárskych výrobkov a potravín [K(2010) XXXX], a - usmernenia o označovaní potravín s použitím chránených označení pôvodu (CHOP) a chránených zemepisných označení (CHZO) ako zložiek [K(2010) XXXX]. Dôvody a ciele návrhu Poľnohospodári a výrobcovia poľnohospodárskych výrobkov čelia konkurenčnému tlaku vyplývajúcemu z reformy politík, globalizácie, koncentrácie vyjednávacej sily v maloobchode a zo stavu hospodárstva. Spotrebitelia pritom vo zvýšenej miere vyhľadávajú autentické výrobky vyrábané s použitím špecifických a tradičných metód. Pri uspokojovaní tohto dopytu by rozmanitosť a kvalita poľnohospodárskych výrobkov Európskej únie mala predstavovať významnú silnú stránku a zdroj konkurenčnej výhody pre poľnohospodárov Únie. S cieľom dosiahnuť dobrú informovanosť o charakteristických vlastnostiach a spôsoboch produkcie poľnohospodárskych výrobkov však musia spotrebitelia a kupujúci dostať presné a dôveryhodné informácie uvádzané na etiketách. Zabezpečenie správnych nástrojov pre výrobcov na oznamovanie charakteristických vlastností a spôsobov produkcie výrobkov kupujúcim a spotrebiteľom a na ich ochranu proti nekalým obchodným praktikám je stredobodom záujmu politiky Európskej únie v oblasti kvality poľnohospodárskych výrobkov. Na úrovni Európskej únie už väčšina nástrojov existuje. Z analýzy a diskusie so zainteresovanými stranami vyplynulo, že je možné ich zlepšiť, zjednodušiť a dosiahnuť ich vyššiu jednotnosť. Cieľom balíka zameraného na kvalitu je zlepšiť právne predpisy Únie v oblasti kvality, ako aj fungovanie vnútroštátnych a súkromných certifikačných systémov, s cieľom zjednodušiť ich, zabezpečiť ich vyššiu transparentnosť, zrozumiteľnosť, schopnosť prispôsobovať sa inovácii a nižšiu záťaž pre výrobcov a správne orgány. Všeobecný kontext Od 90. rokov 20. storočia bola politika Únie v oblasti kvality poľnohospodárskych výrobkov úzko spojená s troma systémami Únie, a to systémom chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení, systémom organického poľnohospodárstva a systémom zaručených tradičných špecialít. Okrem toho, od vzniku spoločnej poľnohospodárskej politiky obchodné normy poskytovali legislatívny rámec pre spravodlivú hospodársku súťaž a dobré fungovanie trhu. K týmto normám a systémom Únie sa v poslednom desaťročí pripojil značný počet certifikačných systémov v súkromnom sektore, ktoré sa certifikáciou zabezpečovania kvality snažia spotrebiteľom zaručiť charakteristické vlastnosti a spôsoby produkcie prinášajúce pridanú hodnotu, ako aj dodržanie základných noriem. V roku 2006 sa Komisia v súvislosti s prepracovaním systému chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení zaviazala v rámci prieskumu budúcej politiky preskúmať fungovanie nariadenia a jeho budúci rozvoj[1]. V roku 2007 sa konala významná konferencia s názvom Certifikácia kvality potravín – prínos pre poľnohospodársku výrobu, v ktorej boli zapojené všetky druhy systémov kvality. Táto konferencia viedla k zelenej knihe o kvalite poľnohospodárskych výrobkov z roku 2008[2], ktorá v roku 2009 priniesla viac ako 560 podrobných odpovedí zainteresovaných strán a poskytla vstupné údaje pre oznámenie o politike kvality poľnohospodárskych výrobkov[3]. Tým sa stanovili tieto strategické orientácie: - zlepšiť komunikáciu medzi poľnohospodármi, kupujúcimi a spotrebiteľmi o kvalite poľnohospodárskych výrobkov, - zlepšiť jednotnosť nástrojov politiky kvality poľnohospodárskych výrobkov Európskej únie a - znížiť zložitosť s cieľom uľahčiť poľnohospodárom, výrobcom a spotrebiteľom využívanie a chápanie rozličných systémov a pojmov v oblasti označovania. Existujúce ustanovenia v tejto oblasti Právne predpisy Európskej únie zabezpečujú ochranu systému označení pôvodu a zemepisných označení v súvislosti s poľnohospodárskymi výrobkami a potravinami. V roku 1992 bol v Európskej únii vytvorený harmonizovaný regulačný systém, určený na registráciu cenných názvov poľnohospodárskych výrobkov a potravín vyrobených podľa špecifikácie v danej zemepisnej oblasti výrobcami s uznávaným know-how[4]. V roku 1992 bol v rámci systému zaručených tradičných špecialít zriadený aj register názvov potravinárskych špecialít, ktoré majú tradičný charakter vyplývajúci buď z ich tradičného zloženia alebo použitých tradičných metód výroby[5]. Pokiaľ ide o obchodné normy, existuje rozsiahly súbor právnych predpisov, ktoré sa vyvíjali najmä na sektorovom základe, vo forme nariadení a smerníc prijatých na úrovni Rady, ako aj na úrovni Komisie. Okrem toho nepovinné označenia kvality, upravené v rámci obchodných noriem, zabezpečujú, aby výrazy opisujúce charakteristické vlastnosti alebo spôsoby produkcie alebo spracovania, ktoré prinášajú pridanú hodnotu, sa na trhu nezneužívali a spotrebitelia sa na ne mohli spoľahnúť pri identifikácii rôznych kvalít výrobku. Súlad s ostatnými politikami Politika kvality poľnohospodárskych výrobkov predstavuje súčasť spoločnej poľnohospodárskej politiky. V nedávnom oznámení[6] Komisie o politike v období po roku 2013 sa stanovili viaceré hlavné výzvy vrátane udržania rôznorodosti poľnohospodárskych činností vo vidieckych oblastiach a zvýšenia konkurencieschopnosti, ku ktorým bude politika kvality poľnohospodárskych výrobkov prispievať. Táto politika je takisto v súlade s prioritami stanovenými pre Európsku úniu v oznámení 2020[7], najmä s cieľmi podpory konkurencieschopnejšieho hospodárstva, keďže politika kvality je jednou z vlajkových lodí konkurencieschopnosti poľnohospodárstva EÚ. Tento návrh je prepojený a zlučiteľný s politikami ochrany a informovanosti spotrebiteľa, jednotného trhu a hospodárskej súťaže, ako aj s politikou zahraničného obchodu. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU Konzultácie Uskutočnili sa rozsiahle konzultácie so zainteresovanými stranami. Hlavnými konzultačnými kanálmi bola poradná skupina pre kvalitu poľnohospodárskej výroby a konzultácie k zelenej knihe[8], ktoré sa uzatvorili v marci 2009 konferenciou na vysokej úrovni, organizovanou českým predsedníctvom. Rada ministrov prijala závery[9] k oznámeniu na svojom zasadnutí konanom v júni 2009. Európsky parlament prijal v marci 2010 uznesenie „Politika kvality poľnohospodárskych výrobkov: akú stratégiu zvoliť?“[10]. V januári 2010 prijal stanovisko Európsky hospodársky a sociálny výbor[11] a vo februári 2010 Výbor regiónov[12]. Hlavné výsledky konzultácií Zainteresované strany celkovo privítali orientácie stanovené v oznámení z roku 2009. Vyjadrili tieto hlavné názory: - V prípade označení pôvodu a zemepisných označení boli vyjadrené námietky proti zjednodušeniu systému zlúčením dvoch nástrojov (chránené označenie pôvodu a chránené zemepisné označenie). Väčšina zainteresovaných strán mala kladný názor na zlúčenie existujúcich systémov (pre víno, liehoviny, aromatizované vína a poľnohospodárske výrobky a potraviny), okrem strán v sektoroch vína a liehovín. Komisia bola podnecovaná, aby ďalej zjednodušila, spresnila a zefektívnila systémy a zlepšila medzinárodné uznávanie označení pôvodu a zemepisných označení. - V prípade zaručených tradičných špecialít (ďalej len „ZTŠ“) vyjadrili zainteresované strany takmer jednomyseľnú podporu pokračovaniu systému ZTŠ a zdôraznili jeho potenciál a dôležitosť pre výrobcov tradičných výrobkov, ktorí nespĺňajú podmienky pre účasť v systéme zemepisných označení. Niektoré zainteresované strany vyzvali na zjednodušenie systému, najmä pozastavením možnosti rezervovať názvy bez ich vyhradenia, a na zefektívnenie. Zainteresované strany zastupujúce výrobcov výrobkov, na ktoré sa vzťahujú označenia pôvodu a zemepisné označenia, navrhli, že tento systém by mohol poskytovať východisko pre takéto výrobky, najmä ak sa používajú v kuchárskych receptoch. - V prípade obchodných noriem zainteresované strany vo všeobecnosti privítali zjednodušenie obchodných noriem a označovania miesta poľnohospodárskej výroby, ako aj ďalší rozvoj nepovinných označení kvality. - Otvorila sa potreba riešiť potreby malých výrobcov, pre ktorých je systém označenia pôvodu a zemepisného označenia a systém zaručených tradičných špecialít príliš zaťažujúci. Posúdenie vplyvu V nadväznosti na oznámenie z roku 2009 a na hlavné reakcie naň sa s cieľom preskúmať možnosti navrhnuté v oznámení vypracovali dve posúdenia vplyvu. Do ich predmetu patrili označenia pôvodu a zemepisné označenia, ako aj zaručené tradičné špeciality. Pokiaľ ide o zemepisné označenia , z analýzy vyplynulo silné opodstatnenie systému zemepisných označení na úrovni Únie a zamietnutie alternatív k systému Európskej únie z dôvodov nízkej efektívnosti a účinnosti (vrátane spoluregulácie a samoregulácie sektorov, žiadneho opatrenia na úrovni Európskej únie, ochrany prostredníctvom medzinárodnej Lisabonskej zmluvy[13], nahradenia systémom oznamovania vnútroštátnych zemepisných označení a ochrany prostredníctvom existujúcej kolektívnej ochrannej známky Spoločenstva). Z posúdenia vplyvu vyplynul značný priestor na zníženie zložitosti a uľahčenie presadzovania zlúčením systému poľnohospodárskych výrobkov a potravín so systémami v sektoroch alkoholických nápojov, pričom je potrebné zabezpečiť špecifiká každého systému. V posúdení vplyvu sa však určité zainteresované strany vyslovili proti tejto možnosti. Z analýzy cenových údajov vyplynulo, že výnosy výrobcov za chránené označenia pôvodu (CHOP) a chránené zemepisné označenia (CHZO) sú vyššie ako za neklasifikované výrobky a že etiketa CHOP má vyššiu cenu ako etiketa CHZO. Celková hodnota poľnohospodárskych výrobkov a potravín predaných v rámci CHOP a CHZO je 14,2 mld. EUR (1997) vo veľkoobchodných cenách, a v spotrebiteľských cenách sa odhaduje na 21 mld. EUR. Pokiaľ ide o obchod na vnútornom trhu, 18,4 % výrobkov s CHOP a CHZO sa predáva mimo ich členského štátu výroby. V posúdení vplyvu sa dospelo k záveru, že zlúčením nástroja chránené označenie pôvodu (CHOP) s nástrojom chránené zemepisné označenie (CHZO) by sa zmenšili výhody pridanej hodnoty označenia CHOP. Pokiaľ ide o vplyv na životné prostredie, zo štúdií vyplýva, že niektoré výrobky s CHOP a CHZO pochádzajú z poľnohospodárskych systémov s nízkou intenzitou, ktoré sú spojené s vysokou environmentálnou hodnotou. Tieto CHOP a CHZO poskytujú hospodársky základ pre environmentálne verejné statky. Do možností ponechaných na analýzu môžu výrobcovia v primeraných prípadoch zahrnúť environmentálne podmienky. Pokiaľ ide o zaručené tradičné špeciality , analyzovali sa tri možnosti: zavedenie pojmu „tradičný“, ako nepovinného označenia kvality a zrušenie súčasného systému; neprijatie opatrení na úrovni EÚ A zjednodušenie súčasného systému (pričom by umožňoval len registráciu s výhradou názvu). Z posúdenia vplyvu vyplýva, že odstránenie systému ZTŠ by viedlo k strate hospodárskych a sociálnych výhod chránených názvov v celej EÚ, a dospelo sa k záveru, že nie je prijateľné pre zainteresované strany a zákonodarcu EÚ. Okrem toho bola možnosť chrániť názvy na celom jednotnom trhu označená ako funkcia, ktorú možno účinne vykonávať len na úrovni Únie. Súčasné slabšie prijatie systému zaručených tradičných špecialít (ZTŠ) znamenalo, že údaje boli obmedzené. Na základe prípadových štúdií a prieskumov sa zistili pozitívne hospodárske a sociálne vplyvy, a to aj zachovanie tradičných foriem výroby, prístupnosť výnimiek z hygienických predpisov pri tradičných metódach a ekonomické výhody registrácie ZTŠ prinášajúce pridanú hodnotu. Pokiaľ však ide o nechránené názvy, v prípade možnosti zrušenia sa preukázal malý hospodársky alebo sociálny vplyv, keďže túto funkciu by mohli prevziať vnútroštátne alebo regionálne systémy a viaceré vnútroštátne systémy ju už úspešne dosiahli; opodstatnenosť argumentov v prospech opatrenia Únie bolo preto v tomto ohľade ťažké preukázať z dôvodov subsidiarity. Zo sociálneho hľadiska sa dospelo k záveru, že CHOP, CHZO a ZTŠ prispievajú k pokračovaniu tradičných foriem výroby k prospechu výrobcov, ako aj spotrebiteľov. Posúdenie vplyvu pre zemepisné označenia aj posúdenie vplyvu pre zaručené tradičné špeciality však zdôraznili rozsiahly neúspech týchto systémov pri priťahovaní účasti veľmi malých výrobcov . Bez ohľadu na to, že malí výrobcovia sú často spájaní s remeselnými výrobkami, tradičnými metódami a miestnym predajom, systémy Európskej únie sú považované za zaťažujúce z hľadiska uplatňovania a vyžadujú nákladné kontroly a dodržiavanie špecifikácií. Vykoná sa preto ďalšia štúdia a analýza s cieľom posúdiť problémy, s ktorými sa malí výrobcovia stretávajú pri účasti na systémoch kvality Únie. Na základe výsledkov uvedenej analýzy môže Komisia navrhnúť ďalší vhodný postup. Pokiaľ ide o obchodné normy , okrem práce v oblasti posúdenia vplyvu, ktorá sa už vykonala v súvislosti s oznámením z roku 2009, bude ďalšia práca v oblasti posúdenia vplyvu podľa potreby spojená s návrhmi na konkrétne normy v súvislosti s delegovanými právomocami, pre ktoré bol poskytnutý právny rámec v rámci zosúladenia nariadenia č. 1234/2007 s Lisabonskou zmluvou. Texty posúdení vplyvu sú uvedené na tejto webovej stránke: http://ec.europa.eu/ agriculture/quality/policy/backdocuments-links/index_en.htm PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Zhrnutie navrhovaného opatrenia V jednotnom nariadení pre systémy kvality poľnohospodárskych výrobkov sa uvádzajú tri vzájomne sa dopĺňajúce systémy (označenia pôvodu a zemepisné označenia; zaručené tradičné špeciality; nepovinné označenia kvality) v jednej regulačnej štruktúre, na ktorú dohliada jeden výbor pre politiku kvality. Obchodné normy patria do pôsobnosti osobitného nariadenia. Označenia pôvodu a zemepisné označenia, okrem vín, aromatizovaných vín a liehovín Návrh zachováva a posilňuje systém poľnohospodárskych výrobkov a potravín, ale nespája systémy zemepisných označení pre vína, liehoviny alebo pre aromatizované vína. Z hľadiska relatívne nedávnych reforiem právnych predpisov pre víno a liehoviny by v tejto etape mali tieto systémy zostať oddelené. Túto otázku možno znovu posúdiť neskôr. Zatiaľ sa predpisy pre systém poľnohospodárskych výrobkov a potravín budú podľa potreby zbližovať s predpismi pre vína. Hlavné prvky na posilnenie a zjednodušenie systému sú: - uznanie úloh a povinností skupín[14] žiadajúcich o zaregistrovanie názvov v súvislosti s monitorovaním, reklamou a komunikáciou, - posilnenie a objasnenie úrovne ochrany registrovaných názvov a spoločných symbolov Únie, - skrátenie postupu registrácie názvov, - spresnenie príslušných úloh členských štátov a skupín, ktoré žiadajú o registráciu, v súvislosti s presadzovaním ochrany registrovaných názvov Európskej únie a - vyššie zosúladenie vymedzenie označení pôvodu a zemepisných označení s medzinárodným používaním. Návrhom sa zefektívňuje súčasný proces registrácie označení pôvodu a zemepisných označení prostredníctvom skrátenia oneskorení. Okrem toho sa presnejšie vymedzujú určité právne otázky a terminológia sa zosúlaďuje s nedávno prijatými právnymi predpismi o zemepisných označeniach pre víno. Ustanovujú sa aj minimálne spoločné predpisy pre úradné kontroly s cieľom zabezpečiť, aby výrobky spĺňali špecifikáciu, a zabezpečiť správne označovanie na trhu. Rozsah pôsobnosti nariadenia sa zachováva (poľnohospodárske výrobky na ľudskú spotrebu a určité ďalšie výrobky), pričom sa pridáva čierna čokoláda. Zaručené tradičné špeciality V návrhu sa zachováva systém rezervovania názvov zaručených tradičných špecialít v celej Európskej únii, ale ukončuje sa možnosť registrácie názvov bez rezervovania. Funkcia poskytovania reklamy, ale nie ochrany, tradičným výrobkom sa najlepšie dosahuje na vnútroštátnej (alebo regionálnej) úrovni, a akcia na úrovni Európskej únie nie je opodstatnená. Obnovený systém Európskej únie pre zaručené tradičné špeciality je zjednodušený (proces registrácie sa zefektívnil skrátením oneskorení, zosúladením postupu s postupom pri CHOP a CHZO) a zameriava sa na viaceré aspekty: kritérium tradície je predĺžené na 50 rokov (z 25 rokov) na posilnenie dôveryhodnosti systému; systém sa obmedzuje na pripravené potraviny a spracované výrobky a definície a formálne náležitosti sú podstatne zjednodušené v záujme zlepšenia chápania systému. Nepovinné označenia kvality Pokiaľ ide o nepovinné označenia kvality, ktoré majú so systémami kvality spoločné to, že sú nepovinné a pomáhajú poľnohospodárom určiť charakteristické vlastnosti a spôsoby produkcie výrobkov na trhu, ktoré prinášajú pridanú hodnotu, navrhuje sa včleniť ich do súčasného nariadenia. Obsahovo nie sú nepovinné označenia kvality zmenené a doplnené, ale sú prispôsobené právnemu rámcu Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Obchodné normy V nadväznosti na oznámenie Komisie o politike kvality poľnohospodárskych výrobkov a na následné diskusie je zjavné, že obchodné normy môžu prispieť k zlepšeniu hospodárskych podmienok výroby a predaja, ako aj kvality týchto výrobkov. Minimálna požiadavka „zdravotne neškodných výrobkov náležitej a obchodovateľnej kvality“ už existuje v nástrojoch riadenia trhu. Rozšírenie týchto minimálnych požiadaviek na výrobky, na ktoré sa nevzťahujú osobitné normy, môže byť užitočné na ubezpečenie spotrebiteľov o základnej kvalite výrobkov, ktoré kupujú. Návrh zohľadňuje aj potrebu zosúladenia so Zmluvou o fungovaní Európskej únie, a tak právomoci na prijímanie a tvorbu noriem budú v budúcnosti delegované na Komisiu. Na základe tohto nového rámca sa pre všetky sektory zavedie právny základ pre povinné označovanie miesta produkcie. To Komisii umožní v nadväznosti na príslušné posúdenia vplyvu a v závislosti od prípadu prijímať delegované akty týkajúce sa možného povinného označovania miesta produkcie na vhodnej zemepisnej úrovni s cieľom uspokojiť požiadavky spotrebiteľov na transparentnosť a informovanosť. Jedným z prvých sektorov, ktoré sa preskúmajú, bude mliekarenský sektor. Komisia súčasne predpokladá, že do budúcnosti sa povinné označovanie pôvodu zachová v prípade tých sektorov, v ktorých už existuje. Právny základ (v prípade potreby zdôvodnite výber právneho základu) Článok 43 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Zásady subsidiarity a proporcionality Pokiaľ ide o subsidiaritu , systémy označení pôvodu a zemepisných označení, zaručených tradičných špecialít a nepovinných označení kvality umožňujú ochranu alebo vyhradenie názvov a výrazov, ktoré poskytujú pridanú hodnotu na celom území Európskej únie. V dôsledku toho výrobcovia, ktorí nespĺňajú podmienky, sú obmedzení v používaní týchto výrazov. Ak by tieto výrazy a názvy chránili členské štáty individuálne, v každom členskom štáte by mali rozdielne úrovne ochrany, čo by mohlo zavádzať spotrebiteľov, brániť obchodu vnútri Únie a uvoľniť cestu nerovnej hospodárskej súťaži pri predaji výrobkov označených názvami a výrazmi kvality. Takéto práva možno v rámci Európskej únie účinne a efektívne stanoviť len na úrovni Únie. Osemnásť percent hodnoty výrobkov predávaných v rámci systému CHOP a CHZO sa predáva mimo členského štátu pôvodu a využíva ochranu duševného vlastníctva poskytovanú systémom platným v celej EÚ. V prípade chránených názvov v rámci systému ZTŠ je predaj na vnútornom trhu pre príslušných výrobcov významný. Nepovinné označenia kvality sa vzťahujú aj na významné obchodné toky vnútri Únie a rozdielne definície a významy by prekážali fungovaniu trhu. Pri systémoch označení pôvodu a zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít sa využívajú symboly Únie určené na poskytovanie informácií o povahe každého systému kvality. Na zabezpečenie uznávania symbolov spotrebiteľmi v celej Európskej únii, a tým na uľahčenie chápania systému a cezhraničného obchodu s kvalitnými výrobkami, je potrebné zaviesť symboly na úrovni Únie. Spracovanie a analýza žiadostí týkajúcich sa oz načení pôvodu a zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít je úloha, ktorá sa nesmie vykonávať na úrovni Európskej únie, okrem určitých prvkov. Medzi ne patrí posudzovanie oprávnenosti na ochranu názvov v rámci Európskej únie, presadzovanie práv predchádzajúcich používateľov názvov (najmä používateľov mimo členského štátu podania žiadosti) a kontrola žiadostí z hľadiska zjavných chýb. Primárnu podrobnú analýzu žiadosti je však možné účinnejšie a efektívnejšie vykonávať na vnútroštátnej úrovni. Systémy označovania určené na identifikáciu výrobkov s určitými kvalitami, ktoré však nevykonávajú ochranu alebo rezerváciu názvov v celej Európskej únii, môžu najúčinnejšie prevádzkovať vnútroštátne orgány. Z tohto dôvodu sa navrhovanou revíziou systému zaručených tradičných špecialít zastavuje možnosť registrovať názvy, ktoré nie sú chránené. Úloha kontroly všetkých systémov sa má v súlade s nariadením (ES) č. 882/2004 o úradných kontrolách krmovín a potravín vykonávať v prvom rade pod vedením príslušných vnútroštátnych orgánov. Dohľad nad činnosťami kontroly členských štátov sa má vykonávať na úrovni Únie, aby sa v súlade so zásadami ustanovenými v uvedenom nariadení zachovala dôveryhodnosť systémov potravinového práva v rámci Európskej únie. Pokiaľ ide o proporcionalitu , systémy označení pôvodu a zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít vyžadujú dodržiavanie prísnych špecifikácií výrobkov a účinné kontroly výroby, ktoré môžu byť pre výrobcov zaťažujúce. To je však potrebné a primerané na podporu dôveryhodnosti systému a na poskytnutie účinnej záruky spotrebiteľovi, že sa dodržiavajú podmienky. Bez takejto záruky nie je možné očakávať, že spotrebiteľ zaplatí primeranú cenu za ponúkané kvalitné výrobky. Na rozdiel od toho systémy nepovinných označení kvality využívajú vlastné vyhlásenia výrobcov o zhode, podporované štandardnými poľnohospodárskymi kontrolami vykonávanými členskými štátmi na základe posúdenia rizika. Keďže podmienky účasti v týchto systémoch sú ľahšie ako v prípade označení pôvodu a zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít, menej zaťažujúci systém účasti a kontrol je primeraný. Systémy kvality predstavujú nevyhnutnú súčasť stratégie rozvoja spoločnej poľnohospodárskej politiky, ktorá poľnohospodárom Európskej únie umožní rozvíjať ich odborné znalosti pri predaji výrobkov vysokej kvality, ktoré majú charakteristické vlastnosti a spôsoby produkcie prinášajúce pridanú hodnotu, a bude ich k tomuto rozvoju podnecovať. Za týchto podmienok je rozhodujúce, aby prístup k týmto systémom mali všetci poľnohospodári. Preto aj keď sa poľnohospodári musia premyslene rozhodnúť prijať záťaž a záväzok uvádzať na trh kvalitné výrobky na základe systémov, výhody politiky pre poľnohospodársky sektor a pre spotrebiteľov možno dosiahnuť, len ak každý poľnohospodár, ktorý si to želá, má prístup k systémom. Z tohto dôvodu je primerané cieľu, že každý členský štát musí uplatňovať systémy na celom svojom území. Výber nástrojov Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o obchodných normách pozostáva z úpravy nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 zosúladeného s pravidlami ZFEÚ. K nariadeniu je pripojený súbežný právny návrh na systémy kvality poľnohospodárskych výrobkov, ktorým sa nahrádzajú existujúce nariadenia Rady (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 a začleňujú sa existujúce ustanovenia týkajúce sa nepovinných označení kvality, ktoré sú v súčasnosti v nariadení Rady (ES) č. 1234/2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky[15] a v smernici 2001/110/ES o mede[16]. 4. VPLYV NA ROZPOČET Tento návrh nemá vplyv na rozpočet. 5. VOLITEĽNÉ PRVKY: ZJEDNODUŠENIE Navrhované nariadenie zjednodušuje správu systémov spojením rôznych systémov kvality pre poľnohospodárske výrobky, ako aj pre nepovinné označenia kvality do jedného legislatívneho nástroja. To zabezpečuje jednotnosť medzi nástrojmi a zabezpečuje lepšiu pochopiteľnosť systémov pre zainteresované strany. Návrh spresňuje a zjednodušuje ustanovenia pre členské štáty, ktoré sú primárne zodpovedné za vykonávanie a kontrolu systémov. Hlavnými prvkami zjednodušenia sú: - kombinácia, kde je to možné, predpisov pre postupy týkajúce sa žiadostí a pre kontroly s výhodami vyplývajúcimi z jednotnosti predpisov pre všetky systémy, čím sa ukončujú súčasné rozdiely v postupoch, - kde je to možné, postupy sú kratšie a efektívnejšie, - spresnenia zavádzané najmä v súvislosti s právami duševného vlastníctva, - jednoduchšie pojmy, ktoré spotrebitelia ľahšie chápu, sa zavádzajú najmä v systéme zaručených tradičných špecialít, - pre všetky systémy sa ustanovuje jeden výbor (výbor pre politiku kvality). Tento nahrádza dva výbory, ktoré v súčasnosti pôsobia pre systém označení pôvodu a zemepisných označení a systém zaručených tradičných špecialít. V prípade obchodných noriem bude navrhovaná úprava nariadenia (ES) č. 1234/2007 predstavovať zjednodušenie z hľadiska postupov a zvýši transparentnosť, pokiaľ ide o ustanovenia o obchodných normách. 2010/0354 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o obchodné normy EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 43 ods. 2, so zreteľom na návrh Európskej komisie, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[17], so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[18], po postúpení návrhu parlamentom jednotlivých štátov, v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: 1. V „oznámení o politike kvality poľnohospodárskych výrobkov“, ktoré Komisia predložila 28. mája 2009, sa ustanovujú strategické orientácie na zlepšenie politiky kvality poľnohospodárskych výrobkov Únie[19]. Toto oznámenie a následné diskusie o jeho hlavných prvkoch v Európskom parlamente, Rade, Európskom hospodárskom a sociálnom výbore a vo Výbore regiónov, ako aj početné príspevky vyplývajúce z verejných konzultácií by sa mali vziať do úvahy. Predovšetkým sa považuje za primerané zachovať obchodné normy podľa sektorov alebo výrobkov v snahe zohľadniť očakávania spotrebiteľov a prispieť k zlepšeniu hospodárskych podmienok výroby poľnohospodárskych výrobkov a ich uvádzania na trh, ako aj kvality poľnohospodárskych výrobkov. 2. V nariadení Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov)[20] sa zachoval sektorový prístup k obchodným normám ustanovený predchádzajúcimi spoločnými organizáciami trhu. Obchodné normy sa vyvíjali postupne, nástroj po nástroji, respektíve výrobok po výrobku. Jednotnejší prístup by pomohol dosiahnuť ich lepšiu zrozumiteľnosť pre spotrebiteľov a pomôcť výrobcom jednoducho oznamovať charakteristické vlastnosti a spôsoby produkcie svojich výrobkov. Je preto vhodné včleniť do nich ustanovenia horizontálnej povahy. 3. V nariadení Rady (ES) č. 1234/2007 sa Komisii udeľujú právomoci, aby mohla vykonávať niektoré ustanovenia o obchodných normách. 4. V dôsledku nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy je preto potrebné právomoci Komisie, ktoré jej boli udelené na vykonávanie ustanovení o obchodných normách podľa nariadenia (ES) č. 1234/2007, prispôsobiť článkom 290 a 291 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“). 5. Komisia by mala mať právomoc prijímať delegované akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ s cieľom doplniť alebo zmeniť a doplniť určité menej zásadné prvky časti II hlavy II kapitoly I oddielu I nariadenia (ES) č. 1234/2007. Mali by sa vymedziť prvky, pri ktorých možno uplatniť uvedenú právomoc, ako aj podmienky, za akých ju možno preniesť. 6. V snahe zaručiť jednotné uplatňovanie obchodných noriem vo všetkých členských štátoch by Komisia mala byť splnomocnená prijímať vykonávacie akty v súlade s článkom 291 ZFEÚ. Pokiaľ sa výslovne neustanovuje inak, Komisia by mala prijímať uvedené vykonávacie akty v súlade s ustanoveniami nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. [xxxx/yyyy] o… [ doplní sa po prijatí nariadenia o kontrolných mechanizmoch podľa článku 291 ods. 2 ZFEÚ, o ktorom práve prebieha diskusia medzi Európskym parlamentom a Radou ]. 7. Uplatňovanie noriem pri uvádzaní poľnohospodárskych výrobkov na trh môže prispieť k zlepšeniu hospodárskych podmienok ich výroby a uvádzania na trh, ako aj kvality týchto výrobkov. Uplatňovanie týchto noriem je preto v záujme výrobcov, obchodníkov a spotrebiteľov. 8. V snahe zabezpečiť, aby všetky výrobky mali primeranú a vyhovujúcu predajnú kvalitu, a bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia prijaté v potravinárskom sektore, a najmä všeobecné potravinové právo zakotvené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín[21], a zásady a požiadavky uvedené v ňom, by základná všeobecná obchodná norma, ktorá sa navrhuje v uvedenom oznámení Komisie, mala byť vhodná pre výrobky, na ktoré sa nevzťahujú obchodné normy podľa sektorov alebo výrobkov. Ak takéto výrobky prípadne spĺňajú uplatniteľnú medzinárodnú normu, mali by sa považovať za spĺňajúce všeobecnú obchodnú normu. 9. V prípade niektorých sektorov a/alebo výrobkov predstavujú vymedzenia pojmov, označenia a/alebo obchodné názvy dôležitý prvok na stanovenie podmienok hospodárskej súťaže. Preto je primerané ustanoviť pre tieto sektory a/alebo výrobky vymedzenia pojmov, označenia a obchodné názvy, ktoré by sa mali v Únii používať pri uvádzaní len tých výrobkov na trh, ktoré spĺňajú zodpovedajúce požiadavky. 10. Podľa nariadenia (ES) č. 1234/2007 bola Komisia zatiaľ poverená prijatím ustanovení o obchodných normách pre určité sektory. Vzhľadom na ich vysoko technický charakter a potrebu stále zvyšovať ich účinnosť a prispôsobovať ich vyvíjajúcej sa obchodnej praxi je vhodné rozšíriť tento prístup na všetky obchodné normy a určiť kritériá, na ktoré sa má prihliadať pri stanovovaní príslušných pravidiel. 11. Obchodné normy by sa mali uplatňovať, aby sa na trh mohli dodávať výrobky normalizovanej a uspokojivej kvality. Mali by sa vzťahovať najmä na vymedzenia pojmov, zaraďovanie do tried, prezentáciu a označovanie, balenie, metódu výroby, uchovávanie, dopravu, informácie o výrobcoch, obsah určitých látok, súvisiace administratívne dokumenty, skladovanie, certifikáciu, uvádzanie na trh a lehoty. 12. Vzhľadom na záujem spotrebiteľov dostávať primerané a transparentné informácie o výrobkoch by malo byť predovšetkým možné určiť vhodné označenie miesta poľnohospodárskej výroby, podľa jednotlivých prípadov na primeranej zemepisnej úrovni, pričom by sa mali zohľadniť osobitosti niektorých sektorov, najmä pokiaľ ide o spracované poľnohospodárske výrobky. 13. Je primerané určiť určité enologické postupy a obmedzenia pre výrobu vína. 14. Komisia by pri vymedzovaní obchodných noriem podľa sektorov alebo výrobkov mala prihliadať na očakávania spotrebiteľov, osobitnosť každého sektora a odporúčania medzinárodných inštitúcií. Komisia by sa s cieľom dodržiavať medzinárodné normy mala v prípade ďalších enologických postupov vo všeobecnosti opierať o enologické postupy, ktoré odporúča Medzinárodná organizácia pre vinič a víno (ďalej len „OIV“). 15. Na zabránenie zneužitiu v súvislosti s kvalitou a originálnosťou výrobkov predkladaných spotrebiteľom môže byť potrebné prijať osobitné opatrenia, najmä metódy analýzy. S cieľom zaručiť dodržiavanie obchodných noriem je potrebné vykonávať kontroly a v prípade nedodržania týchto povinností uložiť pokuty. Zodpovednosť za tieto kontroly budú musieť prevziať členské štáty. 16. Obchodné normy by sa v zásade mali vzťahovať na všetky výrobky uvádzané na trh v Únii. Pre výrobky dovážané z tretích krajín je vhodné ustanoviť osobitné pravidlá, podľa ktorých možno na základe osobitných predpisov platných v určitých tretích krajinách odôvodniť udeľovanie výnimiek z obchodných noriem, pokiaľ je zaručená ich rovnocennosť s právnymi predpismi Únie. Ustanovenia o víne by sa mali uplatňovať z hľadiska dohôd uzatvorených podľa článku 218 ZFEÚ. 17. Je primerané ustanoviť pravidlá klasifikácie muštových odrôd, podľa ktorých členské štáty, ktoré vyrábajú viac ako 50 000 hektolitrov vína ročne, by mali byť naďalej zodpovedné za klasifikáciu muštových odrôd, z ktorých sa na ich území môže vyrábať víno. Niektoré muštové odrody by sa mali vyňať. 18. Pokiaľ ide o roztierateľné tuky, je vhodné zaviesť možnosť, aby členské štáty zachovali alebo prijali určité vnútroštátne predpisy o úrovniach kvality. 19. V sektore vinohradníctva a vinárstva by sa členským štátom malo povoliť obmedziť alebo vylúčiť používanie určitých enologických postupov a zachovať prísnejšie obmedzenia pre vína vyrábané na ich území, ako aj pokusne používať nepovolené enologické postupy za podmienok, ktoré sa majú vymedziť. 20. Nariadenie (ES) č. 1234/2007 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť, PRIJALI TOTO NARIADENIE: Článok 1 Nariadenie (ES) č. 1234/2007 sa mení a dopĺňa takto: (1)* Vkladá sa nový článok 4a: „Článok 4a[Prijatie delegovaných a vykonávacích aktov] Keď sú Komisii udelené právomoci, koná v súlade s postupom uvedeným v článku 196a v prípade delegovaných aktov a v súlade s postupom uvedeným v článku 196b v prípade vykonávacích aktov, pokiaľ sa v tomto nariadení neustanovuje výslovne inak.“ (2) V časti II hlave II kapitole I oddiele I sa pred článok 113 vkladajú tieto nové články: „Článok 112aRozsah pôsobnosti Bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia uplatniteľné na výrobky uvedené v prílohe I a etylalkohol poľnohospodárskeho pôvodu uvedený v časti I prílohy II, ako aj ustanovenia prijaté vo veterinárnom sektore a potravinárskom sektore, s cieľom zabezpečiť, aby výrobky spĺňali hygienické a zdravotné normy, a chrániť zdravie zvierat a ľudí sa v tomto oddiele ustanovujú pre výrobky uvedené v prílohe I a etylalkohol poľnohospodárskeho pôvodu uvedený v časti I prílohy II pravidlá týkajúce sa všeobecnej obchodnej normy a obchodných noriem podľa sektorov a/alebo výrobkov.“ Článok 112b Súlad so všeobecnou obchodnou normou 1. Na účely tohto nariadenia výrobok spĺňa „všeobecnú obchodnú normu“, ak má primeranú a vyhovujúcu predajnú kvalitu. 2. Ak sa žiadne obchodné normy podľa článkov 112e, 112f a 112h a smerníc Rady 2000/36/ES*, 2001/112/ES**, 2001/113/ES***, 2001/114/ES****, 2001/110/ES*****, 2001/111/ES****** neustanovili, výrobky uvedené v prílohe I k tomuto nariadeniu, ktoré sú pripravené na maloobchodný predaj ako potravina podľa článku 3 ods. 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002*******, sa môžu uvádzať na trh, len ak spĺňajú všeobecnú obchodnú normu. 3. Výrobok sa považuje za spĺňajúci všeobecnú obchodnú normu, ak je výrobok určený na uvedenie na trh v súlade s uplatniteľnou normou, ktorú prípadne prijala niektorá z medzinárodných organizácií uvedených v prílohe XIIb. Článok 112cDelegované právomoci týkajúce sa všeobecnej obchodnej normy Komisia v snahe reagovať na zmeny situácie na trhu a zohľadniť osobitosti každého sektora môže prostredníctvom delegovaných aktov prijímať, upravovať a zmierňovať požiadavky týkajúce sa všeobecnej obchodnej normy uvedenej v článku 112b ods. 1 a pravidlá týkajúce sa súladu uvedeného v odseku 3 uvedeného článku. Článok 112dObchodné normy podľa sektorov alebo výrobkov Výrobky, pre ktoré boli ustanovené obchodné normy podľa sektorov alebo výrobkov, sa môžu uvádzať na trh v Únii len v súlade s takýmito normami. Článok 112eZavedenie a obsah obchodných noriem podľa sektorov alebo výrobkov 1. V snahe zohľadniť očakávania spotrebiteľov a prispieť k zlepšeniu hospodárskych podmienok výroby a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh, ako aj k zlepšeniu ich kvality môže Komisia prostredníctvom delegovaných aktov prijímať obchodné normy podľa sektorov alebo výrobkov uvedené v článku 112a na všetkých stupňoch uvádzania na trh, ako aj odchýlky a výnimky z uplatňovania takýchto noriem s cieľom prispôsobiť sa stále sa meniacim trhovým podmienkam, vyvíjajúcim sa požiadavkám spotrebiteľov, ako aj s cieľom zohľadniť vývoj príslušných medzinárodných noriem a zabrániť vytváraniu prekážok inovácie výrobkov. 2. Obchodné normy uvedené v odseku 1 sa môžu, ak je to vhodné, týkať požiadaviek na: a) vymedzenie pojmov, označenie a/alebo obchodné názvy iné ako vymedzenie pojmov, označenie a/alebo obchodné názvy uvedené v tomto nariadení a na zoznamy jatočných tiel a ich častí, na ktoré sa uplatňuje príloha XIIa; b) klasifikačné kritériá ako zaraďovanie do tried, hmotnosť, rozmery, vek a kategória; c) odrodu rastliny alebo plemeno zvieraťa alebo obchodný druh; d) prezentáciu, obchodné názvy, označovanie spojené s povinnými obchodnými normami, obaly, pravidlá, ktoré sa majú uplatňovať vo vzťahu k baliacim strediskám, označovanie značkami, balenie, rok zberu a používanie osobitných pojmov; e) kritériá ako vzhľad, konzistencia, mäsitosť, charakteristické vlastnosti výrobku; f) osobitné látky používané pri výrobe, alebo zložky alebo súčasti vrátane ich kvantitatívneho obsahu, čistoty a identifikácie; g) typ poľnohospodárskej výroby a metódu výroby vrátane enologických postupov a súvisiacich administratívnych predpisov, a na pracovný cyklus; h) rezanie muštov a vín vrátane vymedzenia týchto pojmov, sceľovanie a obmedzenia sceľovania; i) metódu a teplotu uchovávania; j) miesto poľnohospodárskej výroby a/alebo pôvod; k) frekvenciu zberu, expedíciu, konzervovanie a spôsob zaobchádzania; l) identifikáciu alebo registráciu výrobcu a/alebo priemyselných zariadení, v ktorých bol výrobok pripravený alebo spracovaný; m) percento obsahu vody; n) obmedzenia týkajúce sa použitia určitých látok a/alebo postupov; o) osobitné použitie; p) obchodné doklady, sprievodné doklady a registre, ktoré je potrebné viesť; q) skladovanie, dopravu; r) postup certifikácie; s) podmienky vzťahujúce sa na likvidáciu, držbu, obeh a používanie výrobkov, ktoré nespĺňajú obchodné normy podľa sektorov alebo výrobkov, ako sa uvádza v odseku 1, a/alebo vymedzenia pojmov, označenia a obchodné názvy uvedené v článku 112f, ako aj likvidáciu vedľajších produktov; t) lehoty; u) oznámenia členských štátov, oznámenia rôznych podnikateľských subjektov príslušným orgánom členských štátov a pravidlá získavania štatistických informácií o trhoch s rôznymi výrobkami. 3. Obchodné normy podľa sektorov alebo podľa výrobkov uvedené v odseku 1 sa ustanovujú bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia o nepovinných označeniach kvality v nariadení Európskeho parlamentu a Rady******** [nariadenie o systémoch kvality poľnohospodárskych výrobkov], pričom sa berie ohľad na: a) špecifiká dotknutých výrobkov; b) potrebu zabezpečiť podmienky na hladké uvádzanie daných výrobkov na trh; c) záujem spotrebiteľov získať primerané a transparentné informácie o výrobkoch vrátane miesta poľnohospodárskej výroby, ktoré sa majú určiť v závislosti od prípadu na primeranej zemepisnej úrovni; d) v prípade potreby, metódy použité na určenie ich fyzických, chemických a organoleptických vlastností; e) štandardné odporúčania prijaté medzinárodnými organizáciami. Článok 112fVymedzenie pojmu, označenie a/alebo obchodný názov pre určité sektory a/alebo výrobky 1. Vymedzenie pojmov, označenia a/alebo obchodné názvy ustanovené v prílohe XIIa sa uplatňujú na tieto sektory alebo výrobky: a) olivový olej a stolové olivy, b) z vína, c) hovädzie a teľacie mäso, d) mlieko a mliečne výrobky určené na ľudskú spotrebu, e) hydinové mäso, f) roztierateľné tuky určené na ľudskú spotrebu. 2. Vymedzenie pojmu, označenie alebo obchodný názov ustanovené v prílohe XIIa sa môžu použiť v Únii pri uvádzaní len tých výrobkov na trh, ktoré spĺňajú zodpovedajúce požiadavky uvedené v prílohe XIIa. 3. V snahe prispôsobiť sa vyvíjajúcim požiadavkám spotrebiteľov, zohľadniť technický pokrok a zabrániť vzniku prekážok inovácie výrobkov môže Komisia prostredníctvom delegovaných aktov prijať akúkoľvek nevyhnutnú úpravu, odchýlku alebo výnimku z vymedzenia pojmov a obchodných názvov ustanovených v prílohe XIIa. Článok 112gTolerancia V snahe zohľadniť špecifickosť každého sektora môže Komisia prostredníctvom delegovaných aktov prijať toleranciu pre každú normu, nad rámec ktorej sa celá dávka výrobkov bude považovať za nespĺňajúcu normu. Článok 112hEnologické postupy 1. Ak Medzinárodná organizácia pre vinič a víno (OIV) odporučila a uverejnila metódy analýzy na určenie zloženia výrobkov a pravidlá, na základe ktorých je možné určiť, či výrobky prešli procesmi, ktoré sú v rozpore s povolenými enologickými postupmi, tieto metódy a pravidlá by mali predstavovať uplatniteľné metódy a pravidlá. V prípade, že OIV neodporučila ani neuverejnila žiadne metódy a pravidlá, zodpovedajúce metódy a pravidlá prijme Komisia podľa článku 112e ods. 2 písm. g). Kým sa takéto pravidlá neprijmú, používajú sa metódy a pravidlá, ktoré povolil príslušný členský štát. 2. Pri výrobe a konzervovaní výrobkov sektora vinohradníctva a vinárstva v Únii sa používajú len enologické postupy povolené v súlade s prílohou XIIc a ustanovené v článku 112e ods. 2 písm. g) a článku 112k ods. 2 a ods. 3. Prvý pododsek sa neuplatňuje na: a) hroznovú šťavu a zahustenú hroznovú šťavu; b) hroznový mušt a zahustený hroznový mušt na účely výroby hroznovej šťavy. Na účely zabezpečenia riadnej vinifikácie, riadneho uchovávania alebo riadneho zrenia produktu sa používajú výhradne povolené enologické postupy. Výrobky sektora vinohradníctva a vinárstva sa v Únii vyrábajú v súlade s príslušnými obmedzeniami ustanovenými v prílohe XIIc. Výrobky sektora vinohradníctva a vinárstva, ktoré sa uvádzajú v časti II prílohy XIIa a pri výrobe ktorých sa použili enologické postupy, ktoré nie sú v Únii prípadne na vnútroštátnej úrovni povolené alebo sú v rozpore s obmedzeniami uvedenými v prílohe XIIc, sa nesmú v Únii uvádzať na trh. 3. Komisia pri povoľovaní enologických postupov pre víno uvedených v článku 112e ods. 2 písm. g): a) vychádza z enologických postupov a metód analýzy, ktoré odporučila a uverejnila OIV, ako aj z výsledkov pokusného využívania zatiaľ nepovolených enologických postupov; b) zohľadňuje ochranu ľudského zdravia; c) zohľadňuje možné riziká zavádzania spotrebiteľov vzhľadom na ich ustálené očakávanie a vnímanie, pričom prihliada na dostupnosť a použiteľnosť informačných prostriedkov na vylúčenie takýchto rizík; d) uprednostní postup, ktorým sa umožňuje, aby si víno zachovalo svoje prirodzené a základné vlastnosti, a ktorý nespôsobuje zásadné zmeny v zložení daného výrobku; e) zabezpečuje prijateľnú minimálnu úroveň starostlivosti o životné prostredie; f) dodržiava všeobecné pravidlá týkajúce sa enologických postupov a obmedzení uvedených v prílohe XIIc. Článok 112iMuštové odrody 1. Výrobky uvedené v časti II prílohy XIIa a vyrobené v Únii sa vyrábajú z muštových odrôd, ktoré možno klasifikovať v súlade s odsekom2 tohto článku. 2. S výhradou odseku 3 členské štáty klasifikujú muštové odrody, ktoré sa môžu na ich území vysádzať, presádzať alebo štepiť na účely výroby vína. Členské štáty môžu klasifikovať len muštové odrody, ktoré spĺňajú tieto podmienky: a) dotknutá odroda patrí do druhu Vitis vinifera alebo vznikla krížením druhu Vitis vinifera a iného druhu rodu Vitis ; b) dotknutá odroda nie je jednou z týchto odrôd: Noah, Othello, Isabelle, Jacquez, Clinton a Herbemont. Ak sa niektorá muštová odroda vypustí z klasifikácie uvedenej v prvom pododseku, jej vyklčovanie sa uskutoční do 15 rokov od vypustenia. 3. Členské štáty, ktorých výroba vína, vypočítaná na základe priemernej výroby za posledných päť vinárskych rokov, nepresahuje 50 000 hektolitrov za vinársky rok, sa oslobodzujú od povinnosti klasifikácie uvedenej v prvom pododseku odseku 2. Aj v členských štátoch uvedených v prvom pododseku sa však môžu na účely výroby vína vysádzať, presádzať alebo štepiť len muštové odrody, ktoré sú v súlade s druhým pododsekom odseku 2. 4. Odchylne od prvého a tretieho pododseku odseku 2 a druhého pododseku odseku 3 členské štáty na účely vedeckého výskumu a pokusov povoľujú vysádzanie, presádzanie a štepenie týchto muštových odrôd: a) muštové odrody, ktoré nie sú klasifikované, pokiaľ ide o členské štáty uvedené v odseku 3; b) muštové odrody, ktoré nie sú v súlade s odsekom 2 druhým pododsekom písm. a) a b), pokiaľ ide o členské štáty uvedené v odseku 3. 5. Plochy vysadené muštovými odrodami na účely výroby vína, ktoré sa vysadili v rozpore s odsekmi 2, 3 a 4, sa vyklčujú. Takéto plochy sa však nemusia vyklčovať, ak je príslušná produkcia určená výhradne na vlastnú spotrebu vinárov. 6. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na kontrolu výrobcov, či dodržiavajú odseky 2 až 5. Článok 112jOsobitné využitie vína S výnimkou fľašovaného vína, o ktorom možno dokázať, že sa do fliaš plnilo pred 1. septembrom 1971, sa víno, ktoré je vyrobené z muštových odrôd uvedených v klasifikácii vypracovanej v súlade s článkom 112i ods. 2 prvým pododsekom, ale ktoré nezodpovedá niektorej z kategórií uvedených v časti II prílohy XIIa, využíva výhradne na vlastnú spotrebu jednotlivých vinárov, na výrobu vínneho octu alebo na destiláciu. Článok 112kVnútroštátne predpisy pre určité výrobky a/alebo sektory 1. Bez ohľadu na článok 112e ods. 1 môžu členské štáty prijímať alebo zachovávať vnútroštátne predpisy, ktorými sa ustanovujú rôzne úrovne kvality pre roztierateľné tuky. Takýmito predpismi sa umožňuje, aby sa uvedené úrovne kvality posudzovali na základe kritérií vzťahujúcich sa najmä na používané suroviny, organoleptické vlastnosti výrobkov a ich fyzikálnu a mikrobiologickú stabilitu. Členské štáty, ktoré využijú túto možnosť ustanovenú v prvom pododseku, zabezpečia, aby výrobky ostatných členských štátov, ktoré spĺňajú kritériá ustanovené v uvedených vnútroštátnych predpisoch, mohli za nediskriminujúcich podmienok používať označenia, ktorými sa na základe uvedených predpisov uvádza, že uvedené kritériá sú splnené. 2. Členské štáty môžu obmedziť alebo vylúčiť využívanie určitých enologických postupov a ustanoviť prísnejšie obmedzenia v prípade vín, ktoré sú povolené podľa práva Únie a ktoré sa vyrábajú na ich území, aby tak prispeli k zachovaniu základných vlastností vín s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením, ako aj šumivých a likérových vín. Členské štáty tieto obmedzenia a vylúčenia oznámia Komisii, ktorá ich dá na vedomie ostatným členským štátom. 3. Členské štáty môžu povoliť pokusné využívanie nepovolených enologických postupov za podmienok ustanovených Komisiou prostredníctvom delegovaných aktov prijatých podľa odseku 4. 4. Na zabezpečenie správneho a transparentného uplatňovania môže Komisia prostredníctvom delegovaných aktov určiť podmienky uplatňovania odsekov 1, 2 a 3, ako aj podmienky držby, obehu a používania produktov získaných pokusnými postupmi, ako sa uvádza v odseku 3. Článok 112lObchodné normy týkajúce sa dovozu a vývozu Na zohľadnenie osobitostí obchodovania medzi Úniou a určitými tretími krajinami a osobitného charakteru niektorých poľnohospodárskych výrobkov môže Komisia prostredníctvom delegovaných aktov vymedziť podmienky, za ktorých sa dovezené výrobky považujú za poskytujúce rovnocennú úroveň plnenia požiadaviek Únie týkajúcich sa obchodných noriem a ktoré umožňujú zaviesť opatrenia odchyľujúce sa od článku 112d, a stanoviť pravidlá uplatňovania obchodných noriem na výrobky vyvážané z Únie. Článok 112mOsobitné ustanovenia pre dovoz vína 1. Pokiaľ sa v dohodách uzatvorených podľa článku 218 ZFEÚ neustanovuje inak, na výrobky, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 2009 61, 2009 69 a 2204 a ktoré sa dovážajú do Únie, sa uplatňujú ustanovenia týkajúce sa označenia pôvodu a zemepisných označení, ako aj označovania vína, ustanovené v oddiele Ia pododdiele I tejto kapitoly a vo vymedzeniach pojmov a obchodných názvoch uvedených v článku 112f tohto nariadenia. 2. Pokiaľ sa v dohodách uzatvorených podľa článku 218 ZFEÚ neustanovuje inak, výrobky uvedené v odseku 1 tohto článku sa vyrábajú v súlade s enologickými postupmi, ktoré odporučila a uverejnila OIV alebo ktoré schválila Únia podľa tohto nariadenia a opatrení prijatých podľa tohto nariadenia. 3. Dovoz výrobkov uvedených v odseku 1 podlieha predloženiu: a) certifikátu potvrdzujúceho súlad s ustanoveniami uvedenými v odsekoch 1 a 2, ktorý má v krajine pôvodu výrobku vystaviť príslušný orgán uvedený v zozname, ktorý má Komisia zverejniť; b) správy o analýze vypracovanej orgánom alebo útvarom určeným krajinou pôvodu výrobku, ak je výrobok určený na priamu ľudskú spotrebu. Článok 112nVnútroštátne kontroly Členské štáty vykonávajú kontroly na základe analýzy rizika s cieľom overiť, či výrobky spĺňajú pravidlá ustanovené v tomto oddiele, a podľa potreby uplatňujú administratívne sankcie. Článok 112oVykonávacie právomoci Komisia môže prostredníctvom vykonávacích aktov prijímať všetky potrebné opatrenia týkajúce sa tohto oddielu, a najmä: a) ustanoviť pravidlá vykonávania všeobecnej obchodnej normy; b) ustanoviť pravidlá vykonávania vymedzení pojmov a obchodných názvov ustanovených v prílohe XIIa; c) vypracovať zoznam výrobkov uvedených v druhom odseku bode 5 časti III prílohy XIIa a v písmene a) šiestom odseku časti VI prílohy XIIa na základe orientačných zoznamov výrobkov, ktoré členské štáty považujú na svojom území za zodpovedajúce výrobkom uvedeným v druhom odseku bode 5 časti III prílohy XIIa a v písmene a) šiestom odseku časti VI prílohy XIIa a ktoré zašlú Komisii; d) ustanoviť pravidlá vykonávania obchodných noriem podľa sektorov alebo výrobkov vrátane podrobných pravidiel pre odober vzoriek a metód analýzy na určenie zloženia výrobkov; e) ustanoviť pravidlá, ktorými je možné preukázať, či výrobky prešli procesmi, ktoré sú v rozpore s povolenými enologickými postupmi; f) ustanoviť pravidlá vykonávania kontrol zhody s obchodnými normami podľa sektorov alebo výrobkov; g) ustanoviť pravidlá stanovenia tolerančnej úrovne; h) prijať ustanovenia týkajúce sa orgánov zodpovedných za vykonávanie kontrol zhody, ako aj obsahu, početnosti a stupňa uvedenia na trh, na ktorý sa tieto kontroly vzťahujú; i) prijať potrebné opatrenia na vykonávanie výnimky ustanovenej v článku 112l. * Ú. v. EÚ L 197, 3.8.2000, s. 19. ** Ú. v. EÚ L 10, 12.1.2002, s. 58. *** Ú. v. EÚ L 10, 12.1.2002, s. 67. **** Ú. v. EÚ L 15, 17.1.2002, s. 19. ***** Ú. v. EÚ L 10, 12.1.2002, s. 47. ****** Ú. v. EÚ L 10, 12.1.2002, s. 53. ******* Ú. v. ES L 31, 1.2.2002, s. 1. ********" (3) Článok 113 sa vypúšťa. (4) Článok 113a sa mení a dopĺňa takto: a) odsek 2 sa nahrádza takto: "2. Obchodné normy uvedené v odseku 1 a akákoľvek obchodná norma uplatniteľná na sektor ovocia a zeleniny a sektor spracovaného ovocia a zeleniny sa uplatňujú na všetky stupne uvádzania na trh vrátane dovozu a vývozu, pokiaľ Komisia neustanoví inak.“ b) V odseku 4 sa prvá veta nahrádza takto: „Bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek osobitné ustanovenia, ktoré môže Komisia prijať v súlade s článkom 194, najmä o dôslednom uplatňovaní kontrol zhody v členských štátoch, členské štáty v súvislosti so sektorom ovocia a zeleniny a sektorom spracovaného ovocia a zeleniny na základe analýzy rizika selektívne kontrolujú, či dotknuté výrobky spĺňajú príslušné obchodné normy. Takéto kontroly sa zameriavajú na stupeň pred odoslaním z výrobných oblastí, keď sa výrobky balia alebo nakladajú. V prípade výrobkov z tretích krajín sa kontroly vykonávajú pred uvoľnením do voľného obehu.“ (5) Články 113d, 118 a 120, články 120a až 120g, článok 121 prvý odsek písm. a), b), c), d), e), f), g), h), i) a j), článok 121 druhý, tretí a štvrtý odsek a článok 158a sa vypúšťajú. (6) Do časti VII kapitoly I sa dopĺňajú tieto články 196a a 196b: „Článok 196aDelegované akty 1. Právomoci prijímať delegované akty uvedené v tomto nariadení sa Komisii udeľujú na neurčitý čas. Komisia zároveň oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade, a to hneď po jeho prijatí. 2. Delegovanie právomocí uvedené v odseku 1 môžu Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Inštitúcia, ktorá začala interný postup na účely rozhodnutia o odvolaní delegovania právomocí, sa o tom usiluje informovať druhú inštitúciu a Komisiu v primeranom čase pred prijatím konečného rozhodnutia, pričom uvedie delegované právomoci, ktoré by sa mohli odvolať, ako aj možné dôvody ich odvolania. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomocí uvedených v danom rozhodnutí. Rozhodnutie nadobúda účinnosť okamžite alebo k neskoršiemu dňu, ktorý je v ňom uvedený. Neovplyvňuje platnosť už účinných delegovaných aktov. Uverejní sa v Úradnom vestníku Európskej únie. 3. Európsky parlament a Rada môžu namietať proti delegovanému aktu v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o jeden mesiac. Ak do uplynutia tejto lehoty ani Európsky parlament, ani Rada nenamietajú proti delegovanému aktu, akt sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudne účinnosť dňom, ktorý je v ňom uvedený. Delegovaný akt sa môže uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobúda účinnosť pred uplynutím uvedenej lehoty, ak Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom zámere nevzniesť námietky. Ak Európsky parlament alebo Rada namietajú proti delegovanému aktu, akt nenadobúda účinnosť. Inštitúcia, ktorá vznesie námietku voči delegovanému aktu, uvedie dôvody takéhoto kroku. Článok 196bVykonávacie akty – výbor [V prípade, že sa vykonávacie akty prijímajú podľa tohto nariadenia, Komisii pomáha výbor uvedený v článku 195 tohto nariadenia a uplatňuje sa postup ustanovený v článku [5] nariadenia (EÚ) č. [xxxx/yyyy] ( doplní sa po prijatí nariadenia o kontrolných mechanizmoch podľa článku 291 ods. 2 ZFEÚ, o ktorom práve prebieha diskusia medzi Európskym parlamentom a Radou ).] (7) Prílohy XIa, XIb, XII, XIII, XIV, XV, XVa, XVb a XVI sa vypúšťajú, s výhradou článku 2 ods. 1 tohto nariadenia. (8) Vkladajú sa nové prílohy XIIa XIIb a XIIc, ktorých znenie sa uvádza v prílohe I k tomuto nariadeniu. Článok 2 1. Články 113a, 113b, 114, 115 a 116, článok 117 ods. 1 až 4 nariadenia (ES) č. 1234/2007, ako aj časť II druhý odsek prílohy XIa, časti IV až IX prílohy XIa; časť IV ods. 2 prílohy XII, časť VI druhý odsek prílohy XIII, hlava A prílohy XIV, hlava B časť I ods. 2 a 3 prílohy XIV, hlava B časť III prílohy XIV, hlava C prílohy XIV a časti II, III, IV a VI prílohy XV k uvedenému nariadeniu sa na účely uplatňovania uvedených článkov naďalej uplatňujú až do dňa, ktorý sa má určiť podľa odseku 2. 2. S cieľom zabezpečiť právnu istotu, pokiaľ ide o uplatňovanie pravidiel uvádzania výrobkov na trh, Komisia prostredníctvom delegovaných aktov určí deň, ku ktorému sa ustanovenia nariadenia (ES) č. 1234/2007 uvedené v odseku 1 tohto článku alebo ich časti prestávajú uplatňovať na príslušný sektor. Tento deň je dňom uplatňovania zodpovedajúcich pravidiel uvádzania výrobkov na trh, ktoré sa majú ustanoviť na základe delegovaných aktov ustanovených v zmenách a doplneniach zavedených v článku 1 ods. 2 tohto nariadenia. Článok 3 Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie . Článok 112b nariadenia (ES) č. 1234/2007, ako sa vkladá článkom 1 ods. 2 tohto nariadenia, sa však uplatňuje od […./ jedného roka po nadobudnutí účinnosti ]. Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli Za Európsky parlament Za Radu predseda predseda PRÍLOHA I „Príloha XIIa Vymedzenie pojmov, označenia a obchodné názvy výrobkov uvedené v článku 112f Obchodný názov predstavuje na účely tejto prílohy názov, pod ktorým sa potravina predáva, v zmysle článku 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES*. ČASŤ I. MÄSO Z HOVÄDZIEHO DOBYTKA VO VEKU NAJVIAC 12 MESIACOV I. Vymedzenie pojmov Na účely tejto časti prílohy sa pod pojmom „mäso“ rozumejú všetky jatočné telá, mäso s kosťou alebo bez kosti a celé alebo porciované vnútornosti určené na ľudskú spotrebu získané z hovädzieho dobytka vo veku najviac 12 mesiacov, ktoré sú v čerstvom, zmrazenom alebo hlboko zmrazenom stave, či už zabalené v priamom alebo druhom obale, alebo nie. Hospodárske subjekty pod dohľadom príslušného orgánu klasifikujú pri porážke všetok hovädzí dobytok vo veku najviac 12 mesiacov do jednej z týchto kategórií: A) Kategória V: hovädzí dobytok vo veku najviac 8 mesiacov Identifikačné písmeno kategórie: V; B) Kategória Z: hovädzí dobytok vo veku viac ako 8 mesiacov, nie však viac ako 12 mesiacov Identifikačné písmeno kategórie: Z. II. Obchodné názvy 1. Mäso z hovädzieho dobytka vo veku najviac 12 mesiacov sa v jednotlivých členských štátoch uvádza na trh výlučne pod týmito obchodnými názvami ustanovenými pre každý členský štát: A) V prípade mäsa z hovädzieho dobytka vo veku najviac 8 mesiacov (identifikačné písmeno kategórie V): Krajina, v ktorej sa mäso uvádza na trh | Obchodné názvy, ktoré sa majú používať | Belgicko | veau, viande de veau/kalfsvlees/Kalbfleisch | Bulharsko | месо от малки телета | Česká republika | Telecí | Dánsko | Lyst kalvekød | Nemecko | Kalbfleisch | Estónsko | Vasikaliha | Grécko | μοσχάρι γάλακτος | Španielsko | Ternera blanca, carne de ternera blanca | Francúzsko | veau, viande de veau | Írsko | Veal | Taliansko | vitello, carne di vitello | Cyprus | μοσχάρι γάλακτος | Lotyšsko | Teļa gaļa | Litva | Veršiena | Luxembursko | veau, viande de veau/Kalbfleisch | Maďarsko | Borjúhús | Malta | Vitella | Holandsko | Kalfsvlees | Rakúsko | Kalbfleisch | Poľsko | Cielęcina | Portugalsko | Vitela | Rumunsko | carne de vițel | Slovinsko | Teletina | Slovensko | Teľacie mäso | Fínsko | vaalea vasikanliha/ljust kalvkött | Švédsko | ljust kalvkött | Spojené kráľovstvo | Veal | B) V prípade mäsa z hovädzieho dobytka vo veku viac ako 8 mesiacov, nie však viac ako 12 mesiacov (identifikačné písmeno kategórie Z): Krajina, v ktorej sa mäso uvádza na trh | Obchodné názvy, ktoré sa majú používať | Belgicko | jeune bovin, viande de jeune bovin / jongrundvlees/ Jungrindfleisch | Bulharsko | Телешко месо | Česká republika | hovězí maso z mladého skotu | Dánsko | Kalvekød | Nemecko | Jungrindfleisch | Estónsko | noorloomaliha | Grécko | νεαρό μοσχάρι | Španielsko | Ternera, carne de ternera | Francúzsko | jeune bovin, viande de jeune bovin | Írsko | rosé veal | Taliansko | vitellone, carne di vitellone | Cyprus | νεαρό μοσχάρι | Lotyšsko | jaunlopa gaļa | Litva | Jautiena | Luxembursko | jeune bovin, viande de jeune bovin/Jungrindfleisch | Maďarsko | Növendék marha húsa | Malta | Vitellun | Holandsko | rosé kalfsvlees | Rakúsko | Jungrindfleisch | Poľsko | młoda wołowina | Portugalsko | Vitelão | Rumunsko | carne de tineret bovin | Slovinsko | meso težjih telet | Slovensko | mäso z mladého dobytka | Fínsko | vasikanliha/kalvkött | Švédsko | Kalvkött | Spojené kráľovstvo | Beef | 2. K obchodným názvom uvedeným v bode 1 sa môže doplniť názov alebo označenie príslušných kusov mäsa či vnútorností. 3. Obchodné názvy uvedené pre kategóriu V v bode A tabuľky uvedenej v bode 1 a akýkoľvek nový názov odvodený od týchto obchodných názvov sa môžu používať len vtedy, ak sú splnené požiadavky tejto prílohy. Najmä výrazy „veau“, „telecí“, „Kalb“, „μοσχάρι“, „ternera“, „kalv“, „veal“, „vitello“, „vitella“, „kalf“, „vitela“ a „teletina“ sa nemôžu používať v obchodných názvoch, ani sa nemôžu uvádzať na štítkoch na mäse hovädzieho dobytka vo veku viac ako 12 mesiacov. 4. Podmienky uvedené v odseku 1 sa však neuplatňujú na mäso hovädzieho dobytka, v prípade ktorého sa chránené označenie pôvodu alebo zemepisné označenie zapísalo do registra v súlade s nariadením (ES) č. 510/2006**, pred 29. júnom 2007. ČASŤ II. VINÁRSKE PRODUKTY (1) Víno Víno je produkt získaný výhradne úplným alebo čiastočným alkoholovým kvasením pomletého alebo nepomletého čerstvého hrozna alebo hroznového muštu. Víno: a) má, bez ohľadu na to, či sa použili procesy uvedené v časti I oddiele B prílohy XIIc, skutočný obsah alkoholu najmenej 8,5 objemových % (ďalej len „obj. %“) za predpokladu, že sa získalo výhradne z hrozna zozbieraného vo vinohradníckych zónach A a B uvedených v dodatku k tejto prílohe, a najmenej 9 obj. % v prípade ostatných vinohradníckych zón; b) má odchylne od inak uplatniteľného najnižšieho skutočného obsahu alkoholu skutočný obsah alkoholu najmenej 4,5 obj. % bez ohľadu na to, či sa použili procesy uvedené v časti I oddiele B prílohy XIIc, ak ide o produkt s chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením; c) má celkový obsah alkoholu najviac 15 obj. %. Avšak odchylne: - v prípade vín z určitých vinohradníckych oblastí Únie, o ktorých Komisia rozhodne prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 112e ods. 1 a ktoré sa vyrobili bez akéhokoľvek obohacovania, môže horná hranica celkového obsahu alkoholu dosiahnuť 20 obj. %, - v prípade vín s chráneným označením pôvodu, ktoré sa vyrobili bez obohacovania, môže horná hranica celkového obsahu alkoholu prekročiť 15 obj. %; d) má s výhradou odchýlok, ktoré môže Komisia prijať prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 112e ods. 1, celkový obsah kyselín vyjadrený ako kyselina vínna najmenej 3,5 g/l alebo 46,6 miliekvivalentu na liter. „Retsina“ je víno vyrobené výhradne na zemepisnom území Grécka použitím hroznového muštu ošetreného živicou borovice halepskej. Použitie živice borovice halepskej sa povoľuje výhradne na účely výroby vína „Retsina“ za podmienok ustanovených v uplatniteľných právnych predpisoch Grécka. Odchylne od písmena b) sa „Tokaji eszencia“ a „Tokajská esencia“ považujú za víno. Bez ohľadu na článok 112f ods. 2 však členské štáty môžu povoliť používanie pojmu „víno“, ak: - sa uvádza spolu s názvom ovocia v podobe zloženého názvu na produktoch získaných kvasením iného ovocia ako hrozna pri ich uvádzaní na trh; alebo - je súčasťou zloženého názvu. Možnosti akejkoľvek zámeny s produktmi, ktoré zodpovedajú kategóriám vín v tejto prílohe, je potrebné sa vyvarovať. (2) Ešte kvasiace mladé víno Ešte kvasiace mladé víno je produkt, ktorého alkoholové kvasenie sa ešte neukončilo a ktorý sa ešte neoddelil od kalov. (3) Likérové víno Likérové víno je produkt, ktorý: a) má skutočný obsah alkoholu najmenej 15 obj. % a najviac 22 obj. %; b) má celkový obsah alkoholu najmenej 17,5 obj. % s výnimkou určitých likérových vín s označením pôvodu alebo so zemepisným označením uvedených v zozname, ktorý má Komisia vypracovať prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 112e ods. 1; c) sa získava: - z kvasiaceho hroznového muštu, - z vína, - kombináciou uvedených produktov alebo - z hroznového muštu alebo jeho zmesi s vínom v prípade určitých likérových vín s chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením, ktoré má Komisia určiť prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 112e ods. 1; d) má počiatočný obsah prirodzeného alkoholu najmenej 12 obj. % s výnimkou určitých likérových vín s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením uvedených v zozname, ktorý má Komisia vypracovať prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 112e ods. 1; e) sa vyrába pridaním: i) samostatne alebo v kombinácii: - neutrálneho alkoholu vínneho pôvodu vrátane alkoholu vyrobeného destiláciou sušeného hrozna, ktorého skutočný obsah alkoholu je najmenej 96 obj. %, - vína alebo destilátu zo sušeného hrozna, ktorého skutočný obsah alkoholu je najmenej 52 obj. % a najviac 86 obj. %; ii) spolu s jedným alebo viacerými z týchto produktov, podľa potreby: - zahustený hroznový mušt; - kombinácia jedného z produktov uvedených v písmene e) bode i) a hroznového muštu uvedeného v písmene c) prvej a štvrtej zarážke; f) ku ktorému sa odchylne od ustanovení písmena e) v prípade určitých likérových vín s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením uvedených v zozname, ktorý má Komisia vypracovať prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 112e ods. 1, pridali: i) niektorý z produktov uvedených v písmene e) bode i), a to buď samostatne alebo v kombinácii alebo ii) jeden alebo viaceré z týchto produktov: - vínny destilát alebo alkohol zo sušeného hrozna, ktorého skutočný obsah alkoholu je najmenej 95 obj. % a najviac 96 obj. %, - destiláty z vína alebo z hroznových výliskov, ktorých skutočný obsah alkoholu je najmenej 52 obj. % a najviac 86 obj. %, - destiláty zo sušeného hrozna, ktorých skutočný obsah alkoholu je najmenej 52 obj. % a menej ako 94,5 obj. %, a iii) prípadne jeden alebo viaceré z týchto produktov: - čiastočne prekvasený hroznový mušt získaný zo zhrozienkovateného hrozna, - zahustený hroznový mušt získaný pôsobením priameho tepla, ktorý je s výnimkou tejto operácie v súlade s vymedzením pojmu zahustený hroznový mušt, - zahustený hroznový mušt; - kombinácia jedného z produktov uvedených v písmene f) bode ii) a hroznového muštu uvedeného v písmene c) prvej a štvrtej zarážke. (4) Šumivé víno Šumivé víno je produkt: a) ktorý sa získava prvotným alebo druhotným alkoholovým kvasením: - čerstvého hrozna, - hroznového muštu alebo - vína; b) z ktorého sa pri otvorení nádoby uvoľňuje oxid uhličitý pochádzajúci výhradne z kvasenia; c) ktoré, ak sa uchováva v uzavretých nádobách pri teplote 20 °C, má v dôsledku prítomnosti oxidu uhličitého v roztoku pretlak najmenej 3 bary; a d) v prípade ktorého celkový obsah alkoholu cuvée určenej na jeho prípravu je najmenej 8,5 obj. %. (5) Akostné šumivé víno Akostné šumivé víno je produkt: a) ktorý sa získava prvotným alebo druhotným alkoholovým kvasením: - čerstvého hrozna, - hroznového muštu alebo - vína; b) z ktorého sa pri otvorení nádoby uvoľňuje oxid uhličitý pochádzajúci výhradne z kvasenia; c) ktoré, ak sa uchováva v uzavretých nádobách pri teplote 20 °C, má v dôsledku prítomnosti oxidu uhličitého v roztoku pretlak najmenej 3,5 bary; a d) v prípade ktorého celkový obsah alkoholu cuvée určenej na jeho prípravu je najmenej 9 obj. %. (6) Akostné aromatické šumivé víno Akostné aromatické šumivé víno je akostné šumivé víno: a) ktoré sa získava tak, že sa pri zostavovaní cuvée použije len hroznový mušt alebo kvasiaci hroznový mušt, ktoré pochádzajú z osobitných muštových odrôd uvedených na zozname, ktorý má Komisia vypracovať prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 112e ods. 1. Akostné aromatické šumivé víno tradične vyrábané tak, že sa pri zostavovaní cuvée používajú vína, má určiť Komisia prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 112e ods. 1; b) ktoré, ak sa uchováva v uzavretých nádobách pri teplote 20 °C, má v dôsledku prítomnosti oxidu uhličitého v roztoku pretlak najmenej 3 bary; c) ktorého skutočný obsah alkoholu nesmie byť menší ako 6 obj. % a d) ktorého celkový obsah alkoholu nesmie byť menší ako 10 obj. %. (7) Sýtené víno Sýtené víno je produkt: a) ktorý sa získava z vína bez chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia; b) z ktorého sa pri otvorení nádoby uvoľňuje oxid uhličitý, ktorý pochádza výhradne alebo čiastočne z pridania tohto plynu, a c) ktorý, ak sa uchováva v uzavretých nádobách pri teplote 20 °C, má v dôsledku prítomnosti oxidu uhličitého v roztoku pretlak najmenej 3 bary. (8) Perlivé víno Perlivé víno je produkt, ktorý: a) sa získava z vína za predpokladu, že takéto víno má celkový obsah alkoholu najmenej 9 obj. %; b) má skutočný obsah alkoholu najmenej 7 obj. %; c) ak sa uchováva v uzavretých nádobách pri teplote 20 °C, má v dôsledku endogénneho oxidu uhličitého v roztoku pretlak najmenej 1 bar a najviac 2,5 baru a d) sa stáča do nádob s objemom najviac 60 litrov. (9) Sýtené perlivé víno Sýtené perlivé víno je produkt, ktorý: a) sa získava z vína; b) má skutočný obsah alkoholu najmenej 7 obj. % a celkový obsah alkoholu najmenej 9 obj. %; c) ak sa uchováva v uzavretých nádobách pri teplote 20 °C, má v dôsledku oxidu uhličitého v roztoku, ktorý bol výhradne alebo čiastočne pridaný, pretlak najmenej 1 bar a najviac 2,5 baru a d) sa stáča do nádob s objemom najviac 60 litrov. (10) Hroznový mušt Hroznový mušt je tekutý produkt získaný z čerstvého hrozna prirodzenou cestou alebo fyzikálnymi procesmi. Povolený skutočný obsah alkoholu hroznového muštu je najviac 1 obj. %. (11) Čiastočne prekvasený hroznový mušt Kvasiaci hroznový mušt je produkt získaný kvasením hroznového muštu so skutočným obsahom alkoholu vyšším ako 1 obj. %, ale nižším ako tri pätiny jeho celkového obsahu alkoholu v objemových percentách. (12) Čiastočne prekvasený hroznový mušt získaný zo zhrozienkovateného hrozna Kvasiaci hroznový mušt získaný zo zhrozienkovateného hrozna je produkt získaný čiastočným prekvasením hroznového muštu získaného zo zhrozienkovateného hrozna, ktorého celkový obsah cukru pred kvasením je najmenej 272 g/l a ktorého obsah prirodzeného alkoholu a skutočný obsah alkoholu je najmenej 8 obj. %. Určité vína, ktoré má Komisia určiť prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 112e ods. 1 a ktoré spĺňajú tieto požiadavky, sa však nepovažujú za kvasiaci hroznový mušt získaný zo zhrozienkovateného hrozna. (13) Zahustený hroznový mušt Zahustený hroznový mušt je nekaramelizovaný hroznový mušt, ktorý sa získava čiastočnou dehydratáciou hroznového muštu vykonanou akoukoľvek povolenou metódou okrem pôsobenia priameho tepla tak, aby hodnota nameraná refraktometrom používaným v súlade s metódou, ktorá sa má predpísať v súlade s článkom 112h ods. 1 tretím pododsekom a článkom 112o písm. d), bola pri teplote 20 °C najmenej 50,9 %. Povolený skutočný obsah alkoholu zahusteného hroznového muštu je najviac 1 obj. %. (14) Rektifikovaný zahustený hroznový mušt Rektifikovaný zahustený hroznový mušt je tekutý nekaramelizovaný produkt, ktorý: a) sa získava čiastočnou dehydratáciou hroznového muštu vykonávanou akoukoľvek povolenou metódou okrem pôsobenia priameho tepla tak, aby hodnota nameraná refraktometrom používaným v súlade s metódou, ktorá sa má predpísať v súlade s článkom 112h ods. 1 tretím pododsekom a článkom 112o písm. d), bola pri teplote 20 °C najmenej 61,7 %; b) bol ošetrený povoleným spôsobom na účely znižovania obsahu kyselín a eliminácie iných zložiek ako cukru; c) má tieto vlastnosti: - pH najviac 5 pri 25 °Brix, - optickú hustotu meranú pri 425 nm a hrúbke 1 cm najviac 0,100 pre hroznový mušt s hustotou 25 °Brix, - obsah sacharózy nezistiteľný analytickou metódou, ktorá sa má určiť, - index Folin-Ciocalteau najviac 6,00 pri 25 °Brix, - titrovateľné kyseliny najviac 15 miliekvivalentov na kilogram celkového obsahu cukrov, - obsah oxidu siričitého najviac 25 miligramov na kilogram celkového obsahu cukrov, - celkový obsah katiónov najviac 8 miliekvivalentov na kilogram celkového obsahu cukrov, - vodivosť pri 25 °Brix a 20 °C najviac 120 mikrosiemens/cm, - obsah hydroxymetylfurfuralu najviac 25 miligramov na kilogram celkového obsahu cukrov, - obsahuje mesoinozitol. Povolený skutočný obsah alkoholu rektifikovaného zahusteného hroznového muštu je najviac 1 obj. %. (15) Víno zo zhrozienkovateného hrozna Víno zo zhrozienkovateného hrozna je produkt, ktorý: a) sa vyrába bez obohacovania z hrozna ponechaného na slnku alebo v tieni na účely čiastočnej dehydratácie; b) má celkový obsah alkoholu najmenej 16 obj. % a skutočný obsah alkoholu najmenej 9 obj. % a c) má obsah prirodzeného alkoholu najmenej 16 obj. % (alebo 272 gramov cukru/liter). (16) Víno z prezretého hrozna Víno z prezretého hrozna je produkt, ktorý: a) sa vyrába bez obohacovania; b) má obsah prirodzeného alkoholu vyšší ako 15 obj. % a c) má celkový obsah alkoholu najmenej 15 obj. % a skutočný obsah alkoholu najmenej 12 obj. %. Členské štáty môžu stanoviť dĺžku zretia tohto produktu. (17) Vínny ocot Vínny ocot je ocot, ktorý: a) sa získava výhradne octovým kvasením vína a b) má celkový obsah kyselín najmenej 60 g/l vyjadrený ako kyselina octová. ČASŤ III. MLIEKO A MLIEČNE VÝROBKY 21. „Mlieko“ je výhradne bežný výlučok mliečnych žliaz cicavcov získaný z jedného alebo viacerých dojení bez toho, že by sa doň niečo pridávalo alebo sa z neho niečo odoberalo. Pojem „mlieko“ však možno použiť: a) pri mlieku spracovanom bez toho, že by sa zmenilo jeho zloženie, alebo pri mlieku s normalizovaným obsahom tuku v zmysle časti IV tejto prílohy; b) v spojení so slovom alebo slovami na označenie druhu, akostnej triedy, pôvodu a/alebo zamýšľaného spôsobu použitia takéhoto mlieka alebo na opis fyzikálneho ošetrenia alebo úpravy zloženia, ktorým sa mlieko podrobilo, za predpokladu, že takáto úprava sa obmedzuje na pridanie a/alebo odobratie prirodzených zložiek mlieka. 22. Na účely tejto časti sú „mliečne výrobky“ výrobky získané výhradne z mlieka, pričom sa môžu pridávať ďalšie látky potrebné pri ich výrobe, pokiaľ sa tieto látky nepoužívajú ako úplná alebo čiastočná náhrada akejkoľvek mliečnej zložky. Výlučne pre mliečne výrobky sa vyhradzujú: a) tieto názvy používané vo všetkých stupňoch uvádzania na trh: i) srvátka ii) smotana iii) maslo iv) cmar v) maslový olej vi) kazeíny vii) bezvodý mliečny tuk (BMT) viii) syr ix) jogurt x) kefír xi) kumys xii) viili/fil xiii) smetana xiv) fil; b) názvy skutočne používané pri mliečnych výrobkoch v zmysle článku 5 smernice 2000/13/ES. 23. Pojem „mlieko“ a názvy mliečnych výrobkov sa môžu používať aj v spojení so slovom alebo slovami na označenie zložených výrobkov, ktorých žiadna časť sa nepoužíva ani sa neplánuje používať ako náhrada mliečnej zložky, pričom mlieko alebo mliečny výrobok je ich základnou časťou, a to v zmysle množstva alebo charakteristiky daného výrobku. 24. Ak nejde o kravské mlieko, uvádza sa pôvod mlieka a mliečnych výrobkov, ktorý má vymedziť Komisia. 25. Označenia uvedené v bodoch 1, 2 a 3 tejto časti sa nesmú použiť pre žiaden iný výrobok, ako výrobky uvedené v danom bode. Toto ustanovenie sa však neuplatňuje na označenie výrobkov, ktorých presná povaha vyplýva jasne z tradičného používania a/alebo keď sa označenia jasne používajú na opis charakteristickej vlastnosti výrobku. 26. Pokiaľ ide o iné výrobky, ako sú výrobky uvedené v bodoch 1,2 a 3 tejto časti, žiadne označenie, obchodný dokument, reklamný materiál ani iná forma reklamy, ako sa vymedzuje v článku 2 smernice Rady 2006/114/ES***, ani žiadna iná forma prezentácie, ktorou sa tvrdí, z ktorej vyplýva alebo ktorá navodzuje dojem, že ide o mliečny výrobok, sa nesmie použiť. Pokiaľ však ide o výrobok obsahujúci mlieko alebo mliečne výrobky, označenie „mlieko“ alebo označenia uvedené v bode 2 druhom pododseku tejto časti sa môžu použiť iba na opis základných surovín a na vymenovanie zložiek v súlade so smernicou 2000/13/ES. ČASŤ IV. MLIEKO NA ĽUDSKÚ SPOTREBU, NA KTORÉ SA VZŤAHUJE ČÍSELNÝ ZNAK KN 0401 I. Vymedzenie pojmov Na účely tejto časti: a) „mlieko“ je produkt dojenia jednej alebo viacerých kráv; b) „konzumné mlieko“ sú výrobky uvedené v bode III, ktoré sú určené na rozvoz spotrebiteľovi bez ďalšieho spracovania; c) „obsah tuku“ je hmotnostný podiel mliečneho tuku na sto dielov daného mlieka; d) „obsah bielkovín“ je hmotnostný podiel bielkovín v sto dieloch daného mlieka (získa sa vynásobením celkového obsahu dusíka v mlieku vyjadreného v hmotnostných percentách číslom 6,38). II. Dodávka alebo predaj konečnému spotrebiteľovi (1) Len mlieko, ktoré vyhovuje požiadavkám stanoveným pre konzumné mlieko, sa môže bez ďalšieho spracovania dodávať alebo predávať konečnému spotrebiteľovi, a to buď priamo, alebo cez medzičlánky, ako sú reštaurácie, nemocnice, jedálne alebo iné podobné zariadenia spoločného stravovania. (2) Obchodné názvy, ktoré sa pre tieto výrobky majú používať, sú uvedené v bode III tejto časti. Tieto názvy sa používajú iba pri výrobkoch uvedených v danom bode bez toho, aby bolo dotknuté ich použitie v zložených označeniach. (3) Členské štáty prijmú opatrenia, aby zabezpečili informovanie spotrebiteľov o povahe a zložení príslušných výrobkov v prípadoch, v ktorých by nedostatok takýchto informácií mohol spotrebiteľa uviesť do omylu. III. Konzumné mlieko 1. Za konzumné mlieko sa pokladajú tieto výrobky: a) surové mlieko: mlieko, ktoré nebolo zahriate na teplotu vyššiu ako 40 °C, ani nebolo podrobené ošetreniu s rovnakým účinkom; b) plnotučné mlieko: tepelne ošetrené mlieko, ktoré z hľadiska obsahu tuku spĺňa niektorú z týchto požiadaviek: i) štandardizované plnotučné mlieko: mlieko s obsahom tuku najmenej 3,50 hmotnostných % (ďalej len „hm. %“). Členské štáty však môžu ustanoviť dodatočnú kategóriu plnotučného mlieka s obsahom tuku najmenej 4,00 hm. %; ii) neštandardizované plnotučné mlieko: mlieko s obsahom tuku, ktorý sa od štádia dojenia nezmenil ani pridaním alebo odobratím mliečnych tukov, ani zmiešaním s mliekom, ktorého prirodzený obsah tuku bol zmenený. Obsah tuku však nesmie byť nižší ako 3,50 hm. %; c) polotučné mlieko: tepelne ošetrené mlieko, ktorého obsah tuku bol znížený na hodnotu najmenej 1,50 hm. % a najviac na 1,80 hm. %; d) odstredené mlieko: tepelne ošetrené mlieko, ktorého obsah tuku bol znížený na hodnotu, ktorá nie je vyššia ako 0,50 hm. %. Tepelne ošetrené mlieko, ktorého obsah tuku nevyhovuje požiadavkám uvedeným v písmenách b), c) a d) prvého pododseku, sa považuje za konzumné mlieko za predpokladu, že obsah tuku je na obale jasne uvedený s presnosťou na jedno desatinné miesto vo forme „… % tuku“ a je ľahko čitateľný. Takéto mlieko sa neuvádza ako plnotučné mlieko, polotučné mlieko ani odstredené mlieko. 2. Bez toho, aby bol dotknutý bod 1 písm. b) bod ii), povoľujú sa iba tieto úpravy: a) s cieľom zachovať obsah tuku stanovený pre konzumné mlieko, úprava prirodzeného obsahu tuku odobratím alebo pridaním smotany alebo pridaním plnotučného, polotučného alebo odstredeného mlieka; b) obohatenie mlieka mliečnymi bielkovinami, minerálnymi soľami alebo vitamínmi; c) zníženie obsahu laktózy premenou na glukózu a galaktózu. Úpravy zloženia mlieka uvedené v písmenách b) a c) sa povoľujú iba vtedy, ak sa nezmazateľne označia na obale výrobku tak, aby boli ľahko viditeľné a čitateľné. Takéto označenie však nezbavuje povinnosti uvádzať výživovú hodnotu podľa smernice Rady 90/496/EHS****. Keď sa pridávajú bielkoviny, musí byť ich obsah v obohatenom mlieku najmenej 3,8 hm. %. Členské štáty však môžu obmedziť alebo zakázať úpravy zloženia mlieka uvedené v písmenách b) a c). 3. Konzumné mlieko musí spĺňať tieto požiadavky: a) mať bod mrazu blízky priemernému bodu mrazu surového mlieka, ktorý sa zaznamenal v oblasti pôvodu zozbieraného konzumného mlieka; b) mať hmotnosť najmenej 1 028 gramov na liter v prípade mlieka, ktoré obsahuje 3,5 hm.% tuku pri teplote 20 °C alebo ekvivalentnú hmotnosť na liter v prípade mlieka s odlišným obsahom tuku; c) obsahovať najmenej 2,9 hm. % bielkovín v prípade mlieka s obsahom 3,5 hm. % tuku alebo ekvivalentnú koncentráciu v prípade mlieka s odlišným obsahom tuku. ČASŤ V. VÝROBKY SEKTOROV HYDINOVÉHO MÄSA Táto časť tejto prílohy sa uplatňuje v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trhy v Únii prostredníctvom obchodných alebo živnostenských aktivít, a to určitých druhov a úprav hydinového mäsa, ako aj prípravkov a výrobkov z hydinového mäsa a drobov týchto druhov: - Gallus domesticus - kačice - husi - morky - perličky. Tieto ustanovenia sa uplatňujú aj na hydinové mäso v slanom náleve, na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN 0210 99 39. I. Vymedzenie pojmov (1) „hydinové mäso“ je hydinové mäso vhodné na ľudskú spotrebu, ktoré neprešlo inou úpravou ako chladením; (2) „čerstvé hydinové mäso“ je hydinové mäso, ktoré predtým, ako sa začalo uchovávať pri teplote medzi – 2 °C a + 4 °C, nikdy pôsobením chladu nestuhlo. Členské štáty však môžu stanoviť mierne odlišné teplotné požiadavky na minimálne časové obdobie potrebné na rozrábanie čerstvého hydinového mäsa a manipuláciu s ním v maloobchode alebo v priestoroch patriacich k miestam predaja, ak sa rozrábanie a manipulácia uskutočňujú výlučne na účely predaja spotrebiteľovi priamo na mieste; (3) „mrazené hydinové mäso“ je hydinové mäso, ktoré sa musí zmraziť čo najskôr v rámci obmedzenia bežných postupov jatočného opracovania a ktoré sa má nepretržite uchovávať pri teplote najviac – 12 °C; (4) „hlboko zmrazené hydinové mäso“ je hydinové mäso, ktoré sa má nepretržite uchovávať pri teplote najviac –18 °C v rámci odchýlok ustanovených v smernici Rady 89/108/EHS*****; (5) „prípravok z hydinového mäsa“ je hydinové mäso vrátane hydinového mäsa rozdeleného na drobné časti, do ktorého sa pridali potraviny, pochutiny alebo prídavné látky alebo ktoré podstúpilo procesy, pri ktorých nedošlo k zmene vnútornej svalovej štruktúry mäsa; (6) „prípravok z čerstvého hydinového mäsa“ je prípravok z hydinového mäsa, na ktorého výrobu sa použilo čerstvé hydinové mäso. Členské štáty však môžu ustanoviť trochu iné teplotné požiadavky, ktoré sa uplatňujú počas potrebného minimálneho časového obdobia a len do tej miery, ktorá je potrebná na uľahčenie rozrábania a manipulácie v závode počas výroby prípravkov z čerstvého hydinového mäsa; (7) „výrobok z hydinového mäsa“ je mäsový výrobok, ako sa vymedzuje v bode 7.1 prílohy I k nariadeniu (ES) č. 853/2004******, na ktorého výrobu sa použilo hydinové mäso. ČASŤ VI. ROZTIERATEĽNÉ TUKY Výrobky uvedené v článku 112f sa nesmú bez spracovania dodávať ani prepravovať ku konečnému spotrebiteľovi priamo, ani prostredníctvom reštaurácií, nemocníc, závodných jedální ani podobných zariadení, ak nespĺňajú požiadavky ustanovené v prílohe. Obchodné názvy týchto výrobkov musia byť názvy špecifikované v tejto časti. Obchodné názvy uvedené ďalej sú vyhradené pre vymedzené výrobky s týmito číselnými znakmi KN a s obsahom tuku najmenej 10 %, ale menej ako 90 hm. %: a) mliečne tuky, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 0405 a ex 2106; b) tuky, na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN ex1517; c) tuky zložené z rastlinných a/alebo živočíšnych produktov, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN ex 1517 a ex 2106. Množstvo tuku bez soli musí predstavovať najmenej dve tretiny sušiny. Tieto obchodné názvy sa však uplatňujú iba na výrobky, ktoré zostávajú tuhé pri teplote 20 °C a ktoré sú vhodné na použitie ako nátierky. Tieto vymedzenia pojmov sa neuplatňujú na: a) označenie výrobkov, ktorých presná povaha jasne vyplýva z tradičného používania a/alebo keď je zrejmé, že sa označenia používajú na opis charakteristickej vlastnosti daného výrobku; b) koncentrované výrobky (maslo, margarín, tukové zmesi) s obsahom tuku najmenej 90 %. Skupina tukov | Obchodný názov | Kategórie výrobkov | Vymedzenie pojmov | Doplňujúci opis kategórie s uvedením obsahu tuku v hmotnostných % | A. Mliečne tuky Výrobky v podobe tuhej, tvárnej emulzie, prevažne typu voda v oleji, získané výhradne z mlieka a/alebo určitých mliečnych výrobkov, kde tuk tvorí podstatnú zložku. Pri výrobe však môžu byť pridané aj iné látky pod podmienkou, že sa nepoužijú na účely náhrady niektorej mliečnej zložky alebo jej časti. | 1. maslo 2. maslo s trojštvrtinovým obsahom tuku(*) 3. maslo s polovičným obsahom tuku(**) 4. mliečna nátierka X % | Výrobok s obsahom mliečneho tuku najmenej 80 %, ale menej ako 90 %, s obsahom vody najviac 16 % a s obsahom netukovej mliečnej sušiny najviac 2 %. Výrobok s obsahom mliečneho tuku najmenej 60 %, ale najviac 62 %. Výrobok s obsahom mliečneho tuku najmenej 39 %, ale najviac 41 %. Výrobok s týmito obsahmi mliečneho tuku: - menej ako 39 %, - viac ako 41 %, ale menej ako 60 %, - viac ako 62 %, ale menej ako 80 %. | B. Tuky Výrobky v podobe tuhej, tvárnej emulzie, prevažne typu voda v oleji, získané z tuhých a/alebo tekutých rastlinných a/alebo živočíšnych tukov vhodných na ľudskú spotrebu, s obsahom mliečneho tuku najviac 3 % z celkového obsahu tuku. | 1. margarín 2. margarín s trojštvrtinovým obsahom tuku(***) 3. margarín s polovičným obsahom tuku(****) 4. tukové nátierky X % | Výrobok získaný z rastlinného a/alebo živočíšneho tuku s obsahom tuku najmenej 80 %, ale menej ako 90 %. Výrobok získaný z rastlinných a/alebo živočíšnych tukov s obsahom tuku najmenej 60 %, ale najviac 62 %. Výrobok získaný z rastlinných a/alebo živočíšnych tukov s obsahom tuku najmenej 39 %, ale najviac 41 %. Výrobok získaný z rastlinných a/alebo živočíšnych tukov s týmito obsahmi tuku: - menej ako 39 %, - viac ako 41 %, ale menej ako 60 %, - viac ako 62 %, ale menej ako 80 %. | Skupina tukov | Obchodný názov | Kategórie výrobkov | Vymedzenie pojmov | Doplňujúci opis kategórie s uvedením obsahu tuku v hmotnostných % | C. Tuky zložené z rastlinných a/alebo živočíšnych produktov Výrobky vo forme tuhej a tvárnej emulzie, prevažne typu voda v oleji, získané z tuhých a/alebo tekutých rastlinných a/alebo živočíšnych tukov vhodných na ľudskú spotrebu, s obsahom mliečneho tuku od 10 % do 80 % z celkového obsahu tuku. | 1. zmes 2. zmes s trojštvrtinovým obsahom tuku(*****) 3. zmes s polovičným obsahom tuku(******) 4. zmesná nátierka X % | Výrobok získaný zo zmesi rastlinných a/alebo živočíšnych tukov s obsahom tuku najmenej 80 %, ale menej ako 90 %. Výrobok získaný zo zmesi rastlinných a/alebo živočíšnych tukov s obsahom tuku najmenej 60 %, ale najviac 62 %. Výrobok získaný zo zmesi rastlinných a/alebo živočíšnych tukov s obsahom tuku najmenej 39 %, ale najviac 41 %. Výrobok získaný zo zmesi rastlinných a/alebo živočíšnych tukov s týmito obsahmi tuku: - menej ako 39 %, - viac ako 41 %, ale menej ako 60 %, - viac ako 62 %, ale menej ako 80 %. | (*) Zodpovedá pojmu „smør 60“ v dánčine. (**) Zodpovedá pojmu „smør 40“ v dánčine. (***) Zodpovedá pojmu „margarine 60“ v dánčine. (****) Zodpovedá pojmu „margarine 40“ v dánčine. (*****) Zodpovedá pojmu „blandingsprodukt 60“ v dánčine. (******) Zodpovedá pojmu „blandingsprodukt 40“ v dánčine. | Poznámka: Mliečnu tukovú zložku výrobkov uvedených v tejto časti možno upraviť iba fyzikálnymi procesmi. ČASŤ VII. NÁZVY A VYMEDZENIA OLIVOVÉHO OLEJA A OLEJOV Z OLIVOVÝCH VÝLISKOV Uvádzanie názvov a vymedzení olivových olejov a olejov z olivových výliskov uvedených v tejto časti je povinné pri uvádzaní dotknutých výrobkov na trh v Únii, a ak sú v súlade so záväznými medzinárodnými predpismi, aj pri obchodovaní s tretími krajinami. V rámci maloobchodu sa môžu uvádzať na trh iba oleje uvedené v bode 1 písm. a) a b) a v bodoch 3 a 6 tejto časti. (1) Panenské olivové oleje Oleje, ktoré sa získali z plodov olivovníka výlučne mechanickými alebo inými fyzikálnymi postupmi za podmienok bez následkov zmeny oleja, ktoré nepodliehali inej technologickej operácii okrem opláchnutia, dekantácie, odstredenia alebo filtrácie, s vylúčením olejov získaných s použitím rozpúšťadiel alebo s použitím pomocných látok vyznačujúcich sa chemickým alebo biochemickým pôsobením alebo procesov reesterifikácie a akýchkoľvek zmesí s olejmi iných druhov. Panenské olivové oleje sa triedia a označujú výhradne takto: a) extra panenský olivový olej Panenský olivový olej, ktorého maximálna voľná kyslosť vyjadrená ako kyselina olejová je 0,8 g na 100 g a ktorého ostatné vlastnosti sú v súlade s vlastnosťami ustanovenými pre túto kategóriu. b) panenský olivový olej Panenský olivový olej, ktorého maximálna voľná kyslosť vyjadrená ako kyselina olejová je 2 g na 100 g a ktorého ostatné vlastnosti sú v súlade s vlastnosťami ustanovenými pre túto kategóriu. c) Lampantový panenský olivový olej Panenský olivový olej, ktorého maximálna voľná kyslosť vyjadrená ako kyselina olejová je viac ako 2 g na 100 g a/alebo ktorého ostatné vlastnosti sú v súlade s vlastnosťami ustanovenými pre túto kategóriu. (2) Rafinovaný olivový olej Olivový olej získaný rafinovaním panenského olivového oleja, ktorého maximálna voľná kyslosť vyjadrená ako kyselina olejová je najviac 0,3 g na 100 g a ktorého ostatné vlastnosti sú v súlade s vlastnosťami ustanovenými pre túto kategóriu. (3) Olivový olej — zložený z rafinovaných olivových olejov a panenských olivových olejov Olivový olej, ktorý sa získal zmiešaním rafinovaného olivového oleja a panenského olivového oleja iného ako lampantového olivového oleja, ktorého maximálna voľná kyslosť vyjadrená ako kyselina olejová je najviac 1 g na 100 g a ktorého ostatné vlastnosti sú v súlade s vlastnosťami ustanovenými pre túto kategóriu. (4) Surový olej z olivových výliskov Olej, ktorý sa získal z olivových výliskov s použitím rozpúšťadiel alebo fyzikálnymi spôsobmi, alebo olej, ktorý zodpovedá lampantovému olivovému oleju s výnimkou určitých špecifických vlastností, okrem oleja, ktorý sa získal reesterifikáciou, a okrem zmesí s inými druhmi olejov, a ktorého ostatné vlastnosti sú v súlade s vlastnosťami ustanovenými pre túto kategóriu. (5) Rafinovaný olej z olivových výliskov Olej, ktorý sa získal rafináciou surového oleja z olejových výliskov, ktorého maximálna voľná kyslosť vyjadrená ako kyselina olejová je najviac 0,3 g na 100 g a ktorého ostatné vlastnosti sú v súlade s vlastnosťami ustanovenými pre túto kategóriu. (6) Olej z olivových výliskov Olej, ktorý sa získal zmiešaním rafinovaného oleja z olivových výliskov a panenského olivového oleja iného ako lampantového olivového oleja, ktorého maximálna voľná kyslosť vyjadrená ako kyselina olejová je najviac 1 g na 100 g a ktorého ostatné vlastnosti sú v súlade s vlastnosťami ustanovenými pre túto kategóriu. Dodatok k časti II prílohy XIIa Vinohradnícke zóny Vinohradnícke zóny sú tieto: (1) Vinohradnícka zóna A, ktorú tvoria: a) v Nemecku: plochy vysadené viničom okrem tých, ktoré sú zahrnuté v bode 2 písm. a); b) v Luxembursku: luxemburská vinohradnícka oblasť; c) v Belgicku, Dánsku, Holandsku, Írsku, Poľsku, Spojenom kráľovstve a vo Švédsku: vinohradnícke oblasti týchto krajín; d) v Českej republike: vinohradnícka oblasť Čechy. (2) Vinohradnícka zóna B, ktorú tvoria: a) v Nemecku: plochy vysadené viničom v špecifikovanej oblasti Baden; b) vo Francúzsku: plochy vysadené viničom v departementoch, ktoré sa neuvádzajú v tejto prílohe, a v týchto departementoch: - Alsasko: Bas-Rhin, Haut-Rhin, - Lotrinsko: Meurthe-et-Moselle, Meuse, Moselle, Vosges, - Champagne: Aisne, Aube, Marne, Haute-Marne, Seine-et-Marne, - Jura: Ain, Doubs, Jura, Haute-Saône, - Savojsko: Savoie, Haute-Savoie, Isère (obec Chapareillan), - Val de Loire: Cher, Deux-Sèvres, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher, Loire-Atlantique, Loiret, Maine-et-Loire, Sarthe, Vendée, Viene a plochy vysadené viničom v arrondissemente Cosne-sur-Loire v departemente Nièvre; c) v Rakúsku: rakúska vinohradnícka oblasť; d) v Českej republike: vinohradnícka oblasť Morava a plochy vysadené viničom, ktoré nie sú zahrnuté v bode 1 písm. d); e) na Slovensku: plochy vysadené viničom v týchto oblastiach: Malokarpatská vinohradnícka oblasť, Južnoslovenská vinohradnícka oblasť, Nitrianska vinohradnícka oblasť, Stredoslovenská vinohradnícka oblasť a Východoslovenská vinohradnícka oblasť a vinohradnícke plochy, ktoré nie sú zahrnuté v bode 3 písm. f); f) v Slovinsku: plochy vysadené viničom v týchto oblastiach: - v oblasti Podravje: Štajerska Slovenija, Prekmurje, - v oblasti Posavje: Bizeljsko Sremič, Dolenjska a Bela krajina a plochy vysadené viničom v oblastiach, ktoré nie sú zahrnuté v bode 4 písm. d); g) v Rumunsku: v oblasti Podișul Transilvaniei. (3) Vinohradnícka zóna C I, ktorú tvoria: a) vo Francúzsku: plochy vysadené viničom: - v týchto departementoch: Allier, Alpes-de-Haute-Provence, Hautes-Alpes, Alpes-Maritimes, Ariège, Aveyron, Cantal, Charente, Charente-Maritime, Corrèze, Côte-d‘Or, Dordogne, Haute-Garonne, Gers, Gironde, Isère (okrem obce Chapareillan), Landes, Loire, Haute-Loire, Lot, Lot-et-Garonne, Lozère, Nièvre (okrem arrondissementu Cosne-sur-Loire), Puy-de-Dôme, Pyrénées-Atlantiques, Hautes-Pyrénées, Rhône, Saône-et-Loire, Tarn, Tarn-et-Garonne, Haute-Vienne, Yonne, - v arrondissementoch Valence a Die v departemente Drôme (okrem kantónov Dieulefit, Loriol, Marsanne a Montélimar), - v arrondissemente Touron, v kantónoch Antraigues, Burzet, Coucouron, Montpezat-sous-Bauzon, Privas, Saint-Etienne de Lugdarès, Saint-Pierreville, Valgorge a Voulte-sur-Rhône v departemente Ardèche; b) v Taliansku: plochy vysadené viničom v oblasti Valle d‘Aosta a v provinciách Sondrio, Bolzano, Trento a Belluno; c) v Španielsku: plochy vysadené viničom v provinciách: A Coruña, Asturias, Cantabria, Guipúzcoa a Vizcaya; d) v Portugalsku: plochy vysadené viničom v tej časti regiónu Norte, ktorá zodpovedá označeniu vinohradníckeho rajóna „Vinho Verde“, ako aj „Concelhos de Bombarral, Laurinhã, Mafra e Torres Vedras“ (okrem „Freguesias da Carvoeira e Dois Portos“), ktoré patria do „Região viticola da Extremadura“; e) v Maďarsku: všetky plochy vysadené viničom; f) na Slovensku: plochy vysadené viničom v Tokajskej vinohradníckej oblasti; g) v Rumunsku: plochy vysadené viničom, ktoré nie sú zahrnuté v bode 2 písm. g) alebo bode 4 písm. f). (4) Vinohradnícka zóna C II, ktorú tvoria: a) vo Francúzsku: plochy vysadené viničom: - v týchto departementoch: Aude, Bouches-du-Rhône, Gard, Hérault, Pyrénées-Orientales (okrem kantónov Olette a Arles-sur-Tech), Vaucluse, - v časti departementu Var, ktorá je z juhu ohraničená severnou hranicou obcí Evenos, Le Beausset, Solliès-Toucas, Cuers, Puget-Ville, Collobrières, La Garde-Freinet, Plan-dela-Tour a Sainte-Maxime, - v arrondissemente Nyons a kantóne Loriol-sur-Drôme v departemente Drôme, - v tých častiach departementu Ardèche, ktoré nie sú uvedené v bode 3 písm. a); b) v Taliansku: plochy vysadené viničom v týchto oblastiach: Abruzzo, Campania, Emilia-Romagna, Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardsko (okrem provincie Sondrio), Marche, Molise, Piemont, Toskánsko, Umbria, Veneto (okrem provincie Belluno) vrátane ostrovov patriacich k týmto oblastiam, ako napríklad Elba a ostatné ostrovy z Toskánskeho súostrovia, Pontinské ostrovy, Capri a Ischia; c) v Španielsku: plochy vysadené viničom v týchto provinciách: - Lugo, Orense, Pontevedra, - Ávila (okrem obcí, ktoré zodpovedajú označeniu vinohradníckeho rajóna „comarca“ Cebreros), Burgos, León, Palencia, Salamanca, Segovia, Soria, Valladolid, Zamora, - La Rioja, - Álava, - Navarra, - Huesca, - Barcelona, Girona, Lerida, - v časti provincie Zaragoza, ktorá leží na sever od rieky Ebro, - v obciach provincie Tarragona, na ktoré sa vzťahuje označenie pôvodu Penedés, - v časti provincie Tarragona, ktorá zodpovedá označeniu vinohradníckeho rajóna „comarca“ Conca de Barberá; d) v Slovinsku: plochy vysadené viničom v týchto oblastiach: Brda alebo Goriška Brda, Vipavska dolina alebo Vipava, Kras a Slovenska Istra; e) v Bulharsku: plochy vysadené viničom v týchto oblastiach: Dunavska Ravnina (Дунавска равнина), Černomorski Rajon (Черноморски район), Rozova Dolina (Розова долина); f) v Rumunsku: plochy vysadené viničom v týchto oblastiach: Dealurile Buzăului, Dealu Mare, Severinului a Plaiurile Drâncei, Colinele Dobrogei, Terasele Dunării, južná vinohradnícka oblasť vrátane piesočnatých a iných priaznivých oblastí. (5) Vinohradnícka zóna C III a), ktorú tvoria: a) v Grécku: plochy vysadené viničom na území týchto nomoi: Florina, Imathia, Kilkis, Grevena, Larisa, Ioannina, Levkas, Akhaia, Messinia, Arkadia, Korinthia, Iraklio, Khania, Rethimni, Samos, Lasithi a ostrov Thira (Santorini); b) na Cypre: plochy vysadené viničom v nadmorskej výške nad 600 metrov; c) v Bulharsku: plochy vysadené viničom, ktoré nie sú zahrnuté v bode 4 písm. e). (6) Vinohradnícka zóna C III b), ktorú tvoria: a) vo Francúzsku: plochy vysadené viničom: - v departementoch Korziky, - v časti departementu Var, ktorá sa nachádza medzi morom a hranicou, ktorú tvoria obce (vrátane ich územia) Evenos, Le Beausset, Solliès-Toucas, Cuers, Puget-Ville, Collobrières, La Garde-Freinet, Plan-de-la-Tour a Sainte Maxime, - v kantónoch Olette a Arles-sur-Tech v departemente Pyrénées-Orientales; b) v Taliansku: plochy vysadené viničom v týchto oblastiach: Calabria, Basilicata, Apulia, Sardínia a Sicília vrátane ostrovov patriacich k týmto oblastiam ako Pantelleria a Liparské, Egadské a Pelagické ostrovy; c) v Grécku: plochy vysadené viničom, ktoré nie sú uvedené v bode 5 písm. a); d) v Španielsku: plochy vysadené viničom, ktoré nie sú zahrnuté v bode 3 písm. c) alebo bode 4 písm. c); e) v Portugalsku: plochy vysadené viničom v oblastiach, ktoré nie sú zahrnuté v bode 3 písm. d); f) na Cypre: plochy vysadené viničom v nadmorskej výške nepresahujúcej 600 metrov; g) na Malte: plochy vysadené viničom. Vymedzenie území, ktoré patria k správnym jednotkám uvedeným v tejto prílohe, vychádza z vnútroštátnych právnych predpisov platných k 15. decembru 1981, v prípade Španielska z vnútroštátnych právnych predpisov platných k 1. marcu 1986 a v prípade Portugalska z vnútroštátnych právnych predpisov platných k 1. marcu 1998.“ Príloha XIIbMedzinárodné organizácie uvedené v článku 112b ods. 3 - Codex Alimentarius - Európska hospodárska komisia OSN. Príloha XIIc Časť I OBOHACOVANIE, ZVYŠOVANIE A ZNIŽOVANIE OBSAHU KYSELÍN V URČITÝCH VINOHRADNÍCKYCH ZÓNACH A. Povolené hodnoty obohacovania 1. Ak je to v dôsledku klimatických podmienok v určitých vinohradníckych zónach Únie uvedených v dodatku k časti II prílohy XIIa nutné, môžu dotknuté členské štáty povoliť doplnenie obsahu prirodzeného alkoholu v objemových percentách v prípade čerstvého hrozna, hroznového muštu, kvasiaceho hroznového muštu, ešte kvasiaceho mladého vína a vína získaného z muštových odrôd, ktoré možno klasifikovať v súlade s článkom 112i. 2 Zvyšovanie obsahu prirodzeného alkoholu v objemových percentách sa dosahuje enologickými postupmi uvedenými v oddiele B a nesmú sa ním presiahnuť tieto hodnoty: a) 3 obj. % vo vinohradníckej zóne A uvedenej v dodatku k časti II prílohy XIIa; b) 2 obj. % vo vinohradníckej zóne B uvedenej v dodatku k časti II prílohy XIIa; c) 1,5 obj. % vo vinohradníckych zónach C uvedených v dodatku k časti II prílohy XIIa. 3 V rokoch s mimoriadne nepriaznivými klimatickými podmienkami môžu členské štáty požiadať, aby sa hodnoty ustanovené v bode 2 zvýšili o 0,5 %. Komisia ako odpoveď na túto žiadosť a na základe právomocí uvedených v článku 112o písm. d) čo najskôr prijme vykonávací akt. Komisia sa snaží prijať rozhodnutie do štyroch týždňov po podaní žiadosti. B. Procesy obohacovania 1. Zvyšovanie obsahu prirodzeného alkoholu v objemových percentách ustanovené v oddiele A možno vykonávať výhradne: a) v prípade čerstvého hrozna, kvasiaceho hroznového muštu alebo ešte kvasiaceho mladého vína pridaním sacharózy, zahusteného hroznového muštu alebo rektifikovaného zahusteného hroznového muštu; b) v prípade hroznového muštu pridaním sacharózy, zahusteného hroznového muštu alebo rektifikovaného zahusteného hroznového muštu alebo čiastočným zahustením vrátane reverznej osmózy; c) v prípade vína čiastočným zahustením prostredníctvom chladenia. 2. Procesy uvedené v bode 1 sa navzájom vylučujú, ak sú víno alebo hroznový mušt obohatené zahusteným hroznovým muštom alebo rektifikovaným zahusteným hroznovým muštom a vypláca sa pomoc podľa článku 103y. 3. Pridávanie sacharózy ustanovené v bode 1 písm. a) a b) sa môže uskutočňovať len suchým cukrením a len v týchto oblastiach: a) vo vinohradníckej zóne A uvedenej v dodatku k časti II prílohy XIIa, b) vo vinohradníckej zóne B uvedenej v dodatku k časti II prílohy XIIa, c) vo vinohradníckej zóne C uvedenej v dodatku k časti II prílohy XIIa; s výnimkou vinohradov v Taliansku, Grécku, Španielsku, Portugalsku, na Cypre a vinohradov vo francúzskych departementoch, ktoré patria do súdnej právomoci odvolacích súdov: - Aix-en-Provence, - Nîmes, - Montpellier, - Toulouse, - Agen, - Pau, - Bordeaux, - Bastia. V uvedených francúzskych departementoch však môžu obohacovanie suchým cukrením ako výnimku povoliť vnútroštátne orgány. Akékoľvek takéto povolenie Francúzsko bezodkladne oznámi Komisii a ostatným členským štátom. 4. Pr