[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 12.10.2010 KOM(2010) 560 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Otázky bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori {SEK(2010) 1193 v konečnom znení} OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Otázky bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori 1. Úvod Explózia vrtnej plošiny Deepwater Horizon v Mexickom zálive 20. apríla 2010 a následný únik obrovského množstva ropy z vrtu na morskom dne spôsobili významné environmentálne, hospodárske a spoločenské škody[1]. Keďže niektoré územia pobrežných vôd EÚ sa intenzívne využívajú na ťažbu ropy a zemného plynu[2] a na ďalších prebieha prieskum ložísk, EÚ má rozhodujúci záujem na tom, aby sa podobným katastrofám predchádzalo. Hoci vyšetrovanie príčin nehody, zisťovanie jej celkového dosahu na ekosystémy v rámci Mexického zálivu i mimo neho a objasňovanie otázok zodpovednosti, ktoré s ňou súvisia, ešte prebiehajú, je možné už teraz získať prvé skúsenosti a podniknúť príslušné kroky. Počet zariadení na mori presahuje iba v severovýchodnom Atlantickom oceáne 1 000. Hoci sa zariadenia v Čiernom a Baltskom mori počítajú na jednociferné čísla, vo vodách EÚ v Stredozemnom mori je v prevádzke v súčasnosti viac ako 100 zariadení. Plány nového prieskumu ložísk boli predložené v oblastiach Malty a Cypru. Prieskum ložísk alebo ťažba ropy a zemného plynu sa takisto uskutočňuje v blízkosti EÚ, a to v pobrežných oblastiach Alžírska, Chorvátska, Egypta, Izraela, Líbye, Tuniska, Turecka a Ukrajiny. Hlavné zariadenia na mori v rámci a v okolí Európy [pic] Zdroj: Európska agentúra pre životné prostredie Ani európsky priemysel ťažby ropy a zemného plynu na mori sa v minulosti nevyhol závažným nehodám, ako to dokazuje Piper Alpha a Alexander Kielland v Severnom mori[3]. Následne zaviedlo mnoho európskych krajín v posledných rokoch prísne požiadavky na bezpečnosť a regulačné režimy. Skúsenosti vyplývajúce z Deepwater Horizon musia viesť k úprimnej reflexii, a to aj v Európe, o tom, či sú súčasné regulačné rámce a prax adekvátne, pokiaľ ide o bezpečnosť a havarijnú pripravenosť a reakciu. Potrebu takejto reflexie ešte zvýrazňuje transformácia európskeho priemyslu ťažby ropy a zemného plynu v reakcii na postupné vyčerpávanie „jednoduchých“ úložísk ropy a zemného plynu. Prieskum ložísk sa presúva do komplexnejších prostredí, ktoré sú charakteristické úložiskami s vysokým tlakom/vysokou teplotou, veľkou hĺbkou vody a/alebo klimatickými podmienkami, ktoré môžu komplikovať kontrolu podmorských zariadení a reakcie na nehody. Zároveň však starne prevádzkové vybavenie vyťažených polí a často ho preberajú špecializovaní prevádzkovatelia s nižším kapitálovým základom. Záujmom EÚ je zachovať domácu ťažbu ropy a zemného plynu na zabezpečenie energetických dodávok a na udržanie pracovných miest a možností podnikania v európskom hospodárstve. Hoci vo väčšine ľudských činností vrátane priemyselného odvetvia ťažby uhľovodíkov na mori nie je možné úplne vylúčiť riziká, musí sa zaručiť bezpečnosť a celistvosť činností a istota maximálnej ochrany európskych občanov a životného prostredia. Rozsah a závažnosť nehody Deepwater Horizon spôsobili, že Komisia už v máji začala bezodkladne hodnotiť bezpečnosť činností prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v európskych vodách. Prostredníctvom preskúmania platných európskych právnych predpisov a konzultáciami s priemyselným odvetvím a príslušnými orgánmi členských štátov[4], Komisia v júli[5] identifikovala päť hlavných oblastí, kde je potrebné vykonať opatrenia na zachovanie bezpečnostných a environmentálnych kritérií EÚ: - dôkladné postupy vydávania povolení, - zlepšené kontroly zo strany verejných orgánov, - riešenie medzier v platných právnych predpisoch, - posilnená reakcia EÚ na katastrofy, a - medzinárodná spolupráca na podporu bezpečnosti a schopnosti reakcie na mori v celosvetovom meradle. V členských štátoch a v priemyselnom odvetví už existuje množstvo konkrétnych najlepších postupov týkajúcich sa bezpečnosti, pripravenosti a reakcie. Riziko, ktoré predstavuje rozsiahla nehoda na mori, si však vyžaduje, aby sa najlepšie postupy stali normou v celej EÚ a jej vodách[6]. Takouto vysokou jednotnou úrovňou bezpečnosti sa dosiahne plná dôvera verejnosti a podporí sa úsilie EÚ zaistiť vysokú úroveň bezpečnosti, pripravenosti a reakcie aj za európskymi hranicami, a to tak v rámci iných jurisdikcií, ako aj v medzinárodných vodách. Takýto stav možno dosiahnuť prostredníctvom cielených činností európskych verejných orgánov a silného partnerstva medzi všetkými zúčastnenými stranami, teda inštitúciami EÚ, členskými štátmi, priemyselným odvetvím, mimovládnymi organizáciami a inými stranami, v súlade so zásadami integrovanej námornej politiky EÚ. Európsky parlament vydal uznesenie o činnosti EÚ v oblasti prieskumu ložísk a ťažby na mori, v ktorom vyzýva Komisiu, aby predložila komplexný právny rámec zabezpečujúci jednotné vysoké bezpečnostné normy, ktoré by sa uplatňovali v EÚ a tretích krajinách, a obsahujúci návrhy týkajúce sa inter alia prevencie nehôd, reakcie na katastrofy a zodpovednosti[7]. Toto oznámenie je prvým krokom k uvedenému cieľu. 2. Zabezpečenie „najlepších postupov“ v rámci Európy Zvýšenie bezpečnosti občanov a ochrana životného prostredia nemôžu závisieť od voľného uváženia priemyselného odvetvia a samoregulácie. Regulačným režimom sa musí zabezpečiť, aby priemyselné odvetvie dosiahlo súlad s jasnými, pevnými a ambicióznymi pravidlami umožňujúcimi bezpečné a udržateľné činnosti. Navyše sa týmto režimom musí stanoviť vysoká úroveň transparentnosti, ktorá priemyselnému odvetviu a verejným orgánom umožní dokázať akejkoľvek zúčastnenej strane, že činnosti, ktoré sú rizikom pre život, životné prostredie alebo majetok, sú vhodne riadené a kontrolované. Zatiaľ čo medzinárodné režimy činností ťažby ropy a zemného plynu na mori nie sú buď úplne rozvinuté alebo im chýbajú vynucovacie mechanizmy, situácia v Európe je vo veľkej miere určená ustanoveniami vo vnútroštátnych právnych predpisoch individuálnych členských štátov, keďže právne predpisy EÚ buď nepokrývajú rôzne príslušné aspekty odvetvia alebo stanovujú iba minimálny výkon. Ustanovenia, ktoré sa uplatňujú na činnosti na mori, sú často rozdelené v rôznych legislatívnych opatreniach EÚ. Výsledkom sú rozdielne režimy vydávania povolení, prevádzkovej bezpečnosti a ochrany životného prostredia, ktoré sa v jednotlivých členských štátoch značne líšia. Táto rôznorodosť komplikuje pochopenie a riadenie verejného zdravia, bezpečnosti a environmentálnych rizík v Európe a zvyšuje náklady pre spoločnosti. A čo je ešte dôležitejšie, riskuje sa tak spomalenie koordinovanej reakcie na nehody, ktoré ovplyvňujú viacero členských štátov, keďže technické normy, formáty údajov a postupy reakcie sa líšia v Európe a aj v rámci toho istého úmoria. Komisia navrhuje vytvoriť dôkladný a komplexný právny rámec pre prieskumné a ťažobné činnosti na mori v Európe, ktorým by sa zabezpečilo uplatňovanie najlepších postupov v rámci celej EÚ. Vyššia úroveň ochrany prinesie výhody európskym občanom a životnému prostrediu, a zároveň bude priemyselné odvetvie ťažiť najmä zo zjednodušenia a vyrovnania podmienok. V tejto súvislosti existuje viacero možností, napríklad jednotlivo zmeniť a doplniť rôzne akty súčasnej legislatívy, navrhnúť konsolidované právne predpisy pre činnosti na mori alebo vypracovať mierne právne nástroje, ktoré by dopĺňali súčasné právne predpisy. Otázky možného rizika, potreby právnej istoty a zásad „lepšej právnej regulácie“ hovoria podľa názoru Komisie v prospech jednotného nového aktu špecifických právnych predpisov týkajúcich sa činností prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, s možnosťou podpory miernymi právnymi nástrojmi (usmernenia). 2.1. Rozhodujúca úloha zodpovedného vydávania povolení Vydávanie povolení je prvým kľúčovým nástrojom na zaistenie bezpečnosti nových vrtných činností v komplexnom prostredí. V Zmluve o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa v rámci vytvorenia a fungovania vnútorného trhu a so zreteľom na potrebu zachovávať a zlepšovať životné prostredie stanovuje politika Únie v oblasti energetiky[8]. Stanovuje sa v nej tiež, že členské štáty majú právo určiť podmienky pre využívanie svojich energetických zdrojov, svoju voľbu medzi rôznymi zdrojmi energie a všeobecnú štruktúru svojho zásobovania bez toho, aby bola dotknutá politika životného prostredia Únie[9]. Súčasné právne predpisy EÚ o vydávaní povolení[10] sa zaoberajú iba konkurenčnými aspektmi postupov vydávania povolení s cieľom zabezpečiť rovnocenný prístup k vnútroštátnym kolám ponukového konania pre subjekty z celej EÚ. Každý členský štát teda vydáva povolenia a ďalšie schválenia potrebné na prieskum a ťažbu zdrojov uhľovodíkov v rámci svojho územia a vo vodách patriacich do jeho jurisdikcie, pričom si stanovuje svoje vlastné požiadavky na udeľovanie povolení. Súhlas jednotlivých členských štátov s vrtnými činnosťami v ich pobrežnej oblasti môže však mať značný vplyv na iné členské štáty. Environmentálne, hospodárske a sociálne škody spôsobené závažným únikom ropy ovplyvňujú morské a pobrežné oblasti bez ohľadu na štátne hranice. Je preto nevyhnutné, aby postupy vydávania povolení boli v celej Európe v súlade s určitými základnými spoločnými kritériami. Vnútroštátne postupy vydávania povolení by sa vo všetkých členských štátoch mali zrevidovať tak, aby odrážali uznávané najlepšie postupy a zahŕňali záväzky Únie týkajúce sa bezpečnosti, verejného zdravia, environmentálneho správania, rizikového manažmentu a nezávislého overovania. Režim vydávania povolení je potrebné podporiť jednoznačným režimom zodpovednosti, ktorý musí zahŕňať adekvátne nástroje finančného zabezpečenia na pokrytie vážnych nehôd. Je potrebné zhodnotiť súčasné nástroje finančného zabezpečenia, pokiaľ ide o finančné limity, a tieto nástroje môžu byť vhodne doplnené o nástroje na pokrytie rizika, ako sú fondy, poistenie, záruky atď. - Kľúčové požiadavky na vydávanie povolení pre ťažbu a produkciu uhľovodíkov by mali byť definované na úrovni EÚ. Komisia v tejto súvislosti pripraví v roku 2011 návrhy, ktoré budú založené na hodnotení vplyvu. Kľúčové požiadavky, ktoré sa majú zhodnotiť, zahŕňajú: - Predloženie kompletnej „dokumentácie o bezpečnosti“ a súvisiacej dokumentácie o zdraví a bezpečnosti[11] pre každú prevádzku, v ktorej budú podrobne opísané ustanovenia na riešenie kritických udalostí vrátane akejkoľvek sprievodnej činnosti, ktorá by mohla spôsobiť vážne nehody. - Preukázanie technickej schopnosti prípadných prevádzkovateľov prijať všetky príslušné opatrenia s cieľom predchádzať kritickým situáciám a reagovať na ne, pri ktorom sa zohľadnia prevádzkové podmienky daného miesta a charakter činností, na ktoré sa konkrétne povolenie vydáva. - Finančná spôsobilosť vysporiadať sa s následkami nepredvídateľných udalostí vrátane možnej účasti na vhodných systémoch poistenia alebo nástrojoch pokrývajúcich riziko. 2.2. Regulačný režim vedúci k najvyššej miere bezpečnosti prevádzok Fragmentácia právnych rámcov v EÚ sa netýka iba fázy vydávania povolení, ale tiež prevádzok zariadení. Odlišnosti sa vyskytujú v spôsobe, akým členské štáty transponujú minimálne požiadavky zo smerníc EÚ o verejnom zdraví a bezpečnosti do vnútroštátnych právnych predpisov, keďže členským štátom sa povoľuje zachovať alebo zaviesť prísnejšie opatrenia, ako sú opatrenia stanovené v minimálnych požiadavkách. Výsledkom toho je skutočnosť, že viacero vrtných plošín prevádzkovaných tou istou spoločnosťou vo vodách rôznych členských štátov sa môže riadiť rôznymi regulačnými požiadavkami. Zložitosť systému môže okrem zjavných výziev týkajúcich sa celistvosti bezpečnostných opatrení viesť najmä k dodatočným nákladom pre priemyselné odvetvia a môže narúšať fungovanie vnútorného trhu. V záujme zaručenia maximálnej bezpečnosti a vyrovnania podmienok pre priemyselných prevádzkovateľov je potrebné navrhnúť požiadavky uplatniteľné na priemyselné odvetvie prostredníctvom stanovenia cieľov, prípadne normatívnymi právnymi predpismi podľa jednotných kritérií, ktoré zohľadňujú najlepšie postupy v sektore a musia sa prísne dodržiavať. Tieto požiadavky musia okrem finančnej a technickej spôsobilosti zahŕňať kľúčové prvky ochrany zdravia a bezpečnosti pracovníkov na zariadeniach na mori, zabezpečovať celistvosť zariadení, poskytovať vysokú úroveň ochrany životného prostredia, a brániť nehodám, prípadne na ne vhodne reagovať. Súčasné aj budúce prevádzky a zariadenia musia byť trvale v súlade s najvyššou úrovňou bezpečnosti a ochrany. Pokiaľ ide o údržbu, mali by sa do požiadaviek začleniť podmienky pravidelnej modernizácie zariadení podľa momentálneho vývoja technológií. V súčasných právnych predpisoch v oblasti životného prostredia sa rieši množstvo otázok týkajúcich sa zariadení na mori (napr. hodnotenie vplyvu na životné prostredie) a určité aspekty prevádzok na mori (napr. emisie z plošín). Zariadenia však nie sú začlenené do právnych predpisov EÚ týkajúcich sa kontroly znečistenia a nebezpečenstva závažných havárií[12], ktoré boli navrhnuté najmä pre zariadenia na pevnine a riziká závažných nehôd na pevnine. - Komisia zhodnotí spôsoby ako posilniť právne predpisy v oblasti životného prostredia v súvislosti s ochranou pred znečistením, inšpekciou, predchádzaním havárií a riadením jednotlivých zariadení. Legislatívnymi návrhmi sa buď rozšíria súčasné právne predpisy na zariadenia na ťažbu ropy a zemného plynu na mori, alebo sa vypracuje nový samostatný nástroj na takéto prevádzky. Minimálne požiadavky na ochranu zdravia a bezpečnosti pracovníkov v ťažobnom vrtnom priemysle sú určené v rámcovej smernici 89/391/EHS, príslušných individuálnych smerniciach a osobitnej sektorovej smernici 92/91/EHS[13]. - Na základe výsledkov vyšetrovania nehody Deepwater Horizon, preskúma Komisia rámec zdravia a bezpečnosti, vrátane potreby zmeniť a doplniť smernicu 92/91/EHS o minimálnych požiadavkách na zlepšenie bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov v ťažbovom vrtnom priemysle, pričom tiež zohľadní možné psychologické dosahy izolovaných pracovných podmienok na výskyt chýb spôsobených človekom. - Orgány členských štátov vydávajúce povolenia a prevádzkovatelia by mali preskúmať a podľa potreby aktualizovať „dokumentáciu o bezpečnosti“ a dokumenty o bezpečnosti a zdraví. Po ukončení tohto preskúmania by mali stanoviť jasne definovaný program aktualizácie v prípade, že sa vyskytnú akékoľvek nedostatky. Právne predpisy EÚ o bezpečnosti produktov [14] sa uplatňujú vo všeobecnosti na vybavenie prevádzok ťažby ropy a zemného plynu na mori. Do ich rozsahu pôsobnosti však nie sú začlenené pohyblivé pobrežné vrtné súpravy (mobile offshore drilling units - MODU)[15] a ich vybavenie. Jednotky MODU sa považujú za námorné plavidlá a ich bezpečnosť podlieha predpisom kódexu pre stavbu a vybavenie pohyblivých príbrežných vrtných jednotiek („kódex MODU“)Medzinárodnej námornej organizácie (International Maritime Organization - IMO). Do tohto kódexu však nie sú začlenené ani požiadavky na prevádzku priemyselného vybavenia používaného na hĺbenie vrtov, ani postupy ich kontroly. V rozsahu pôsobnosti príslušných právnych predpisov EÚ sa tiež nenachádza kontrola vybavenia na hĺbenie vrtov. V súčasnosti existuje množstvo vnútroštátnych, európskych a medzinárodných technických noriem pre činnosti prieskumu uložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, ale iba v niektorých z nich sa ustanovuje podmienka súladu s právom EÚ. Vo vnútroštátnych predpisoch sa často odkazuje na technické normy, ktoré sa však v jednotlivých členských štátoch líšia. - Komisia preskúma uskutočniteľnosť rozšírenia rozsahu pôsobnosti právnych predpisov EÚ v oblasti bezpečnosti produktov s cieľom zahrnúť do nich vybavenie nainštalované a používané v pohyblivých príbrežných jednotkách. Takého preskúmanie si bude vyžadovať vysvetlenie vzťahu s kódexom MODU v spolupráci s IMO. - Komisia v spolupráci s vnútroštátnymi orgánmi kriticky zhodnotí súčasné nariadenia a metódy týkajúce sa návrhov a kontroly vrtov, pričom zohľadní skúsenosti získané z nehody Deepwater Horizon. Ak sa zistí, že súčasné pravidlá nie sú postačujúce alebo sa uplatňujú nerovnomerne, Komisia preskúma potrebu ďalšej harmonizácie v tomto sektore, a to použitím vhodných legislatívnych a/alebo nelegislatívnych nástrojov. - Komisia v spolupráci s vnútroštátnymi orgánmi a organizáciami pre normalizáciu CEN, CENELEC, ISO a IEC podporí rozvoj potrebných technických noriem. 2.3. Režimy zodpovednosti Jasné ustanovenia týkajúce sa zodpovednosti za čistenie a konečnej zodpovednosti za všetky spôsobené škody odrádzajú prevádzkovateľov od podceňovania rizika alebo znižovania bezpečnostných opatrení. Tento odrádzajúci účinok pomáha znižovať riziká poškodenia životného prostredia. Na základe zásad prevencie a „znečisťovateľ platí“ uvedených v zmluvách EÚ[16], obsahujú právne predpisy EÚ v oblasti životného prostredia a v námornej oblasti systém ustanovení, ktorým sa stanovujú nápravné opatrenia škôd po nehode. Európsky súdny dvor už v súvislosti s prípadmi týkajúcimi sa stroskotania lodí stanovil, že náhodný únik uhľovodíkov na mori predstavuje odpad v rámci znenia právnych predpisov EÚ o odpadoch, pričom príslušnú zodpovednosť za škody, vrátane nákladov na čistenie nesie prevádzkovateľ. V smernici o environmentálnej zodpovednosti sa upravuje problematika zodpovednosti za environmentálne škody, ktoré tiež môžu byť výsledkom nehody alebo kritickej udalosti pri činnostiach na mori. Týmito právnymi predpismi je bez akejkoľvek dvojzmyselnosti potrebné zabezpečiť, aby prevádzkovatelia na mori niesli jednoznačnú zodpovednosť nielen za škody spôsobené na chránených druhoch, prirodzených habitátoch a vodách pokrytých rámcovou smernicou o vode, ale aj vo všetkých morských oblastiach pod jurisdikciou členských štátov. - Komisia navrhne zmeny a doplnenia smernice o environmentálnej zodpovednosti s cieľom pokryť environmentálne škody vo všetkých morských vodách podľa smernice o morskej stratégii[17]. - Komisia opätovne zváži možnosť zavedenia požiadavky povinného finančného zabezpečenia a v tejto súvislosti preskúma dostatočnosť súčasných finančných stropov zavedených nástrojov finančného zabezpečenia vzhľadom na možné závažné nehody, ktoré zahŕňajú zodpovedné strany s obmedzenou finančnom spôsobilosťou. - Jednou z otázok, ktoré sa budú riešiť v usmerneniach o interpretácii rámcovej smernice o odpadoch, ktoré sa momentálne pripravujú, je uplatniteľnosť uvedenej smernice na ropné škvrny. 2.4. Zodpovednosť priemyselného odvetvia Priemyselné odvetvie nesie hlavnú zodpovednosť za bezpečnosť svojich činností. Zrejmou a jednoznačnou prioritou činností musia byť predovšetkým bezpečnosť a udržateľnosť. Dôkazom toho musia byť investície do prevencie, reakcie na havárie a schopnosti získavania ropy. Je v záujme spoločností, aby sa presvedčivo zaviazali k najvyšším mieram bezpečnosti a prevencie nehôd, keďže tak určia konkurencieschopnosť svojho odvetvia, ako aj rozsah potrebných regulačných opatrení, ktoré sa majú prijať. Kroky, ktoré priemyselné odvetvie podniklo doteraz, sa líšia podľa jednotlivých spoločností a je potrebné ich doplniť spoločnými iniciatívami odvetvia. Prvá takáto iniciatíva už bola ohlásená[18]. Priemyselné odvetvie však musí vykonať ďalšie merateľné a ďalekosiahle záväzky s cieľom rozvinúť kapacity a prijať nekompromisnú kultúru „bezpečnosť nadovšetko“, v rámci ktorej by sa predchádzalo budúcim katastrofám v Európe aj inde vo svete. Hoci priemyselné odvetvie aj príslušné orgány dokázali svoje schopnosti pri mobilizácii a efektívnom nasadení zdrojov v boji proti ropnej škvrne v Mexickom zálive, na zastavenie úniku zo samotného vrtu, ako aj na identifikáciu príčin je potrebný určitý čas, čo je predmetom obáv. Priemyselné odvetvie by preto malo v prípade potreby spolupracovať s verejnými orgánmi na nových nástrojoch reakcie na núdzovú situáciu, ktoré by sa mohli využiť na vybavenie a na miestach v celom morskom prostredí v Európe. - Komisia vyzýva priemyselné odvetvie, ktoré má všetky predpoklady zhodnotiť technické požiadavky pre bezpečné činnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, aby prispelo k stanoveniu potrebných noriem a navrhlo samoregulačné opatrenia. - Komisia vyzýva priemyselné odvetvie, aby dokončilo a predložilo ešte v roku 2010 individuálne akčné plány, ako aj spoločné plány realizácie v priemysle, v ktorých podrobne opíše časový harmonogram, povahu, obsah a zdroje potrebné na vykonávanie plánovaných činností. Tieto akčné plány a plány realizácie by sa mali predložiť regulačným orgánom na preskúmanie a mali by sa sprístupniť v takom rozsahu, aby neobsahovali komerčne citlivé informácie. - Komisia vyzýva priemyselné odvetvie, aby začalo s vytváraním konzorcia, ktorého úlohou by bolo založenie a rozvoj zariadení rýchlej prvej reakcie v Európe v prípade havárie. Konzorcium by malo vypracovať nástroje na kontrolu vrtov v stave núdze. 2.5. Nový model verejného dohľadu Verejné orgány nesú hlavnú zodpovednosť za stanovenie správneho regulačného rámca pre prieskumné a ťažobné činnosti na mori, pričom tiež zohľadnia zásady námorného územného plánovania[19]. Musia tiež zabezpečiť úplný súlad prevádzkovateľa prostredníctvom účinného dohľadu pozostávajúceho z komunikácie, poradenstva, kontroly a vymáhania. Tieto činnosti sa musia uskutočňovať za aktívnej účasti širokej verejnosti a zúčastnených strán, ktoré reprezentujú potenciálne ovplyvnené hospodárske a sociálne záujmy. Transparentnosť a začlenenie do rozhodovacieho procesu a dohľad by sa mali podporiť v súlade s najlepšími postupmi v rámci riadenia námorných záležitostí[20]. Dohľad nad priemyselným odvetvím zo strany verejných orgánov by mal byť založený na najlepších administratívnych postupoch, ktoré sú v Európe už dostupné, a je možné ho podporiť činnosťami na úrovni EÚ. Napríklad začlenenie podobných inšpekčných úloh, ako sú úlohy, ktoré sa vykonávajú v námornej doprave v rámci činností Európskej námornej bezpečnostnej agentúry (European Maritime Safety Agency - EMSA) by sa mohlo užitočne zhodnotiť. Vzhľadom na právne predpisy EÚ stanovujúce jasný rozsah pôsobnosti, normy vybavenia a bezpečnostné požiadavky by takéto začlenenie mohlo pomôcť účinnému dohľadu a overeniu súladu v celej EÚ. - Komisia v spolupráci s orgánmi členských štátov určí najlepšie postupy, ktoré budú regulačné a dozorné orgány uplatňovať, pokiaľ ide o vydávanie povolení, inšpekcie a monitorovanie súladu. Budú založené na súčasných najlepších postupoch, ktorými sa riadia príslušné orgány členských štátov, a podporí sa ich rozširovanie do jurisdikcií v celej EÚ, pričom sa tiež naplno rozvinie potenciál štruktúrovaného dialógu so zúčastnenými stranami na Berlínskom fóre o fosílnych palivách. - Komisia bude spolupracovať s členskými štátmi na založení mechanizmu dobrovoľnej konzultácie/podávania správ o vydávaní povolení pre komplexné činnosti na mori, ktorým sa umožní širšie expertné preskúmanie, napr. prostredníctvom vzájomného posúdenia príslušnými orgánmi v susedných pobrežných členských štátoch. - Komisia bude spolupracovať s členskými štátmi, priemyselným odvetvím a ďalšími zúčastnenými stranami, aby poskytla verejnosti jednoduchý prístup k priebežne aktualizovaným informáciám o bezpečnostných opatreniach, rizikovom manažmente, pohotovostných plánoch a štatistikách jednotlivých spoločností súvisiacich s kľúčovými bezpečnostnými ukazovateľmi. - Komisia bude spolupracovať s členskými štátmi, aby poskytla rámec pre nezávislé hodnotenie práce národných regulačných orgánov, najmä pokiaľ ide o ich úlohy dozoru. 3. pri zdokonaľovaní zariadení je potrebné dodržiavať preventívne opatrenia Kým nebudú k dispozícii úplné výsledky vyšetrovania príčin havárie plošiny Deepwater Horizon, úsilie priemyselného odvetvia týkajúce sa posilnenia bezpečnosti činností neprinesie konkrétne výsledky a neprebehne kampaň zameraná na posilnenie regulačného rámca v celej Európe, mali by sa uplatňovať osobitné obmedzenia a dodatočná opatrnosť pri už prebiehajúcich prieskumných a ťažobných činnostiach, ako aj pri nových postupoch plánovania a vydávania povolení. Preventívne opatrenia by mali byť primerané rizikám a zameriavať sa najmä na komplexné prieskumné a ťažobné činnosti na mori, kde si extrémne klimatické podmienky, úložiská s vysokým tlakom/vysokou teplotou, veľká hĺbka alebo obzvlášť citlivé prirodzené prostredie vyžadujú dodatočnú opatrnosť. Pri takýchto komplexných činnostiach by mohlo byť vhodné dočasne pozastaviť ďalšie vydávanie povolení. Akékoľvek preventívne opatrenia by mali byť primerané rizikám a koordinované na úrovni EÚ. - Komisia vyzýva členské štáty, aby preskúmali všetky komplexné činnosti prieskumu ložísk ropy a zemného plynu a zabezpečili, aby sa normy najlepších postupov uplatňovali jednotne v celej EÚ. Hoci je pozastavenie vrtných činností na mori na rozhodnutí členských štátov, Komisia opätovne vyzýva členské štáty, aby prísne uplatňovali preventívny prístup pri vydávaní povolení pre nové komplexné činnosti prieskumu ložísk ropy a zemného plynu a preskúmali, či je pozastavenie takýchto povolení nutné až do doby, keď sa európske režimy bezpečnosti na mori zhodnotia vo svetle havárie plošiny Deepwater Horizon. 4. Posilnenie intervenčnej schopnosti EÚ pri haváriách na mori V prípade vážnej nehody pri pobreží ktoréhokoľvek členského štátu, musia byť jeho zásahové tímy schopné okamžite povolať všetky dostupné kapacity vrátane kapacít z priemyselného odvetvia[21] a iných členských štátov. EÚ má k dispozícii nástroje, ktoré dopĺňajú reakciu na núdzovú situáciu a mechanizmy civilnej ochrany členských štátov prostredníctvom mechanizmu Spoločenstva v oblasti civilnej ochrany, ktorým sa na požiadanie poskytuje podpora a ktorý uľahčuje koordináciu a poskytovanie európskej pomoci. Pokrýva civilnú ochranu a ochranu proti znečisťovaniu morí. Jeho monitorovacie a informačné centrum (Monitoring and Information Centre – MIC), ktoré prevádzkuje Európska komisia, je dostupné 24 hodín denne, 7 dní v týždni. V prípade potreby môže MIC rýchlo zmobilizovať kapacity na odstraňovanie ropy, ktoré má k dispozícii Európska námorná bezpečnostná agentúra (EMSA). Hoci sa EMSA zameriava na znečistenie mora z plavidiel a súvisiace činnosti pripravenosti na stav núdze, mohla by zmysluplne zasiahnuť v prípade ropných škvŕn z ropných zariadení na mori, keďže jej kapacity, ako sú napríklad plavidlá slúžiace na reakciu na znečistenie a satelitné snímanie, dokážu čeliť ropnej škvrne bez ohľadu na jej zdroj. Komisia preto zavádza zmeny do zakladajúceho nariadenia EMSA[22], aby tejto agentúre umožnila zvládnuť reakcie na znečistenie morí z akéhokoľvek zdroja, vrátane zo zariadení na ťažbu ropy a zemného plynu na mori. Navyše tiež pokračujú práce na ďalšom posilňovaní celkovej kapacity EÚ v oblasti prevencie a reakcie na havárie, ktoré zahŕňajú pomoc poskytovanú zo strany MIC. Toto úsilie by sa malo zosúladiť s opatreniami, ktoré podniklo priemyselné odvetvie s cieľom rozvíjať kapacity rýchlej intervencie v prípade vrtov a reakcie na ropnú škvrnu. Účinnosť a rýchlosť akejkoľvek reakcie na núdzovú situáciu na mori tiež závisí od dostupnosti aktuálnych informácií o stave vodného stĺpca a morského dna počas nehody. Tieto údaje nie sú v súčasnosti celkom dostupné v celej EÚ a nie je možné ich urýchlene zhromaždiť z rozdrobených verejných a súkromných zdrojov, aby sa mohol náležite monitorovať priebeh havárie. - V roku 2010 predloží Komisia oznámenie, ktorého cieľom bude spojiť bohaté skúsenosti a zdroje, dostupné či už na miestnej, národnej alebo európskej úrovni, ktoré by posilnili systém reakcie EÚ na havárie. Zameriava sa na poskytovanie pomoci v prvej fáze núdzovej situácie a posilňovanie nástrojov EÚ civilnej ochrany a humanitárnej pomoci. - Komisia bude hľadať spôsoby, ako zvýšiť dostupnosť kapacít reakcie na núdzovú situáciu, napr. požadovaním, aby bolo vybavenie na reakciu na núdzovú situáciu dostupné vo všetkých príslušných regiónoch EÚ, spoluprácou s priemyselným odvetvím a členskými štátmi a upevňovaním existujúcich nástrojov mechanizmu EÚ v oblasti civilnej ochrany a EMSA. - V záujme posilnenia účinnosti reakcie na núdzovú situáciu vyzýva Komisia členské štáty, aby prijali opatrenia, ktoré navrhla v rámci iniciatívy „Poznatky o mori 2020“s cieľom vytvoriť súdržný a otvorený základ na zdieľanie informácií o stave vodného stĺpca a morského dna. 5. Nové partnerstvá týkajúce sa bezpečnosti na mori aj mimo európskych vôd 5.1. Susedské regionálne iniciatívy ako prvý okruh medzinárodných akcií EÚ musí venovať veľkú pozornosť pobrežným oblastiam susediacim s jej územím, kde rastie počet vrtných činností na mori a kde by nehoda s akýmkoľvek množstvom následného úniku ropy mohla spôsobiť škody na životnom prostredí a hospodárstvach viacerých pobrežných členských štátov. V tejto súvislosti by sa malo uplatňovať vymedzenie výhradných hospodárskych zón a kontinentálneho šelfu v súlade s Dohovorom Organizácie spojených národov o morskom práve (United Nations Convention on the Law of the Sea - UNCLOS). Veľká časť rozlohy Stredozemného mora predstavuje šíre more a teda je potrebné posilniť spoluprácu medzi orgánmi pobrežných štátov. EÚ by sa preto mala snažiť, aby sa regulačnými rámcami a dohľadom nad priemyslom v jurisdikciách susediacich s európskymi vodami stanovili rovnako vysoké úrovne bezpečnosti a ochrany. Dobrým príkladom sú výhody regionálnej spolupráce medzi príslušnými orgánmi v Severnom mori[23]. Mal by sa preskúmať potenciál regionálnych dohovorov. V úzkej spolupráci s členskými štátmi to zahŕňa opätovné začatie procesu uplatňovania protokolu proti znečisťovaniu z pobrežných prieskumných a ťažobných činností v Stredozemnom mori[24]. Umožní sa tak začlenenie už existujúceho Regionálneho centra pre núdzovú reakciu proti morskému znečisťovaniu pre Stredozemné more (Regional Marine Pollution Emergency Response Centre for the Mediterranean Sea – REMPEC) do prevencie núdzových situácií na mori a pripravenosti a reakcie na ne. Môže sa tiež podporiť bilaterálna spolupráca, najmä s južnými pobrežnými štátmi Stredozemného mora, ktoré sa venujú ťažobným činnostiam na mori, a to konkrétne prostredníctvom akčným plánov a nástrojov európskej susedskej politiky (ESP). Činnosti s podobnými cieľmi[25] by sa mali uskutočňovať v rámci iných regionálnych morských dohovorov, ako sú OSPAR, Helsinský dohovor alebo Bukureštský dohovor[26]. Programy regionálnej spolupráce v oblasti energie, ako je napr. Inogate, sa zameriavajú na bezpečnosť a ochranu dodávok energie a mohli by sa rozšíriť aj na podporu spolupráce pri prieskumných a ťažobných činnostiach na mori. V rámci pôsobnosti Zmluvy o energetickom spoločenstve (ZES) by sa mali zvážiť činnosti týkajúce sa bezpečnosti na mori vo vodách príslušných štátov. Polárne oblasti si tiež zasluhujú pozornosť, keďže majú obzvlášť citlivé prírodné prostredie, drsné podnebie a významné nepreskúmané rezervy uhľovodíkov. Mali by sa zaviesť záväzné medzinárodné predpisy a hodnotiace kritériá, ktoré by boli založené, inter alia , na usmerneniach Arktickej rady[27]. V tejto súvislosti sú kontakty s krajinami arktickej oblasti veľmi dôležité. - Komisia zintenzívni dialóg o bezpečnosti na mori s krajinami susediacimi s EÚ, s cieľom začať novú spoločnú iniciatívu, ktorou by sa zriadili núdzové informačné kanály, zdieľanie informácií o ťažbe a produkcii, podpora vysokej úrovne bezpečnosti a prevencie a spoločné vymáhacie opatrenia, akými sú inšpekcie zariadení. - Komisia bude spolupracovať s členskými štátmi a príslušnými tretími krajinami na posilnení vytvorenia regionálnych fór/iniciatív príslušných vnútroštátnych orgánov v Stredozemnom, Čiernom a Baltskom mori, pričom bude vychádzať z dobrého príkladu a know-how Fóra pobrežných orgánov v Severnom mori. Okrem toho zváži riešenie bezpečnosti na mori prostredníctvom existujúcich bilaterálnych a regionálnych nástrojov spolupráce s kandidátskymi krajinami a susednými krajinami. - Komisia tiež podporí činnosti v súvislosti s existujúcimi dohovormi a protokolmi. 5.2. Medzinárodné záväzky európskych priemyselných odvetví Európske ťažobné spoločnosti uskutočňujú vo zvýšenej miere svoje činnosti na mori mimo Európy. Je preto veľmi dôležité, aby sa ťažobný priemysel zaviazal zachovávať najlepšie postupy týkajúce sa bezpečnosti a ochrany životného prostredia, bez ohľadu na to, v rámci ktorej jurisdikcie činnosti vykonáva, a teda aj mimo EÚ. Jednou z možností by bolo zaviesť požiadavky na priemyselné odvetvia s ústredím v EÚ, ktoré by sa uplatňovali jednotne na politiky bezpečnosti a ochrany životného prostredia na mori vo všetkých prevádzkach na celom svete. V prípade neúspechu by to mohlo viesť k situácii, v ktorej regulačné orgány prevádzkovateľom odoberú povolenia alebo osobitný súhlas. - Komisia vyzýva priemyselné odvetvia a členské štáty, aby spoločnosti s ústredím v EÚ prijali transparentné a povinné záväzky, ktorými by dosiahli súlad s európskymi normami bezpečnosti a prevencie havárií v rámci všetkých svojich zariadení na celom svete. 5.3. Globálna zodpovednosť Hoci sa dosah havárií na mori neriadi štátnymi hranicami, uplatňovanie a vykonávanie medzinárodného práva, ktorým sa riadi prevencia, plánovanie v núdzovej situácii a reakcia na ňu, je nevyvážené a neúplné[28]. Cieľom dohovoru o plánovaní v núdzovej situácii[29] je napríklad iba znečistenie ropou pochádzajúce z lodí, nie však zo zariadení na mori. Navyše finančná zodpovednosť za znečistenie ropou a zemným plynom zo zariadení na mori nie je regulovaná žiadnym medzinárodným dohovorom. EÚ má všetky predpoklady na to, aby prevzala kľúčovú úlohu v medzinárodnom úsilí o posilnenie existujúcich pravidiel v globálnom meradle. Na to však potrebuje vyvinúť spoločné úsilie so svojimi partnermi, počnúc USA, a aj s inými dôležitými producentmi, ako sú Nórsko, Rusko a OPEC. Základom iniciatív EÚ by malo byť Medzinárodné fórum regulačných orgánov (International Regulators Forum - IRF), mali by sa však usilovať o širšiu spoluúčasť[30]. Konečným zámerom by malo byť vytvorenie globálneho systému, ktorý by určoval spoločné ciele alebo hodnotiace kritériá bezpečnosti a udržateľnosti ťažby a produkcie na mori a ktorý by sledoval tieto dva ciele: Po prvé by mal podporovať prijatie a vykonávanie prísnych pravidiel bezpečnosti a prevencie nehôd v rámci všetkých jurisdikcií, ktoré sa venujú činnostiam prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori. Po druhé by mal koordinovať činnosti a/alebo rozvíjať spoločné činnosti zamerané na správne orgány, regulačné orgány, organizácie pre normalizáciu, priemyselné odvetvia, subjekty vydávajúce povolenia a výskumné inštitúcie s cieľom dosiahnuť maximálny možný súlad s predpismi UNCLOS v oblastiach mimo národných jurisdikcií. - Súčasné partnerstvá v oblasti energie a dialóg s medzinárodnými partnermi EÚ sa využijú na podnietenie globálnej iniciatívy vedenej EÚ zameranej na bezpečnosť na mori a na dohodu o všeobecných referenčných podmienkach takejto celosvetovej akcie. Na zasadnutí ministrov EÚ-OPEC už odznela podpora iniciatívy týkajúcej sa stretnutia za okrúhlym stolom o bezpečnosti na mori, ktoré by sa malo uskutočniť v roku 2011. Komisia navrhne takéto stretnutie v roku 2011 s cieľom prijať hlavné ciele a preskúmať zámery a hodnotiace kritériá pre najlepšie postupy a globálne normy. Komisia bude navyše aj naďalej prispievať k iniciatívam na mori v rámci zoskupenia G-20. 6. Závery a ďalšie kroky Z preskúmania vykonaného po havárii plošiny Deepwater Horizon vyplýva, že činnosti ťažby ropy a zemného plynu na mori v EÚ sú čiastočne riadené heterogénnymi režimami verejného zdravia, bezpečnosti a životného prostredia. Takýto rozčlenený režim nemusí poskytnúť adekvátnu reakciu na riziká, ktoré predstavuje rozvoj priemyselných činností ťažby ropy a zemného plynu na mori. Vyskytujú sa v ňom oblasti právnej neistoty, pokiaľ ide o záväzky a zodpovednosť spoločností, a neumožňuje v plnej miere využívať možnosti ponúkané agentúrami a nástrojmi EÚ. Hoci regulačné režimy niektorých členských štátov zahŕňajú vysokú úroveň prevencie nehôd prostredníctvom prísnych požiadaviek na ochranu verejného zdravia, bezpečnosti a životného prostredia, je potrebné vykonať ďalšie kroky na zabezpečenie rozšírenia takýchto najlepších postupov v celej EÚ, a to stanovením jasného rámca najlepších postupov na úrovni EÚ, objasnením právnych predpisov EÚ a ošetrením zistených medzier v zákonoch. Je len v záujme EÚ konať bezodkladne a zabezpečiť, aby prevádzky v európskych vodách aj na celom svete spĺňali najprísnejšie úrovne bezpečnosti, prevencie nehôd a reakcie na ne, a to bez akýchkoľvek kompromisov a nekonzistentnosti. Komisia vyzýva Európsky parlament a Radu, aby podporili priebeh činností navrhnutý v tomto oznámení a vyjadrili svoje názory na navrhované osobitné činnosti. Komisia bude viesť konzultácie s národnými regulačnými orgánmi a ďalšími zúčastnenými stranami o rozsahu navrhovaných iniciatív s cieľom pripraviť ešte pred letom 2011 návrhy na konkrétne legislatívne a/alebo nelegislatívne opatrenia. V tomto procese sa zohľadnia všetky relevantné skúsenosti získané z vyšetrovania nehody plošiny Deepwater Horizon. [1] Pri explózii a následnom požiari prišlo o život 11 ľudí. Únik ropy sa podarilo zastaviť po 85 dňoch, pričom bolo poškodených 350-450 km pobrežia USA a do oceánu uniklo približne 4,9 miliónov barelov ropy. [2] V roku 2009 predstavovala ťažba ropy a zemného plynu v EÚ 196 a v Nórsku 269 miliónov ton ekvivalentu ropy. Približne 90 % ťažby ropy z EHS a 60 % ťažby zemného plynu pochádza z oblastí na mori. [3] Plošina Piper Alpha explodovala v roku 1988, pričom o život vtedy prišlo 167 ľudí a do mora uniklo 670 ton ropy. Keď sa v roku 1980 prevrátila plošina Alexander Kielland, zomrelo 123 ľudí. [4] Orgány verejnej správy zapojené do vydávania povolení a uskutočňovania dohľadu pobrežných činností v členských štátoch. [5] Vyhlásenia komisárov Oettingera a Damanakiovej na plenárnom zasadnutí EP 7. júla. [6] Medzi vody, ktoré patria pod suverenitu a súdnu právomoc členských štátov Európskej únie, patria vody Stredozemného mora, Baltského mora, Čierneho mora a severovýchodnej časti Atlantického oceánu vrátane vôd okolo Azor, Madeiry a Kanárskych ostrovov. Zahŕňajú pobrežné vody, teritoriálne vody a výhradné hospodárske zóny (VHZ). [7] Uznesenie o činnosti EÚ v oblasti prieskumu ložísk ropy a ťažby ropy v Európe prijaté 7. októbra 2010. [8] Článok 194 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. [9] tamtiež [10] Smernica 94/22/ES o podmienkach udeľovania a používania povolení na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov. [11] Smernica 92/91/EHS o minimálnych požiadavkách na zlepšenie bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov v ťažbovom vrtnom priemysle, článok 3. [12] Smernica 96/82/ES o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok (Seveso II). [13] Smernica Rady 89/391/EHS o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci. [14] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/42/ES o strojových zariadeniach a o zmene a doplnení smernice 95/16/ES a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/23/ES o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa tlakových zariadení. [15] Vrtná plošina Deepwater Horizon bola klasifikovaná ako MODU. [16] ZFEÚ článok 191 ods. 2 [17] Smernica 2008/56/ES. [18] Vytvorila sa pracovná skupina v rámci Medzinárodnej asociácie producentov ropy a plynu s cieľom zhodnotiť súčasné metódy a zvážiť zlepšenia. Zriadilo sa priemyselné konzorcium na vypracovanie nástrojov núdzového zásahu pre Mexický záliv. [19] Námorné územné plánovanie je kľúčovým nástrojom riadenia hospodárskej súťaže medzi rôznymi činnosťami týkajúcimi sa priestoru v intenzívne využívaných námorných oblastiach s cieľom zabezpečiť ich dlhodobú udržateľnosť a predvídateľnosť. [20] Pozri oznámenie „Usmernenia pre integrovaný prístup k námornej politike: smerom k uplatňovaniu najlepšej praxe v integrovanom riadení námorných záležitostí a konzultáciách so zainteresovanými stranami“ – KOM(2008) 395. [21] Oil Spill Response Ltd (súčasť siete globálnej reakcie). [22] Nariadenie (ES) č. 1406/2002. [23] Fórum pobrežných orgánov v Severnom mori (North Sea Offshore Authorities Forum – NSOAF). [24] Protokol o ochrane Stredozemného mora pred znečisťovaním spôsobeným prieskumom a využívaním kontinentálneho šelfu a morského dna a jeho podložia. [25] Pozri článok 18 záverov konferencie ministrov OSPAR z 23.-24. septembra 2010. [26] Dohovor o ochrane morského prostredia severovýchodného Atlantiku (OSPAR), Dohovor o ochrane morského prostredia oblasti Baltického mora (Helsinský dohovor), Dohovor o ochrane Čierneho mora pred znečisťovaním (Bukureštský dohovor). [27] Usmernenia pre ťažbu ropy a zemného plynu na mori v arktickej oblasti z roku 2009. [28] V dohovore UNCLOS sa štátom stanovuje povinnosť chrániť morské prostredie proti znečisteniu, vypracovať pohotovostné plány a prijať zákony a nariadenia na predchádzanie, znižovanie a kontrolu znečistenia v oblastiach v rámci aj mimo rámca ich národnej jurisdikcie. Mechanizmy súladu a vymáhania však nie sú do dohovoru začlenené a vykonávanie sa uskutočňuje na dobrej vôli štátov a subjektov, ako sú sektorové organizácie a regionálne morské dohovory. To spôsobuje zásadné rozdiely v dodržiavaní súladu s týmito záväzkami, a to aj v európskych vodách. [29] Medzinárodný dohovor o pripravenosti, reakcii a spolupráci v prípade znečistenia životného prostredia ropnými látkami (International Convention on Oil Pollution – OPRC). [30] Členovia IRF sú Brazília, Kanada, Holandsko, Nový Zéland, Nórsko, Spojené kráľovstvo a Spojené štáty americké.