[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 11.3.2008

KOM(2008) 135 v konečnom znení

OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE

Európske agentúry – ďalší postup {SEK(2008) 323}

OZNÁMENIE KOMISIEEURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE

Európske agentúry – ďalší postup(Text s významom pre EHP)

ÚVOD

Využívanie agentúr na realizáciu kľúčových úloh sa v posledných rokoch stalo zaužívaným spôsobom fungovania Európskej únie. Agentúry sa stali súčasťou inštitucionálneho rámca Európskej únie. Väčšina členských štátov sa stavia k agentúram rovnako – využíva ich na presadenie odlišného prístupu k presne definovaným úlohám.

Rastúce využívanie agentúr má viacero príčin. Agentúry pomáhajú Komisii upriamiť sa na najdôležitejšie úlohy, čo umožňuje preniesť určité prevádzkové činnosti na externé subjekty. Podporujú rozhodovací proces tým, že združujú technické aj odborné kapacity, ktoré sú k dispozícii na európskej alebo vnútroštátnej úrovni. Rozširovanie agentúr mimo Bruselu a Luxemburgu prispieva k zviditeľňovaniu Únie.

Vzhľadom na rast počtu agentúr možno konštatovať, že vykonávajú celú škálu dôležitých úloh v rôznych oblastiach politiky. Agentúram sa v súčasnosti prideľujú značné finančné zdroje. V dôsledku toho je veľmi dôležité vyjasniť si, aké sú funkcie týchto verejných orgánov a mechanizmy na zabezpečenie ich zodpovednosti.

Vzhľadom na dôležitosť agentúr v administratívnom rámci EÚ je nutné, aby sa inštitúcie EÚ zhodli na jednotnom chápaní ich účelu a postavenia. V súčasnosti však takáto zhoda chýba. Súčasnému systému jednotlivého zriaďovania agentúr – na návrh Komisie, avšak rozhodnutím Európskeho parlamentu a/alebo Rady ministrov – chýba celková vízia postavenia týchto agentúr v rámci Únie. Táto absencia celkovej vízie spôsobuje, že agentúry majú sťažené podmienky na účinné fungovanie a plnenie si úloh vo vzťahu k EÚ ako celku.

Komisia zastáva názor, že nastal vhodný čas na opätovné otvorenie diskusie o úlohe agentúr a o ich mieste v riadení EÚ. Konzistentný politický prístup k agentúram by podporil transparentnosť a účinnosť tejto dôležitej súčasti inštitucionálneho mechanizmu EÚ.

*****

Vo všeobecnosti existujú dva druhy agentúr, z ktorých každý má odlišné charakteristické znaky a zaoberá sa inými otázkami. „Regulačné“ alebo „tradičné“ agentúry majú celú škálu špecifických úloh stanovených v ich právnych základoch na základe konkrétnej potreby[1]. Výkonné agentúry sa zriaďujú na základe nariadenia Rady prijatého v roku 2002, pričom ich úloha je oveľa užšie vymedzená – pomáhať pri riadení programov Komisie[2].

Tieto dva druhy agentúr sa podstatne odlišujú. Majú odlišné postavenie, pokiaľ ide o úlohy, ktorými sú poverené, o mieru nezávislosti a o spôsob ich riadenia. Skutočnosť, že regulačné agentúry sú rozmiestnené po celej EÚ, zatiaľ čo výkonné agentúry sídlia v Bruseli alebo v Luxemburgu, je najvýraznejším symbolom ich podstatne sa odlišujúceho vzťahu ku Komisii. Neprekvapuje preto, že existencia týchto dvoch druhov agentúr vyvoláva rozličné otázky a že treba k nim pristupovať odlišne.

Toto oznámenie sa sústreďuje na regulačné agentúry , pretože práve v tejto oblasti existuje potreba vyjasnenia a prijatia spoločného prístupu.

Miesto výkonných agentúr v inštitucionálnom rámci Únie je omnoho jasnejšie určené, keďže ho upravuje jediný právny základ[3]. Nedávno boli s Výborom Európskeho parlamentu pre rozpočet dohodnuté pracovné postupy týkajúce sa riadenia týchto agentúr[4]. Ich úlohy sa musia zameriavať na riadenie programov Spoločenstva, sú zriadené na dobu určitú a vždy sú umiestnené blízko sídla Komisie. Zodpovednosť Komisie za výkonné agentúry je očividná: Komisia vytvára tieto agentúry, vykonáva „skutočnú kontrolu“ ich činností a vymenúva ich vedúcich pracovníkov. Výročné správy o činnosti týchto agentúr sú pripojené k správe ich domovského generálneho riaditeľstva. Na všetky výkonné agentúry sa vzťahuje vzorové rozpočtové nariadenie, ktoré prijala Komisia a v ktorom sa upravuje zostavovanie a plnenie rozpočtu.

Je príliš skoro na celkové posúdenie úspešnosti výkonných agentúr. Boli vytvorené iba nedávno a ich výkonnosť ešte len treba podrobiť dôkladnému hodnoteniu[5]. Navyše, z nedávneho prieskumu zdrojov, ktorý vykonala Komisia, vyplynulo, že v súčasnosti neexistuje výrazná potreba na založenie novej výkonnej agentúry[6]. Ak by sa ukázala takáto potreba, Komisia by vychádzala zo zásady preskúmať najprv možnosť rozšírenia rozsahu pôsobnosti existujúcej výkonnej agentúry – či by sa nemohla zaoberať novým programom. Za súčasnej situácie je nepravdepodobné, že by vznikla potreba zriadenia nových výkonných agentúr v období platnosti súčasného finančného rámca – do roku 2013.

Zodpovednosť EÚ za podnecovanie výskumu a hospodárskeho rozvoja ju viedla popri zakladaní agentúr aj k zriaďovaniu osobitných partnerských subjektov . Je zrejmé, že na účel dosiahnutia určitých cieľov potrebuje verejný sektor vyvíjať činnosť v spolupráci so súkromným sektorom, ktorému bude poskytovať finančné prostriedky a bude mať možnosť vyjadrovať sa k jeho činnosti, avšak nebude sa podieľať na kľúčových strategických rozhodnutiach o jeho celkovom smerovaní. Výsledkom takejto spolupráce sú inovačné subjekty, ako sú spoločné podniky typu ITER pre oblasť jadrovej syntézy a SESAR na riadenie letovej prevádzky, spoločné technologické iniciatívy vytvorené na základe 7. rámcového programu a Európsky inovačný a technologický inštitút.

Predpisy týkajúce sa finančného a administratívneho riadenia týchto subjektov sú upravené osobitnými pravidlami vychádzajúcimi z rozpočtového nariadenia, pričom za plnenie rozpočtu sa tieto subjekty priamo zodpovedajú orgánu udeľujúcemu absolutórium. Zmysel ich existencie ( raison d'être) je zjavný – pracovať inak, ako bežný orgán patriaci do „verejného sektora“. V praxi to znamená, že hoci sú financované z verejných prostriedkov, pri prijímaní rozhodnutí by mali prihliadať na komerčné záujmy, respektíve na odborné znalosti. V tomto prípade preto nejde o agentúry a na uvedené subjekty sa ani nevzťahuje toto oznámenie.

REGULAčNÉ AGENTÚRY V SÚčASNOSTI

Každá z regulačných agentúr má svoje vlastné základné odvetvové právne predpisy, ktoré často boli prijaté postupom spolurozhodovania [7]. Niekedy sa tieto agentúry vzhľadom na ich dlhodobú existenciu nazývajú „tradičné agentúry”, inokedy zasa „decentralizované agentúry“, pretože sú rozmiestnené po celej Európe. Sú to nezávislé orgány s vlastnou právnou subjektivitou. Väčšina z nich je financovaná z rozpočtu EÚ[8] , v niektorých prípadoch však aj z priameho vyberania poplatkov alebo platieb. Všeobecné rozpočtové nariadenie obsahuje určité základné pravidlá týkajúce sa predovšetkým organizačného poriadku agentúr, uplatňovania rámcového rozpočtového nariadenia pre agentúry, konsolidácie ich účtov s účtami Komisie a udelenia absolutória zo strany Európskeho parlamentu. Na dôvažok, rámcové rozpočtové nariadenie stanovuje spoločné pravidlá zostavovania a plnenia ich rozpočtov, a zaoberá sa aj kontrolnými aspektmi. Všetkým 20 agentúram financovaným z rozpočtu EÚ udeľuje rozpočtové absolutórium priamo parlament. Pokiaľ ide o ľudské zdroje, v služobnom poriadku sú definované zásady umožňujúce vytváranie personálnej politiky agentúr. Cieľom uvedeného nariadenia, v ktorom sa požaduje, aby agentúry prijali všeobecné ustanovenia na vykonávanie služobného poriadku po dohode s Komisiou, je zabezpečiť konzistentnú personálnu politiku a predchádzať vzniku zbytočných rozdielov v prístupe agentúr k prijímaniu pracovníkov a kariérnemu postupu. Neexistujú však všeobecné pravidlá upravujúce vytváranie a prevádzkovanie regulačných agentúr.

Prvé regulačné agentúry, CEDEFOP (odborné vzdelávanie) a EUROFOUND (zlepšovanie životných a pracovných podmienok) boli založené v roku 1975. Prehlbovanie vnútorného trhu v deväťdesiatych rokoch 20. storočia viedlo k vzniku radu nových agentúr, ktoré sa zameriavali najmä na úlohy technickej a/alebo vedeckej povahy, ako je napr. registrácia odrôd rastlín a liečiv. Vznik ďalších úloh viedol k zriadeniu ďalších agentúr, čo znamenalo pre viacero členských štátov príležitosť stať sa sídlom rozličných agentúr.

V súčasnosti existuje 29 regulačných agentúr, pričom v tabuľke sú uvedené návrhy na zriadenie ďalších dvoch (pozri prílohu). Tri z uvedených agentúr sú založené na základe spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky a ďalšie tri sa zaoberajú otázkami vyplývajúcimi z hlavy VI Zmluvy o EÚ venovanej policajnej a justičnej spolupráci v trestných veciach. Regulačné agentúry zamestnávajú približne 3800 pracovníkov, majú ročný rozpočet okolo 1 100 miliónov EUR, vrátane príspevku Komisie vo výške okolo 559 miliónov EUR[9]. Tieto agentúry sa výrazne rôznia, pokiaľ ide o ich veľkosť, počnúc agentúrou s menej ako 50 pracovníkmi, ktorá sa zaoberá odrodami rastlín, až po agentúru s viac ako 600 zamestnancami, ktorá sa venuje problematike ochranných známok.

Aj úlohy regulačných agentúr sú veľmi rôznorodé. Niektoré z týchto agentúr môžu pri uplatňovaní dohodnutých noriem EÚ prijímať individuálne rozhodnutia s priamym účinkom; iné poskytujú doplnkové technické znalosti, z ktorých môže potom Komisia vychádzať pri prijímaní rozhodnutí, a ďalšie sa viac upriamujú na podporovanie nadväzovania kontaktov medzi vnútroštátnymi orgánmi.

Agentúry sa ukázali byť obzvlášť prínosné v oblasti spoločných právomocí, keďže uplatňovanie nových politík na úrovni Spoločenstva musí byť sprevádzané úzkou spoluprácou medzi členskými štátmi a EÚ. Zriadením agentúr sa vytvára možnosť združovania právomocí na úrovni EÚ, ku ktorému by inak dochádzalo ťažšie, keby sa tieto právomoci sústreďovali len v samotných inštitúciách.

Tieto agentúry v konečnom dôsledku plnia aj ďalšiu úlohu – pomáhajú určitým tretím krajinám lepšie sa oboznámiť s acquis a s osvedčenými postupmi ES. Kandidátske krajiny sa zúčastňujú na činnosti agentúr Spoločenstva od roku 2000[10] a táto možnosť sa rozšírila aj na krajiny západného Balkánu a na partnerské krajiny európskej susedskej politiky.

V súčasnom právnom poriadku Spoločenstva sú stanovené jasné a prísne hranice autonómnych právomocí regulačných agentúr. Agentúram nemôže byť zverená právomoc prijímať všeobecné regulačné opatrenia. Obmedzujú sa na prijímanie individuálnych rozhodnutí v určitých oblastiach, v ktorých sa vyžadujú technické znalosti, za jasne a presne definovaných podmienok, pričom nemajú skutočnú diskrečnú právomoc. Na dôvažok, týmto agentúram nemožno zveriť právomoci, ktoré by mali vplyv na povinnosti, ktoré sú na základe Zmluvy výslovne zverené Komisii (napríklad, právomoc konať ako strážkyňa práva Spoločenstva).

Jedným z cieľov agentúr, ktoré sa zúčastňujú na príprave alebo prijímaní rozhodnutí, je dodať uvedeným rozhodnutiam väčšiu vierohodnosť a autoritu: pomáhajú preukázať, že uvedené rozhodnutia vychádzajú z technických, respektíve z vedeckých základov. To si vyžaduje, aby agentúry prijímali rozhodnutia na základe spoľahlivých informácií a znalostí, pričom medzi základné požiadavky tu patrí transparentnosť a vedecká kompetentnosť. Z toho vyplýva výzva uviesť do rovnováhy spomínanú technickú dimenziu agentúr s nevyhnutnosťou, aby rovnako ako všetky verejné orgány niesli náležitú zodpovednosť.

Regulačné agentúry spravidla riadi správna rada, ktorá je zodpovedná za zabezpečenie toho, aby agentúra vykonávala úlohy stanovené v jej základnom právnom akte, a majú vymenovaného riaditeľa, ktorý zabezpečuje operatívnu činnosť. Správna rada zvyčajne vymenúva riaditeľa a má právomoc rozhodovať o pracovnom programe, rozpočte a o výročnej správe agentúry.

Existujú rôzne pravidlá, pokiaľ ide o veľkosť a zloženie správnej rady, avšak hoci Komisia je v nej zvyčajne zastúpená, vždy má v nej menšinové postavenie a niekedy dokonca nemá ani právo hlasovať. To vyvoláva otázky, do akej miery môže byť Komisia braná na zodpovednosť za rozhodnutia prijaté agentúrami. Otázku zodpovednosti komplikuje skutočnosť, že Komisia je zapojená do ďalších aspektov činnosti agentúr, medzi ktoré môže patriť príprava užšieho zoznamu kandidátov na post riaditeľa agentúry, konzultácie ohľadne pracovných programov a vykonávanie hodnotení. Na dôvažok, interný audítor Komisie má takú istú úlohu vo vzťahu k agentúram ako vo vzťahu k odborom Komisie[11].

Nevyhnutnosť jasného vymedzenia zodpovednosti pri riadení činnosti agentúr tvorí jadro diskusií o agentúrach. Boli vznesené otázky aj o určitých aspektoch vzťahov medzi ostatnými inštitúciami a agentúrami, vrátane úlohy Európskeho parlamentu pri vymenúvaní riaditeľov a úloh a zodpovedností členov správnej rady, ktorí boli nominovaní, aby zastupovali určité záujmy.

Regulačné agentúry predstavujú podstatný a užitočný príspevok k účinnému fungovaniu EÚ. V mnohých prípadoch si vytvorili veľmi uznávané vedecké alebo technické know-how a pomáhajú tak inštitúciám prijímať účinné rozhodnutia. V iných prípadoch preukázali svoje schopnosti analyzovať a podnecovať verejné diskusie tak na európskej, ako aj na medzinárodnej úrovni. V dôsledku toho sa Komisia môže sústreďovať na svoje najdôležitejšie úlohy.

SPOLOčNÝ RÁMEC REGULAčNÝCH AGENTÚR

Počet a rôznorodosť regulačných agentúr rastie a Komisia sa preto rozhodla, že vyjasneniu a štandardizácii ich činností a pracovných metód prospeje spoločný rámec. V roku 2005 predložila návrh medziinštitucionálnej dohody o pracovnom rámci európskych regulačných agentúr[12]. Cieľom bolo dohodnúť podmienky týkajúce sa vytvorenia, činnosti a kontroly regulačných agentúr patriacich do prvého piliera. Hoci sa tieto základné pravidlá majú vzťahovať na nové agentúry, mohli by sa využívať aj na posúdenie – či už formálne alebo neformálne – činnosti súčasných agentúr. Napriek celkovej podpore zo strany Európskeho parlamentu boli rokovania o tomto návrhu dohody v roku 2006 pozastavené, pretože Rada nebola pripravená venovať pozornosť týmto otázkam a boli vznesené pochybnosti ohľadne využitia medziinštitucionálnej dohody ako vhodného nástroja.

Otázky, ktoré mala riešiť interinštitucionálna dohoda, však zostávajú nastolené. Skutočnosť, že regulačné agentúry majú rôzne úlohy, štruktúry a profily, vedie k tomu, že tento systém je netransparentný a vyvoláva pochybnosti o zodpovednosti a legitímnosti agentúr. Rozmanité funkcie agentúr vyvolávajú obavy, že by sa ich činnosť mohla orientovať aj na oblasti, ktoré by mali byť skôr doménou orgánov EÚ, ktoré sa zaoberajú tvorbou politiky. Pokiaľ ide o zodpovednosti ostatných inštitúcií voči agentúram, a predovšetkým voči Komisii, nie je tu jasne vymedzený rámec a definované rozdelenie zodpovednosti.

Otázky, na ktoré by sa mal zamerať spoločný prístup

Komisia zastáva názor, že by sa mal prijať spoločný prístup k riadeniu regulačných agentúr – nezávisle od toho, akú by mal formu. Rozdiely medzi agentúrami budú vždy: ich rôzne funkcie, spôsoby práce a veľkosť nie sú výsledkom náhody, ale predstavujú pokus o nájdenie najlepšieho spôsobu, ktorý by umožnil každej agentúre účinne si plniť povinnosti. Musí sa dosiahnuť rovnováha medzi potrebou zvoliť dostatočne štandardizovaný prístup, ktorý by agentúram zabezpečil jasne definované miesto v európskej správe, a potrebou rešpektovať špecifické znaky jednotlivých agentúr. Všetky agentúry – keďže sú verejnými orgánmi EÚ – musia byť organizované vhodným spôsobom, aby dodržiavali základné princípy zodpovednosti a riadneho finančného hospodárenia. Hoci sa na agentúry aj naďalej vzťahuje rozpočtové nariadenie a služobný poriadok, ich malá veľkosť v porovnaní s inštitúciami EÚ by zrejme mohla byť dostatočným argumentom na obhájenie zavedenia vhodných úprav.

Základnými stavebnými kameňmi spoločného prístupu k agentúram by mali byť tieto oblasti:

- Úlohy regulačných agentúr Súčasná rôznorodosť funkcií agentúr poukazuje na to, že nikdy nebude možné vytvoriť jednotný model toho, čím by sa mala agentúra zaoberať. Agentúry však možno zaradiť do rôznych kategórií. Presné vysvetlenie týchto rôznych druhov funkcií by pomohlo vyjasniť a lepšie pochopiť úlohy agentúr.

Rôzne druhy regulačných agentúr Agentúry možno zatriediť rôznymi spôsobmi. Osvedčeným spôsobom je vziať do úvahy kľúčové funkcie, ktoré agentúry vykonávajú. Hoci agentúry sa často zaoberajú celým radom rôznych úloh, na základe analýzy ťažiska ich činností možno stanoviť tieto kategórie[13]: agentúry prijímajúce individuálne rozhodnutia, ktoré sú právne záväzné pre tretie strany: CVPO, OHMI, EASA[14] a ECHA[15] agentúry poskytujúce priamu pomoc Komisii a prípadne členským štátom v podobe technického a vedeckého poradenstva a/alebo správ z inšpekcií: EMSA[16], EFSA, ERA a EMEA Agentúry, ktoré majú na starosti prevádzkové činnosti: EAR, GSA, CFCA, FRONTEX, EUROJUST, EUROPOL a CEPOL agentúry zodpovedné za zhromažďovanie, analyzovanie a odovzdávanie objektívnych, spoľahlivých a ľahko zrozumiteľných informácií a za nadväzovanie kontaktov v tejto oblasti: CEDEFOP, EUROFOUND, EEA, ETF, EMCCDA, OSHA, ENISA, ECDC, FRA a Európsky inštitút pre rovnosť pohlaví Služby poskytované ostatným agentúram a inštitúciám: CDT |

- Štruktúra a činnosti agentúr Jednotnejší prístup k riadeniu agentúr by umožnil uplatniť určité štandardné pravidlá na správnu radu, riaditeľa, na prípravu pracovného plánu a podávanie správ o činnosti agentúry. Pomohlo by to aj vyjasniť vzťahy agentúr s inštitúciami EÚ a s členskými štátmi.

- Zodpovednosť a vzťahy regulačných agentúr s inými inštitúciami Existujúce mechanizmy na zabezpečenie zodpovednosti za činnosť regulačných agentúr by mali byť jasné tak agentúram, ako aj inštitúciám. To by sa malo vzťahovať aj na požiadavky na podávanie správ a vykonávanie auditu, na vzťahy so zainteresovanými subjektmi a na odpovede na otázky poslancov Európskeho parlamentu. Pri správe agentúr treba zároveň rešpektovať základné normy dobrého správcovstva, aby sa znížila pravdepodobnosť vzniku možných rizík. Mali by sa prijať aj koherentné pravidlá na hodnotenie agentúr.Predovšetkým, miera zodpovednosti Komisie nemôže byť väčšia ako miera vplyvu Komisie na činnosti agentúr. Komisia zároveň preskúma svoju vlastnú vnútornú organizáciu, aby sa zabezpečilo, že prepojenie s agentúrami a úlohy jej vlastných služieb stoja na pevnom základe. Ďalej boli vznesené otázky týkajúce sa vzťahu medzi agentúrami a Európskym parlamentom a Radou, ktoré presahujú rámec ich úloh predovšetkým pri rokovaniach o právnom základe agentúr a aj pri rozpočtovom procese; ako príklad možno uviesť účasť Európskeho parlamentu pri vymenúvaní riaditeľa a členov správnej rady.

- Lepšia právna úprava a fungovanie agentúr Vzhľadom na to, že agentúry tvoria súčasť štruktúr správy Únie, je dôležité, aby uplatňovali moderné zásady lepšej právnej úpravy. To predpokladá sústredenie sa na najdôležitejšie činnosti, uvedomovanie si potreby riadne konzultovať so zainteresovanými stranami a poskytovať im náležitú spätnú väzbu a organizovať vlastné činnosti tak, aby bola zaručená transparentnosť a aby inštitúcie aj zainteresované strany mohli účinne monitorovať výkonnosť agentúr.

- Proces zriaďovania a ukončenia činnosti regulačných agentúr Prospelo by, keby sa ustanovil proces zriaďovania agentúr – predtým, než Komisia predloží príslušný návrh, by sa mala zohľadniť potreba vykonať posúdenie vplyvu, a zároveň by sa mala vyjasniť úloha hostiteľskej krajiny, vrátane nevyhnutnosti, aby táto krajina zabezpečila vhodné vzdelávacie ustanovizne pre deti personálu agentúr[17]. Mali by sa stanoviť aj kritériá na posúdenie toho, v ktorých prípadoch už agentúra splnila svoj účel a možno ju preto zrušiť.

- Komunikačná stratégia Spoločné zásady komunikačnej stratégie agentúr by pomohli zlepšiť povedomie verejnosti o funkcii agentúr a zabezpečiť súlad ich komunikačných politík s celkovým prístupom Únie.

Pokrok na ceste k spoločnému rámcu

Pokiaľ ide o predložený návrh medziinštitucionálnej dohody, v tejto oblasti sa nepodarilo dosiahnuť pokrok. Komisia má preto v úmysle stiahnuť svoj návrh medziinštitucionálnej dohody a nahradiť ho výzvou k medziinštitucionálnej diskusii, ktorá by mala vyústiť do vytvorenia spoločného prístupu.

- Ďalším krokom k dosiahnutiu tohto cieľa by malo byť vytvorenie fóra, na ktorom by uvedené tri inštitúcie mohli kolektívne vykonať politické vyhodnotenie skúseností s agentúrami a miesta agentúr v Únii. Bolo by to príležitosťou na vytvorenie jednotného chápania toho, akú podobu by mali mať regulačné agentúry, a na jasné definovanie zodpovednosti jednotlivých inštitúcií voči týmto agentúram. Komisia preto navrhuje, aby sa na tento účel vytvorila medziinštitucionálna pracovná skupina. Prvým základným stavebným kameňom tohto dialógu by mali byť štúdie a správy o agentúrach, ktoré sú k dispozícii, ako napr. správy, ktoré Komisia už poskytla Európskemu parlamentu v rámci rozpočtového procesu na rok 2008[18], a správy Európskeho dvora audítorov.

- Ak by sa začalo naozajstným medziinštitucionálnym dialógom zameraným na vízie toho, akú podobu by mali mať regulačné agentúry, prirodzeným ďalším krokom by malo byť vytvorenie nástroja, aby závery vyplývajúce z tohto dialógu nadobudli príslušnú formu a boli transparentné. Komisia je aj naďalej pripravená diskutovať o alternatívach k medziinštitucionálnej dohode, či už právne záväzných alebo nie. Prvoradým cieľom by mala byť politická dohoda – vzhľadom na odlišnú povahu regulačných agentúr by nebolo vhodné snažiť sa o vytvorenie zrkadlového obrazu právneho rámca dohodnutého v prípade výkonných agentúr. Komisia sa bude medzitým naďalej riadiť filozofiou a základnými princípmi navrhovanej medziinštitucionálnej dohody ako referenčným bodom pre svoj prístup k agentúram.

- Zároveň má v úmysle začať dôkladné vyhodnocovanie regulačných agentúr. Toto hodnotenie prispeje k pokračujúcej diskusii o budúcnosti systému agentúr Spoločenstva, keďže bude posudzovať všetky agentúry horizontálne, čiže jednotným spôsobom[19]. Nové hodnotenie umožní všetkým európskym inštitúciám preskúmať skutočný zmysel vytvorenia a prevádzkovania agentúr v Únii. Komisia má v úmysle predložiť správu o výsledkoch tohto hodnotenia do roku 2009, respektíve 2010.

- Aby mohlo toto hodnotenie pokračovať za nemeniacich sa podmienok, Komisia sa rozhodla nepredložiť návrhy na vytvorenie nových regulačných agentúr dovtedy, kým nebude hodnotenie ukončené. Agentúry, ktoré už sú predmetom medziinštitucionálnej diskusie, budú vyvíjať ďalšiu činnosť tak, ako sa naplánovalo, to platí aj pre existujúce návrhy v oblasti energetiky a telekomunikácií, ako aj pre plánované agentúry v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí[20]; pokračovať bude aj zavádzanie zmien týkajúcich sa rozsahu pôsobnosti súčasných agentúr. Tento záväzok by mal umožniť všetkým inštitúciám, aby s prihliadnutím na výsledky hodnotenia dôkladne posúdili, aký zmysel a dôsledky pre Úniu bude mať vytvorenie a fungovanie regulačných agentúr. Výsledkom by mal byť koherentný prístup k agentúram v budúcnosti.

- Dohodnutý prístup by sa mal uplatňovať na všetky agentúry, pričom by sa mali brať do úvahy ich špecifiká. To by mohlo predpokladať aj zmeny a doplnenia základných aktov upravujúcich súčasné regulačné agentúry na účel ich zosúladenia s novým prístupom.

ZÁVER

Komisia je presvedčená, že agentúry môžu vykazovať pridanú hodnotu pre riadiace štruktúry Únie. Tento potenciál je však v súčasnosti brzdený chýbajúcou spoločnou víziou úloh a funkcií regulačných agentúr.

Komisia preto vyzýva Európsky parlament a Radu ministrov, aby sa zapojili do dialógu o postavení agentúr v európskom systéme správy. Medziinštitucionálna pracovná skupina by umožnila, aby kľúčové úlohy týkajúce sa agentúr slúžili ako základ pre pravidlá, ktoré by potom platili aj pre všetky ostatné agentúry. Komisia má zároveň v úmysle:

- stiahnuť svoj návrh medziinštitucionálnej dohody,

- do konca roku 2009 vykonať horizontálne vyhodnotenie regulačných agentúr a čo najskôr predložiť správu o jeho výsledkoch Európskemu parlamentu a Rade,

- nepredkladať návrhy na zriadenie nových regulačných agentúr, kým sa neukončí vyhodnotenie (do konca roku 2009),

- vykonať revíziu vlastných vnútorných systémov Komisie, ktorými sa riadia jej vzťahy s agentúrami, ako aj revíziu metodiky posudzovania vplyvu agentúr.

Efektívne poskytovanie služieb agentúrami môže byť naozajstným prínosom k realizácii politiky EÚ. Komisia je presvedčená, že príslušné tri inštitúcie by sa mali dohodnúť na spolupráci s cieľom vypracovať jasnú a koherentnú víziu budúceho postavenia agentúr v systéme správy Únie.[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] V súčasnosti existuje 29 agentúr tohto typu a boli predložené návrhy na zriadenie ďalších 2 agentúr – pozri prílohu.

[2] Pozri prílohu.

[3] Nariadenie Rady (ES) č. 58/2003 z 19. decembra 2002, ktoré stanovuje štatút výkonných orgánov, ktorým majú byť zverené niektoré úlohy v rámci riadenia programov Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 16.1.2003).

[4] List pani D. Grybauskaitėej, členky Komisie, zo 16.10.2007, adresovaný pánovi R. Bögemu, predsedovi výboru pre rozpočet, DGE/ef (2007)585.

[5] V roku 2006 však bola pozitívne vyhodnotená činnosť Výkonnej agentúry na riadenie programu Inteligentná energia.

[6] SEK(2007) 530 „Plánovanie a čo najlepšie využitie ľudských zdrojov Komisie s cieľom slúžiť prioritám EÚ“.

[7] Z celkového počtu 23 agentúr založených na základe Zmluvy o ES má 12 právny základ vychádzajúci z článku 308 Zmluvy o ES, ostatné boli vytvorené na základe odvetvových zmlúv, a základné právne akty 8 agentúr boli prijaté postupom spolurozhodovania. Úplný zoznam regulačných agentúr pozri v prílohe.

[8] Agentúry založené v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky sú financované priamo členskými štátmi.

[9] Tieto číselné údaje sa týkajú len agentúr vytvorených na základe Zmluvy o ES a na základe policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach, s výnimkou EUROPOLu, ktorý vzhľadom na jeho súčasný právny status financujú členské štáty. Agentúry vytvorené v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky sú pod úplnou kontrolou Rady (tieto agentúry sú plne financované členskými štátmi).

[10] Oznámenie z 20. decembra 1999 – KOM(1999) 710.

[11] Článok 185 ods. 3 rozpočtového nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002.

[12] KOM(2005) 59 z 25.2.2005.

[13] Nie sú tu zahrnuté agentúry vytvorené v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky (SZBP).

[14] EASA poskytuje aj priamu pomoc Komisii a prípadne členským štátom v podobe technického alebo vedeckého poradenstva a/alebo správ z inšpekcií.

[15] ECHA poskytuje aj pomoc Komisii a prípadne členským štátom v podobe technického a vedeckého poradenstva a/alebo stanovísk.

[16] EMSA má mandát aj na dôležité prevádzkové činnosti (predovšetkým opatrenia proti znečisťovaniu morí).

[17] Táto požiadavka je už obsiahnutá v článku 47 medziinštitucionálnej dohody o rozpočtovej disciplíne a v článkoch 27 až 30 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej právnej úprave.

[18] K dispozícii sú príslušné dve správy: (i) zhrnutie uskutočnených hodnotení agentúr a (ii) súčasný stav a plánovanie hodnotenia agentúr.

[19] Komisia už pripravila viacero menej rozsiahlych horizontálnych štúdií o systéme agentúr, napr. v roku 2003 meta-štúdiu o decentralizovaných agentúrach a jednu štúdiu, ktorá práve prebieha. Obe tieto štúdie vychádzajú z existujúcich hodnotiacich správ o decentralizovaných agentúrach.

[20] Týka sa to aj možného predloženia návrhu na vytvorenie agentúry na operatívne riadenie SIS II, VIS a EURODAC a vývoja a riadenia ďalších rozsiahlych počítačových systémov; a možného predloženia návrhu na vytvorenie Európskeho pomocného azylového úradu. Práve prebieha posúdenie vplyvu a štúdie uskutočniteľnosti.