[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 15.7.2009 KOM(2009) 372 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Ochrana finančných záujmov Spoločenstva — Boj proti podvodom — Výročná správa za rok 2008 {SEC(2009) 1002} {SEC(2009) 1003} OBSAH Zhrnutie. 4 Úvod....... 6 1. Výsledky boja proti podvodom: štatistiky o podvodoch a iných nezrovnalostiach.. 7 1.1. Štatistické údaje o podvodoch a iných nezrovnalostiach oznámených členskými štátmi a útvarmi Komisie v roku 2008 7 1.1.1. Tradičné vlastné zdroje 9 1.1.2. Poľnohospodárske výdavky (EPZF a EPFRV) 9 1.1.3. Štrukturálne opatrenia 10 1.1.4. Predvstupové fondy 11 1.1.5. Štatistické údaje o výdavkoch, s ktorými Komisia hospodári priamo 12 1.2. Štatistické údaje o činnosti úradu OLAF 13 2. Hlavné legislatívne opatrenia prijaté Európskou úniou v roku 2008 na ochranu jej finančných záujmov 15 2.1. Vývoj prierezových právnych predpisov 15 2.1.1. Inštitucionálny vývoj – reforma Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) 15 2.1.2. Medzinárodná dimenzia ochrany finančných záujmov Spoločenstiev – spolupráca s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami 15 2.1.3. Proces ratifikácie nástrojov na ochranu finančných záujmov 17 2.1.4. Ochrana eura proti falšovaniu 17 2.2. Pokrok v colnej oblasti 18 2.2.1. Vzájomná pomoc v prvom pilieri 18 2.2.2. Boj proti pašovaniu a falšovaniu cigariet 18 3. Hlavné administratívne opatrenia prijaté Komisiou v oblastiach transparentnosti a predchádzania podvodom 18 3.1. Opatrenia na zabezpečenie transparentnosti 19 3.2. Ďalšie úsilie na posilnenie systémov riadenia a kontroly a pokroku pri dosahovaní pozitívnych vyhlásení o vierohodnosti (DAS) 19 3.3. Spoločná stratégia na predchádzanie podvodom pri štrukturálnych opatreniach 21 3.4. Program Hercule II 21 4. Spolupráca s členskými štátmi v oblasti boja proti podvodom a nezrovnalostiam 21 4.1. Inštitucionálne a legislatívne iniciatívy prijaté niektorými členskými štátmi v roku 2008 na ochranu finančných záujmov EÚ 21 4.2. Vnútroštátne orgány poverené spoluprácou s úradom OLAF v oblasti boja proti podvodom 23 4.2.1. Ústredný koordinačný orgán 23 4.2.2. Vnútroštátne orgány so zodpovednosťou rozšírenou o oblasť priamych výdavkov 24 4.3. Oznamovanie nezrovnalostí 24 4.3.1. Včasné oznamovanie nezrovnalostí v sektore poľnohospodárstva a sektore štrukturálnych opatrení 24 4.3.2. Odhad finančného dosahu nezrovnalostí 24 4.3.3. Klasifikácia nezrovnalostí 27 5. Vymáhanie 28 5.1. Vlastné zdroje 28 5.2. Poľnohospodárstvo 28 5.3. Štrukturálne fondy 29 5.4. Priame výdavky 30 5.5. Vymáhanie na základe vyšetrovania úradu OLAF 31 Zhrnutie Rozpočet EÚ nie je anonymným zdrojom financovania. Je spoločným úsilím a záväzkom členských štátov a občanov EÚ, aby premenili svoju víziu na skutočnosť, od podpory hospodárskej a sociálnej solidarity po podporu výskumu, technického vývoja a odbornej prípravy po podporu trvalo udržateľného rozvoja na celom svete. Zmluva preto vyzýva Komisiu a členské štáty, aby koordinovali svoju činnosť na ochranu rozpočtu EÚ a boj proti podvodom a ostatným ilegálnym činnostiam, ktoré na neho majú vplyv. Členské štáty by mali byť pri ochrane rozpočtu EÚ naozaj dôsledné, podobne ako pri kontrole výdavkov zo štátnych rozpočtov. Členské štáty majú dobré postavenie na to, aby túto úlohu splnili. Vnútroštátne orgány sú v skutočnosti poverené každodenným riadením a kontrolou najväčšej časti ročného rozpočtu EÚ, približne 80 %. Komisia má za úlohu celkový dohľad, stanovovanie noriem a overovanie ich dodržiavania. Hlavné reformné úsilie vynaložené v posledných rokoch vnieslo jasno do jednotlivých úloh príslušných orgánov a vďaka lepšiemu dohľadu na všetkých úrovniach sa postupne celkovo zlepšuje riadne finančné hospodárenie s finančnými prostriedkami EÚ. Túto výročnú správu o ochrane finančných záujmov Spoločenstiev, ktorú si vyžaduje Zmluva, predkladá Komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi. Obsahuje podrobnú štatistiku oznámených nezrovnalostí a prípadov podozrení z podvodu, ako aj informácie o kvalite a rýchlosti výmeny informácií o nezrovnalostiach, ktoré majú vplyv na rozpočet EÚ. Uvedené štatistiky sa musia interpretovať a používať s veľkou opatrnosťou. Vo väčšine prípadov nie je nahlásená nezrovnalosť podvodom (t. j. úmyselným skutkom). Oznámené podozrenie z podvodu nie je nevyhnutne podvodom potvrdeným rozhodnutím súdu. Všetkými nezrovnalosťami uvedenými v tejto správe sa účinne zaoberajú členské štáty a/alebo Komisia. V neposlednom rade, čím väčšie úsilie sa v oblasti kontroly vynakladá, tým je väčšia pravdepodobnosť, že sa nezrovnalosti odhalia a budú oznámené. Preto nárast počtu nezrovnalostí môže byť prvým náznakom, že sa vykonávajú prísne kontroly. Štatistiky o podvodoch a iných nezrovnalostiach Celkové údaje za rok 2008 ukazujú, že počet nezrovnalostí sa zvýšil v prípade štrukturálnych fondov a kohézneho fondu, predvstupových fondov a v sektore priamych výdavkov a poklesol v prípade poľnohospodárstva a vlastných zdrojov. Celkový počet nezrovnalostí vo výdavkoch sa zvýšil z 6 047 v roku 2007 na 6 595 v roku 2008. Odhadovaný finančný dosah nezrovnalostí zároveň poklesol z 1 024 mil. EUR v roku 2007 na 783,2 mil. EUR v roku 2008. Poklesol vo všetkých sektoroch s výnimkou sektora priamych výdavkov a predvstupových fondov. V oblasti predvstupových fondov bol nahlásený doteraz tak najvyšší počet nových prípadov, ako aj najvyššie sumy dotknuté nezrovnalosťami. Tento nárast môže byť výsledkom zvýšených kontrol na konci projektového cyklu, rastúceho počtu oznamujúcich krajín a veľké množstvo programov predvstupovej pomoci, ktoré naznačili napr. prvé prípady v rámci prechodného fondu a programu CARDS, ako aj ďalšie prípady v rámci nástroja predvstupovej pomoci pre Turecko. V oblasti tradičných vlastných zdrojov počet nezrovnalostí poklesol zo 6 097 v roku 2007 na 5 344 v roku 2008, rovnako ako ich finančný dosah z 401 mil. EUR v roku 2007 na 351 EUR v roku 2008. Celkový odhadovaný finančný dosah prípadov podozrení z podvodu poklesol tak v oblasti výdavkov, ako aj v oblasti tradičných vlastných zdrojov. Je potrebné vysvetliť, že ide o oznámené podozrenia z podvodu, a nie o prípady potvrdené súdmi. Reálny finančný dosah podvodu po vrátení neoprávnene poskytnutých prostriedkov a finančnej oprave možno posúdiť až na konci súdneho alebo správneho konania. Hlavné vývojové trendy v oblasti ochrany finančných záujmov v boji proti podvodom Opäť sa začali diskusie o reforme Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF). Európsky parlament sa aktívne zaoberal zmenou a doplnením nariadenia (ES) č. 1073/1999[1] o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF). Táto reforma by mala ešte viac posilniť nezávislosť úradu a zároveň poskytovať silné procesné záruky a zabezpečiť riadny dohľad nad jeho činnosťou. Spoločenstvo pokračovalo v podpore medzinárodnej spolupráce s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami s cieľom bojovať proti podvodom a ďalším nezákonným činnostiam. V decembri 2008 Komisia predložila návrh nariadenia Rady o podpise dohody o spolupráci proti podvodom v mene Spoločenstva s Lichtenštajnským kniežatstvom. Spoločenstvo sa stalo riadnou zmluvou stranou Dohovoru Organizácie Spojených národov proti korupcii (UNCAC). OLAF v úzkej spolupráci s príslušnými útvarmi Komisie aktívne zlepšuje spoluprácu v oblasti predchádzania podvodom a vyšetrovania podvodov so svojimi operačnými partnermi, najmä s africkými krajinami a krajinami Stredného východu. Na úrovni EÚ Komisia a členské štáty vykonávajú rozhodnutie na zabezpečenie transparentnosti, pokiaľ ide o príjemcov finančných prostriedkov EÚ. Hoci je toto opatrenie určené najmä na zintenzívnenie demokratickej zodpovednosti a fundovaných diskusií o politike v tejto oblasti, pomáha aj pri odrádzaní od podvodov. Príspevky členských štátov k tejto správe ukazujú, že prijali rozličné inštitucionálne a legislatívne opatrenia na ochranu finančných záujmov Spoločenstva, napríklad založili nové orgány na boj proti podvodom; prijali alebo zmenili a doplnili svoje vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa hospodárenia s finančnými prostriedkami EÚ na zabezpečenie lepšej transparentnosti administratívnych postupov a lepšej finančnej kontroly; prijali nové právne predpisy na boj proti podvodom s DPH. Úvod Táto správa má päť častí: V prvej časti sú zhrnuté štatistiky týkajúce sa nezrovnalostí oznámených členskými štátmi v oblastiach, v ktorých členské štáty plnia rozpočet (poľnohospodárska politika, štrukturálne opatrenia a predvstupové fondy, t. j. približne 80 % rozpočtu), ako aj v oblasti výberu vlastných zdrojov Spoločenstva. Zároveň sa v nej uvádza odhad nezrovnalostí, ku ktorým došlo v oblasti výdavkov, s ktorými Komisia hospodári priamo, ako aj prehľad operatívnej činnosti Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF). V druhej časti sú uvedené hlavné legislatívne opatrenia, ktoré prijalo Spoločenstvo a členské štáty v roku 2008 na ochranu finančných záujmov Spoločenstiev. V tejto správe sa uvádza aj zoznam administratívnych opatrení prijatých Komisiou v oblastiach transparentnosti a predchádzania podvodom. Časť 4 sa zaoberá spoluprácou s členskými štátmi a obsahuje prehľad právomocí a organizácie vnútroštátnych orgánov pôsobiacich v oblasti boja proti podvodom, ktoré sú poverené spoluprácou s úradom OLAF. Zároveň analyzuje disciplínu pri oznamovaní nezrovnalostí . V poslednej časti správy , pre ktorú platia rovnaké výhrady ako pre bod 1, sa uvádzajú vymáhania realizované v roku 2008 vo všetkých rozpočtových oblastiach. Správa je doplnená o dva pracovné dokumenty útvarov Komisie[2]. Výsledky boja proti podvodom: štatistiky o podvodoch a iných nezrovnalostiach Štatistické údaje o podvodoch a iných nezrovnalostiach oznámených členskými štátmi a útvarmi Komisie v roku 2008 V oblastiach, kde členské štáty plnia rozpočet, ako aj v oblasti výberu vlastných zdrojov Spoločenstva, právne predpisy Spoločenstva od členských štátov vyžadujú, aby oznamovali podozrenia z podvodov a iné zistené nezrovnalosti, ktoré majú vplyv na finančné záujmy Spoločenstiev. Je dôležité rozlišovať medzi podvodom a inými nezrovnalosťami. Nezrovnalosťou je akékoľvek porušenie ustanovenia Spoločenstva hospodárskym subjektom, dôsledkom ktorého je alebo by mohlo byť poškodenie finančných záujmov Spoločenstva.[3] Podvod je úmyselne vykonanou nezrovnalosťou, ktorá je trestným činom.[4] Členské štáty upozornia vždy na tie nezrovnalostí, pri ktorých majú podozrenie z podvodu. Reálny finančný dosah podvodu možno posúdiť až na konci súdneho konania. V pracovnom dokumente útvarov Komisie Štatistické zhodnotenie nezrovnalostí [5] sa uvádza podrobná analýza informácií poskytnutých členskými štátmi, ako aj štatistické údaje o podvodoch a iných nezrovnalostiach odhalených útvarmi Komisie v rozpočtových oblastiach, v ktorých priamo centralizovane hospodári. Tabuľka č. 1: Počet nezrovnalostí a sumy – 2008 Oblasť | Počet oznámených nezrovnalostí | Celkový odhadovaný finančný dosah nezrovnalostí vrátane podozrení z podvodu (v mil. EUR) | Odhadovaný finančný dosah výlučne podozrení z podvodu (v mil. EUR) | 2007[6] | 2008 | 2007[7] | 2008 | 2007 | 2008 | Poľnohospodárstvo (EPZF a EPFRV) | 1 548 | 1 133 | 155 | 102,3 | 44,8 (~ 0,1 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 4 (0,01 % zo sumy pridelených prostriedkov) | Štrukturálne fondy a Kohézny fond | 3 756 | 4 007 | 804 | 585,2 | 141 (~ 0,31 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 57 (~ 0,11 % zo sumy pridelených prostriedkov) | Predvstupové fondy | 332 | 523 | 32 | 61 | 5 (~ 0,38 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 13 (~ 0,9 % zo sumy pridelených prostriedkov) | Priame výdavky | 411 | 932 | 33 | 34,7 | 18,1 (~ 0,17 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 3,2 (~ 0,03 % zo sumy pridelených prostriedkov) | Výdavky spolu | 6 047 | 6 595 | 1 024 | 783,2 | 208,9 (~ 0,22 % zo sumy výdavkov v štyroch oblastiach) | 77,2 (~ 0,07 % zo sumy výdavkov v štyroch oblastiach) | Vlastné zdroje[8] | 6 097 | 5 344 | 401 | 351 | 130,78 (~ 0,81 % z celkovej sumy vlastných zdrojov[9]) | 75 (~ 0,46 % z celkovej sumy vlastných zdrojov) | Tradičné vlastné zdroje Počet prípadov nezrovnalostí nahlásených v roku 2008 bol o 12,5 % nižší v porovnaní s rokom 2007 (5 344 prípadov v roku 2008 v porovnaní s 6 097 prípadmi v roku 2007), zatiaľ čo odhadovaná suma je o 12,5 % nižšia (pokles zo 401 mil. EUR v roku 2007 na 351 mil. EUR v roku 2008). Podozrenia z podvodu predstavujú približne 20 % prípadov oznámených nezrovnalostí. Finančný dosah sa odhaduje na 75 mil. EUR, teda približne 0,46 % z celkovej výšky vlastných zdrojov v roku 2008 (v porovnaní s 130,78 mil. EUR alebo približne 0,81 % v roku 2007). Je potrebné vysvetliť, že ide o oznámené podozrenia z podvodu, a nie o prípady potvrdené súdmi. Reálny finančný dosah možno posúdiť až na konci súdneho konania. Podobne ako v predchádzajúcich rokoch boli najviac postihnutým tovarom predovšetkým televízory a monitory. Najčastejšími nezrovnalosťami boli nepravdivé vyhlásenia (nesprávne označenia, nesprávna hodnota, pôvod a preferenčné opatrenia) a formálne nedostatky (nesplnenie povinností alebo záväzkov). Druhým tovarom bol tabak. Komisia naďalej venuje týmto sektorom mimoriadnu pozornosť. Stále väčší význam nadobúda oblečenie, rovnako ako stroje, plasty a mäso, zatiaľ čo (súčasti) automobilov a motorov zostali relatívne stabilné. Význam zeleniny (najmä cesnaku) poklesol. Graf č. 1: Počet oznámených nezrovnalostí a odhadovaný finančný dosah – tradičné vlastné zdroje – roky 2004 – 2008 [pic] Poľnohospodárske výdavky (EPZF [10] a EPFRV[11]) Počet oznámených nezrovnalostí klesol o 27 % (1 133 prípadov v porovnaní s 1 548 prípadmi v roku 2007). Dotknutá suma (102,3 mil. EUR, teda približne 0,21 % z celkových výdavkov s výnimkou zálohových platieb pre sektor poľnohospodárstva) poklesla o 34 %. Podozrenia z podvodu sa týkajú približne 7 % prípadov oznámených nezrovnalostí s odhadovaným finančným dosahom 4 mil. EUR, teda 0,01 % celkových rozpočtových prostriedkov na rok 2008 (v porovnaní so 44,8 mil. EUR, teda približne 0,1 % celkových rozpočtových prostriedkov v roku 2007). Je potrebné vysvetliť, že ide o oznámené podozrenia z podvodu, a nie o prípady potvrdené súdmi. Reálny finančný dosah možno posúdiť až na konci súdneho konania. Najvyššie sumy sa týkali sektorov ovocia a zeleniny, rozvoja vidieka (programové obdobie 2000 – 2006) a sektora vína. Tieto sektory spolu predstavujú viac ako 70 % z celkovej sumy dotknutej nezrovnalosťami. Graf č. 2: Počet oznámených nezrovnalostí a odhadovaný finančný dosah – poľnohospodárske výdavky – roky 2004 – 2008 [pic] Štrukturálne opatrenia Počet oznámených nezrovnalostí týkajúcich sa štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu vzrástol o 6,7 % (4 007 prípadov v porovnaní s 3 756 prípadmi v roku 2007). Ich odhadovaný finančný dosah (585,2 mil. EUR, t. j. takmer 1,25 % viazaných rozpočtových prostriedkov) klesol o 27 %. Podozrenia z podvodu zodpovedajú približne 7,4 % prípadov oznámených nezrovnalostí s odhadovaným finančným dosahom vo výške 57 mil. EUR, t. j. približne 0,11 % z celkových viazaných rozpočtových prostriedkov (v porovnaní so 141 mil. EUR, t. j. 0,31 % v roku 2007). Je potrebné vysvetliť, že ide o oznámené podozrenia z podvodu, a nie o prípady potvrdené súdmi. Reálny finančný dosah možno posúdiť až na konci súdneho konania. Podobne ako v predchádzajúcich rokoch bol najväčší počet nezrovnalostí oznámený v rámci EFRR[12] a ESF[13] (približne 88 % nezrovnalostí). Počet nezrovnalostí oznámených za usmerňovaciu sekciu EPUZF a za FNURH[14] poklesol o 17 %. Poklesol aj počet nezrovnalostí, ktoré mali vplyv na ESF, a to o 4 %. Počet nezrovnalostí oznámených za EFRR sa zvýšil o 18,7 % a za Kohézny fond o 63 %. Graf č. 3: Počet oznámených nezrovnalostí a odhadovaný finančný dosah – štrukturálne opatrenia – roky 2004 - 2008 [pic] Predvstupové fondy Počet nezrovnalostí oznámených v súvislosti s fondmi PHARE, SAPARD a ISPA – a od roku 2008 aj v súvislosti s programom CARDS, prechodným fondom a predvstupovou pomocou pre Turecko – sa zvýšil o 58 % (523 prípadov v porovnaní s 332 prípadmi v roku 2007). Predpokladaný finančný dosah vzrástol z 32 mil. EUR v roku 2007 na 61 mil. EUR v roku 2008 (približne 5,4 % celkovej vyčlenenej sumy). Podozrenia z podvodu zodpovedajú približne 21,7 % neoprávnených súm oznámených v roku 2008 s odhadovaným finančným dosahom vo výške 13 mil. EUR, teda približne 0,94 % z celkového ročného rozpočtu. Je potrebné vysvetliť, že ide o oznámené podozrenia z podvodu, a nie o prípady potvrdené súdmi. Reálny finančný dosah možno posúdiť až na konci súdneho konania. Graf č. 4: Počet oznámených nezrovnalostí a odhadovaný finančný dosah – predvstupové fondy – roky 2004 – 2008 [pic] V júli 2008 Komisia vydala správu o riadení fondov EÚ v Bulharsku[15]. Na základe tvrdení o nezrovnalostiach, podozreniach z podvodov a možných konfliktov záujmov pri zadávaní zákaziek, Komisia (OLAF) začala vyšetrovanie hospodárenia bulharských orgánov s finančnými prostriedkami EÚ. Komisia rozhodla o dočasnom prerušení poskytovania finančných prostriedkov z predvstupových fondov a o zmrazení platieb z ďalších rôznych finančných nástrojov až dovtedy, kým bulharské orgány riadne nevykonajú potrebné nápravné opatrenia na zabezpečenie riadneho finančného riadenia s fondmi EÚ. Komisia poskytla konkrétne usmernenie k tomu, ako zlepšiť implementačné štruktúry a postupy agentúr, ktoré hospodária s finančnými prostriedkami EÚ v Bulharsku a OLAF nadviazal úzku spoluprácu s bulharskou prokuratúrou. V júli 2008, po audítorských misiách v rámci programu SAPARD v Rumunsku, ktoré odhalili závažné nedostatky v systémoch hospodárenia a kontroly, sa Komisia rozhodla prerušiť preplácanie výdavkov v rámci programu SAPARD. Len keď Komisia dospeje na základe správ príslušných vnútroštátnych orgánov potvrdených nezávislými audítorskými orgánmi k záveru, že plán nápravných opatrení vypracovaný rumunským orgánmi sa riadne plní, zváži preplatenie príslušných výdavkov. Štatistické údaje o výdavkoch, s ktorými Komisia hospodári priamo Analýza nezrovnalostí v tejto oblasti za tento rok vychádzala z údajov vedených v účtovnom systéme Komisie ABAC, ktorý obsahuje podrobné informácie o vymáhaných sumách. Keďže však príslušná funkcia bola doplnená len v roku 2008, bolo potrebné obmedziť rozsah analýzy za rok 2008 na výdavky, ktoré spravuje Komisia na základe priameho centralizovaného hospodárenia (pozri bod 7.1 pracovného dokumentu Štatistické zhodnotenie nezrovnalostí ). S uvedenými údajmi je teda potrebné zaobchádzať mimoriadne opatrne, a nie ako s empirickými dôkazmi o miere podvodov a nezrovnalostí. Počet príkazov na vrátenie platieb týkajúcich sa nezrovnalostí a podozrení z podvodov v tejto oblasti bol 932. Predpokladaný finančný dosah bol 34,7 mil. EUR, z čoho 3,2 mil. EUR zodpovedá 19 oznámeným prípadom podozrenia z podvodu. Nezrovnalostí v oblasti vonkajších činností predstavovali sumu 6,8 mil. EUR a v oblasti vnútornej politiky 27,9 mil. EUR. Odhadovaný finančný dosah prípadov možných podvodov predstavuje 0,03 % celkovej ročnej sumy vyčlenených finančných prostriedkov, s ktorými Komisia hospodári priamo. Štatistické údaje o činnosti úradu OLAF Po vykonaní predbežného vyhodnotenia prijatých informácií je na rozhodnutí úradu OLAF, či otvorí jeden zo štyroch typov prípadov: interné vyšetrovanie, externé vyšetrovanie, prípad koordinácie alebo prípad trestnej pomoci. Počet každoročne otvorených prípadov je stabilný (204 v roku 2008 v porovnaní s 210 prípadmi v roku 2007 a 195 prípadmi v roku 2006). Od roku 2004 sa počet vyšetrovaní, ktoré úrad OLAF otvoril z vlastnej iniciatívy (interné a externé vyšetrovania), rovnal počtu prípadov, ktoré OLAF otvoril s cieľom poskytnúť pomoc a koordináciu vnútroštátnym orgánom (prípady koordinácie a prípady trestnej pomoci), neskôr ich prevýšil. Od roku 2005 predstavujú vyšetrovania úradu OLAF začaté z vlastnej iniciatívy približne 75 % všetkých otvorených prípadov. Počet otvorených prípadov sa zvýšil (425 koncom roka 2008 v porovnaní so 408 prípadmi koncom roka 2007). Vo veľkej miere je to výsledkom snahy úradu OLAF uzavrieť najprv nedoriešené najstaršie prípady. Tabuľka č. 2: Prebiehajúce prípady k 31. decembru 2008 podľa sektorov a finančného dosahu Sektor | Prípady vyšetrované k 31. decembru 2008 | Finančný dosah podľa vyšetrovania (v mil. EUR) | Poľnohospodárstvo | 68 | 125 | Cigarety | 18 | 5 | Colné úrady | 47 | 852 | Priame výdavky | 40 | 54 | Inštitúcie a orgány EÚ | 107 | 27 | Vonkajšia pomoc | 102 | 129 | Štrukturálne fondy | 43 | 171 | Celkom | 425 | 1 361,7 | Podrobnejšie informácie a porovnanie s predchádzajúcimi rokmi možno nájsť v správe úradu OLAF[16]. Hlavné legislatívne opatrenia prijaté Európskou úniou v roku 2008 na ochranu jej finančných záujmov Vývoj prierezových právnych predpisov V roku 2008 došlo k významnému vývoju tak inštitucionálneho rámca, keď sa obnovili diskusie o reforme Európskeho úradu pre boj proti podvodom, ako aj v oblasti medzinárodnej spolupráce Spoločenstva s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami v oblasti boja proti podvodom a korupcii. Boli prijaté aj významné legislatívne opatrenia na zabezpečenie lepšej ochrany eura. Inštitucionálny vývoj – reforma Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) OLAF bol založený v roku 1999 na ochranu finančných záujmov Európskych spoločenstiev a prestíže Európskych inštitúcií. V roku 2008 sa Európsky parlament aktívne zaoberal návrhom Komisie z roku 2006[17] na zmenu a doplnenie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 z 25. mája 1999 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF). Právna iniciatíva zameraná na lepšie riadenie a lepšiu efektívnosť činností OLAF-u prešla v novembri 2008 v Európskom parlamente prvým čítaním s niekoľkými zmenami a doplneniami. Zmeny a doplnenia Európskeho parlamentu[18] vychádzajúce z návrhu Komisie a snažiace sa zlepšiť právny rámec úradu OLAF, ako aj vyšetrovaní a následnej kontrolnej činnosti (vrátane spolupráce s príslušnými orgánmi), a zároveň lepšie chrániť základné práva príslušných osôb pri vyšetrovaní, si získali celkovú podporu Komisie s určitými výhradami z dôvodu inštitucionálnych a právnych obmedzení súčasnej štruktúry úradu OLAF. Lepšia ochrana základných práv zahŕňa možnosť vyšetrovanej osoby podať sťažnosť nezávislému poradcovi pre revíziu na údajné porušenie práv tejto osoby. Diskusie o reforme budú pokračovať aj v roku 2009. Zvažuje sa aj ďalšie zjednodušenie a konsolidácia všetkých právnych predpisov na boj proti podvodom. Medzinárodná dimenzia ochrany finančných záujmov Spoločenstiev – spolupráca s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami Spoločenstvo podporuje spoluprácu s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami na základe medzinárodných dohôd a administratívnych opatrení s cieľom chrániť svoje finančné záujmy a bojovať proti podvodom a všetkým ostatným nezákonným činnostiam. Dvojstranné zmluvy proti podvodom V decembri 2008 Komisia predložila návrh[19] rozhodnutia Rady o uzavretí v mene Spoločenstva Dohody o spolupráci medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Lichtenštajnským kniežatstvom na druhej strane v boji proti podvodom a iným protiprávnym konaniam poškodzujúcim ich finančné záujmy. Komisia viedla rokovania o prednostiach mandátu udeleného v roku 2006. Návrh sa zaoberá aj únikmi z platenia priamych daní, ktoré sa v Lichtenštajnsku nepovažujú za trestný čin. Zmluvné strany dohody by boli povinné poskytovať si vzájomnú pomoc v prípadoch podvodného konania, ktoré by bolo v rozpore s právnymi predpismi o priamych daniach, čo zahŕňa aj podanie neúplného daňového priznania. V zmysle záverov Európskej rady z 10. februára 2009 a vyhlásenia zo samitu krajín G20 z apríla 2009[20] sa rokovania o dohode viedli v súlade s najnovším vývojom v oblasti ochrany verejných financií, bankového tajomstva a daňovej spolupráce. Rokovaniam o dohode s Lichtenštajnskom predchádzala dohoda o spolupráci v oblasti boja proti podvodom medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou[21]. Obsahuje ustanovenia týkajúce sa administratívnej pomoci a vzájomnej právnej pomoci v trestných veciach na ochranu finančných záujmov; zahŕňa nepriame dane (DPH a spotrebné dane) a colné priestupky, korupciu a pranie špinavých peňazí. Do ratifikácie všetkými členskými štátmi sa táto dohoda môže uplatňovať dočasne prostredníctvom vyhlásenia zmluvných strán (zmluvná strana môže kedykoľvek uplatniť túto dohodu s ktoroukoľvek inou zmluvnou stranou, ktorá urobí rovnaké vyhlásenie). V decembri 2008 urobilo takéto vyhlásenie niekoľko členských štátov[22] a Švajčiarsko. Dohoda sa bude medzi nimi uplatňovať od 8. apríla 2009. Multilaterálne dohody o boji proti korupcii Európske spoločenstvo ratifikovalo Dohovor Organizácie Spojených návrhov proti korupcii (UNCAC)[23]. Európske spoločenstvo je preto v rámci svojich právomocí riadnou zmluvnou stranou dohovoru a je jedinou organizáciou regionálneho zoskupenia, ktorá má toto postavenie. UNCAC sa zameriava najmä na preventívne opatrenia vo verejnom a súkromnom sektore, ako je zakladanie orgánov na boj proti korupcii a transparentnosť a zodpovednosť vo veciach verejných financií. Ďalším dôležitým aspektom je medzinárodná spolupráca. Od zmluvných strán sa tiež vyžaduje, aby prijali opatrenia, ktoré podporia vyhľadávanie, zmrazovanie, zabavovanie a konfiškáciu výnosov z korupcie. Základnou zásadou dohovoru je účinné vymáhanie majetku a táto zásada vysiela signál korumpovateľným úradníkom, že nebudú mať priestor na to, aby skryli svoj nezákonne nadobudnutý majetok. Nelegislatívne akty: administratívne opatrenia V oblasti vonkajšej pomoci OLAF pokračoval v úzkej spolupráci s príslušnými útvarmi Komisie na podpore výmeny operatívnych odborných znalostí medzi vyšetrovateľmi podvodov a útvarmi hospodáriacimi a dohliadajúcimi nad fondmi pomoci v Afrike. Správcovia fondov a vyšetrovatelia nadväzujú úzke kontakty a, kde je to možné, uzatvárajú dohody o administratívnej spolupráci[24] s útvarmi krajín – príjemcov finančných prostriedkov EÚ s cieľom zlepšovať hospodárenie s verejnými finančnými prostriedkami a ich kontrolu a optimalizovať efektívnosť vonkajšej pomoci. Proces ratifikácie nástrojov na ochranu finančných záujmov Druhý protokol k Dohovoru o ochrane finančných záujmov[25] Európskych spoločenstiev nadobudol platnosť 19. mája 2009, po jeho ratifikácii Talianskom 18. februára 2009. Poľsko ratifikovalo dohovor a jeho protokoly[26] v roku 2008. Vo februári 2008 Komisia uverejnila druhú správu[27] o vykonávaní uvedených právnych nástrojov členskými štátmi[28]. Slovinsko zmenilo a doplnilo svoj trestný zákonník zahrnutím článku o tom, že podvod proti Európskym spoločenstvám je trestným činom, ktorý predtým nebol v slovinskom práve výslovne vymedzený ako trestný čin. Ochrana eura proti falšovaniu V decembri 2008 Rada Európskej únie prijala štyri návrhy[29] Komisie na posilnenie ochrany eura proti falšovaniu. Nové právne predpisy zavádzajú povinnosť pre finančné inštitúcie, aby zabezpečili kontrolu pravosti bankoviek a mincí pred ich uvedením späť do obehu. Zároveň došlo k ďalšiemu objasneniu, ktoré prvky sa nemôžu na medailách a žetónoch reprodukovať, aby sa minimalizovalo riziko zámeny medailí resp. žetónov a skutočných eurových mincí. Na operatívnej úrovni Komisia v spolupráci s členskými štátmi, Európskou centrálnou bankou a Europolom pokračovala v riadení programu Pericles zameraného na odbornú prípravu a technickú pomoc v boji proti falšovaniu. Z rozpočtu na rok 2008 sa začalo jedenásť akcií a bolo viazaných viac ako 90 % z rozpočtu vo výške 1 mil. EUR na rok 2008. Väčšina dotovaných projektov sa týkala činností odbornej prípravy a výmeny zamestnancov, do ktorých boli zapojení účastníci z väčšiny členských štátov a celého radu tretích krajín. Cieľom bolo zvýšiť povedomie o falšovaní bankoviek a mincí, zabezpečiť odbornú technickú prípravu pre účastníkov a vymeniť si skúsenosti s osvedčenými postupmi. V roku 2008 bol celkový počet falšovaných eurových mincí stiahnutých z obehu 195 900, čo je v porovnaní s predchádzajúcim rokom (211 100) pokles o 7 %. Tento úspech ako výsledok spoločného úsilia Európskej komisie a orgánov členských štátov zameraného na stiahnutie falošných mincí z obehu poukazuje na potrebu, aby všetky členské štáty uplatňovali na tento účel vhodné metódy. Pokrok v colnej oblasti Vzájomná pomoc v prvom pilieri Prijatím nariadenia (ES) č. 766/2008[30] z 9. júla 2008 sa dosiahol významný pokrok v oblasti vzájomnej pomoci. Tento právny predpis mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) 515/97[31] o vzájomnej pomoci v colných a poľnohospodárskych záležitostiach. Nové ustanovenia rozširujú súčasnú výmenu informácií o podozreniach z podvodu na systematické oznamovanie vopred definovaných komerčných informácií a vytvorenie identifikačnej databázy colných spisov (FIDE) obsahujúcej spisy z vyšetrovaní a pomáhajúcej členským štátom lepšie koordinovať ich kontrolu, odhaľovať podozrivé pohyby tovaru a dopravných prostriedkov a zbierať informácie do „európskeho zoznamu údajov“. Databáza je úplne funkčná od 15. septembra 2008. Modernizovaný colný kódex (MCK)[32] nadobudol účinnosť v júni 2008, čím sa uskutočnila dôkladná reforma colných pravidiel a postupov Spoločenstva a došlo k ich zjednodušeniu a spracovaniu v elektronickej podobe. MCK sa uvedie do praxe, hneď ako budú pripravené a uplatniteľné sprievodné vykonávacie ustanovenia, najneskôr však do júna 2013. Boj proti pašovaniu a falšovaniu cigariet Nezákonné obchodovanie s pašovanými a falšovanými cigaretami spôsobuje každý rok významné straty v rozpočte EÚ, ako aj v štátnych rozpočtoch. Na účely prevencie a zníženia následkov sa Komisia v roku 2008 aktívne zúčastnila na dvoch zasadaniach medzivládneho rokovacieho orgánu (MRO), na ktorých sa rokovalo o návrhu protokolu k Rámcovému dohovoru WHO o kontrole tabaku, ktorý sa týka úsilia zameraného na boj proti nezákonnému obchodu s tabakovými výrobkami, pričom predtým uzavrela dve dohody s výrobcami tabakových výrobkov Philip Morris International a Japan Tobacco International[33]. Prebiehajú rokovania s cieľom dohodnúť sa na norme, ktorá by obsahovala univerzálne záväzky týkajúce sa vyhľadávania a sledovania zásielok a vytvorila konkrétny rámec pre spoluprácu medzi colnými a súdnymi orgánmi. Hlavné administratívne opatrenia prijaté Komisiou v oblastiach transparentnosti a predchádzania podvodom Opatrenia na zabezpečenie transparentnosti Komisia získala podporu Rady a Európskeho parlamentu v prospech úplného zverejňovania príjemcov finančných prostriedkov EÚ ako súčasť Európskej iniciatívy za transparentnosť[34]. Väčšiu časť finančných prostriedkov (takmer 80 %) spravujú štátne správy, a preto zodpovednosť za uverejňovanie mien príjemcov spočíva na nich. Táto povinnosť zahŕňa spoločnú poľnohospodársku politiku, štrukturálne opatrenia vrátane Kohézneho fondu a Európskeho fondu pre utečencov. Európska komisia tiež spravuje granty a verejné zákazky, ktoré predstavujú približne 20 % rozpočtu EÚ v oblastiach, ako je výskumná politika, vzdelávanie a odborná príprava, doprava a energetické siete. Podľa článku 30 ods. 3 revidovaného nariadenia o rozpočtových pravidlách z roku 2006[35] je Komisia povinná zverejňovať mená príjemcov. Na splnenie tejto právnej požiadavky Komisia v roku 2008 zaviedla nový centrálny systém finančnej transparentnosti na uľahčenie prístupu ku konsolidovaným informáciám, ktoré sa dovtedy uverejňovali na webových stránkach každého útvaru Komisie osobitne. Jeho súčasná verzia sa vzťahuje približne na pomoc vo výške 10 mld. EUR a systém sa rozšíri tak, aby zahŕňal aj vlastné administratívne výdavky Komisie. Osobitný vyhľadávací nástroj umožňuje prístup k údajom o príjemcoch externej pomoci. Nariadenie Komisie č. 1302/2008[36] o centrálnej databáze vylúčených subjektov bolo prijaté 17. decembra 2008. Vytvára centrálnu databázu (ďalej len „databáza vylúčených subjektov“) uvedenú v článku 95 nariadenia o rozpočtových pravidlách, ktorá obsahuje podrobné údaje o záujemcoch a uchádzačoch, ktorí sú v niektorej zo situácií oprávňujúcich ich vylúčenie opísaných v článkoch 93 a 94 nariadenia o rozpočtových pravidlách (napríklad sú v konkurze alebo boli uznaní vinnými z vážneho zneužitia úradnej moci). Tieto informácie sú dostupné všetkým subjektom, ktoré hospodária s finančnými prostriedkami EÚ. Revidované rozhodnutie Komisie č. 2008/969/ES, Euratom[37] o systéme včasného varovania na interné použitie Komisiou a výkonnými agentúrami bolo prijaté 16. decembra 2008. Komisia zriadila systém včasného varovania pre všeobecný rozpočet Európskej únie a všetky ďalšie finančné prostriedky, s ktorými hospodária Spoločenstvá. Systém včasného varovania je interný informačný nástroj, ktorý má pomôcť Komisii identifikovať právne subjekty, ktoré predstavujú finančné alebo iné riziká, čím Komisii umožní prijať všetky potrebné preventívne opatrenia. Ďalšie úsilie na posilnenie systémov riadenia a kontroly a pokroku pri dosahovaní pozitívnych vyhlásení o vierohodnosti V januári 2006 bol prijatý Akčný plán Komisie na vytvorenie integrovaného rámca vnútornej kontroly[38] v súlade so strategickým cieľom Komisie vedenej predsedom Barrosom dosiahnuť pozitívne vyhlásenie Európskeho dvora audítorov o vierohodnosti. Reaguje na odporúčania uvedené v stanovisku Dvora audítorov č. 2/2004[39] a ustanovuje šestnásť konkrétnych akcií. Akčný plán sa v plnom rozsahu vykonal a jeho dosah sa v tejto oblasti začína ešte len prejavovať. Komisia v decembri 2008 predložila ako súčasť akčného plánu oznámenie o prípustnom riziku chyby[40]. Zatiaľ čo pri podvodoch by mala ostať politika nulovej tolerancie, zavedenie prípustného rizika znamená vymedziť úrovne, pri ktorých je opodstatnené očakávať, že Komisia a jej realizační partneri vrátane členských štátov znížia chybovosť použitím účinných kontrol zdrojov. Toto je rozhodnutie, ktoré musí prijať legislatívny orgán, pričom oznámenie sa snaží o obnovenie diskusie s Európskym parlamentom a Radou na túto tému. V oznámení sa vymedzuje pojem prípustného rizika a uvádzajú ilustračné príklady v dvoch kľúčových výdavkových oblastiach – EFRR a EPFRV. Okrem toho oznámenie obsahuje prvý odhad prípustného rizika pre tieto výdavkové oblasti. V súčasnosti Dvor audítorov využíva úroveň závažnosti vo výške 2 % uplatňovanú na všetky oblasti politiky pri hodnotení zákonnosti a správnosti príslušných transakcií. Analýza Komisie naznačuje, že úroveň závažnosti vo výške 2 %, ktorú Dvor audítorov v súčasnosti využíva na ročné vyhlásenia o vierohodnosti, nemusí byť vhodným opatrením nákladovo efektívnej kontroly niektorých politík. To znamená, že je potrebné analyzovať a rozhodnúť o prípustnom riziku chýb za každú oblasť politiky. Správy Dvora audítorov za rok 2006 a 2007 ukázali, že úroveň chybovosti je v prípade štrukturálnych činností naďalej vysoká. Najmä na základe odporúčaní Dvora audítorov v jeho výročnej správe za rok 2006 a v jeho stanovisku č. 6/2007[41], ktoré poukázali na nedostatky v spoločnom hospodárení so štrukturálnymi fondmi v členských štátoch, Komisia 19. februára 2008 oznámila akčný plán[42] na posilnenie svojej úlohy dohľadu v rámci spoločného riadenia štrukturálnych opatrení, a tým aj na riešenie vysokej úrovne chybovosti pri úhradách štrukturálnych opatrení a nedostatkov v systémoch riadenia a kontroly členských štátov. Komisia sa zameriava na zvýšenie účinnosti kontrol vykonávaných členskými štátmi a auditov Komisie, aby do uzatvorenia programov a projektov za programové obdobie 2000 až 2006 bolo zvyškové riziko chybovosti podľa možnosti čo najnižšie. Pokiaľ ide o programové obdobie 2007 – 2013, preventívne opatrenia zabezpečia, aby systémy členských štátov fungovali účinne od začiatku vykonávania programu alebo, ak nie, aby sa včas zistili nedostatky a aby bolo možné čo najskôr uplatniť nápravné opatrenia. Komisia vo februári 2009 predložila Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu dvoru audítorov správu o akčnom pláne za rok 2008[43]. Pokiaľ ide o priame výdavky Komisie, útvar Komisie pre vnútorný audit (IAS) vykonal audity v oblasti obstarávania vrátane informačných služieb a grantových schém. V správach IAS sa uvádza, že v systémoch vnútornej kontroly Komisie sa zaznamenali určité zlepšenia. Podrobnosti sú dostupné vo výročnej správe o vnútorných auditoch vykonaných v roku 2008, ktorá je určená orgánu udeľujúcemu absolutórium. Spoločná stratégia na predchádzanie podvodom pri štrukturálnych opatreniach Komisia vypracovala spoločnú stratégiu na predchádzanie podvodom (SSPP) pre EFRR, ESF a Kohézny fond na základe odporúčania auditu útvaru pre vnútorný audit. V dokumente sa uvádzajú opatrenia na predchádzanie podvodom, ktoré sa zameriavajú na dosiahnutie týchto cieľov tak v oblasti hodnotenia rizík, ako aj v oblasti informovanosti o podvodoch. Komisia už niektoré z týchto akcií vykonala, napr. seminár v Bruseli pre riadiace a platobné orgány a stretnutie homologizačnej skupiny (vnútroštátnych audítorov a audítorov Spoločenstva) v Cardiffe v októbri 2008. Program Hercule II Účelom programu Hercule II je podporovať činnosti na ochranu finančných záujmov Spoločenstva. Počas obdobia 2007 – 2013 sa rozpočet ročne zvyšoval o 6 mil. EUR za účelom financovania nákupu vybavenia a vzdelávacích aktivít na boj proti pašovaniu cigariet. Toto zvýšenie je aj dôsledkom peňazí navyše[44], ktoré boli poskytnuté na základe dohôd s výrobcami tabaku PMI a JTI zameraných na boj proti pašovaniu (pozri časť 2.2.2). V roku 2008 bola poskytnutá pomoc na 10 výskumných akcií v právnej oblasti, 9 vzdelávacích projektov a 25 projektov technickej pomoci a boli viazané takmer všetky finančné prostriedky z vyčleneného rozpočtu vo výške 13,8 mil. EUR. Spolupráca s členskými štátmi v oblasti boja proti podvodom a nezrovnalostiam V tejto kapitole sa uvádza prehľad legislatívneho a inštitucionálneho vývoja v členských štátoch v roku 2008 a vnútroštátnych štruktúr pre boj proti podvodom poverených spoluprácou s úradom OLAF v súvislosti s kontrolami na mieste, na základe odpovedí členských štátov získaných prostredníctvom dotazníka[45]. Zaoberá sa aj určitými aspektmi oznamovania nezrovnalostí členskými štátmi. Inštitucionálne a legislatívne iniciatívy prijaté niektorými členskými štátmi v roku 2008 na ochranu finančných záujmov EÚ Belgicko zriadilo kolegiálny orgán na boj proti podvodom vrátane daňových podvodov. Spojené kráľovstvo zriadilo Národný strategický orgán na boj proti podvodom (National Fraud Strategic Authority – NFSA), ktorý nebol zriadený zo zákona a medzi kľúčové priority ktorého patrí výraznejšie odrádzanie páchateľov od páchania podvodov prostredníctvom prísneho multiagentúrneho vymáhania dodržiavania práva a regulačnej odozvy a budovanie väčšej dôvery verejnosti, pokiaľ ide o odozvu na podvody. Niekoľko členských štátov[46] prijalo alebo zmenilo a doplnilo svoje vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa hospodárenia s finančnými prostriedkami EÚ a postupov verejného obstarávania, aby zabezpečili väčšiu transparentnosť administratívnych postupov a lepšiu finančnú kontrolu. V roku 2008 bude Švédsko po prvýkrát poskytovať národné certifikáty o hospodárení s finančnými prostriedkami EÚ, ktoré budú zaručovať, že sa dodržiava rámec pre vnútornú kontrolu a že v spolupráci s Komisiou je zabezpečená dostatočná vnútorná kontrola hospodárenia s finančnými prostriedkami EÚ. Malta prijala národnú stratégiu boja proti podvodom a korupcii zameranú na vytvorenie normatívneho, inštitucionálneho a operačného rámca. Česká republika prijala národnú stratégiu na ochranu finančných záujmov EÚ a sprievodný akčný plán. Niektoré členské štáty[47] prijali právne predpisy a pravidlá boja proti podvodom s DPH s cieľom zlepšiť koordináciu činností príslušných vnútroštátnych orgánov v tejto oblasti. Grécko prijalo zákon o predchádzaní a potláčaní prania špinavých peňazí a financovania terorizmu a ďalšie ustanovenia. Cyprus podobne nahradil všetky svoje predchádzajúce zákony z rokov 1996 až 2004 novoprijatým zákonom na boj proti praniu špinavých peňazí. V oblasti nezrovnalostí a vymáhania neoprávnene vyplatených finančných prostriedkov prijalo niekoľko členských štátov[48] nové opatrenia na identifikáciu a oznamovanie nezrovnalostí a zlepšené postupy a mechanizmy na vymáhanie preplatkov. Lotyšsko zmenilo a doplnilo svoj trestný zákonník o ustanovenie zodpovednosti za šírenie úmyselne nepravdivých údajov alebo informácií o stave lotyšského finančného systému. Členské štáty oznámili niekoľko ďalších legislatívnych alebo administratívnych zmien[49] prijatých počas roku 2008. Tieto zmeny členské štáty prijali z vlastnej iniciatívy, a nie iba ako transpozíciu právnych predpisov Spoločenstva. Vnútroštátne orgány poverené spoluprácou s úradom OLAF v oblasti boja proti podvodom V článku 4 nariadenia ES č. 2185/96[50] sa vyžaduje, aby OLAF v úzkej spolupráci s príslušnými orgánmi dotknutého členského štátu pripravoval a vykonával kontroly na mieste. Preto je potrebná predchádzajúca identifikácia príslušného vnútroštátneho orgánu. V prípade spoločnej poľnohospodárskej politiky a štrukturálnych fondov, kde existujú spoločné dohody o hospodárení (medzi Komisiou a členskými štátmi), jasné určenie príslušných orgánov uľahčilo vykonávanie kontrol na mieste. V prípade priamych výdavkov však neexistencia jasne určených príslušných orgánov a presných hraníc právomoci v členských štátoch vedie k problémom s uplatňovaním nariadenia č. 2185/96. V uznesení z 19. februára 2008 o ochrane finančných záujmov Spoločenstiev[51] aj Európsky parlament vyzval k lepšej informovanosti o príslušných vnútroštátnych orgánoch. Výsledné informácie tak budú slúžiť aj na zlepšenie vykonávania nariadenia č. 2185/96 a na identifikáciu legislatívnych nedostatkov s cieľom prípadnej konsolidácie právnych predpisov na boj proti podvodom[52]. Ústredný koordinačný orgán Väčšina členských štátov[53] oznámila, že majú ústredný koordinačný orgán zodpovedný za operatívnu pomoc úradu OLAF, na ktorý sa OLAF môže obrátiť pri vykonávaní kontrol na mieste. V niektorých členských štátoch[54] je ústredným koordinačným orgánom AFCOS (Koordinačný útvar pre boj proti podvodom), zatiaľ čo v iných[55] určili iný vnútroštátny orgán. Niektoré členské štáty[56] naznačili, že možno kontaktovať jeden alebo viac koordinačných orgánov v závislosti od typu finančných zdrojov (napr. fondy, clá alebo dane). Členské štáty[57] okrem toho poukázali na skutočnosť, že medzi právomoci a povinnosti týchto koordinačných orgánov väčšinou patrí oznamovanie nezrovnalostí Komisii a nadviazanie kontaktu medzi úradom OLAF a príslušným vnútroštátnym vyšetrovacím orgánom. V niektorých členských štátoch[58] má určený orgán rozličné vyšetrovacie právomoci (napr. vedenie pohovorov s hospodárskymi subjektmi, prístup k dokumentom a priestorom, vyhľadávanie a zabavovanie, prístup k informáciám o prebiehajúcich trestných alebo správnych konaniach, sledovanie osôb, odpočúvanie telefónov, kontrola pošty), ktoré sa môžu využiť ako pomoc pri vyšetrovaniach úradu OLAF a pri kontrolách na mieste. Napokon, Holandsko, Portugalsko a Slovinsko naznačili, že ich určené orgány pôsobia na základe ročného programu. Taliansko, Holandsko, Portugalsko a Spojené kráľovstvo uviedli, že ich orgány sú povinné vypracovať správu o cieľoch svojich činností v oblasti monitorovania. Vnútroštátne orgány s o zodpovednosťou rozšírenou o oblasť priamych výdavkov Rovnako je potrebné objasniť, či členské štáty majú jeden osobitný orgán v oblasti priamych výdavkov, na ktorý sa môže OLAF obrátiť, keď potrebuje vykonať kontroly na mieste. Niekoľko členských štátov[59] (ktoré nemajú AFCOS) oznámilo, že majú jeden osobitný orgán, na ktorý je možné sa obrátiť. Vo väčšine prípadov je to skôr orgán vymáhajúci dodržiavanie práva ako administratívny orgán s preukázateľným právnym základom. Okrem oznamovania nezrovnalostí Komisii a nadviazania kontaktu medzi úradom OLAF s ostatnými príslušnými vyšetrovacími orgánmi majú určené orgány v niektorých členských štátoch[60] rozličné vyšetrovacie právomoci, ako už bolo spomenuté, ktoré sa môžu použiť v rámci pomoci orgánu OLAF pri vyšetrovaní a kontrolách na mieste v oblasti priamych výdavkov. Oznamovanie nezrovnalostí Podľa právnych predpisov Spoločenstva[61] sa od členských štátoch vyžaduje, aby Komisii oznamovali podozrenia z podvodov a akékoľvek ďalšie nezrovnalosti, ktoré sú predmetom prvotného správneho alebo súdneho nálezu. Pokiaľ ide o výdavky, toto oznámenie sa týka poľnohospodárstva, štrukturálnych opatrení a predvstupových fondov, a pokiaľ ide o príjmy, týka sa sektora vlastných zdrojov. Členské štáty musia Komisiu informovať o všetkých nezrovnalostiach, ktorých výška presahuje 10 000 EUR[62]. Analýza a štatistické hodnotenie nezrovnalostí Komisiou závisí od presnosti, úplnosti, kvality a včasnosti ich oznámenia členskými štátmi. V týchto oblastiach je stále rozdiel medzi vnútroštátnymi orgánmi, hoci už došlo k zlepšeniam vďaka harmonizácii ich prístupu k oznamovaniu. V tejto kapitole sa analyzujú postupy členských štátov pri oznamovaní nezrovnalostí, berúc do úvahy tri aspekty: včasné oznamovanie nezrovnalostí, odhad ich finančného dosahu a klasifikácia nezrovnalostí. Členské štáty boli požiadané, aby poskytli informácie za poľnohospodárstvo, štrukturálne fondy a predvstupové fondy. Tieto oblasti sa preto uvádzajú aj ďalej v texte, kde to prichádza do úvahy. Včasné oznamovanie nezrovnalostí v sektore poľnohospodárstva a sektore štrukturálnych opatrení Podľa správy o ochrane finančných záujmov za rok 2007 – Boj proti podvodom, včasnosť oznamovania sa v uplynulých rokoch zlepšila, hoci časový odstup od momentu zistenia nezrovnalosti do momentu jej oznámenia je aj naďalej značný. Právne predpisy Spoločenstva od členských štátov vyžadujú, aby oznamovali všetky nezrovnalosti najneskôr do dvoch mesiacov po skončení štvrťroka, kedy bola nezrovnalosť predmetom správneho alebo súdneho nálezu a/alebo od okamihu zistenia nových informácií o oznámenej nezrovnalosti. Od zistenia do oznámenia nezrovnalosti by nemalo uplynúť viac ako päť mesiacov. V sektore poľnohospodárstva bolo v roku 2007 oznámených len 33 % nezrovnalostí v stanovenej lehote, zatiaľ čo v roku 2008 to bolo 84 %. V roku 2007 bola priemerná doba medzi zistením a oznámením nezrovnalosti 1,2 roka. V roku 2008 sa táto doba nesledovala z dôvodu zavedenia nového elektronického modulu. V sektore štrukturálnych opatrení bolo v roku 2007 oznámených len 75 % nezrovnalostí v stanovenej lehote, zatiaľ čo v roku 2008 to bolo 86 %. V roku 2007 uplynulo od zistenia do oznámenia nezrovnalosti 0,9 roka, v roku 2008 to bolo 1,1 roka. Tak v sektore poľnohospodárstva, ako aj v sektore štrukturálnych opatrení členské štáty uvádzali veľa dôvodov pre neskoré oznámenie nezrovnalostí. Niekoľko členských štátov[63] uviedlo zložitosť vnútroštátnych administratívnych postupov súčasne s neskorým oznámením nezrovnalostí sprostredkovateľskými orgánmi. Niekedy oznamovaniu bráni štruktúra samotného oznamujúceho/riadiaceho orgánu[64] so značným počtom administratívnych úrovní. V ostatných prípadoch sa nezrovnalosti nevykazujú, kým sa administratívny orgán neuistí, že dané okolnosti predstavujú nezrovnalosť, a kým sa nezačne postup vymáhania vrátenia finančných prostriedkov alebo kým sa neprijme administratívne rozhodnutie[65]. Česká republika, Maďarsko a Spojené kráľovstvo (Škótsko) naznačili, že omeškanie oznámenia niekedy môže spôsobiť odvolacie konanie a preskúmanie, zatiaľ čo iné členské štáty[66] uviedli, že k neskorému oznámeniu môžu viesť aj rozdiely vo výklade pojmov „nezrovnalosť“ a „predbežné oznámenie“ vnútroštátnymi orgánmi. Ďalšími uvádzanými dôvodmi bola nedostatočná podpora IT[67], nedostatočná odborná príprava alebo nedostatok zamestnancov[68]. Oneskorenie môže byť spôsobené aj nevyužitím systému AFIS[69]. Na účely zlepšenia dodržiavania časovej lehoty na oznamovanie väčšina členských štátov prijala opatrenia na sprísnenie vnútroštátnych administratívnych postupov[70] vrátane prijatia interných pravidiel alebo usmernení. Cieľom ostatných opatrení je zlepšiť spoluprácu so sprostredkovateľskými orgánmi[71] (upomienky, ad hoc stretnutia, výmena informácií medzi jednotlivými orgánmi a priamy kontakt so subjektmi, ktoré oznámia nezrovnalosť neskoro). Veľa členských štátov organizuje odborné školenia pre zamestnancov[72]. V roku 2008 dokončili v Spojenom kráľovstve (Škótsku) osemmesačné preskúmavanie odvolacieho postupu. V Maďarsku vypracovali usmernenia k oznamovaniu nezrovnalostí, ktoré sú v súlade so systémom AFIS. V Taliansku vypracovali administratívne alebo súdne nástroje ustanovujúce oznamovaciu povinnosť. V Poľsku vypracovali zoznam dokumentov, ktoré sa môžu považovať za prvotné administratívne zistenia. Odhad finančného dosahu nezrovnalostí Sektorové nariadenia upravujúce oznamovanie nezrovnalostí Komisii vyžadujú od členských štátov, aby vyhodnocovali a oznamovali aj finančný dosah nezrovnalostí. V mnohých prípadoch je ťažké vyhodnotiť ich dosah, pretože je potrebné zobrať do úvahy veľa faktorov. Môže ísť o neúplné informácie v čase, keď sa hodnotenie robí, alebo o neexistenciu vopred zadefinovaných kritérií, ktoré majú hodnotiteľovi pomôcť preukázať finančný dosah nezrovnalosti. Tak v prípade sektora poľnohospodárstva, ako aj v prípade štrukturálnych opatrení, veľký počet členských štátov[73] prijalo usmernenia k hodnoteniu individuálneho finančného dosahu nezrovnalosti. Sedem[74] členských štátov z členských štátov, ktoré dostávajú pomoc z predvstupových fondov, takéto usmernenia má. Hlavným použitým kritériom je neoprávnená suma, ktorá má vplyv na rozpočet Spoločenstva, ktorá sa má vyplatiť alebo bola neoprávnene vyplatená[75]. Ďalším kritériom je oprávnenosť nárokovaných výdavkov[76]. Používajú sa aj doplňujúce kritéria týkajúce sa samotnej nezrovnalosti: rozsah a závažnosť nezrovnalosti, existencia úmyselného/zámerného konania, kategória/povaha nezrovnalosti, predchádzajúci výskyt nezrovnalosti. Ďalšími kritériami[77] — najmä v sektore štrukturálnych opatrení — môže byť porušenie právnych ustanovení, typ projektu a výdavkov, prax použitá pri spôsobení nezrovnalosti, sankcie vzťahujúce sa na prípad nesplnenia požiadaviek ustanovených v právnych aktoch alebo dosah, ktorý by nezrovnalosť mohla mať na ostatné projekty toho istého príjemcu financované z finančných prostriedkov EÚ[78]. Ak sa niekoľko jednotlivých nezrovnalostí, ktoré majú finančný dosah a sú pod prahovou hodnotou oznamovania, týka toho istého príjemcu, ktorý vykonáva jeden alebo niekoľko projektov v rámci toho istého programu/opatrenia, veľký počet členských štátov nahlasuje aj túto skutočnosť úradu OLAF[79]. Členské štáty využívajú informácie o nezrovnalostiach na účely analýzy rizík[80]. Členské štáty uvádzali, že v prípadoch, keď sa finančný dosah nezrovnalosti pôvodne odhadoval nad prahovou hodnotou oznamovania, ale následne sa prepočítal a výsledok bol pod prahovou hodnotou, o každom takomto znížení posielajú Komisii aktuálnu informáciu. Klasifikácia nezrovnalostí Od členských štátov sa vyžaduje, aby triedili nezrovnalosti do určitých kategórii — nezrovnalosť[81], podozrenie z podvodu[82] a podvod[83]. Podľa správy o ochrane finančných záujmov Spoločenstiev za rok 2007 v prípade sektora poľnohospodárstva členské štáty klasifikovali len 68 % oznámených nezrovnalostí, pričom tento podiel bol 67 % v prípade štrukturálnych opatrení a 57 % v prípade predvstupových fondov. Zatiaľ čo väčšina členských štátov považuje za relatívne ľahké rozlišovať medzi nezrovnalosťami a preukázaným podvodom, niektoré považujú za problematickejšie identifikovať prípady podozrení z podvodu z dôvodu problémov pri určovaní podvodného alebo úmyselného konania[84]. Ťažkosti pri klasifikovaní nezrovnalosti vznikajú z toho dôvodu, že orgány v počiatočnom štádiu konania[85] nemajú dostatok informácií alebo dôkazov alebo z dôvodu obmedzených praktických skúseností alebo nedostatku odborných znalostí zamestnancov, ktorí sa nezrovnalosťou zaoberajú[86]. Klasifikácii bránia aj zdĺhavé administratívne a súdne konania[87], pretože sa môže stať, že nezrovnalosť pôvodne zaradená do určitej kategórie, sa bude musieť následne preklasifikovať. V prípade poľnohospodárstva členské štáty[88] uvádzali, že by nezrovnalosť klasifikovali ako prípad podozrenia z podvodu, ak to naznačujú zistenia vnútroštátneho systému riadenia a kontroly (napr. vnútorné a externé audity, postupy vnútorných kontrol, kontroly na mieste). V tom istom sektore by len dva členské štáty klasifikovali nezrovnalosť ako prípad podozrenia z podvodu, ak bol prípad predložený súdu. V prípade štrukturálnych fondov väčšina[89] členských štátov využíva prvé kritérium a len štyri využívajú druhé kritérium. Prvé kritérium sa vo veľkej miere využíva aj v prípade predvstupových fondov. Vymáhanie Vlastné zdroje Členské štáty sú povinné vymáhať stanovené sumy, a to aj tie, ktoré zaevidujú v spoločnej databáze OWNRES. Z dôvodu nezrovnalostí odhalených v roku 2008 je potrebné vymôcť približne 351 mil. EUR. Je možné, že napriek snahe členských štátov nebude možné vymôcť stanovenú sumu v plnej výške. Stanovené sumy sa môžu zmeniť z dôvodu doplňujúcich informácií alebo súdnych konaní, alebo sa dlh vyhlási za nedobytný z dôvodu finančných problémov dlžníka. V súčasnosti miera úspešného vymáhania finančných prostriedkov za nezrovnalosti, ku ktorým došlo v roku 2008, dosahuje 37,5 % (približne 132 mil. EUR). Toto je priemerný východiskový stav, hoci je nižší ako 40 % v minulom roku. Počas posledných desiatich rokov sa miera vymáhania pohybovala medzi 40 a 55 %. Keď preukázanú sumu nemožno pripísať na ťarchu členského štátu, ten môže požiadať o odpísanie nedobytnej sumy z účtov. V roku 2008 Komisia zamietla žiadosti niektorých členských štátov o odpísanie nedobytných dlhov v 32 prípadoch, čo zodpovedalo približne 17,4 mil. EUR, keďže sa domnievala, že za nevrátenie sumy je zodpovedný členský štát. Navyše, niektoré členské štáty niesli finančnú zodpovednosť za celkovo viac ako 43 mil. EUR z dôvodu nestanovenia colných dlhov v prípadoch, keď tak mali urobiť. Poľnohospodárstvo V článku 32 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 sa zaviedol automatický mechanizmus zúčtovania neúspešného vymáhania neoprávnene vyplatených súm. Ak členský štát nevymôže neoprávnene vyplatenú sumu od prijímateľa v lehote štyroch rokov od vydania prvotného správneho alebo súdneho nálezu (alebo v lehote ôsmich rokov v prípade vnútroštátneho súdneho konania), 50 % nevrátenej sumy sa automaticky účtuje na ťarchu rozpočtu daného členského štátu v rámci ročného finančného zúčtovania účtov EPZF a EPFRV. Dokonca aj po uplatnení tohto mechanizmu sú členské štáty povinné pokračovať v procese vymáhania a pripísať 50 % účinne vrátených súm do rozpočtu Spoločenstva. Ak na to nevyvinú náležité úsilie, Komisia sa môže rozhodnúť pripísať celú nesplatnú sumu na ťarchu príslušného členského štátu. Od finančného roku 2008 sa neoprávnene vyplatené sumy, ktoré sú výsledkom administratívnych chýb spôsobených vnútroštátnymi orgánmi, v celku odpočítavajú z ročných účtov príslušnej platobnej agentúry, a tým sa vylúčia z financovania Spoločenstva. V prípade EPZF sa tento mechanizmus po druhýkrát uplatnil rozhodnutím o finančnom zúčtovaní za finančný rok 2007[90], ktorým boli zúčtované všetky prebiehajúce prípady nevrátených súm spred roka 2003 alebo 1999 (t. j. prípady spred 4 alebo 8 rokov) a na ťarchu členských štátov sa pripísalo 131,4 mil. EUR. V prípade tých platobných agentúr, ktorých účty za rok 2007 sa vyčlenili z rozhodnutia o finančnom zúčtovaní, sa nasledujúcim rozhodnutím[91] zaúčtovalo ďalších 0,05 mil. EUR a ďalších 6,2 mil. EUR sa ešte má zaúčtovať. Pokiaľ ide o finančný rok 2008, členské štáty získali späť 108 mil. EUR, 32,2 mil. EUR bolo vyhlásených za nedobytných a zostávajúca suma, ktorú ešte mali príjemcovia vrátiť na konci finančného roka, predstavovala 1 246 mil. EUR v prípade EPZF. Finančné dôsledky prípadov nevrátených prostriedkov spred roka 2004 alebo 2000 sa určili podľa uvedeného pravidla „50 – 50“, čím sa na základe rozhodnutia o finančnom zúčtovaní za rok 2008, ktoré Komisia prijala 29. apríla 2009[92], na ťarchu rozpočtu členských štátov pripísalo 31,4 mil. EUR. Ďalších 0,8 mil. EUR sa zaúčtuje na základe nasledujúcich rozhodnutí. V dôsledku tohto mechanizmu zúčtovania „50 – 50“, ktorý sa uplatnil v uplynulých rokoch a podľa ktorého sa určitá časť nedobytných súm zaúčtovala na ťarchu členských štátov, suma splatná do rozpočtu EÚ sa znížila na približne 900 mil. EUR. Pokiaľ ide o EPFRV a prechodný nástroj na rozvoj vidieka, vyššie uvedený mechanizmus zúčtovania sa zatiaľ neuplatnil. Z týchto finančných prostriedkov predstavovala suma nesplatená na konci finančného roka 2008 7,9 mil. EUR. Počas finančného roka 2008 sa vrátilo 17,2 mil. EUR a 0,2 mil. EUR bolo vyhlásených za nedobytných. Štrukturálne fondy Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm od prijímateľov v dôsledku nezrovnalosti alebo podvodu zabezpečujú v prípade štrukturálnych fondov aj členské štáty. Tieto sumy sa môžu vymáhať na úrovni Komisie znížením alebo zrušením finančného príspevku. Programy spolufinancované zo štrukturálnych fondov sú viacročné a prebiehajú na základe priebežných platieb. K vymáhaniu neoprávnene vyplatených súm môže dôjsť pred uzavretím programu alebo po jeho uzavretí. Pokiaľ ide o programové obdobie 1994 – 1999, posledným termínom na predloženie žiadosti o konečnú platbu Komisii bol 31. marec 2003. Počas tohto obdobia Spoločenstvo spolufinancovalo približne 1 000 programov v celkovej výške asi 159 mld. EUR[93]. Povoľujúce a riadiace útvary Komisie s pomocou úradu OLAF zodpovedajú za správne a následné finančné sledovanie týchto programov po ich skončení. Počas programového obdobia 1994 – 1999 členské štáty oznámili 11 035 prípadov nezrovnalostí (62 v roku 2008), čo zodpovedá odhadovanému finančnému dosahu vo výške 1,51 mld. EUR[94] z príspevku Spoločenstva (10,95 mil. EUR za rok 2008). Z tohto počtu sa na úrovni Komisie definitívne uzavrelo 5 944 prípadov, pričom suma vo výške 697 mil. EUR sa zohľadnila pri konečnej platbe alebo uvoľnila po uzavretí programu alebo sa vrátila do rozpočtu Spoločenstva. Za rovnaké obdobie členské štáty oznámili ukončenie ďalších 861 správnych a súdnych konaní na vnútroštátnej úrovni s finančným dosahom 59 mil. EUR. Komisia začala postup zosúlaďovania s cieľom uzatvoriť tieto prípady. Komisia prijala v roku 2008 tri rozhodnutia o tom, ako vyriešiť 24 prípadov nezrovnalostí, v súvislosti s ktorými príslušné členské štáty požiadali Komisiu, aby znášala finančné následky nedobytných súm. Jedno rozhodnutie týkajúce sa 20 prípadov financovaných z fondu FNURH vo výške 3 851 988 EUR a dve rozhodnutia týkajúce sa ESF vo výške 120 359 EUR sa zaúčtovali na ťarchu rozpočtu Spoločenstiev. Pokiaľ ide o programové obdobie 2000 – 2006 , členské štáty doteraz oznámili 15 574 prípadov nezrovnalostí (3 791 v roku 2008) s finančným dosahom približne 2,30 mld. EUR z príspevku Spoločenstva (516,3 mil. EUR v roku 2008). Členské štáty informovali Komisiu, že na vnútroštátnej úrovni ukončili správne a/alebo súdne konania v 7 389 z týchto prípadov, pričom vrátená suma predstavuje približne 704 mil. EUR. Celková výška finančných opráv , ktoré sa týkajú programového obdobia 1994 – 1999, predstavovala 1 995 mil. EUR (414 mil. EUR v roku 2008), pričom za programové obdobie 2000 – 2006 ide o 3 313 mil. EUR (1 173 mil. EUR v roku 2008). Tieto finančné opravy nasledovali po auditoch Komisie a Dvora audítorov, vyšetrovaniach úradu OLAF a po uzavretí programov za tieto dve programové obdobia. Tvoria ich výdavky dotknuté nezrovnalosťami, ktoré sa preto musia vylúčiť zo spolufinancovania z rozpočtu EÚ. Navyše aj členské štáty vykonávajú opravy po vlastných auditoch alebo auditoch Komisie a Európskeho dvora audítorov. Tieto nie sú zaevidované v účtovnom systéme Komisie, ale raz ročne o nich členské štáty informujú Komisiu. Priame výdavky V oblastiach, v ktorých inštitúcie priamo hospodária s finančnými prostriedkami, je vymáhanie neoprávnene vyplatených súm vo výlučnej právomoci týchto inštitúcií bez zásahu členských štátov. V nariadení o rozpočtových pravidlách a jeho vykonávacích predpisoch sa ustanovujú jednotlivé etapy postupu vymáhania: – odhad a stanovenie pohľadávky povoľujúcim úradníkom (ktorý sa musí ubezpečiť o jej oprávnenosti, likvidite a istote), – vystavenie príkazu na vymáhanie (pokyn povoľujúceho úradníka účtovníkovi, aby pristúpil k vymáhaniu), po ktorom nasleduje vystavenie dlhopisu adresovaného dlžníkovi, a – vymáhanie účtovníkom, ktorý podľa možnosti pristúpi k vymáhaniu kompenzáciou v prípade, že samotný dlžník má voči Spoločenstvám oprávnenú, likvidnú a istú pohľadávku. Ak po zaslaní výziev a upomienky na úhradu dlžník nevyrovnal svoj dlh a ak účtovník nemohol pohľadávku vymôcť kompenzáciou alebo využitím bankovej záruky poskytnutej dlžníkom, povoľujúci úradník bez meškania stanoví spôsob núteného vymáhania, ktorý možno v prípade takejto pohľadávky uplatniť. Existujú dva možné spôsoby získania exekučného titulu, ktoré sa navzájom vylučujú: – rozhodnutie o exekučnom titule v zmysle článku 256 Zmluvy o ES (formalizuje stanovenie pohľadávky v rozhodnutí, ktoré predstavuje exekučný titul), – súdny príkaz vnútroštátneho súdu alebo súdu Spoločenstva. Sem patrí aj občianskoprávne konanie v rámci trestného konania v tých jurisdikciách, ktoré to umožňujú. Pokiaľ ide o príkazy na vymáhanie týkajúce sa nezrovnalostí a prípadov podvodov, ktoré boli vydané počas roku 2008, v 679 oznámených prípadoch už došlo k úplnému alebo čiastočnému vráteniu finančných prostriedkov. Komisia získala späť 22 mil. EUR. V 670 prípadoch sa podarilo získať späť celú neoprávnenú sumu. V 262 prípadoch sa má celkovo ešte vymôcť 13 mil. EUR. Vymáhanie na základe vyšetrovania úradu OLAF Ak sa v konečnej správe úradu OLAF k prípadu dospeje k záveru, že niektoré sumy boli prijímateľovi pravdepodobne vyplatené neoprávnene, alebo že neboli vybrané sumy, aj keď mali byť, príslušné orgány (vo všeobecnosti orgány dotknutého členského štátu alebo tretej krajiny) musia pristúpiť k vymáhaniu predmetných súm. Úrad OLAF monitoruje priebeh týchto postupov vymáhania. V roku 2008 OLAF formálne uzavrel finančné sledovanie viac ako 146,8 mil. EUR. V oblasti štrukturálnych fondov sa podarilo vymôcť 128 mil. EUR. V roku 2008 OLAF preskúmal postupy následnej finančnej kontroly týkajúce sa prípadov vyšetrovaných úradom OLAF. To viedlo k novému spôsobu riešenia prípadov a novým kritériám akceptovateľnosti vrátane prahových hodnôt de minimis uplatňovaných od 1. januára 2009. Zavedenie týchto prahových hodnôt umožní, aby sa obmedzené zdroje na následnú finančnú kontrolu úradu OLAF zamerali len na najdôležitejšie prípady podvodov alebo nezrovnalostí spojené so značnými sumami peňazí. Podrobnejšie informácie sú uvedené v správe úradu OLAF[95]. [1] Ú. v. ES L 136, 31.5.1999. [2] Odkazy pozri na obálke správy. [3] Článok 1 ods. 2 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 312, 23.12.1995). [4] Článok 1 ods. 1 písm. a) Dohovoru o ochrane finančných záujmov Spoločenstva z 26. júla 1995 (Ú. v. ES C 316, 27.11.1995). [5] Odkazy pozri na obálke správy. [6] Číselné údaje pre niektoré sektory boli od správy za rok 2007 aktualizované. [7] Tamtiež. [8] Clá a poľnohospodárske poplatky. [9] Tento percentuálny podiel vychádza z odhadu tradičných vlastných zdrojov vo všeobecnom rozpočte na rok 2008, a nie z účtov. [10] Európsky poľnohospodársky záručný fond [11] Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka [12] Európsky fond regionálneho rozvoja [13] Európsky sociálny fond [14] Finančný nástroj na usmerňovanie rybného hospodárstva [15] KOM(2008) 496 v konečnom znení. [16] http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html. [17] KOM(2006)244 v konečnom znení. [18] Uznesenie EP č. P6-TA-PROV(2008)0553. [19] KOM(2008)839 v konečnom znení. [20] Pozri bod 15, odsek 7 vyhlásenia zo samitu krajín G20. [21] Ú. v. EÚ L 46, 17.2.2009. [22] BG, FI, FR, DE, PL, RO, SE a UK. Pre Nemecko sa táto dohoda začne uplatňovať od 9. apríla 2009, pre Fínsko do 15. apríla 2009 a pre Spojené kráľovstvo od 20. apríla 2009. [23] Rozhodnutie Rady č. 2008/801/ES o uzavretí Dohovoru Organizácie Spojených národov proti korupcii v mene Európskeho spoločenstva, Ú. v. EÚ L 287 z 29.10.2008. [24] Takéto dohody už uzatvorili Argentína, Džibutsko, Maroko, Republika Kongo, Senegal a FIGE (Forum des Inspections Générales d’Etats d’Afrique) a v roku 2008 aj orgány v Južnej Afrike. [25] Ú. v. ES L 316, 27.11.1995. [26] Prvý protokol z 27. septembra 1996 (Ú. v. ES C 313, 23.10.1996). Protokol z 29. novembra 1996 o výklade dohovoru prostredníctvom predbežných rozhodnutí Súdneho dvora Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES C 151, 20.5.1997). Druhý protokol z 19. júna 1997 (Ú. v. ES C 221, 19.7.1997). [27] KOM(2008)77 v konečnom znení. [28] Nástroje na ochranu finančných záujmov neratifikovala Česká republika, Maďarsko a Malta, spolu s Estónskom, pokiaľ ide o protokol ESD. [29] Nariadenie Rady (ES) č. 44/2009 z 18. decembra 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1338/2001 stanovujúce opatrenia nevyhnutné na ochranu eura proti falšovaniu (Ú. v. EÚ L 17, 22.1.2009, s. 1); nariadenie Rady (ES) č. 45/2009 z 18. decembra 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1339/2001, ktorým sa rozširuje účinnosť nariadenia (ES) č. 1338/2001 stanovujúceho opatrenia nevyhnutné na ochranu eura proti falšovaniu na tie členské štáty, ktoré neprijali euro ako svoju jednotnú menu (Ú. v. EÚ L 17, 22.1.2009, s. 4); nariadenie (ES) č. 46/2009 z 18. decembra 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2182/2004 o medailách a žetónoch podobných eurominciam (Ú. v. EÚ L 17, 22.1.2009, s. 5); nariadenie (ES) č. 47/2009 z 18. decembra 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2183/2004, ktorým sa rozširuje na neúčastnícke členské štáty uplatňovanie nariadenia (ES) č. 2182/2004 o medailách a žetónoch podobných eurominciam (Ú. v. EÚ L 17, 22.1.2009, s. 7). [30] Ú. v. EÚ L 218, 13.8.2008. [31] Ú. v. EÚ L 82, 22.3.1997. [32] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 z 23. apríla 2008, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (modernizovaný Colný kódex), Ú. v. EÚ L 145, 4.6.2008. [33] Tieto dve dohody ustanovujú, aby výrobcovia tabakových výrobkov zaplatili 1,250 mld. USD (PMI) a 400 mil. USD (JTI), ktoré sa môžu použiť na boj proti pašovaniu a falšovaniu cigariet. Do konca roka 2008 zaplatila spoločnosť PMI 650 mil. USD (približne 503,8 mil. EUR) a spoločnosť JTI 100 mil. USD (približne 77,5 mil. EUR). [34] KOM(2007) 127; http://ec.europa.eu/commission_barroso/kallas/work/eu_transparency/index_en.htm. [35] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1995/2006 z 13. decembra 2006, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. EÚ L 390/2006 z 31.12.2006). [36] Ú. v. EÚ L 344, 20.12.2008. [37] Ú. v. EÚ L 344, 20.12.2008. [38] KOM(2006)9 v konečnom znení. [39] Ú. v. EÚ C 107, 30.4.2004, s. 4. [40] KOM(2008)866 v konečnom znení. [41] Ú. v. EÚ C 216, 14.9.2007. [42] KOM(2008) 97. [43] KOM(2009)42. [44] 9,7 % finančných prostriedkov vyplatených spoločnosťami PMI a JTI sa pridelilo Európskemu spoločenstvu. [45] Všetky odpovede pozri v pracovnom dokumente Komisie „Vykonávanie článku 280 Zmluvy členskými štátmi v roku 2008“. [46] BG, LV, LT, LU, HU, PT, SK, SE. [47] ES, HU, RO, IT. [48] BG, EE, IT, PL, SK, UK. [49] Pozri pracovný dokument „Vykonávanie článku 280 Zmluvy členskými štátmi v roku 2008“. [50] Ú. v. ES L 292, 15.11.1996. [51] P6_TA-PROV(2008)0052. [52] Pozri bod 2.1.1. [53] BE, BG, CZ, DK, DE, EE, IT, CY, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SI, SK, SE, UK. [54] BG, CZ, DK, EE, CY, LV, HU, MT, PL, RO, SI, SK, SE. [55] BE, DE, IT, LT, NL, PT, UK. [56] BE, IE, IT, NL, AT, UK. [57] DK, HU, IT, LT, NL, PT, SI, UK. [58] DK, LT, MT, PT, RO, SI, UK. [59] BE, DK, EE, IT, LT, LU, PT, SI, SK. [60] DK, LT, PT, RO, SI. [61] Nariadenie Komisie (ES) č. 1848/2006 zo 14. 12. 2006 (Ú. v. EÚ L355, 15.12.2006); nariadenie Komisie (ES) č. 2035/2005 z 12.12.2005 (Ú. v. EÚ L328 z 15.12.2005), ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 1681/94 z 11.7.1994 (Ú. v. ES L178 z 12.7.1994); nariadenie Komisie (ES) č. 2168/2005 z 23.12.2005 (Ú. v. EÚ L 345 z 28.12.2005), ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 1831/94 z 26.7.1994 (Ú. v. ES L 191, 27.7.1994); nariadenie Komisie (ES) č. 1828/2006 z 8.12.2006. [62] V prípade fondu SAPARD je to 4 000 EUR a v prípade fondu ISPA nie je stanovená prahová hodnota. [63] BE (región hlavného mesta Brusel v prípade štrukturálnych fondov a Valónsky región v prípade poľnohospodárstva), CZ, DK (poľnohospodárstvo), DE (poľnohospodárstvo), EE, EL (poľnohospodárstvo), ES, HU, NL, AT, PL (štrukturálne fondy), SK, SE, UK (Severné Írsko). [64] IE, IT, ES (štrukturálne fondy). [65] MT, FI. [66] EE, PL. [67] PL. [68] HU [69] FR. [70] DK, EL, ES, HU, MT, PT, SE. [71] BE, BG, CZ, FR, MT, NL, AT, SK, UK. [72] EE, IE, IT, LT, HU, PL, SE. [73] 20 členských štátov v prípade poľnohospodárskych fondov: BG, CZ, DK, DE, EE, IE, ES, FR, IT, CY, LV, LT, LU, HU, MT, AT (okrem vývozných náhrad), PL, PT, RO, UK; 19 v prípade štrukturálnych fondov: BE (BERBC03, Valónsky región, Agentúra ESF, francúzska komunita; ESF VL flámska komunita, BG, CZ, DK, DE, EE, IE, ES, FR, CY, LV, HU, MT, NL, AT, PT, RO, SK, UK. [74] BG, EE, CY, LV, MT, RO, SK. [75] BG, CZ, DK, EE, IE, ES, CY, LV, LT, LU, HU, MT, PT, SK a UK. [76] BE (francúzska komunita), FR, AT, PL. [77] UK (JIU) [78] MT, UK (Severné Írsko), EE. [79] BE (s výnimkou Valónskeho regiónu), BG, CZ, FR (len v prípade poľnohospodárstva), IT, LV, LT, HU, MT, PL, PT (len v prípade poľnohospodárstva), RO, SI (len v prípade poľnohospodárstva), UK (s výnimkou Škótska). [80] V prípade poľnohospodárstva: všetky okrem DK; v prípade štrukturálnych fondov: všetky okrem EL, LT, LU, NL, FI. [81] V súlade s nariadením č. 2988/95 z 18. decembra 1995, „nezrovnalosť“ je akékoľvek porušenie ustanovenia práva Spoločenstva vyplývajúce z konania alebo opomenutia hospodárskeho subjektu, dôsledkom čoho je alebo by došlo k poškodeniu všeobecného rozpočtu Spoločenstiev. [82] Vzhľadom na to, že nezrovnalosti sa nahlasujú v počiatočnom štádiu, v sektorových nariadeniach sa ustanovuje, že členské štáty musia zahŕňať medzi oznamované nezrovnalosti nielen prípady preukázaných podvodov, ale aj prípady podozrení z podvodov. Podľa nariadenia ES č. 1848/2006 v prípade sektora poľnohospodárstva a nariadení č. 2035/2005 a 2168/2005 v prípade štrukturálnych a kohéznych fondov „podozrenie z podvodu“ znamená nezrovnalosť, ktorá vedie k začatiu správneho a/alebo súdneho konania na vnútroštátnej úrovni s cieľom preukázať, či došlo k úmyselnému konaniu. [83] Podľa Dohovoru o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev je podvod úmyselne spáchaná nezrovnalosť označená za trestný čin na základe výsledku súdneho konania. [84] BE, ES, HU, LV, LT, PT. [85] CY, MT. [86] EE, HU, RO, FI, SE. [87] RO, SI. [88] BE, BG, CZ, DK, EE, FR, IT, LT, LU, PL, RO, SI, UK. [89] BE, BG, CZ, DK, EE, IE, IT, CY, LV, LT, LU (ERDF), NL, PL, PT, RO, SI, SK, FI, SE, UK. [90] Rozhodnutie 2008/396/ES (Ú. v. EÚ L 139, 29.5.2008). [91] Rozhodnutie 2009/87/ES (Ú. v. EÚ L 31, 3.2.2009). [92] Rozhodnutie 2009/367/ES (Ú. v. EÚ L 111, 5.5.2009). [93] Ide o viacročné programy. Tento číselný údaj nezahŕňa projekty priamo financované v rámci štrukturálnych fondov ani projekty spolufinancované Kohéznym fondom. [94] Situácia podľa údajov z databázy ECR k 15. aprílu 2008. [95] http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html.