SK Úradný vestník Európskej únie C 317/15

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Vzťahy medzi EÚ a Bosnou a Hercegovinou: úloha občianskej spoločnosti“

(prieskumné stanovisko)

(2009/C 317/03)

Spravodajca: pán Patrik ZOLTVÁNY

Pani Margot Wallström, podpredsedníčka Európskej komisie, a pán Olli Rehn, člen Európskej komisie zodpovedný za rozšírenie, požiadali listom z 2. septembra 2008 Európsky hospodársky a sociálny výbor v súlade s článkom 9 protokolu o spolupráci medzi EHSV a Európskou komisiou o vypracovanie prieskumného stanoviska na tému

„Vzťahy medzi EÚ a Bosnou a Hercegovinou: úloha občianskej spoločnost“.

Odborná sekcia pre vonkajšie vzťahy poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 23. júna 2009. Spravodajcom bol pán Patrik Zoltvány.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 455. plenárnom zasadnutí 15. a 16. júla 2009 (schôdza zo 16. júla 2009) prijal 147 hlasmi za, pričom žiadny člen nehlasoval proti a 1 sa hlasovania zdržal, nasledujúce stanovisko:

1. Hlavné odporúčania stanoviska

1.1. Odporúčania pre inštitúcie a orgány Európskej únie (EÚ):

— podporovať vládu Bosny a Hercegoviny pri vypracovaní stratégie rozvoja občianskej spoločnosti (1),

— zvýšiť podporu (aj finančnú) pre organizácie občianskej spoločnosti v Bosne a Hercegovine s cieľom zachovať ich nezávislosť od vlády a zabezpečiť kontinuitu projektov, ktoré riadia,

— vytvoriť vhodnejšie a účinnejšie systémy finančnej pomoci s cieľom urýchliť zdĺhavé postupy súvisiace s podávaním žiadostí a prijímaním rozhodnutí; toto odporúčanie sa vzťahuje aj na nový nástroj, ktorý Európska komisia (EK) zaviedla s cieľom podporovať rozvoj občianskej spoločnosti a dialóg; k tejto podpore by malo mať prístup široké spektrum zainteresovaných organizácií a mala by sa dať prispôsobiť ich potrebám,

— urýchliť rokovania o bezvízovom režime a zabezpečiť podporu prostredníctvom technických a iných noriem,

— rozlišovať medzi mimovládnymi organizáciami a sociálnymi partnermi pokiaľ ide o vypracúvanie a prijímanie stratégií pomoci,

— podporovať programy zamerané na rozvoj schopností sociálnych partnerov s cieľom posilniť ich schopnosť viesť efektívny sociálny dialóg,

— aktívne podporovať sociálny a občiansky dialóg v Bosne a Hercegovine,

— zúčastňovať sa na tvorbe novej ústavy ako aktívny sprostredkovateľ,

— trvať na uplatňovaní ratifikovaných medzinárodných textov a ústavy Bosny a Hercegoviny a zabezpečiť, aby sa odborové zväzy a organizácie zamestnávateľov mohli registrovať na základe stanoveného právneho základu, čo im umožní efektívnejšiu činnosť,

— systematicky podporovať projekty, ktoré riadia organizácie občianskej spoločnosti a ktoré sú zamerané na propagovanie myšlienky európskej integrácie v rámci celej spoločnosti; do systematickej diskusie o otázkach týkajúcich sa európskej integrácie by sa mali zapojiť všetky zložky spoločnosti vrátane občianskej spoločnosti,

— podporovať projekty zamerané na uplatňovanie odborných vedomostí a skúseností členských štátov EÚ v Bosne a Hercegovine; obzvlášť užitočný by mohol byť prínos „nových“ členských štátov zo strednej a východnej Európy; inštitúcie EÚ by mali vo väčšej miere uznávať a podporovať význam partnerských projektov; pri takýchto aktivitách môže byť nápomocný novovytvorený nástroj na podporu rozvoja občianskej spoločnosti a dialógu,

— umožniť predstaviteľom organizácií občianskej spoločnosti Bosny a Hercegoviny návštevy inštitúcií EÚ a bezplatnú účasť na konferenciách a podujatiach organizovaných EÚ,

— posilniť podporu regionálnych sietí organizácií občianskej spoločnosti na západnom Balkáne a rozvíjať regionálne programy,

— udržiavať systematický dialóg s ostatnými donormi, s cieľom poskytovať organizáciám občianskej spoločnosti v Bosne a Hercegovine a na celom západnom Balkáne správne zameranú, účinnú, efektívnu a vhodne načasovanú pomoc,

— organizovať pravidelné stretnutia so zástupcami organizácií občianskej spoločnosti s cieľom pružnejšie reagovať na ich očakávania a potreby.

1.2. Podnety Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (EHSV):

— vytvoriť zmiešaný poradný výbor medzi EHSV a organizáciami občianskej spoločnosti z Bosny a Hercegoviny s cieľom podporovať a propagovať občiansky dialóg v tejto krajine,

— aktívne sa zapojiť do nového programu People to People Dialogue, ktorý riadi EK (generálne riaditeľstvo pre rozšírenie), EHSV by mohol pre zástupcov organizácií občianskej spoločnosti z Bosny a Hercegoviny pripravovať a organizovať študijné návštevy v rámci EÚ (najmä v Bruseli),

— umožniť zástupcom organizácií občianskej spoločnosti Bosny a Hercegoviny navštíviť EHSV a oboznámiť sa s jeho aktivitami.

1.3. Odporúčania pre orgány Bosny a Hercegoviny:

— vytvoriť právne prostredie, ktoré by podporovalo občiansku spoločnosť, a tým aj organizácie zamestnávateľov a odborové zväzy,

— vypracovať stratégiu rozvoja občianskej spoločnosti, ktorá by vytvorila základ pre životaschopnú občiansku spoločnosť ako potrebnú zložku vyspelej demokratickej spoločnosti; táto stratégia by sa mala vypracovať v úzkej spolupráci s organizáciami občianskej spoločnosti,

— udržiavať systematický dialóg o otázkach týkajúcich sa organizácií občianskej spoločnosti s ich zástupcami; postoj vlády k občianskej spoločnosti by mal byť otvorenejší,

— poskytnúť organizáciám občianskej spoločnosti rôzne stimuly, vrátane finančných, v snahe podporiť ich rozvoj a kontinuitu ich aktivít; mal by sa vytvoriť transparentný systém grantov, prostredníctvom ktorého by mohli organizácie občianskej spoločnosti žiadať o granty financované zo štátneho rozpočtu,

— zvýšiť úroveň dialógu a spolupráce s verejnými orgánmi, čím by sa zabezpečilo uznanie organizácií občianskej spoločnosti,

— vyriešiť otázku registrácie Konfederácie odborových zväzov Bosny a Hercegoviny,

— aktívne podporovať zriadenie hospodárskej a sociálnej rady na celoštátnej úrovni v súlade s pokrokom vo vytváraní štátnych inštitúcií, ktoré sa zaoberajú hospodárskymi a sociálnymi otázkami,

— urýchliť postupy na dosiahnutie bezvízového režimu,

— začať so vzdelávaním občanov v oblasti činnosti občianskej spoločnosti.

1.4. Odporúčania pre organizácie občianskej spoločnosti v Bosne a Hercegovine:

— podporovať prístupy zdola nahor a samoorganizovanie občianskej spoločnosti, ktoré pomôžu posilniť spoločenskú akceptáciu organizácií občianskej spoločnosti,

— zvýšiť informovanosť o úlohe občianskej spoločnosti v politickom procese,

— napomáhať vytváraniu kontaktov a partnerstiev, t.j. výmena informácií, odborných vedomostí a skúseností,

— zvýšiť úroveň vedomostí a poznatkov o integrácii EÚ, o politikách EÚ a európskych inštitúciách,

— rozšíriť vzdelávanie a odbornú prípravu v rámci organizácií občianskej spoločnosti,

— podporovať dialóg medzi etnickými a náboženskými skupinami a zvýšiť úroveň spolupráce, vytvárania kontaktov a partnerstiev medzi organizáciami občianskej spoločnosti.

2. Kontext stanoviska

2.1. Ciele Európskej únie týkajúce sa západného Balkánu

Západný Balkán patrí medzi hlavné regionálne priority zahraničnej politiky Európskej únie. Hlavným cieľom EÚ na západnom Balkáne je zvýšiť regionálnu stabilitu a prosperitu. Prípravu krajín západného Balkánu na členstvo v EÚ možno považovať za rovnako dôležitý cieľ. V súvislosti s touto prípravou EÚ využíva špecifické predvstupové nástroje.

Proces stabilizácie a pridruženia (SAP) bol vytvorený s cieľom pomôcť krajinám tohto regiónu na ceste do EÚ. Zahŕňa politický dialóg, významné obchodné preferencie a finančnú pomoc. Okrem toho tiež zahŕňa vytvorenie komplexného zmluvného vzťahu, ktorý by mal krajinám tohto regiónu pomôcť pripraviť ich budúce pristúpenie. Rozvoj občianskej spoločnosti a demokratizácia predstavujú niektoré z cieľov procesu stabilizácie a pridruženia a očakáva sa, že prispejú k politickej, hospodárskej a inštitucionálnej stabilizácii regiónu. Podpísanie dohody o stabilizácii a pridružení (SAA) sa považuje za významný krok smerom k členstvu v EÚ.

2.2. Európsky hospodársky a sociálny výbor a západný Balkán

Európsky hospodársky a sociálny výbor zohráva dôležitú úlohu pri podpore rozvoja občianskej spoločnosti západného Balkánu. V roku 2004 zriadil kontaktnú skupinu pre západný Balkán, ktorá je jediným stálym a špecifickým orgánom EHSV zaoberajúcim sa práve týmto regiónom. Je súčasťou rozsiahleho radu ďalších orgánov EÚ pracujúcich v tejto oblasti a zameriava sa na prínos, ktorý môže mať pre všeobecné aktivity EÚ týkajúce sa tejto témy.

Hlavným cieľom EHSV na západnom Balkáne je sledovať zmeny politickej, hospodárskej a sociálnej situácie v krajinách západného Balkánu a vo vzťahoch medzi EÚ a západným Balkánom, s dôrazom na implementáciu Solúnskeho programu a vývoj stabilizačného a asociačného procesu; rozvíjať spoluprácu medzi EHSV a organizáciami občianskej spoločnosti západného Balkánu, ako aj národnými hospodárskymi a sociálnymi radami alebo podobnými inštitúciami a podporovať a maximalizovať výmenu osvedčených postupov medzi organizáciami občianskej spoločnosti EÚ a ich partnermi na západnom Balkáne.

3. Politický vývoj v Bosne a Hercegovine

3.1. Súčasná politická situácia

Na politický proces v Bosne a Hercegovine stále vplývajú následky vojny a Daytonská dohoda, ktorou bol vytvorený nezávislý štát Bosna a Hercegovina v jeho dnešnej podobe. Konkurenčné politické sily sa usilujú vyťažiť z daytonského ústavného zriadenia čo najviac a zároveň prekonať obmedzenia, ktoré zahŕňa. Medzinárodné spoločenstvo rovnako ako samotná Bosna a Hercegovina si čoraz viac uvedomujú potrebu zefektívniť a modernizovať vládu Bosny a Hercegoviny, hoci politickí predstavitelia jednotlivých entít sa na tomto procese, ktorý má silnú medzinárodnú podporu, podieľajú nerovnomernou mierou.

Najväčšou politickou výzvou krajiny v nasledujúcich rokoch bude ústavná reforma, bez ktorej bude ťažké dosiahnuť ďalší pokrok smerom k demokratickejšiemu a efektívnejšiemu štátu, implementáciu rozsiahleho reformného programu a priblíženie sa k EÚ. Reforma daytonského ústavného zriadenia nemôže prísť zvonka, hoci medzinárodné spoločenstvo a obzvlášť EÚ sú pripravené pomôcť. Reforma musí byť výsledkom dohody politických subjektov Bosny a Hercegoviny a musí mať širokú podporu občanov. Tento proces, ktorý môže zasiahnuť všetky oblasti, bude veľmi náročný a môže byť veľmi dlhý.

Je potrebné poznamenať, že predstavy politikov o budúcnosti krajiny sa rôznia a medzi občanmi rozličných etník ešte stále vládne nedôvera. Celkovo prevláda nacionalistické smerovanie a hlavní predstavitelia Bosny a Hercegoviny vôbec nepokročili v budovaní funkčnejších a vhodnejších štátnych štruktúr prostredníctvom reformy ústavného rámca, ktoré by podporili proces európskej integrácie.

Kvôli obavám o politickú stabilitu Bosny a Hercegoviny a regiónu bolo už niekoľkokrát odložené zrušenie Úradu vysokého predstaviteľa. Vo februári 2008 Rada pre nastolenie mieru (PIC) rozhodla o jeho zatvorení, ktoré bolo podmienené dosiahnutím pokroku Bosny a Hercegoviny pri plnení piatich špecifických cieľov a dvoch podmienok (podpísanie dohody o stabilizácii a pridružení a stabilná politická situácia). Okrem vynesenia konečného rozhodnutia vo veci dištriktu Brčko bol pokrok pri plnení piatich cieľov (2) minimálny.

3.2. Politické vzťahy s EÚ a susednými krajinami

3.2.1. Vzťahy s Európskou komisiou

Rokovania o dohode o stabilizácii a pridružení s Bosnou a Hercegovinou sa začali v novembri 2005. Po dosiahnutí pokroku v štyroch kľúčových oblastiach stanovených Európskou komisiou a Radou v roku 2005 (3) bola táto dohoda 4. decembra 2007 parafovaná a 16. júna 2008 podpísaná. Pred ratifikáciou dohody o stabilizácii a pridružení všetkými členskými štátmi EÚ nadobudli na základe dočasnej dohody účinnosť jej opatrenia obchodného charakteru od 1. júla 2008. Dohoda o stabilizácii a pridružení okrem iného formálne stanovila obchodné preferencie, ktoré EÚ od roku 2000 udelila bosnianskym výrobkom (na autonómnom základe) a doviedla Bosnu a Hercegovinu k postupnému zrušeniu obchodných obmedzení a postupnému znižovaniu ciel na výrobky EÚ. Implementácia dočasnej dohody bola zatiaľ úspešná.

Zároveň s rokovaniami o dohode o stabilizácii a pridružení bola vypracovaná dohoda o zjednodušení vízového režimu, ktorá bola podpísaná 17. septembra 2007 a účinnosť nadobudla v januári 2008. Táto dohoda znížila a v prípade niektorých skupín občanov dokonca zrušila poplatky za vystavenie víz. Pre viaceré skupiny občanov vrátane študentov, podnikateľov a novinárov atď. tiež zjednodušila podmienky udeľovania víz. Európska únia začala 26. mája 2008 diskusie o zavedení bezvízového režimu pre obyvateľov Bosny. Ukončenie rokovaní je podmienené dosiahnutím pokroku Bosny a Hercegoviny v oblasti plnenia kritérií.

Pokiaľ ide o predvstupovú finančnú pomoc, v septembri 2008 Bosna a Hercegovina prijala viacročný orientačný plánovací dokument 2008 – 2010 (MIPD). Európska komisia vyčlenila pre Bosnu a Hercegovinu celkovo 74,8 milióna eur v rámci programu nástroja predvstupovej pomoci (IPA) 2008. Program sa zaoberá najmä týmito oblasťami: upevnenie právneho štátu a štruktúr verejnej správy, hospodársky a sociálny rozvoj a demokratická stabilizácia. V rámci nástroja na podporu občianskej spoločnosti bolo pod záštitou národných programov IPA 2007/2008 vyčlenených 6,5 milióna eur na rozvoj občianskej spoločnosti. Organizácie občianskej spoločnosti z Bosny a Hercegoviny tiež získavajú prostriedky z regionálnych aktivít a návštevníckych programov financovaných programom pre viacerých prijímateľov. Ďalších 5,7 milióna eur Spoločenstvo poskytlo na posilnenie rozpočtu Úradu vysokého predstaviteľa do júna 2009.

Nástroj predvstupovej pomoci a ďalšiu pomoc v rámci programu Pomoci Spoločenstva pre rekonštrukciu, rozvoj a stabilizáciu (CARDS) uskutočňuje delegácia EK v Sarajeve. Decentralizované riadenie pomoci zostáva pre Bosnu a Hercegovinu strednodobým cieľom. Príprava decentralizovaného uplatňovania už čiastočne pokročila. Národný fond a Centrálna finančná a kontraktačná jednotka (CFCU) ministerstva financií boli čiastočne personálne obsadené a v súčasnosti prebieha ďalšie prijímanie zamestnancov. Zložité inštitucionálne a politické prostredie Bosny a Hercegoviny spôsobilo značné oneskorenie ratifikácie rámcovej dohody pokiaľ ide o nástroj predvstupovej pomoci. Náležité uplatňovanie implementácie ešte nie je zabezpečené. Následkom toho sa oneskorila aj implementácia programu nástroja predvstupovej pomoci 2007.

3.2.2. Vzťahy s Chorvátskom

Vzťahy s Chorvátskom sa od roku 2000 výrazne zmenili. Bosna a Hercegovina a Chorvátsko uzavreli ďalšie dohody čo sa týka návratu utečencov cez spoločnú hranicu a podpísali dohodu o voľnom obchode, ktorá bola implementovaná takmer okamžite. Vo februári 2008 bola parlamentným zhromaždením Bosny a Hercegoviny schválená dohoda s Chorvátskom o dvojitom občianstve. Odhaduje sa, že približne 400 000 občanov Bosny a Hercegoviny má zároveň chorvátske občianstvo. Bosna a Hercegovina a Chorvátsko ešte stále musia vyriešiť niektoré cezhraničné spory a odstrániť prekážky pri presune prípadov a vydávaní podozrivých z trestnej činnosti a zločinov proti ľudskosti.

3.2.3. Vzťahy so Srbskom

Od pádu Miloševičovho režimu sa vzťahy so Srbskom výrazne zlepšili a 15. decembra 2000 boli nadviazané diplomatické vzťahy. Keď v rokoch 2003 až 2004 Bosna a Hercegovina predsedala Procesu spolupráce v juhovýchodnej Európe (SEECP), minister zahraničných vecí bývalej Juhoslávie sa stretol so svojimi partnermi zo širšej juhovýchodnej Európy, aby posilnil záväzok dobrých susedských vzťahov, stability, bezpečnosti a spolupráce v juhovýchodnej Európe.

Počas volebnej kampane Bosny a Hercegoviny v októbri 2006 nastalo verejné upevnenie vzťahov medzi Republikou srpskou a Srbskom, ktoré 26. septembra 2007 v meste Banja Luka vyústilo do podpísania revidovanej dohody o mimoriadnych paralelných vzťahoch, hoci obe strany zdôraznili, že dohoda nijakým spôsobom nespochybňuje zvrchovanosť, územnú celistvosť či politickú nezávislosť Bosny a Hercegoviny.

Napriek tomu vo vzťahoch medzi Bosnou a Hercegovinou a Srbskom naďalej pretrváva potenciálne napätie. Po tom, ako Kosovo vyhlásilo nezávislosť, sa v Republike srpskej zostrilo proti-daytonské smerovanie a zintenzívnili sa separatistické hrozby. Národné zhromaždenie Republiky srpskej prijalo 21. februára 2008 rezolúciu, v ktorej prirovnáva postavenie Republiky srpskej v Bosne a Hercegovine k postaveniu Kosova v Srbsku a opisuje okolnosti, za ktorých by sa mohla Republika srpska osamostatniť.

3.2.4. Regionálna spolupráca

Vzťahy s Čiernou horou sú dobré a naďalej sa zintenzívňujú. Krajiny podpísali dohody o spolupráci v oblasti obrany, spolupráce polície, civilnej ochrany a cezhraničnej spolupráce.

Vzťahy s Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko sú dobré, rovnako v bilaterálnom ako aj v regionálnom kontexte. Krajiny uzavreli dohody o readmisii, spolupráci polície a civilnej ochrane.

Vzťahy s Albánskom sa zintenzívnili a Bosna a Hercegovina sa rozhodla zriadiť veľvyslanectvo v Tirane.

Bosna a Hercegovina sa aktívne zúčastňuje na programoch a iniciatívach regionálnej spolupráce, napríklad na Stredoeurópskej dohode o voľnom obchode (CEFTA).

4. Hospodársky vývoj v Bosne a Hercegovine

4.1. Súčasný stav ekonomiky Bosny a Hercegoviny

Napriek zložitému politickému prostrediu dosiahla Bosna a Hercegovina štyri roky stabilného hospodárskeho výkonu s rastom HDP odhadovaným v roku 2008 na 5,5 %. Inflácia v prvom štvrťroku 2007 bola iba 1,5 %, ale v druhom polroku 2007 sa pod vplyvom rastu cien potravín a dopravy začala zvyšovať a v decembri dosiahla 4,9 %. Ďalšie zvýšenie na 9,5 % nastalo v auguste 2008. Deficit bežného účtu sa znížil z 21,3 % HDP v roku 2005 na 11,4 % HDP v roku 2006, ale v roku 2007 sa opäť zvýšil na 12,7 % HDP. Deficit obchodnej bilancie za znížil zo 49,6 % HDP v roku 2005 na približne 37 % HDP v rokoch 2006 a 2007. Ďalšie zlepšenie sa v súčasnosti neočakáva, keďže vývoz sa v roku 2007 spomalil, opäť sa zvýšil dovoz a predpokladá sa, že priame zahraničné investície sa kvôli svetovej finančnej kríze znížia. Celkový fiškálny prebytok dosiahol v roku 2006 3 % HDP, čo spôsobil hlavne nárast príjmov, ktorý nasledoval po zavedení DPH. V roku 2007 sa prebytok znížil na 1,3 % HDP a v roku 2008 môže prerásť do deficitu (okrem ďalších faktorov aj) z dôvodu nárastu preplatkov DPH.

Rovnako ako ostatné krajiny v prechodnom období aj Bosna a Hercegovina má rastúcu ekonomiku, ale čelí veľkej chudobe a sociálnej núdzi. Odhady miery nezamestnanosti sa pohybujú od 16 do 44 %. Bosna a Hercegovina čelí následkom finančnej a hospodárskej krízy, ktorá ohrozuje hospodársku, spoločenskú a etnickú situáciu, ako aj jej vzťahy v rámci EÚ a regiónu.

Štruktúra vlády Bosny a Hercegoviny je nepružná a spotrebuje viac ako 50 % HDP. Nejednotná štruktúra, obmedzené zdroje, nedostatok skúseností a nesystematické prístupy na podporu národných kapacít narúšajú schopnosť vlády vytvárať a zavádzať opatrenia v rôznych oblastiach.

EÚ je hlavným obchodným partnerom Bosny a Hercegoviny (obchodné výmeny s EÚ predstavujú viac ako 50 % celkového obchodu). Podpísanie dohody o stabilizácii a pridružení a nadobudnutie účinnosti dočasnej dohody pravdepodobne prehĺbi tento vzťah a zvýši obchodnú integráciu s EÚ. Bosna a Hercegovina vyváža najmä do Talianska, Nemecka a Slovinska. Dovoz Bosny a Hercegoviny pochádza z týchto krajín EÚ a v menšej miere aj z Rakúska. Bosna a Hercegovina vyváža najmä kovy, drevo, výrobky z dreva, minerálne výrobky a chemické látky. Dovoz zahŕňa najmä stroje, minerálne výrobky, potraviny a chemické látky.

5. Súčasný stav a úloha organizácií občianskej spoločnosti

5.1. Sociálny dialóg

5.1.1. Právne prostredie

Sociálny dialóg na úrovni Bosny a Hercegoviny prakticky neexistuje. Súčasná ústava totiž neobsahuje ustanovenia na zriadenie vládnych inštitúcií celoštátnej úrovne, ktoré by sa zaoberali sociálnou politikou alebo vzdelávaním.

Bosna a Hercegovina ratifikovala všetkých osem kľúčových dohovorov Medzinárodnej organizácie práce (ILO). Bosna a Hercegovina, Federácia Bosny a Hercegoviny a Republika srpska vo svojich ústavách zaručujú slobodu združovania. Obe entity, rovnako ako dištrikt Brčko, majú vlastný zákonník práce.

Zákon Bosny a Hercegoviny o združeniach a nadáciách, ktorý bol prijatý v decembri 2001, neobsahuje ustanovenia na registráciu federácie odborových zväzov na úrovni Bosny a Hercegoviny.

Podľa správy o pokroku Európskej komisie z roku 2008 však v tejto oblasti nebol dosiahnutý žiadny pokrok. Skutočnosť, že v oblasti zamestnania a sociálnej politiky neexistujú na štátnej úrovni žiadne právomoci, ostáva prekážkou v rozvoji celoštátnej stratégie zamestnanosti. Republika srpska na základe ústavných argumentov neustále odmieta zveriť určité právomoci v oblasti vnútorného pracovného trhu štátnej úrovni. Obe entity a dištrikt Brčko vyvinuli stratégie na podporu zamestnanosti a aktívne opatrenia na podporu zamestnanosti, medzi ktorými však existuje len obmedzená koordinácia.

Podobná situácia prevláda v oblasti sociálneho dialógu. Registrácia konfederácie odborových zväzov na celoštátnej úrovni nebola umožnená. Podľa súčasného zákona je registrácia odborového zväzu ekvivalentom jeho uznania – reprezentatívnosti. Právny základ a postup pre sociálnych partnerov je rovnaký ako pre ostatné organizácie občianskej spoločnosti, ako napríklad organizácie na ochranu spotrebiteľov alebo športové združenia, čo je neprimerané. Zložitá politická a spoločenská organizácia krajiny naďalej ovplyvňuje dialóg medzi sociálnymi partnermi a riešenia nie sú na dosah. Nejasnosti týkajúce sa právnej registrácie odborových zväzov bránia ďalšiemu pokroku na ceste ku kolektívnemu vyjednávaniu. Mal by sa vypracovať nový zákon, ktorý by nahradil spomenutý zákon o združeniach a nadáciách, aby vláda nemala právomoc rozhodovať bez presných pravidiel o udelení či neudelení registrácie novým organizáciám.

5.1.2. Sociálni partneri

5.1.2.1. Zamestnávatelia

V prípade Bosny a Hercegoviny je ťažko hovoriť o organizáciách zamestnávateľov aktívnych na úrovni štátu. Keďže na celoštátnej úrovni neexistuje ministerstvo práce a veľa hospodárskych otázok je v kompetencii vlád jednotlivých entít, na štátnej úrovni neexistuje žiadna oficiálna koordinácia ani spolupráca medzi organizáciami zamestnávateľov.

Dve najväčšie organizácie zamestnávateľov sú Asociácia zamestnávateľov Federácie Bosny a Hercegoviny a Asociácia zamestnávateľov Republiky srpskej. Obe sú zapojené do hospodárskych a sociálnych rád na úrovni jednotlivých entít. Hlavným problémom, ktorému organizácie zamestnávateľov čelia z vnútorného ako aj z vonkajšieho hľadiska, je reprezentatívnosť a efektívne zastupovanie záujmov svojich členov pred verejnými orgánmi.

5.1.2.2. Odborové zväzy

Miera združovania sa do legálnych ustanovizní odborov je vo Federácii Bosny a Hercegoviny a v Republike srpskej pomerne vysoká. Konfederácia nezávislých odborových zväzov (Savez Samostalnih Sindikata Bosne i Hercegovine, SSSBiH) organizuje zamestnancov vo Federácii Bosny a Hercegoviny, zatiaľ čo Konfederácia odborových zväzov Republiky srpskej (Savez Sindikata Republike Srpske, SSRS) organizuje zamestnancov v Republike srpskej. Konfederácie odborových zväzov oboch entít Bosny a Hercegoviny, t. j. Federácie Bosny a Hercegoviny a Republiky srpskej, na zakladajúcom zhromaždení, ktoré sa uskutočnilo 24. júna 2005 v Sarajeve, založili zastrešujúcu organizáciu odborových zväzov Bosny a Hercegoviny (KSBiH). KSBiH podala žiadosť o registráciu na štátnej úrovni, ale táto otázka nebola dodnes vyriešená.

5.1.3. Hodnotenie existujúcich mechanizmov

Kvôli neochote zveriť problematiku sociálneho dialógu do štátnej právomoci, obzvlášť zo strany Republiky srpskej (4), nebola zriadená hospodárska a sociálna rada na celoštátnej úrovni. Každá entita má vlastný zákonník práce a na celoštátnej úrovni neexistuje žiadne ministerstvo práce. Hlavné problémy sociálnych partnerov ako hospodárska politika, pracovné právo alebo vzdelávanie patria do právomocí jednotlivých entít a miestnych samospráv. Skutočný jednotný trh (vrátane trhu práce) ešte v Bosne a Hercegovine nebol vytvorený. Hospodárske a sociálne rady fungujú len na úrovni jednotlivých entít a ich činnosť financuje vláda. Formálnou prekážkou zriadenia hospodárskej a sociálnej rady na štátnej úrovni zostáva problém neuznania zastrešujúcej organizácie odborových zväzov. Treba tiež poznamenať, že kapacity sociálnych partnerov sú ešte stále slabé a je nevyhnutná ďalšia interná profesionalizácia ich práce.

5.2. Občiansky dialóg

5.2.1. Právne prostredie

Bosna a Hercegovina nemá dostatočné skúsenosti s rozvojom občianskej spoločnosti. Pred vojnou existoval široký okruh verejných organizácií zameraných na aktivity v oblasti kultúry a športu. Počas vojny a po nej väčšina mimovládnych organizácií zamerala svoju činnosť na poskytovanie humanitárnej pomoci a len pomaly zmenila svoje zameranie na štandardnejšie aktivity.

Mimovládne organizácie môžu byť registrované na úrovni štátu, entity, kantónu (vo Federácii Bosny a Hercegoviny) alebo na miestnej úrovni. Zákon o združeniach a nadáciách od roku 2002 umožňuje mimovládnym organizáciám registrovať sa na ministerstve spravodlivosti Bosny a Hercegoviny a pôsobiť v celej krajine. Avšak kvôli nepružným postupom, ktoré sú potrebné na získanie registrácie na štátnej úrovni a tiež preto, že na úrovni entít štátna registrácia nie je uznávaná, uprednostňuje veľa mimovládnych organizácií registráciu na úrovni entity (Republika srpska). Memorandum o porozumení podpísané v roku 2004 medzi štátom, vládami entít a dištriktom Brčko, ktoré má za cieľ zriadiť spoločný register združení a nadácií Bosny a Hercegoviny, podporuje „rozšírenie slobody pohybu združení a nadácií a vytvára systém rýchleho prístupu k informáciám o združeniach a nadáciách“.

Zákon o združeniach a nadáciách bol zmenený a doplnený a nadobudol účinnosť v roku 2008. Registračné postupy z roku 2002 sú stále v platnosti, čo sťažuje proces registrácie. Orgány Bosny a Hercegoviny sa to snažia zmeniť, aby sa znížil počet formulárov potrebných na registráciu. Uvažuje sa tiež o zavedení on-line registrácie.

Podľa štúdie, ktorú pripravil tím OSN pre túto krajinu (5) jedným z hlavných problémov organizácií občianskej spoločnosti je nedávno zavedený systém DPH. Zákon o DPH, ktorý v Bosne a Hercegovine nadobudol účinnosť 1. januára 2006, zaviedol jednotnú sadzbu dane vo výške 17 %, čo znamená zvýšenie dane. Okrem toho musia organizácie občianskej spoločnosti platiť za zamestnancov rôzne odvody (sociálne, zdravotné). Ďalšie dane sa vzťahujú na dary. Všeobecne prevláda názor, že oslobodenie občianskej spoločnosti od dane by bolo vítané a uľahčilo by jej činnosť.

Financovanie organizácií občianskej spoločnosti zo štátneho rozpočtu predstavuje ďalšiu dôležitú otázku. Vo väčšine prípadov sa organizácie občianskej spoločnosti domnievajú, že prideľovanie verejných prostriedkov nie je dostatočne transparentné. Právne predpisy v oblasti dobrovoľníckej činnosti ešte stále nenadobudli účinnosť. Rozhodujúcou otázkou naďalej ostáva riešenie slabej implementácie legislatívy a potreba zosúladenia právnych predpisov. Podľa niektorých organizácií občianskej spoločnosti je tvorba právnych predpisov v Bosne a Hercegovine netransparentná a neprístupná.

Politické orgány podporujú organizácie občianskej spoločnosti len minimálne, keďže niektoré z nich vidia v sektore občianskej spoločnosti konkurenciu. Miestne orgány tiež nie sú informované o hodnotách a výhodách, ktoré by im partnerstvo s občianskou spoločnosťou mohlo priniesť.

5.2.2. Situácia v rôznych záujmových skupinách

Celkový počet registrovaných organizácií občianskej spoločnosti v Bosne a Hercegovine sa v súčasnosti približuje k 8 000 (6). Počet tých, ktoré sú aktívne, je však oveľa nižší. Príjmy tretieho sektora sa odhadujú na 4,5 % HDP, zatiaľ čo náklady na prevádzku sú 2,4 %. Zamestnanci tohto sektora predstavujú 1,45 % ekonomicky aktívneho obyvateľstva (7).

Prevládajúcou oblasťou pôsobnosti mimovládnych organizácií je presadzovanie ľudských práv. Medzi ďalšie dôležité oblasti záujmu mimovládnych organizácií patrí vzdelávanie, problematika rovnosti pohlaví, hospodársky rozvoj, humanitárna pomoc, rozvoj občianskej spoločnosti, zdravotníctvo, deti a mládež, rozvoj spoločenstva.

5.2.3. Hodnotenie existujúcich mechanizmov

V oblasti inštitucionalizovania vzťahu medzi orgánmi a mimovládnym sektorom na celoštátnej úrovni nastal určitý pokrok. Rada ministrov Bosny a Hercegoviny a zástupcovia občianskej spoločnosti 7. mája 2007 podpísali dohodu o spolupráci medzi Radou ministrov Bosny a Hercegoviny a mimovládnym sektorom Bosny a Hercegoviny.

V októbri 2007 bola v súlade s touto dohodu zriadená rada pre občiansku spoločnosť. Hoci rada nereprezentuje celú občiansku spoločnosť, má 31 podsektorov, a je tak najsilnejším fórom mimovládnych organizácií v krajine. Štátne orgány však musia vyvinúť väčšie úsilie, aby bolo možné vytvoriť pravidelnú a systematickú komunikáciu s občianskou spoločnosťou a podporovať jej účasť na tvorbe politiky.

6. Úloha organizácií občianskej spoločnosti v procese európskej integrácie

6.1. Organizácie občianskej spoločnosti a proces európskej integrácie

Európska myšlienka nie je v činnosti organizácií občianskej spoločnosti veľmi prítomná. Občania európsku integráciu Bosny a Hercegoviny vnímajú ako vzdialený projekt. Väčšina organizácií občianskej spoločnosti nemá veľa pracovných skúseností s partnermi z krajín EÚ. Diskusia o EÚ sa v Bosne a Hercegovine ešte len začala. Organizácie občianskej spoločnosti zameriavajú svoje projekty na priority stanovené donormi, t.j. medzinárodnými organizáciami a vládami a miestnymi donormi. Presadzovanie európskej integrácie Bosny a Hercegoviny nie je v jednotlivých sektoroch veľmi viditeľné, s výnimkou činnosti medzinárodných mimovládnych organizácií. Napriek tomu 80 % občanov Bosny a Hercegoviny podporuje budúce členstvo svojej krajiny v EÚ, čo je dobrý začiatok, na ktorom môžu organizácie občianskej spoločnosti stavať pri plnení podmienok vstupu do EÚ.

V Bruseli 16. júla 2009 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI

(1) Podľa definície Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru pojem „občianska spoločnosť“ zahŕňa organizácie zamestnávateľov, zamestnancov, ako aj iné mimovládne organizácie a záujmové skupiny.

(2) 1) prijateľné a udržateľné riešenie otázky rozdelenia majetku medzi štát a iné úrovne správy, 2) prijateľné a udržateľné riešenie otázky vojenského majetku, 3) vynesenie konečného rozhodnutia arbitrážneho tribunálu vo veci dištriktu Brčko, 4) daňová udržateľnosť (podporovaná dohodou o stálej metodike výpočtu koeficientu ITA a zriadením Národnej fiškálnej rady), a 5) upevnenie právneho štátu (preukázané prijatím národnej stratégie týkajúcej sa vojnových zločinov, zákona o cudzincoch a o azyle a národnej stratégii reformy justičného sektora).

(3) 1) uskutočnenie reformy polície v súlade s dohodou o reštrukturalizácii polície z októbra 2005, 2) plná spolupráca s Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu, 3) prijatie a uplatnenie všetkých potrebných právnych predpisov o verejnoprávnom vysielaní, a 4) rozvoj legislatívneho rámca a administratívnych kapacít umožňujúcich náležité uplatňovanie dohody o stabilizácii a pridružení.

(4) Predseda vlády Republiky srpskej, Milorad Dodik, 22. augusta 2007 vyhlásil, že „Vláda Republiky srpskej nepodporí zriadenie sociálnej rady na úrovni Bosny a Hercegoviny [vychádzajúc z toho, že] základné hospodárske a sociálne otázky sa riešia na úrovni jednotlivých entít a že vytvorenie tejto rady je politickou záležitosťou“.

(5) Hlavné závery o úrovni spolupráce medzi agentúrami OSN a organizáciami občianskej spoločnosti Bosny a Hercegoviny, január 2007, pracovný dokument UNCT v Bosne a Hercegovine.

(6) Poskytnuté údaje sú z februára 2005 a sú súčasťou správy o projekte financovanom zo strany EÚ „Štúdia mapujúca neštátne subjekty v Bosne a Hercegovine“ zo septembra 2005.

(7) „Employment, social service provision and the non-governmental organisation (NGO) sector. Status and prospects for Bosnia and Herzegovina. Analysis and policy implications“. (Zamestnanosť, poskytovanie sociálnej starostlivosti a sektor mimovládnych organizácií. Stav a perspektívy pre Bosnu a Hercegovinu. Analýza a politické dôsledky), kvalitatívna štúdia č. 3, 2. apríla 2005, projekt britského ministerstva pre medzinárodný rozvoj v oblasti práce a sociálnej politiky.