EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli24. 11. 2021 COM(2021) 743 final NÁVRH SPOLOČNEJ SPRÁVY KOMISIE A RADY O ZAMESTNANOSTI





Obsah HLAVNÉ ZÁVERY PREHĽAD TRENDOV A VÝZIEV NA TRHU PRÁCE A V SOCIÁLNEJ OBLASTI V EURÓPSKEJ ÚNII 1.1. Trendy na trhu práce 1.2. Sociálne trendy 1.3. Revidovaný sociálny prehľad: prehľad výziev týkajúcich sa zásad piliera 1.4. Hlavné cieľové hodnoty EÚ na rok 2030 ZAMESTNANOSŤ A SOCIÁLNE REFORMY – VÝSLEDKY A OPATRENIA ČLENSKÝCH ŠTÁTOV 2.1. Usmernenie č. 5: Zvyšovanie dopytu po pracovnej sile 2.1.1. Kľúčové ukazovatele 2.1.2. Politická reakcia 2.2. Usmernenie č. 6: Zvyšovanie ponuky pracovnej sily a zlepšovanie prístupu k zamestnaniu, zručnostiam a kompetenciám 2.2.1. Kľúčové ukazovatele 2.2.2. Politická reakcia 2.3. Usmernenie č. 7: Zlepšovanie fungovania trhov práce a účinnosti sociálneho dialógu 2.3.1. Kľúčové ukazovatele 2.3.2. Politická reakcia 2.4. Usmernenie č. 8: Presadzovanie rovnakých príležitostí pre všetkých, podpora sociálneho začlenenia a boj proti chudobe

2.4.1. Kľúčové ukazovatele 2.4.2. Politická reakcia

HLAVNÉ ZÁVERY Spoločnou správou Európskej komisie a Rady o zamestnanosti (SSZ) sa monitoruje na ročnom základe a v súlade s článkom 148 ZFEÚ situácia zamestnanosti v Únii a uskutočňovanie usmernení pre politiky zamestnanosti. V súlade s usmerneniami pre politiky zamestnanosti členských štátov obsahuje ročný prehľad kľúčových ukazovateľov vývoja v oblasti zamestnanosti a sociálnej situácie v Európskej únii, ako aj prehľad najnovších politických opatrení členských štátov. Identifikujú sa v nej aj súvisiace prioritné oblasti pre politické opatrenia. Návrh tejto správy vypracovaný Komisiou je súčasťou jesenného balíka európskeho semestra; po výmene informácií medzi Komisiou a jej prípravnými orgánmi konečné znenie textu prijme Rada pre zamestnanosť, sociálnu politiku, zdravie a spotrebiteľské záležitosti (Rada EPSCO). Verzia SSZ na rok 2022 predstavuje silnejšie zameranie na vykonávanie Európskeho piliera sociálnych práv v súlade so záväzkami stanovenými v akčnom pláne z roku 2021 a záväzkami vedúcich predstaviteľov EÚ v Portskom vyhlásení z 8. mája 2021. Vykonávaním Európskeho piliera sociálnych práv sa posilní úsilie Únie o zelenú, digitálnu a spravodlivú transformáciu a prispeje sa k dosiahnutiu vzostupnej sociálnej a hospodárskej konvergencie pri zohľadnení demografických problémov. Takisto sa ním prispeje k dosahovaniu cieľov udržateľného rozvoja. Touto správou sa posilňuje monitorovanie Európskeho piliera sociálnych práv, a to najmä prostredníctvom tematických rámčekov, ktoré sú zamerané na hlavné výzvy v troch oblastiach, pričom ide o rovnaké príležitosti a prístup na trh práce, spravodlivé pracovné podmienky a sociálnu ochranu a začleňovanie. V správe sú zahrnuté aj tri nové hlavné cieľové hodnoty EÚ na rok 2030 v oblasti zamestnanosti, zručností a znižovania chudoby v rámci akčného plánu na realizáciu Európskeho piliera sociálnych práv, ktoré uvítali vedúci predstavitelia EÚ na sociálnom samite v Porte a na júnovom zasadnutí Európskej rady. EÚ sa zaviazala k nasledujúcim hlavným cieľovým hodnotám do roku 2030: ·malo by byť zamestnaných aspoň 78 % obyvateľstva vo veku 20 – 64 rokov, ·každoročne by sa na vzdelávacích činnostiach malo zúčastňovať aspoň 60 % ľudí vo veku 25 – 64 rokov a ·počet ľudí ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením by sa mal znížiť aspoň o 15 miliónov v porovnaní s rokom 2019. Vykonávaním reforiem a investícií uvedených v plánoch obnovy a odolnosti členských štátov sa spolu s kohéznymi fondmi podporí spravodlivá, inkluzívna a udržateľná obnova. Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti podporuje hospodársku, sociálnu a územnú súdržnosť Únie zlepšovaním odolnosti, pripravenosti na krízy, adaptačnej kapacity a rastového potenciálu členských štátov. Takto mechanizmus prispieva aj k vykonávaniu Európskeho piliera sociálnych práv s osobitnou pozornosťou venovanou riešeniu výziev identifikovaných v odporúčaniach pre jednotlivé krajiny. Za relevantné sa v tejto súvislosti považujú štyri zo šiestich pilierov, ktoré vymedzujú rozsah pôsobnosti mechanizmu, a to: i) inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast; ii) sociálna a územná súdržnosť; iii) zdravie a hospodárska, sociálna a inštitucionálna odolnosť a iv) politiky pre budúcu generáciu, deti a mládež. SSZ ako súčasť analýzy politickej reakcie obsahuje aj výber opatrení, ktoré podporuje Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti a iné zdroje finančných prostriedkov EÚ vrátane Európskeho sociálneho fondu plus, Európskeho fondu regionálneho rozvoja a FST. Analýzu v SSZ na rok 2022 podporuje revidovaný sociálny prehľad, ktorý komplexnejšie zahŕňa zásady Európskeho piliera sociálnych práv. Komisia ako súčasť akčného plánu na realizáciu Európskeho piliera sociálnych práv z marca 2021 navrhla revíziu sociálneho prehľadu s cieľom umožniť lepšie monitorovanie piliera s revidovaným súborom hlavných ukazovateľov, ktoré v júni 2021 schválila Rada EPSCO. V SSZ na rok 2022 sa preto posudzujú výsledky členských štátov na základe revidovaného súboru hlavných ukazovateľov . K týmto ukazovateľom teraz paria ukazovatele, ktoré umožňujú zachytiť dôležité aspekty ako vzdelávanie dospelých, integrácia osôb so zdravotným postihnutím na trh práce, riziko chudoby a sociálne vylúčenie detí a nadmerné zaťaženie nákladmi na bývanie. Dôkazy z revidovaného sociálneho prehľadu spolu s analýzou týkajúcou sa jednotlivých krajín v kontexte dôkazov a politík umožňujú presnejšie identifikáciu kľúčových výziev v oblasti zamestnanosti, zručností a v sociálnej oblasti v EÚ a členských štátoch (pozri graf 1). Týmto by sa umožnilo vykonať podrobnejšie monitorovanie sociálneho vývoja a rozdielov. Poradné výbory Rady EPSCO budú reagovať na návrh Španielska a Belgicka týkajúci sa postupu pri sociálnej nerovnováhe na základe článku 148 ZFEÚ v súvislosti s európskym semestrom. Graf 1: Výzvy v oblasti zamestnanosti, zručností a v sociálnej oblasti vo všetkých členských štátoch EÚ podľa hlavných ukazovateľov v revidovanom sociálnom prehľade Poznámky: 1. údaje pre ukazovateľ účasti dospelých na vzdelávaní zatiaľ nie sú k dispozícii; 2. ukazovateľ digitálnych zručností sa týka údajov z roku 2019; 3. pre niektoré krajiny chýbajú údaje pre niektoré ukazovatele: legendy pre všetky ukazovatele sú uvedené v prílohe k tejto správe. Vplyv krízy spôsobenej pandémiou COVID-19 na trh práce bol zmiernený rýchlymi a rozhodnými politickými opatreniami na úrovni členských štátov aj na úrovni EÚ. Nastáva obnova trhu práce, ale zamestnanosť a celkové odpracované hodiny ešte nie sú na úrovniach spred krízy. Po dosiahnutí najnižšej úrovne 71,6 % v 2. štvrťroku 2020 sa miera zamestnanosti v prípade osôb vo veku 20 – 64 rokov čiastočne zlepšila a v 2. štvrťroku 2021 dosiahla úroveň 72,8 %, čo bolo menej ako maximálna úroveň 73,3 % dosiahnutá v 4. štvrťroku 2019. Hoci sa hospodárskou obnovou podporí vytváranie pracovných miest, návrat na úrovne zamestnanosti spred krízy sa neočakáva skôr ako v roku 2022. Ako je vyjadrené v hlavnej cieľovej hodnote EÚ v oblasti zamestnanosti, kľúčovou prioritou pre rok 2030 je vysoká úroveň zamestnanosti s cieľom zaistiť, aby sa každý mohol plne zapojiť do hospodárskeho a spoločenského života a aby sa pomohol znížiť počet ľudí ohrozených chudobou. Celkovo ostáva zvýšenie nezamestnanosti nižšie, ako sa očakávalo vzhľadom na rozsah vplyvu ochorenia COVID-19 na hospodárstvo. Je to v dôsledku politických opatrení, ktoré zaviedli členské štáty aj za podpory z finančných prostriedkov EÚ (najmä európskeho nástroja dočasnej podpory na zmiernenie rizík nezamestnanosti v núdzovej situácii SURE a Pomoci pri obnove v rámci politiky súdržnosti a pri obnove území v Európe REACT-EU), a v menšej miere v dôsledku skutočnosti, že niektorí ľudia sa aspoň dočasne stali neaktívnymi, keď bolo náročnejšie nájsť si prácu.



Nastáva obnova trhu práce 72,8 % miera zamestnanosti v

2. štvrťroku 2021 (o 1,2 percentuálneho bodu menej ako pred rokom) 6,7 % miera nezamestnanosti v septembri 2021 (o 1 percentuálny bod menej ako pred rokom) 17,4 % miera nezamestnanosti mladých ľudí v

2. štvrťroku 2021 (o 0,6 percentuálneho bodu menej ako v

2. štvrťroku 2020) +13,3 % odpracovaných hodín na pracovníka v

2. štvrťroku 2021 v porovnaní so 4. štvrťrokom 2020 (ale o 2,7 % menej ako v

2. štvrťroku 2019) Miera ekonomickej aktivity obyvateľstva, miera nezamestnanosti a podiel mladých ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy (NEET) v EÚ27 v % Celkový počet odpracovaných hodín na pracovníka a neprítomnosť v práci, EÚ27 Poznámka: Zlom v rade v štvrťročných mierach nezamestnanosti od 1. štvrťroku 2021. Zdroj: databáza Eurostat [une_rt_q], [une_ltu_q] a výberové zisťovanie pracovných síl [lfsi_emp_q], [lfsq_argan], [lfsi_neet_q]. Sezónne očistené, kalendárne neočistené údaje.

Kríza spôsobená pandémiou COVID-19 pozastavila priaznivý vývoj miery ekonomickej aktivity obyvateľstva zaznamenaný v predchádzajúcich rokoch. Miera ekonomickej aktivity obyvateľstva v EÚ27 pre vekovú skupinu 20 – 64 rokov v dôsledku pandémie mierne klesla, ale už sa zlepšila a dosiahla hodnotu spred krízy z hľadiska štvrťrokov. Spôsobila to do veľkej miery účasť žien a vekovej skupiny 55 – 64 rokov na trhu práce. V absolútnom vyjadrení sa za posledné desaťročie obyvateľstvo v produktívnom veku v EÚ napriek tomu zmenšilo, čo je takisto faktor rastúceho nedostatku pracovnej sily. V tejto súvislosti sú dôležité politiky, ktorými sa začleňuje viac ľudí do trhu práce, umožňuje sa dlhší a zdravší pracovný život a zlepšuje sa produktivita zo strednodobého a dlhodobého hľadiska. Zlepšovanie pracovných podmienok a ich lepšie prispôsobovanie meniacim sa potrebám pracovníkov počas ich života by mali priaznivý vplyv na ponuku pracovnej sily, a tým by sa potenciálne podporili vyššie miery zamestnanosti. Rôzny vplyv ochorenia COVID-19 na jednotlivé odvetvia a typy pracovníkov Najvyššie miery rastu zamestnanosti od

2. štvrťroka 2020 v stavebníctve, vo verejnej správe a v činnostiach v oblasti IKT Najnižšie miery rastu zamestnanosti od

2. štvrťroka 2020 vo veľkoobchodnom a v maloobchodnom predaji, umeleckých činnostiach a zábavnom priemysle a poľnohospodárstve 1,6 milióna menej zamestnancov (vo veku 20 – 64 rokov) s dočasnou pracovnou zmluvou v

2. štvrťroku 2021 v porovnaní

s 2. štvrťrokom 2019 Zmeny zamestnanosti podľa hospodárskej činnosti (vnútroštátna koncepcia, sezónne a kalendárne očistené údaje), EÚ27 Zdroj: databáza Eurostat [tec00109]. Poznámka: *Činnosti NACE Rev. 2. Hospodárstvo sa zotavuje z otrasu spôsobeného pandémiou COVID-19, pravdepodobne sa však neobnovia všetky pracovné miesta, takže podpora na zmenu pracovného miesta sa stáva obzvlášť dôležitou. Od 2. štvrťroka 2020 sú najvyššie miery rastu zamestnanosti v stavebníctve, vo verejnej správe a v činnostiach v oblasti IKT, kým najnižšie miery rastu sú vo veľkoobchodnom a v maloobchodnom predaji, umeleckých činnostiach a zábavnom priemysle a poľnohospodárstve. Pre niektoré zasiahnuté spoločnosti bude pandémia predstavovať len prechodný otras. V prípade ostatných môže viesť k hlbokým zmenám v obchodných modeloch, čiastočne spôsobených zmenou spotrebiteľských preferencií (napr. rozsiahlejšie používanie elektronického obchodu) a organizácia a pracovné postupy firiem (vrátane digitalizácie a tlaku na udržateľnejšie spôsoby výroby). Z tohto hľadiska sa môžu niektoré úlohy stať nadbytočnými, čo si vyžaduje reštrukturalizáciu, pokiaľ ide o pracovné metódy a vstup práce, a väčšiu potrebu podpory zmien pracovného miesta od tvorcov politík a podnikov v súlade s odporúčaním Komisie týkajúcim sa účinnej aktívnej podpory zamestnanosti (EASE). Obnova poskytuje aj možnosť smerovať k udržateľnejšiemu sociálno-ekonomickému systému s novými obchodnými modelmi a rozsiahlymi dôsledkami pre ponúkané typy pracovných miest a potrebné zručnosti. Potrebné je rýchle prerozdelenie pracovnej sily podporované účinnými aktívnymi politikami trhu práce a opatrenia zamerané na zvyšovanie úrovne zručností a rekvalifikáciu s cieľom riešiť nedostatok pracovnej sily, pomôcť zvýšiť produktivitu, mzdy a sociálnu súdržnosť a uľahčiť zelenú a digitálnu transformáciu. V tejto súvislosti môžu užitočnú rolu zohrať režimy skráteného pracovného času, a to uľahčením a podporovaním procesov reštrukturalizácie. Mali by ostať súčasťou súboru politických nástrojov po skončení krízy a opätovne sa zamerať na pomoc pri modernizácii hospodárstva (napríklad prostredníctvom súvisiacich opatrení na rozvoj zručností) bez toho, aby sa odložila štrukturálna úprava. Krízou sa zdôraznila zložitejšia situácia mladých ľudí na trhu práce 13,7 % mladých ľudí NEET (vo veku 15 – 29 rokov) v roku 2020 +1,3 percentuálneho bodu miera nezamestnanosti mladých ľudí medzi rokmi 2019 a 2020 Dvakrát viac mladých ľudí, ktorí sú nedobrovoľne dočasne zamestnaní, ako ľudí vo veku 25 – 64 rokov Mladí ľudia, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy (v %, vek 15 – 29 rokov, 2020) Poznámka: Niektoré územné jednotky na ostrovoch a veľmi vzdialené regióny nie sú zastúpené. Zdroj: Eurostat, výberové zisťovanie pracovných síl [edat_lfse_35]. © EuroGeographics pre administratívne hranice. Kríza spôsobená pandémiou COVID-19 zasiahla silnejšie mladých ľudí, a to najmä absolventov, čo si vyžadovalo rýchle a rozhodné politické opatrenia. Miera nezamestnanosti mladých ľudí (vo veku 15 – 24 rokov) v EÚ ukázala prvé známky obnovy do polovice roku 2021, ale stále bola na úrovni 17,4 % v 2. štvrťroku 2021, čo je takmer trojnásobná miera nezamestnanosti obyvateľstva vo veku 25 – 74 rokov. Otras spôsobený pandémiou COVID-19 zvrátil šesťročný trend klesajúcich počtov mladých ľudí NEET čiastočne v dôsledku neistej situácie mladých ľudí na trhu práce. Vyžaduje si to rozhodné politické opatrenia, aby sa zabránilo rizikám dlhodobých negatívnych účinkov na ich blahobyt a kariérne vyhliadky. Zníženie počtu NEET je vlastne jednou z doplnkových ambícií EÚ, ktoré Európska komisia predložila v akčnom pláne na realizáciu Európskeho piliera sociálnych práv. Posilnenou zárukou pre mladých ľudí sa posilňujú opatrenia na zabezpečenie kvalitnej ponuky zamestnania, ďalšieho vzdelávania, učňovskej prípravy alebo stáže do štyroch mesiacov od straty zamestnania alebo ukončenia formálneho vzdelávania . Iniciatíva ALMA (Aim, Learn, Master, Achieve – naplánovať, naučiť sa, osvojiť si, dosiahnuť) pomôže znevýhodneným mladým ľuďom NEET získať odbornú prax v zahraničí aj nevyhnutnú sociálnu podporu s cieľom integrovať ich do vzdelávania, odbornej prípravy alebo kvalitného zamestnania. Vzhľadom na nerovnomerný vplyv krízy na rôzne skupiny pracovníkov sú dôležité prispôsobené aktívne politiky trhu práce s cieľom zaistiť inkluzívnu obnovu. Vážne zasiahnutí boli pracovníci v neštandardnom zamestnaní, a to najmä s pracovnou zmluvou na dobu určitú v členských štátoch s väčšími podielmi dočasného zamestnania . Pracovníci narodení mimo EÚ zaznamenali väčšie straty zamestnania než osoby narodené v EÚ. Okrem toho existuje značný potenciál na zvýšenie zamestnanosti osôb so zdravotným postihnutím: rozdiel medzi mierou zamestnanosti osôb so zdravotným postihnutím a ostatných bol na úrovni 24,5 percentuálneho bodu v EÚ v roku 2020. Pandémiou sa ďalej zvýraznili pretrvávajúce problémy týkajúce sa účasti žien na trhu práce. Hoci z dôkazov nevyplýva silnejší negatívny vplyv na miery zamestnanosti žien v porovnaní s mužmi, u žien sa zaznamenalo prudšie skrátenie pracovného času než u mužov počas období obmedzenia pohybu. Za týmto vývojom sa skrývajú rozdiely v zastúpení žien a mužov v odvetviach a povolaniach ovplyvnených krízou, rodové rozdiely pri používaní telepráce a skutočnosť, že ženy mali väčší podiel na opatrovateľských povinnostiach. Navyše slobodné ženy s deťmi prichádzali počas krízy o zamestnanie viac ako slobodné bezdetné ženy. Týmto sa zdôrazňuje význam služieb starostlivosti o deti a dlhodobej starostlivosti s cieľom zvýšiť účasť žien na trhu práce. V tejto súvislosti je takisto cieľom smernice o rovnováhe medzi pracovným a súkromným životom, ktorú majú členské štáty transponovať do 2. augusta 2022, poskytnúť rovnaký prístup a vyvážené využívanie ustanovení o dovolenkách mužmi aj ženami. Umožní to rodičom s deťmi alebo pracovníkom s rodinnými príslušníkmi odkázanými na starostlivosť lepšie zosúladiť svoje opatrovateľské a pracovné povinnosti. Zároveň koncepcia daňových systémov vo viacerých členských štátoch naďalej odrádza účasť druhých zárobkovo činných osôb v domácnosti (ktorými sú najčastejšie ženy) na trhu práce. Rozdiely medzi ženami a mužmi na trhu práce sú naďalej veľké Rozdiely v miere zamestnanosti medzi osobami s deťmi a bez detí mladších ako 6 rokov v roku 2020 (v percentuálnych bodoch, podľa pohlavia, vo veku 25 – 49 rokov) Zdroj: Eurostat, výberové zisťovanie pracovných síl [lfst_hheredch]. Miera zamestnanosti žien s malými deťmi v EÚ je o 11,8 percentuálneho bodu nižšia ako u bezdetných žien Počet odpracovaných hodín klesol viac u žien často v dôsledku opatrovateľských povinností (6,1 bodu u žien oproti 4,3 bodu u mužov) Veľké rozdiely v účasti na službách starostlivosti o deti medzi členskými štátmi Hoci existuje potenciál na zvyšovanie zamestnanosti v určitých skupinách, rastúci nedostatok pracovnej sily v mnohých členských štátoch poukazuje na dôležitý význam všeobecnejšej potreby zvyšovania úrovne zručností a rekvalifikácie. Oslabenie hospodárskej činnosti spôsobené pandémiou COVID-19 viedlo k poklesu nedostatku pracovnej sily takmer vo všetkých členských štátoch. V roku 2021 po uvoľnení opatrení na obmedzenie pohybu a po postupnej hospodárskej obnove začali vo väčšine členských štátov znovu pribúdať voľné pracovné miesta. Odvetvia ako stavebníctvo, zdravotná a dlhodobá starostlivosť, ako aj informačné a komunikačné technológie uvádzali najväčší nedostatok pracovnej sily spôsobený okrem iných príčin pretrvávajúcim nedostatkom zručností. Takisto sa dá v dôsledku zelenej a digitálnej transformácie očakávať zvýšený dopyt po pracovnej sile v odvetviach týkajúcich sa energií z obnoviteľných zdrojov, stavebníctva, poľnohospodárstva a lesníctva, ktorý bude väčšinou v skupine so strednou úrovňou zručností. S hospodárskou obnovou sa zvyšuje nedostatok pracovnej sily 2,1 % miera voľných pracovných miest v 2. štvrťroku 2021, o 0,5 percentuálneho bodu vyššia ako v 2. štvrťroku 2020 a len o 0,1 percentuálneho bodu nižšia ako v 2. štvrťroku 2019 Nedostatkom zručností pretrvávajúceho charakteru sa určuje trend v odvetviach stavebníctva, zdravotnej a dlhodobej starostlivosti a IKT Miera voľných pracovných miest a miera nezamestnanosti (vo veku 15 – 74 rokov) v EÚ27 Poznámka: Činnosti B-S v rámci NACE Rev. 2. Miera nezamestnanosti, štvrťročné údaje, sezónne očistené údaje. Zdroj: Eurostat, výberové zisťovanie pracovných síl [jvs_q_nace2] a [une_rt_q]. Mať prácu niekedy nestačí na zabezpečenie dôstojného života. Chudoba zamestnaných osôb vzrástla v EÚ27 z 8,5 % v roku 2010 na 9 % v roku 2019. Vo všeobecnosti pracovníkom s dočasnou pracovnou zmluvou hrozí oveľa väčšie riziko chudoby zamestnaných (16,2 %) než pracovníkom s trvalou pracovnou zmluvou (5,9 %), rovnako to platí pre nízkokvalifikovaných pracovníkov (19 %) v porovnaní s vysokokvalifikovanými pracovníkmi (4,9 %). Okrem toho je v prípade pracovníkov narodených mimo EÚ chudoba zamestnaných oveľa pravdepodobnejšia ako v prípade pracovníkov narodených v EÚ. Napriek nedávnemu zvýšeniu minimálnej mzdy v mnohých členských štátoch je zákonná minimálna mzda v porovnaní s ostatnými mzdami v hospodárstve často naďalej nízka. V súlade s návrhom smernice o primeraných minimálnych mzdách v Európskej únii, ktorý predložila Komisia, zohráva kolektívne vyjednávanie kľúčovú úlohu pri dosahovaní primeranej ochrany formou minimálnej mzdy v celej Únii. Od začiatku pandémie počet zamestnaní na dobu určitú klesá, čo vyplýva z vyššieho úbytku pracovných miest s pracovnou zmluvou na dobu určitú než medzi stálymi zamestnancami, aj keď vo viacerých členských štátoch ostáva významný. Dočasné pracovné zmluvy sú naďalej obzvlášť rozšírené medzi ženami, mladými ľuďmi a zamestnancami, ktorí sa narodili mimo EÚ. Na zlepšovanie celkovej kvality pracovných miest sú dôležité dočasné pracovné zmluvy, ktoré slúžia ako „odrazové mostíky“ pre trvalé pracovné miesta. Prvým dôvodom, prečo majú pracovníci zmluvu na dobu určitú, je v niektorých členských štátoch naďalej problém nájsť si trvalé pracovné miesto. Pracovníci s nedobrovoľnou dočasnou pracovnou zmluvou často uvádzajú nižšie úrovne spokojnosti s prácou, čo môže ovplyvniť ich výkon a získavanie zručností. Podiel zamestnaní na kratší pracovný čas v EÚ klesol v roku 2020 v porovnaní s predchádzajúcim rokom, ale nedobrovoľná práca na čiastočný pracovný úväzok stále ovplyvňuje dosť veľký percentuálny podiel zamestnancov. Náhlym výrazným zvýšením využívania telepráce sa ukázali výhody, ako aj problémy spojené s prácou na diaľku. Počas ohrozenia verejného zdravia sa telepráca pre mnohé podniky ukázala ako dôležitá na zabezpečenie kontinuity činností a ochranu zdravia ich zamestnancov. Za normálnych okolností takisto umožňuje zamestnancom skrátenie času dochádzky do zamestnania, väčšiu mieru flexibilitu a viac príležitostí dosiahnuť rovnováhu medzi pracovným a súkromným životom a podnikom zvýšenú efektívnosť a produktivitu. Napriek tomu môže telepráca niekedy stierať existujúce hranice medzi pracovným a súkromným životom, čo v určitých prípadoch prináša zvýšenú pracovnú intenzitu a ťažkosti so zabezpečením kolektívneho zastúpenia a účasti na procese rozhodovania na pracovisku a na odbornej príprave. Digitálne technológie umožňujú rozširovanie telepráce a podporujú lepšie zosúlaďovanie medzi dopytom po pracovnej sile a jej ponukou, hoci pre určité skupiny, najmä nízkokvalifikované alebo staršie osoby, predstavujú problémy plne sa zúčastňovať na trhu práce a na živote spoločnosti. Následne sa tak môžu zvýšiť riziká vzniku digitálnych priepastí, vylúčenia z trhu práce a sociálneho vylúčenia, preto je dôležité vybaviť každého človeka digitálnymi zručnosťami potrebnými na využitie prechodu na digitálnu technológiu. Pandémia urýchlila prebiehajúce trendy v digitalizácii, a to aj podporou práce prostredníctvom platforiem, čo si vyžaduje politické opatrenie na zvládnutie príslušných transformácií – najmä pokiaľ ide o pracovné podmienky a prístup k sociálnej ochrane. Digitálne technológie prinášajú nové spôsoby vzdelávania sa a práce, ako aj nové príležitosti pre podniky a spotrebiteľov. Na trhu práce sa ich prostredníctvom vytvárajú pracovné príležitosti a môžu prispieť k lepšiemu zosúlaďovaniu medzi zamestnávateľmi a zamestnancami. Môžu však predstavovať aj riziká pre existujúce pracovné miesta a pre kvalitu zamestnania, najmä v tých činnostiach, v ktorých prevláda rutina, a v prípade nízkokvalifikovaných osôb. Súčasne s prerozdelením pracovnej sily do povolaní, ktoré si vyžadujú digitálne zručnosti, môže dôjsť k prerozdeleniu do povolaní spojených s hospodárstvom založeným na digitálnej pracovnej platforme. Dopyt po online pracovnej sile počas pandémie rapídne rastie (pričom príjmy za posledných päť rokov vzrástli päťnásobne), čím sa upozorňuje na význam objasnenia právneho postavenia a zlepšenia podmienok pracovníkov platformy. Využívanie foriem zamestnania na kratší pracovný čas a neštandardných foriem zamestnania obsahuje v niekoľkých členských štátoch významnú zložku nedobrovoľnosti 13,3 % zamestnanci s dočasnou pracovnou zmluvou v EÚ v roku 2020 (o 1,5 percentuálneho bodu menej ako v roku 2019; vo veku 15 – 64 rokov) Z ktorých 6,8 % v nedobrovoľnom dočasnom zamestnaní s veľkou prevahou mladých ľudí 17,2 % zamestnaných osôb pracujúcich na kratší pracovný čas v EÚ v roku 2020 (o 1,2 percentuálneho bodu menej ako v roku 2019) 25 % v nedobrovoľnom zamestnaní na čiastočný pracovný úväzok v EÚ v roku 2020 Dočasné pracovné zmluvy ako percentuálny podiel z celkovej zamestnanosti (vo veku 15 – 64 rokov) v roku 2020. Nedobrovoľné dočasné zamestnanie (vo veku 15 – 64 rokov) v roku 2020 v EÚ27 Pracovné zmluvy na kratší pracovný čas ako percentuálny podiel z celkovej zamestnanosti (vo veku 15 – 64 rokov) v roku 2020. Nedobrovoľné zamestnanie na čiastočný pracovný úväzok (vo veku 15 – 64 rokov) v roku 2020 v EÚ27 Zdroj: databáza Eurostat [tesem190] a výberové zisťovanie pracovných síl [lfsi_pt_a], [lfsa_eppgai] a [lfsa_etpgan].

Prechod na zelené hospodárstvo a záväzok dosiahnuť klimatickú neutralitu do roku 2050 predstavujú jedinečnú príležitosť opätovne naštartovať hospodárstvo EÚ udržateľným, inkluzívnym a odolným spôsobom. Za predpokladu, že budú zavedené správne sprievodné politiky, mohlo by sa prechodom ku klimatickej neutralite vytvoriť do roku 2030 až jeden milión ďalších pracovných miest, aj keď sa predpokladá, že vplyvy sa budú v jednotlivých povolaniach, odvetviach a regiónoch líšiť. Pracovné miesta sa vytvoria prevažne v skupine so strednou úrovňou zručností, a tým môžu pomôcť zmierniť trendy polarizácie trhu práce. Zelená transformácia však neovplyvní všetkých Európanov rovnako a pre niektorých bude mať negatívny vplyv, čo bude znamenať stratu pracovného miesta a reštrukturalizáciu v niektorých odvetviach (najmä v odvetviach využívajúcich surovinové zdroje a v energeticky náročných odvetviach), ako aj rastúce tlaky na príjmy domácností. Existujúce pracovné miesta v mnohých odvetviach si takisto budú vyžadovať získanie doplnkových zručností na podporu zelenej transformácie. Tieto zmeny môžu byť náročné najmä pre väčšinu zraniteľných osôb a v niektorých regiónoch, a to predovšetkým v regiónoch zasiahnutých transformujúcim sa priemyslom alebo zmenami v modeloch spotreby a v regiónoch ťažby uhlia. Zároveň majú mnohé činnosti týkajúce sa prechodu na obehovejšie hospodárstvo značný potenciál prispieť k sociálnemu hospodárstvu a k vytvoreniu lokálnych pracovných miest. Na prekonanie týchto problémov bude mať význam zvyšovanie úrovne zručností, rekvalifikácia a podpora zmien pracovného miesta. Môžu poskytnúť ľuďom správne zručnosti a posilniť rýchle prerozdelenie pracovnej sily, ktoré prispieva k zvyšovaniu efektívnosti, produktivity a miezd. Ako je oznámené v európskom programe v oblasti zručností, posilní sa monitorovanie ekologizácie profesií a identifikácia typu prispôsobenia zručností potrebných v konkrétnych povolaniach a odvetviach. Energetická chudoba je rastúca forma chudoby, ktorá si vyžaduje cielené opatrenia. Energetická chudoba dnes v EÚ zasahuje až 34 miliónov ľudí, pričom asi každá piata osoba s príjmom pod hranicou chudoby uvádza neschopnosť udržiavať primerané teplo vo svojich domácnostiach. Komisia v októbri 2021 prijala oznámenie s názvom Boj s rastúcimi cenami energie , v ktorom zdôraznila spravodlivé daňovo-dávkové systémy, cielené opatrenia podpory príjmu a politiky inkluzívnej obnovy ako kľúčové prvky súboru nástrojov na zmiernenie energetickej chudoby a riešenie okamžitého vplyvu nedávneho zvyšovania cien. Spoločensky spravodlivá zelená transformácia si vyžaduje sprievodné politické opatrenia v oblasti zamestnanosti, zručností a v sociálnej oblasti, ktoré riešia tento problém. Komisia má v úmysle v decembri 2021 navrhnúť odporúčanie Rady na riešenie sociálnych a pracovných aspektov klimatickej transformácie. Predpokladom dobrého fungovania európskeho sociálneho trhového hospodárstva je vysokokvalitné a efektívne zapojenie sociálnych partnerov, čím sa zaistia udržateľnejšie a inkluzívnejšie politické výsledky. Viac ako polovicu všetkých opatrení v oblastiach aktívnych politík trhu práce a ochrany príjmu prijatých od vypuknutia pandémie buď schválili organizácie sociálnych partnerov, alebo boli s nimi prerokované. V usmerneniach pre politiky zamestnanosti sa členské štáty vyzývajú, aby zabezpečili včasné a zmysluplné zapojenie sociálnych partnerov do navrhovania a realizácie reforiem a politík v oblasti zamestnanosti, sociálnej oblasti a prípadne hospodárskych reforiem a politík, a to aj podporovaním ich zvýšenej kapacity. V súlade s vnútroštátnymi praktikami a inštitucionálnymi rámcami je cieľom zapojenia sociálnych partnerov na všetkých úrovniach zlepšiť návrh a zaistiť zodpovednosť za reformy. Kvalita zapojenia sociálnych partnerov do vnútroštátnych politík zamestnanosti a sociálnych politík za posledné roky celkovo ostala stabilná alebo sa mierne zvýšila, ale stále sa medzi členskými štátmi výrazne líši. Dôležité a nápomocné na tento účel je aj zapojenie organizácií občianskej spoločnosti. Toto je obzvlášť dôležité v čase, keď je potrebný silný konsenzus na zaistenie silnej obnovy a podpory pre zelenú a digitálnu transformáciu. Ďalej bude na zaistenie úspešného plnenia plánovaných opatrení pri realizácii plánov obnovy a odolnosti dôležité primerané zapojenie sociálnych partnerov a organizácií občianskej spoločnosti. Sociálni partneri zohrávajú dôležitú rolu v stratégii obnovy po kríze spôsobenej pandémiou COVID-19 Forma zapojenia sociálnych partnerov do navrhovania politických opatrení prijatých v roku 2021 Viac ako polovicu všetkých opatrení v oblastiach kontinuity činností, ochrany a udržania zamestnanosti, prispôsobenia pracovísk a ochrane príjmu prijatých v roku 2021 schválili sociálni partneri alebo boli s nimi prerokované Medzi jednotlivými členskými štátmi sa kvalita zapojenia sa značne líši Poznámky: Graf znázorňuje 184 prípadov právnych predpisov alebo odporúčaní a tripartitných dohôd od 1. januára 2021 do 13. septembra 2021. Zdroj: Eurofound (2021), databáza COVID-19 EU PolicyWatch. Študijné výstupy naďalej výrazne súvisia so sociálno-ekonomickými pomermi. Pandémia COVID-19 vystavila systémy vzdelávania a odbornej prípravy členských štátov veľkému tlaku. Podiel osôb, ktoré predčasne ukončili školskú dochádzku a odbornú prípravu, počas pandémie naďalej klesal, i keď pomalším tempom, a medzi krajinami sú stále značné rozdiely. Prvé štúdie a prieskumy z členských štátov naznačujú podstatné straty na vzdelávaní počas pandémie, pričom mimoriadne ovplyvnení sú študenti z horších sociálno-ekonomických pomerov alebo s migrantským pôvodom mimo EÚ. Ich vzdelávaniu popri nerovnakom prístupe k online digitálnemu vzdelávaniu bránilo napríklad menej podporné vzdelávacie prostredie doma. Bez ohľadu na pandémiu majú sociálno-ekonomické pomery alebo migrantský pôvod žiakov naďalej najväčší vplyv aj na úroveň ich digitálnych zručností. Z hľadiska základných zručností je podiel 15-ročných žiakov s nedostatočnými výsledkami po určitom pokroku v minulosti znovu na vzostupe. Týmto sa podčiarkuje význam poskytovania kvalitného vzdelania od raného veku. Sociálne rozdiely medzi generáciami, pokiaľ ide o účasť na terciárnom vzdelávaní, zvyčajne pretrvávajú vo väčšine členských štátov napriek zvýšeniu miery dosiahnutého terciárneho vzdelania. Existujúci nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami takisto zdôrazňuje potrebu posilniť význam vzdelania pre trh práce a ďalej zvýšiť účasť na terciárnom vzdelávaní, a to najmä v odvetviach s rastúcim dopytom, ako sú informačné a komunikačné technológie (IKT) a veda, technológia, inžinierstvo a matematika (STEM). Zabrániť nerovnostiam v študijných výstupoch, ktoré sú spojené so sociálno-ekonomickými pomermi alebo s migrantským pôvodom, a znížiť ich je kľúčové pre poskytovanie rovnakých príležitostí pre všetkých s priaznivými účinkami na jednotlivé úrovne zručností a rastový potenciál hospodárstva. Nerovnosti vo vzdelávaní môžu určovať rôzne východiskové pozície na trhu práce, ako aj kariérne vyhliadky Rozdiel 26,6 percentuálneho bodu v zručnostiach v čítaní medzi žiakmi v dolnej a hornej štvrtine indexu ekonomického, sociálneho a kultúrneho postavenia Sociálno-ekonomické pomery a migrantský pôvod žiakov má najväčší vplyv na ich úroveň digitálnych zručností U mladých ľudí narodených mimo EÚ je takmer trikrát väčšia pravdepodobnosť, že opustia školu pred jej dokončením Osoby, ktoré predčasne ukončili školskú dochádzku a odbornú prípravu (vo veku 18 – 24 rokov, 2020) Poznámka: Niektoré územné jednotky na ostrovoch a veľmi vzdialené regióny nie sú zastúpené. Zdroj: Eurostat, VZPS, EDAT_LFSE_02. © EuroGeographics pre administratívne hranice. Rozvoj zručností dospelých zďaleka nedosahuje štandardnú prax v celej EÚ, pričom medzi krajinami sú veľké rozdiely a pociťuje sa závažný vplyv pandémie; hlavná cieľová hodnota EÚ na rok 2030 podporí ďalšie úsilie potrebné v tejto oblasti. Hlavnou výzvou preto ostáva zabezpečenie toho, aby pracovná sila mala zručnosti pre budúce trhy práce. V prognózach zručností sa poukazuje na zmenu profilov zručností na trhu práce v súvislosti s rýchlymi technologickými zmenami, a to aj z dôvodu zelenej a digitálnej transformácie, a na ďalší pokles nízkokvalifikovaných povolaní. Vytvára to naliehavú potrebu zvyšovania úrovne zručností a rekvalifikácie. Na základe toho bola hlavná cieľová hodnota na rok 2030 v oblasti vzdelávania dospelých (v priebehu minulého roku) stanovená na 60 % v porovnaní s mierou 37,4 % v roku 2016. Účasť na vzdelávaní dospelých medzi nízkokvalifikovanými osobami a migrantmi bola naďalej značne pod priemerom. Rastúca účasť na vzdelávaní dospelých si vyžaduje integrovaný prístup, ktorým sa zdolávajú rôzne prekážky jednotným spôsobom, a to aj prostredníctvom informovanosti pre oblasť zručností a predpovedaním zručností v súvislosti s partnerstvami s príslušnými zainteresovanými stranami. Znamená to kombináciu finančnej podpory na priame náklady, ako sú individuálne nároky na odbornú prípravu, a plateného voľna na odbornú prípravu a služieb kariérového poradenstva, ako aj prehľad možností odbornej prípravy so zaručenou kvalitou a informácií o potvrdzovaní a certifikácii zručností. Zvyšovanie úrovne zručností a rekvalifikácia pracovnej sily sú dôležité na uľahčenie zmien pracovného miesta a podporu zelenej a digitálnej transformácie 9,2 % dospelých zúčastnených na vzdelávaní (za posledné štyri týždne) v EÚ v roku 2020 Z nich len 3,4 % nízkokvalifikovaných dospelých 89 % dospelých v EÚ súhlasí, že lepšie finančné podmienky by podporili účasť na odbornej príprave Miera účasti na vzdelávaní dospelých z celkového počtu obyvateľov a nezamestnaných v roku 2020 (v %, vo veku

25 – 64 rokov, za posledné štyri týždne) Zdroj: Eurostat, VZPS [trng_lfse_02]. Členské štáty EÚ zaznamenali obmedzený pokrok v zabezpečovaní základných digitálnych zručností pre dospelých a je potrebné vynaložiť značné ďalšie úsilie o rozšírené digitálne zručnosti. Pandémiou sa podstatne zvýšil dopyt po digitálnych zručnostiach na všetkých úrovniach ako prierezová požiadavka naprieč mnohými povolaniami a odvetviami. Najnovšie dostupné údaje o hlavnom ukazovateľovi sociálneho prehľadu z roku 2019 ukazujú, že len 56 % dospelých malo aspoň základné digitálne zručnosti. Tento ukazovateľ naznačuje aj nedostatočnú konvergenciu medzi členskými štátmi a veľmi pomalý pokrok od roku 2014. Digitálne zručnosti sa vyžadujú (na primeranej úrovni) vo vyše 90 % súčasných pracovných miest a v takmer všetkých odvetviach hospodárstva. Pokrok v tejto oblasti je dôležitý, ak má EÚ splniť rastúcu potrebu digitálnych zručností pre každodennú účasť na spoločenskom živote, ako aj osobitnú potrebu odborníkov v oblasti IKT v hospodárstve. Napriek kríze spôsobenej pandémiou COVID-19 ostali súhrnné príjmy domácností vo všetkých členských štátoch EÚ v roku 2020 v priemere všeobecne stabilné, a to vďaka výnimočne rýchlej politickej reakcii na úrovni členských štátov a EÚ. Keď vypukla pandémia, príjem domácnosti prudko klesol v druhom štvrťroku 2020, ale do konca roka sa zlepšil a celkovo ostal v rokoch 2019 až 2020 stabilný. Najväčší bol pokles odmien zamestnancov, pričom k veľkému poklesu došlo aj v prípade odmien samostatne zárobkovo činných osôb a čistého príjmu z majetku. Za rok 2020 k celkovému príjmu výrazne prispeli čisté sociálne dávky, ktoré zohrali významnú rolu pri zmierňovaní celkového poklesu príjmov domácností v druhom štvrťroku podporeného do určitej miery aj úpravami daní z príjmu a majetku. Na základe medziročného poklesu reálneho HDP o 6 % táto stabilita súhrnných príjmov domácností v roku 2020 svedčí o účinnosti výnimočných diskrečných politík zavedených na zmiernenie sociálneho vplyvu krízy, ale aj automatického stabilizačného vplyvu sociálnej ochrany a daňových systémov. V 2. štvrťroku 2021 reálny HDP aj odmeny zamestnancov prudko rástli, a to približne rovnakým tempom, ako sa v predchádzajúcom roku zmenšovali. Reálny hrubý disponibilný príjem domácnosti (HDPD) celkovo rástol v tomto štvrťroku viac, než sa zmenšil v predchádzajúcom roku, aj vďaka tomu, že čisté sociálne dávky klesali pomalšie než ostatné zdroje príjmu. Napriek kríze spôsobenej pandémiou COVID‑19 ostali súhrnné príjmy domácností v členských štátoch EÚ v roku 2020 v priemere všeobecne stabilné

Príjmová nerovnosť (S80/S20) mierne poklesla alebo ostala stabilná vo väčšine členských štátov Podiel ľudí ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením bol stabilný u približne každej piatej osoby v roku 2020 v EÚ Rast HDP, rast reálneho hrubého disponibilného príjmu domácnosti a jeho hlavné zložky (EÚ27) Zdroj: Eurostat, národné účty [ nasq_10_nf_tr ] a [ namq_10_gdp ]. Poznámky: pozri hlavnú časť správy. Systémy sociálnej ochrany pomohli prežiť krízu spôsobenú pandémiou COVID-19 bez podstatného zvýšenia rizika chudoby alebo príjmovej nerovnosti. Miera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia a každej jej zložky, ako aj celková príjmová nerovnosť ostali v rokoch 2019 až 2020 vo všeobecnosti stabilné vo väčšine členských štátov. Je to odrazom vplyvu daňovo-dávkových systémov, ako aj veľkej podpory vrátane prostredníctvom režimov skráteného pracovného času a iných opatrení na udržanie pracovných miest, ktoré boli zavedené alebo rozšírené počas krízy spôsobenej pandémiou COVID‑19, a to najmä pre zraniteľné skupiny. Prvé odhady výdavkov 19 členských štátov na sociálnu ochranu v roku 2020 poukazujú na bezprecedentné úrovne a veľké zvýšenia v porovnaní s rokom 2019. Napriek niektorým dočasným opatreniam na zlepšenie prístupu k (primeranej) sociálnej ochrane v mnohých krajinách pretrvávajú rozdiely, najmä v prípade neštandardných pracovníkov a samostatne zárobkovo činných osôb. Niektoré štrukturálne reformy sú oznámené vo vnútroštátnych plánoch, ktoré členské štáty predložili s cieľom vykonávať odporúčanie Rady z roku 2019 o prístupe k sociálnej ochrane pre pracovníkov a samostatne zárobkovo činné osoby . Riziká chudoby a sociálneho vylúčenia napriek tomu ostávajú vysoké pre určité skupiny obyvateľstva, a najmä rodiny s deťmi, osoby so zdravotným postihnutím, osoby narodené mimo EÚ a Rómov. Chudoba v domácnostiach s veľmi nízkou intenzitou práce sa za posledné desaťročie zvýšila. Vo väčšine členských štátov sú chudobe (vrátane pretrvávajúcej chudoby) vystavené viac deti než dospelá populácia. Je menej pravdepodobné, že deti vyrastajúce v chudobe alebo sociálne vylúčené budú dosahovať dobré výsledky v škole, budú zdravé a neskôr naplno uplatnia svoj potenciál. V akčnom pláne na realizáciu Európskeho piliera sociálnych práv bola k hlavnej cieľovej hodnote EÚ na rok 2030 týkajúcej sa zníženia chudoby predložená doplnková ambícia, ktorou je zníženie počtu detí ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením do roku 2030 aspoň o 5 miliónov. V niektorých členských štátoch je miera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia u detí vychovávaných osamelým rodičom alebo v rodinách s viac ako tromi deťmi alebo u detí s migrantským či rómskym pôvodom až trikrát vyššia než u iných detí. Odporúčaním Rady zo 14. júna 2021 sa zriaďuje Európska záruka pre deti s cieľom predchádzať sociálnemu vylúčeniu detí a bojovať proti nemu zaručením prístupu k súboru kľúčových služieb. Aj osoby narodené mimo EÚ sú viac ohrozené chudobou alebo sociálnym vylúčením. Veľká väčšina Rómov žije pod vnútroštátnou hranicou chudoby. Záťažová hranica nákladov na bývanie pred krízou naďalej klesala v celej EÚ, ale situácia ostala kritická pre ľudí pod hranicou chudoby. V roku 2020 asi jedna desatina obyvateľstva EÚ žila v domácnostiach, ktoré vynakladali 40 % alebo viac svojho (ekvivalentného) disponibilného príjmu na bývanie. V rámci obyvateľstva ohrozeného chudobou bola záťažová hranica nákladov na bývanie výrazne vyššia, pričom medzi členskými štátmi boli významné rozdiely. Vplyv sociálnych transferov na znižovanie chudoby je v EÚ27 stabilný od roku 2015, ale tesne pred krízou vykazoval rozdiel. Sociálnymi transfermi (okrem dôchodkov) sa znížila miera rizika chudoby v EÚ priemerne zhruba o tretinu. Medzi členskými štátmi sú však značné rozdiely, ktoré sú v rozmedzí od približne 16 % po viac ako 50 %. V rokoch 2019 až 2020 sa rozdiely medzi členskými štátmi zväčšili. Značný rozdiel je z hľadiska pokrytia sociálnej ochrany, a to najmä medzi neštandardnými pracovníkmi a samostatne zárobkovo činnými osobami, zatiaľ čo dávky minimálneho príjmu ako percentuálny podiel hranice chudoby v roku 2019 klesli takmer vo všetkých členských štátoch. Úrovne minimálneho príjmu sú v prípade 12 členských štátov výrazne pod 60 % hranice chudoby. Komisia zamýšľa navrhnúť v roku 2022 odporúčanie Rady týkajúce sa minimálneho príjmu s cieľom účinne podporovať a dopĺňať politiky členských štátov. Primeranosť záchranných sociálnych sietí sa

v jednotlivých členských štátoch líši Dávky minimálneho príjmu ako percentuálny podiel hranice chudoby klesli v 16 členských štátoch v rokoch 2018

až 2019 Dávky minimálneho príjmu na úrovni nižšej ako polovica hranice chudoby v jednej tretine členských štátov v roku 2019 Vplyv sociálnych transferov na znižovanie chudoby sa medzi členskými štátmi líši od 16 %

do 52 % Čistý príjem poberateľov minimálneho príjmu ako percentuálny podiel hranice rizika chudoby (rovnomerne rozložené za tri roky) a príjmov zamestnanca s nízkou mzdou (príjmový rok 2019) Zdroj: GR EMPL, výpočet z mikroúdajov EU-SILC. Poznámka: Údaje za IE sa týkajú príjmového roku 2020 v prípade dávok minimálneho príjmu. Prahová hodnota miery rizika chudoby zo štatistiky SILC za rok 2020 pre IE, IT, LU a LV nie je zatiaľ k dispozícii. Graf sa týka slobodných bezdetných osôb. Čistý príjem poberateľa minimálneho príjmu môže zahŕňať aj iné druhy dávok (napr. príspevky na bývanie) než minimálny príjem. Príslušný zamestnanec s nízkou mzdou zarába 50 % priemernej mzdy a pracuje na plný pracovný čas.

Bez ohľadu na pandémiu z prvých dôkazov vyplýva, že podiel subjektívne neuspokojených potrieb lekárskej starostlivosti bol v roku 2020 všeobecne stabilný vo väčšine členských štátov, ale je medzi nimi značná odlišnosť. Je pravdepodobnejšie, že v dôsledku neuspokojenia potrieb lekárskej starostlivosti budú zraniteľné niektoré skupiny, ako sú ľudia žijúci v domácnostiach s nízkym príjmom alebo ľudia s migrantským pôvodom, i keď rozsah rozdielov v porovnaní s celkovou populáciou sa v jednotlivých členských štátoch líši. Stále môžu existovať problémy v súvislosti s odložením lekárskych postupov a významného prerušenia pravidelnej starostlivosti o pacienta spojené aj s neuspokojenými potrebami lekárskej starostlivosti, ktoré boli výraznejšie na začiatku krízy spôsobenej pandémiou COVID-19. Vypuknutím pandémie sa do popredia dostala potreba posilnenia odolnosti, kvality a prístupnosti zdravotnej starostlivosti. Predpokladá sa, že starnutie obyvateľstva bude viesť k výraznému zvýšeniu dopytu po službách dlhodobej starostlivosti. V priemere 26,6 % osôb vo veku nad 65 rokov žijúcich v súkromných domácnostiach v EÚ potrebovalo v roku 2019 dlhodobú starostlivosť. Posilnenie prístupu k formálnej dlhodobej starostlivosti je dôležité na zaistenie sociálnej spravodlivosti a rovnosti medzi ženami a mužmi a takisto sa ním poskytuje príležitosť pre vytváranie pracovných miest. Domáca starostlivosť dobrej kvality a komunitné služby dlhodobej starostlivosti sú dôležité pri zabezpečení prístupnej alternatívy rezidenčnej starostlivosti pre všetkých. Domácnosti, v ktorých žijú osoby, ktoré potrebujú dlhodobú starostlivosť, majú často obmedzený prístup k formálnym službám domácej starostlivosti, keďže tieto sú cenovo nedostupné alebo jednoducho nie sú k dispozícii. V roku 2019 uviedlo 46,5 % osôb v EÚ vo veku nad 65 rokov so závažnými ťažkosťami s osobnou starostlivosťou alebo domácimi prácami, že ich potreba pomoci s takýmito činnosťami nebola uspokojená. Táto chýbajúca pomoc bola výraznejšia v prípade osôb v najnižšej príjmovej skupine. Nedostatočný prístup k formálnej starostlivosti sa môže premietnuť do neuspokojených potrieb starostlivosti alebo záťaže na neformálnych opatrovateľov (väčšinou ženy), ktoré zabezpečujú najvyšší podiel starostlivosti. Primeranosť sociálnej ochrany v súvislosti s potrebami dlhodobej starostlivosti sa vo všeobecnosti medzi jednotlivými členskými štátmi značne líši a osoby v núdzi môžu čeliť veľmi vysokým doplatkom za formálnu dlhodobú starostlivosť aj po prijatí sociálnych dávok. Demografické zmeny naďalej predstavujú dlhodobé výzvy pre dôchodkové systémy. Primeranosť dôchodkov bola aj v roku 2020 vo všeobecnosti stabilná. Rozdiely v dôchodkoch žien a mužov zostali značné, hoci sa za posledných desať rokov postupne zmiernili. Reformy by sa mali zameriavať na vytváranie inkluzívnych dôchodkových systémov, poskytovanie primeraného prístupu k nim rovnako pre ženy a mužov, ako aj pre ľudí s rôznymi druhmi pracovných zmlúv a v rôznych hospodárskych činnostiach, pričom by mali zabezpečiť primeraný príjem v starobe a zachovať udržateľnosť verejných financií. ************* Členské štáty by mali prijať opatrenia na riešenie výziev v oblasti politiky zamestnanosti, politiky zručností a sociálnej politiky identifikované v tejto spoločnej správe o zamestnanosti. Z analýzy uvedenej v tejto správe vyplýva množstvo prioritných oblastí pre politické opatrenia. Mali by sa zameriavať na propagovanie inkluzívnej obnovy podporovaním vytvárania pracovných miest, uľahčovaním prechodov zo stavu nezamestnanosti do stavu zamestnanosti a medzi odvetviami, zlepšovaním hospodárskej a sociálnej odolnosti a zabezpečením spravodlivej zelenej a digitálnej transformácie pri súčasnom pokračovaní v dosahovaní hlavných cieľových hodnôt EÚ na rok 2030 týkajúcich sa zamestnanosti, zručností a znižovania chudoby. V súlade s usmerneniami pre politiky zamestnanosti sa členské štáty vyzývajú, aby: ·postupne prešli od núdzových opatrení k opatreniam na obnovu na trhoch práce a prijali opatrenia na podporu vyššej účasti na trhu práce a opätovné zapojenie pracovníkov najviac zasiahnutých pandémiou, ·v súlade s odporúčaním týkajúcim sa EASE vypracovali ucelené balíky politík pozostávajúcich zo stimulov na prijímanie do zamestnania a na zmeny pracovného miesta, z opatrení na zvyšovanie úrovne zručností a rekvalifikáciu a zo zvýšenej podpory zo strany služieb zamestnanosti v súvislosti so zmenami pracovného miesta, ·posilnili efektívnosť a účinnosť aktívnych politík trhu práce a verejných služieb zamestnanosti, a to aj investovaním do digitálnej infraštruktúry a digitálnych služieb (pri súčasnom zaistení prístupnosti); predpovedaním zručností a informovanosťou pre oblasť zručností (aj v súvislosti so zelenou a digitálnou transformáciou); profilovaním systémov a primeranou odbornou prípravou zamestnancov, ·zlepšili perspektívy mladých ľudí na trhu práce podporovaním inkluzívneho a kvalitného odborného vzdelávania a prípravy a terciárneho vzdelávania, ponúkaním cielenej podpory služieb zamestnanosti (vrátane mentorstva, usmerňovania a poradenstva), ako aj podporovaním kvalitnej učňovskej prípravy a stáží (najmä v MSP), a to v súlade s posilnenou zárukou pre mladých ľudí, ·zaistili rodovú rovnosť a posilnili účasť žien na trhu práce vrátane prostredníctvom politík zameraných na rovnováhu medzi pracovným a súkromným životom; prístupu k cenovo dostupným, kvalitným službám dlhodobej starostlivosti a vzdelávania a starostlivosti v ranom detstve a zabezpečenia toho, aby rodičia a iní ľudia s opatrovateľskými povinnosťami mali prístup k rodinnej dovolenke a pružným formám organizácie práce pri súčasnej podpore vyváženého využívania týchto nárokov medzi ženami a mužmi, ·zlepšili vzdelávacie výstupy a znížili nerovnosti vo vzdelávaní a odbornej príprave, rozšírili prístup k terciárnemu vzdelávaniu (najmä pre znevýhodnené skupiny), predchádzali predčasnému ukončeniu školskej dochádzky, ďalej zvyšovali účasť na terciárnom vzdelávaní a jeho význam pre trh práce s osobitným zameraním na odvetvia, ako sú IKT a STEM, a to aj prostredníctvom mikrocertifikátov, ·investovali do zvyšovania úrovne zručností a rekvalifikácie dospelých, predovšetkým v oblasti zručností potrebných pre digitálnu a zelenú transformáciu, a to posilnením ustanovení o individuálnych nárokoch na odbornú prípravu, ktoré sa poskytujú najmä prostredníctvom individuálnych vzdelávacích účtov, podporovaním veľkých verejno-súkromných partnerstiev medzi viacerými zainteresovanými stranami v rámci Paktu o zručnostiach a koalície pre digitálne zručnosti a pracovné miesta, poskytovaním lepších stimulov podnikom a pracovníkom na zapájanie sa do činností zvyšovania úrovne zručností a rekvalifikácie, investovania do infraštruktúry a vybavenia vrátane digitálnej infraštruktúry a digitálneho vybavenia, ·posilňovali digitálne kompetencie žiakov a dospelých a rozširovali skupinu digitálnych talentov na trhu práce, a to vývojom digitálnych ekosystémov vzdelávania a odbornej prípravy podporovaných kľúčovými faktormi, ako sú vysokorýchlostné pripojenie pre školy, vybavenie a vzdelávanie učiteľov; podporili inštitúcie s know-how o digitalizácii s osobitným zameraním na začlenenie a znižovanie digitálnej priepasti, ·zreformovali regulácie trhu práce a daňovo-dávkové systémy, a tým zabezpečili zníženie segmentácie trhu práce a posilnenie vytvárania kvalitných pracovných miest, zaistili, aby pracovníci v neštandardných formách práce a samostatne zárobkovo činné osoby mali prístup k primeranej sociálnej ochrane v súlade s odporúčaním Rady o prístupe k sociálnej ochrane, ·zaistili bezpečné pracovné prostredie prispôsobené požiadavkám po pandémii a dostupnosť pružných foriem organizácie práce, ·zaistili sociálne spravodlivý proces transformácie, ·podporovali kolektívne vyjednávanie, sociálny dialóg a zapojenie sociálnych partnerov, a to aj v súvislosti s realizáciou plánov obnovy a odolnosti, ·poskytli všetkým deťom ohrozeným chudobou alebo sociálnym vylúčením bezplatný a účinný prístup k zdravotnej starostlivosti, vzdelávanie a starostlivosť v ranom detstve, vzdelávacie a školské aktivity, účinný prístup k zdravej výžive a vhodnému bývaniu, a to v súlade s odporúčaním Rady, ktorým sa zriaďuje záruka pre deti, ·investovali do primeraných a udržateľných systémov sociálnej ochrany pre všetkých vrátane systémov minimálneho príjmu, podpory reforiem na zachovanie a posilnenie úrovní ochrany a zlepšovania ochrany tých, na ktorých sa ochrana nevzťahuje alebo sa vzťahuje nedostatočne, zlepšili primeranosť dávok, prevoditeľnosť práv, prístup ku kvalitným službám a podporu začleňovania tých, ktorí sú schopní pracovať, do trhu práce, posilnili poskytovanie kvalitných, cenovo dostupných a udržateľných služieb dlhodobej starostlivosti, posúdili distribučné vplyvy politík,

·zaistili inkluzívne a udržateľné dôchodkové systémy, poskytovali primeraný prístup k nim rovnako pre ženy a mužov, ako aj pre ľudí s rôznymi druhmi pracovných zmlúv a v rôznych hospodárskych činnostiach, a zároveň zabezpečili primeraný minimálny príjem v starobe, ·riešili bezdomovectvo ako najextrémnejšiu formu chudoby; podporovali investovanie do obnovy rezidenčného a sociálneho bývania; uľahčili prístup ku kvalitnému a cenovo dostupnému bývaniu, k sociálnemu bývaniu alebo podľa potreby k pomoci pri zabezpečení bývania, ·investovali do kapacít systému zdravotnej starostlivosti vrátane primárnej zdravotnej starostlivosti, koordinácie starostlivosti, zdravotníckych pracovníkov a elektronického zdravotníctva, znížili doplatky, zlepšili dostupnosť zdravotnej starostlivosti a podporili zvyšovanie úrovne zručností a rekvalifikáciu zdravotníckych pracovníkov. Prostredníctvom finančných prostriedkov EÚ vrátane Európskeho sociálneho fondu plus, Európskeho fondu regionálneho rozvoja a Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti sa podporujú členské štáty pri zintenzívnení politických opatrení v týchto oblastiach. Úplné a ambiciózne vykonávanie reforiem a investícií do národných plánov obnovy a odolnosti bude kľúčom k zaisteniu účinnej podpory obnovy a spravodlivej zelenej a digitálnej transformácie. Významne prispeje k riešeniu výziev politiky zamestnanosti, politiky zručností a sociálnej politiky identifikovaných v odporúčaniach pre jednotlivé krajiny v súvislosti s európskym semestrom. Opatrenia spojené s týmito oblasťami politiky, ktoré Rada schválila už v národných plánoch, predstavujú približne 135 miliárd EUR, asi 30 % celkových rozpočtových prostriedkov týchto schválených plánov, čo významne prispeje k vykonávaniu Európskeho piliera sociálnych práv.

PREHĽAD TRENDOV A VÝZIEV NA TRHU PRÁCE A V SOCIÁLNEJ OBLASTI V EURÓPSKEJ ÚNII 1.1. Trendy na trhu práce Nastáva obnova trhu práce, ale zamestnanosť ešte nie je na úrovniach spred krízy. V 2. štvrťroku 2021 dosiahol celkový počet zamestnaných ľudí v EÚ 207,5 milióna. Je to o 4,1 milióna viac ako v 2. štvrťroku 2020, ale stále o 2 milióny menej ako maximálna úroveň v 4. štvrťroku 2019. Po dosiahnutí najnižšej úrovne 71,6 % v 2. štvrťroku 2020 sa miera zamestnanosti (vo veku 20 – 64 rokov) čiastočne zlepšila a dosiahla úroveň 72,8 % v 2. štvrťroku 2021, čo je stále menej ako maximálna úroveň 73,3 % dosiahnutá v 4. štvrťroku 2019. Ročná miera zamestnanosti v EÚ bola v roku 2020 na úrovni 72,5 %, o 0,7 percentuálneho bodu pod hodnotou z roku 2019. V prípade niektorých hospodárskych činností ostávajú úrovne zamestnanosti výrazne nižšie než pred krízou. Predovšetkým veľkoobchod a maloobchod, doprava, ubytovanie a stravovacie služby majú stále o 2,3 milióna menej zamestnaných ľudí v 2. štvrťroku 2021 v porovnaní so 4. štvrťrokom 2019 (zníženie o 4,5 %), po ktorých nasleduje výroba (pokles o 2,5 %). Naopak, odvetvia ako stavebníctvo, informácie a komunikácia už obnovili svoje úrovne zamestnanosti spred pandémie. Celkovo sa predpokladá, že zamestnanosť sa zvýši o 0,8 % v roku 2021 a o 1 % v roku 2022 a v roku 2023 mierne poklesne na 0,6 %. Cieľová hodnota EÚ mať aspoň 78 % obyvateľstva vo veku 20 – 64 rokov zamestnaných do roku 2030 vyjadruje spoločný záväzok k inkluzívnemu oživeniu hospodárstva sprevádzaného tvorbou veľkého počtu pracovných miest (pozri oddiel 1.4). Po tomto prvom poklese v súvislosti s krízou spôsobenou pandémiou COVID-19 sa miera voľných pracovných miest teraz zároveň zvýšila na takmer rekordné úrovne. Pred krízou bola miera voľných pracovných miest v 2. štvrťroku 2019 na úrovni 2,4 % v EÚ27. Opatrenia na zamedzenie šírenia v reakcii na pandémiu a súvisiace pozastavenie alebo spomalenie hospodárskych činností spôsobili pokles miery voľných pracovných miest. Miera klesla v 2. štvrťroku 2020 na 1,6 % v EÚ27, čo bola najnižšia hodnota od 1. štvrťroka 2016. Odvtedy rástla a v 2. štvrťroku 2021 dosiahla úroveň 2,3 %, čím sa takmer úplne spätne vstrebal vplyv otrasu spôsobeného pandémiou COVID-19. Hoci je normálne, že voľné pracovné miesta reagujú na cyklické výkyvy rýchlejšie než nezamestnanosť, trendy a informácie z prieskumov (t. j. nadácie Eurofound) poukazujú na potrebu dôkladne monitorovať potenciálny nedostatok pracovnej sily (pozri oddiel 2.1). Rýchla politická reakcia pomohla zvládnuť vplyv na trh práce v súvislosti s krízou spôsobenou pandémiou COVID-19. Pandémia spôsobila krízu v oblasti verejného zdravia s ďalekosiahlymi účinkami na hospodársku činnosť, trhy práce a spoločnosť. Miera nezamestnanosti (vo veku 15 – 74 rokov) sa zvýšila zo 6,6 % v 4. štvrťroku 2019 (vôbec najnižšia úroveň zaznamenaná v EÚ27) na 7,6 % v 3. štvrťroku 2020. V eurozóne bola miera nezamestnanosti mierne vyššia na úrovni 8,5 % v 3. štvrťroku 2020 (o 1,1 percentuálneho bodu nad jej hodnotou v 4. štvrťroku 2019). Zmiernenie opatrení na zamedzenie šírenia a spustenie masívnych očkovacích kampaní nedávno pomohli opäť uviesť hospodárstva EÚ do pohybu a prispeli k zníženiu miery nezamestnanosti na 7,3 % v 2. štvrťroku 2021 (8 % v eurozóne). Celkovo bolo zvýšenie nezamestnanosti nižšie, ako sa očakávalo vzhľadom na rozsah vplyvu ochorenia COVID-19 na hospodárstvo. Je to vďaka politickým opatreniam, ktoré zaviedli členské štáty, a to aj s podporou z finančných prostriedkov EÚ (najmä SURE, ale aj REACT-EU, Investičná iniciatíva v reakcii na koronavírus a Investičná iniciatíva v reakcii na koronavírus Plus), a takisto v dôsledku výsledného počtu ľudí, ktorí prešli z trhu práce do neaktivity, keďže bolo náročnejšie nájsť si prácu, čo spôsobilo, že mnohí si prestali hľadať prácu. Nedávne mesačné údaje ukazujú, že miera nezamestnanosti v EÚ ďalej klesala až na 6,7 % v septembri 2021 (7,4 % v eurozóne), čím sa priblížila k úrovniam spred krízy. Medzi jednotlivými členskými štátmi je však veľká rôznorodosť (pozri oddiel 2.1). Takisto miera dlhodobej nezamestnanosti v EÚ dosiahla úroveň 2,9 % aktívneho obyvateľstva v 2. štvrťroku 2021, čo predstavuje mierne, hoci plynulé zvýšenie v porovnaní s rekordne nízkou úrovňou v 2. štvrťroku 2020 (2 %). Celkový počet odpracovaných hodín sa čiastočne obnovil po prudkom poklese po vypuknutí pandémie, ale stále je pod úrovňami spred krízy. V 2. štvrťroku 2021 bol tento počet 82,8 miliardy hodín. Je to o 9,7 miliardy hodín viac než rekordne nízka hodnota v 2. štvrťroku 2020 (73,1 miliardy), čo je do veľkej miery vďaka zlepšeným podmienkam na trhu práce, rozšíreniu možností práce na diaľku a zníženiu týždennej neprítomnosti v práci (z 19,4 % celkovej zamestnanosti v 2. štvrťroku 2020 na 10,5 % v 2. štvrťroku 2021). Stále je to však takmer o 2,5 miliardy hodín menej než maximálna hodnota dosiahnutá v 1. štvrťroku 2019, čím sa ešte vyzdvihuje úloha, ktorú pre mnohých pracovníkov majú alebo mali režim skráteného pracovného času a režim dočasných prepúšťaní spolu s obmedzeniami v oblasti prepúšťania, ktoré zaviedlo niekoľko členských štátov s cieľom pomôcť zachovať zamestnanosť (pozri oddiel 2.1). Počet odpracovaných hodín na zamestnanú osobu v EÚ za posledné desaťročie pomaly ale plynule klesal, pričom sa rozšírila práca na kratší pracovný čas a iné pružné formy organizácie práce (t. j. pracovné zmluvy na nula hodín alebo práca na vyžiadanie v súvislosti s prácou pre platformy) ako hlavné determinanty. Vypuknutím pandémie COVID-19 sa pozastavil priaznivý vývoj miery ekonomickej aktivity obyvateľstva zaznamenaný v predchádzajúcich rokoch. Miera ekonomickej aktivity obyvateľstva vo veku 20 – 64 rokov v EÚ bola v roku 2020 na úrovni 77,8 %, čo je o 0,5 percentuálneho bodu menej ako v roku 2019. V 2. štvrťroku 2021 sa však zlepšila a dosiahla úroveň 78,3 % v súlade s hodnotami, ktoré existovali pred krízou. V súvislosti so súhrnom sa celkove pozoruje nárast u žien (až 72,7 %, o 0,3 percentuálneho bodu viac ako v 4. štvrťroku 2019), kým u mužov ja zaznamenaný pokles (až 84 %, o 0,3 percentuálneho bodu menej ako hodnota v 4. štvrťroku 2019). Skupina osôb vo veku 55 – 64 rokov vykázala najpriaznivejšiu výkonnosť len s miernym poklesom v čase vrcholiacej krízy a s údajmi v 2. štvrťroku 2021 nad úrovňami spred pandémie. Hoci miera zamestnanosti žien klesla vplyvom krízy spôsobenej pandémiou COVID-19 trochu menej ako u mužov, pretrvávajú značné rozdiely medzi ženami a mužmi. V roku 2020 miera zamestnanosti žien (vo veku 20 – 64 rokov) klesla na 66,9 %, o 0,5 percentuálneho bodu menej ako v roku 2019, pričom v prípade mužov klesla na 78 %, o 0,9 percentuálneho bodu pod jej hodnotou v predchádzajúcom roku. V štvrťročnom vyjadrení klesla miera zamestnanosti žien zo 67,4 % v 4. štvrťroku 2019 na 66,1 % v 2. štvrťroku 2020, ale do 2. štvrťroka 2021 sa zlepšila a dosiahla úroveň 67,2 %. Miera zamestnanosti u mužov bola v 2. štvrťroku 2021 na úrovni 78,3 %, o 0,8 percentuálneho bodu menej ako v 4. štvrťroku 2019. Tento vývoj sa premietol do mierneho zníženia rozdielu v zamestnanosti žien a mužov na úrovni 11,1 percentuálneho bodu v 2. štvrťroku 2021 v porovnaní s 11,6 percentuálneho bodu v 4. štvrťroku 2019 (v ročnom vyjadrení 11,1 percentuálneho bodu v roku 2020 a 11,5 percentuálneho bodu v roku 2019). Kríza vážne ovplyvnila výsledky mladých ľudí na trhu práce, hoci ich situácia sa od konca roka 2020 zlepšuje. Miera nezamestnanosti mladých ľudí (vo veku 15 – 24 rokov) v EÚ dosiahla v roku 2020 úroveň 17,1 %, o 1,8 percentuálneho bodu viac ako v roku 2019. V 2. štvrťroku 2021 bola miera nezamestnanosti mladých ľudí na úrovni 17,4 %, t. j. o 2,6 percentuálneho bodu viac ako v 4. štvrťroku 2019, ale o 1 percentuálny bod menej ako maximum dosiahnutý v 3. štvrťroku 2020. Celkovo bolo v EÚ v 2. štvrťroku 2021 nezamestnaných asi 3,2 milióna mladých ľudí (vo veku 15 – 24 rokov), čo predstavuje 5,1 milióna ľudí pri zohľadnení všetkých, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy (NEET), pričom v rámci väčšej vekovej skupiny v rozpätí 15 až 29 rokov ide o 9,4 milióna ľudí. Štvrťročná miera NEET pre túto vekovú skupinu v EÚ bola v 2. štvrťroku 2021 na úrovni 13,2 % (o 0,7 percentuálneho bodu viac ako v 4. štvrťroku 2019, ale o 1,5 percentuálneho bodu menej ako maximálna hodnota v 2. štvrťroku 2020). Starší pracovníci zvládli vplyv krízy spôsobenej pandémiou COVID-19 na trh práce lepšie než ostatné skupiny. Miera zamestnanosti starších pracovníkov (vo veku 55 – 64 rokov) ostala od vypuknutia ochorenia COVID-19 pomerne stabilná. V 2. štvrťroku 2021 dosiahla 60,2 %, o 0,4 percentuálneho bodu nad úrovňou zaznamenanou v 4. štvrťroku 2019 a s rovnomerne rastúcim trendom za posledné desaťročie. Miera zamestnanosti dospelých vo veku 25 – 54 rokov bola v 2. štvrťroku 2021 na úrovni 80,3 %, stále mierne pod úrovňou spred pandémie (80,8 % v 4. štvrťroku 2019). Miera nezamestnanosti osôb vo veku 55 – 74 rokov v EÚ sa mierne zvýšila zo 4,7 % v 4. štvrťroku 2019 na 5,3 % v 2. štvrťroku 2021. Graf 1: Vplyv krízy na mieru zamestnanosti sa medzi vekovými skupinami líšil Miery zamestnanosti podľa pohlavia a vekovej skupiny v EÚ27, sezónne očistené, kalendárne neočistené údaje (v %)

Poznámka: Zlom v časovom rade z 1. štvrťroka 2021. Zdroj: Eurostat, výberové zisťovanie pracovných síl [lfsi_emp_q]. Pracovníci v neštandardných formách zamestnania a samostatne zárobkovo činné osoby boli najviac zasiahnutí krízou. Z celkového počtu zamestnancov (vo veku 20 – 64 rokov) v EÚ v roku 2020 (161,6 milióna) malo asi 19,9 milióna (12,4 %) pracovnú zmluvu na určitú dobu (o 1,3 percentuálneho bodu menej ako údaj z roku 2019). Dočasné pracovné zmluvy malo v 2. štvrťroku 2021 približne 21,3 milióna pracovníkov (vo veku 20 – 64 rokov, sezónne očistené údaje), stále o 0,8 milióna menej osôb v porovnaní so 4. štvrťrokom 2019. Podiel je oveľa vyšší medzi mladými ľuďmi (vo veku 15 – 24 rokov) než vo zvyšku obyvateľstva a výrazne vyšší v prípade nízkokvalifikovaných osôb v porovnaní so strednekvalifikovanými a s vysokokvalifikovanými osobami. Podiel nedobrovoľne dočasne zamestnaných osôb naďalej klesal (o 1,1 percentuálneho bodu) v porovnaní s rokom 2019, pričom v roku 2020 dosiahol úroveň 6,8 %. Percentuálny podiel dočasných pracovných zmlúv na celkovej zamestnanosti (vo veku 20 – 64 rokov) sa zvýšil z nízkej úrovne (10,1 %) v 2. štvrťroku 2020 na 11,3 % v 2. štvrťroku 2021. Počet ľudí pracujúcich na kratší pracovný čas sa počas roka 2020 plynule zvyšoval. V dôsledku toho dosiahol percentuálny podiel zamestnancov na kratší pracovný čas (vo veku 20 – 64 rokov) na celkovej zamestnanosti hodnotu 17,7 % v 2. štvrťroku 2021 (o 0,6 percentuálneho bodu menej ako hodnota v 4. štvrťroku 2019). Podiel pracovníkov nedobrovoľne pracujúcich na čiastočný pracovný úväzok klesol na 25 % v roku 2020 (o 1,5 percentuálneho bodu menej v porovnaní s rokom 2019). Od začiatku pandémie v 1. štvrťroku 2020 počet samostatne zárobkovo činných osôb klesol o 0,7 milióna ľudí (z približne 25,8 milióna na 25,1 milióna v 2. štvrťroku 2021). Graf 2: Existuje rôzny výskyt dočasných pracovných zmlúv podľa vekových skupín a úrovne kvalifikácie Podiel zamestnancov s dočasnou pracovnou zmluvou podľa veku a úrovne vzdelania v EÚ27 (2020) Zdroj: Eurostat, výberové zisťovanie pracovných síl [lfsa_etgar], [lfsa_etpgan] a [lfst_r_e2tgaedcu]. Na výsledky ľudí narodených mimo EÚ na trhu práce mala kríza veľký vplyv. V roku 2020 bola miera zamestnanosti ľudí (vo veku 20 – 64 rokov) narodených mimo EÚ na úrovni 65,3 %, o 2,4 percentuálneho bodu menej ako hodnota v roku 2019 a o 8,2 percentuálneho bodu menej ako v prípade ľudí narodených v EÚ. Miera nezamestnanosti ľudí (vo veku 15 – 74 rokov) narodených mimo EÚ bola v roku 2020 na úrovni 12,3 %, nárast z hodnoty 10,8 % v predchádzajúcom roku. Číselné údaje o nezamestnanosti ukazujú aj nárast z úrovne 13,5 % v 2. štvrťroku 2020 na 13,9 % v 2. štvrťroku 2021. 1.2. Sociálne trendy Napriek kríze spôsobenej pandémiou COVID‑19 ostali súhrnné príjmy domácností v členských štátoch EÚ v roku 2020 v priemere všeobecne stabilné, a to vďaka rýchlej politickej reakcii. Keď vypukla pandémia, reálny hrubý disponibilný príjem domácnosti (HDPD) prudko klesol o 3,3 % (medziročne) v 2. štvrťroku 2020, ale do konca roka sa zlepšil a celkovo ostal stabilný v rokoch 2019 až 2020 (s poklesom 0,25 %). Najväčší bol pokles odmien zamestnancov (‑5,5 %), ale rovnako došlo k veľkým poklesom v prípade odmien samostatne zárobkovo činných osôb (‑1,4 %) a čistých príjmov z majetku (‑3,3 %) – pozri graf 3. Za rok 2020 k celkovému príjmu výrazne prispeli čisté sociálne dávky, ktoré zohrali významnú rolu pri zmierňovaní celkového poklesu príjmov domácností v druhom štvrťroku podporeného do určitej miery aj úpravami daní z príjmu a majetku. Tento trend pokračoval v 2. a 3. štvrťroku 2020, ako aj v 1. štvrťroku 2021, pričom nárast príjmov zo sociálnych dávok bol vyšší ako kompenzácia poklesov odmien zamestnancov a samostatne zárobkovo činných osôb (oveľa väčšie zníženie v porovnaní s poklesom v druhom štvrťroku) a poklesu čistého príjmu z majetku. Na základe medziročného poklesu trhových príjmov a reálneho HDP o 6 % táto stabilita súhrnných príjmov domácností svedčí o podpore, ktorú poskytujú výnimočné diskrečné politiky zavedené na zmiernenie sociálneho vplyvu krízy, a o automatických stabilizačných účinkoch sociálnej ochrany a daňových systémov. Zmeny v 2. štvrťroku 2021 znamenali zlomový bod: reálny HDP aj odmeny zamestnancov prudko rástli, približne rovnakým tempom, ako bolo dohodnuté v predchádzajúcom roku, v 2. štvrťroku 2020. Reálny HDPD celkovo rástol viac, než sa zmenšil v predchádzajúcom roku, aj vďaka tomu, že čisté sociálne dávky klesali pomalšie než ostatné zdroje príjmu. Graf 3: Všeobecná stabilita súhrnných príjmov domácností priemerne v EÚ v súvislosti s krízou spôsobenou pandémiou COVID‑19 bola výsledkom bezprecedentnej politickej reakcie Rast HDP, rast reálneho hrubého disponibilného príjmu domácnosti a jeho hlavné zložky (EÚ27) Poznámky: Výpočty GR EMPL. Nominálny HDPD bol deflovaný s použitím cenového indexu výdavkov domácností na konečnú spotrebu. Rast reálneho HDPD pre EÚ sa odhaduje ako vážený priemer hodnôt členských štátov zo štvrťročne dostupných údajov na základe ESA2010 (celkovo 95 % HDPD EÚ). Zdroj: Eurostat, národné účty [ nasq_10_nf_tr ] a [ namq_10_gdp ]. Údaje nie sú sezónne očistené. Príjmová nerovnosť ostala celkovo všeobecne stabilná vo väčšine členských štátov. Podľa rýchlych odhadov Eurostatu priemerný pomer príjmov horného a dolného kvintilu (S80/S20) v EÚ v roku 2020 ostal stabilný alebo zaznamenal mierny pokles. Opäť to bolo výsledkom zavedenej rozsiahlej verejnej podpory a silnej automatickej stabilizácie, ktorou sa zmiernili dôsledky krízy, a to najmä u zraniteľných skupín. Kým v prípade príjmov zo závislej činnosti sa odhaduje ich pokles o 10 % pre prvú príjmovú skupinu a o 2 % pre piatu príjmovú skupinu, celkový vplyv na čisté príjmy bol do veľkej miery obmedzený v celom rozdelení príjmov vďaka prínosnému vyrovnávaciemu účinku daňovo-dávkových systémov a fungovaniu režimu skráteného pracovného času a iných režimov na udržanie pracovných miest. Podiel ľudí ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením ostal v prvom roku krízy spôsobenej pandémiou COVID-19 všeobecne stabilný. V roku 2020 bola v EÚ každá piata osoba ohrozená chudobou alebo sociálnym vylúčením (21,9 %). Všetky tri zložky ukazovateľa miery rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia boli medziročne stabilné v prípade väčšiny členských štátov. Podľa rýchlych odhadov Eurostatu sa miera rizika chudoby nezmenila minimálne v polovici členských štátov v porovnaní s rokom 2019. Tieto odhady ukazujú, že nové zavedené politické opatrenia v kombinácii s daňovo-dávkovými systémami zmiernili vplyv krízy spôsobenej pandémiou COVID-19, stabilizovali príjmy a výrazne prispeli k zabráneniu zvyšovania rizík chudoby. Toto viedlo aj k všeobecnej stabilite miery materiálnej a sociálnej deprivácie (6,8 %, nárast len o 0,2 percentuálneho bodu). Stabilný ostal aj podiel ľudí žijúcich v domácnostiach, kde takmer nikto nepracuje (na úrovni 8,2 %, nárast len o 0,1 percentuálneho bodu), čo odzrkadľovalo obmedzený vplyv z hľadiska strát pracovných miest aj dôsledok režimu skráteného pracovného času a opatrení na udržanie pracovných miest. Čoraz významnejšou formou chudoby je energetická chudoba. Komisia 13. októbra 2021 prijala oznámenie s názvom Boj s rastúcimi cenami energie , v ktorom zdôraznila spravodlivé daňovo-dávkové systémy, cielené opatrenia podpory príjmu a politiky inkluzívnej obnovy ako kľúčové prvky súboru nástrojov na zmiernenie energetickej chudoby a riešenie okamžitého vplyvu zvyšovania cien.

Miera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia u detí bola takisto stabilná, ale s väčšími rozdielmi medzi krajinami a s nárastom peňažnej chudoby. V prípade miery rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia u detí boli medzi jednotlivými členskými štátmi väčšie odchýlky: štyri členské štáty zaznamenali hodnoty nad 30 %, kým štyri ďalšie pod úrovňou 15 %. Okrem toho bola menej obmedzená peňažná chudoba, keďže sa v roku 2020 podstatne zvýšila v tretine členských štátov. Osamelí rodičia a veľké rodiny boli výrazne viac ohrození chudobou alebo sociálnym vylúčením než rodiny s 1 až 2 deťmi (v priemere 42,1 % oproti 29,6 % v EÚ). Chudoba medzi zamestnanými ľuďmi ostáva výzvou. Chudoba zamestnaných osôb v EÚ27 sa v rokoch 2010 až 2019 zvýšila o 0,5 percentuálneho bodu (z 8,5 % na 9 %). Hoci údaje za rok 2020 ešte nie sú úplne k dispozícii, nezdá sa, že by sa situácia od roku 2019 výrazne zmenila. Zraniteľní pracovníci čelia vo všeobecnosti najnáročnejším okolnostiam: pracovníkom s dočasnou pracovnou zmluvou hrozí väčšie riziko chudoby zamestnaných (16,2 %) než pracovníkom s trvalou pracovnou zmluvou (5,9 %), rovnako to platí pre nízkokvalifikovaných pracovníkov (19 %) v porovnaní s vysokokvalifikovanými pracovníkmi (4,9 %) a pre pracovníkov narodených mimo EÚ (20,1 %) v porovnaní s pracovníkmi narodenými v EÚ (8,1 %). Napriek sociálnej odolnosti na súhrnnej úrovni kríza spôsobená pandémiou COVID‑19 nepriaznivejšie zasiahla zraniteľné skupiny. Opatrenia na obmedzenie pohybu mali neúmerný dosah na osoby so zdravotným postihnutím, napríklad predovšetkým z hľadiska prístupu k zdravotnej starostlivosti, vzdelávaniu a iným online podporným službám, čím sa takisto zhoršili už existujúce obmedzenia prístupu k zamestnaniu. Ľudia s migrantským pôvodom sa stretávajú s mierami rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia, ktoré sú niekedy dvakrát vyššie než v prípade osôb narodených v EÚ. Obmedzenia pohybu počas pandémie odrezali mnohých Rómov žijúcich v segregovaných osadách od akéhokoľvek zdroja príjmu a (formálnej alebo neformálnej) hospodárskej činnosti, čo viedlo k ďalšiemu prehlbovaniu ich miery chudoby. 1.3. Revidovaný sociálny prehľad: prehľad výziev týkajúcich sa zásad piliera Analýza v spoločnej správe o zamestnanosti na rok 2022 sa opiera o revidovaný súbor hlavných ukazovateľov revidovaného sociálneho prehľadu, ktoré schválila Rada. V akčnom pláne na realizáciu Európskeho piliera sociálnych práv uverejnenom v marci 2021 bol predložený návrh revidovaného sociálneho prehľadu, o ktorom sa následne rokovalo s Výborom pre zamestnanosť (EMCO) a Výborom pre sociálnu ochranu (SPC) a ktorý 14. júna 2021 schvália Rada pre zamestnanosť, sociálnu politiku, zdravie a spotrebiteľské záležitosti (EPSCO). Revízia sa zameriava na komplexnejšie pokrytie zásad piliera, posilnenie úlohy sociálneho prehľadu ako hlavného kvantitatívneho nástroja na monitorovanie pokroku pri vykonávaní piliera v súvislosti s európskym semestrom. Revidovaný prehľad pomôže doplniť aj existujúce nástroje monitorovania, a to najmä monitor výsledkov v oblasti zamestnanosti a monitor výsledkov v oblasti sociálnej ochrany. Hlavné ukazovatele v revidovanom sociálnom prehľade podporujú monitorovanie osemnástich z dvadsiatich zásad piliera (o štyri viac ako v predchádzajúcej verzii), čo prispieva k posúdeniu hlavných výziev v oblasti zamestnanosti a sociálnej situácie v členských štátoch. Súbor hlavných ukazovateľov bol revidovaný podľa zásad šetrnosti, dostupnosti, porovnateľnosti a štatistickej robustnosti. Ukazovatele spojené s každou z uvedených troch kapitol piliera sú tieto (nové ukazovatele sú označené dvomi hviezdičkami, revidované sú označené jednou hviezdičkou): ·Rovnaké príležitosti oúčasť dospelých na vzdelávaní za posledných 12 mesiacov (vo veku 25 – 64 rokov)** opodiel osôb, ktoré predčasne ukončili školskú dochádzku a odbornú prípravu (vo veku 18 – 24 rokov) opodiel obyvateľstva so základnými alebo s vyššími než základnými celkovými digitálnymi zručnosťami (vo veku 16 – 74 rokov) omladí ľudia, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy (miera NEET) (vo veku 15 – 29 rokov)* orozdiel v miere zamestnanosti žien a mužov (vo veku 20 – 64 rokov) opríjmová nerovnosť meraná ako pomer príjmov horného a dolného kvintilu (S80/S20) ·Spravodlivé pracovné podmienky omiera zamestnanosti (vo veku 20 – 64 rokov) omiera nezamestnanosti (vo veku 15 – 74 rokov) omiera dlhodobej nezamestnanosti (vo veku 15 – 74 rokov) ohrubý disponibilný príjem domácnosti v reálnom vyjadrení na obyvateľa ·Sociálna ochrana a začleňovanie

omiera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia (vo veku nad 0 rokov) (AROPE 0+) omiera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia u detí (vo veku 0 – 17) (AROPE 0 – 17)** ovplyv sociálnych transferov (okrem dôchodkov) na znižovanie chudoby orozdiel v zamestnanosti osôb so zdravotným postihnutím (vo veku 20 – 64 rokov)** ozáťažová hranica nákladov na bývanie** odeti vo veku menej ako tri roky navštevujúce zariadenia formálnej starostlivosti o deti osubjektívne neuspokojená potreba lekárskej starostlivosti (vo veku nad 16 rokov). Hlavný ukazovateľ „rozdiel v zamestnanosti osôb so zdravotným postihnutím“ dočasne používa ako štatistický zdroj EU-SILC, ale od roku 2022 prejde na VZPS EÚ a údaje sa poskytnú v roku 2023. Útvary Komisie vrátane Eurostatu budú pokračovať v monitorovaní jeho kvality a ukazovateľ preskúmajú v strednodobom horizonte, keď budú k dispozícii údaje na základe VZPS (2023), a podporia ďalšie kroky na zlepšenie porovnateľnosti medzi krajinami a preskúmajú vývoj ďalších ukazovateľov v tejto oblasti. Aj hlavný ukazovateľ „účasť dospelých na vzdelávaní za posledných 12 mesiacov“ bude používať VZPS EÚ od roku 2022. Komisia bude monitorovať tento ukazovateľ spolu s Eurostatom a vykoná dôkladnú analýzu údajov z dvoch zdrojov prieskumu, keď budú k dispozícii (2023), s cieľom zaistiť kvalitu a porovnateľnosť údajov. Na zabezpečenie monitorovania usmernení pre politiky zamestnanosti č. 6 a č. 7 vrátane v súvislosti s aktívnymi politikami trhu práce sa v tejto spoločnej správe o zamestnanosti na rok 2022 výnimočne použije ukazovateľ týkajúci sa účasti dospelých na vzdelávaní za posledné štyri týždne (vo veku 25 – 64 rokov). Na spoločnej metodike, ktorá sa používa na analýzu hlavných ukazovateľov, sa dohodli EMCO a SPC (podrobné informácie pozri v prílohe 4). Touto metodikou sa hodnotí situácia a vývoj v členských štátoch na základe úrovní a zmien každého hlavného ukazovateľa zahrnutého do sociálneho prehľadu v súvislosti s predchádzajúcim rokom. Úrovne a zmeny sa klasifikujú podľa ich vzdialenosti od príslušných (nevážených) priemerov EÚ. Výsledky členských štátov v súvislosti s úrovňami a zmenami sa potom skombinujú použitím dohodnutého pravidla tak, že každý členský štát sa zaradí do jednej zo siedmich kategórií („krajiny s najlepšími výsledkami“, „krajiny s výsledkami lepšími ako priemer EÚ“, „krajiny s priemernými/neutrálnymi výsledkami“, „krajiny s dobrými výsledkami, ktoré si však vyžadujú monitorovanie“, „krajiny so slabými, ale zlepšujúcimi sa výsledkami“, „krajiny s výsledkami, ktoré treba sledovať“ a „krajiny s kritickou situáciou“). Na tomto základe sa v tabuľke 1 uvádza zhrnutie výsledných hodnôt sociálneho prehľadu podľa najnovších údajov, ktoré sú k dispozícii pre každý ukazovateľ. Hlavné ukazovatele sociálneho prehľadu poukazujú na hlavné výzvy v členských štátoch EÚ v troch oblastiach, a to rovnaké príležitosti a prístup na trh práce, spravodlivé pracovné podmienky a sociálna ochrana a začleňovanie. Pokiaľ ide o „krajiny s kritickou situáciou“ (červenou farbou na grafe 4), pomerne veľký počet členských štátov stále čelí veľkým výzvam v súvislosti so situáciou žien na trhu práce a s účasťou detí na formálnej starostlivosti o deti (päť červených značiek v prípade oboch ukazovateľov). Výsledky ostatných skupín na trhu práce takisto vzbudzujú obavy v pomerne veľkom počte členských štátov, a to červenou farbou označených šesť krajín, pokiaľ ide o rozdiel v zamestnanosti osôb so zdravotným postihnutím, a štyri krajiny, pokiaľ ide o mieru NEET v prípade mladých ľudí. Takisto sa v kritickej situácii nachádzajú osoby, ktoré predčasne ukončili školskú dochádzku, a to v prípade štyroch členských štátov. Napokon v oblasti sociálnej ochrany a začleňovania je vplyv sociálnych transferov (okrem dôchodkov) na znižovanie chudoby kritický vo veľkom počte členských štátov (šesť) a až štyri čelia kritickým výzvam v súvislosti s rizikami chudoby všeobecne, ako aj najmä v súvislosti s chudobou detí. Pre štyri krajiny sú „kritické“ aj pomery príjmov horného a dolného kvintilu. Pri rozšírení hľadiska tak, aby sa popri „krajinách s kritickou situáciou“ zahrnuli aj „krajiny s výsledkami, ktoré treba sledovať“, najproblematickejšie prípady označovali tri ukazovatele, a to mladí ľudia NEET a vplyv sociálnych transferov na znižovanie chudoby v prípade desiatich krajín a deti vo veku menej ako tri roky navštevujúce zariadenia formálnej starostlivosti o deti v prípade jedenástich krajín. Podrobná analýza 16 ukazovateľov vrátane dlhodobých trendov a prípadne ďalšie ukazovatele sú uvedené v kapitole 2. Finančná a technická podpora EÚ pre politické opatrenia v oblasti zamestnanosti, zručností a sociálnej oblasti Značné finančné prostriedky EÚ sa poskytujú prostredníctvom rôznych finančných nástrojov na podporu vykonávania Európskeho piliera sociálnych práv. Fondy politiky súdržnosti EÚ (najmä Európsky sociálny fond plus, ESF+ a Európsky fond regionálneho rozvoja, EFRR) s takmer 500 miliardami EUR (vrátane vnútroštátneho spolufinancovania) na obdobie 2021 – 2027 sa zameriavajú na zníženie sociálno-ekonomických rozdielov, podporu vzostupnej hospodárskej a sociálnej konvergencie a posilnenie štrukturálnych zmien. Komisia v máji 2020 navrhla nástroj Next Generation EU (807 miliárd EUR v bežných cenách, začlenených do viacročného finančného rámca na roky 2021 – 2027) s cieľom zmierniť hospodársky a sociálny dosah krízy, posilniť hospodársku a sociálnu odolnosť a lepšie pripraviť hospodárstva a spoločnosti EÚ na výzvy a príležitosti zelenej a digitálnej transformácie, a to aj v súvislosti s ich spravodlivým rozmerom. Jadrom nástroja Next Generation EU je nový Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti (podrobnosti sú uvedené ďalej). Vplyv finančných prostriedkov EÚ sa ďalej posilňuje technickou pomocou financovanou prostredníctvom Nástroja technickej podpory. Cieľom uvedeného nástroja je na požiadanie podporovať vnútroštátne orgány prostredníctvom špičkového politického poradenstva a prispôsobeného budovania kapacít v oblastiach prioritných pre reformu vrátane v oblastiach politiky trhu práce, politiky zručností a sociálnej politiky. Technickú podporu možno ponúkať na základe vzťahov medzi dvomi alebo viacerými krajinami. Z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti (v hodnote 723,8 miliardy EUR v bežných cenách) sa poskytuje rozsiahla finančná podpora určená na reformy a investície v členských štátoch, ktoré podporujú udržateľný a inkluzívny rast a vytváranie pracovných miest s osobitnou pozornosťou venovanou reformám a investíciám, ktoré riešia výzvy identifikované v odporúčaniach pre jednotlivé krajiny v súvislosti s európskym semestrom. Pre vykonávanie Európskeho piliera sociálnych práv sú relevantné štyri zo šiestich pilierov, ktoré vymedzujú rozsah pôsobnosti mechanizmu: inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast; sociálna a územná súdržnosť; zdravie a hospodárska, sociálna a inštitucionálna odolnosť a politiky pre budúcu generáciu, deti a mládež. V dôsledku toho sa náležitá pozornosť venuje oblastiam politiky zamestnanosti, politiky zručností a sociálnej politiky v plánoch obnovy a odolnosti, ktoré predložili členské štáty a ktoré prijala Komisia a schválila Rada. Fond ESF+ s rozpočtom takmer 99,3 miliardy EUR na roky 2021 – 2027 podporí, doplní a pridá hodnotu politikám členských štátov v oblasti zamestnanosti, zručností a sociálnej oblasti. Z fondu sa budú financovať opatrenia, ktoré zaistia rovnaké príležitosti, rovnaký prístup na trh práce, spravodlivé a kvalitné pracovné podmienky, sociálnu ochranu a začleňovanie, a to najmä so zameraním na kvalitné a inkluzívne vzdelávanie a odbornú prípravu, celoživotné vzdelávanie, investície do detí a mladých ľudí a prístup k základným službám. Na začiatku krízy spôsobenej pandémiou COVID-19 zabezpečovali kohézne fondy rýchlu reakciu v rámci Investičnej iniciatívy v reakcii na koronavírus a Investičnej iniciatívy v reakcii na koronavírus Plus, čo viedlo k čistému zvýšeniu nad 11 miliárd EUR pre opatrenia v oblasti zamestnanosti a zdravotnej starostlivosti do novembra 2021. Ďalších 50,6 miliardy EUR v rámci iniciatívy Pomoc pri obnove v rámci politiky súdržnosti a pri obnove území v Európe (REACT-EU) prispelo k posilneniu kapacít v členských štátoch na nápravu dôsledkov krízy. A napokon sa sprístupnilo 100 miliárd EUR vo forme úverov prostredníctvom európskeho nástroja dočasnej podpory na zmiernenie rizík nezamestnanosti v núdzovej situácii (SURE) v prospech režimov skráteného pracovného času a podobných opatrení na udržanie pracovných miest, a to najmä pre samostatne zárobkovo činné osoby. Ako súčasť investičného plánu Európskej zelenej dohody bol zriadený Mechanizmus spravodlivej transformácie s cieľom podporiť spravodlivý prechod ku klimatickej neutralite. Prvým pilierom je FST , ktorý bol zriadený v rámci politiky súdržnosti a poskytuje sa z neho 19,3 miliardy EUR na zmiernenie nežiaducich účinkov procesu prechodu na klimaticky neutrálne hospodárstvo, a to podporovaním najzasiahnutejších území. Graf 4: Výzvy v oblasti zamestnanosti, zručností a v sociálnej oblasti vo všetkých členských štátoch EÚ podľa hlavných ukazovateľov v revidovanom sociálnom prehľade

Poznámky: 1. údaje pre ukazovateľ účasti dospelých na vzdelávaní zatiaľ nie sú k dispozícii; 2. ukazovateľ digitálnych zručností sa týka údajov z roku 2019; 3. pre niektoré krajiny chýbajú údaje pre niektoré ukazovatele: legendy pre všetky ukazovatele sú uvedené v prílohe.



Tabuľka 1. Hlavné ukazovatele sociálneho prehľadu: prehľad problémov v členských štátoch Rok Krajiny s

najlepšími výsledkami Krajiny s výsledkami lepšími ako priemer EÚ Krajiny s dobrými výsledkami, ktoré si však vyžadujú monitorovanie Krajiny s

priemernými/

neutrálnymi výsledkami Krajiny so slabými, ale zlepšujúcimi sa výsledkami Krajiny s výsledkami, ktoré treba sledovať Krajiny s kritickou situáciou Rovnaké príležitosti Osoby, ktoré predčasne ukončili školskú dochádzku a odbornú prípravu (v % obyvateľstva vo veku 18 – 24 rokov) 2020 EL, HR, IE, SI EE, LV, PL, PT LT AT, BE, DE, DK, FR, NL, SK ES, MT CY, CZ, FI, LU, SE BG, HU, IT, RO Úroveň digitálnych zručností jednotlivcov 2019 DE, DK, FI, NL, SE AT, CZ, EE, EL, HR, IE LU BE, ES, FR, LT, MT, PT, SI, SK CY, HU, PL BG, LV, RO Mládež, miera NEET (v % celkovej populácie vo veku 15 – 29 rokov) 2020 DE, LU, NL, SE AT, BE, DK, FI, HR, MT, SI CZ, EE, FR, LV, PL RO CY, HU, IE, LT, PT, SK BG, EL, ES, IT Rozdiel v zamestnanosti žien a mužov 2020 FI, LT, LV, SE DE, DK, EE, FR, LU, PT, SI AT, BE, BG, CY, ES, IE, NL, SK MT CZ, HR EL, HU, IT, PL, RO Pomer príjmov horného a dolného kvintilu (S80/S20) 2020 CZ, SI, SK AT, BE, DK, FI, NL, PL, SE CY, EE, EL, FR, HR, HU, LU, PT RO ES, MT BG, DE, LT, LV Spravodlivé pracovné podmienky Miera zamestnanosti (v % obyvateľstva vo veku 20 – 64 rokov) 2020 CZ, DE, NL, SE DK, FI, LV, MT, PL EE, LT AT, CY, FR, HU, LU, SI, SK HR BE, BG, IE, PT, RO EL, ES, IT Miera nezamestnanosti (v % ekonomicky aktívneho obyvateľstva vo veku 15 – 74 rokov) 2020 CZ, PL BG, DE, FR, HU, MT, NL, RO, SI AT, BE, CY, DK, FI, HR, IE, LU, PT, SE, SK EL, IT EE, LT, LV ES Miera dlhodobej nezamestnanosti (v % ekonomicky aktívneho obyvateľstva vo veku 15 – 74 rokov) 2020 CZ, DE, DK, HU, MT, NL, PL, PT, SE AT, BE, BG, CY, FI, FR, HR, IE, LV, RO, SI EL, IT EE, LT, LU, SK ES Rast HDPD na obyvateľa (2008 = 100) 2020 HU, LT, PL CZ, IE, LV, MT, SI, SK DE, DK, FI, HR, LU, NL, PT, SE AT, BE CY, EL, ES, IT Sociálna ochrana a začleňovanie Miera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia 2020 CZ, SI, SK AT, CY, DK, FI, NL, PL, SE BE, EE, FR, HR, HU, LU, MT, PT LV DE, LT BG, EL, ES, RO Miera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia detí (0 – 17 rokov) 2020 CZ, DK, FI, SI EE, LT, NL, PL, SE, SK AT, BE, CY, FR, HR, HU, LU, LV, MT, PT DE BG, EL, ES, RO Vplyv sociálnych transferov (okrem dôchodkov) na znižovanie chudoby 2020 BE, DK, FI, FR CZ, HU, LU, SE, SI, SK AT CY, EE, NL, PL DE, EL, LT, PT BG, ES, HR, LV, MT, RO Rozdiel v zamestnanosti osôb so zdravotným postihnutím 2020 AT, DK, EE, FI, PT ES, LT, LU, SI FR CY, CZ, EL, NL, SK MT, RO, SE BE, BG, DE, HR, HU, PL Nadmerné zaťaženie nákladmi na bývanie 2020 SK CY, FI, HR, LT, MT, PT, SI AT, BE, CZ, ES, HU, LU, LV, NL, PL, RO, SE EL BG, DK, EE DE Deti vo veku menej ako tri roky navštevujúce zariadenia formálnej starostlivosti o deti 2020 BE, DK, FR, LU, NL, PT, SE SI ES EE, FI, LV, MT HR AT, BG, CY, DE, EL, LT CZ, HU, PL, RO, SK Subjektívne neuspokojená potreba lekárskej starostlivosti 2020 AT, CY, CZ, DE, ES, HU, LU, MT, NL BE, BG, DK, FR, HR, LT, PT, SE, SI, SK EE, EL FI, LV, RO PL Poznámka: Aktualizácia z 28. októbra 2021. Pomer príjmov horného a dolného kvintilu, miera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia, miera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia u detí, vplyv sociálnych transferov na znižovanie chudoby, nadmerné zaťaženie nákladmi na bývanie, deti vo veku menej ako tri roky navštevujúce zariadenia formálnej starostlivosti o deti a subjektívne neuspokojená potreba lekárskej starostlivosti nie sú k dispozícii pre Írsko a Taliansko. Rast HDPD nie je k dispozícii pre Bulharsko, Estónsko, Francúzsko a Rumunsko. Rozdiel v zamestnanosti osôb so zdravotným postihnutím nie je k dispozícii pre Írsko, Taliansko a Lotyšsko. Zlomy v radoch a značky sú uvedené v prílohách 1 a 2. 1.4. Hlavné cieľové hodnoty EÚ na rok 2030 EÚ stanovila tri hlavné cieľové hodnoty na rok 2030 týkajúce sa zamestnanosti, zručností a znižovania chudoby, ktoré sú uvedené v akčnom pláne na realizáciu Európskeho piliera sociálnych práv. Tieto hlavné cieľové hodnoty uvítali vedúci predstavitelia EÚ v portskom vyhlásení z 8. mája a uvítalo ich júnové zasadnutie Európskej rady a v júni ich schválila Rada EPSCO. Spolu s doplnkovými cieľmi, ktoré sú uvedené ďalej, odzrkadľujú tri kapitoly piliera, t. j. rovnaké príležitosti a prístup na trh práce, spravodlivé pracovné podmienky a sociálnu ochranu a začleňovanie. Tieto tri ciele pomôžu nasmerovať opatrenia na oživenie hospodárstva sprevádzanému tvorbou veľkého počtu pracovných miest a na model rastu, pričom celoživotné vzdelávanie podporí pracovníkov v tom, aby čo najviac využili ekonomickú a sociálnu transformáciu, a zároveň sa ním bude bojovať proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu v EÚ a prispeje sa k dosiahnutiu cieľov udržateľného rozvoja. Sú stanovené na ambicióznych no realistických úrovniach, pričom zohľadňujú sociálno-ekonomický kontext, širšie trendy a plánované reformy a investície vrátane v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti. Na základe schválených cieľových hodnôt do roku 2030 v EÚ: ·Malo byť zamestnaných aspoň 78 % obyvateľstva vo veku 20 až 64 rokov. ·Každoročne by sa na odbornej príprave malo zúčastňovať aspoň 60 % dospelých (vo veku 25 – 64 rokov). ·Počet ľudí ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením by sa mal znížiť aspoň o 15 miliónov. Členské štáty sú teraz v procese stanovovania vlastných vnútroštátnych cieľových hodnôt v súlade s ambíciami zakotvenými v hlavných cieľových hodnotách na rok 2030. V sociálnom záväzku z Porta z 7. mája 2021 (ktorý podpísali predsedovia Európskeho parlamentu a Európskej komisie, portugalský premiér, sociálni partneri EÚ a Sociálna platforma) sa členské štáty vyzývajú, aby stanovili ambiciózne vnútroštátne cieľové hodnoty, ktoré pri náležitom zohľadnení východiskovej pozície jednotlivých krajín predstavujú primeraný príspevok k dosiahnutiu európskych cieľových hodnôt. Komisia v júli 2021 vyzvala členské štáty, aby jej zaslali prvé návrhy vnútroštátnych cieľových hodnôt na rok 2030. Hlavná cieľová hodnota EÚ na rok 2030, ako aj vnútroštátne cieľové hodnoty budú monitorované v súvislosti s európskym semestrom. Ako je vyjadrené v hlavnej cieľovej hodnote v oblasti zamestnanosti, kľúčovou prioritou pre rok 2030 je vysoká úroveň zamestnanosti s cieľom zaistiť, aby sa každý mohol plne zapojiť do hospodárskeho a spoločenského života. Účasť na trhu práce je dôležitá na podporu potenciálu udržateľného a inkluzívneho rastu, na pomoc aktívnej účasti v spoločnosti a na prispenie k primeranosti a fiškálnej udržateľnosti systémov sociálnej ochrany, a to aj z hľadiska starnutia obyvateľstva. Na dosiahnutie tejto cieľovej hodnoty bude mať význam pokrok v zelenej a digitálnej transformácii na trhu práce. Miera zamestnanosti v celej EÚ bola v roku 2020 na úrovni 72,5 %, o 5,5 percentuálneho bodu pod ambíciou 78 % zakotvenou v hlavnej cieľovej hodnote na rok 2030 (pozri graf 5). V akčnom pláne na realizáciu Európskeho piliera sociálnych práv boli stanovené doplnkové ciele na zvýšenie účasti žien a mladých ľudí na trhu práce, čím sa podporí celková cieľová hodnota miery zamestnanosti. Doplnkové ambície sa zameriavajú na zníženie rozdielu v zamestnanosti žien a mužov o polovicu, zvýšenie poskytovania formálneho vzdelávania a starostlivosti v ranom detstve (VSRD) a zníženie podielu mladých ľudí (vo veku 15 – 29 rokov), ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy (NEET) na 9 %. Zvýšenie účasti žien na trhu práce je dôležité pre zvýšenie potenciálu rastu a ako reakcia na výzvu súvisiacu so starnúcim obyvateľstvom a ubúdajúcou pracovnou silou. Väčšia účasť žien na trhu práce podporovaná formálnym VSRD môže prispieť aj k znižovaniu chudoby a sociálneho vylúčenia, a to aj medzi deťmi, prostredníctvom pozitívneho vplyvu na príjmy domácností. Podobne obmedzenie miery NEET predstavuje aktivovanie nevyužitého potenciálu mladých ľudí ako kľúča k zaisteniu ich plnej účasti na spoločenskom živote. Graf 5: Miera zamestnanosti ľudí vo veku 20 – 64 rokov v roku 2020 Zdroj: Eurostat, ukazovateľ [ tesem010 ]. V cieľovej hodnote na rok 2030 týkajúcej sa účasti dospelých na vzdelávaní sa odráža potreba zaistenia adaptácie a schopnosti využiť prínosy v kontexte rýchlo sa meniacich potrieb trhu práce po otrase spôsobenom pandémiou COVID-19 a v súvislosti so zelenou a digitálnou transformáciou. Vplyv pandémie na hospodárstvo a spoločnosť, ako aj budúce štrukturálne zmeny zvýraznili potrebu rekvalifikácie počas celej kariéry a celoživotného rozvoja zručností. Je to dôležitejšie ako kedykoľvek predtým, keďže sa očakáva, že digitálnou a zelenou transformáciou sa zásadne zmenia požiadavky mnohých pracovných miest na zručnosti a vzniknú nové požiadavky na zručnosti. Na základe toho bola hlavná cieľová hodnota EÚ na rok 2030 v oblasti vzdelávania dospelých stanovená na 60 % v porovnaní s mierou 37,4 % v roku 2016 (pozri graf 6). Cieľová hodnota na rok 2030 bola teda stanovená na ambicióznej úrovni, pričom sa európskym programom v oblasti zručností posilnilo úsilie EÚ a členských štátov a pre odbornú prípravu sa sprístupnili značné dodatočné finančné prostriedky EÚ, a to aj v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti (pozri oddiel 2.2). Dosiahnutie cieľovej hodnoty týkajúcej sa vzdelávania dospelých je možné len s pevnými základmi systémov vzdelávania a odbornej prípravy, pričom sa v prípade získavania zručností musí reagovať na potreby trhu práce v budúcnosti. Pri určovaní vyhliadok zamestnanosti mladých ľudí je dôležitým faktorom úroveň dosiahnutého vzdelania, ktorým sa takisto kladú základy vzdelávania v neskoršom veku. Napriek tomu v roku 2020 až 9,9 % mladých ľudí v EÚ nedosiahlo aspoň vyššie sekundárne vzdelanie. Z tohto dôvodu boli v akčnom pláne na realizáciu Európskeho piliera sociálnych práv stanovené doplnkové ciele ďalšieho znižovania predčasného ukončenia školskej dochádzky a zvyšovania účasti na vyššom sekundárnom vzdelávaní. Navyše sa doplnkovým cieľom, aby aspoň 80 % osôb vo veku 16 – 74 rokov malo aspoň základné digitálne zručnosti, uznáva ich významná úloha pri zaistení plnej účasti na trhu práce a v spoločnosti v budúcnosti. Opatrenie v tejto oblasti je obzvlášť naliehavé vzhľadom na pomalé dosahovanie pokroku v celej EÚ od roku 2015 (z 54 % v roku 2015 na 56 % v roku 2019). Graf 6: Účasť dospelých na vzdelávaní za posledných 12 mesiacov (v %, 2016) Zdroj: špeciálne získané údaje, dostupné online z Eurostatu .

Na zabezpečenie inkluzívneho rastu a vzostupnej sociálnej a hospodárskej konvergencie v EÚ je nevyhnutné dosiahnuť ambiciózne zníženie miery chudoby a sociálneho vylúčenia. Cieľová hodnota na rok 2030 znamená zníženie počtu ľudí ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením o 15 miliónov do roku 2030. V roku 2020 bola miera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia v celej EÚ na úrovni 21,9 % (pozri graf 7). Aby sa mohla dosiahnuť ambícia zahrnutá v cieľovej hodnote EÚ týkajúcej sa znižovania miery chudoby, členské štáty musia prijať opatrenia spolu s tromi aspektmi podpory príjmov, prístupu k tovarom a službám a integrácie na trh práce. V akčnom pláne na realizáciu Európskeho piliera sociálnych práv je ako doplnkový cieľ stanovené zníženie počtu detí ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením. Zameranie sa na deti má kľúčový význam pre prerušenie medzigeneračného cyklu chudoby a prispenie k rovnakým príležitostiam v EÚ. S cieľom zaviazať sa k tejto ambícii navrhuje sa v tomto doplnkovom cieli znížiť počet detí ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením do roku 2030 aspoň o 5 miliónov. Graf 7: Miera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia pre celú populáciu v roku 2020 (v %) Zdroj: Eurostat, ukazovateľ [ tepsr_lm410 ]. Cieľová hodnota zníženia o 15 miliónov osôb do roku 2030 by zodpovedala miere rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia na úrovni 17,6 % podľa základnej hodnoty v roku 2019 a hlavného demografického scenára Eurostatu na desaťročie od roku 2020. Rámce referenčného porovnávania, ktoré podporujú analýzu a tvorbu politík V oznámení z roku 2017, ktorým sa zriaďuje Európsky pilier sociálnych práv,sa navrhlo referenčné porovnávanie ako nástroj na podporu štrukturálnych zmien a vzostupnej konvergencie v oblasti zamestnanosti a sociálnej oblasti. Vzhľadom na multilaterálne uplatnenie sa v rámcoch referenčného porovnávania kombinujú kvantitatívne ukazovatele (o výkonnosti a výsledkoch) a kvalitatívna analýza prvkov návrhu politík a politických stimulov, ktoré ovplyvňujú dobrú tvorbu politík. Okrem podpory tvorby politík rámce referenčného porovnávania spolu s ukazovateľmi sociálneho prehľadu pomáhajú formovať analýzu v európskom semestri a spoločnej správe o zamestnanosti. Od roku 2017 Komisia vypracovala rámce referenčného porovnávania v rôznych oblastiach a diskutovala o nich s členskými štátmi v súlade so spoločným prístupom, ktorý schválil Výbor pre zamestnanosť (EMCO) a Výbor pre sociálnu ochranu (SPC). Rámcami sa riešili oblasti 1. dávok v nezamestnanosti a aktívnych politík trhu práce; 2. zručností a vzdelávania dospelých a 3. minimálneho príjmu. Hlavné výsledky týchto činností boli uvedené v predchádzajúcej spoločnej správe o zamestnanosti. Komisia začala pracovať aj na ďalších rámcoch na možné použitie v budúcich cykloch semestra, a to najmä v spolupráci s Výborom pre zamestnanosť, pokiaľ ide o referenčné porovnávanie minimálnych miezd a mapovanie kolektívneho vyjednávania, a s Výborom pre sociálnu ochranu, pokiaľ ide o primeranosť dôchodkov a starostlivosť o deti a podporu detí. Rámec starostlivosti o deti a podpory detí schválil Výbor pre sociálnu ochranu v októbri 2021. Vymedzujú sa v ňom ukazovatele výsledkov (o návšteve zariadení vzdelávania a starostlivosti v ranom detstve, chudobe detí a deprivácie týkajúcej sa detí) a ukazovatele výkonnosti (rozdiel v návšteve zariadení starostlivosti o deti spolu s príjmami horného a dolného kvintilu, vplyv sociálnych transferov na chudobu detí, rozdiely v nadmernom zaťažení nákladmi na bývanie a miere deprivácie v oblasti bývania u detí, vplyv rodičovstva na zamestnanosť vo vekovej skupine 25 – 49 rokov a podiel populácie vo veku 25 – 49 rokov, ktorá je ekonomicky neaktívna alebo pracuje na kratší čas z dôvodu opatrovateľských povinností, podľa pohlavia). Na posúdenie primeranosti podpory príjmu boli schválené dva ukazovatele týkajúce sa príjmu nepracujúceho páru s dvomi deťmi a príjmu páru s dvomi deťmi, v ktorom je jeden z partnerov zamestnanec s nízkou mzdou, oba ako podiel hranice chudoby. S cieľom lepšie objasniť situáciu členských štátov pri monitorovaní trendov je k dispozícii celý rad kontextových informácií. Takisto sú zdôraznené niektoré oblasti vyžadujúce budúcu prácu, najmä pokiaľ ide o politické stimuly. Posilnením spoločného výkladu príslušných ukazovateľov a politických stimulov v oblasti politík predstavujú rámce referenčného porovnávania výrazný príspevok k vykonávaniu Európskeho piliera sociálnych práv. Po prijatí akčného plánu na realizáciu Európskeho piliera sociálnych práv sa budúce rámce referenčného porovnávania upravia podľa revidovaného sociálneho prehľadu. Hlavné výsledky týchto činností sa uvádzajú v spoločnej správe o zamestnanosti.

ZAMESTNANOSŤ A SOCIÁLNE REFORMY – VÝSLEDKY A OPATRENIA ČLENSKÝCH ŠTÁTOV 2.1. Usmernenie č. 5: Zvyšovanie dopytu po pracovnej sile Tento oddiel sa zaoberá vykonávaním usmernenia č. 5 týkajúceho sa zamestnanosti, v ktorom sa odporúča, aby členské štáty vytvorili podmienky, ktoré podporujú dopyt po pracovnej sile a vytváranie pracovných miest, v súlade so zásadou piliera č. 4 (aktívna podpora zamestnanosti) a zásadou piliera č. 6 (mzdy). Pododdiel 2.1.1 sa zameriava na kľúčové trendy vývoja na trhu práce, v ktorých je zohľadnený aj vplyv krízy spôsobenej pandémiou COVID-19. Pododdielom 2.1.2 sa informuje o opatreniach zavedených členskými štátmi v týchto oblastiach s osobitným zameraním na opatrenia, ktorými sa zachováva zamestnanosť v čase krízy spôsobenej pandémiou COVID-19 a podporuje sa vytváranie nových pracovných miest. 2.1.1. Kľúčové ukazovatele Po prvotnom otrase z krízy spôsobenej pandémiou COVID-19 sa výsledky na trhu práce v roku 2021 stabilizovali. Napriek medziročnému poklesu HDP v EÚ o 6 % v roku 2020 vzrástla miera nezamestnanosti za rovnaké obdobie len o 0,4 percentuálneho bodu z priemerných 6,7 % na 7,1 % (nárast o 1,4 percentuálneho bodu v mesačných údajoch od nízkej úrovne spred k