SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o realizácii Európskeho energetického programu pre oživenie /* COM/2013/0791 final */





SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o realizácii Európskeho energetického programu pre oživenie I POKROK V REALIZÁCII PROGRAMU V rámci Európskeho energetického programu pre oživenie (EEPO)[1] sa poskytuje finančná podpora vybraným vysoko strategickým projektom v troch oblastiach odvetvia energetiky: prepojenia plynárenskej a elektrickej infraštruktúry, veterná energia na mori a zachytávanie a ukladanie oxidu uhličitého. Spolufinancovaním týchto projektov program pomáha Európskej únii napredovať k cieľom jej energetickej politiky a politiky v oblasti zmeny klímy: bezpečnosti a diverzifikácii dodávok energie, dokončeniu a hladkému fungovaniu vnútorného trhu s energiou a zníženiu emisií skleníkových plynov. Väčšina dostupných rozpočtových prostriedkov bola pridelená 59 realizátorom projektov a 61 projektom v týchto podprogramoch: plynárenská infraštruktúra (1 363 miliónov EUR), elektrická infraštruktúra (904 miliónov EUR), veterná energia na mori (565 miliónov EUR) a zachytávanie a ukladanie oxidu uhličitého (1 000 miliónov EUR). Do konca roku 2010 predstavovala celková suma rozhodnutí o grante a dohôd o grante 3 833 miliónov EUR, t. j. 96,3 % celkového rozpočtu programu EEPO. Suma 146,3 milióna EUR, ktorú sa nepodarilo prideliť na projekty v týchto odvetviach do 31. decembra 2010, sa pridelila novému finančnému nástroju, Európskemu fondu energetickej účinnosti[2] (fond EEE), ktorý je zameraný na energetickú účinnosť a investície do obnoviteľných zdrojov energie. Od vydania predchádzajúcej správy (COM(2012) 445 final) sa v realizácii programu EEPO dosiahol ďalší pokrok. Značný počet projektov je už dokončených, ďalšie úspešne pokračujú a čoskoro budú sprevádzkované. V tejto správe sú uvedené informácie o súčasnom stave realizácie programu z kvalitatívneho hľadiska od poslednej správy (august 2012), ako aj údaje týkajúce sa platieb a zrušených záväzkov od začiatku realizácie programu do júna 2013. Správa obsahuje aj prehľad súčasného stavu a strednodobého hodnotenia fondu EEE (pozri pracovný dokument útvarov Komisie). 1. Úspechy Plynárenská a elektrická infraštruktúra Z hľadiska energetickej politiky program viedol k zlepšeniu fungovania vnútorných trhov s plynom a elektrinou: prispieva k zvyšovaniu kapacity prepojení a zabezpečeniu lepšej integrácie medzi západnými a východnými časťami Únie. Program pomáha niektorým členským štátom, predovšetkým v Pobaltí a na Pyrenejskom polostrove, dosiahnuť cieľ elektrického prepojenia vo výške 10 %. V okrajových členských štátoch a v strednej a východnej Európe umožnil vytvorenie ďalších skladovacích kapacít. Prispel k dobudovaniu obojsmernej plynovodnej siete v Európe a k splneniu štandardu infraštruktúry podľa vzorca N-1, ako sa to vyžaduje v nariadení o bezpečnosti dodávky plynu[3]. Projekty spätného toku plynu realizované v strednej a východnej Európe fungujú a zabránili kríze v dodávkach plynu počas nedávneho chladného obdobia vo februári 2012. Posilnenie prepojení pre plyn a elektrickú energiu prispelo k integrácii vnútorného trhu. Najvýznamnejšie príklady sú tieto: plynové prepojenia v koridore Afrika – Španielsko – Francúzsko, elektrické prepojenia medzi Portugalskom a Španielskom, ktoré prispievajú k rozvoju trhu s elektrinou na Pyrenejskom polostrove, elektrické prepojenie medzi Spojeným kráľovstvom (Deeside) a Írskou republikou (Meath) s cieľom vytvoriť regionálny trh medzi Spojeným kráľovstvom a Írskom a elektrické prepojenia v pobaltskom regióne a ich integrácia s trhom Nordpool. Veterná energia na mori Prostredníctvom programu EEPO sa zabezpečila podpora pre dodávku a inštaláciu inovačných základových štruktúr a generátorov veterných turbín, realizáciu prvých veľkých (400 MW) veterných fariem na mori, umiestnených ďaleko od pobrežia (viac ako 100 km) a v hlbokých vodách (viac ako 40 m). Peňažné prostriedky z programu EEPO skutočne umožnili vybraným projektom v nemeckých a belgických vodách Severného mora získať potrebné úvery od bankových konzorcií, aby sa mohli finančne uzavrieť. Opatrenie programu EEPO týkajúce sa Thornton Bank v Belgicku sa skončilo v septembri 2011 a prvá elektrina vyrobená z veternej energie na mori prostredníctvom infraštruktúry spolufinancovanej v rámci programu EEPO bola dodaná do nemeckej siete už na jeseň 2010. V oblasti integrácie elektriny získanej z veternej energie na mori do siete bolo spolufinancovanie v rámci programu EEPO rozhodujúce pre konečné investičné rozhodnutie týkajúce sa projektu riešenia kombinovaných sietí Kriegers Flak v Pobaltí. Tento hlavný projekt je prvým prepojením na mori, ktoré sa používa na prepojenie veterných fariem na mori, aj ako cezhraničné prepojovacie vedenie. Využíva inovačné zariadenia HVDC VSC (vysokonapäťové zdroje jednosmerného prúdu – meniče zdrojov napätia) a predstavuje prvý dôležitý základný kameň v modulárnom rozvoji príbrežnej energetickej rozvodnej siete. Všeobecnejšiu hĺbkovú analýzu dosahu programu EEPO poskytlo nezávislé strednodobé hodnotenie[4] vykonané v roku 2011. Zdá sa, že program tým, že sa vďaka nemu začali stavebné práce a verejné obstarávanie zariadení a medzitovarov, už má významný dosah na reálnu ekonomiku. Niekoľko projektov sa dokončilo a mnohé ďalšie prebiehajú, kým pri niektorých projektoch je realizácia naďalej ťažká a napreduje pomalšie, než sa pôvodne plánovalo, ako to ukazujú nasledujúce kapitoly. Hospodárske podmienky sú obzvlášť problematické v prípade podprogramu na zachytávanie a ukladanie oxidu uhličitého. 2. Získané skúsenosti Program EEPO je prvým príkladom rozsiahlej pomoci odvetviu energetiky z rozpočtu EÚ, ktorá sa realizuje prostredníctvom priamych grantov spoločnostiam. Napriek dosiahnutému pokroku však odvetvie pri uplatňovaní tejto pomoci narážalo na určité štrukturálne prekážky. Integrácia do rozvodnej siete veternej energie na mori bola čiastočne úspešná napriek určitým technickým ťažkostiam, ktoré energetické spoločnosti zatiaľ nevyriešili. Vo všeobecnosti neboli členské štáty pri úspešnej realizácii programu EEPO dostatočne aktívne. Nedostatočná spolupráca medzi vnútroštátnymi regulačnými orgánmi môže v niektorých prípadoch viesť k veľkej neistote, pokiaľ ide o obchodné ciele pre realizátorov projektov. Tento aspekt je obzvlášť kritický v prípade niektorých nových projektov využitia veternej energie na mori. Spoločný problém troch podprogramov spočíva v zložitých a zdĺhavých postupoch udeľovania povolení. Tieto problémy a skúsenosti získané pri realizácii programu EEPO zohľadnila Komisia pri príprave nového nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 347/2013 zo 17. apríla 2013 o usmerneniach pre transeurópsku energetickú infraštruktúru[5]. Nariadenie obsahuje ustanovenia s cieľom urýchliť postupy udeľovania povolení tým, že sa ním zavádza lehota tri a pol roka na rozhodnutie o udelení povolenia a zvyšuje sa transparentnosť a účasť verejnosti. V nariadení sa predpokladajú aj opatrenia na prípravu regulačných stimulov a na umožnenie finančnej pomoci v prípade potreby. Navyše projekty v oblasti infraštruktúry čelili ťažkostiam s prístupom k dlhodobému financovaniu za konkurencieschopných podmienok. To zostáva vážnym problémom. Návrh Komisie týkajúci sa Nástroja na prepojenie Európy (NPE)[6], medziodvetvového fondu pre infraštruktúru, má pomôcť projektom získať potrebné finančné balíky a začať s ich realizáciou. Medzery v ekonomickej životaschopnosti projektov európskeho významu budú vypĺňať granty v rámci NPE. Finančné nástroje v rámci NPE by navyše tým, že prilákajú nové skupiny investorov (dôchodkové a poistné fondy) a zmiernia niektoré riziká, mali pomôcť realizátorom projektov v prístupe k potrebnému dlhodobému financovaniu pre ich projekty. Realizátori projektov majú už počas „pilotnej fázy“ k dispozícii iniciatívu týkajúcu sa dlhopisov na projekty, ktorá je jedným z finančných nástrojov v rámci NPE, s využitím rozpočtových zdrojov, ktoré poskytuje rozpočet na roky 2007 – 2013. Prvý dlhopis na projekty bol vydaný v júli 2013 s podporou Európskej investičnej banky, ktorá je partnerom Komisie pre túto iniciatívu, a ďalšie operácie sa očakávajú v nasledujúcom období roku 2013. Financovanie v rámci programu EEPO umožnilo v súlade so zámermi rýchly štart projektov zachytávania a ukladania oxidu uhličitého (CCS). Ako však bolo známe od začiatku programu EEPO, financovanie v jeho rámci nebolo nikdy určené na pokrytie všetkých veľmi vysokých investičných a prevádzkových nákladov na projekty CCS. Vzhľadom na nízke ceny oxidu uhličitého v rámci systému obchodovania s emisiami (ETS) nie sú krátkodobé a strednodobé obchodné ciele CCS atraktívne. Vzhľadom na súčasné hospodárske podmienky projekty navyše čelia rastúcim ťažkostiam s prístupom k potrebnému doplnkovému financovaniu. A tak je podprogram CCS vystavený veľkým neistotám vzhľadom na riziko ohrozenia jeho úspešnej realizácie. Pre úspech technológie CCS je rozhodujúca výmena poznatkov. V rámci programu EEPO CCS bola zriadená sieť projektov CCS na vymieňanie skúseností a osvedčených postupov. Ide o prvú takúto sieť na výmenu poznatkov na svete a jej členovia (projekty EEPO CCS a projekt Sleipner v Nórsku) spolupracujú a vydávajú spoločné príručky osvedčených postupov. V rámci siete sa okrem toho vydávajú správy o skúsenostiach získaných z projektov na ukladanie CO2, zo zapojenia verejnosti a z udeľovania povolení. Pokiaľ ide o budúcnosť zachytávania a ukladania oxidu uhličitého (CCS), Komisia prijala 27. marca 2013 oznámenie (COM(2013) 180 final) a opätovne potvrdila, že: „Je potrebná rýchla politická reakcia na hlavnú výzvu stimulovania investícií do predvádzania CCS v záujme overenia, či je uskutočniteľné následné zavádzanie a výstavba infraštruktúry súvisiacej s elimináciou CO2. Prvým krokom na tejto ceste je preto zabezpečiť úspešné predvedenie CCS v komerčnom rozsahu v Európe, ktorou by sa potvrdila technická a ekonomická životaschopnosť CCS ako nákladovo efektívneho opatrenia na zmiernenie emisií skleníkových plynov v odvetví energetiky a priemyselných odvetviach.“ Zároveň s prijatím oznámenia o CCS sa začala verejná konzultácia, ktorá trvala do 2. júla a počas ktorej bolo prijatých viac ako 150 odpovedí[7]. Komisia neskôr na jeseň zverejní súhrn odpovedí spoločne s jednotlivými príspevkami na webovej stránke verejných konzultácií[8]. 3. Ďalšie kroky pre projekty Popri projektoch, ktoré sú už úplne dokončené, sa zostávajúce projekty dajú rozdeliť do dvoch hlavných kategórií: prebiehajúce projekty, ktorých finančná podpora by mala pokračovať, a projekty, ktoré nenapredujú primerane a pre ktoré Komisia prijme rozhodnutie o ukončení podpory. V prípade ôsmich dôležitých projektov v oblasti infraštruktúry neboli príjemcovia v takej situácii, aby mohli prijať konečné investičné rozhodnutie alebo realizovať projekt podľa pôvodného harmonogramu. V jednom prípade týkajúcom sa uzla HVDC realizátor súhlasil s ukončením projektu. V dvoch ďalších prípadoch (využitie veternej energie na mori pri Aberdeene a gravitačné základne) sa prijatie konečného investičného rozhodnutia očakáva do šiestich mesiacov. V prípade projektu Cobra Cable sa Komisia v súčasnosti usiluje získať záruky, že konečné investičné rozhodnutie bude prijaté do polovice roku 2016, a ak Komisia toto uistenie nedostane, môže zrušiť dohodu o poskytnutí grantu. Komisia môže z tohto dôvodu prijať rozhodnutia o ukončení finančnej pomoci pre štyri projekty z oblasti plynárenstva (ITGI Poseidon, Nabucco, Galsi a projekt spätného toku plynu v Rumunsku). Ukončenie finančnej pomoci však neznamená, že by tieto projekty v oblasti plynárenstva nemohli byť označené za projekty spoločného záujmu[9] pre Európu v rámci uplatňovania usmernení pre transeurópsku energetickú infraštruktúru (TEN-E). Pokiaľ ide o šesť demonštračných projektov CCS, opatrenie EEPO týkajúce sa jedného projektu bude dokončené v októbri 2013 (Compostilla), tri boli zastavené a v prípade zostávajúcich dvoch nie je pravdepodobné, že by sa dokončili bez dodatočnej a výraznej finančnej pomoci členských štátov a/alebo odvetvia. Spoločnosti, ktorých sa proces ukončenia pomoci týka, o tom Komisia oficiálne informovala listom. V pracovnom dokumente útvarov Komisie, ktorý je priložený k tejto správe, sa uvádza súčasný stav každého projektu. Európsky fond pre energetickú účinnosť funguje od júla 2011. K tejto správe je priložený osobitný pracovný dokument útvarov Komisie o priebežnom hodnotení činnosti fondu. II CELKOVÁ SITUÁCIA Ku koncu roka 2012 bolo 20 projektov zo 61 už úplne technicky dokončených a príjemcom bola skutočne vyplatená celková suma 1 416 970 178,64 EUR (jún 2013). Rýchlosť platieb zostáva nízka, ale to len potvrdzuje ťažkosti s plánovaním takých veľkých a zložitých projektov. Zložitosť použitých technológií, najmä v prípade integrácie zdrojov elektriny získanej z veternej energie na mori do siete a CCS, problémy verejných orgánov na vládnej aj regulačnej úrovni s vypracovaním vhodného regulačného rámca, nedostatočné prijatie zo strany verejnosti, ako aj problémy spojené s otázkami životného prostredia a verejného obstarávania, to všetko predstavovalo dodatočné prekážky pre realizátorov projektov. Okrem toho postup udeľovania povolení je zdrojom mnohých zdržaní. Doposiaľ bolo vrátených 42 miliónov EUR nespotrebovaných finančných prostriedkov z nemeckého projektu CCS. V súvislosti s ukončenými projektmi v oblasti elektrickej a plynárenskej infraštruktúry bola zrušená viazanosť prostriedkov vo výške 12 miliónov EUR. To sa čiastočne vysvetľuje skutočnosťou, že konečné náklady boli nižšie ako pôvodne odhadované náklady. 1. Plynárenská a elektrická infraštruktúra - Z podprogramu EEPO pre infraštruktúru sa podporuje 44 projektov v troch hlavných oblastiach činností. Projekty sa v každom členskom štáte realizujú prostredníctvom prevádzkovateľov prenosových sústav alebo realizátorov projektu. Vyčlenila sa suma vo výške 2,268 miliardy EUR, z ktorej sa do júna 2013 príjemcom vyplatilo približne 777 miliónov EUR, t. j. 34,25 %. Platby podliehajú pevnému záväzku realizátorov realizovať projekt prostredníctvom konečného investičného rozhodnutia. Projekty sa týkajú troch oblastí: - Plynárenská infraštruktúra a projekty ukladania: infraštruktúra na prepravu plynu a obchodovanie s ním v celej EÚ sa musí ďalej integrovať budovaním chýbajúcich prepojení medzi členskými štátmi. Pokračovať by mala ďalšia diverzifikácia energetických zdrojov a trás EÚ vrátane skvapalneného zemného plynu (LNG). - Projekty spätného toku plynu: počas krízy v dodávkach plynu medzi Ruskom a Ukrajinou v roku 2009 ostala väčšina členských štátov strednej a východnej Európy bez plynu nie pre nedostatok plynu v Európe, ale pretože existujúca infraštruktúra nemala technické vybavenie a kapacity na obrátenie tokov plynu zo smeru východ – západ na smer západ – východ. Financovaním z programu EEPO sa podporilo riešenie tohto problému a infraštruktúra spätného toku plynu je v súčasnosti v strednej a východnej Európe k dispozícii. - Projekty elektrickej infraštruktúry: integrácia rastúceho množstva elektriny z rôznych obnoviteľných zdrojov si vyžaduje veľké investície do novej infraštruktúry. Viaceré členské štáty sú okrem toho stále „energetickými ostrovmi“, pretože sú zle pripojené k svojim susedom a vnútornému trhu s energiou. 1.1 Doterajší pokrok Doposiaľ bolo dokončených 19 projektov zo 44, v porovnaní s 13 na začiatku roka 2012. V odvetví elektriny sú dokončené 4 projekty. Zostávajúcich 8 projektov postupuje dobre, pričom u niektorých projektov sa očakáva dokončenie do roku 2014. V odvetví plynárenstva bolo dokončených 15 projektov, 13 postupuje podľa harmonogramu. Väčšina projektov týkajúcich sa spätného toku a prepojení (10 z 15 projektov) v strednej a východnej Európe bola dokončená. Finančné prostriedky z programu EEPO pomohli zabezpečiť financovanie projektov a teda ich realizáciu bez oneskorenia. Zvýšila sa tým bezpečnosť a spoľahlivosť plynárenskej siete, bezpečnosť dodávok a diverzifikácia a boli odstránené kritické prekážky. Poukázať môžeme na tieto príklady: finančnými prostriedkami z programu EEPO sa zabezpečilo pokračovanie projektu rozvoja vetvy plynovodu Larrau modernizáciou španielskej siete (kompresorová stanica Vilar de Arnedo, plynovod medzi mestami Yela a Vilar de Arnedo) a francúzskej siete (Bear Artery). Posilní sa tým bezpečnosť dodávok v regióne a hospodárska súťaž na trhu a trh s plynom na Pyrenejskom polostrove bude lepšie integrovaný do zostávajúceho európskeho trhu. Dokončenie dvoch elektrických prepojení medzi Portugalskom a Španielskom v roku 2011 v regiónoch Douro a Algarve pomohlo zlepšiť pripojenie k obnoviteľným zdrojom energie. Finančné prostriedky z programu EEPO výrazne prispeli k modernizácii a rozšíreniu portugalskej siete a v konečnom dôsledku k zvýšeniu výmenných kapacít so Španielskom. Finančné prostriedky z programu EEPO pomohli aj pri vytvorení prvého elektrického prepojenia medzi Spojeným kráľovstvom a Írskom. Toto prepojenie prispelo k zvýšeniu kapacity elektrického prepojenia a umožnilo prípadnú integráciu veternej energie na mori, čím posilnilo bezpečnosť dodávok a diverzifikáciu zdrojov energie pre Írsko. Tri projekty EEPO v regióne Pobaltia sú zamerané na zlepšenie fungovania vnútorného trhu s energiou a zabezpečenie rovnakých podmienok na trhu. Tieto projekty po dokončení výrazne prispejú k posilneniu bezpečnosti dodávok, možnosti obchodovania s elektrinou a zníženiu potreby dovozu elektriny do regiónu. Napriek značnému dosiahnutému pokroku však štyri projekty v plynárenskom odvetví čelia vážnemu oneskoreniu, ktoré môže viesť k ich zastaveniu: - Súťaž o zdroje z ložiska Šach Deniz v záverečnom výbere medzi projektmi Nabucco a TAP (nie je podporovaný programom EEPO) bola uzavretá v prospech projektu TAP. Rozhodnutie konzorcia Šach Deniz bude mať vplyv na grant z programu EEPO. - Alžírska plynárenská spoločnosť sa 18. mája 2013 rozhodla tretíkrát odložiť rozhodnutie o výstavbe plynovodu medzi Alžírskom a Talianskom (projekt Galsi). Tento projekt, podporovaný programom EEPO, sa tým výrazne oneskorí. Ani po piatich rokoch vybavovania neboli poskytnuté povolenia na realizáciu projektu a neboli uzavreté obchodné dohody o dodávke plynu. - Projekt ITGI Poseidon čelí ťažkostiam so zabezpečením zdrojov plynu, ktoré sú potrebné na podporu jeho realizácie. - A nakoniec, projekt spätného toku plynu v Rumunsku, ktorý zahŕňa aj prepojenie systému tranzitného plynovodu s vnútroštátnym systémom plynovodu, sa vážne oneskoruje. Tento projekt je však mimoriadne dôležitý pre ďalší rozvoj trhu s plynom v Rumunsku a v širšom regióne juhovýchodnej Európy. V prípade všetkých týchto projektov, ktoré výrazne meškajú a u ktorých dosiahnutý pokrok zostáva nedostatočný, Komisia poslala realizátorom projektov predbežný list o ukončení podpory. 1.2 Závery Pokiaľ ide o projekty v oblasti elektrickej a plynárenskej infraštruktúry, ukázal sa výrazný pokrok. Veľká väčšina projektov (40 zo 44 projektov) je buď dokončená alebo úspešne pokračuje. U niektorých projektov bol konečný termín realizácie predĺžený (pozri pracovný dokument útvarov Komisie). Program EEPO konkrétne zlepšuje spôsob, akým funguje vnútorný trh, tým, že poskytuje prepojenia medzi západnými a východnými časťami EÚ a zvyšuje bezpečnosť dodávok príslušnej krajiny a regiónov. Prijímajú sa niektoré dôležité kroky smerom vpred: projekty spätného toku plynu fungujú a zabránili kríze v dodávkach plynu počas nedávneho chladného obdobia vo februári 2012. Podporené projekty v elektroenergetike dávajú silný podnet na dobudovanie vnútorného trhu. Projekty elektrickej siete prispejú k absorbovaniu elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov. Dokončenie celoeurópskeho systému energetickej infraštruktúry napreduje aj vďaka odstráneniu prekážok a postupnej integrácii „energetických ostrovov“, ako sú tri pobaltské štáty, Pyrenejský polostrov, Írsko, Sicília a Malta. V súčasnosti je predpoklad, že väčšina z 25 prebiehajúcich projektov by sa mala dokončiť počas rokov 2013/2014, zatiaľ čo do roku 2017 bude prebiehať len niekoľko projektov. Zostávajúce projekty, ktoré čelia vážnym problémom, sa môžu ukončiť do konca roku 2013. Mnohým časovým sklzom a ťažkostiam, ktorým čelia niektoré projekty, sa dalo predísť, ak by sa bolo počítalo s včasným zapojením vnútroštátnych regulačných orgánov a Agentúry EÚ pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER). To je získaná skúsenosť, ktorú Komisia zohľadnila v procese posudzovania a určovania projektov spoločného záujmu v rámci NPE. 2. Projekty využívania veternej energie na mori Podprogram EEPO pre veternú energiu na mori sa skladá z deviatich projektov v dvoch hlavných oblastiach činností: - podpora rozsiahleho testovania, výroby a rozmiestňovania inovačných turbín a základových štruktúr na mori, - podpora rozvoja modulárnych riešení sieťovej integrácie veľkých objemov výroby elektrickej energie z vetra. Medzi príjemcami grantov sú developerské spoločnosti, inžinierske spoločnosti, výrobcovia energie z obnoviteľných zdrojov a prevádzkovatelia prenosových sústav. Všetky dostupné prostriedky v rámci programu EEPO vo výške 565 miliónov EUR sa pridelili a platby všetkým deviatim projektom dosiahli na konci júna 2013 spolu 204 miliónov EUR. 2.1 Doterajší pokrok Z deviatich projektov bol jeden úspešne dokončený (Thornton Bank). Tri ďalšie projekty napredujú dobre a ich dokončenie sa dá očakávať v rokoch 2013 – 2014. Niektoré ďalšie projekty by mohli trvať do rokov 2016/2017 (gravitačné základne), 2017/2018 (Aberdeen, Krieger Flak), 2019 (Cobra Cable) a budú si vyžadovať dôkladné monitorovanie zo strany Komisie. Projekt Cobra Cable (prepojenie medzi Dánskom a Holandskom) sa dostal do vážneho meškania a partneri, dánski a holandskí prevádzkovatelia prenosových sústav, musia ešte získať od svojich regulátorov súhlas na potrebné investície alebo povolenia na káblovú trasu. Po prijatí predbežného listu o ukončení podpory od Komisie partneri obnovili svoje úsilie a dosiahli dohodu so svojimi regulátormi o postupe, ktorý by mal viesť k regulačnému schváleniu v apríli 2014. Komisia sa v súčasnosti usiluje získať od partnerov prísľuby krokov, ktoré budú musieť uskutočniť pred povolením posunúť termín konečného investičného rozhodnutia na obdobie po skončení roka 2013. Jeden projekt, uzol HVDC, bude so súhlasom príjemcu zastavený vzhľadom na nahromadené a pokračujúce meškanie a výrazne upravený a obmedzený rozsah. 2.2 Doterajší pokrok podľa odvetvia 2.2.1 Veterné turbíny a štruktúry na mori (šesť projektov) Prostredníctvom grantov z programu EEPO sa zabezpečila inštalácia prvých veľkých (400 MW) veterných fariem na mori ďaleko od pobrežia (viac ako 100 km) a umiestnených v hlbokých vodách (viac ako 40 m). Peňažnými prostriedkami z programu EEPO sa vybraným projektom skutočne umožnilo získať potrebné úvery od bankových konzorcií. Opatrenie programu EEPO týkajúce sa Thornton Bank v Belgicku sa skončilo v septembri 2011. Tri nemecké projekty veterných fariem sú už vo fáze inštalácie na mori. Odhaduje sa, že dve z nich budú dokončené do konca roka 2013 a tretia do konca roka 2014. Prvá elektrina vyrobená z veternej energie na mori prostredníctvom infraštruktúry spolufinancovanej v rámci programu EEPO bola dodaná do nemeckej siete už na jeseň 2010. Tieto projekty napredujú veľmi dobre, ale v porovnaní s pôvodným plánovaním vykazujú isté oneskorenie, ktoré je spôsobené najmä oneskorením zaručeného sieťového pripojenia. Štvrtý nemecký projekt veternej farmy na mori, zameraný na výrobu a inštaláciu gravitačných základových štruktúr, má prepracovaný časový plán po veľkých časových sklzoch v procese povoľovania. Jeho úplná realizácia sa očakáva do roku 2017. Projekt zameraný na inštalovanie skúšobného strediska technológie pre veternú energiu na mori v Aberdeene (Spojené kráľovstvo) získal úplný povolenie. Toto povolenie je však v súčasnosti právne spochybňované. Končené investičné rozhodnutie k tomuto projektu by malo byť prijaté začiatkom roka 2014. 2.2.2. Veterná sieť na mori (tri projekty) V roku 2012 bolo prijaté končené investičné rozhodnutie pre projekt „Kriegers Flak – riešenie kombinovaných sietí“ v Pobaltí. Tento hlavný projekt je prvým prepojením na mori, ktoré sa používa na prepojenie veterných fariem na mori, aj ako cezhraničné prepojovacie vedenie. Predstavuje tak prvý dôležitý základný kameň v modulárnom rozvoji energetickej rozvodnej siete na mori. Určené bolo technické riešenie pre oblasť Kriegers Flak s využitím dôležitých technologických prvkov HVDC VSC a vypracovaný bol trhový a obchodný model pre kombináciu dodávania elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov a cezhraničného obchodu s elektrinou. Očakávať sa dá významný vplyv na budúce návrhy kombinovaných prepojení a integrácie zariadení na využitie veternej energie na mori. Celková situácia projektov rozvodnej siete elektriny vyrobenej z veternej energie na mori je však naďalej veľmi zložitá. Predovšetkým použitie inovačnej technológie HVDC v riešeniach s viacerými terminálmi na mori čelí zložitej kombinácii technických, regulačných a obchodných prekážok. Meškanie rozhodnutí vnútroštátnych regulačných orgánov o spolufinancovaní bráni včasnej realizácii projektov energetických rozvodných sietí na mori. Úloha vnútroštátnych regulačných orgánov je v týchto projektoch kľúčová, ako sa ukázalo v prípade elektrickej a plynárenskej infraštruktúry, kde sú ekonomické modely a poznatky o spolupráci medzi vnútroštátnymi regulačnými orgánmi oveľa rozvinutejšie. Komisia zastáva názor, že vnútroštátne regulačné orgány by mali pracovať koordinovanejšie, ako sa to požaduje v treťom vnútornom energetickom balíku[10]. 2.3 Závery Podpora EEPO pre projekty turbín a štruktúr umožní priamo zvýšiť bezuhlíkovú výrobnú kapacity elektriny o ďalších 1 500 MW. Projekty EEPO prinášajú aj dôležité poznatky, ktoré umožňujú napríklad skrátenie výrobnej doby v prípade základní na mori a skrátenie doby inštalácie základní. V prípade projektov na integráciu rozvodnej siete elektriny vyrobenej z veternej energie na mori sú zásadnými problémami, ktoré je potrebné vyriešiť pred prijatím konečných investičných rozhodnutí, vyspelosť a cena technológie HVDC, udeľovanie licencií veterným farmám, ktoré sa majú pripojiť, ako aj spolufinancovanie, ktoré sa má získať prostredníctvom regulačných orgánov. 3. Zachytávanie a ukladanie oxidu uhličitého (CCS) 3.1 Úvod Dosiahnutie dekarbonizácie energetického systému do roku 2050 s fosílnymi palivami ako súčasťou kombinácie zdrojov energie si vyžaduje zavádzanie zachytávania a ukladania oxidu uhličitého (CCS). Program EEPO je zameraný na demonštráciu integrovaných projektov CCS s cieľom dosiahnuť, aby bola táto technológia do konca desaťročia komerčne životaschopná. V rámci programu bola poskytnutá finančná podpora vo výške 1 miliardy EUR projektom v odvetví výroby elektrickej energie, z ktorej sa k júnu 2013 príjemcom vyplatilo už 399,5 milióna EUR. Integrované projekty CCS predstavujú novú technologickú výzvu a ich demonštrácia si vyžaduje riešenie celého radu technických, hospodárskych a regulačných problémov. Koordinátormi projektov sú podniky verejných služieb alebo energetické spoločnosti. Ďalšími príjemcami sú spoločnosti pôsobiace v oblasti prenosu energie, dodávatelia zariadení a výskumné ústavy. 3.2 Doterajší pokrok V rámci programu EEPO bolo pôvodne podporených šesť projektov CCS (v Nemecku, Spojenom kráľovstve, Taliansku, Holandsku, Poľsku a Španielsku). Projekt Jänschwalde (Nemecko) sa zastavil na žiadosť realizátora s účinnosťou k 5. februáru 2012 v dôsledku chýbajúceho regulačného rámca pre ukladanie CO2, ako aj problémov s prijatím zo strany verejnosti. Realizátor v tom čase dospel k záveru, že neuskutočnená transpozícia smernice o CCS do nemeckého práva by neumožnila získať potrebné povolenia na ukladanie CO2 v časovom rámci projektu. Poľský projekt (Belchatow) sa zastavil na žiadosť realizátora 6. mája 2013 v dôsledku chýbajúceho realistického plánu na vyplnenie medzery vo finančnej štruktúre projektu, ďalej v dôsledku technických rizík a skutočnosti, že členský štát netransponoval včas smernicu o CCS, čoho výsledkom bol chýbajúci regulačný rámec pre ukladanie CO2, ako aj problémy s verejnou akceptáciou ukladania CO2. Taliansky projekt (Porto Tolle) sa zastavil na žiadosť realizátora 11. augusta 2013 v dôsledku neprekonateľných časových sklzov v realizácii projektu, ktoré boli spôsobené rozhodnutím talianskej štátnej rady anulovať environmentálne povolenie pre elektráreň Porto Tolle. Realizátor navyše nevidel perspektívu dosiahnutia uzavretia finančnej štruktúry projektu. Realizátor projektu však nezastaví všetky aktivity týkajúce sa CCS a bude pokračovať v práci na rozličných aspektoch CCS v rámci pilotného zariadenia v Brindisi. Žiadny z troch zostávajúcich projektov zatiaľ neprijal konečné investičné rozhodnutie. Komisia je pevne odhodlaná podporiť úspešnú realizáciu všetkých zostávajúcich projektov. Ich súčasný stav je takýto: Pokiaľ ide o projekt Spojeného kráľovstva (Don Valley), realizátori sú odhodlaní pokračovať a ich cieľom je zabezpečiť prevádzkovú pomoc prostredníctvom programu Spojeného kráľovstva „Contract for Difference“, ktorý sa v súčasnosti pripravuje. Realizáciou projektu by sa vytvorili možnosti synergie s jedným z projektov uvedených na užšom zozname vlády Spojeného kráľovstva pre podporu v rámci programu Spojeného kráľovstva pre CCS „Commercialisation Competition“. Holandský projekt (ROAD) je najperspektívnejší a je pripravený na prijatie konečného investičného rozhodnutia, ak sa podarí zvýšené náklady projektu, vyvolané predovšetkým nízkou cenou oxidu uhličitého, vykompenzovať doplnkovým financovaním. Prebiehajú rokovania s ďalšími investormi s cieľom dosiahnuť uzavretie finančnej štruktúry projektu do konca roka 2013. Pokiaľ ide o španielsky projekt (Compostilla), opatrenie programu EEPO sa skončí podľa plánu v októbri 2013. Dovtedy budú v prevádzke tri pilotné zariadenia na zachytávanie, dopravu a ukladanie CO2 a budú slúžiť ako veľmi užitočné testovacie zariadenia pre celý reťazec CCS. Ďalším potenciálnym krokom, mimo opatrenia programu EEPO, by malo byť integrované demonštračné zariadenie CCS v priemyselnom rozsahu, ktoré by si však vyžadovalo nájdenie dodatočných finančných prostriedkov. 3.3 Závery Napriek výraznému pokroku, ktorý sa doposiaľ dosiahol v súvislosti s prípravnými prácami na realizáciu riešení zachytávania, dopravy a ukladania CO2, skutočná realizácia väčšiny projektov CCS je naďalej neistá. Prijatie ukladania CO2 na pevnine zo strany verejnosti zostáva významnou prekážkou. Náklady na investície a prevádzku sú veľmi vysoké, a ako je známe od začiatku, samotné financovanie v rámci programu EEPO umožňuje naštartovanie projektov, ale nie je dostatočné na pokrytie všetkých ďalších nákladov na uplatnenie CCS v elektrárňach. Kombináciu s programom financovania NER 300 a s regionálnymi fondmi je ešte potrebné dôkladne preskúmať. Spoločnosti navyše ešte nevyriešili všetky technické problémy a v mnohých prípadoch neboli včas zabezpečené povolenia. Pri súčasných cenách oxidu uhličitého, ktoré sú veľmi nízke, a bez ďalších právnych obmedzení alebo stimulov nemajú hospodárske subjekty dôvod investovať do CCS. Cieľom oznámenia o budúcnosti zachytávania a ukladania CO2 v Európe[11] z 27. marca 2013 je opätovné naštartovanie programu CCS a začatie diskusie o tom, ako čo najlepšie podporiť jeho demonštrovanie a využívanie a stimulovať investície. Komisia na základe príspevkov prijatých v rámci prebiehajúcich konzultácií, podrobnej analýzy transponovania a vykonávania smernice o CCS v členských štátoch a v súvislosti so svojou prácou na príprave rámca pre oblasť klimatických zmien a energetiky na obdobie do roku 2030 zváži prípadnú potrebu vypracovania krátkodobých, strednodobých a dlhodobých návrhov. V smernici o CCS sa poskytuje právny rámec pre zachytávanie, dopravu a ukladanie CO2. Do stanoveného termínu transpozície v júni 2011 iba niekoľko členských štátov hlásilo úplné alebo čiastočné transponovanie. Situácia sa medzitým výrazne zlepšila a v súčasnosti iba jeden členský štát doposiaľ Komisii neoznámil žiadne opatrenia na transponovanie smernice. Kým väčšina členských štátov s navrhovanými demonštračnými projektmi CCS ukončila transpozíciu smernice, niektoré členské štáty zakazujú alebo obmedzujú ukladanie CO2 na svojom území. Podrobná analýza transponovania a vykonávania smernice o CCS v členských štátoch sa bude aj týmto dôkladne zaoberať. Pre najbližšiu budúcnosť je druhá výzva na predloženie návrhov v rámci programu NER 300, uverejnená 3. apríla, druhou šancou na zlepšenie terajších vyhliadok demonštrovania CCS v Európe. Aj v kontexte programu EEPO bude Komisia posudzovať výsledky prebiehajúcich konzultácií a druhej výzvy v rámci programu NER 300 (v ktorej sa požiadalo o financovanie iba pre jeden projekt CCS) a navrhne primerané závery, pokiaľ ide o budúcnosť zostávajúcich projektov na demonštrovanie CCS v rámci programu EEPO. III EURÓPSKY FOND PRE ENERGETICKÚ ÚČINNOSŤ (FOND EEE) 1. Úvod Ako sa vyžaduje v pozmeňujúcom nariadení o EEPR, v pracovnom dokumente útvarov Komisie, ktorý je spojený s touto správou, sa nachádza priebežné hodnotenie poskytujúce informácie o stave finančného nástroja (fond EEE-F, technická pomoc a aktivity na zvýšenie informovanosti). Hodnotenie ukazuje jasné prvé výsledky a pomerne sľubný výhľad fondu. Doposiaľ bolo schválených a podpísaných 6 projektov, čo viedlo k poskytnutiu finančných prostriedkov v celkovej výške približne 79,2 milióna EUR. Plán realizácie projektov navyše obsahuje v najvyššej kategórii potenciálne investície vo výške 114 miliónov EUR. Preto sa očakáva, že celý príspevok EÚ bude pridelený na investície, i keď je to náročné. Pokiaľ ide o technickú pomoc, schválených bolo 8 žiadostí v celkovej výške 6,3 milióna EUR. 2. Hlavné výsledky priebežného hodnotenia Plnenie cieľov nariadenia Prvým cieľom pozmeňujúceho nariadenia bolo zriadenie špecializovaného investičného fondu na prerozdeľovanie neviazaných rozpočtových prostriedkov programu EEPO pri získavaní dodatočných príspevkov. To sa dosiahlo s pomocou Európskej investičnej banky, ktorá bola poverená zriadením fondu a správou príspevku EÚ. Druhým cieľom fondu EEE bolo uľahčiť financovanie investícií týkajúcich sa energetickej účinnosti (cieľové portfólio 70 %), energie z obnoviteľných zdrojov (20 %) a čistej mestskej dopravy (10 %). Fond sa preto najviac zameriava na odstraňovanie konkrétnych finančných a nefinančných prekážok v dosahovaní energetickej účinnosti, ako sú vysoké transakčné náklady, rozdrobené a malé investície, obmedzený prístup k úverom, zložitá štruktúra obchodných transakcií, nízka dôvera investorov a nedostatočná kapacita realizátorov projektov. S cieľom plniť tieto úlohy fond podporuje rozvoj spoľahlivého trhu s energetickou účinnosťou prostredníctvom neštandardného financovania projektov[12] a účelových finančných produktov (dlhových aj kapitálových)[13], ktorými sa podporuje najmä rozvoj obstarávania na základe energetickej hospodárnosti. Na prekonanie nedostatku finančných prostriedkov a neochoty investorov podstupovať riziko bol fond EEE zriadený ako viacvrstvový investičný fond s troma triedami podielov. EÚ investovala do podielov „junior C“, čím absorbovala prvé straty a prevzala väčšinu rizika, aby tým pritiahla ďalších investorov vrátane súkromných. Fond EEE slúži aj ako model pre inovatívne finančné nástroje, prostredníctvom ktorých sa investuje do nákladovo efektívnych a dlhodobo udržateľných energetických projektov (s dobou návratnosti do 20 rokov) a ktoré priťahujú súkromný kapitál ukazovaním obchodných cieľov týchto investícií a dosahovaním spoľahlivých výsledkov. Nákladová efektívnosť Predbežný rozpočet na rok 2013 predpokladá správne výdavky vo výške 1,48 milióna EUR a 160 miliónov EUR pridelenej investície. Konkrétne táto suma v prípade získania predstavuje 1 euro vynaložené na správne výdavky, čo vedie k investícii približne 108 EUR. Pritom sa neberie do úvahy vzniknutý príjem v podobe úrokov a vrátenia preplatku (21 804 EUR za rok 2012), čo sa v prvom rade použije na pokrytie správnych výdavkov fondu EEE. Prínosnosť Prínosnosť fondu EEE sa preukázala jeho schopnosťou poskytovať dlhodobé financovanie, podporovať trhové a kvalitné investície s replikačným vplyvom, pri súčasnom zachovaní geografickej vyváženosti v pláne projektu. Technická pomoc fondu môže účinne riešiť nedostatočnú kapacitu realizátora projektu a administratívne prekážky, ktoré bránia spájaniu do väčších projektov na dosiahnutie kritického množstva. Zriadenie fondu a jeho prvé operácie zvýšili informovanosť o možnostiach podnikania v oblasti zabezpečovania energetickej účinnosti a inovatívneho financovania projektov, čo priťahuje záujem súkromného sektora a finančných inštitúcií. Pákový efekt Na úrovni programu sa príspevok EÚ (125 miliónov EUR) viac ako zdvojnásobil dodatočnými záväzkami investora (140 miliónov EUR). Na každých 100 EUR záväzku EÚ pri financovaní projektu poskytne ďalší investor viac ako 110 EUR čo vytvára faktor pákového efektu vyšší ako 2. V budúcnosti je určite žiaduce, aby sa viac investorov rozhodlo investovať, to sa však nestane, kým fond EEE nedosiahne presvedčivé úspechy. Riadne finančné hospodárenie Finančné hospodárenie fondu EEE je založené na usmerneniach pre investovanie a zásadách stanovených Európskou komisiou a Európskou investičnou bankou a riadi sa vysokými bankovými štandardmi, ktoré sa monitorujú a posudzujú v rámci jednotlivých investičných krokov. Investičný správca (Deutsche Bank) mesačne vypracováva správy o investičnom portfóliu, štvrťročné správy a ročné obchodné plány, v ktorých sú stanovené ročné ciele a predvídajú sa vplyvy na súvahu fondu EEE. Komisia zabezpečuje sústavné monitorovanie fondu EEE na pracovnej úrovni a prostredníctvom svojich zástupcov v dozornej a správnej rade fondu EEE. Zodpovedá tiež za schvaľovanie požiadaviek na technickú pomoc, ktoré pripravuje investičný správca. 3. Hlavné závery Skúsenosti s fondom EEE pomohli pochopiť dynamiku trhu s energetickou účinnosťou a ukazujú, že: · finančné nástroje pre udržateľné energetické projekty musia byť pružné, odrážať potreby miestneho trhu, · nedostatočná kapacita na prípravu a financovanie investícií týkajúcich sa energetickej účinnosti sa dá efektívne vyriešiť poskytnutím pomoci na prípravu projektu, ktorá by umožnila vytvorenie overeného záznamu vplyvov investícií týkajúcich sa energetickej účinnosti, čím sa buduje dôveryhodnosť odvetvia a dôvera investorov, · nástrojmi na úrovni EÚ by sa mali odstraňovať spoločné prekážky, zlyhania trhu a vplyvy finančnej krízy a zároveň dopĺňať fungujúce vnútroštátne alebo regionálne projekty, predchádzať duplicite a vytláčaniu súkromných investícií, · aby sa prekonalo rozdrobenie trhu, je potrebné hromadiť dopyt prostredníctvom spájania jednotlivých projektov do väčších projektov, ako aj využívania finančných sprostredkovateľov a poskytovania záruk. Hodnotenie celkovo ukazuje jasné prvé výsledky a pomerne sľubný výhľad fondu. Zvýšenie finančného príspevku EÚ sa v súčasnosti nezdá byť odôvodnené, okrem iného vzhľadom na sumu, ktorú ešte stále treba použiť. Keď sa však táto suma vynaloží, a fond bude dostatočne rozvinutý a preukáže sa jeho atraktívnosť na trhu, bude možné uvažovať o ďalších príspevkoch za predpokladu značného posilnenia pákového efektu. IV VEREJNÉ OBSTARÁVANIE Na základe poznámok Dvora audítorov o chybách v postupoch verejného obstarávania projektov v rámci EEPO sa Komisia rozhodla zaviesť systematické opatrenia a koncom roka 2012 poslala podrobný dotazník 59 realizátorom projektov (61 projektov) s cieľom zhromaždiť informácie o postupoch, ktoré uplatňujú pri výbere uchádzačov v rámci uplatňovania daných opatrení. Vykonaná analýza jasne ukázala, že príjemcovia pomoci na projekty v rámci EEPO celkovo preukázali dobré znalosti o svojej situácii vo verejnom obstarávaní a o pravidlách výberu uchádzačov. Očakáva sa, že systematické opatrenia na zvyšovanie informovanosti, ktoré prijala Komisia pre príjemcov pomoci v rámci EEPO, pomôžu v budúcnosti predchádzať nedostatkom v postupoch verejného obstarávania (doposiaľ zistené nedostatky neovplyvnili realizáciu programu EEPO). [1] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 663/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje program na podporu oživenia hospodárstva udelením finančnej pomoci Spoločenstva na projekty v oblasti energetiky. Ú. v. EÚ L 200, 31.7.2009, s. 39. [2] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1233/2010 z 15. decembra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 663/2009. Ú. v. EÚ L 346, 30.12.2010, s. 5. [3] Nariadenie (EÚ) č. 994/2010 z 20. októbra 2010, Ú. v. EÚ č. 295, 12.11.2010. [4] http://ec.europa.eu/energy/evaluations/doc/2011_eepr_mid_term_evaluation.pdf. [5] Ú. v. EÚ L 115, 25.4.2013, s. 39. [6] Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o zriadení nástroja „Spájame Európu“, KOM(2011) 665.. [7] http://ec.europa.eu/energy/coal/ccs_en.htm. [8] http://ec.europa.eu/energy/coal/ccs_en.htm. [9] Komisia vo svojom delegovanom nariadení zo 14. októbra 2013 uviedla prvý zoznam projektov spoločného záujmu. [10] Smernice 2009/72/ES a 2009/73/ES, ktorými sa stanovujú spoločné pravidlá pre vnútorný trh s elektrinou a plynom. [11] COM(2013) 180 final. [12] Financovanie projektu je skôr založené na peňažnom toku v rámci projektu než na súvahe sponzorov, pričom sa stanovujú kritériá posudzovania hodnoty a rizika pre samotné projekty zamerané na energetickú účinnosť. [13] Ako sú nadriadené a podriadené dlhy, mezanínové financie, záruky, vlastný kapitál, lízingové štruktúry a forfaitingové úvery. Fond EEE neposkytuje granty ani dotované úrokové miery (mäkké úvery), keďže tieto finančné stimuly za nepovažujú za vhodné pre projekty vytvárajúce dostatočný príjem. Celková výška platieb na projekty EEPO (EUR) 30. júna 2013 BL || Rok || Spolu Prepojenia || 2010 || 360 855 255,05 || 2011 || 224 169 430,99 || 2012 || 129 624 008,68 || 2013 || 67 763 843,57 Celkove spolu || || 782 412 537,72 CCS || 2010 || 193 746 614,74 || 2011 || 192 027 188,76 || 2012 || 37 119 607,39 || 2013 || 19 405 061,13 -42 735 826 Celkove spolu || || 399 562 646,02 VETERNÁ ENERGIA NA MORI || 2010 || 146 307 027,84 || 2011 || 41 300 324,67 || 2012 || 15 648 927,94 || 2013 || 804 463,30 Celkove spolu || || 204 060 743,75 || 2011 || 30 000 000,00 || 2012 || 934 251,15 Fond energetickej účinnosti || || 30 934 251,15 Celkový súčet || || 1 416 970 178,64