Posúdenie obsahu uvedených odvetvových právnych predpisov umožnilo podrobnejšie porovnať všetky členské štáty. Príslušným orgánom bol poskytnutý zoznam opatrení týkajúcich sa bezpečnosti (pozri nasledujúcu tabuľku) a boli požiadané, aby uviedli, ktoré z týchto opatrení obsahujú ich vnútroštátne právne predpisy. Zo 17 členských štátov, ktoré majú zavedené odvetvové právne predpisy (AT, BE, CY, CZ, DE, EL, ES, ET, FR, HR, IT, LT, LU, MT, PL, PT, SK), prevažná väčšina (13 členských štátov) uviedla, že má zahrnuté povinnosti týkajúce sa stavu objektu. Všeobecná povinnosť poskytovať len bezpečné služby je zavedená v ôsmich prípadoch a povinnosti spojené s kvalifikáciou poskytovateľa služieb sú požadované v desiatich prípadoch. Na druhej strane len polovica týchto členských štátov (DE, EL, CZ, HR, LU, MT, PL, PT, SK) vyžaduje podľa zákona zriadenie orgánov na sledovanie a prijímanie opatrení. Len päť členských štátov (LU, MT, CZ, PL, EL) má zahrnuté ustanovenia na zisťovanie a vyhodnocovanie rizík a len v dvoch členských štátoch (CZ, PL) je zavedená povinnosť oznamovať orgánom riziká a nehody spojené s poskytovaním týchto služieb – čo je základný nástroj na účely porovnávania v rámci celej EÚ.

Otázka č. 9B. Zažili ste Vy alebo niekto z Vašej skupiny niektorý z nasledujúcich problémov s bezpečnosťou pri platenom ubytovaní počas svojej hlavnej dovolenky v roku 2013? Otrava jedlom/prepuknutie choroby Pokĺznutie/zakopnutie/pád v rámci ubytovacieho zariadenia (s vážnymi následkami) Incident v bazéne (topenie sa/takmer utopenie) Mimoriadna situácia spojená s požiarom Incident so sklenenými dverami/s oknami Pád alebo takmer pád z balkóna Akýkoľvek iný incident spojený s bezpečnosťou (TÚTO MOŽNOSŤ NEUVÁDZAJTE) Žiadne (TÚTO MOŽNOSŤ NEUVÁDZAJTE) Neviem

1.2.3.Normy

V nariadení (EÚ) č. 1025/2012 o európskej normalizácii, ktoré sa uplatňuje od 1. januára 2013, sa stanovujú podmienky európskej normalizácie s jasným odkazom na vypracovanie noriem v oblasti služieb a otvárajú sa dvere európskej normalizácii, ktorá môže podporiť uplatňovanie právnych predpisov a politík Únie v oblasti bezpečnosti služieb. V článku 2 ods. 4 písm. c) sa stanovuje, že technická špecifikácia noriem (požiadavky) pre služby odkazuje na úroveň ich kvality, výkonnosti, interoperability, ochrany životného prostredia, zdravia alebo bezpečnosti. To potenciálne vytvára priestor na diskusiu o normalizácii bezpečnosti ubytovacích služieb v cestovnom ruchu.

1.3.Úroveň a nástroje

1.3.1.Alternatívne nástroje

Združenie hotelov, reštaurácií a kaviarní v Európe (HOTREC) vypracovalo v roku 2008 iniciatívu samoregulácie známu ako metodika riadenia, budov a systémov (Management, Buildings and Systems, MBS), ktorej cieľom je ďalšie zvýšenie požiarnej bezpečnosti vo všetkých hoteloch v Európe, pričom uprednostnila svoj prístup založený na výkonnosti odvetvia pred záväzným, normatívnym postupom. Útvary Komisie sa zúčastnili poradného výboru zainteresovaných strán, ktorý bol po celý čas zapojený do prípravy uvedenej metodiky. Metodika MBS obsahuje súbor odporúčaní orientovaných na výkonnosť s cieľom usmerniť riadenie hotelov, aby sa zabezpečilo, že prvky hotelových objektov a ich systémy sú schopné účinne plniť ciele stanovené v odporúčaní Rady č. 86/666.

Zásada odvetvovo riadeného samoregulačného opatrenia si získala širokú podporu. V oznámení Komisie o cestovnom ruchu z roku 2010 sa uvádza, že Komisia bude aj naďalej úzko spolupracovať s členskými štátmi, odvetvím cestovného ruchu a organizáciami zainteresovaných strán v odvetví na zlepšovaní podmienok bezpečnosti v štruktúrach ubytovania, okrem iného aj pokiaľ ide o aspekty súvisiace s požiarnym rizikom.

2.Osobitné opatrenia Komisie týkajúce sa bezpečnosti ubytovacích zariadení cestovného ruchu

Niektoré opatrenia uvedené v ďalšom texte vypracovala Komisia v posledných rokoch vo vzťahu k ubytovacím službám v cestovnom ruchu.

2.1.Predchádzajúce opatrenia (2003 – 2012)

Najstarším dodnes existujúcim textom na úrovni EÚ relevantným pre bezpečnosť ubytovacích zariadení cestovného ruchu je uvedené odporúčanie Rady č. 86/666/EHS o protipožiarnej bezpečnosti v existujúcich hoteloch.

Keď zákonodarca EÚ modernizoval predpisy týkajúce sa bezpečnosti spotrebiteľských výrobkov, nezahrnul do svojej iniciatívy bezpečnosť služieb. V smernici 2001/95/ES o všeobecnej bezpečnosti výrobkov sa však v článku 20 stanovuje požiadavka, že Komisia „určí potreby, možnosti a priority pre činnosť Spoločenstva týkajúcu sa bezpečnosti služieb a pred 1. januárom 2003 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu spolu s príslušnými návrhmi“.

Komisia preto začala konzultácie a v roku 2003 vydala správu o bezpečnosti služieb pre spotrebiteľov, v ktorej sa osobitne uvádza, že „by bolo vhodné zamerať sa na sektory, ktoré sú najviac relevantné pre spotrebiteľov v cezhraničných súvislostiach, napríklad služby hromadného ubytovania, ako sú hotely, miesta na kempovanie alebo iné turistické zariadenia“. Rada schválila výsledky správy Komisie a v roku 2003 prijala uznesenie o bezpečnosti služieb pre spotrebiteľov, v ktorom vyzvala Komisiu, aby preskúmala „potrebu konkrétnych iniciatív a činností Spoločenstva v tejto oblasti, ktoré by mohli okrem iného zahŕňať aj vypracovanie legislatívneho rámca s osobitným dôrazom na stanovené prioritné oblasti“. Ďalej Komisiu vyzvala, aby v spolupráci s členskými štátmi preskúmala rozsah, priority a najvhodnejšie a najúčinnejšie prístupy, metódy a postupy na zlepšenie poznatkov o bezpečnosti služieb a zbere údajov, a tiež aby posúdila možný príspevok európskych noriem k dosiahnutiu vysokej spoločnej úrovne bezpečnosti v oblasti služieb.

V roku 2005 Komisia iniciovala štúdiu s cieľom identifikovať a opísať existujúce metodiky na sledovanie nehôd a zber údajov vo vzťahu k spotrebiteľským službám, s osobitným zameraním na služby cestovného ruchu a súvisiace činnosti, vypracovať porovnávaciu analýzu týchto metodík a navrhnúť možnosti pre budúci režim na úrovni EÚ. V štúdii sa uvádza, že „nehody spojené s cestovným ruchom a aktivitami vo voľnom čase sú veľmi nerovnomerne rozložené medzi regiónmi (a dokonca aj medzi jednotlivými mestami turistických stredísk) v jednotlivých členských štátoch. Na rozdiel od toho väčšina nehôd spojených s výrobkami býva rovnomerne rozložená naprieč populáciami rezidentov. Metódy zberu údajov, ktoré najlepšie vyhovujú potrebám v oblasti bezpečnosti, sú preto výrazne odlišné od metód, ktoré sú najvhodnejšie pre potreby v oblasti bezpečnosti výrobkov, čo obmedzuje potenciál pre akúkoľvek jedinú databázu, ktorá by optimálne slúžila obom potrebám“. V štúdii sa konštatuje, že projekt jedinej centrálnej databázy, ktorá by obsahovala informácie o všetkých relevantných nehodách spojených so službami v oblasti cestovného ruchu a s aktivitami vo voľnom čase, by v strednodobom horizonte nebol uskutočniteľný. Hlavným odporúčaním bolo zaviesť v EÚ v dlhodobom horizonte spoločnú povinnosť dodávateľov spotrebiteľských služieb hlásiť všetky závažné incidenty týkajúce sa spotrebiteľov, s poukázaním na zodpovednosť členských štátov za vypracúvanie odhadov vnútroštátnych nehôd pre každý sektor spojený s cestovným ruchom a trávením voľného času v štandardnom ľahko porovnateľnom formáte na európskej webovej stránke na vytváranie porovnávacích tabuliek.

V roku 2005 Komisia požiadala členské štáty o stanovisko k možnej revízii odporúčania č. 86/666. V tom čase boli požiadavky existujúce na úrovni EÚ a na vnútroštátnej úrovni pre niektoré členské štáty postačujúce, zatiaľ čo iné členské štáty by uvítali aktualizáciu požiadaviek na požiarnu bezpečnosť v hoteloch na úrovni EÚ, najmä s cieľom zlepšiť riadenie požiarnej bezpečnosti, bezpečnostné pokyny, odbornú prípravu zamestnancov a havarijné plány. V tom čase nebola dosiahnutá zhoda.

Odporúčania štúdie o systémoch zberu údajov boli ďalej prerokované a rozpracované na medzinárodnom seminári na tému „Zber údajov o nehodách a zraneniach týkajúcich sa nepotravinárskych výrobkov a posudzovanie rizík spojených so službami“, ktorý sa konal v Bruseli v roku 2006. V súlade s výsledkami štúdie sa na seminári konštatovalo aj to, že prostredníctvom internetu by mal byť poskytovaný lepší prístup k existujúcim databázam a informáciám o nehodách a že najlepším prístupom v krátkodobom a strednodobom horizonte by bolo rozšíriť existujúce najlepšie postupy.

Súbežne s tým v roku 2006 iniciovala Komisia štúdiu o možných zlepšeniach Európskej databázy zranení (European Injury Data Base, IDB) na účely zberu údajov súvisiacich so službami. V štúdii sa konštatovalo, že hoci by v praxi bolo zložité zlepšiť databázu tak, aby zahŕňala zranenia súvisiace so službami, je potrebné vykonať osobitný nadväzujúci prieskum na základe už dostupných údajov v IDB na získanie lepšieho prehľadu o nehodách súvisiacich so službami.

Ako sa uvádza v oznámení Komisie z roku 2007 – Agenda pre trvalo udržateľný a konkurencieschopný európsky cestovný ruch, zaistenie bezpečnosti a ochrany turistov, ako aj miestnych komunít, kde sa poskytujú služby cestovného ruchu, je ďalšou výzvou, ako aj základnou podmienkou pre úspešný rozvoj cestovného ruchu. Zaistenie bezpečnosti turistov je kľúčovým aspektom pre odvetvie cestovného ruchu, v súlade so súčasným vývojom, v rámci ktorého je podnietenie dôvery zásadné.