Ťažiskom referenčnej hodnoty je mobilita smerom navonok: inými slovami, v akom rozsahu idú jednotlivci do zahraničia s cieľom získať vzdelávacie skúsenosti a kvalifikáciu. V Európskej únii je tento cieľ spojený so základnými zásadami EÚ, pokiaľ ide o voľný pohyb ľudí a práce v rámci vnútorného trhu.

– „Do roku 2020 by malo v EÚ v priemere aspoň 6 % osôb vo veku 18 – 34 rokov s kvalifikáciou získanou v počiatočnom odbornom vzdelávaní a príprave počas štúdia absolvovať v zahraničí obdobie štúdia alebo odbornej prípravy súvisiace s počiatočným odborným vzdelávaním a prípravou (vrátane pracovných stáží), ktoré by trvalo najmenej dva týždne (3) alebo menej, ak je zdokumentované v Europasse. (3) T. j. 10 pracovných dní.“

– „Do roku 2020 by malo v EÚ v priemere aspoň 20 % absolventov vysokoškolského vzdelávania počas štúdia absolvovať v zahraničí obdobie štúdia alebo odbornej prípravy súvisiace s vysokoškolským vzdelávaním (vrátane pracovných stáží), ktoré by zodpovedalo najmenej 15 kreditom ECTS alebo by trvalo najmenej tri mesiace.“

Podkladom pre závery z roku 2011 je strategický rámec pre európsku spoluprácu vo vzdelávaní a odbornej príprave do roku 2020, v ktorom sa Komisia vyzýva, „aby do konca roku 2010 predložila Rade návrh referenčnej hodnoty v tejto oblasti, ktorá by sa zameriavala na fyzickú mobilitu medzi krajinami v oblasti vysokoškolského vzdelávania...“. Záverom z roku 2011 predchádzal pracovný dokument útvarov Komisie z 24. mája 2011 o vytvorení referenčných hodnôt o vzdelávaní a odbornej príprave pre zamestnateľnosť a o vzdelávacej mobilite (dokument 10697/11).

Údaje o mobilite absolventov na účely získania kreditov Eurostat ešte nesprístupnil. Členské štáty začnú s prenosom údajov do Eurostatu v roku 2017 za referenčné obdobie 2016 (školský rok 2015 – 2016), aby mohli byť uverejnené v prvej polovici roka 2018. V tom čase budú údaje o mobilite na účely získania kreditov takmer úplné, keďže sa opierajú o údaje zozbierané z krajín, do ktorých sa študenti vrátia po využití tejto mobility (t. j. 28 členských štátov EÚ), a prenos údajov do Eurostatu je povinný na základe nariadenia prijatého v septembri 2013.

Mobilita na účely získania kreditov je definovaná ako dočasné vzdelávanie a/alebo študijná stáž v zahraničí v rámci programu terciárneho vzdelávania, do ktorého je študent zapísaný v „domovskej inštitúcii“ (zvyčajne) s cieľom získať kredity (t. j. kredity, ktoré budú uznané domovskou inštitúciou). Absolventi, ktorí využili mobilitu na účely získania kreditov, sú definovaní ako absolventi daného programu terciárneho vzdelávania (vymedzené pomocou ISCED), ktorí boli v rámci terciárneho vzdelávania na dočasnom študijnom pobyte a/alebo odbornej stáži v zahraničí a ktorí sa vrátia na svoju domovskú inštitúciu, aby dokončili svoje štúdium. Domovské inštitúcie poskytujú údaje o mobilite na účely získania kreditov národným štatistickým orgánom (ktoré ich následne pošlú do Eurostatu v dohodnutom formáte).

Keď bola prijatá referenčná hodnota pre mobilitu v počiatočnom odbornom vzdelávaní a príprave (OVP), neexistoval žiadny európsky harmonizovaný zdroj údajov, ktorý by mohol poskytnúť údaje pre ukazovateľ. Preto pracovná skupina Eurostatu 2011 – 2012 riešila technické otázky možného využívania prieskumov domácností na tento účel a stanovenie všeobecného ukazovateľa pre vzdelávaciu mobilitu mládeže. Ukazovateľ referenčnej hodnoty stanovuje, že mobilita v počiatočnom OVP by sa mala merať pre vekovú skupinu 18 – 34 rokov. Pracovná skupina dospela k záveru, že jediným spôsobom, ako poskytnúť spoľahlivý odhad mobility v počiatočnom OVP pre túto vekovú skupinu, by bolo prostredníctvom reprezentatívneho prieskumového nástroja.

Časový rámec na skompletizovanie údajov je v zásade stanovený do roku 2018, keď by mali byť k dispozícii údaje o mobilite na účely získania kreditov za krajiny EÚ. Za krajiny mimo EÚ to znamená, že údaje by sa mali zbierať za referenčné obdobie 2016 (aby boli nahlásené v roku 2017). Komisia má preto v úmysle podporiť tieto krajiny, aby poskytli údaje čo najskôr.

Po druhé by malo byť prioritou posilniť spoluprácu s OECD a UNESCO, pokiaľ ide o získavanie celosvetovej evidencie týkajúcej sa vzdelávacej mobility, a to ďalším zlepšovaním zberu medzinárodných údajov, na ktorom sa už dohodlo. Keďže mnohí študenti z EÚ študujú v USA, bolo by hlavne dôležité získať tieto údaje. Komisia úzko spolupracuje s OECD a UNESCO prostredníctvom spoločných politických cieľov týkajúcich sa vzdelávacej mobility a vyvinula preto úzku spoluprácu pri zbere údajov.

Prvým cieľom by malo byť dosiahnutie úplného pokrytia údajov za krajiny bolonského procesu vzhľadom na to, že majú podobnú cieľovú referenčnú hodnotu. Nedávne zhromažďovania údajov za krajiny, ktoré neboli zapojené do bolonského procesu, však ukazujú obmedzenú dostupnosť údajov za hlavné krajiny.

Komisia podporuje súčasnú definíciu ukazovateľa referenčnej hodnoty pre mobilitu vo vysokoškolskom vzdelávaní. Z konzultácie so SGIB takisto vyplynulo, že táto referenčná hodnota by mala ostať nezmenená, keďže jej vymedzenie sa považuje za zmysluplné a zohľadňuje záujem o celosvetovú mobilitu. Treba vynaložiť ďalšie úsilie na získanie príslušných údajov za krajiny mimo EÚ v záujme rozšírenia súčasného čiastočného pokrytia do roku 2018.

O záveroch pracovnej skupiny diskutovali riaditelia pre sociálnu štatistiku a v novembri 2012 došlo k dohode v rámci Európskeho štatistického systému (EŠS) o vykonávaní pilotného zberu údajov o vzdelávacej mobilite prostredníctvom prieskumov domácností. Krajiny sa mohli rozhodnúť, či sa chcú alebo nechcú zúčastniť na pilotnom zbere (neexistovala žiadna zákonná povinnosť), a Komisia poskytla finančné prostriedky tým krajinám, ktoré sa rozhodli zúčastniť sa na zbere. Dohoda EŠS zahŕňala zoznam premenných, vzorku a požiadavky na kvalitu, ako aj formát a časové oneskorenia na zasielanie.

3.2. Dostupné dôkazy

Ako sa požaduje v záveroch Rady o referenčnej hodnote pre vzdelávaciu mobilitu (2011/C372/08), pilotný zber údajov sa v roku 2014 uskutočnil prostredníctvom prieskumov domácností; a to buď v rámci výberového zisťovania pracovných síl EÚ, alebo osobitného samostatného prieskumu (BG a SE). Na pilotnom zbere sa zúčastnilo 16 členských štátov (BE, BG, EE, ES, IT, LV, LT, HU, NL, AT, PL, PT, RO, SI, SK, SE), z ktorých ponuku na finančnú podporu Komisie prijalo 10 krajín (BG, ES, IT, LT, HU, NL, AT, RO, SI, SE). Údaje zo 16 krajín, ktoré sa zúčastnili na pilotnom zbere, sa považujú za porovnateľné, ako sa uvádza v správe Eurostatu.

Okrem toho niekoľko členských štátov takisto poskytlo určité informácie z národných administratívnych zdrojov (vrátane CZ, DE a UK). Členské štáty si mohli zvoliť krátku alebo dlhú verziu dotazníka. Dlhá verzia sa zameriavala aj na meranie mobility mládeže.

Zo správy Eurostatu vyplýva, že spoľahlivé výsledky s variačným koeficientom nižším ako 15 % sa dosiahli iba v prípade šiestich krajín: BE, IT, HU, NL, AT a SE. Údaje za ďalších päť krajín možno ešte stále považovať za spoľahlivé vzhľadom na požiadavky na veľkosť vzorky, avšak majú variačný koeficient 15 % alebo viac: BG, ES, PL, PT a SI. Výsledky za vzdelávaciu mobilitu v počiatočnom OVP nemožno pre nedostatočnú spoľahlivosť uverejniť v prípade troch krajín: EE, LV a LT. Výsledky s nízkou spoľahlivosťou majú ďalej tieto dve ďalšie krajiny: RO a SK. To ukazuje, že hlavným problémom zvolenej metódy bolo získať spoľahlivé údaje za malé populácie prostredníctvom výberového zisťovania.

Skombinovanie výsledkov zo 16 dostupných krajín vedie k priemernej vzdelávacej mobilite v počiatočnom OVP vo výške 3,1 % (vážený priemer zo 16 krajín).

Z toho možno vyvodiť záver, že prieskum domácností nie je najlepším prostriedkom na zachytenie mobility v počiatočnom OVP, keďže by si to vyžadovalo veľmi veľké vzorky s vysokými nákladmi bez toho, aby sa zaručila spoľahlivá kvalita údajov pre cieľ EÚ.

3.3. Závery založené na vykonanej práci a aktuálne dostupné dôkazy

Vzhľadom na výsledok pilotného zberu údajov o mobilite v počiatočnom OVP bude Komisia diskutovať s hlavnými zainteresovanými stranami na úrovni členských štátov o možných alternatívach s cieľom nájsť schodné a udržateľné riešenie na zlepšenie dôkazovej základne ukazovateľa referenčnej hodnoty pre mobilitu v počiatočnom OVP.

V tomto smere je dôležité, aby úsilie zodpovedalo výsledkom a aby nástroje zvolené na monitorovanie poskytovali spoľahlivé a správne údaje bez zbytočného zaťaženia štatistického systému a vynaložených nákladov.

Na základe pilotného zberu údajov a diskusií s orgánmi členských štátov Komisia dospela k záveru, že by bolo zmysluplné preskúmať využívanie administratívnych údajov a posúdiť uskutočniteľnosť využívania týchto údajov na podporu referenčnej hodnoty pre mobilitu v počiatočnom OVP. Administratívne údaje k tomu už existujú v niektorých krajinách EÚ, ako aj v ostatných účastníckych krajinách programu Erasmus +.

Z politického hľadiska existujú jasné výhody s prechodom na administratívne údaje vzhľadom na možnosť kombinovať údaje účastníkov programu Erasmus s inými údajmi o mobilite v počiatočnom OVP, ako aj vzhľadom na výhľad získania častejších a novších údajov. Tento prístup už bol zvolený pre ukazovateľ referenčnej hodnoty pre mobilitu vo vysokoškolskom vzdelávaní a umožňoval by Komisii využívať monitorovanie na ďalšie politické/programové ciele mobility v počiatočnom OVP.

Konzultácie SGIB ukázali, že 12 z 15 účastníckych krajín by v zásade súhlasilo so zmenou zdroja údajov. Dve by nesúhlasili (pre chýbajúcu dostupnosť údajov alebo pre preferenciu údajov z prieskumu). Komisia preto navrhuje otestovať uskutočniteľnosť zberu údajov prostredníctvom administratívnych zdrojov.

Malo by sa zdôrazniť, že zmena zdroja údajov by si vyžadovala menšiu revíziu definície referenčnej hodnoty, keďže jej súčasné vymedzenie predpokladá zber údajov prostredníctvom prieskumu domácností (z dôvodu pokrytia vekovej skupiny).

Preto by sa v rámci navrhovanej štúdie uskutočniteľnosti – podobne ako pri ukazovateli referenčnej hodnoty pre mobilitu vo vysokoškolskom vzdelávaní – testovalo, či inštitúcie v oblasti počiatočného OVP dokážu poskytnúť informácie o charakteristikách týkajúcich sa vzdelávacej mobility svojich študentov a absolventov. Táto možnosť bola taktiež zdôraznená v pripomienkach SGIB v súvislosti s politickou relevantnosťou ukazovateľa na národnej, ako aj inštitucionálnej úrovni.

Revíziu definície referenčnej hodnoty počiatočného OVP možno realizovať iba na základe výsledkov štúdie uskutočniteľnosti, pokiaľ ide o dôkazy dostupné na administratívnej/inštitucionálnej úrovni (údaje z administratívnych zdrojov). Bude treba aj ďalej diskutovať o tom, či sa zamerať na vzdelávaciu mobilitu smerom dovnútra alebo navonok. V súčasnom vymedzení referenčnej hodnoty nie je zahrnutá mobilita absolventov v počiatočnom OVP, ktorí majú pôvod v EÚ, ale žijú v krajine, ktorá nie je členom EÚ (a sú vo veku 18 až 34 rokov).

Táto práca sa bude vykonávať spolu s Eurostatom v úzkej spolupráci s hlavnými partnermi na úrovni EÚ, národnej a inštitucionálnej úrovni v oblasti odborného vzdelávania a prípravy. Štúdia uskutočniteľnosti si však vyžaduje čas a preto je nepravdepodobné, že cieľ mobility v počiatočnom OVP by mohol byť posúdený pred rokom 2020.





4. Výhľad do budúcnosti