SK Úradný vestník Európskej únie C 17/67

Stanovisko Výboru regiónov „Vysielanie pracovníkov v rámci poskytovania služieb“

2013/C 17/12

VÝBOR REGIÓNOV

— konštatuje, že vysielanie pracovníkov v Európskej únii je jav, ktorý sa rozvinul v posledných rokoch; zdôrazňuje zároveň, že počty vyslaných pracovníkov sú veľmi odlišné, a to pokiaľ ide tak o členské štáty pôvodu, ako aj o členské štáty, do ktorých sú pracovníci vysielaní,

— považuje v tejto súvislosti za dôležité, aby sa v súčasnosti prijal nástroj Spoločenstva v oblasti vysielania pracovníkov v rámci poskytovania služieb, ktorý by harmonizoval kontrolu jeho vykonávania a zároveň by riešil zásadné otázky, ktoré sa mohli objaviť v súvislosti s rozsudkami Súdneho dvora Európskej únie, ktoré viedli k reštriktívnemu výkladu smernice 96/71/ES,

— ľutuje, že súčasný návrh Európskej komisie sa nevenuje preskúmaniu alebo prepracovaniu smernice 96/71/ES, a preto nemôže riešiť všetky zásadné otázky, ktoré sa objavili v súvislosti s touto judikatúrou, a to najmä otázky týkajúce sa rozšírenia kolektívnych zmlúv, rozšírenia „pevného jadra“ uplatniteľných pravidiel, uplatňovania priaznivejších právnych predpisov hostiteľskej krajiny a dodržiavania základných sociálnych práv, ako je právo na štrajk,

— navrhuje posilniť spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť zamestnávateľa a subdodávateľa zavedením ustanovenia, ktorým sa obmedzí počet subdodávateľských reťazcov,

— víta, že Európska komisia 11. septembra 2012 stiahla návrh nariadenia (Monti II) o zladení práva na štrajk s hospodárskymi slobodami Európskej únie na základe doložky flexibility týkajúcej sa dokončenia vnútorného trhu (článok 352 ZFEÚ).

Spravodajca Alain HUTCHINSON poslanec Parlamentu regiónu hlavného mesta Brusel Referenčné dokumenty Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o presadzovaní smernice 96/71/ES o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb COM(2012) 131 final a Návrh nariadenia Rady o výkone práva uskutočniť kolektívnu akciu v rámci slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby COM(2012) 130 final

I. POLITICKÉ ODPORÚČANIA

VÝBOR REGIÓNOV

1. Podporuje iniciatívy Európskej komisie zamerané na posilnenie sociálneho rozmeru vnútorného trhu v súlade s článkom 9 Lisabonskej zmluvy, ktorý zaručuje zohľadnenie sociálneho rozmeru vo všetkých oblastiach politiky Európskej únie.

Súčasný vývoj vo vysielaní pracovníkov

2. Konštatuje, že vysielanie pracovníkov v Európskej únii je jav, ktorý sa rozvinul v posledných rokoch; podľa odhadov Európskej komisie vyšlú zamestnávatelia každoročne z jedného členského štátu do druhého jeden milión pracovníkov. Zdôrazňuje zároveň, že počty vyslaných pracovníkov sú veľmi odlišné, a to pokiaľ ide tak o členské štáty pôvodu, ako aj o členské štáty, do ktorých sú pracovníci vysielaní.

3. Konštatuje, že vysielanie pracovníkov je najvýraznejšie v odvetviach, ktoré si vyžadujú najviac pracovnej sily. Stavebníctvo a verejné práce je sektor, ktorý historicky zamestnáva najväčší počet vyslaných pracovníkov (podľa údajov Európskej komisie tvorí 24 % vyslaní v Európe), pričom robotníci predstavujú najvyšší počet týchto vyslaných pracovníkov.

4. Zdôrazňuje, že platy v jednotlivých krajinách sa môžu výrazne líšiť.

Územný rozmer vysielania pracovníkov

5. Poukazuje na zemepisnú koncentráciu vysielaní, ktoré sú príznačné pre niektoré odvetvia, a na to, že značný počet vyhlásení o vyslaní sa týka cezhraničných regiónov.

6. Domnieva sa, že najmä pohraničné regióny musia zohrávať dôležitejšiu úlohu v rámci spolupráce medzi verejnými orgánmi jednotlivých krajín, aby sa zabezpečilo, že pri týchto vysielaniach sa dodržiavajú práva a dôstojnosť jednotlivca na jednej strane a vymieňajú sa osvedčené postupy na strane druhej. Tieto regióny by preto mali mať vhodné prostriedky na plnenie svojich úloh.

7. Zdôrazňuje, že územný dosah kolektívnych zmlúv je jednou z podmienok, ktorá sa uplatňuje na vyslaných pracovníkov v zmysle smernice 1996/71/ES, a preto je nevyhnutné, aby príslušné orgány mohli informovať poskytovateľov služieb a pracovníkov vyslaných na ich územie z inej krajiny o obsahu týchto zmlúv a zaručili ich uplatňovanie.

Potreba lepšej kontroly uplatňovania pravidiel v oblasti vysielania pracovníkov

8. Poukazuje na to, že pri vysielaní pracovníkov sa často obchádzajú právne predpisy v pracovnej oblasti a daňové zákony. Spôsoby, ako sa vyhnúť zákonným povinnostiam, zahŕňajú: — zamestnávanie výlučne na účely vyslania pracovníkov, fiktívne spoločnosti, ktoré umožňujú zaregistrovanie adresy v krajine, ktorá je považovaná za domovský štát vyslaného pracovníka, — „falošné samostatne zárobkovo činné osoby“, ktoré neprispievajú do systému sociálneho zabezpečenia a nevzťahujú sa na ne pracovné a platové podmienky hostiteľskej krajiny ustanovené v smernici 96/71/ES, ktorá sa nevzťahuje na zamestnancov, — vytváranie platforiem vyslaných pracovníkov niektorými veľkými skupinami. Zriadením pobočky v štáte s finančne výhodnými daňovými a sociálnymi pravidlami a vyslaním pracovníkov do tohto štátu, — nečestné vyslanie na pracovné miesta, ktoré sú v skutočnosti trvalé pracovné miesta, — chýbajúce vyhlásenie o vyslaní. Poukazuje na to, že zo štúdií vyplýva, že pri vysielaní pracovníkov sa v mnohých prípadoch nedodržiavajú zákonom stanovené minimálne pracovné normy platné v hostiteľskom členskom štáte a že ide o pokusy obísť ustanovenia týkajúce sa sociálneho zabezpečenia, ako aj daňové zákony.

9. Poukazuje na skutočnosť, že vzhľadom na obrovské rozdiely, ktoré Komisia zistila, pokiaľ ide o vnútroštátne kontrolné opatrenia, ktoré uplatňujú členské štáty resp. tretie krajiny, ktoré sa prostredníctvom dohody pripojili k slobode pohybu osôb, majú spoločné normy kontroly osobitný význam, nesmie to však nijako obmedziť kontrolné právomoci vnútroštátnych orgánov.

10. Považuje v tejto súvislosti za dôležité, aby sa v súčasnosti prijal nástroj Spoločenstva v oblasti vysielania pracovníkov v rámci poskytovania služieb, ktorý by harmonizoval kontrolu jeho vykonávania a zároveň by riešil zásadné otázky, ktoré sa mohli objaviť v súvislosti s rozsudkami Súdneho dvora Európskej únie, najmä v súvislosti s prípadmi Viking (vec C-438/05), Laval (C-341/05), Rüffert (C-346/06) a Luxembourg (C-319/06), ktoré viedli k reštriktívnemu výkladu smernice 96/71/ES.

11. Víta preto zámer prijať návrh smernice v tejto oblasti, ľutuje však, že súčasný návrh Európskej komisie sa nevenuje preskúmaniu alebo prepracovaniu smernice 96/71/ES, a preto nemôže riešiť všetky zásadné otázky, ktoré sa objavili v súvislosti s uvedenými rozsudkami, a to najmä otázky týkajúce sa rozšírenia kolektívnych zmlúv, rozšírenia „pevného jadra“ uplatniteľných pravidiel, uplatňovania priaznivejších právnych predpisov hostiteľskej krajiny a dodržiavania základných sociálnych práv, ako je právo na štrajk.

12. Poukazuje na skutočnosť, že predkladaný návrh smernice sa totiž obmedzuje na stanovenie opatrení a mechanizmov, ktorými sa má zlepšiť a posilniť kontrola uplatňovania a presadzovania ustanovení smernice 96/71/ES, ktoré sa doteraz v boji proti sociálnemu dumpingu a podvodom ukázalo nedostatočné.

Základné práva sa nesmú podriadiť ekonomickým slobodám

13. Víta, že Európska komisia 11. septembra 2012 stiahla návrh nariadenia (Monti II) o zladení práva na štrajk s hospodárskymi slobodami Európskej únie na základe doložky flexibility týkajúcej sa dokončenia vnútorného trhu (článok 352 ZFEÚ).

14. Súhlasí s analýzou, podľa ktorej by sa právo na štrajk nemalo podriaďovať ďalšiemu cieľu, ktorým je dokončenie vnútorného trhu, pretože ide o nedotknuteľnú zásadu garantovanú chartou základných práv. Okrem toho právny princíp lex specialis definovaný v článku 153 ZFEÚ výslovne vylučuje právo na štrajk z rozsahu pôsobnosti práva EÚ.

15. Domnieva sa však, že stiahnutie návrhu nariadenia necháva bez odpovede niekoľko otázok, ktoré vzišli z judikatúry Súdneho dvora. Preto vyzýva, aby bol predložený nový legislatívny návrh, ktorý by explicitne zaručoval, že základné sociálne práva (právo na kolektívne vyjednávanie, právo na protest) nemôžu byť obmedzované hospodárskymi slobodami (právo usadiť sa a sloboda poskytovať služby) a že hospodárskymi slobodami nemožno ospravedlňovať obchádzanie zákonov a vnútroštátnych postupov v sociálnej oblasti.

16. Pripomína, že 12 národných parlamentov (19 hlasov) po prvý krát uplatnilo mechanizmus včasného varovania v súvislosti s týmto návrhom s odôvodnením, že návrhy Komisie sú v rozpore s právomocami členských štátov a dodržiavaním zásad subsidiarity a proporcionality.

17. Zastáva však názor, že je potrebné, aby európsky zákonodarca konal a objasnil vzťah medzi „kolektívnymi opatreniami“ a slobodou usadiť sa a slobodou poskytovať služby, keď dôjde k prípadom skutočne nadnárodného charakteru, ako napríklad vtedy, keď má jeden podnik pobočky vo viacerých členských štátoch.

18. Domnieva sa preto, že pokiaľ Komisia ponechá svoj návrh nariadenia, mohol by na základe odôvodnených stanovísk národných parlamentov, ako aj postojov regionálnej úrovne vyjadrených prostredníctvom Výboru regiónov zvážiť prijatie potrebných krokov na to, aby bol pripravený podať proti tomuto návrhu nariadenia ex post odvolanie pre porušenie zásady subsidiarity, a to pokiaľ ide o voľbu právneho základu, ako i o nedostatočné odôvodnenie pridanej hodnoty opatrenia na úrovni EÚ v tejto oblasti. Upozorňuje Komisiu, že Výbor regiónov bude aj v budúcnosti veľmi starostlivo sledovať dodržiavanie zásady subsidiarity v tejto oblasti.

19. Domnieva sa, že návrh týkajúci sa vykonávania smernice 96/71/ES zostáva v úplnej platnosti a Výbor regiónov by mu mal venovať riadnu pozornosť.

20. Domnieva sa, že smernica 96/71/ES potvrdzuje základné práva, uplatňovanie ktorých sa musí uľahčiť, že tieto práva súvisiace s dôstojnosťou človeka boli posilnené po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy, ktorou charta základných práv nadobúda záväzný charakter a že tieto práva sa nesmú podriadiť hospodárskym slobodám.

21. Ľutuje preto, že návrh Komisie nevyvolal diskusiu o voľbe právneho základu vzhľadom na to, že zvoleným právnym základom je „poskytovanie služieb“ (článok 62 ZFEÚ v spojení s článkom 53), čo znamená, že k otázkam týkajúcim sa vykonávania smernice 96/71/ES sa pristupuje znovu z hľadiska hospodárskych slobôd a Výbor regiónov, Európsky hospodársky a sociálny výbor, ako i sociálni partneri nie sú plne zapojení do prípravy textu, ktorý sa ich priamo týka.

Návrh smernice musí zohľadniť všetky situácie pri vysielaní pracovníkov

22. Podporuje však uvedený návrh Komisie v oblasti boja proti sociálnemu dumpingu a podvodom pri vysielaní pracovníkov, ako i zavedenie mechanizmu kontroly uplatňovania pracovných a platových podmienok vyslaných pracovníkov. Predložený návrh však tieto ciele nespĺňa, preto musí byť v podstatných bodoch vylepšený.

23. Domnieva sa, že jednotlivé situácie týkajúce sa vysielania pracovníkov z krajín mimo Európskej únie, ktoré sa uvádzajú v smernici 96/71/ES, by sa mali uviesť aj v tomto návrhu. Okrem toho by mala byť táto smernica čo najskôr po svojom schválení začlenená do rámca právnych predpisov Európskeho hospodárskeho priestoru a dohovoru o voľnom pohybe osôb uzatvoreného so Švajčiarskom.

24. Si je vedomý existujúcich obmedzení spojených s kontrolou, ako sú jazyková bariéra, kontrola krátkodobého vysielania, ťažkosti so získavaním informácií v inom členskom štáte, komplikácie pri ukladaní sankcií a nedostatočné prostriedky na kontrolu vnútroštátnych orgánov.

25. Dôrazne preto podporuje prijatie ustanovení návrhu smernice, ktorých cieľom je v čo najväčšej miere zrušiť tieto obmedzenia a posilniť mechanizmy vykonávania kontrolných opatrení a sankcií, aby sa uplatňovanie smernice 96/71/ES stalo efektívnym a účinným. Súčasne je potrebné jasnejšie formulovať systém cezhraničného výkonu rozsudkov, ktorý musí byť v súlade s platnými zásadami v oblasti medzinárodnej spolupráce a v oblasti vzájomného uznávania a vykonávania rozsudkov a ktorý musí zohľadňovať procesné práva jednotlivca.

26. Domnieva sa, že v prípade nedodržania smernice 96/71/ES a tejto smernice, napríklad ak pracovník nie je skutočne vyslaný, sa na príslušný podnik budú vzťahovať právne predpisy platné v členskom štáte, v ktorom sa služba poskytuje. Všetci dotknutí pracovníci budú mať právo vykonávať slobodu pohybu v súlade s článkom 45 ZFEÚ.

Spoločná a nerozdielna zodpovednosť: kľúčové ustanovenie návrhu smernice, ktoré by sa malo doplniť

27. Víta ustanovenia o spoločnej a nerozdielnej zodpovednosti zamestnávateľa a subdodávateľa, najmä v stavebníctve, a s uspokojením konštatuje, že osem členských štátov EÚ už teraz uplatňuje spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť (Rakúsko, Nemecko, Španielsko, Fínsko, Francúzsko, Taliansko, Holandsko a Belgicko). To však nestačí na to, aby sa účinne zabránilo zneužívaniu. Treba preto zabezpečiť, aby sa všetky podniky, ktoré zneužívajú vysielanie pracovníkov alebo z neho profitujú, za to museli aj zodpovedať.

28. Domnieva sa, že by bolo užitočné, aby sa k tomuto ustanoveniu o spoločnej a nerozdielnej zodpovednosti doplnilo ustanovenie, ktorým sa obmedzí počet subdodávateľských reťazcov, čím sa pri vysielaní pracovníkov zníži riziko zneužívania. Okrem toho by to umožnilo zostaviť presnejší zoznam subdodávateľských reťazcov.

Proaktívna úloha sociálnych aktérov pri kontrole uplatňovania práva

29. Podporuje ustanovenia Európskej komisie, vďaka ktorým odbory a sociálni partneri nadobúdajú kľúčovú úlohu pri inšpekcii práce, zároveň je však potrebné zohľadniť rozdiely medzi systémami jednotlivých členských štátov.

30. Domnieva sa, že táto úloha by sa mala posilniť a príslušné orgány zodpovedné za kontrolu vykonávania týchto práv v členských štátoch by si mali vymieňať osvedčené postupy v oblasti kontroly, aby bolo ich spoločné úsilie účinnejšie.

31. Domnieva sa, že zástupcovia zamestnancov, najmä členovia európskych zamestnaneckých rád, hlavne v stavebných podnikoch, by sa tiež mali zahrnúť medzi kľúčových aktérov: napríklad v prípade veľkých stavieb môže byť koordinácia medzi zastupujúcimi subjektmi informačným a varovným prostriedkom. Tieto iniciatívy zástupcov zamestnancov sú odôvodnené najmä preto, že mnohé podniky poskytujú informácie o svojej politike v oblasti sociálnej zodpovednosti podnikov.

Text návrhu si vyžaduje spresnenia nevyhnutné pre správne uplatňovanie ustanovení

32. Poukazuje na skutočnosť, že vnútroštátne súdy budú v každodennej implementácii návrhu smernice zohrávať dôležitú úlohu, a preto táto smernica musí obsahovať jasné a presné ustanovenia, aby pri výklade textu jednotlivými vnútroštátnymi súdmi nevznikali nové pochybnosti a nemnožili sa prejudiciálne otázky pred Súdnym dvorom Európskej únie.

33. Domnieva sa, že z týchto dôvodov sa niektoré pojmy uvedené v návrhu smernice musia objasniť a lepšie vymedziť. Je potrebné jednoznačne stanoviť podmienky vysielania pracovníkov, pričom právne dôsledky prípadného zneužívania nesmú mať negatívny vplyv na zamestnancov. Malo by sa objasniť aj to, že napríklad niektoré jazykové verzie používajú na označenie koncepcie „dočasne vyslaných“ pracovníkov dve rozdielne slová (napr. „provisoirement détaché“ a „temporairement détaché“ vo francúzskej verzii), slovo „účinný“ by sa mal spájať so slovom „účinnosť“ a pojem „základné pracovné podmienky“ v smernici 96/71/ES vôbec neexistuje.

34. Z tých istých dôvodov poukazuje na preambulu návrhu (bod 5), v ktorej sa zdôrazňuje, že „vzťah medzi smernicou 96/71/ES a nariadením (ES) č. 593/2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky“ si vyžaduje objasnenie, avšak text návrhu neprináša žiadnu odpoveď na túto požiadavku.

Akékoľvek nejasnosti týkajúce sa uplatňovania textov sa musia odstrániť

35. Domnieva sa, že preambula návrhu môže preto vyvolať nejasnosti týkajúce sa otázky rozhodného pracovného práva (rozhodné pracovné právo krajiny pôvodu alebo hostiteľskej krajiny?). Hoci je pravda, ako sa zdôrazňuje v bode 6 preambuly, že návrh sa priamo nezaujíma o rozhodné právo podľa článku 8 nariadenia Rím I, je potrebné pripomenúť, že cieľom smernice z roku 1996 nebolo zmeniť toto ustanovenie (článok 6 Rímskeho dohovoru z roku 1980), ale stanoviť jasnejšie podmienky vykonávania kogentných ustanovení podľa článku 9 nariadenia „Rím I“ (vtedajší článok 7 Rímskeho dohovoru z roku 1980).

36. Dohliadne na to, aby návrh smernice nezmenil charakter a cieľ smernice 96/71/ES.

37. Domnieva sa, že požiadavka, aby predkladateľ dodržiaval ustanovenia smernice 96/71/ES by mala byť kritériom pridelenia verejnej alebo súkromnej zákazky a v prípade závažného porušenia by malo byť, ako je to už teraz, možné príslušného predkladateľa vylúčiť.

38. Podporuje snahu Komisie zblížiť právne predpisy členských štátov v oblasti cezhraničného výkonu správnych pokút a sankcií.

II. ODPORÚČANÉ ZMENY A DOPLNENIA

Pozmeňovací návrh 1

Odôvodnenie

Právny základ

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 53 ods. 1 a článok 62, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 53, 153 ods. 1 písm. b) a článok 62,

Zdôvodnenie

Podmienky práce a zamestnania spadajú tradične do oblasti kolektívneho vyjednávania a teda do rozhodovania sociálnych partnerov, ktorí na druhej strane zohrávajú kľúčovú úlohu pri kontrole uplatňovania noriem kolektívnych zmlúv v tejto oblasti. Z tohto dôvodu je najvhodnejším právnym základom článok 153 ods. 1 písm. b) zmluvy, ktorý sa výslovne týka iniciatív Spoločenstva v oblasti podmienok práce. Pokiaľ ide o návrh smernice o uplatňovaní smernice 96/71/ES, ktorej právnym základom je „poskytovanie služieb“, rozsudky Súdneho dvora v otázke voľby právneho základu výslovne nezakazujú použitie vhodnejšieho právneho základu pre prijatie tohto návrhu.

Pozmeňovací návrh 2

Odôvodnenie 3

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR (3) S ohľadom na pracovníkov dočasne vyslaných na účely poskytovania služieb v inom členskom štáte ako v tom, kde bežne vykonávajú svoju prácu, sa v smernici Európskeho parlamentu a Rady 96/71/ES zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb stanovuje základ jasne definovaných pracovných podmienok, ktoré musí dodržiavať poskytovateľ služieb v členskom štáte, do ktorého sa vysielanie uskutočňuje, aby príslušným pracovníkom zabezpečil minimálnu ochranu. (3) S ohľadom na pracovníkov dočasne vyslaných na účely poskytovania služieb v inom členskom štáte ako v tom, kde bežne vykonávajú svoju prácu, na účely poskytovania služieb na území iného členského štátu než štátu, v ktorom obvykle vykonávajú svoju prácu, sa v smernici Európskeho parlamentu a Rady 96/71/ES zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb stanovuje základ jasne definovaných pracovných podmienok, ktoré musí dodržiavať poskytovateľ služieb v členskom štáte, do ktorého sa vysielanie uskutočňuje, aby príslušným pracovníkom zabezpečil minimálnu ochranu.

Zdôvodnenie

Zmena nemá len sémantický charakter, ale jej cieľom je zachovať súlad s koncepciami použitými v smernici 96/71/ES. [Poznámka prekladateľa: táto zmena sa týka francúzskej verzie; v záujme zlepšenia právnej istoty je cieľom navrhovanej zmeny nahradiť francúzske slovo „provisoire“ použité v odôvodnení 3 predkladaného návrhu smernice slovom „temporaire“, ktoré sú v slovenskej verzii vyjadrené rovnakými slovami „dočasne“ a „dočasnú“]. Nové znenie je doslovne prevzaté z odôvodnenia 3 smernice 96/71/ES. Okrem toho sa smernica vzťahuje nielen na vysielanie pracovníkov výlučne medzi členskými štátmi, ako je to v návrhu Komisie. Ak by bola pôsobnosť predkladaného návrhu takáto, odkláňala by sa od úmyslu zákonodarcu z roku 1996, ktorý používa slová „na území iného členského štátu, než v ktorom (...)“ (odôvodnenie 3 smernice 96/71/ES) a nie „v inom členskom štáte“, ako sa uvádza v predkladanom návrhu smernice, aby sa zohľadnilo vysielanie pracovníkov z tretích krajín. V záujme právnej istoty by bolo vhodné prevziať túto zásadu do odôvodnenia súčasného návrhu.

Pozmeňovací návrh 3

Odôvodnenie 6

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR (6) Rovnako, ako v prípade smernice 96/71/ES, ani touto smernicou by nemalo byť dotknuté uplatňovanie právnych predpisov, ktoré sa podľa článku 8 nariadenia Rím I uplatňujú na individuálne pracovné zmluvy, ani uplatňovanie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia. (6) Rovnako, ako v prípade smernice 96/71/ES, ani touto smernicou by nemalo byť dotknuté uplatňovanie právnych predpisov, ktoré sa podľa článku 8 nariadenia Rím I uplatňujú na individuálne pracovné zmluvy, uplatňovanie kogentných ustanovení členského štátu, ktorý je podľa článku 9 nariadenia Rím I hostiteľským členským štátom, ani uplatňovanie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia.

Zdôvodnenie

Toto doplnenie je dôležité, pretože pomáha odstrániť nejasnosti ohľadom pôsobnosti smernice 96/71/ES a jej vzťahu k medzinárodnému právu. Smernica 96/71/ES sa totiž priamo netýka rozhodného práva, ktoré sa podľa článku 8 nariadenia Rím I uplatňuje na individuálne pracovné zmluvy, ale výslovne ustanovuje podľa článku 9 nariadenia Rím I uplatňovanie kogentných ustanovení hostiteľskej krajiny (bez ohľadu na rozhodné právo, ktoré sa uplatňuje na zmluvy) na vyslaných pracovníkov. Ak by sme na spomínanú skutočnosť nepoukázali alebo ju jasne neuvideli na tomto mieste, mohlo by to byť zdrojom nedorozumení a hrozilo by, že sa odkloníme od zmyslu a litery smernice 96/71/ES.

Pozmeňovací návrh 4

Bod odôvodnenia 14

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Mali by sa ďalej skonkretizovať povinnosti členských štátov týkajúce sa všeobecného sprístupnenia informácií o pracovných podmienkach a zabezpečenia účinného prístupu k nim, a to nielen poskytovateľom služieb z iných členských štátov, ale aj príslušným vyslaným pracovníkom. Mali by sa ďalej skonkretizovať povinnosti členských štátov týkajúce sa všeobecného sprístupnenia informácií o pracovných podmienkach a zabezpečenia účinného a bezplatného prístupu k nim, a to nielen poskytovateľom služieb z iných členských štátov, ale aj príslušným vyslaným pracovníkom.

Zdôvodnenie

Aby boli informácie účinne prístupné, musia byť najmä bezplatné.

Pozmeňovací návrh 5

Článok 1, nový odsek 3

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Článok 1 Predmet úpravy (…) Článok 1 Predmet úpravy (…) 3. Uplatňovanie a presadzovanie ustanovení tejto smernice týkajúcich sa podmienok zamestnania a pracovných podmienok vyslaných pracovníkov musí byť v súlade s ustanoveniami článku 1 ods. 4 smernice 96/71/ES, v ktorej sa uvádza: „Podnikom založeným v inom ako členskom štáte nesmú byť poskytnuté výhodnejšie podmienky, než podnikom zriadeným v členskom štáte.“

Zdôvodnenie

Tento pozmeňovací návrh je celkom odôvodnený, pokiaľ berieme do úvahy skutočnosť, že predkladaný návrh smernice nesmie narušiť štruktúru smernice 96/71/ES; zákonodarca zaviedol článok 1 ods. 4 preto, aby sa zabránilo riziku sociálneho dumpingu z tretích krajín do Európskej únie. Z rovnakého dôvodu by sa malo zabrániť tomu, aby bolo prísne uplatňovanie smernice 96/71/ES obmedzené na vysielanie pracovníkov iba z jedného členského štátu do druhého, čo by poskytlo príležitosť pre možné podvody alebo obchádzanie pravidiel krajinami mimo EÚ. Členské štáty musia preto postupovať pozorne a prijať nevyhnutné opatrenia, aby zabránili takému obchádzaniu práva, čo by predstavovalo veľký nedostatok v zavedenom kontrolnom mechanizme.

Pozmeňovací návrh 6

Článok 3 ods. 1

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Článok 3 Predchádzanie zneužívaniu a obchádzaniu 1. Na účely vykonávania, uplatňovania a presadzovania smernice 96/71/ES príslušné orgány zohľadňujú skutkové okolnosti, ktoré sú charakteristické pre činnosti vykonávané podnikom v štáte, v ktorom je usadený, s cieľom určiť či skutočne vykonáva podstatné činnosti iné než vnútorné riadenie a/alebo administratívne činnosti. Môže ísť o tieto okolnosti: (a) miesto, v ktorom má podnik registrované sídlo a správu, v ktorom využíva kancelárske priestory, v ktorom platí dane, v ktorom má povolenie vykonávať profesijnú činnosť alebo v ktorom je registrovaným člnom obchodnej komory alebo profesijného subjektu, (b) miesto, v ktorom sa prijímajú vyslaní pracovníci, (c) právo uplatniteľné na zmluvy, ktoré podnik uzatvára so svojimi zamestnancami na jednej strane a so svojimi klientmi na strane druhej, (d) miesto, v ktorom podnik vykonáva svoju hlavnú podnikateľskú činnosť a v ktorom zamestnáva administratívnych pracovníkov, (e) neobvykle obmedzený počet zrealizovaných zmlúv a/alebo výška obratu uskutočneného v členskom štáte, v ktorom je podnik usadený. Posúdenie týchto okolností by sa malo prispôsobiť každému osobitnému prípadu, pričom by sa mal zohľadňovať charakter činností, ktoré podnik vykonáva v štáte, v ktorom je usadený. Článok 3 Predchádzanie zneužívaniu a obchádzaniu 1. Na účely vykonávania, uplatňovania a presadzovania smernice 96/71/ES príslušné orgány zohľadňujú skutkové okolnosti, ktoré sú charakteristické pre činnosti vykonávané podnikom v štáte, v ktorom je usadený, s cieľom určiť či skutočne vykonáva podstatné činnosti iné než vnútorné riadenie a/alebo administratívne činnosti. Môže ísť o tieto okolnosti: (a) členský štát, v ktorom podnik vykonáva svoju hlavnú profesijnú činnosť meranú v jednotkách času na zamestnanca a miesto, v ktorom má podnik registrované sídlo a správu, v ktorom využíva kancelárske priestory, v ktorom platí dane, v ktorom má povolenie vykonávať profesijnú činnosť alebo v ktorom je registrovaným členom obchodnej komory alebo profesijného subjektu, (b) miesto, v ktorom sa prijímajú vyslaní pracovníci, (c) právo uplatniteľné na zmluvy, ktoré podnik uzatvára so svojimi zamestnancami na jednej strane a so svojimi klientmi na strane druhej, (d) miesto, v ktorom podnik vykonáva svoju hlavnú podnikateľskú činnosť a v ktorom zamestnáva administratívnych pracovníkov, (e) neobvykle obmedzený počet zrealizovaných zmlúv a/alebo výška obratu uskutočneného v členskom štáte, v ktorom je podnik usadený. Posúdenie týchto okolností by sa malo prispôsobiť každému osobitnému prípadu, pričom by sa mal zohľadňovať charakter činností, ktoré podnik vykonáva v štáte, v ktorom je usadený. 2. S cieľom posúdiť, či vyslaný pracovník dočasne vykonáva svoju prácu v inom členskom štáte než je štát, v ktorom zvyčajne pracuje, mali by sa preskúmať všetky skutkové okolnosti, ktoré charakterizujú takú prácu a situáciu pracovníka. Môže ísť o tieto okolnosti: (a) práca sa vykonáva na obmedzený čas v inom členskom štáte; (b) pracovník sa vysiela do iného členského štátu, než je členský štát, v ktorom alebo z ktorého vyslaný zamestnanec obvykle vykonáva svoju prácu podľa nariadenia (ES) č. 593/2008 a/alebo Rímskeho dohovoru; (c) vyslaný pracovník sa po ukončení práce alebo poskytovania služieb, na účely ktorých bol vyslaný, vracia do členského štátu, z ktorého je vyslaný, alebo má v tomto členskom štáte pokračovať v práci; (d) skutočnosť, či dopravu, stravu a ubytovanie zabezpečuje alebo náklady na ne prepláca zamestnávateľ, ktorý pracovníka vysiela, a ak áno, akým spôsobom; ako aj (e) skutočnosť, či dané pracovné miesto bolo predtým opakovane obsadené tým istým alebo iným (vyslaným) pracovníkom. Všetky uvedené skutkové okolnosti sú orientačnými faktormi v celkovom posúdení, ktoré sa má vykonať, a preto ich nemožno posudzovať samostatne. Kritériá by sa mali prispôsobiť každému osobitnému prípadu, pričom by sa mali zohľadňovať osobitosti situácie. 2. Posúdenie týchto skutočností pomáha pri definovaní vyslaného pracovníka do členského štátu, do ktorého bol pracovník vyslaný, tak ako to ustanovuje článok 2 ods. 2 smernice 96/71/ES Európskeho parlamentu o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb. 3. S cieľom posúdiť, či vyslaný pracovník dočasne vykonáva svoju prácu v inom členskom štáte než je štát, v ktorom zvyčajne pracuje, mali by sa preskúmať všetky skutkové okolnosti, ktoré charakterizujú takú prácu a situáciu pracovníka. Môže ísť o tieto okolnosti: (a) práca sa vykonáva na obmedzený čas v inom členskom štáte; (b) pracovník sa vysiela do iného členského štátu, než je členský štát, v ktorom alebo z ktorého vyslaný zamestnanec obvykle vykonáva svoju prácu podľa nariadenia (ES) č. 593/2008 a/alebo Rímskeho dohovoru; (c) vyslaný pracovník sa po ukončení práce alebo poskytovania služieb, na účely ktorých bol vyslaný, vracia do členského štátu, z ktorého je vyslaný, alebo má v tomto členskom štáte pokračovať v práci; (d) vyslaný pracovník musí mať so sebou platný formulár A1 ako dôkaz o svojom sociálnom zabezpečení vo vysielajúcej krajine. Tento formulár nemá spätnú platnosť. Musí byť predložený na začiatku obdobia vyslania a pred každou kontrolou. (e) skutočnosť, či dopravu, stravu a ubytovanie zabezpečuje alebo náklady na ne prepláca zamestnávateľ, ktorý pracovníka vysiela, a ak áno, akým spôsobom; ako aj (f) skutočnosť, či dané pracovné miesto bolo predtým opakovane obsadené tým istým alebo iným (vyslaným) pracovníkom. Všetky uvedené skutkové okolnosti sú orientačnými faktormi v celkovom posúdení, ktoré sa má vykonať, a preto ich nemožno posudzovať samostatne. Kritériá by sa mali prispôsobiť každému osobitnému prípadu, pričom by sa mali zohľadňovať osobitosti situácie.

Zdôvodnenie

Cieľom tohto ustanovenia je zabrániť vytváraniu podnikov, ktorých činnosť v členskom štáte usadenia by bola predstieraná a využívala by sa len na obchádzanie predpisov týkajúcich sa pracovných podmienok v hostiteľskom členskom štáte.

Článok 2 ods. 2 smernice 96/71/ES má zabrániť tomu, aby vyslaní pracovníci jedného štátu (vrátane štátu mimo EÚ) mohli byť považovaní za samostatne zárobkovo činné osoby a aby sa takto vyhli pôsobnosti smernice. Stačilo by napríklad, ak by zamestnávateľ zmenil štatút pracovníka vykonávajúceho činnosť v stavebníctve v krajine A na štatút samostatne zárobkovo činnej osoby v krajine A, aby sa na tohto zamestnanca nevzťahovali povinnosti smernice v členskom štáte B, do ktorého bol vyslaný. Aby sa zabránilo takémuto typu podvodu, smernica z roku 1996 umožnila hostiteľskej krajine, na území ktorej sa poskytuje služba (v tomto prípade členský štát B), aby definovala pojem pracovníka a teda pojem pracovného vzťahu vzhľadom na vnútroštátne právo. Jedinou slabou stránkou tejto právnej štruktúry sú ťažkosti spojené s konkrétnym uplatňovaním takto stanovenej zásady: zoznam prvkov uvedených v článku 4 poskytne určite usmernenia, ktoré uľahčia konkrétne uplatňovanie článku 2 ods. 2 smernice 96/71/ES.

Pozmeňovací návrh 7

Článok 3a

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Článok 3a Sankcie za nedodržanie podmienok V prípade nedodržania článku 3 smernice 96/71/ES alebo príslušných článkov tejto smernice sa na podnik a jeho pracovníkov vzťahujú príslušné právne predpisy platné v členskom štáte, v ktorom sa poskytuje služba. Všetci dotknutí pracovníci budú mať právo vykonávať slobodu pohybu v súlade s článkom 45 ZFEÚ. Hostiteľský členský štát môže v takom prípade požiadať o okamžité predloženie dôkazu o tom, že s príslušnými pracovníkmi sa zaobchádza rovnako ako so štátnymi príslušníkmi hostiteľského členského štátu, pokiaľ ide o všetky podmienky zamestnania a pracovné podmienky a súvisiace sociálne práva v súlade s článkom 45 ZFEÚ.

Pozmeňovací návrh 8

Článok 5 ods. 1

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Členské štáty prijímajú vhodné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby informácie o podmienkach zamestnávania podľa článku 3 smernice 96/71/ES, ktoré majú uplatňovať a dodržiavať poskytovatelia služieb, sú všeobecne prístupné jasným, zrozumiteľným a ľahko dostupným spôsobom na diaľku a prostredníctvom elektronických prostriedkov, a to vo formátoch a webových štandardoch, ktoré zaručujú prístup osobám so zdravotným postihnutím, ako aj s cieľom zaručiť, aby styčné úrady alebo iné príslušné vnútroštátne orgány uvedené v článku 4 smernice 96/71/ES mohli účinne vykonávať svoje úlohy. Členské štáty prijímajú vhodné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby informácie o podmienkach zamestnávania podľa článku 3 smernice 96/71/ES, ktoré majú uplatňovať a dodržiavať poskytovatelia služieb, sú bezplatne všeobecne prístupné jasným, zrozumiteľným, transparentným a ľahko dostupným spôsobom na diaľku a prostredníctvom elektronických prostriedkov, a to vo formátoch a webových štandardoch, ktoré zaručujú prístup osobám so zdravotným postihnutím, ako aj s cieľom zaručiť, aby styčné úrady alebo iné príslušné vnútroštátne orgány uvedené v článku 4 smernice 96/71/ES mohli účinne vykonávať svoje úlohy.

Zdôvodnenie

Aby boli informácie účinne prístupné, musia byť najmä bezplatné.

Pozmeňovací návrh 9

Článok 7 ods. 4

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Povinnosť ustanovená v odsekoch 1 a 2 neznamená povinnosť členského štátu usadenia vykonávať skutkové previerky a kontroly na území hostiteľského členského štátu, v ktorom sa poskytuje služba. Také previerky a kontroly v prípade potreby vykonávajú orgány hostiteľského členského štátu na požiadanie príslušných orgánov členského štátu usadenia v súlade s článkom 10 a v medziach právomocí dohľadu, ktoré sú stanovené vnútroštátnymi právnymi predpismi, zvyklosťami a administratívnymi postupmi hostiteľského členského štátu a ktoré sú v súlade s právnymi predpismi Únie. Povinnosť ustanovená v odsekoch 1 a 2 neznamená povinnosť členského štátu usadenia vykonávať skutkové previerky a kontroly na území hostiteľského členského štátu, v ktorom sa poskytuje služba. Také previerky a kontroly v prípade potreby vykonávajú orgány hostiteľského členského štátu na požiadanie príslušných orgánov členského štátu usadenia v súlade s článkom 10 a v medziach právomocí dohľadu, ktoré sú stanovené vnútroštátnymi právnymi predpismi, zvyklosťami a administratívnymi postupmi hostiteľského členského štátu a ktoré sú v súlade s právnymi predpismi Únie.

Zdôvodnenie

Je potrebné odstrániť prekážky, ktoré spomaľujú skutkové previerky a kontroly tak v členskom štáte usadenia, ako aj v hostiteľskom členskom štáte.

Pozmeňovací návrh 10

Článok 9 ods. 1, úvodná časť

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Členské štáty môžu ustanoviť len ďalej uvedené administratívne požiadavky a kontrolné opatrenia: Členské štáty môžu ustanoviť len S cieľom zlepšiť uplatňovanie článkov 3 a 5 smernice 96/71/ES hostiteľský členský štát stanoví tieto minimálne ďalej uvedené administratívne požiadavky a kontrolné opatrenia:

Zdôvodnenie

Namiesto maximálnych požiadaviek, ako ich navrhuje Európska komisia, navrhujeme stanoviť minimálne požiadavky. Táto zámena logiky je ostatne v súlade s ustanoveniami článku 12 ods. 3, ako ich navrhuje Európska komisia.

Pozmeňovací návrh 11

Článok 9 ods. 1 písm. a)

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR (a) povinnosť poskytovateľa služieb usadeného v inom členskom štáte, aby pred zodpovednými príslušnými vnútroštátnymi orgánmi uskutočnil najneskôr v čase začatia poskytovania služieb jednoduché vyhlásenie, ktoré sa obmedzuje na uvedenie totožnosti poskytovateľa služieb, prítomnosti jedného alebo viacerých jasne identifikovateľných vyslaných pracovníkov, ich očakávaného počtu, očakávaného trvania a miesta ich pobytu a služieb opodstatňujúcich vyslanie; (a) povinnosť poskytovateľa služieb usadeného v inom členskom štáte, aby pred zodpovednými príslušnými vnútroštátnymi orgánmi uskutočnil najneskôr v čase začatia poskytovania služieb jednoduché vyhlásenie, v ktorom bude uvedené, že sa oboznámil s minimálnymi pracovnými podmienkami uvedenými v článku 3 smernice 96/71/ES v členskom štáte, v ktorom sa poskytujú služby, a že ich bude rešpektovať. V tomto prehlásení bude uvedené prinajmenšom trvanie vyslania, prvý deň vyslania, totožnosť a počet vyslaných pracovníkov, ako aj miesto výkonu práce na území hostiteľského členského štátu. ktoré sa obmedzuje na uvedenie totožnosti poskytovateľa služieb, prítomnosti jedného alebo viacerých jasne identifikovateľných vyslaných pracovníkov, ich očakávaného počtu, očakávaného trvania a miesta ich pobytu a služieb opodstatňujúcich vyslanie;

Zdôvodnenie

Objasnenie požiadaviek, ktoré musí spĺňať prehlásenie poskytovateľa služieb.

Pozmeňovací návrh 12

Článok 9 ods. 1 písm. b)

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR (b) počas celého obdobia vyslania povinnosť uchovávať alebo sprístupniť ďalej uvedené dokumenty a/alebo uchovávať ich kópie v papierovej alebo elektronickej podobe: pracovná zmluva (alebo rovnocenný dokument v zmysle smernice 91/533 vrátane doplňujúcich informácií uvedených v článku 4 uvedenej smernice tam, kde je to vhodné alebo uplatniteľné) výplatné pásky, pracovné výkazy a potvrdenie výplaty miezd alebo kópie rovnocenných dokumentov, a to na prístupnom a jasne identifikovanom mieste na území členského štátu usadenia, ako je napríklad pracovisko alebo stavenisko, alebo v prípade mobilných pracovníkov v odvetví dopravy na prevádzkovej základni alebo vo vozidle, prostredníctvom ktorého sa poskytuje služba; (b) počas celého obdobia vyslania povinnosť uchovávať alebo sprístupniť ďalej uvedené dokumenty a/alebo uchovávať ich kópie v papierovej alebo elektronickej podobe: pracovná zmluva (alebo rovnocenný dokument v zmysle smernice 91/533 vrátane doplňujúcich informácií uvedených v článku 4 uvedenej smernice tam, kde je to vhodné alebo uplatniteľné) výplatné pásky, pracovné výkazy a potvrdenie výplaty miezd, formulár A1 preukazujúci sociálne zabezpečenie vo vysielajúcom členskom štáte, požadované posúdenie rizika pre bezpečnosť a zdravie pri práci v súlade so smernicou 89/391/ES a v prípade, že vyslaný pracovník je občanom tretej krajiny, aj kópia pracovného povolenia a povolenia na pobyt a akékoľvek iné dokumenty potrebné na overenie dodržiavania smernice 96/76/ES a tejto smernice, alebo kópie rovnocenných dokumentov, a to na prístupnom a jasne identifikovanom mieste na území členského štátu usadenia, ako je napríklad pracovisko alebo stavenisko, alebo v prípade mobilných pracovníkov v odvetví dopravy na prevádzkovej základni alebo vo vozidle, prostredníctvom ktorého sa poskytuje služba;

Zdôvodnenie

Poznámka: súvisí s pozmeňovacím návrhom k článku 3 ods. 2.

Pozmeňovací návrh 13

Článok 11, nový odsek 4

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Článok 11 Ochrana práv – zjednodušenie podávania sťažností – doplatky (…) 3. Členské štáty zabezpečujú, aby odbory a iné tretie strany, ako napr. združenia, organizácie alebo iné právne subjekty, ktoré majú v súlade s kritériami ustanovenými v ich vnútroštátnych právnych predpisoch oprávnený záujem na zabezpečení dodržiavania ustanovení tejto smernice, sa mohli v mene alebo na podporu vyslaných pracovníkov alebo ich zamestnávateľa a s ich súhlasom zapojiť do akéhokoľvek súdneho alebo správneho konania, ktorého cieľom je vykonávanie tejto smernice alebo presadzovanie plnenia povinností podľa tejto smernice. Článok 11 Ochrana práv – zjednodušenie podávania sťažností – doplatky (…) 3. Členské štáty zabezpečujú, aby odbory a iné tretie strany, ako napr. združenia, organizácie alebo iné právne subjekty, ktoré majú v súlade s kritériami ustanovenými v ich vnútroštátnych právnych predpisoch oprávnený záujem na zabezpečení dodržiavania ustanovení tejto smernice, sa mohli v mene alebo na podporu vyslaných pracovníkov alebo ich zamestnávateľa a s ich súhlasom zapojiť do akéhokoľvek súdneho alebo správneho konania, ktorého cieľom je vykonávanie tejto smernice alebo presadzovanie plnenia povinností práv podľa tejto smernice. Odbory majú právo so súhlasom vyslaných pracovníkov podať žalobu v ich mene. 4. Zástupcovia pracovníkov, najmä členovia európskych zamestnaneckých rád v sektore stavebníctva, majú právo kedykoľvek upozorniť odbory a orgány zodpovedné za kontrolu uplatňovania práva na akýkoľvek prípad vysielania pracovníkov, ktorý by vzbudzoval vážne pochybnosti o dodržiavaní uplatňovania podmienok zamestnania a pracovných podmienok vyslaných pracovníkov. 5. 4. Odseky 1 a 3 sa uplatňujú bez toho, aby tým boli dotknuté vnútroštátne pravidlá týkajúce sa termínov alebo lehôt na podávanie podnetov na začatie podobných konaní ani vnútroštátne procesnoprávne predpisy o zastupovaní a obhajobe pred súdmi.

Zdôvodnenie

Zástupcovia pracovníkov v podnikoch a najmä členovia európskych zamestnaneckých rád sú v priamom kontakte s realitou v jednotlivých podnikoch a zariadeniach v členských štátoch. Sú skutočnými pozorovateľmi pracovných vzťahov v teréne alebo na nadnárodnej úrovni a z tohto dôvodu by mali disponovať právom upozorniť na prípady podvodu pri uplatňovaní predpisov týkajúcich sa vysielania pracovníkov.

Pozmeňovací návrh 14

Článok 12 ods. 1

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Článok 12 Subdodávateľstvo – Spoločné a nerozdielne ručenie 1. Pokiaľ ide o stavebné činnosti uvedené v prílohe k smernici 96/71/ES, členské štáty vo všetkých prípadoch vyslania pracovníkov podľa článku 1 ods. 3 smernice 96/71/ES zabezpečujú na nediskriminačnom základe a so zreteľom na ochranu rovnocenných práv zamestnancov priamych subdodávateľov usadených na ich území, aby vyslaný zamestnanec a/alebo spoločné fondy alebo inštitúcie sociálnych partnerov mohli uplatniť voči dodávateľovi, ktorého priamy subdodávateľ je zamestnávateľom (poskytovateľom služieb alebo dočasným zamestnávateľom alebo sprostredkovateľskou agentúrou), zodpovednosť, ktorú nesie spolu so zamestnávateľom alebo namiesto zamestnávateľa, za nevyplatenie: Článok 12 Subdodávateľstvo – Spoločné a nerozdielne ručenie 1. Každý členský štát príjme nediskriminačným spôsobom všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, že podnik, ktorý poverí iný podnik poskytovaním služieb, bude spoločne s týmto podnikom alebo namiesto neho zodpovedať za záväzky tohto podniku, subdodávateľa alebo prenajímateľa pracovnej sily, ktorú určí tento podnik. Pokiaľ ide o stavebné činnosti uvedené v prílohe k smernici 96/71/ES, členské štáty vo všetkých prípadoch vyslania pracovníkov podľa článku 1 ods. 3 smernice 96/71/ES zabezpečujú na nediskriminačnom základe a so zreteľom na ochranu rovnocenných práv zamestnancov priamych subdodávateľov usadených na ich území, aby vyslaný zamestnanec a/alebo spoločné fondy alebo inštitúcie sociálnych partnerov mohli uplatniť voči dodávateľovi, ktorého priamy subdodávateľ je zamestnávateľom (poskytovateľom služieb alebo dočasným zamestnávateľom alebo sprostredkovateľskou agentúrou), zodpovednosť, ktorú nesie spolu so zamestnávateľom alebo namiesto zamestnávateľa, za nevyplatenie:

Zdôvodnenie

Nie je dôvod na obmedzenie regulácie subdodávateľských reťazcov v stavebníctve. Vyjasnenie prevzatých záväzkov.

Pozmeňovací návrh 15

Článok 12 ods. 2

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Členské štáty ustanovia, že dodávateľ, ktorý koná v súlade s obvyklou opatrnosťou a starostlivosťou, nenesie zodpovednosť podľa odseku 1. Systémy opatrení obvyklej opatrnosti a starostlivosti sa uplatňujú transparentným, nediskriminačným a proporcionálnym spôsobom. Môžu zahŕňať preventívne opatrenia prijaté dodávateľom vo vzťahu k dôkazom predkladaným subdodávateľom o základných pracovných podmienkach uplatniteľných na vyslaných pracovníkov, ktoré sú uvedené v článku 3 ods. 1 smernice 96/71/ES, vrátane výplatných pások a výplaty miezd, plnenia povinností v oblasti sociálneho zabezpečenia a/alebo daňových povinností v členskom štáte usadenia a dodržiavania uplatniteľných pravidiel o vysielaní pracovníkov. Členské štáty ustanovia, že dodávateľ, ktorý koná v súlade s obvyklou opatrnosťou a starostlivosťou, nenesie zodpovednosť podľa odseku 1. Systémy opatrení obvyklej opatrnosti a starostlivosti sa uplatňujú transparentným, nediskriminačným a proporcionálnym spôsobom. Môžu zahŕňať preventívne opatrenia prijaté dodávateľom vo vzťahu k dôkazom predkladaným subdodávateľom o základných pracovných podmienkach uplatniteľných na vyslaných pracovníkov, ktoré sú uvedené v článku 3 ods. 1 smernice 96/71/ES, vrátane výplatných pások a výplaty miezd, plnenia povinností v oblasti sociálneho zabezpečenia a/alebo daňových povinností v členskom štáte usadenia a dodržiavania uplatniteľných pravidiel o vysielaní pracovníkov.

Zdôvodnenie

Na úrovni EÚ neexistuje definícia pojmu „obvyklá starostlivosť“. Okrem toho je potrebné zabrániť tomu, aby sa dodávateľ vyhol zodpovednosti za preukázanie toho, že subdodávateľ dodržuje pracovné podmienky.

Pozmeňovací návrh 16

Článok 12 ods. 3

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Členské štáty môžu v súlade s právnymi predpismi Únie a na nediskriminačnom a proporcionálnom základe ustanoviť vo vnútroštátnom práve prísnejšie pravidlá týkajúce sa zodpovednosti, pokiaľ ide o oblasť pôsobnosti a rozsah zodpovednosti subdodávateľa. Členské štáty môžu v súlade s právnymi predpismi Únie ustanoviť takú zodpovednosť aj v iných odvetviach než tých, ktoré sú uvedené v prílohe k smernici 96/71/ES. Členské štáty môžu v týchto prípadoch ustanoviť, že dodávateľ, ktorý konal v súlade s obvyklou opatrnosťou a starostlivosťou, ako je vymedzená vo vnútroštátnom práve, nenesie takúto zodpovednosť. Členské štáty môžu v súlade s právnymi predpismi Únie a na nediskriminačnom a proporcionálnom základe ustanoviť vo vnútroštátnom práve prísnejšie pravidlá týkajúce sa zodpovednosti, pokiaľ ide o oblasť pôsobnosti a rozsah zodpovednosti subdodávateľa. Členské štáty môžu v súlade s právnymi predpismi Únie ustanoviť takú zodpovednosť aj v iných odvetviach než tých, ktoré sú uvedené v prílohe k smernici 96/71/ES. Členské štáty môžu v týchto prípadoch ustanoviť, že dodávateľ, ktorý konal v súlade s obvyklou opatrnosťou a starostlivosťou, ako je vymedzená vo vnútroštátnom práve, nenesie takúto zodpovednosť.

Zdôvodnenie

Na úrovni EÚ neexistuje definícia pojmu „obvyklá starostlivosť“. Okrem toho je potrebné zabrániť tomu, aby sa dodávateľ vyhol zodpovednosti za preukázanie toho, že subdodávateľ dodržuje pracovné podmienky.

Pozmeňovací návrh 17

Článok 12 nový odsek 4

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR 4a. 4. Ak medzi sociálnymi partnermi v príslušnom odvetví neexistuje dohoda stanovujúca obmedzený počet subdodávateľských reťazcov, potom je ich počet obmedzený na tri;

Zdôvodnenie

Tento pozmeňovací návrh vyplýva z bodu 28 uvedeného v časti stanoviska „Politické odporúčania“.

Pozmeňovací návrh 18

Článok 18, nový článok po článku 18

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Nový článok Klauzula o zákaze zníženia úrovne ochrany Vykonávanie tejto smernice nie je za žiadnych okolností dostatočným dôvodom na zníženie všeobecnej úrovne ochrany poskytovanej pracovníkom v oblastiach patriacich do rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Tým nesmie byť dotknuté právo členských štátov a/alebo sociálnych partnerov prijať s prihliadnutím na meniace sa okolnosti iné legislatívne, regulačné alebo zmluvné ustanovenia ako sú tie, ktoré existovali v čase prijatia tejto smernice, pokiaľ sú dodržané minimálne požiadavky ustanovené v tejto smernici.

Zdôvodnenie

Táto klauzula, nazývaná klauzula o zákaze zníženia úrovne ochrany, je odteraz začleňovaná do mnohých smerníc EÚ a jej cieľom je lepšie uplatňovanie smerníc v členských štátoch. Transpozíciou smernice v členskom štáte nesmie dôjsť k zníženiu existujúcej úrovne ochrany v oblastiach patriacich do rozsahu pôsobnosti smernice, najmä pokiaľ ide o spoločné a nerozdielne ručenie ustanovené v článku 12 tejto smernice.

Pozmeňovací návrh 19

Článok 21

Text navrhnutý Komisiou Pozmeňovací návrh VR Článok 21 Správa Najneskôr do 5 rokov od uplynutia termínu na transpozíciu Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o vykonávaní tejto smernice, a ak je to potrebné, predloží vhodné návrhy. Článok 21 Správa Najneskôr do 5 rokov od uplynutia termínu na transpozíciu Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade, a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov správu o vykonávaní tejto smernice, a ak je to potrebné, predloží vhodné návrhy.

Zdôvodnenie

Požiadavka v súlade s požiadavkou týkajúcou sa voľby článku 153 ZFEÚ ako právneho základu návrhu smernice.