SK Úradný vestník Európskej únie C 244/40

Uverejnenie žiadosti o zápis do registra podľa článku 6 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 510/2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín

(2007/C 244/07)

Týmto uverejnením sa poskytuje právo vzniesť námietky proti žiadosti o zápis podľa článku 7 nariadenia Rady (ES) č. 510/2006 (1). Vznesené námietky sa musia Komisii doručiť do šiestich mesiacov po uverejnení tejto žiadosti.

ZHRNUTIE

NARIADENIE RADY (ES) č. 510/2006

„VLAAMS-BRABANTSE TAFELDRUIF“

ES č. BE/PDO/005/0534/24.03.2006

CHOP ( X ) CHZO ( )

Tento prehľad obsahuje hlavné body špecifikácie výrobku na informačné účely.

1. Príslušný orgán v členskom štáte:

Názov: Vlaamse Overheid, Departement Landbouw en Visserij, Afdeling Duurzame Landbouwontwikkeling Adresa: Koning Albert II-laan 35 Bus 40 B-1030 Brussel Tel.: (32-2) 552 78 74 Fax: (32-2) 552 78 71 E-mail: diederik.desmedt@lv.vlaanderen.be

2. Skupina:

Názov: De Sterredruif Adresa: Witherendreef 100a B-3090 Overijse Tel.: (32-2) 657 92 45 Fax: (32-2) 657 33 20 E-mail: — Zloženie: Výrobcovia/spracovatelia ( X ) Ostatní ( )

3. Druh výrobku:

Trieda 1.6: zelenina, ovocie a obilniny

2. Špecifikácia:

(prehľad požiadaviek podľa článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 510/2006)

4.1. Názov: „Vlaams-Brabantse tafeldruif“

4.2. Opis: „Vlaams-Brabantse tafeldruif“ (Flámsko-brabantské stolové hrozno) je hrozno, ktoré zahrňuje tak biele, ako aj modré odrody viniča. K modrým odrodám patria „Frankenthal De Coster“, „Royal“, „Ribier“, „Leopold III“, „Gros Colman“. Biele odrody sú „Muscat d'Alexandrie“, „Canon Hall“, „Baidor“. Ide pritom tak o čerstvé hrozno, ako aj o balené chladené hrozno. Vlaams-Brabantse tafeldruif sa vyznačuje vysokou úrovňou kvality. Vďaka obmedzeniu počtu bobúľ na jeden strapec sú hroznové bobule väčšie. V priemere váži jedna hroznová bobuľa 10 gramov. Strapce modrého viniča sú o niečo väčšie ako strapce bieleho viniča. Pre tento druh viniča je typická sladkosť, veľké bobule s povlakom a pekne tvarované strapce. V zrelom strapci hmotnosti 800 gramov sa nachádza približne 70 až 80 bobúľ. Sladkosť hrozna je výsledkom procesu, pri ktorom sa teplota v skleníkoch udržuje v rozmedzí od 15 °C do 20 °C. Pestovateľ pravidelne kontroluje dozrievanie hrozna a snaží sa pritom dosiahnuť optimálny pomer kyslosti a sladkosti a plnú arómu.

4.3. Zemepisná oblasť: „Druivenstreek“ je hornatá oblasť, pre ktorú sú typické mnohé na juh orientované svahy, a to najmä svahy pozdĺž údolia Ijsevallei prechádzajúceho okresmi Hoeilaart, Overijse a Huldenberg.

Oblasť, v ktorej sa pestuje tento druh hrozna, sa nachádza na juhovýchod od Bruselu na južnom okraji lesa Zoniënwoud a tvoria ju okresy Hoeilaart a Overijse spolu so správnymi oblasťami Neerijse, Loonbeek a Huldenberg okresu Huldenberg a správnou oblasťou Duisburg okresu Tervuren.

4.4. Dôkaz o pôvode: Pestovatelia „Vlaams-Brabantse tafeldruif“ sa musia každoročne zaregistrovať u združenia De Sterredruif a sú povinní raz do roka oznámiť združeniu De Sterredruif koľko skleníkov používajú na pestovanie flámsko-brabantského stolového hrozna. Toto združenie vedie príslušné záznamy a dáva ich k dispozícii príslušnému kontrolnému orgánu. Na základe registrácie sa navrhuje označenie výrobku.

4.5. Spôsob výroby: „Vlaams-Brabantse tafeldruif“ sa pestuje vo vykurovaných skleníkoch. Pri jeho pestovaní sa všetky činnosti vykonávajú manuálne.

Množiteľským materiálom sú štepy viniča, ktoré sa používajú na pestovanie. Tieto sa získavajú buď tak, že sa zakorení priamo odrezok, ktorý sa potom použije ako vinič alebo ako množiteľský materiál, alebo sa použijú odrezky na štepenie viniča. Štepy viniča, jednoročné odrezky používané na štepenie, musia pochádzať z vyššie opísanej zemepisnej oblasti a musia byť získané z odrôd viniča uvedených v bode 4.2.

Regulácia teploty a vzduchu si vyžaduje vetranie skleníka. Od začiatku vykurovania až do vypučania možno udržiavať vysokú vlhkosť v skleníku. To podporuje pučanie. Keďže vinič je vetromilný, počas kvitnutia je nutné – ak to počasie umožňuje – skleník intenzívne vetrať. Po kvitnutí možno teplotu o niečo zvýšiť a podporiť tak rast bobúľ. Keď teplota presiahne 22 °C až 25 °C, skleník sa začne jemne vetrať a intenzita vetrania sa postupne zvyšuje, aby sa tak predišlo tomu, že teplota v skleníku presiahne 28 °C až 30 °C.

Pri prerieďovaní sa odstránia malé nedorastené bobule spolu s bobuľami rastúcimi dovnútra a bobuľami, ktoré rastú príliš blízko seba. Na jednej stopke môžu ostať najviac dve bobule. Každý dobre vyrastený dozretý strapec má rovnomernú veľkosť bobúľ, ktoré sú jemne pritlačené navzájom na seba. Preriedenie strapca si vyžiada približne štvrťhodiny práce. Bobulí sa treba dotýkať čo najmenej, aby sa zabránilo porušeniu ich povlaku.

Priemerná teplota v skleníku sa musí pohybovať v rozmedzí od 15 °C do 20 °C, čo si v niektorých mesiacoch vyžaduje vykurovanie skleníka. Existujú tri spôsoby pestovania tohto druhu hrozna: skorá kultivácia, pri ktorej sa skleníky vykurujú od januára až do zberu v polovičke júla; pri strednej kultivácii sa skleníky vykurujú približne od polovice februára až do polovice marca. Celé letné obdobie môže hrozno prípadne ďalej dozrievať bez vykurovania a zber prebehne v polovici augusta. Pri neskorej kultivácii sa skleníky vykurujú od apríla, pričom od polovice mája rastú bez vykurovania. Okolo polovice septembra sa skleníky opäť začnú vykurovať, čo napomáha dozrievaniu. Pri neskorej kultivácii zber prebehne v polovici septembra.

Jednou z typických vlastnostní „Vlaams-Brabantse tafeldruif“ je prirodzený povlak, ktorý vzniká odumieraním vonkajších vrstiev šupky. Aby sa zachoval, od konca obdobia kvitnutia je zakázané používať chemické pesticídy.

4.6. Spojenie: Typické pestovanie „Vlaams-Brabantse tafeldruif“ vzniklo vďaka kombinácii prírodných, historických a ľudských faktorov.

Zemepisná oblasť opísaná v oddiele 4.2 je v Belgicku známa pod názvom „Druivenstreek“(vinárska oblasť). Klimatologicky sa táto oblasť vyznačuje miernym a vlhkým podnebím. V tejto oblasti neexistujú výlučne suché alebo vlhké ročné obdobia, intenzita zrážok počas roka je tu viac či menej stála s priemernými ročnými zrážkami v hodnote 780 mm spôsobenými prevládajúcimi vetrami z juhozápadu a západu. Tieto zrážky sú dôležitým faktorom pri pestovaní hrozna v skleníkoch, keďže stolové hrozno vyžaduje veľa vody. Prevádzkovatelia skleníkov preto vŕtajú studne alebo stavajú obrovské nádrže na zber dažďovej vody na zachytávanie dažďovej vody padajúcej na skleníky. Geologicky oblasť Druivenstreek tvorí súčasť belgického ílového pásu. Krajinný reliéf oblasti je výrazne vlnitý pozdĺž hlbokých údolí s výškovými rozdielmi až 60 metrov. Najdôležitejšie údolia formuje rieka IJse. Vďaka polohe údolia IJsevallei, ktoré vedie z juhozápadu na severovýchod, môžu na juh orientované svahy maximálne vyťažiť z pôsobenia slnečného svetla. Na niektorých miestach vďaka tomu dokonca vzniká teplejšia mikroklíma. Takmer celá oblasť je pokrytá vrstvou spraše rôznej hrúbky, ktorá vznikla počas poslednej doby ľadovej nánosmi vetra. Pod vrstvou spraše sa nachádza vrstva štrku s navalenými blokmi kremeňa a kusmi pieskovca. Táto vrstva štrku vznikla eróziou piesku, ílu a hliny počas dôb ľadových v treťohorách. Keďže íl nezadržiava vodu a nižšie vrstvy sú skôr pieskového charakteru, táto oblasť je neobyčajne odvodnená. Táto dobre odvodnená pôda je ideálna na pestovanie hrozna: hoci bobule hrozna potrebujú veľa vody, vinič sám o sebe neznesie vlhkú pôdu. Kombinácia mierneho a vlhkého podnebia, smeru údolia IJsevallei s jeho na juh orientovanými svahmi a dobre odvodnenej pôdy tak umožňujú pestovanie flámsko-brabantského stolového hrozna v tejto zemepisnej oblasti.

Ako vo zvyšku Európy, tak aj tu sa v zámockých záhradách experimentovalo s pestovaním exotických rastlín. V zámockom skleníku v Huldenbergu začal Felix Sohie s pestovaním hrozna s takým úspechom, že v tejto plodine videl budúcnosť celého regiónu. Felix Sohie v roku 1865 v Hoeilaarte postavil prvý skleník na pestovanie hrozna a zaviedol potrebné technické inovácie, vďaka ktorým bolo možné zbierať hrozno už na jar. Mnohí ďalší sa vybrali v jeho šľapajach a v nasledujúcich desaťročiach vyrastali nové skleníky ako huby po daždi. Pestovanie hrozna od základu zmenilo tvár tohto regiónu. Podľa poľnohospodárskeho cenzu z roku 1910 bolo napríklad v Hoeilaarte 5 176 skleníkov. V roku 1961 rast počtu skleníkov v oblasti Druivenstreek kulminoval s celkovým počtom 34 929 kusov. Po vzniku Európskeho hospodárskeho spoločenstva a následkom energetických kríz z roku 1973 a 1979 pestovanie hrozna v tejto oblasti výrazne stratilo na popularite.

Vlaams-Brabantse tafeldruif sa pestuje vo vykurovaných skleníkoch. V týchto skleníkoch všetka práca vykonáva manuálne: zimné orezávanie, spracovanie pôdy, hnojenie, odstraňovanie škodcov, ochrana proti silnému slnečnému žiareniu, biologické liečenie prípadných ochorení, postreky a zavlažovanie, údržba skleníkov, kontrola atď. vyžadujú trvalé pracovné nasadenie. To všetko si vyžaduje vysokú odbornú pripravenosť zo strany pestovateľov. Prerieďovanie je charakteristickým postupom pre túto pestovateľskú oblasť. Pri niektorých zahraničných odrodách sa nedorastené bobuľky odstraňujú pri balení, ale výsledky tohto postupu sa s kvalitou preriedenia nášho hrozna nedajú ani porovnať. Okrem toho by sa do najväčšej možnej miery malo zabrániť kontaktu s bobuľami, v opačnom prípade dôjde k odstráneniu povlaku, ktorý je najvyššou známkou kvality Vlaams-Brabantse tafeldruif. Pestovatelia sa po mnohé roky snažili o zlepšenie kvality a vyššie výnosy, výsledkom čoho bol aj vznik nových odrôd hrozna, a to buď prirodzeným výberom alebo krížením.

Miestne know-how sa taktiež prejavuje v špecializácii remeselníkov zaoberajúcich sa stavbou skleníkov na pestovanie hrozna. Po začatí pestovania hrozna v Hoeilaarte (1865) a ešte pred prelomom storočí zdokonalili miestni remeselníci stavebné metódy, pri ktorých sa zvládli viaceré technické problémy: stavanie na prudko sa zvažujúcom teréne, zamedzenie prepadnutia konštrukcie skleníka pod váhou železa, skla a hrozna, zachytávanie dažďovej vody, problémy s ventiláciou a vykurovaním a pod. Stavba skleníkov sa tak stala jednou zo špecializácií pre viacero druhov remesiel, a to murár (steny skleníka), tesár (výstuž a nosníky), kováč (uhlové profily, T profily a pod., ako aj nástroje), sklenár a pokrývač.

Okolo pestovania hrozna vznikol v tejto oblasti svojrázny folklór. Voľakedy prevádzkovatelia skleníkov hrdo prinášali svoje najkrajšie strapce na tzv. „výstavy hrozna“, ktoré sa každoročne konali v rôznych dedinách v celej oblasti. Tieto „výstavy hrozna“ najčastejšie prebiehali zároveň s trhmi. V Hoeilaarte (tretí týždeň v septembri) a v Overijse (posledný týždeň v auguste) z týchto výstav vznikli „hroznové trhy“, kde účastníci volili kráľovnú hrozna, organizovali „hroznové súťaže“, hroznové procesie a podobne. Dejinám pestovania hrozna a zachovaniu súvisiacich tradícií sa venuje Druivenmusem v Overijse.

4.7. Kontrolný orgán:

Názov: Federale Overheidsdienst Economie, K.M.O., Middenstand en Energie Algemene Directie Controle en Bemiddeling Tweede Afdeling Gespecialiseerde Diensten, Sectie A Controles Uitgaven EOGFL en Marktordening Adresa: WTC III, Simon Bolivarlaan 30 B-1000 Brussel Tel.: (32-2) 277 71 49 Fax: (32-2) 277 54 53 E-mail: dirk.demaeseneer@mineco.fgov.be

4.8. Označenie: Každý strapec hrozna sa označí etiketou, na ktorej je zobrazený európsky symbol CHOP, výraz „Vlaams-Brabantse tafeldruif“ a názov pestovateľa alebo jeho podniku. Strapce sa smú označovať iba v prevádzkových priestoroch pestovateľa hrozna, aby tak bolo možné garantovať pôvod Flámsko-brabantského stolového hrozna s ohľadom na skutočnosť, že väčšinu (viac ako 60 %) hrozna výrobcovia predajú priamo (podomovým predajom alebo na trhovisku).

(1) Ú. v. EÚ L 93, 31.3.2006, s. 12.