Návrh ROZHODNUTIE RADY o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov /* COM/2013/0803 final - 2013/0392 (NLE) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Európska rada 26. marca 2010 súhlasila s návrhom Európskej komisie začať realizovať novú stratégiu pre zamestnanosť a rast, stratégiu Európa 2020[1], založenú na posilnenej koordinácii hospodárskych politík. Táto sa bude zameriavať na kľúčové oblasti, v ktorých je potrebné konať v záujme zvýšenia potenciálu udržateľného rastu a konkurencieschopnosti Európy. Na tento účel sa Európska rada dohodla na stanovení spoločných hlavných cieľoch EÚ, ktoré usmerňujú opatrenia členských štátov a Únie. V Zmluve o fungovaní Európskej únie sa stanovuje, že členské štáty majú považovať svoje hospodárske politiky a podporu zamestnanosti za vec spoločného záujmu a koordinovať ich v rámci Rady. V dvoch osobitných článkoch zmluvy sa stanovuje, že Rada má prijať hlavné smery hospodárskych politík (článok 121) a usmernenia pre zamestnanosť (článok 148), pričom tieto usmernenia musia byť zlučiteľné s uvedenými hlavnými smermi. Vzhľadom na tento právny základ sa smery hospodárskych politík a usmernenia pre zamestnanosť predkladajú ako dva samostatné – avšak vnútorne prepojené – právne nástroje: – odporúčanie Rady o hlavných smeroch hospodárskych politík členských štátov a Únie – časť I integrovaných usmernení stratégie Európa 2020, – rozhodnutie Rady o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov – časť II integrovaných usmernení stratégie Európa 2020. Tieto hlavné smery a usmernenia vykonávané uvedenými právnymi nástrojmi spolu tvoria integrované usmernenia na vykonávanie stratégie Európa 2020. Usmernenia pre zamestnanosť boli prijaté 21. októbra 2010 a podľa rozhodnutia o ich prijatí by sa nemali meniť do roku 2014, aby bolo zabezpečené ich nerušené vykonávanie. Celkové ciele a priority vyjadrené v usmerneniach pre politiky zamestnanosti zostávajú v platnosti. Podľa článku 148 ods. 2 sa musí ich platnosť na rok 2014 potvrdiť rozhodnutím Rady po konzultácii s Európskym parlamentom, Hospodárskym a sociálnym výborom, Výborom regiónov a Výborom pre zamestnanosť. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU Neuvádza sa. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Ú. v. EÚ L 308, 24.11.2010, s. 46. 2013/0392 (NLE) Návrh ROZHODNUTIE RADY o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 148 ods. 2, so zreteľom na návrh Európskej komisie, so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[2], so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[3], so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[4], keďže: (1) V článku 145 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovuje, že členské štáty a Únia pracujú na rozvoji koordinovanej stratégie zamestnanosti, a najmä na podpore kvalifikovanej, vyškolenej a pružnej pracovnej sily a na pracovných trhoch reagujúcich na podmienky hospodárskych zmien so zreteľom na dosiahnutie cieľov vymedzených v článku 3 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ). (2) Komisiou navrhnutá stratégia Európa 2020 umožní Únii nasmerovať jej hospodárstvo smerom k inteligentnému, udržateľnému a inkluzívnemu rastu, ktorý bude sprevádzať vysoká miera zamestnanosti, produktivity a sociálnej súdržnosti. Bolo stanovených päť hlavných spoločných cieľov uvedených v rámci príslušných usmernení, ktoré usmerňujú opatrenia členských štátov a berú do úvahy ich východiskovú situáciu a vnútroštátne okolnosti, ako aj situáciu a okolnosti spoločné pre celú Úniu. Európska stratégia zamestnanosti má vedúcu úlohu pri plnení cieľov novej stratégie v oblasti zamestnanosti a pracovného trhu. (3) Integrované usmernenia sú v súlade so závermi Európskej rady zo 17. júna 2010. Poskytujú členským štátom presné smerovanie, pokiaľ ide o vymedzenie národných programov reforiem a uskutočnenie reforiem. Usmernenia zamestnanosti by mali byť základom pre všetky odporúčania pre jednotlivé krajiny, ktoré môže Rada adresovať členským štátom podľa článku 148 ods. 4 ZFEÚ, a to popri odporúčaniach pre jednotlivé krajiny, ktoré sú adresované členským štátom podľa článku 121 ods. 2 ZFEÚ. Usmernenia pre zamestnanosť by mali byť aj základom vypracovania spoločnej správy o zamestnanosti, ktorú Rada a Komisia každoročne zasielajú Európskej rade. (4) Preskúmanie navrhovaných národných reformných programov členských štátov obsiahnutých v Spoločnej správe o zamestnanosti prijatej Radou 28. februára 2013 poukazuje na to, že členské štáty by mali aj naďalej vyvíjať maximálne úsilie na riešenie týchto priorít: zvyšovanie účasti na pracovnom trhu a znižovanie štrukturálnej nezamestnanosti, rozvíjanie kvalifikovanej pracovnej sily v súlade s potrebami pracovného trhu a podporovanie kvality pracovných miest a celoživotného vzdelávania, zlepšovanie výkonnosti systémov vzdelávania a odbornej prípravy na všetkých úrovniach a zvyšovanie účasti na terciárnom vzdelávaní, podpora sociálneho začlenenia a boj proti chudobe. (5) Usmernenia pre zamestnanosť prijaté v roku 2010 by mali zostať nezmenené až do roku 2014, aby sa zabezpečilo ich vykonávanie. Do konca roka 2014 by možnosti aktualizácie usmernení pre zamestnanosť mali zostať prísne obmedzené. V rokoch 2011, 2012 a 2013 zostali usmernenia pre zamestnanosť platné. Mali by zostať naďalej platné v roku 2014, PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 Usmernenia pre politiky zamestnanosti členských štátov, ktoré sú stanovené v prílohe k rozhodnutiu Rady z 21. októbra 2010 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov[5], sú naďalej platné v roku 2014 a členské štáty ich zohľadňujú vo svojich politikách zamestnanosti. Článok 2 Toto rozhodnutie je určené členským štátom. V Bruseli Za Radu predseda [1] KOM(2010) 2020, 3.3.2010. [2] Ú. v. EÚ C [...], [...], s. [...]. [3] Ú. v. EÚ C [...], [...], s. [...]. [4] Ú. v. EÚ C [...], [...], s. [...]. [5] Rozhodnutie Rady 2010/707/EÚ z 21. októbra 2010 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (Ú. v. EÚ L 308, 24.11.2010, s. 46).