Odporúčanie

ODPORÚČANIE RADY

týkajúce sa vykonávania hlavných usmernení pre hospodárske politiky členských štátov, ktorých menou je euro

RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 136 v spojení s článkom 121 ods. 2,

so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii, a najmä na jeho článok 5 ods. 2,

so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh, a najmä na jeho článok 6 ods. 1,

so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

so zreteľom na závery Európskej rady,

so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,

so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,

keďže:

(1)Udržiavanie a posilňovanie rozvoja eurozóny si vyžaduje nepretržité politické úsilie na podporu vyrovnanej úpravy v súkromnom a verejnom sektore a na zvýšenie rastového potenciálu hospodárstva v strednodobom až dlhodobom horizonte. Aj keď v eurozóne prebieha hospodárske oživenie, brzdia ho pretrvávajúce dôsledky nedávnych hospodárskych a finančných kríz vrátane prebiehajúcej obnovy vonkajšej rovnováhy, vysokých úrovní verejného a súkromného dlhu a súvisiacich tlakov na znižovanie pákového efektu, pretrvávajúcich štrukturálnych nepružností na národných trhoch práce a produktových trhoch, vysokej nezamestnanosti a nízkej dôvery, ako aj pretrvávajúcich slabých investícií. Pokrok pri vykonávaní reforiem stanovených v odporúčaniach pre jednotlivé členské štáty doteraz nebol dostatočne ambiciózny.

(2)Eurozóna je viac než len súhrn jej členov. Ekonomiky v eurozóne sú úzko prepojené, čím sa zdôrazňuje potreba výraznejšej koordinácie fiškálnych, finančných a štrukturálnych politík. Orientácia politiky na úrovni eurozóny by mala podporovať rast a pritom zabezpečovať, aby nedošlo k ohrozeniu pokroku dosiahnutého pri obnovovaní rovnováhy. Členské štáty eurozóny majú osobitnú zodpovednosť za účinné vykonávanie rámca správy hospodárskych záležitostí, ktorý sa v posledných rokoch výrazne posilnil. To si vyžaduje silnejší tlak zo strany ostatných krajín na podporu vykonávania vnútroštátnych reforiem a fiškálnej obozretnosti. Takisto si to vyžaduje rozsiahlejšie posudzovanie vnútroštátnych reforiem z perspektívy eurozóny, osvojenie si potenciálnych účinkov presahovania a stimuláciu politík, ktoré majú osobitný význam pre riadne fungovanie hospodárskej a menovej únie.

(3)Uskutočňovanie ambicióznych štrukturálnych reforiem, ktoré modernizujú ekonomiky a zvyšujú konkurencieschopnosť a rastový potenciál, zatiaľ nie je v eurozóne dostatočné. Rozsah nerovnováh spred krízy, postavenie v rámci hospodárskeho cyklu a dostupný fiškálny priestor sa v jednotlivých členských štátoch výrazne líšia. Napriek zlepšeniam na trhoch práce a určitému pokroku v reformách na zlepšenie odolnosti trhov práce pretrváva vysoká miera nezamestnanosti a riziko dlhodobej nezamestnanosti sa čoraz viac prehlbuje, čím sa ešte viac zhoršuje sociálna situácia v najzraniteľnejších krajinách. Prebieha síce obnova vonkajšej rovnováhy, no pokrok má asymetrický ráz a nedochádza k úprave vysokých prebytkov bežného účtu. Ambiciózne štrukturálne reformy pracovného a produktového trhu by uľahčili potrebné hospodárske úpravy v rámci eurozóny a podporili by rast v krajinách, ktoré ich uskutočňujú. Zvyšovaním zamestnanosti a znižovaním cien pre spotrebiteľov reformy zároveň prispievajú aj k vyššej miere sociálneho začlenenia. Štrukturálne reformy – ak sa uskutočňujú spoločne vo všetkých členských štátoch – sú prínosom pre eurozónu ako celok prostredníctvom pozitívnych účinkov presahovania cez obchodné a finančné kanály. Toto by podporilo vhodné rozhodnutia politiky aj vo zvyšku eurozóny. Tematické diskusie Euroskupiny môžu napomôcť tento proces pomocou posudzovania a referenčného porovnávania reforiem a ich dosahu na eurozónu ako celok. Dá sa to dosiahnuť pomocou ponaučenia sa z najlepších postupov, dohody o spoločných zásadách pre dobré reformy a tlaku zo strany ostatných krajín. Obzvlášť dôležité vzhľadom na proces adaptácie na národnej úrovni, a teda aj fungovanie eurozóny, je pravidelné sledovanie pokroku reforiem v členských štátoch, v ktorých existujú nadmerné nerovnováhy a nerovnováhy, ktoré si vyžadujú rozhodné opatrenia.

(4)Jednou z kľúčových výziev politiky, ktorým čelí eurozóna, je zníženie dlhu verejných financií pomocou realizácie fiškálnej zodpovednosti. Fiškálna situácia v eurozóne sa vďaka konsolidačnému úsiliu v uplynulých rokoch zlepšila, ale koordinácia fiškálnych politík je aj naďalej nedostatočná. Viaceré členské štáty eurozóny stále musia pokračovať vo fiškálnych úpravách v záujme zníženia veľmi vysokej úrovne dlhu. Iné krajiny majú väčší manévrovací priestor a mohli by ho využiť na podporu domáceho dopytu s osobitným dôrazom na investície; podporil by sa tým rast a aj eurozóna ako celok. Pružnosť zakotvená v pravidlách Paktu stability a rastu umožňuje členským štátom uľahčiť štrukturálne reformy a investície a zároveň dodržiavať spoločne dohodnuté pravidlá. Fiškálne stratégie zatiaľ dostatočne nepodporujú rast. Na strane príjmov existuje napriek zvýšenej koordinácii v Euroskupine ďalší priestor na zlepšovanie efektívnosti daňových systémov a znižovanie daňovo-odvodového zaťaženia práce. Na strane výdavkov je potrebný väčší dôraz na verejné investície založené na dôkladnej analýze nákladov a prínosov, ako aj na ďalšie verejné výdavky so silnými a pozitívnymi účinkami na rast. Z preskúmaní výdavkov vyplýva značná potreba zvýšenia efektívnosti vo verejnej správe. Riadne fungujúce vnútroštátne fiškálne rámce budú tento proces podporovať.

(5)Podmienky na finančnom trhu v eurozóne sa zlepšujú, poskytovanie úverov súkromnému sektoru však zostáva utlmené a finančné trhy zostávajú fragmentované. To brzdí investície v eurozóne. V dôsledku toho sa otvorila široká investičná medzera, a to aj napriek tomu, že investičné potreby existujú tak v oblasti hmotných, ako aj v oblasti nehmotných investícií. Investičný plán EÚ ponúka možnosti mobilizovať investície a nasmerovať ich na produktívne účely. Dosah investičného plánu a rozšíreného programu ECB na nákup aktív však bude výraznejší, ak budú sprevádzané opatreniami v širšom finančnom sektore na obnovenie úverových tokov, prehĺbenie kapitálových trhov a zvýšenie dlhodobého financovania hospodárstva. Prebieha dobudovanie bankovej únie, ktorú bude podporovať uplatňovanie jednotného súboru pravidiel a jednotného regulačného prístupu. Vďaka lepšie integrovaným a efektívnejšie fungujúcim kapitálovým trhom by sa zmobilizovali ďalšie finančné prostriedky potrebné na investície, znížila by sa závislosť európskeho hospodárstva od bánk a ešte viac by sa vyvážili a stabilizovali jej finančné štruktúry.