DÔVODOVÁ SPRÁVA

1.KONTEXT NÁVRHU

•Dôvody a ciele návrhu

Spojené kráľovstvo predložilo 29. marca 2017 oznámenie o svojom zámere vystúpiť z Únie podľa článku 50 Zmluvy o Európskej únii. Znamená to, že ak nedôjde k ratifikácii dohody o vystúpení, primárne a sekundárne právo Únie sa na Spojené kráľovstvo prestane uplatňovať od 30. marca 2019 („dátum vystúpenia“). Spojené kráľovstvo sa tak stane treťou krajinou.

Medzinárodná letecká doprava nemôže prebiehať bez výslovného súhlasu zapojených štátov. Príčinou je ich úplná a výlučná zvrchovanosť, pokiaľ ide o vzdušný priestor nad ich územím. Štáty bežne upravujú leteckú dopravu prostredníctvom dvojstranných dohôd o poskytovaní leteckých služieb, v ktorých stanovujú konkrétne práva, ktoré si navzájom udeľujú, a podmienky ich vykonávania. Dopravné práva a služby priamo súvisiace s ich výkonom sú výslovne vyňaté z rozsahu pôsobnosti Všeobecnej dohody o obchode so službami.

V rámci Únie sloboda leteckých dopravcov členských štátov (leteckí dopravcovia Únie) poskytovať letecké dopravné služby v rámci územia EÚ vyplýva výlučne z nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 z 24. septembra 2008 o spoločných pravidlách prevádzky leteckých dopravných služieb v Spoločenstve, v ktorom sa stanovujú aj pravidlá udeľovania licencií predmetným dopravcom.

Bez náležitých ustanovení v dohode o vystúpení by sa na služby leteckej dopravy medzi Spojeným kráľovstvom a členskými štátmi po vystúpení Spojeného kráľovstva už viac uvedené nariadenie nevzťahovalo. Niektorí leteckí dopravcovia s prevádzkovou licenciou vydanou v Spojenom kráľovstve alebo s hlavným miestom výkonu práce v Spojenom kráľovstve, alebo s väčšinou vo vlastníctve alebo pod účinnou kontrolou Spojeného kráľovstva alebo jeho štátnych príslušníkov by navyše už viac nespĺňali podmienky stanovené v uvedenom nariadení, a teda by už neboli leteckými dopravcami Únie.

Z uvedených skutočností vyplýva, že bez náležitých ustanovení v dohode o vystúpení by od 30. marca 2019 dotknutí leteckí dopravcovia už nemali právny základ na poskytovanie leteckých dopravných služieb medzi Spojeným kráľovstvom a členskými štátmi. Dopravcovia v ktorejkoľvek z opísaných situácií by prišli o svoju prevádzkovú licenciu na území Únie, a teda o právo prevádzkovať leteckú dopravu v rámci územia Únie.

Priame služby leteckej dopravy medzi Spojeným kráľovstvom a členskými štátmi vykonávajú takmer výlučne dopravcovia zo Spojeného kráľovstva a Únie. Ak by títo leteckí dopravcovia stratili právo poskytovať služby leteckej dopravy medzi Spojeným kráľovstvom a členskými štátmi, došlo by k jej vážnemu narušeniu. Prevádzka by prestala na väčšine tratí letových prevádzkových služieb medzi Úniou a Spojeným kráľovstvom, ak nie na všetkých. Naproti tomu trate v rámci Únie, na ktorých by po vystúpení Spojeného kráľovstva už dopravu neprevádzkovali jeho leteckí dopravcovia, by zostali v plnej miere prístupné pre leteckých dopravcov Únie.

V prípade brexitu bez dohody sa očakávajú tieto vážne dôsledky pre dotknuté hospodárstva: čas cestovania a náklady v leteckej doprave by sa výrazne zvýšili, pretože by sa hľadali alternatívne trate, a takisto by sa zvýšil tlak na infraštruktúru v leteckej doprave na týchto alternatívnych tratiach, pričom by zároveň došlo k zníženiu dopytu po leteckej doprave. Dôsledky by teda bolestne pocítil nielen sektor leteckej dopravy, ale aj iné hospodárske odvetvia, ktoré sú od neho do veľkej miery závislé. Vyplývajúce prekážky obchodu by obmedzovali obchodovanie na vzdialených trhoch, ako aj pôsobenie podnikov na doterajšom mieste a ich (spätné) premiestnenie. Narušenie prepojenosti v leteckej doprave by znamenalo stratu strategickej výhody Únie a členských štátov.

Komisia v oznámení „Príprava na vystúpenie Spojeného kráľovstva z Európskej únie 30. marca 2019: krízový akčný plán“ z 13. novembra 2018 oznámila svoj úmysel navrhnúť opatrenia na zabezpečenie toho, aby leteckí dopravcovia zo Spojeného kráľovstva mali povolenie vykonávať lety ponad územie Európskej únie, uskutočňovať technické zastávky (napr. dopĺňanie paliva bez nástupu/výstupu cestujúcich), ako aj pristávať v Európskej únii a letieť späť do Spojeného kráľovstva. Tieto opatrenia by boli podmienené tým, že Spojené kráľovstvo bude uplatňovať rovnocenné opatrenia na leteckých dopravcov z Európskej únie.

Účelom tohto návrhu teda je stanoviť predbežné opatrenia na reguláciu leteckej dopravy medzi Úniou a Spojeným kráľovstvom po jeho vystúpení z Únie (článok 1). Týmito opatreniami sa má udržať základná prepojenosť počas krátkeho prechodného obdobia (článok 12).

Navrhovaným nariadením sa v prvom rade (článok 3) stanovuje jednostranné udelenie prvej, druhej, tretej a štvrtej slobody dopravných práv leteckým dopravcom Spojeného kráľovstva, aby mohli naďalej lietať nad územím Únie a uskutočňovať na ňom technické zastávky, ako aj prevádzkovať dopravu na priamych tratiach medzi predmetnými územiami. Pritom sa nerozlišuje medzi prepravou cestujúcich a nákladu, ani medzi pravidelnými a nepravidelnými leteckými dopravnými službami. V súlade s cieľom navrhovaného nariadenia, teda zabezpečiť základnú prepojenosť, sa kapacita leteckých dopravcov Spojeného kráľovstva povolená na poskytovanie prepravy (teda počet letov – „frekvencie“) zmrazuje na úroveň spred brexitu. Podľa tohto nariadenia sa pre leteckých dopravcov Spojeného kráľovstva na poskytovanie služieb leteckej dopravy neplánujú žiadne z bežných modalít prevádzkovej flexibility (napr. dohody o marketingovej spolupráci, lízing lietadiel, zmena lietadla pri zachovaní čísla letu – teda „change of gauge“ či zabezpečovanie leteckej dopravy do viac než jedného bodu pri tom istom lete – teda „co-terminalisation“).

Na práva udelené leteckým dopravcom Spojeného kráľovstva sa vzťahuje zásada „reciprocity“, a teda sa v navrhovanom nariadení (článok 4) stanovuje mechanizmus, ktorým sa má zabezpečiť, aby práva leteckých dopravcov Únie v Spojenom kráľovstve zostali rovnocenné s právami udelenými leteckým dopravcom Spojeného kráľovstva podľa navrhovaného nariadenia. V opačnom prípade má Komisia právomoc prijímať prostredníctvom vykonávacích aktov potrebné opatrenia na nápravu situácie, napríklad obmedzením alebo zrušením prevádzkových oprávnení leteckých dopravcov Spojeného kráľovstva. Posúdenie miery rovnocennosti a prijatie nápravných opatrení zo strany Komisie nie je obmedzené na prísny formálny súlad medzi dvoma právnymi poriadkami, pretože medzi dotknutými trhmi existujú výrazné rozdiely a je potrebné vyhnúť sa automatickému kopírovaniu predpisov, ktoré by mohlo v konečnom dôsledku byť v protiklade so záujmami Únie.

Rovnako ako vo všetkých dohodách Únie o poskytovaní leteckých služieb sa aj v navrhovanom nariadení (hoci jeho účelom je dočasne zabezpečiť základnú prepojenosť) stanovuje flexibilný mechanizmus, ktorým sa leteckým dopravcom Únie majú zabezpečiť spravodlivé a rovnaké príležitosti v hospodárskej súťaži s leteckými dopravcami Spojeného kráľovstva od momentu, keď sa na Spojené kráľovstvo už nebude vzťahovať právo Únie. Predpokladom rovnakých podmienok je, aby Spojené kráľovstvo aj po vystúpení z EÚ naďalej v leteckej doprave uplatňovalo dostatočne vysoké štandardy, pokiaľ ide o: spravodlivú hospodársku súťaž vrátane regulovania kartelov, zneužívania dominantného postavenia a fúzií; zákaz neoprávnených štátnych subvencií; ochranu pracovníkov; ochranu životného prostredia; bezpečnostnú ochranu a bezpečnosť. Navyše sa musí zabezpečiť, aby leteckí dopravcovia Únie neboli ani de iure ani de facto v Spojenom kráľovstve znevýhodňovaní. Preto sa v navrhovanom nariadení (článok 5) Komisii zveruje úloha monitorovať podmienky hospodárskej súťaže medzi leteckými dopravcami Únie a Spojeného kráľovstva a udeľuje sa jej právomoc prijímať prostredníctvom vykonávacích aktov potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby boli dané podmienky v každom okamihu splnené.

Zaviedli sa postupy potrebné na to, aby členské štáty mohli overovať, či leteckí dopravcovia, lietadlá a posádky, ktoré letia a ich územia na základe tohto nariadenia, majú licenciu alebo overenie od Spojeného kráľovstva v súlade s medzinárodne uznávanými bezpečnostnými normami, či sú splnené všetky relevantné vnútroštátne právne predpisy a právne predpisy Únie a či udelené práva neboli prekročené (články 6 až 9).

Výslovne sa ustanovuje, že členské štáty nesmú rokovať o žiadnych dvojstranných dohodách o poskytovaní leteckých služieb so Spojeným kráľovstvom ani takéto dohody s ním uzatvárať v otázkach, ktoré spadajú do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, a nesmú leteckým dopravcom Spojeného kráľovstva v súvislosti s leteckou dopravou ani iným spôsobom udeliť žiadne iné práva než práva udelené v tomto nariadení (článok 3). Zodpovedné príslušné orgány však samozrejme budú môcť spolupracovať v rozsahu potrebnom na správne vykonávanie nariadenia (článok 10), aby dochádzalo k čo najmenšiemu možnému narušeniu riadenia leteckých služieb poskytovaných pod záštitou Spojeného kráľovstva po jeho vystúpení z EÚ.

Európska rada (článok 50) 13. decembra 2018 zopakovala svoju výzvu, aby sa na všetkých úrovniach zintenzívnila práca týkajúca sa pripravenosti na následky vystúpenia Spojeného kráľovstva z EÚ, pričom sa majú zohľadniť všetky možné výsledky rokovaní. Tento akt je súčasťou balíka opatrení, ktoré Komisia prijíma v reakcii na túto výzvu.