SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o úsilí členských štátov, ktoré v roku 2011 vynaložili na dosiahnutie udržateľnej rovnováhy medzi rybolovnou kapacitou a rybolovnými možnosťami /* COM/2013/085 final */





SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o úsilí členských štátov, ktoré v roku 2011 vynaložili na dosiahnutie udržateľnej rovnováhy medzi rybolovnou kapacitou a rybolovnými možnosťami 1. úvod a hlavné zistenia Členské štáty sú zodpovedné za stabilnú a trvalú rovnováhu medzi svojimi flotilami a rybolovnými možnosťami, ktoré im boli pridelené[1]. Udržateľné riadenie v oblasti rybného hospodárstva predpokladá ekonomicky životaschopné loďstvo, ktoré využíva prírodné zdroje pod úrovňou maximálneho udržateľného výnosu (maximum sustainable yields – MSY). Je to jedna z kľúčových zásad reformy spoločnej rybárskej politiky rybného hospodárstva, ktorú navrhla Európska komisia. Táto správa poskytuje prehľad rybárskych flotíl EÚ. Zakladá sa na informáciách, ktoré členské štáty zaslali vo svojich výročných správach 2011[2], informáciách v registri flotily EÚ[3] alebo na údajoch zozbieraných v rámci zberu údajov[4] (pozri prílohu 1). Tieto údaje vyhodnotil Vedecký, technický a hospodársky výbor pre rybárstvo (STECF)[5]. Najdôležitejším výsledkom je, že v nasledujúcich rokoch treba výrazne zlepšiť spôsob, akým členské štáty hodnotia rovnováhu a riadia svoje loďstvo. Keďže riadenie rybárstva sa čoraz viac zameriava na plnenie cieľov MSY, nestačí sa už spoliehať na stropy vyjadrené statickými parametrami. Na to, aby bola flotila EÚ hospodársky životaschopná a dokázala využívať celý biologický potenciál zdrojov, je potrebné riadiť ju na základe ukazovateľov hospodárskej životaschopnosti a širších ukazovateľov udržateľnosti. Rovnako je nevyhnutné zlepšiť hodnotenie populácií, ako aj zhromažďovanie a poskytovanie údajov, analýzy a metodiky. 2. Stropy kapacity … Každý členský štát musí zabezpečiť, aby jeho rybolovná kapacita vyjadrená v tonáži (GT) a vo výkone (kW) nikdy nebola vyššia ako nominálne úrovne stanovené v nariadení č. 1013/2010[6]. Zo súčasných údajov v registri flotily vyplýva, že všetky členské štáty s výnimkou Rumunska tieto nominálne hodnoty dodržali (pozri prílohu 2). Kapacita flotily Únie bola o 14,1 % pod úrovňou stropu tonáže a o 9,9 % po úrovňou stropu výkonu, pričom sa tieto hodnoty pohybovali v rozpätí od 2 % do 62 %[7]. V roku 2011 počet plavidiel klesol o 2 %, pričom tonáž sa znížila o 3,7 % a výkon o 3,1 %. Miera zníženia tonáže a výkonu bola v jednotlivých členských štátoch až na niektoré výnimky podobná (pozri prílohu 3). Na zabezpečenie presnosti údajov v registri rybárskej flotily sú členské štáty povinné systematicky osvedčovať nové motory, náhradné a technicky upravené motory s výkonom vyšším ako 120 kW (od roku 2012 v prípade plavidiel, na ktoré sa vzťahuje režim rybolovného úsilia, a od januára 2013 v prípade všetkých plavidiel). Členské štáty musia taktiež overovať údaje na základe plánov odberu vzoriek. Ak z informácií vyplýva, že je výkon motora vyšší než výkon uvedený v rybárskej licencii plavidla, členské štáty musia vykonať fyzickú kontrolu. Niekoľko členských štátov nedodržalo lehoty na meranie a monitorovanie. Niektoré členské štáty tieto monitorovacie povinnosti nedodržali vôbec. Len niekoľko členských štátov prijalo požadované plány odberu vzoriek na overovanie údajov. Jedenásť členských štátov prijalo plán odberu vzoriek na overovanie výkonu motora na konci novembra 2012, zatiaľ čo deväť členských štátov oznámilo prijatie tohto plánu v blízkej budúcnosti. Dva členské štáty tak doteraz neurobili. Komisia prikladá dodržiavaniu nariadenia o kontrole veľký význam. Ide o nevyhnutný predpoklad zabezpečenia rovnakých podmienok v rámci rybárstva EÚ. Európsky dvor audítorov uverejnil v roku 2011 osobitnú správu o riadení kapacity flotily v EÚ. Existujúce vymedzenia kapacity sa nepovažovali za spoľahlivé ukazovatele rybolovného potenciálu plavidiel[8]. Komisia si je vedomá toho, že okrem ťažkostí týkajúcich sa merania výkonu motora v praxi nie sú parametre ako GT a kW schopné odzrkadliť technický pokrok. Najpoužívanejším riadiacim nástrojom na zníženie kapacity bola likvidácia. Podľa odhadov Komisie sa v období rokov 2000 – 2015 na likvidáciu použije približne 1,3 miliardy EUR, a to z finančných prostriedkov EÚ (pozri prílohu 4). Počas analýzy podpory pri likvidácii dospel Európsky dvor audítorov k záveru, že systémy vyraďovania financované z verejných prostriedkov neboli dobre zacielené a chýbali im jasné kritériá spôsobilosti a výberu[9]. Dvor audítorov dospel k záveru, že likvidácia rybárskych plavidiel mala veľmi malý, resp. žiaden vplyv na cieľové populácie rýb. 3. ... a ukazovatele kapacity Vyjadrovanie kapacity flotíl z hľadiska výkonu motora a tonáže už ukázalo svoje obmedzenia. Dodržiavanie stropov týchto parametrov samo osebe nezaručuje, že sú rybárske flotily v rovnováhe so stavom zdrojov, od ktorých závisia. Na hodnotenie nerovnováhy je potrebná skôr analýza výkonnosti flotíl z hľadiska stavu zdrojov, od ktorých závisia, z hospodárskeho hľadiska a z hľadiska využívania plavidiel. Zdá sa, že táto analýza úplne alebo čiastočne chýba v mnohých správach o stave flotíl členských štátov. Využíva rybárska flotila zásoby vo väčšej miere, než je to udržateľné? Zarábajú plavidlá vo flotile v priemere dosť na to, aby dokázali pokryť aspoň krátkodobé náklady? Bude výnos z plavidiel v prípade potreby postačovať na výmenu lodí a motorov? Využívajú sa plavidlá v plnej miere alebo sú mnohé z nich často nečinné? Pomocou týchto ukazovateľov je možné odhaliť nerovnováhu na úrovni flotily. Táto sumarizuje úsilie členských štátov zamerané na nápravu problémov a preskúmanie aktuálnych informácií nad rámec informácií získaných zo správ členských štátov. Udržateľná a hospodársky životaschopná flotila: · využíva populácie udržateľným spôsobom z krátkodobého hľadiska a s cieľom udržať ich pod úrovňami maximálneho udržateľného výnosu (MSY); · je zisková z krátkodobého aj · dlhodobého hľadiska a · s prihliadnutím na sezónnu povahu mnohých odvetví rybárstva) sa v plnej miere využíva v obdobiach, keď za bežných okolností môžu byť plavidlá činné. Komisia požiadala Vedecký, technický a hospodársky výbor pre rybárstvo (STECF), aby preskúmal flotily EÚ na základe ukazovateľov, ktoré zodpovedajú už uvedeným otázkam. Vzhľadom na čas a zdroje sa výbor STECF zaoberal len 92 najdôležitejšími flotilami v 14 členských štátoch s najintenzívnejším rybárstvom, ktoré však predstavujú 72 % príjmov EÚ z vylodenia a zodpovedajú najdôležitejším rybolovným činnostiam v Európe. Výbor STECF použil podľa potreby hodnoty ukazovateľov vypočítané na základe správ členských štátov, údajov z rámca pre zber údajov (DCF) a z hodnotenia populácií rýb. Použité ukazovatele (úplný popis pozri v prílohe 5): Závislosť od populácií využívaných nad úrovňami MSY znamená, že priemerný výlov flotily presahoval úroveň udržateľnú z dlhodobého hľadiska. V kontexte cieľov reformy spoločnej rybárskej politiky sa udržiavanie výlovu pod úrovňami MSY považuje za štandard. Dosiahnutie finančnej rovnováhy znamená, že zisk flotily stačil na pokrytie krátkodobých výdavkov. Nízka hospodárska výkonnosť znamená, že zisk flotily z dlhodobého hľadiska nestačil na náhradu veľkých kapitálových položiek (plavidiel, motorov) v prípade ich opotrebovania. Dlhodobo pozorovaná záporná návratnosť fixných a hmotných aktív môže byť prejavom prekapitalizácie. Nedostatočné využitie znamená, že rybárske plavidlá boli síce činné, ale (s prihliadnutím na sezónnu povahu rybárstva), využili maximálne 70 % času, ktorý mali k dispozícii. Nečinné plavidlá označujú plavidlá, ktoré sa v priebehu roka vôbec nevyužívali. Tieto ukazovatele vychádzajú z priemerných hodnôt v rámci každého hodnoteného segmentu flotily. Napríklad hospodárska výkonnosť jednotlivých plavidiel sa v rámci segmentu odlišuje; plavidlá dosahujú v porovnaní s priemernými hodnotami lepšie či horšie výsledky. 4. Kapacita flotily jednotlivých členských štátov Tento prehľad stavu flotily jednotlivých členských štátov sa zakladá na správach členských štátov a výsledkoch preskúmania za obdobie rokov 2008 – 2011, ktoré vykonal výbor STECF, ak boli k dispozícii. Počet flotíl v Belgicku od roku 2003 výrazne klesol v dôsledku zníženia počtu existujúcich licencií a prerozdelenia rybolovných možností medzi zostávajúce plavidlá. Podrobné informácie na úrovni flotily neboli poskytnuté. Belgicko dospelo k záveru, že jeho flotily sú v rovnováhe s rybolovnými možnosťami. Z preskúmania výboru STECF vyplýva, že zisk flotily plavidiel s dĺžkou 18 – 24 m loviacich s vlečnými sieťami s rozperným rahnom v priemere nestačil na to, aby flotila mohla nahradiť svoje veľké kapitálové položky. Táto flotila, ako aj plavidlá s dĺžkou 24 – 40 m loviace s vlečnými sieťami s rozperným rahnom záviseli od populácií využívaných nad úrovňami MSY. Zo záverov správy zo strany Bulharska sa zdá, že populácie rýb a veľkosť flotily sú takmer v rovnováhe. Bulharsko plánuje podniknúť opatrenia na zníženie počtu nečinných plavidiel a v súčasnosti pokračuje v procese zmien legislatívneho rámca. V roku 2011 bolo viac ako 57 % všetkých plavidiel nečinných, pričom väčšinou išlo o plavidlá s dĺžkou do 12 m. Zdá sa, že všetky flotily plavidiel s dĺžkou 12 m vykazovali v období preskúmania slabé hospodárskej výsledky v dôsledku vyššej spotreby paliva a vysokým cenám pohonných hmôt, napriek tomu, že dosahovali finančnú rovnováhu. Plavidlá s dĺžkou do 18 m neboli využívané dostatočne, pretože sa na rybolov používali len počas 70 % maximálneho možného času rybolovu. Cyprus plánuje znížiť prekapitalizáciu vyradením približne 100 malých pobrežných plavidiel, pre ktorých činnosť neplatia žiadne obmedzenia. Počas predchádzajúcich desiatich rokov došlo k zvýšeniu počtu menších plavidiel, pre ktoré platia obmedzenia rybolovného úsilia, a došlo aj k zníženiu kapacity v GR a kW. Cyprus nahlásil nedostatočné využitie všetkých flotíl s výnimkou plavidiel s polyvalentným pasívnym výstrojom s dĺžkou 12 – 24 m, ako aj nízku alebo zápornú návratnosť investícií vo všetkých flotilách. Od roku 2003, po zavedení systému individuálnych prenosných kvót (ITQ), sa kapacita flotily v Dánsku podstatne znížila (plavidlá, GT a kW). Podľa Dánska je situácia pomerne stabilná a z dlhodobého hľadiska neexistuje významná fyzická nadmerná kapacita. Dánsko však zistilo nadmernú kapacitu vo flotile plavidiel loviacich s polyvalentným pasívnym výstrojom s dĺžkou 0 – 12 m a 12 – 24 m, ako aj vo flotilách menších plavidiel loviacich s vlečnými na lov pri dne a záťahovými sieťami s dĺžkou 0 – 12 m) a plavidiel loviacimi s dredžami s dĺžkou 12 – 24 m. Preskúmanie výboru STECF ukazuje, že všetky hodnotené dánske flotily vykonávali výlov populácií nad úrovňami MSY. V prípade troch flotíl zisk nestačil na to, aby mohli nahradiť svoje veľké kapitálové položky (polyvalentný pasívny výstroj s dĺžkou 10 – 12 m a 12 – 18 m, mobilný a pasívny výstroj s dĺžkou 12 – 18 m). Dve flotily (mobilný a pasívny výstroj s dĺžkou 18 – 24 m a vlečné siete na lov pri dne a záťahové siete s dĺžkou 18 – 24 m a ) vykázali nedostatočné využitie. Správa Nemecka sa nezakladá na existujúcich usmerneniach a ukazovateľov. Rovnováha sa skúmala výhradne kvalitatívne podľa flotily. Uvedeným cieľom Nemecka je udržanie dostatočnej celkovej kapacity, aby flotily mohli využívať svoje kvóty. V roku 2011 sa počet plavidiel znížil o 5,6 %, GT o 4,4 % a kW o 6,4 %. Žiadne vyradenie plavidiel z flotily nebolo financované z verejných zdrojov. Z preskúmania výboru STECF vyplynulo, že flotily plavidiel loviacich s pasívnym výstrojom s dĺžkou menej ako 10 m, vlečnými sieťami na lov pri dne s dĺžkou 12 – 18 m, 18 – 24 m a 24 – 40 m a vlečnými sieťai s rozperným rahnom s dĺžkou 24 – 40 m vykonávali výlov populácií nad úrovňami MSY (hoci z hospodárskeho hľadiska boli životaschopné). Plavidlá neboli dostatočne využívané a jedna veľká flotila s menšími plavidlami bola úplne nečinná (vrátane 458 nečinných plavidiel s dĺžkou menej ako 10 m). Estónsko uviedlo nadmernú kapacitu, a to najmä v prípade plavidiel loviacich s vlečnými sieťami s dĺžkou viac ako 12 m. V roku 2011 sa veľkosť flotily znížila o 7 plavidiel (odstránením 371 GT a 1056 kW). Z preskúmania výboru STECF vyplýva, že plavidlá loviace s pelagickými vlečnými sieťami s dĺžkou 24 – 40 m záviseli od populácií využívaných nad úrovňami MSY. Napriek tomu, že vykázali ekonomickú udržateľnosť, neboli dostatočne využívané. Grécko nepredložilo preskúmanie rovnováhy, nevyhodnotilo svoju politiku týkajúcu sa flotily, ani neposkytlo údaje z rámca pre zber údajov pre odvetvie rybárstva (DCF). Grécko nahlásilo náznaky nadmerného výlovu merlúz a kreviet v Egejskom mori, ale neposkytlo žiadne podrobnosti. V roku 2011 sa grécka flotila znížila o 488 plavidiel (GT o 3,6 % a kW o 4,0 %). Vypracovali sa plány riadenia vrátane udeľovania osobitných licencií pre plavidlá s vlečnými sieťami na lov pri dne a pre lov s vakovými sieťami (na sardinky a sardely). Z dôvodu chýbajúcich údajov (biologických, ekonomických a technických) nie je možné posúdiť rovnováhu gréckej flotily a jej zdrojov. Španielsko nahlásilo, že kapacita flotily do istej miery presahovala rybolovné možnosti a že flotila bola schopná vyloviť viac, než zodpovedá kvóte, ktorá jej bola pridelená. Španielsko sa aj naďalej usiluje o zníženie kapacity flotily, a to prostredníctvom pomoci z verejných zdrojov aj bez tejto pomoci. Počas roka 2011 znížilo tonáž o 4,6 % a výkon o 3,7%. V súvislosti s technickým ukazovateľom, Španielsko nahlásilo nedostatočné využívanie flotily v národných rybárskych zónach a v medzinárodných vodách. V rokoch 2008 až 2011 však zaznamenalo klesajúci trend. Poskytnuté informácie sa týkali len bežných príjmov a príjmov pokrývajúcich náklady flotily. Rozčlenené údaje o úlovkoch neboli poskytnuté. Vo vnútroštátnej správe Španielska sa uvádza, že všetky flotily sú ziskové. Do výpočtu príjmov boli zahrnuté aj dotácie vyplatené majiteľom lodí. Keďže niektoré údaje chýbali, nemožno porovnateľne a objektívne vyhodnotiť ich nadmerný rybolov a životaschopnosť z hospodárskeho hľadiska. Z príjmu vypočítaného výborom STECF (ktorý nezahŕňa príjmy z dotácií) vyplýva, že flotily loviace s mobilným a pasívnym výstrojom s dĺžkou do 10 m, vlečnými sieťami na lov pri morskom dne a záťahovými sieťami s dĺžkou 18 – 24 m a 24 – 40 m a háčikmi s dĺžkou 24 – 40 m a nad 40 m nedosahovali finančnú rovnováhu. Francúzsko poskytlo údaje o kontinentálnych plavidlách a uviedlo, že väčšina rybného hospodárstva je v rovnováhe. Biologické, technické a ekonomické ukazovatele neboli poskytnuté. V roku 2011 Francúzsko vyradilo z prevádzky 133 plavidiel, tonáž sa znížila o 7 653 a výkon o 20 408, a to prostredníctvom pomoci z verejných zdrojov. Konkrétne plány na vyradenie plavidiel z flotily viedli k vyradeniu takmer 60 plavidiel rôznych kategórií v rôznych „citlivých“ rybolovných oblastiach. Preskúmanie výboru STECF odhalilo celý rad rôznych situácií. Flotily s unášanými a osadenými sieťami s dĺžkou do 10 m, 10 – 12 m, 12 – 18 m, 18 – 24 m, 24 – 40 m záviseli od populácií využívaných nad úrovňami MSY, no zdá sa, že v období preskúmania boli ekonomicky udržateľné a vo finančnej rovnováhe. Flotily plavidiel loviacich s háčikmi s dĺžkou 24 – 40 m a s polyvalentným mobilným výstrojom s dĺžkou 24 – 40 taktiež záviseli od populácií využívaných nad úrovňami MSY. Z ukazovateľov vyplývajú slabé hospodárske výsledky počas analyzovaných rokov. Zdá sa, že aj flotily plavidiel loviacich s dredžami (12 – 18 m), s pelagickými vlečnými sieťami (12 – 18 m a nad 40 m), vlečnými sieťami na lov pri dne a záťahovými sieťami (18 – 24 m, 24 – 40 m a nad 40 m ) a s vakovými sieťami (nad 40 m) mali počas hodnoteného obdobia slabé hospodárske výsledky. Naopak flotily plavidiel loviacich s košmi a pascami s dĺžkou do 10 m, háčikmi s dĺžkou do 10 m, vlečnými sieťami na lov pri dne a záťahovými sieťami s dĺžkou 10 – 12 m, vlečnými sieťami na lov pri dne a záťahovými sieťami s dĺžkou 12 – 18 m boli ekonomicky udržateľné, avšak o stave zdrojov, od ktorých závisia, sa veľa nevie. Írsko uviedlo, že v niektorých flotilách môže pretrvávať nerovnováha, avšak neuviedlo konkrétne príklady. V oblasti dostupnosti údajov je potrebné dosiahnuť zlepšenie. Výbor STECF uvádza, že plavidlá loviace s pelagickými vlečnými sieťami s dĺžkou 24 – 40 m záviseli od populácií využívaných nad úrovňami MSY a ich zisk nebol dostatočný na to, aby mohli nahradiť svoje veľké kapitálové položky. Plavidlá loviace s pelagickými vlečnými sieťami s dĺžkou nad 40 m takisto záviseli od populácií využívaných nad úrovňami MSY, navyše neboli dostatočne využívané. Dosahovali však finančnú rovnováhu a zdali sa byť ekonomicky udržateľné. Zdá sa, že flotily plavidiel loviacich s dredžami s dĺžkou 10 – 12 m a vlečnými sieťami na lov pri dne a záťahovými sieťami s dĺžkou 18 – 24 m vykazujú hospodársku prekapitalizáciu. Flotily plavidiel loviacich s košmi a pascami s dĺžkou do 10 m sa zdajú byť ekonomicky udržateľné, ale o stave príslušných populácií sa veľa nevie. Taliansko zistilo nadmernú kapacitu plavidiel loviacich s vakovými sieťami a s vlečnými sieťami na lov pri dne s dĺžkou nad 24 m a plánuje rozsiahly program vyraďovacia. Z preskúmania výboru STECF vyplýva, že zisk flotíl plavidiel loviacich s vlečnými sieťami na lov pri dne s dĺžkou 24 – 40 m, záťahovými sieťami a vlečnými sieťami s rozperným rahnom s dĺžkou 24 – 40 m nebol dostatočný na to, aby mohli nahradiť svoje veľké kapitálové položky. Uvedená flotila vykazovala aj nízke využitie kapacity. Zdá sa, že flotily plavidiel loviacich s polyvalentným pasívnym výstrojom s dĺžkou 6 – 12 m, s dredžami a vlečnými sieťami na lov pri dne a záťahovými sieťami s dĺžkou 18 – 24 m a 12 – 18 m boli ekonomicky udržateľné. V prípade väčšiny flotíl sa nevie veľa o údajoch o biologickom stave zásob a preto nie je možné preskúmať mieru závislosti od populácií využívaných nad úrovňami MSY. Lotyšsko nahlásilo nadmernú kapacitu pre svoju flotilu plavidiel s vlečnými sieťami s dĺžkou 12 – 24 m a 24 – 40 m a plavidiel loviacich so sieťami s dĺžkou 24 – 40 metrov. Tonáž lotyšskej flotily sa znížila o 14 % a výkon o 14,3 %. Počas rokov 2011 až 2012 existoval v Lotyšsku program trvalej likvidácie plavidiel. Z preskúmania výboru STECF vyplýva, že plavidlá s pelagickými vlečnými sieťami s dĺžkou 24 – 40 m boli ekonomicky udržateľné, hoci záviseli od populácií, ktoré boli využívané mierne nad úrovňami MSY. Cieľom Litvy je udržať dostatočnú celkovú kapacitu, aby bola schopná využívať svoje kvóty. V roku 2011 sa počet plavidiel výrazne znížil (o 12 %), ale kapacita flotily v tonáži sa znížila iba minimálne (o 1,6%) a vo výkone motora takmer vôbec. Litva vo svojej správe nepoužila ukazovatele. Z preskúmania výboru STECF vyplýva, že flotily plavidiel loviacich s vlečnými sieťami na lov pri dne a záťahovými sieťami s dĺžkou 24 – 40 m nelovili nadmerne využívané populácie a boli ekonomicky udržateľné. Plavidlá však neboli dostatočne využívané. Malta nahlásila za roky 2009 a 2010 nadmernú kapacitu celej flotily. Zo správy za rok 2011 sa nedá vyvodiť záver, pretože v nej chýbajú hospodárske a sociálne údaje. Kapacita maltskej flotily sa značne znížila (GT o 32,8 % a kW o 9,2 %). Využívanie plavidiel predstavovalo menej ako 50 %. Holandsko uviedlo, že niektoré plavidlá loviace so sieťami na lov pri dne sa používajú len zriedkavo a že dostupnú kvótu by bolo by možné vyčerpať s menším počtom plavidiel. V prípade lovu pri dne je biologický ukazovateľ stále do istej miery nad cieľovou úrovňou, ale v rokoch roku 2008 až 2011 sa pohyboval správnym smerom. Vo flotilách s plavidlami s pelagickými navíjacími vlečnými sieťami na rybolov pelagických druhov v severovýchodnom Atlantiku je biologická situácia pomerne priaznivá, ale tlak rybolovu na cieľové zásoby populácie v západnej Afrike a v iných vzdialených rybolovných oblastiach je príliš vysoký. Z preskúmania výboru STECF vyplýva, že každá z piatich hodnotených flotíl s výnimkou flotily plavidiel loviacich s vlečnými sieťami s rozporným rahnom s dĺžkou 18 – 24 m závisela od populácií využívaných nad úrovňami MSY. Okrem toho sa flotily plavidiel loviacich s vlečnými sieťami na lov pri dne a so záťahovými sieťami využívali nedostatočne. Flotily plavidiel s pelagickými vlečnými sieťami vykazovali znaky hospodárskej prekapitalizácie. Poľsko dospelo k záveru, že jeho flotila nepotrebuje žiadne ďalšie znižovanie stavu flotíl. Rybolovná úmrtnosť bola v prípade sleďa strednej oblasti Baltského mora, loveného najmä s pelagickými vlečnými sieťami (24 – 40 m), príliš vysoká. V roku 2009 došlo k výraznému zlepšeniu hospodárskych ukazovateľov pre flotilu v Baltskom mori, s výnimkou plavidiel loviacich s lovnými šnúrami s dĺžkou 12 – 18 m a vlečnými sieťami na lov pri dne s dĺžkou 18 – 24 m. V roku 2011 dostali dve tretiny flotily plavidiel loviacich tresku v Baltskom mori pomoc na dočasné zastavenie rybolovných činností. Tieto plavidlá čoskoro začnú opäť loviť. Nečinných bolo až 13,8 % plavidiel, čo z hľadiska tonáže predstavuje 16 %. Portugalsko dospelo k záveru, že jeho flotily sú v rovnováhe s rybolovnými možnosťami. Celková kapacita portugalskej kontinentálnej flotily sa v roku 2011 v podstate nezmenila (zníženie o 1 %). Veľkú časť úlovkov tvorili nevyhodnotené populácie rýb. Napriek tomu z ukazovateľov vypočítaných výborom STECF vyplýva, že flotily záviseli od populácií využívaných nad úrovňami MSY. Z preskúmania výboru STECF vyplýva, že flotily plavidiel loviacich s mobilným a pasívnym výstrojom s dĺžkou 0 – 10 m a s háčikmi s dĺžkou 24 – 40 m vykázali z dlhodobého hľadiska slabé hospodárske výsledky. Plavidlá loviace s polyvalentným pasívnym výstrojom s dĺžkou 0 – 10 m, s unášanými a osadenými sieťami s dĺžkou 12 – 18 m, s košmi a pascami s dĺžkou 12 – 18 a s vakovými sieťami s dĺžkou 18 – 24 a 24 – 40 m neboli dostatočne využité.Flotily plavidiel loviacich používajúce s polyvalentným mobilným a pasívnym výstrojom, vlečnými sieťami na lov pri morskom dne a záťahovými sieťami a háčikmi s dĺžkou 24 – 40 m boli ekonomicky udržateľné, ale nebolo k dispozícii hodnotenie biologickej udržateľnosti. Rumunsko nepredložilo správu za rok 2011. K dispozícii neboli žiadne rumunské údaje z rámca pre zber údajov. Slovinsko nahlásilo nadmernú kapacitu väčšiny svojich flotíl. Slovinsko plánuje v prvej polovici roku 2012 využiť verejnú pomoc na likvidáciu plavidiel a prispôsobenie rybárskeho úsilia viacerých flotíl. Charakteristickým znakom flotily bolo značné nedostatočné využitie, pričom až 55 % plavidiel bolo nečinných vrátane príležitostného rybolovu druhov migrujúcich rýb. O biologickej situácii populácií sa toho veľa nevie a hodnotenia nie sú k dispozícii. Fínsko vo svojej správe neuplatnilo usmernenia a ani do hodnotenia kapacity vo vzťahu k rybolovným možnostiam nezahrnulo žiadne iné ukazovatele. Fínsko uviedlo, že jeho flotila je v prijateľnej rovnováhe s rybolovnými možnosťami. V porovnaní s rokom 2010 sa v roku 2011 úsilie flotily zvýšilo o 12,2 %, najmä v oblasti rybolovu pelagických druhov. Zo 75 plavidiel na voľnom mori bolo 28 % v priebehu roka 2011 nečinných. Švédsko nahlásilo že niekoľko flotíl stále vykazuje nadmernú kapacitu a preto sa pokúša riešiť tento problém vyradením plavidiel z prevádzky. Dve schémy sa zamerali na plavidlá s vlečnými sieťami na rybolov tresky. Celkovo sa flotila zmenšila o 26 % GT a 19 % kW. Z preskúmania výboru STECF vyplýva, že mnoho hodnotených flotíl záviselo od populácií využívaných nad úrovňami MSY. Okrem toho zisk flotíl plavidiel loviacich s pasívnym výstrojom s dĺžkou 10 – 12 m, vlečnými sieťami na lov pri dne a záťahovými sieťami s dĺžkou 24 – 40 m nebol dostatočný na to, aby mohli nahradiť veľké kapitálové položky. Niektoré sektory vykazovali nedostatočné využitie plavidiel. Spojené kráľovstvo zastáva názor, že mnohé flotily fungujú udržateľným spôsobom, pretože pri rybolove sa dodržiava bezpečnostná miera rybolovnej úmrtnosti, avšak v niektorých oblastiach existuje nevyváženosť (napr. v prípade populácií na ktoré sa vzťahuje režim obnovy). Od októbra 2010 došlo vďaka možnosti tzv. „licence parking“ (využívanie viacerých licencií jedným plavidlom) k reštrukturalizácii flotily. Spojené kráľovstvo nahlásilo dosiahnuté zníženie kapacity, ale neposkytlo plány ďalších úprav. Z preskúmania výboru STECF vyplýva, že mnoho flotíl záviselo od populácií využívaných nad úrovňami MSY. Pre flotily plavidiel loviacich s košmi a pascami s dĺžkou do 10 m, vlečnými sieťami na lov pri dne a záťahovými sieťami s dĺžkou 12 – 18 m, 18 – 24 m a nad 40 m nie sú k dispozícii žiadne údaje o závislosti od zdrojov, ale tieto flotily boli ekonomicky udržateľné. 5. Záver Toto preskúmanie úsilia členských štátov o dosiahnutie rovnováhy medzi kapacitou flotily a rybolovnými zdrojmi potvrdzuje, že kapacita európskych rybárskych flotíl je ešte stále príliš vysoká. Napriek tomu, že v poslednom desaťročí došlo k zmenšeniu mnohých európskych rybárskych flotíl , veľa plavidiel v mnohých členských štátoch nedosahovalo finančnú rovnováhu a bolo nedostatočne využitých. Zisk mnohých plavidiel bol príliš nízky na to, aby mohli uskutočniť potrebné investície, napríklad na modernizáciu plavidiel a výstroja. V rámci preskúmaného obdobia bolo až príliš veľa flotíl závislých od nadmerne lovených populácií vzhľadom na maximálny udržateľný výnos, ktorého dodržiavanie predstavuje jeden z hlavných cieľov zreformovanej SRP. Súčasnou politikou riadenia flotily sa nepodarilo uviesť do rovnováhy flotily a zdroje, ktoré využívajú. Nestačí sa spoliehať na dodržiavanie národných stropov kapacity (vyjadrených vo veľkosti plavidla [GT] a vo výkone [kW]). Zabezpečenie rovnováhy medzi kapacitou flotily a zdrojmi rýb je jedným z kľúčových bodov reformy spoločnej rybárskej politiky. Primárnu zodpovednosť za riadenie flotily nesú členské štáty. Možné následky prekapitalizácie flotíl a pokračujúca závislosť od populácií, ktoré boli využívané nad úrovňami maximálneho udržateľného výnosu sú dôkazom toho, že v rámci zreformovanej SRP potrebujeme lepšie nástroje riadenia flotily. To si však vyžaduje, aby členské štáty riadili svoje flotily spôsobom, tak, aby využívali populácie rýb pod úrovňami maximálneho udržateľného výnosu a aby boli ekonomicky udržateľné. Príloha 1: Kvalita informácií 1. Kvalitatívne a opisné informácie V nasledujúcej tabuľke znak X označuje problematické oblasti, ku ktorým členské štáty vo vnútroštátnych správach neposkytli žiadne informácie alebo ich poskytli len čiastočne. || Prepojenie medzi flotilami a rybolovnými činnosťami || Vývoj flotily || Uvedenie schém na zníženie rybolov. úsilia || Vplyv schém na zníženie rybolov. úsilia || Hodnotenie systému riadenia flotily || Plány na zlepšenie systému riadenia flotily || Vyhlásenie o dodržiavaní systému vstupu/výstupu || Zmeny v administratívn. postupoch || Hodnotenie rovnováhy BE || || || X || X || || || || || BG || X || || || X || || X || || X || CY || || || || || || || || || DE || || || X || X || X || X || || || X DK || || || || || || || || || EE || || || X || X || X || || || X || X EL || || || || || X || X || || X || X ES || || || || || || || || || FI || X || || || || || X || || X || X FR || X || X || X || || X || || X || || X IE || || || || || X || X || || || IT || || || || || || || || || LT || X || || || || X || X || X || || X LV || || || || X || || X || || || X MT || X || X || || || X || || || X || NL || || || X || || || X || || X || X PO || || || || || X || || || || PT || || || || X || || || || || RO || X || X || X || X || X || X || X || X || X SI || X || || || || || X || || || X SE || || || || X || || X || X || || UK || X || X || || || X || X || || || X Zdroj: Tabuľka 5.3 správy SRP–12–18 preskúmanie národných správ o úsilí členských štátov dosiahnuť rovnováhu medzi kapacitou flotily a rybolovnými možnosťami. 2. Kvantitatívne informácie Hodnotenie závislosti flotily od populácií využívaných nad úrovňami MSY spočíva v dostupnosti kvantitatívneho hodnotenia populácií rýb. Tieto hodnotenia sú k dispozícii pre väčšinu populácií v Baltskom a Severnom mori, ale pokiaľ ide o Keltské more, nie sú úplné. Mnohé flotily v Stredozemnom mori lovia populácie, ktorých stav nie je známy, ale stav informácií v tejto oblasti sa rýchlo zlepšuje. Hoci niektoré členské štáty poskytli informácie o miere výlovu, nie je z nich možné vyvodiť závery o udržateľnosti. Väčšina správ členských štátov sa nezaoberá otázkami rovnováhy na úrovni rybárskych flotíl v zmysle DCF, čo komplikuje kvantitatívne vyhodnotenie rovnováhy, pretože dostupné údaje nezodpovedajú flotilám, ktoré sú predmetom hodnotenia. Okrem toho je potrebné, aby členské štáty poskytli údaje o úlovkoch a hodnote úlovkov každej flotily. Nie všetky členské štáty poskytli tieto informácie napriek tomu, že podľa DCF je ich predkladanie povinné. Informácie o návratnosti fixných hmotných aktív (ROFTA) v prípade niektorých členských štátov chýbali alebo boli neúplné. Informácie o počte nečinných plavidiel na dĺžkovú triedu (bez ohľadu na cieľové druhy alebo typ výstroja) bolo v prípade väčšiny členských štátov možné prevziať z DCF.. Kvalita tohto zdroja údajov je však v niektorých prípadoch otázna. Väčšina členských štátov poskytla vo svojich národných správach hodnoty technického ukazovateľa (priemerný počet dní, ktoré plavidlo strávilo na mori, vydelený maximálnym počtom dní, ktoré má flotila k dispozícii), ale tieto informácie neboli úplné. Sedem členských štátov vo svojich národných správach technické hodnoty ukazovateľa neuviedlo. Príloha 2: Tabuľka 2.1: Dodržiavanie stropu pre vstup/výstup, 31. 12. 2011 (okrem najvzdialenejších regiónov) N.B.: Údaje získané z registra flotily Únie založené na prehľade z 1. 9. 2012 (Rumunsko: prehľad z 1.3. 2012) Príloha 3: Tabuľka 3.1. Vývoj flotily v členských štátoch (plavidlá, tonáž a výkon motora) počas roka 2011 (okrem najvzdialenejších regiónov) N.B.: Údaje získané z registra flotily Únie založené na prehľade z 1. 9. 2012 (Rumunsko: prehľad z 1. 3. 2012) Príloha 4 Tabuľka 4.1. Záväzky ERF týkajúce sa trvalého ukončenia rybárskych činností (2007 – 31.7. 2012) Zdroj: Údaje ČŠ vychádzajúce z formálnej žiadosti od GR MARE (august2012) o predloženie súhrnných údajov o ERF za obdobie od 1.1. 2007 do 31.7. 2012) %s: Percentuálny podiel záväzkov ERF pri likvidácii NS: Počet operácií likvidácie (plavidlá) R%: Percentuálny podiel záväzku ERF o preradení plavidiel NR: Počet preradení (plavidlá) %S + % R: Celkový podiel (likvidácia + preradenie) Príloha 5: Ukazovatele, ktoré používa výbor STECF „Ukazovateľ udržateľnej miery výlovu“ predstavuje priemernú mieru rybolovnej úmrtnosti zaznamenanú v populáciách rýb, ktoré využívajú jednotlivé flotily, pričom pri výpočte priemernej hodnoty sa jednotlivé populácie vážia podľa svojho hospodárskeho významu v rámci úlovku. Ak sa tento ukazovateľ rovná 1, populácie rýb sa priemerne využívajú na úrovni maximálneho udržateľného výnosu. Ak je ukazovateľ vyšší ako 1, flotila v priemere závisí od nadmerne využívaných populácií a naopak. Toto opatrenie neberie do úvahy skutočnosť, že v rámci zmiešaného úlovku sa môžu vyskytnúť populácie, ktoré sú viac či menej nadmerne využívané alebo úplne vyčerpané, a takisto neprihliada na rozsah vplyvu ostatných flotíl na využívanie zdrojov. Používajú sa dva „ukazovatele ekonomickej udržateľnosti“. Návratnosť fixných hmotných aktív (ROFTA) (ekvivalent návratnosti investícií) predstavuje meradlo dobrého hospodárskeho stavu z dlhodobého hľadiska. Meria čistý zisk vydelený hodnotou kapitálových investícií. Ak je táto hodnota vyššia ako bezrizikový úrok dostupný inde (v nominálnej hodnote 2 %), ide o flotilu v dobrom hospodárskom stave, ktoráje v prípade potreby je schopná nahradiť veľké kapitálové položky. Ak je ROFTA nižšia ako 2 %, znamená to, že takéto investície nie sú z finančného hľadiska výnosné, pretože je možné získať väčšie zisky investovaním do iných činností. Pomer „bežné príjmy/príjmy pokrývajúce náklady“ (CR/BER) predstavuje mieru krátkodobej životaschopnosti. Ak je ROFTA nižšia ako 1 %, plavidlá nedokážu pokryť svoje prevádzkové náklady a po vyčerpaní hotovosti budú musieť zastaviť svoje rybolovné činnosti. Ak je táto hodnota je vyššia ako 1 %, plavidlá sú schopné pokryť svoje prevádzkové náklady, čo však neznamená, že vytvárajú príjem, ktorý stačí na náhradu veľkých kapitálových položiek. Na posúdenie toho, či sa plavidlá „využívajú v plnej miere“ sa uplatňujú dve opatrenia. „Technický ukazovateľ“ sa definuje ako priemerný čas, ktoré plavidlo strávi na mori, vydelený maximálnym prípustným trvaním príslušnej rybolovnej činnosti. V prípade, že všetky plavidlá lovia čo možno najviac (aj v prípade krátkej rybolovnej sezóny), má tento ukazovateľ hodnotu 1. Hodnota menšia ako 1 naznačuje, že segmenty flotily lovia menej, než by mohli. Prahová hodnota 70 % sa obvykle chápe ako znak významného nedostatočného využívania. Niektoré plavidlá sa však nesmú používať počas celého roka a preto sú „nečinné“. Ak je vo flotile mnoho nečinných plavidiel, vyplýva to z toho, že flotila nie je v rovnováhe so zdrojmi. [1] Článok 11 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002. [2] Ako ich k tomu zaväzuje článok 14 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002. [3] Podľa článku 15 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 a článku 11 nariadenia Komisie (EÚ) č. 1013/2010, ktoré stanovuje vykonávacie pravidlá pre politiku flotily Únie, ako je definované v kapitole III nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002. [4] V súlade s nariadením Rady (ES) č. 199/2008 o vytvorení rámca Spoločenstva pre zber, správu a využívanie údajov v odvetví rybného hospodárstva a pre podporu vedeckého poradenstva súvisiaceho so spoločnou politikou v oblasti rybného hospodárstva. [5] Preskúmanie vnútroštátnych správ o úsilí členských štátov o dosiahnutie rovnováhy medzi kapacitou flotily a rybolovnými možnosťami (stecf-12-18). V tlači 2012, JRC vedecké správy a správy o politike. [6] Článok 7 a 8 nariadenia Komisie 1013/2010 z 10. novembra 2010. [7] S výnimkou Rumunska. [8] Osobitná správa EDA č. 12/2011 „Prispeli opatrenia EÚ k prispôsobeniu kapacity rybárskych flotíl dostupným rybolovným možnostiam?“ – odsek 21 správy. [9] Osobitná správa EDA č. 12/2011 „Prispeli opatrenia EÚ k prispôsobeniu kapacity rybárskych flotíl dostupným rybolovným možnostiam?“ – odsek 76 správy.