Keďže nedošlo k harmonizácii na úrovni EÚ, vnútroštátne systémy sa výrazne líšia, pokiaľ ide o kriminalizáciu porušovania práva EÚ v oblasti reštriktívnych opatrení Únie. Porušenie reštriktívnych opatrení Únie je výlučne trestným činom v 12 členských štátoch. V 13 členských štátoch môže porušenie týchto opatrení predstavovať priestupok alebo trestný čin. Kritériá, podľa ktorých konanie patrí do jednej alebo druhej kategórie opatrení, zvyčajne súvisia s jeho závažnosťou (závažný charakter), ktorá sa určuje z kvalitatívneho (úmysel, hrubá nedbanlivosť) alebo z kvantitatívneho (škoda) hľadiska, no v jednotlivých členských štátoch sa líšia. V dvoch členských štátoch môže konkrétny delikt porušenia reštriktívnych opatrení Únie v súčasnosti viesť len k správnym sankciám.

Pravidlá týkajúce sa opatrení na vyhľadávanie a identifikáciu, zaistenie, správu a konfiškáciu sa po prijatí tohto návrhu smernice týkajúcej sa aproximácie vymedzenia a sankcií v súvislosti s porušením reštriktívnych opatrení Únie stanú uplatniteľnými na majetok súvisiaci s porušením reštriktívnych opatrení Únie. Príjmy pochádzajúce z porušenia reštriktívnych opatrení Únie, napríklad v prípadoch, keď by fyzické osoby a spoločnosti sprístupnili finančné prostriedky osobám/subjektom, na ktoré sa vzťahujú cielené finančné sankcie (t. j. zmrazenie aktív), by sa v konečnom dôsledku mohli stať predmetom opatrení na konfiškáciu. Predmetom konfiškácie by sa zároveň mohli stať aj nástroje použité na porušenie reštriktívnych opatrení.

Napriek pozitívnemu vývoju v niektorých členských štátoch sa zdá, že len v niekoľkých z nich prebiehajú súdne konania týkajúce sa porušenia reštriktívnych opatrení Únie. Môže to slúžiť ako náznak toho, že v mnohých členských štátoch sa kladie nedostatočný dôraz na vyšetrovanie a trestné stíhanie porušovania reštriktívnych opatrení Únie. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že Europol a Eurojust vytvorili viaceré činnosti na ďalšiu podporu policajných a justičných orgánov, ktoré vyšetrujú a trestne stíhajú porušovanie reštriktívnych opatrení Únie. Vykonávajú krížovú kontrolu zoznamu fyzických osôb a spoločností určených EÚ vo svojich databázach. Europol takisto začal tzv. operáciu Oscar na podporu finančného vyšetrovania členských štátov, ktorá sa zameriava na majetok pochádzajúci z trestnej činnosti vo vlastníctve fyzických a právnických osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia Únie. Vyšetrovanie trestných činov a trestné stíhanie zároveň často vychádzajú z odhaľovania prípadov porušenia reštriktívnych opatrení Únie správnymi orgánmi a ich postupovania orgánom presadzovania práva. Ak k takémuto postupovaniu nedochádza, naznačuje to, že vo vnútroštátnych reťazcoch presadzovania práva takáto operačná spolupráca chýba.

Komisia vo svojom oznámení s názvom Európsky hospodársky a finančný systém: podpora otvorenosti, sily a odolnosti z roku 2021 navyše poznamenáva, že vykonávanie reštriktívnych opatrení Únie nie je v celej EÚ také jednotné, ako by malo byť. Týmto dochádza k narušeniam na jednotnom trhu, keďže spoločnosti z EÚ vrátane dcérskych spoločností zahraničných spoločností v EÚ môžu nájsť spôsob, ako reštriktívne opatrenia obchádzať. To takisto vytvára neistotu medzi hospodárskymi subjektmi. Nejednotné presadzovanie oslabuje účinnosť reštriktívnych opatrení Únie a schopnosť EÚ vystupovať jednotne. V stratégii sa okrem iných iniciatív vyzýva na ďalšiu koordináciu medzi Komisiou a členskými štátmi s cieľom zabezpečiť, aby boli vnútroštátne sankcie za porušenie reštriktívnych opatrení Únie účinné, primerané a odrádzajúce.

Stanovením minimálnych pravidiel týkajúcich sa trestnoprávneho vymedzenia porušenia reštriktívnych opatrení a sankcií zaň na základe článku 83 ods. 1 ZFEÚ by sa posilnilo presadzovanie reštriktívnych opatrení v členských štátoch, čím by sa doplnili opatrenia prijaté v súlade s článkom 29 ZEÚ a článkom 215 ZFEÚ. Ustanovenie o sankciách v nariadeniach č. 833/2014 a č. 269/2014 sa posilnilo v rámci šiesteho balíka reštriktívnych opatrení v reakcii na útočnú vojnu Ruska proti Ukrajine. Zmenenými ustanoveniami sa členským štátom ukladá povinnosť stanoviť pravidlá týkajúce sa sankcií vrátane trestných sankcií, ktoré možno uplatniť pri porušení týchto nariadení, a prijať všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie ich vykonávania. Sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce. Členské štáty takisto musia stanoviť vhodné opatrenia na konfiškáciu príjmov pochádzajúcich z takýchto porušení.

Pri transpozícii tejto smernice do vnútroštátneho práva sa budú musieť rešpektovať základné práva. Členské štáty by mali predovšetkým zabezpečiť, aby sa pri ukladaní trestných a správnych sankcií dodržiavali zásady charty vrátane práva nevypovedať vo vlastný neprospech, práva odoprieť výpoveď a zákazu stíhania alebo potrestania v trestnom konaní dvakrát za ten istý trestný čin. Členské štáty by mali takisto zabezpečiť, aby sa dodržiavali procesné práva podozrivých alebo obvinených osôb v trestnom konaní. V tejto súvislosti sa povinnosti podľa tejto smernice uplatňujú bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov podľa práva EÚ o procesných právach v trestnom konaní. Táto smernica sa napokon bude musieť transponovať bez toho, aby boli dotknuté uplatniteľné pravidlá týkajúce sa podávania správ, dôvernosti a služobného tajomstva.

Komisia takisto uskutočnila konzultácie s expertnou skupinou pre politiku EÚ v oblasti trestného práva, a to 13. mája a 16. septembra 2022. Skupina myšlienku harmonizácie vymedzenia pojmov a sankcií na úrovni EÚ vo všeobecnosti privítala a poskytla osobitné príspevky v súvislosti s trestnými činmi, so sankciami, s normami právomoci a cezhraničnou spoluprácou.

V diskusiách v rámci osobitnej skupiny Freeze and Seize o výmene najlepších postupov týkajúcich sa vyšetrovania trestných činov a konfiškácie sa okrem toho preukázal význam aktívneho prístupu a koordinácie orgánov zodpovedných za vykonávanie reštriktívnych opatrení Únie. Finančné spravodajské jednotky, orgány presadzovania práva a colné orgány spolu s medzinárodnými partnermi, občianskou spoločnosťou a investigatívnymi novinármi by mali spolupracovať a vymieňať si informácie s cieľom získať stopy, ktoré orgánom presadzovania práva umožnia začať vyšetrovanie.

Komisia začiatkom marca 2022 v nadväznosti na ruskú vojenskú agresiu voči Ukrajine zriadila osobitnú skupinu pod názvom Freeze and Seize (Zmraziť a zaistiť). Jej cieľom je zabezpečiť koordináciu medzi členskými štátmi pri presadzovaní reštriktívnych opatrení Únie týkajúcich sa ruských a bieloruských fyzických osôb a spoločností uvedených v zozname, ako aj preskúmať vzájomné pôsobenie medzi reštriktívnymi opatreniami Únie a trestnoprávnymi opatreniami. Tieto výmeny názorov zahŕňali stretnutia s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi pre vykonávanie reštriktívnych opatrení, s Europolom, Eurojustom a so sieťou pre vyšetrovanie genocídy (hostiteľskou štruktúrou sekretariátu tejto siete je Eurojust).

Uskutočnili sa cielené konzultácie s členskými štátmi v rámci pracovnej skupiny pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (COPEN) (8. septembra 2022), s Europolom (5. septembra) a Eurojustom (13. septembra). GR JUST takisto usporiadalo podrobnú diskusiu s členmi svojej expertnej skupiny pre politiku EÚ v oblasti trestného práva (16. septembra). Tieto konzultácie vychádzali zo špecializovaného dotazníka Komisie, v ktorom sa kládli otázky spojené s trestnými činmi, so sankciami, s normami právomoci a s ustanoveniami týkajúcimi sa cezhraničnej spolupráce, ktoré by sa mali začleniť do budúcej smernice.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

V súlade so zásadou proporcionality podľa článku 5 ZEÚ táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie jej cieľa. Aproximácia vymedzenia trestných činov a druhov a úrovní trestných sankcií sa obmedzuje na to, čo je nevyhnutné na účinné riešenie porušovania reštriktívnych opatrení Únie v členských štátoch. Opatrenia týkajúce sa používania nástrojov vyšetrovania a výmeny informácií sú zahrnuté len v rozsahu potrebnom na účinné fungovanie navrhovaného trestnoprávneho rámca.

Navyše sa z kriminalizácie vylučujú činnosti, ktoré sa týkajú poskytovania tovaru a služieb každodenného použitia, ako sú potraviny a výrobky a služby v oblasti zdravotnej starostlivosti, na účely osobného použitia určenými fyzickými osobami alebo drobnej hotovosti, ak je to jasne obmedzené na uspokojovanie základných ľudských potrieb týchto osôb a ich závislých rodinných príslušníkov. Neoznámenie takýchto činností sa takisto nekriminalizuje. Okrem toho sa z kriminalizácie vylučuje poskytovanie humanitárnej pomoci osobám v núdzi. Takáto humanitárna pomoc sa musí poskytovať striktne v súlade s medzinárodným humanitárnym právom a môže pozostávať najmä z potravín a výživy, útočiska, zdravotnej starostlivosti, vody a sanitácie. Ďalej by členské štáty pri vykonávaní tejto smernice mali zohľadniť, že medzinárodné humanitárne právo, právo ozbrojených konfliktov, vyžaduje, aby reštriktívne opatrenia nebránili poskytovaniu humanitárnej pomoci v súlade so zásadami nestrannosti, ľudskosti, neutrality a nezávislosti.

V článku 11 sa stanovujú pravidlá týkajúce sa právomoci s cieľom zabezpečiť, aby členské štáty určili právomoc v prípade trestných činov, na ktoré sa vzťahuje návrh. Do právomoci členských štátov by mali patriť trestné činy spáchané právnickými osobami usadenými na ich území, ako aj trestné činy spáchané v prospech právnickej osoby v súvislosti s akoukoľvek podnikateľskou činnosťou, ktorá sa úplne alebo čiastočne vykonáva v EÚ. Sieť pre vyšetrovanie genocídy v správe z roku 2021 konkrétne uvádza viaceré relevantné prípady spoločností usadených v členskom štáte, ktoré porušovali reštriktívne opatrenia v krajinách mimo EÚ. Stanovenie právomoci nad právnickými osobami v súvislosti s akoukoľvek podnikateľskou činnosťou, ktorá sa úplne alebo čiastočne vykonáva v EÚ, je navyše mimoriadne dôležité v záujme boja proti porušovaniu reštriktívnych opatrení Únie. To členským štátom umožní trestne stíhať porušenie prepojené s EÚ, ku ktorému dôjde v krajinách mimo EÚ a/alebo ktorého sa dopustia osoby z krajín mimo EÚ, napr. v prípade vývozu z EÚ na miesto určenia, na ktoré sa zameriavajú reštriktívne opatrenia, alebo koncovému používateľovi, na ktorého sa zameriavajú reštriktívne opatrenia, alebo v prípade prevodu aktív z EÚ osobe uvedenej v zozname.

V článku 9 sa stanovuje poľahčujúca okolnosť, ktorá sa má zvážiť pri uplatňovaní sankcií za trestný čin uvedený v článkoch 3 a 4. Išlo by o prípady, keď páchateľ poskytne správnym alebo justičným orgánom informácie, ktoré by nemohli získať iným spôsobom, a tým im pomôže: i) identifikovať alebo postaviť pred súd ostatných páchateľov a/alebo ii) nájsť dôkazy.

V tomto článku sa okrem toho stanovuje, že členské štáty by mali prijať potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby boli právnické osoby, ktorým plynú výhody zo spáchania trestných činov inými osobami v rozpore s reštriktívnymi opatreniami Únie, postihnuteľné pokutami, ktorých horná hranica by nemala byť nižšia ako 5 % celkového celosvetového obratu právnickej osoby v obchodnom roku predchádzajúcom rozhodnutiu o uložení pokuty. Zodpovednosť právnických osôb nevylučuje možnosť trestného konania proti fyzickým osobám, ktoré sú páchateľmi trestných činov vymedzených v článkoch 3 a 4.

V článku 6 sa uvádzajú povinnosti zamerané na zabezpečenie zodpovednosti právnických osôb za trestné činy uvedené v článkoch 3 a 4, ak boli takéto trestné činy spáchané v ich prospech. V tomto článku sa takisto stanovuje, že členské štáty by mali zabezpečiť, aby sa voči právnickým osobám mohla vyvodiť zodpovednosť za nedostatočný dohľad a kontrolu, ktoré umožnili spáchanie trestného činu uvedeného v článkoch 3 a 4 v prospech právnickej osoby. Okrem toho by zodpovednosť právnickej osoby nemala vylučovať trestné konanie proti fyzickým osobám.

V článku 5 sa stanovujú minimálne normy na zabezpečenie toho, aby boli trestné činy uvedené v článkoch 3 a 4 postihnuteľné účinnými, primeranými a odrádzajúcimi trestnými sankciami. V návrhu sa vyžaduje, aby členské štáty zaviedli osobitné úrovne a druhy sankcií za trestné činy súvisiace s porušením reštriktívnych opatrení Únie. Navrhovaná kategorizácia odráža závažnosť trestných činov. Stanovuje sa peňažná hranica 100 000 EUR ako spôsob odlíšenia závažnejších trestných činov, ktoré by mali byť postihnuteľné trestom odňatia slobody s hornou hranicou trestnej sadzby najmenej päť rokov. Ako už bolo uvedené, v 14 členských štátoch v súčasnosti dosahuje horná hranica trestnej sadzby trestu odňatia slobody dva až päť rokov. V ôsmich členských štátoch môže horná hranica trestnej sadzby trestu dosiahnuť osem až dvanásť rokov. V trestnom konaní proti fyzickým osobám by mali byť k dispozícii aj ďalšie sankcie alebo opatrenia. Mali by zahŕňať pokuty.

V týchto článkoch sa uvádzajú ďalšie ustanovenia o transpozícii členskými štátmi, podávaní správ členskými štátmi, hodnotení a podávaní správ Komisiou, nadobudnutí účinnosti a adresátoch smernice. Vzhľadom na naliehavú potrebu vyvodiť zodpovednosť voči fyzickým a právnickým osobám, ktoré sa podieľajú na porušovaní reštriktívnych opatrení Únie, by mali členské štáty uviesť zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do účinnosti do šiestich mesiacov od nadobudnutia účinnosti tejto smernice.

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1)S cieľom zabezpečiť účinné uplatňovanie reštriktívnych opatrení Únie a celistvosť vnútorného trhu v Únii a dosiahnuť vysokú úroveň bezpečnosti v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti je potrebné stanoviť minimálne pravidlá týkajúce sa vymedzenia trestných činov a sankcií v súvislosti s porušením týchto reštriktívnych opatrení Únie.

(2)Reštriktívne opatrenia Únie, ako sú opatrenia týkajúce sa zmrazenia finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov, zákaz sprístupňovania finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov a zákaz vstupu na územie členského štátu alebo tranzitu cez toto územie, ako aj sektorové hospodárske opatrenia a zbrojné embargá, sú základným nástrojom na presadzovanie cieľov spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky, ako sa stanovujú v článku 21 Zmluvy o Európskej únii (ďalej len „ZEÚ“). K týmto cieľom patrí ochrana hodnôt, bezpečnosti, nezávislosti a celistvosti Únie, upevňovanie a podpora demokracie, právneho štátu, ľudských práv a zásad medzinárodného práva, ako aj zachovávanie medzinárodného mieru, predchádzanie konfliktom a posilňovanie medzinárodnej bezpečnosti v súlade s cieľmi a so zásadami Charty Organizácie Spojených národov.

(3)S cieľom zabezpečiť účinné uplatňovanie reštriktívnych opatrení Únie je potrebné, aby mali členské štáty zavedené účinné, primerané a odrádzajúce sankcie za porušenie týchto reštriktívnych opatrení Únie vrátane v nich stanovených povinností, ako je oznamovanie. Takisto je potrebné, aby sa týmito sankciami reagovalo na obchádzanie reštriktívnych opatrení Únie.

(4)Účinné uplatňovanie reštriktívnych opatrení Únie si vyžaduje spoločné trestnoprávne vymedzenie konania porušujúceho reštriktívne opatrenia Únie. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby toto konanie predstavovalo trestný čin, ak sa ho páchateľ dopustí úmyselne alebo z hrubej nedbanlivosti, a to v prípade, že fyzická alebo právnická osoba vedela alebo mala vedieť, že svojím konaním poruší reštriktívne opatrenia Únie.

(5)Účinné uplatňovanie reštriktívnych opatrení Únie si takisto vyžaduje spoločné trestnoprávne vymedzenie konania obchádzajúceho reštriktívne opatrenie Únie.

(6)Osoby, subjekty a orgány, ktoré sú jednotlivo určené v reštriktívnych opatreniach Únie a tieto opatrenia sa na ne vzťahujú, môžu byť často zapojené ako podnecovatelia a účastníci. Čoraz rozšírenejšia je napríklad prax, pri ktorej určené osoby a subjekty prevedú finančné prostriedky, majetok alebo hospodárske zdroje na tretiu stranu s cieľom obísť reštriktívne opatrenia Únie. Na takéto konanie sa teda vzťahuje trestný čin obchádzania, ktorého aproximácia sa zabezpečuje touto smernicou.

(7)Táto smernica by sa mala vzťahovať na odborníkov pracujúcich v oblasti práva, ako sú vymedzení členskými štátmi, vrátane povinnosti oznamovať porušenie reštriktívnych opatrení Únie pri poskytovaní služieb v kontexte profesionálnych činností, ako sú právne, finančné a obchodné služby. Zo skúseností vyplýva existencia jednoznačného rizika, že služby týchto odborníkov pracujúcich v oblasti práva budú zneužité na účely porušovania reštriktívnych opatrení Únie. Mali by však existovať výnimky z akejkoľvek povinnosti oznamovať informácie, ktoré boli získané v úzkej súvislosti so súdnym, správnym alebo s rozhodcovským konaním, či už pred súdnym konaním, počas neho, alebo po ňom, alebo pri zisťovaní právneho postavenia klienta. Právne poradenstvo by preto za týchto okolností malo naďalej podliehať povinnosti zachovávania služobného tajomstva s výnimkou prípadov, keď sa odborník pracujúci v oblasti práva zúčastňuje na porušovaní reštriktívnych opatrení Únie, právne poradenstvo sa poskytuje na účely porušenia reštriktívnych opatrení Únie alebo odborník pracujúci v oblasti práva vie, že klient žiada o právne poradenstvo na účely porušenia reštriktívnych opatrení Únie. Vedomosť možno vyvodiť z objektívnych skutkových okolností.

(8)Účinné uplatňovanie reštriktívnych opatrení Únie si okrem toho vyžaduje spoločné trestnoprávne vymedzenie konania porušujúceho podmienky v rámci povolení udelených príslušnými orgánmi na vykonávanie určitých činností, ktoré sú bez takéhoto povolenia zakázané alebo obmedzené reštriktívnym opatrením Únie.

(9)Je vhodné vylúčiť z kriminalizácie činnosti, ktoré sa týkajú poskytovania tovaru a služieb každodenného použitia na účely osobného použitia určenými fyzickými osobami, ako sú potraviny a výrobky a služby v oblasti zdravotnej starostlivosti, alebo drobnej hotovosti, ak je to jasne obmedzené na uspokojovanie základných ľudských potrieb týchto osôb a ich závislých rodinných príslušníkov. Neoznámenie takýchto činností by sa takisto nemalo kriminalizovať. Okrem toho je vhodné vylúčiť z kriminalizácie poskytovanie humanitárnej pomoci osobám v núdzi. Takáto humanitárna pomoc sa musí poskytovať striktne v súlade s medzinárodným humanitárnym právom a môže pozostávať najmä z potravín a výživy, prístrešia, zdravotnej starostlivosti, vody a sanitácie. Ďalej by členské štáty pri vykonávaní tejto smernice mali zohľadniť, že medzinárodné humanitárne právo, právo ozbrojených konfliktov, vyžaduje, aby reštriktívne opatrenia nebránili poskytovaniu humanitárnej pomoci v súlade so zásadami nestrannosti, ľudskosti, neutrality a nezávislosti.

(10)Sankcie za trestné činy by mali byť účinné, odrádzajúce a primerané. Na tento účel by sa v prípade fyzických osôb mali stanoviť minimálne úrovne hornej hranice trestnej sadzby trestu odňatia slobody. V trestnom konaní by mali byť k dispozícii aj ďalšie sankcie alebo opatrenia. Mali by zahŕňať pokuty vzhľadom na to, že porušenie reštriktívnych opatrení Únie je väčšinou motivované hospodárskymi faktormi.

(11)Vzhľadom na to, že reštriktívne opatrenia Únie sa vzťahujú aj na právnické osoby, trestná zodpovednosť za trestné činy súvisiace s porušením reštriktívnych opatrení Únie podľa tejto smernice by sa mala vyvodzovať aj voči nim. Členské štáty, ktorých vnútroštátne právo nestanovuje trestnú zodpovednosť právnických osôb, by mali zabezpečiť, aby ich správne systémy ukladania sankcií zabezpečovali účinné, odrádzajúce a primerané druhy a úrovne sankcií.

(12)Ďalšia aproximácia a účinnosť úrovne sankcií ukladaných v praxi by sa mali podporiť spoločnými priťažujúcimi okolnosťami, ktoré odrážajú závažnosť spáchaného trestného činu. Pod pojmom „priťažujúce okolnosti“ by sa mali rozumieť skutočnosti, ktoré umožňujú vnútroštátnemu sudcovi alebo súdu uložiť za rovnaký trestný čin prísnejší trest ako za trestný čin, v prípade ktorého sa tieto skutočnosti nevyskytli, alebo možnosť kumulatívne zlúčiť viaceré trestné činy s cieľom zvýšiť úroveň sankcie. Členské štáty by mali stanoviť možnosť aspoň jednej z týchto priťažujúcich okolností v súlade s uplatniteľnými pravidlami o priťažujúcich okolnostiach, ktoré sa stanovujú v ich právnom poriadku. Rozhodnutie o zvýšení trestu s prihliadnutím na všetky okolnosti konkrétneho prípadu by v každom prípade malo zostať na voľnom uvážení sudcu alebo súdu.

(13)Členské štáty by mali takisto zabezpečiť, aby sa v situáciách, keď páchateľ poskytne príslušným orgánom informácie, ktoré by nemohli získať iným spôsobom, a tým im pomôže identifikovať alebo postaviť pred súd ďalších páchateľov alebo nájsť dôkazy, takéto konanie mohlo považovať za poľahčujúcu okolnosť.

(14)Zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov uložené reštriktívnymi opatreniami Únie má administratívnu povahu. Malo by sa teda odlišovať od opatrení na zaistenie trestnoprávnej povahy, ktoré sa uvádzajú v smernici (EÚ) […/…] [smernica o vymáhaní majetku a konfiškácii].

(15)Je potrebné objasniť koncepciu príjmov, a to konkrétne v situáciách, keď určená osoba, subjekt alebo orgán spáchajú alebo sa podieľajú na spáchaní týchto činov: i) zatajovanie finančných prostriedkov alebo hospodárskych zdrojov, ktoré vlastní, drží alebo kontroluje určená osoba, subjekt alebo orgán a ktoré by mali byť zmrazené v súlade s reštriktívnym opatrením Únie, a to prevodom týchto finančných prostriedkov alebo hospodárskych zdrojov tretej strane, alebo ii) zatajovanie skutočnosti, že konečným vlastníkom alebo príjemcom finančných prostriedkov alebo hospodárskych zdrojov je osoba, subjekt alebo orgán, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, a to poskytnutím nepravdivých alebo neúplných informácií. Za týchto okolností môže mať určená osoba, subjekt alebo orgán v dôsledku takéhoto zatajovania naďalej prístup k zatajeným finančným prostriedkom alebo hospodárskym zdrojom, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia Únie, môže ich naďalej využívať alebo nimi disponovať. Takéto finančné prostriedky alebo hospodárske zdroje by sa preto mali považovať za príjmy z trestnej činnosti na účely smernice (EÚ) […/…] [smernica o vymáhaní majetku a konfiškácii], pričom je zrejmé, že v každom jednotlivom prípade sa bude musieť zachovať proporcionalita konfiškácie takýchto príjmov.

(16)Najmä vzhľadom na celosvetové aktivity páchateľov nezákonného konania, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, spolu s cezhraničnou povahou trestných činov a možnosťou cezhraničného vyšetrovania by členské štáty mali stanoviť právomoc s cieľom účinne bojovať proti takémuto konaniu.

(17)Členské štáty by mali stanoviť pravidlá týkajúce sa premlčacích lehôt potrebné na to, aby mohli účinne bojovať proti trestným činom súvisiacim s porušením reštriktívnych opatrení Únie, a to bez toho, aby boli dotknuté vnútroštátne pravidlá, v ktorých sa nestanovujú premlčacie lehoty pre vyšetrovanie, trestné stíhanie a presadzovanie práva.

(18)Na zabezpečenie účinného, integrovaného a súdržného systému presadzovania práva by členské štáty mali organizovať vnútornú spoluprácu a komunikáciu medzi všetkými aktérmi v rámci reťazcov presadzovania práva v správnych a trestných veciach.