Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o agentúre Európskej únie pre spoluprácu a odbornú prípravu v oblasti presadzovania práva (Europol), ktorým sa zrušujú rozhodnutia Rady 2009/371/SVV a 2005/681/SVV /* COM/2013/0173 final - 2013/0091 (COD) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU Európsky policajný úrad (ďalej len „Europol“) začal svoju činnosť ako medzivládny orgán zriadený dohovorom uzatvoreným medzi členskými štátmi, ktorý nadobudol platnosť v roku 1999. Na základe rozhodnutia Rady prijatého v roku 2009 sa Europol stal agentúrou EÚ financovanou z rozpočtu EÚ. Úlohou Europolu je podporovať činnosti vnútroštátnych orgánov presadzovania práva a ich vzájomnú spoluprácu na predchádzaní závažnej trestnej činnosti a terorizmu a boji proti nim. Europol uľahčuje výmenu informácií medzi orgánmi presadzovania práva jednotlivých členských štátov a poskytuje kriminálnu analýzu na účely pomoci vnútroštátnym policajným zborom pri vykonávaní cezhraničných vyšetrovaní. V článku 88 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „zmluva“ sa stanovuje, že Europol sa riadi nariadením, ktoré treba prijať riadnym legislatívnym postupom. V tomto článku sa takisto požaduje, aby spoluzákonodarcovia zriadili postupy kontroly činnosti Europolu Európskym parlamentom, na ktorej sa zúčastňujú národné parlamenty. Európska policajná akadémia (ďalej len „CEPOL“) bola zriadená ako agentúra EÚ v roku 2005. Zodpovedá za činnosti súvisiace s odbornou prípravou príslušníkov orgánov presadzovania práva. Jej cieľom je uľahčovať spoluprácu medzi vnútroštátnymi policajnými zbormi prostredníctvom organizácie kurzov týkajúcich sa policajnej práce s európskou dimenziou. CEPOL vymedzuje spoločné učebné plány na konkrétne témy, rozširuje náležité výskumy a osvedčené postupy, koordinuje výmenný program pre vyšších príslušníkov polície a školiteľov a môže vystupovať ako partner pri grantoch EÚ na špecifické projekty. Európska rada v dokumente „Štokholmský program – otvorená a bezpečná Európa, ktorá slúži občanom a chráni ich“[1] vyzývala Europol na ďalší rozvoj, keďže „by sa mal stať centrom výmeny informácií medzi orgánmi presadzovania práva členských štátov, poskytovateľom služieb a platformou pre orgány presadzovania práva“, a žiadala zriadenie európskych systémov odbornej prípravy a výmenných programov pre všetkých príslušných profesionálov v oblasti presadzovania práva na vnútroštátnej a európskej úrovni, pričom CEPOL by zohrával v tomto programe rozhodujúcu úlohu v zabezpečovaní európskeho rozmeru. Komisia vo svojom oznámení „Stratégia vnútornej bezpečnosti EÚ: päť krokov k bezpečnejšej Európe“[2] identifikovala kľúčové výzvy, zásady a usmernenia na riešenie otázok bezpečnosti v rámci EÚ a navrhla niekoľko opatrení, ktoré si vyžadovali zapojenie Europolu a CEPOL-u, na riešenie bezpečnostných rizík súvisiacich so závažnou trestnou činnosťou a terorizmom. V priebehu posledného desaťročia bol v EÚ zaznamenaný nárast závažnej a organizovanej trestnej činnosti, ako aj ich rôzne nové formy[3]. V hodnotení Europolu týkajúcom sa hrozieb závažnej a organizovanej trestnej činnosti na rok 2013 (SOCTA 2013) sa konštatuje, že „závažná a organizovaná trestná činnosť predstavuje čoraz dynamickejší a komplexnejší jav a naďalej zostáva významnou hrozbou pre bezpečnosť a rozvoj EÚ“[4]. V štúdii sa takisto uvádza, že „účinky globalizácie na spoločnosť a podnikanie umožnili aj vznik nových závažných foriem trestnej činnosti, v rámci ktorých zločinecké siete za nízkeho rizika využívajú nedostatky v legislatíve, internet a podmienky súvisiace s hospodárskou krízou na vytváranie nelegálnych ziskov“[5]. Internet sa využíva ako nástroj na organizáciu a vykonávanie mnohých trestných činností a slúži ako komunikačný nástroj, trh, miesto náboru a na poskytovanie finančných služieb. Okrem toho internet uľahčuje nové formy počítačovej kriminality, podvody s platobnými kartami, ako aj distribúciu materiálov súvisiacich so sexuálnym zneužívaním detí[6]. Závažné trestné činy sú preto stále častejšou príčinou vážnych škôd spôsobených obetiam, zapríčiňujú hospodárske škody veľkého rozsahu a oslabujú pocit bezpečnosti, bez ktorého ľudia nemôžu účinne uplatňovať svoju slobodu a práva jednotlivcov. Trestná činnosť ako obchodovanie s ľuďmi[7], drogami[8] a strelnými zbraňami[9], finančná trestná činnosť ako korupcia[10], podvody[11] a pranie špinavých peňazí[12], či počítačová kriminalita[13] nepredstavujú iba hrozbu osobnej a hospodárskej bezpečnosti ľudí žijúcich v Európe, ale vytvárajú aj obrovské zisky z trestnej činnosti, ktoré posilňujú zločinecké siete a pripravujú verejné orgány o veľmi potrebné príjmy. Hlavnou hrozbou bezpečnosti v EÚ zostáva terorizmus, keďže spoločnosti v Európe sú stále zraniteľné voči teroristickým útokom[14]. Trestná činnosť je jednou z piatich hlavných obáv občanov EÚ[15]. Pri otázke, na aké oblasti by mali inštitúcie EÚ zamerať svoju pozornosť, bol boj proti trestnej činnosti uvádzaný na štvrtom mieste[16]. V nedávnom prieskume väčšina internetových používateľov v EÚ vyjadrila veľké obavy v súvislosti s kybernetickou bezpečnosťou a počítačovou kriminalitou[17]. Agentúry EÚ v takejto situácii musia účinne a efektívne podporovať spoluprácu v oblasti presadzovania práva, výmenu informácií a odbornú prípravu. Spoločný prístup k decentralizovaným agentúram EÚ, ktorý Európsky parlament, Rada a Komisia schválili v júli 2012[18], stanovuje zásady riadiacich opatrení pre agentúry, ako je Europol a CEPOL. V spoločnom prístupe sa takisto poznamenáva, že „zlúčenie agentúr by sa malo zvážiť v prípade, ak sa ich príslušné úlohy prekrývajú, ak sa dá uvažovať o synergiách alebo ak by sa spojením do väčšej štruktúry zvýšila ich efektívnosť“. Zlúčenie Europolu a CEPOL-u do jednej agentúry, ktorá by bola umiestnená v súčasnom hlavnom sídle Europolu v Haagu, by vytvorilo značné synergie a zvýšenie efektívnosti. Spojenie poznatkov Europolu v oblasti operačnej policajnej spolupráce spolu s odbornosťou CEPOL-u na poli odbornej prípravy a vzdelávania by posilnilo vzájomné prepojenia a vytvorilo synergie medzi týmito dvomi oblasťami. Kontakty medzi operačným a školiteľským personálom pracujúcim v jednej agentúre by uľahčili identifikáciu potrieb odbornej prípravy, a tým by sa zvýšila relevantnosť a zameranie odbornej prípravy na úrovni EÚ v prospech celkovej policajnej spolupráce v rámci EÚ. Predišlo by sa duplicite podporných funkcií dvoch agentúr, a z toho vyplývajúce úspory by sa mohli presunúť a investovať do kľúčových operačných a školiteľských funkcií. Tento aspekt je obzvlášť dôležitý v hospodárskom kontexte, keď sú vnútroštátne zdroje a zdroje EÚ obmedzené a získať zdroje na posilnenie odbornej prípravy v oblasti presadzovania práva EÚ iným spôsobom by mohlo byť problematické. V tomto návrhu nariadenia sa preto stanovuje právny rámec pre nový Europol, ktorý nahradí Europol zriadený rozhodnutím Rady 2009/371/SVV zo 6. apríla 2009 o zriadení Európskeho policajného úradu (Europol) a Európsku policajnú akadémiu zriadenú rozhodnutím Rady 2005/681/SVV z 20. septembra 2005 o zriadení Európskej policajnej akadémie a bude ich nástupcom. Predkladaný návrh je v súlade s požiadavkami Lisabonskej zmluvy a Štokholmského programu, prioritami stanovenými v stratégii vnútornej bezpečnosti EÚ a so spoločným prístupom k decentralizovaným agentúram EÚ. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU Dialógy o príprave reformy Europolu, CEPOL-u a odbornej prípravy v oblasti presadzovania práva EÚ sa uskutočnili v rokoch 2010 a 2011 medzi Komisiou a zástupcami Európskeho parlamentu, Rady Európskej únie a správnej rady Europolu a správnej rady CEPOL-u, ako aj zástupcami národných parlamentov. Komisia v súlade so svojou politikou zameranou na lepšiu právnu úpravu vykonala v súvislosti s Europolom a CEPOL-om dve posúdenia vplyvu politických možností[19]. Posúdenie vplyvu v súvislosti s Europolom vychádzalo z dvoch politických cieľov – zvýšiť poskytovanie informácií členskými štátmi a vytvoriť prostredie na spracovanie údajov, ktoré Europolu umožní plne asistovať členským štátom v predchádzaní závažnej trestnej činnosti a terorizmu a v boji proti nim. Pokiaľ ide o prvý z menovaných cieľov, posudzovali sa tieto dve možnosti politiky: i) objasniť právnu povinnosť členských štátov poskytovať údaje Europolu, poskytnúť stimuly a mechanizmus na podávanie správ o výkonnosti jednotlivých členských štátov a ii) umožniť Europolu prístup k náležitým vnútroštátnym databázam v oblasti presadzovania práva na základe systému „záznam/bez záznamu“ („hit-/no hit“). Pokiaľ ide o politický cieľ vytvoriť prostredie na spracovanie údajov, posudzované boli tieto dve možnosti politiky: i) zlúčenie dvoch existujúcich analytických pracovných súborov do jedného a ii) nové prostredie na spracovanie údajov, ktoré by zaviedlo procesné záruky pri implementácii zásad na ochranu údajov so zvláštnym dôrazom na ochranu súkromia už v štádiu návrhu („privacy by design“). Posúdenie vplyvu v súvislosti s CEPOL-om vychádzalo z dvoch politických cieľov: i) zabezpečiť kvalitnejšiu, prepojenejšiu a konzistentnejšiu odbornú prípravu pre širšie rady príslušníkov orgánov presadzovania práva činných v otázkach cezhraničnej trestnej činnosti a ii) zriadiť rámec na dosiahnutie týchto cieľov v súlade so spoločným prístupom k decentralizovaným agentúram EÚ. V súvislosti s návrhom Komisie na schému odbornej prípravy v oblasti presadzovania práva, ktorej vykonávanie si vyžiada dodatočné zdroje, Komisia preskúmala viaceré možnosti, a to vrátane posilnenia a zefektívnenia CEPOL-u ako samostatnej agentúry, ako aj zlúčenia – či už úplného alebo čiastočného – funkcií CEPOL-u a Europolu do novej agentúry Europol. Všetky možnosti politiky boli posúdené v súlade s etablovanou metodikou Komisie za pomoci medziútvarovej riadiacej skupiny; posudzoval sa ich vplyv na bezpečnosť, náklady (vrátane vplyvu na rozpočet inštitúcií EÚ) a vplyv na základné práva. Analýza celkového vplyvu viedla k vypracovaniu uprednostňovanej politickej možnosti, ktorá je súčasťou tohto návrhu. Implementácia návrhu povedie podľa posúdenia k ďalšiemu zefektívneniu Europolu ako agentúry, ktorá poskytuje príslušníkom orgánov presadzovania práva v Európskej únii komplexnú podporu. 3. PRÁVNY ZÁKLAD NÁVRHU Články 88 a 87 ods. 2 písm. b) Zmluvy o fungovaní Európskej únie predstavujú právny základ tohto návrhu. Cieľ a obsah legislatívneho návrhu Cieľom tohto návrhu je: · zosúladiť Europol s požiadavkami Lisabonskej zmluvy zriadením právneho rámca Europolu formou nariadenia a zavedením mechanizmu kontroly činnosti Europolu Európskym parlamentom, na ktorej sa zúčastňujú národné parlamenty. Týmto by sa posilnila demokratická legitimita a zodpovednosť Europolu voči európskym občanom; · dosiahnuť ciele Štokholmského programu tým, že Europol sa stane „centrom výmeny informácií medzi orgánmi presadzovania práva členských štátov“ a tým, že sa zriadia európske systémy odbornej prípravy a výmenné programy pre všetkých príslušných profesionálov v oblasti presadzovania práva na vnútroštátnej a európskej úrovni; · prideliť Europolu nové úlohy tak, aby mohol poskytovať komplexnejšiu podporu orgánom presadzovania práva v členských štátoch. Patrí sem aj skutočnosť, že Europol preberie úlohy, za ktoré v súčasnosti zodpovedá CEPOL v oblasti odbornej prípravy príslušníkov orgánov presadzovania práva, a vytvorí schému odbornej prípravy v oblasti presadzovania práva. Takisto by Europol mohol rozvíjať centrá EÚ sústreďujúce odborné poznatky na boj proti určitým druhom trestnej činnosti spadajúcim do cieľov Europolu, a to predovšetkým Európske centrum boja proti počítačovej kriminalite; · zaistiť Europolu prísny režim ochrany údajov, a to najmä s cieľom zabezpečiť, aby dozorný úradník Europolu pre ochranu údajov disponoval úplnou nezávislosťou, mohol konať účinne a mal dostatočnú právomoc zasahovať; · zdokonaliť riadenie Europolu snahou o zvýšenú efektivitu a jeho zosúladenie so zásadami stanovenými v spoločnom prístupe k decentralizovaným agentúram EÚ. Podľa návrhu na dosiahnutie týchto cieľov treba: 1. Zosúladiť Europol s požiadavkami Lisabonskej zmluvy, zvýšiť jeho zodpovednosť Nariadením sa zabezpečuje, že činnosti Europolu podliehajú podrobnej kontrole demokraticky zvolenými zástupcami občanov EÚ. Navrhované pravidlá kontroly sú v súlade s oznámením Komisie z roku 2010 o postupoch kontroly činností Europolu Európskym parlamentom, na ktorej sa zúčastňujú národné parlamenty[20]. Európsky parlament a národné parlamenty predovšetkým: · získavajú každoročne informácie prostredníctvom výročných správ o činnosti a účtovnej závierky; · v súvislosti s cieľmi Europolu získavajú pre informáciu hodnotenia týkajúce sa hrozieb, strategické analýzy a správy o celkovej situácii, ako aj výsledky štúdií a hodnotenia, ktoré si objednal Europol, a pracovné dojednania schválené orgánmi tretích krajín na vykonávanie medzinárodných zmlúv, ktoré uzatvorila Európska únia s danou treťou krajinou; · informačne získavajú viacročné a ročné pracovné programy v prijatom znení; · získavajú správy o kvantite a kvalite informácií, ktoré Europolu poskytujú všetky členské štáty, a o výkonnosti národných jednotiek; · môžu prerokovávať záležitosti týkajúce sa Europolu s výkonným riaditeľom a predsedom správnej rady, pričom sa zohľadní povinnosť zachovávať mlčanlivosť a dôvernosť. Európsky parlament okrem toho: · plní svoju funkciu rozpočtového orgánu, a to najmä: získava výkaz odhadov, správy o rozpočtovom a finančnom hospodárení v danom rozpočtovom roku, môže si vyžiadať akékoľvek informácie potrebné na udelenie absolutória a výkonnému riaditeľovi v súvislosti s plnením rozpočtu udeľuje absolutórium; · je konzultovaný v súvislosti s viacročným pracovným programom Europolu; · získava pre informáciu ročný pracovný program Europolu; · môže pozvať kandidáta na miesto výkonného riaditeľa Europolu alebo zástupcu výkonného riaditeľa vybratého správnou radou na vypočutie v príslušnom parlamentnom výbore; · môže vyzvať výkonného riaditeľa na zodpovedanie otázok týkajúcich sa jeho výkonnosti. Aby sa Európskemu parlamentu umožnilo vykonávať kontrolu, ale zároveň aby sa zabezpečila dôverná povaha operačných informácií, Europol a Európsky parlament musia uzavrieť pracovné dojednania o prístupe k utajovaným skutočnostiam Európskej únie a citlivým neutajovaným skutočnostiam spracovávaným Europolom alebo prostredníctvom Europolu. 2. Europol ako centrum výmeny informácií medzi orgánmi presadzovania práva v členských štátoch S cieľom zlepšiť spravodajskú službu Europolu tak, aby viac podporoval členské štáty a poskytoval lepšie informácie na stanovovanie politiky EÚ, navrhuje sa zlepšiť poskytovanie informácií Europolu členskými štátmi. Docieli sa to sprísnením povinnosti členských štátov poskytovať Europolu náležité údaje. Na podnietenie tohto sa navrhuje rozšíriť možnosti orgánov presadzovania práva získať finančnú podporu na cezhraničné vyšetrovania aj v iných oblastiach než boj proti falšovaniu eura. Zavádza sa mechanizmus podávania správ na monitorovanie poskytovania údajov Europolu členskými štátmi. S cieľom umožniť Europolu vytvoriť lepšie prepojenie medzi údajmi, ktoré už má k dispozícii a ich následnou analýzou, bola nanovo vytvorená architektúra agentúry na spracovávanie údajov. Databázy alebo systémy už nie sú vopred vymedzené a namiesto nich sa zavádza prístup ochrany súkromia už v štádiu návrhu („privacy by design“) a plnej transparentnosti voči úradníkovi Europolu pre ochranu údajov ako aj európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov. Vysoká úroveň ochrany údajov a noriem v oblasti bezpečnosti údajov sa dosiahne prostredníctvom procesných záruk, ktoré sa uplatňujú na všetky špecifické druhy informácií. V tomto nariadení sa podrobne stanovuje účel činností spracovania údajov (krížová kontrola, strategické analýzy alebo účel inej všeobecnej povahy, operačné analýzy v konkrétnych prípadoch), zdroje informácií a kto môže mať k údajom prístup. Takisto sa v ňom uvádza zoznam kategórií osobných údajov a dotknutých osôb, ktorých údaje sa môžu zhromažďovať pre každú špecifickú činnosť spracovávania informácií. Europolu by to umožnilo prispôsobiť svoju architektúru IT na budúce výzvy a potreby orgánov presadzovania práva v EÚ. Po zavedení tejto architektúry by Europol mohol hľadať súvislosti medzi relevantnými údajmi a analyzovať ich, rýchlejšie by identifikoval vývoj a vzorce trestnej činnosti a znížilo by sa viacnásobné uchovávanie údajov. Zároveň by bola zabezpečená vysoká úroveň noriem pre ochranu údajov. Na dodržiavanie týchto noriem bude dohliadať európsky dozorný úradník pre ochranu údajov. Analytici Europolu by tak získali širšie poznatky o závažnej trestnej činnosti a terorizme v EÚ. Mohli by rýchlo odhaliť vývoj a vzorce vo všetkých oblastiach trestnej činnosti a vytvoriť komplexnejšie a relevantné spravodajstvo s cieľom podporiť orgány presadzovania práva členských štátov. 3. Nové úlohy: odborná príprava a rozvíjanie centier EÚ na boj proti špecifickým druhom trestnej činnosti Na vytvorenie synergií v oblasti podpory policajnej činnosti zo strany EÚ a na úplnú realizáciu schémy odbornej prípravy v oblasti presadzovania práva, ktorej návrh sa predkladá paralelne s týmto nariadením[21], Europol prevezme úlohy, ktoré v minulosti vykonával CEPOL, a bude na nich ďalej stavať. Užšie prepojenie medzi odbornou prípravou a operačnou prácou povedie k cielenejšej a relevantnejšej odbornej príprave príslušníkov orgánov presadzovania práva. Nové oddelenie v rámci Europolu s názvom „Akadémia Europolu“ prevezme zodpovednosť za podporu, rozvoj, realizáciu a koordináciu odbornej prípravy príslušníkov orgánov presadzovania práva na strategickej úrovni a nie len vyšších príslušníkov polície (ako je tomu v súčasnosti podľa platného rozhodnutia o zriadení CEPOL-u). Tieto činnosti sa zamerajú na zvyšovanie informovanosti a šírenie poznatkov o medzinárodných nástrojoch a nástrojoch Únie, na podporu cezhraničnej spolupráce, špecializované poznatky týkajúce sa konkrétnych tém v trestnej alebo policajnej oblasti a prípravu na účasť na civilných policajných misiách EÚ v tretích krajinách. Akadémia Europolu bude zodpovedať za tvorbu a hodnotenie vzdelávacích nástrojov, ktoré by vyhovovali požiadavkám identifikovaným počas pravidelného posudzovania potrieb odbornej prípravy. Toto oddelenie bude prispievať k výskumu a usilovať sa podľa potreby o vytváranie partnerstiev s orgánmi Únie a súkromnými akademickými inštitúciami. Zloženie, funkcie a postupy správnej rady odrážajú novú zodpovednosť Europolu za odbornú prípravu v oblasti presadzovania práva, ako aj najlepšie postupy stanovené v spoločnom prístupe k decentralizovaným agentúram EÚ. Správnej rade bude poskytovať poradenstvo vedecký výbor pre odbornú prípravu s cieľom zaistiť a usmerňovať vedeckú kvalitu vzdelávacích činností Europolu. Na posilnenie kapacity EÚ čeliť špecifickej trestnej činnosti, ktorá si obzvlášť vyžaduje spoločné úsilie, Europolu sa umožňuje rozvíjať centrá na boj proti špecifickým formám trestnej činnosti, a to napríklad Európske centrum boja proti počítačovej kriminalite. Takéto centrá EÚ, ktoré by v sebe integrovali rozličné prístupy s cieľom bojovať proti špecifickej forme trestnej činnosti, by zvýšili hodnotu opatrení členských štátov. Mohli by napríklad predstavovať kontaktné miesta, zhromažďovať odborné poznatky na podporu členských štátov v budovaní kapacít, podporovať vyšetrovanie členských štátov alebo by sa mohli stať kolektívnym hlasom európskych vyšetrovateľov naprieč sférou presadzovania práva v konkrétnej oblasti. 4. Prísny režim ochrany údajov Navrhuje sa posilniť systém ochrany údajov používaný v rámci činností Europolu. Navrhujú sa najmä tieto opatrenia: · Súčasný autonómny systém Europolu na ochranu údajov sa ešte viac posilňuje tým, že do veľkej miery prevezme zásady, ktoré sú základom pre nariadenie (ES) č. 45/2001 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov[22]. Keďže v 21. vyhlásení pripojenom k zmluve sa v súvislosti s presadzovaním práva uznáva osobitná povaha spracovávania osobných údajov, pravidlá ochrany údajov v Europole boli zosúladené s inými nástrojmi na ochranu údajov uplatňovanými v oblasti policajnej a justičnej spolupráce. Ide najmä o Dohovor Rady Európy č. 108[23] a odporúčanie Rady Európy č. R (87)[24] a rámcové rozhodnutie Rady 2008/977/SVV o ochrane osobných údajov spracúvaných v rámci policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach[25]. Zabezpečí to vysokú úroveň ochrany jednotlivcov vzhľadom na spracovávanie osobných údajov, pričom sa berie do úvahy osobitná povaha oblasti presadzovania práva. · Prístup členských štátov k osobným údajom, ktoré má Europol a ktoré sa týkajú operačných analýz, je len nepriamy na základe systému „záznam/bez záznamu“ („hit-/no hit“), čiže výsledkom automatizovaného porovnania je anonymná informácia o tom, či dané údaje, ktoré má členský štát zadávajúci porovnanie, zodpovedajú údajom, ktoré má Europol. Súvisiace osobné údaje alebo údaje o danom prípade sú poskytnuté len v odpovedi na nasledovné osobitné požiadanie. · Spracovávanie osobných údajov obetí, svedkov, osôb, ktoré nepatria k podozrivým osobám, a maloletých je zakázané s výnimkou prípadu, ak je to bezpodmienečne potrebné. Toto obmedzenie sa uplatňuje aj na údaje odhaľujúce rasový alebo etnický pôvod, politické názory, náboženské alebo filozofické presvedčenie, členstvo v odboroch a údaje týkajúce sa zdravia alebo sexuálneho života (citlivé osobné údaje). Citlivé osobné údaje sa okrem toho môžu spracúvať, iba ak dopĺňajú iné osobné údaje, ktoré Europol už spracoval. Každých šesť mesiacov musí Europol poskytnúť európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov prehľad všetkých citlivých osobných údajov. A napokon, len na základe automatizovaného spracovávania citlivých osobných údajov sa nemôže prijať žiadne rozhodnutie, ktoré by malo právne účinky na dotknuté osoby, s výnimkou prípadu, ak to povoľuje právo EÚ alebo vnútroštátne právo alebo európsky dozorný úradník pre ochranu údajov. · S cieľom zvýšiť transparentnosť sa posilňujú práva jednotlivcov na prístup k ich osobným údajom, ktoré má Europol k dispozícii. Informácie, ktoré Europol musí poskytnúť jednotlivcovi žiadajúcemu o prístup k jeho údajom, sú uvedené v nariadení. · V návrhu sa stanovujú jednoznačné pravidlá pre rozdelenie zodpovednosti v otázkach ochrany údajov. Europol predovšetkým prevezme zodpovednosť za pravidelné preskúmanie pretrvávajúcej potreby uchovávať osobné údaje. · Povinnosť protokolovania a dokumentácie sa rozširuje len z prístupu na širší záber činností v oblasti spracovania údajov – zhromažďovanie, zmenu, prístup, zverejnenie, kombinovanie a vymazanie údajov. S cieľom zabezpečiť lepšiu kontrolu nad používaním údajov a nad tým, kto ich spracovával, sa v nariadení zakazujú zmeny v protokoloch. · Každý jednotlivec sa môže obrátiť na Europol s požiadavkou o náhradu škody za nezákonné spracovanie údajov alebo postup nezlučiteľný s ustanoveniami tohto nariadenia. V takom prípade sú Europol a členský štát, v ktorom k danému poškodeniu došlo, spoločne a nerozdielne zodpovední (Europol na základe článku 340 zmluvy a členský štát na základe svojho vnútroštátneho práva). · Úloha externého dozorného orgánu Europolu na ochranu údajov je posilnená. Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov bude mať právomoc vykonávať dohľad nad spracovávaním osobných údajov agentúrou Europol. Zaistí to úplný súlad s podmienkami nezávislosti stanovenými v judikatúre Súdneho dvora a vďaka vykonávacím právomociam európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov aj účinnosť dohľadu nad ochranou údajov. · Vnútroštátnym orgánom na ochranu údajov sa však ponecháva právomoc dohliadať na vkladanie, vyhľadávanie a akékoľvek oznamovanie osobných údajov príslušnými členskými štátmi Europolu. Takisto naďalej zodpovedajú za preskúmanie, či takéto vkladanie, vyhľadávanie alebo oznamovanie nenarušuje práva dotknutej osoby. · Týmto nariadením sa zavádzajú prvky „spoločného dohľadu“ nad údajmi, ktoré sa postúpia Europolu a ktoré Europol spracuje. Vo zvláštnych prípadoch, ktoré si vyžadujú zapojenie členských štátov, a s cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie v celej Európskej únii by európsky dozorný úradník pre ochranu údajov a vnútroštátne orgány dohľadu – každý konajúci v rámci svojich právomocí – mali spolupracovať. 5. Zlepšenie riadenia Návrhom sa zlepšuje riadenie Europolu tým, že sa zvýši efektívnosť, zracionalizujú sa postupy, predovšetkým pokiaľ ide o správnu radu a výkonného riaditeľa, a zosúladí sa činnosť Europolu so zásadami stanovenými v spoločnom prístupe k decentralizovaným agentúram EÚ. Komisia a členské štáty sú zastúpené v správnej rade Europolu s cieľom účinne kontrolovať jej fungovanie. Riadni členovia správnej rady sú menovaní na základe poznatkov o spolupráci v oblasti presadzovania práva, zatiaľ čo náhradníci sú menovaní na základe poznatkov v oblasti odbornej prípravy príslušníkov orgánov presadzovania práva, aby sa zohľadnil dvojitý mandát novej agentúry, a to operačná podpora a odborná príprava v oblasti presadzovania práva. Pri všetkých rokovaniach o odbornej príprave alebo pri rozhodovaní o nej plnia náhradníci funkciu riadnych členov. Správnej rade bude v technických otázkach týkajúcich sa odbornej prípravy poskytovať poradenstvo vedecký výbor (vedecký výbor pre odbornú prípravu). Správnej rade sa udeľujú potrebné právomoci, a to najmä zostavovať rozpočet, overovať jeho plnenie, prijímať náležité rozpočtové pravidlá a plánovacie dokumenty, zavádzať transparentné pracovné postupy pri rozhodovaní výkonného riaditeľa Europolu, prijímať výročnú správu o činnosti a menovať výkonného riaditeľa. S cieľom zefektívniť rozhodovací proces správna rada môže rozhodnúť aj o zriadení výkonnej rady. Takáto výkonná rada s malým počtom členov a prítomným zástupcom Komisie by sa mohla výraznejšie angažovať v monitorovaní činností Europolu s cieľom posilniť dohľad nad administratívnym a rozpočtovým hospodárením, a to najmä pokiaľ ide o otázku auditu. Na zabezpečenie účinného každodenného fungovania Europolu plní výkonný riaditeľ funkciu jeho štatutárneho orgánu a manažéra. Pri výkone svojich úloh je výkonný riaditeľ úplne nezávislý a zaisťuje, že Europol vykonáva úlohy stanovené v tomto nariadení. Výkonný riaditeľ predovšetkým zodpovedá za prípravu rozpočtu a plánovacích dokumentov, ktoré sa predkladajú správnej rade, aby o nich rozhodla, za vykonávanie ročného a viacročného pracovného programu Europolu a ostatných plánovacích dokumentov. 4. VPLYV NA ROZPOČET Úplné zlúčenie CEPOL-u a Europolu povedie k účinnému spolupôsobeniu a zvýšeniu efektívnosti. Dosiahnuté úspory sa odhadujú na úrovni 17,2 mil. EUR v období rokov 2015 – 2020 a 14 zamestnancov (ekvivalent plného pracovného času). Napriek tomu, že predkladaný návrh čerpá z týchto úspor a stavia na už existujúcich zdrojoch, budú potrebné dodatočné zdroje na to, aby Europol dokázal vykonávať nové úlohy súvisiace s odbornou prípravou príslušníkov orgánov presadzovania práva a spracovávať a analyzovať informačné toky, od ktorých sa očakáva, že budú narastať (vrátane informačných tokov prechádzajúcich cez Európske centrum boja proti počítačovej kriminalite). Jednoznačne najvýznamnejší vplyv na zdroje má fungovanie a ďalší rozvoj Európskeho centra boja proti počítačovej kriminalite. Odhliadnuc od tejto potreby nových zdrojov CEPOL-u a Europolu sa takisto dotýka 5 % zníženie počtu zamestnancov, ku ktorému v súčasnosti dochádza vo všetkých agentúrach EÚ, ako aj postúpenie istého počtu pracovných miest na presun v rámci agentúr EÚ v prospech ich nových úloh alebo pre agentúry v počiatočnej fáze. Na vykonávanie nových úloh súvisiacich s odbornou prípravou príslušníkov orgánov presadzovania práva, t. j. na činnosti potrebné na vykonávanie európskej schémy odbornej prípravy v oblasti presadzovania práva, bude potrebných dodatočných 12 zamestnancov (ekvivalent plného pracovného času). Ľudské zdroje na nové činnosti odbornej prípravy sa zaistia vďaka zlúčeniu CEPOL-u s Europolom, čo bude mať za následok úsporu 14 pracovných miest, a to predstavuje úsporu 10,1 mil. EUR v období rokov 2015 – 2020. Zrušením 14 pracovných miest by CEPOL mal splniť požiadavku znížiť počet zamestnancov o 5 % a prispieť k pracovným miestam určeným na presun do iných agentúr. Okrem toho sa počas toho istého obdobia odhaduje úspora vo výške 7,1 mil. EUR ako následok nižších nákladov na budovy, zariadenie a výdavky správnej rady. Premiestnenie približne 40 zamestnancov zo súčasného sídla CEPOL-u v Bramshille, Spojenom kráľovstve, do sídla Europolu v Haagu, Holandsku, by podľa odhadov malo mať za následok jednorazové náklady vo výške 30 000 EUR. Keďže Spojené kráľovstvo oznámilo svoj zámer zatvoriť sídlo akadémie v Bramshille, CEPOL by sa tak či tak musel presťahovať. Na splnenie požiadaviek zvýšeného spracúvania informácií, ktoré budú následkom očakávaného nárastu množstva informácií dodávaných Europolu vďaka tomuto návrhu (ide o kombináciu prísnejšej povinnosti členských štátov poskytovať náležité údaje Europolu, ďalej finančnej podpory jednotlivým vyšetrovaniam a monitorovacích správ), budú potrební dodatoční 3 zamestnanci (ekvivalent plného pracovného času). Títo budú postupne prijatí v období rokov 2015 až 2017, z čoho podľa odhadov vyplynú náklady na zamestnancov vo výške 1,8 mil. EUR v období rokov 2015 – 2020. Približne dve tretiny týchto nákladov by však boli kompenzované úsporami, ktoré vyplynú zo zlúčenia Europolu s CEPOL-om – dva ekvivalenty plného pracovného času sa zabezpečia prostredníctvom dvoch zostávajúcich miest zo 14 ušetrených pracovných miest následkom zlúčenia Europolu a CEPOL-u. V období rokov 2015 – 2020 príjme Európske centrum boja proti počítačovej kriminalite dodatočných 41 zamestnancov (ekvivalent plného pracovného času). Úlohy, pre ktoré sú títo zamestnanci potrební, sú stanovené v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie. Náklady na Európske centrum boja proti počítačovej kriminalite, ktoré nesúvisia s ľudskými zdrojmi, sa na rovnaké obdobie odhadujú na 16,6 mil. EUR. V roku 2013 už bolo Európskemu centru boja proti počítačovej kriminalite pridelených 44 ekvivalentov plného pracovného času v rámci vnútorného presunu zamestnancov Europolu a o ďalších 17 ekvivalentov plného pracovného času Europol požiadal v návrhu rozpočtu na rok 2014. Aby bola splnená požiadavka znížiť počet zamestnancov o 5 % a prispieť k pracovným miestam určeným na presun, treba v období rokov 2015 až 2018 ešte v rámci Europolu zrušiť 34 ekvivalentov plného pracovného času (dodatočne k 12 ekvivalentom plného pracovného času, ktoré sa majú zrušiť v roku 2014). Tento návrh si takisto vyžaduje dodatočné zdroje pre európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov, ktoré sa odhadujú na 1 ekvivalent plného pracovného času. Zmena ustanovení týkajúcich sa dohľadu nad ochranou údajov vytvorí Europolu v období rokov 2015 až 2020 úspory vo výške 3 mil. EUR, keďže viac nebude potrebná podpora pre súčasný spoločný dozorný orgán, ani dodatočné náklady pre európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov vo výške 1,5 mil. EUR počas toho istého obdobia. Celkový vplyv na rozpočet tohto legislatívneho návrhu teda dosahuje výšku 623 mil. EUR pre zlúčenú agentúru v období rokov 2015 – 2020 ako aj 1,5 mil. EUR potrebných pre európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov[26]. 2013/0091 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o agentúre Európskej únie pre spoluprácu a odbornú prípravu v oblasti presadzovania práva (Europol), ktorým sa zrušujú rozhodnutia Rady 2009/371/SVV a 2005/681/SVV EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 88 a článok 87 ods. 2 písm. b), so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, po porade s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) Europol bol zriadený rozhodnutím 2009/371/SVV[27] ako subjekt Únie financovaný zo všeobecného rozpočtu Únie s cieľom podporovať a posilňovať činnosť vykonávanú príslušnými orgánmi členských štátov, ako aj ich vzájomnú spoluprácu pri predchádzaní organizovanej trestnej činnosti, terorizmu a iným závažným formám trestnej činnosti, ktorá sa týka dvoch alebo viacerých členských štátov, a v boji proti takýmto činnostiam a terorizmu. Rozhodnutie 2009/371/SVV nahradilo ustanovenia Dohovoru o zriadení Európskeho policajného úradu (dohovor o Europole), ktorý sa zakladá na článku K.3 Zmluvy o Európskej únii[28]. (2) V článku 88 zmluvy sa stanovuje, že činnosť Europolu sa má riadiť nariadením, ktoré sa prijme v súlade s riadnym legislatívnym postupom. V tomto článku sa takisto stanovuje, aby sa zriadili postupy kontroly činnosti Europolu Európskym parlamentom, na ktorej sa zúčastňujú národné parlamenty. Z toho dôvodu je nevyhnutné nahradiť rozhodnutie 2009/371/SVV[29] nariadením, ktorým sa stanovia pravidlá parlamentnej kontroly. (3) Európska policajná akadémia (ďalej len „CEPOL“) bola zriadená rozhodnutím 2005/681/SVV na podporu spolupráce medzi vnútroštátnymi policajnými zbormi prostredníctvom organizovania a koordinácie činností odbornej prípravy na celoeurópsku policajnú prácu. (4) Tzv. „Štokholmský program – otvorená a bezpečná Európa, ktorá slúži občanom a chráni ich“[30] vyzýval Europol na ďalší rozvoj, aby sa stal „centrom výmeny informácií medzi orgánmi presadzovania práva v členských štátoch a poskytovateľom služieb a platformou pre orgány presadzovania práva“. Na základe posúdenia fungovania Europolu je na dosiahnutie tohto cieľa potrebné ďalšie zlepšenie jeho operačnej efektívnosti. Štokholmský program takisto stanovuje cieľ vytvoriť skutočnú európsku kultúru presadzovania práva zavedením európskych systémov odbornej prípravy a výmenných programov pre všetkých príslušných profesionálov v oblasti presadzovania práva na vnútroštátnej úrovni a na úrovni Únie. (5) Zločinecké a teroristické siete veľkého rozsahu predstavujú významnú hrozbu pre vnútornú bezpečnosť Únie ako aj pre bezpečnosť a živobytie jej občanov. Dostupné hodnotenia hrozieb poukazujú na skutočnosť, že činnosti zločineckých skupín stále viac nadobúdajú charakter rôznorodej trestnej činnosti a tieto skupiny čoraz častejšie operujú cezhranične. Vnútroštátne orgány presadzovania práva musia preto užšie spolupracovať so svojimi kolegami v iných členských štátoch. V tejto súvislosti je potrebné poskytnúť Europolu príslušné nástroje tak, aby podporoval členské štáty v predchádzaní trestnej činnosti v celej Únii, pri analýzach a vyšetrovaniach. Toto potvrdili aj preskúmania rozhodnutí 2009/371/SVV a 2005/681/SVV. (6) Vzhľadom na prepojenosť úloh Europolu a CEPOL-u by spojenie a racionalizácia funkcií oboch týchto agentúr zvýšili efektívnosť operačnej činnosti, relevantnosť odbornej prípravy a účinnosť policajnej spolupráce v rámci EÚ. (7) Rozhodnutia 2009/371/SVV a 2005/681/SVV by sa preto mali zrušiť a nahradiť by ich malo toto nariadenie, ktoré vychádza zo skúseností získaných pri vykonávaní obidvoch týchto rozhodnutí. Europol zriadený podľa tohto nariadenia by mal nahradiť Europol a CEPOL a prevziať ich funkcie, ako boli stanovené v dotknutých dvoch zrušených rozhodnutiach. (8) Keďže k trestnej činnosti dochádza bez ohľadu na vnútorné hranice, Europol by mal podporovať členské štáty a posilňovať ich opatrenia a ich vzájomnú spoluprácu pri predchádzaní závažnej trestnej činnosti, ktorá sa týka dvoch alebo viacerých členských štátov, a v boji proti nej. Keďže terorizmus je jednou z najvýznamnejších hrozieb pre bezpečnosť Únie, Europol by mal členským štátom pomáhať pri riešení spoločných výziev v tejto oblasti. Ako agentúra EÚ v oblasti presadzovania práva by Europol mal takisto podporovať a posilňovať činnosť a spoluprácu v boji proti formám trestnej činnosti, ktorá sa dotýka záujmov EÚ. Europol by mal takisto poskytovať podporu pri predchádzaní súvisiacich trestných činov, ktoré sú páchané s úmyslom získať prostriedky, umožniť, vykonať alebo zabezpečiť beztrestnosť trestných činov patriacich do pôsobnosti Europolu. (9) Europol by mal zaistiť kvalitnejšiu, prepojenejšiu a konzistentnejšiu odbornú prípravu pre príslušníkov orgánov presadzovania práva všetkých hodností v jasnom rámci v súlade s identifikovanými potrebami odbornej prípravy. (10) Europol by mal mať právomoc požiadať členské štáty, aby začali, vykonali alebo koordinovali trestné vyšetrovania v konkrétnych prípadoch, kedy by cezhraničná spolupráca znamenala prínos. Europol by o takýchto žiadostiach mal informovať Eurojust. (11) Na zvýšenie efektívnosti Europolu ako centra pre výmenu informácií v rámci Únie by sa mali stanoviť jednoznačné povinnosti členských štátov poskytovať Europolu potrebné údaje na splnenie jeho cieľov. Pri vykonávaní týchto povinností by členské štáty mali venovať zvláštnu pozornosť tomu, aby poskytovali údaje náležité pre boj proti trestným činnostiam, ktorých potlačenie sa považuje za strategickú a operačnú prioritu v rámci príslušných nástrojov politiky Únie. Členské štáty by takisto mali Europolu poskytovať kópiu dvojstranných a viacstranných výmen informácií s inými členskými štátmi pri trestných činnostiach spadajúcich do cieľov Europolu. Europol by zároveň mal zvýšiť úroveň svojej podpory poskytovanej členským štátom, aby tak zlepšil vzájomnú spoluprácu a výmenu informácií. Europol by mal všetkým inštitúciám EÚ a národným parlamentom predkladať výročnú správu o miere, v akej mu jednotlivé členské štáty poskytujú informácie. (12) V záujme zaistenia účinnej spolupráce medzi Europolom a členskými štátmi by sa v každom členskom štáte mala založiť jedna národná jednotka. Tá by mala byť hlavným styčným bodom medzi vnútroštátnymi orgánmi presadzovania práva a inštitútmi odbornej prípravy a Europolom. Na zabezpečenie stálej a účinnej výmeny informácií medzi Europolom a národnými jednotkami a na uľahčenie ich spolupráce by každá národná jednotka mala do Europolu vyslať aspoň jedného styčného dôstojníka. (13) Berúc do úvahy predovšetkým decentralizovanú štruktúru niektorých členských štátov a v niektorých prípadoch potrebu zabezpečiť rýchlu výmenu informácií, Europol by mal mať možnosť priamo spolupracovať s orgánmi presadzovania práva v členských štátoch v rámci jednotlivých vyšetrovaní, pričom by pravidelne informoval svoje národné jednotky. (14) Aby sa zabezpečilo, že odborná príprava v oblasti presadzovania práva na úrovni EÚ je vysokej kvality, prepojená a konzistentná, Europol by mal konať v súlade s politikou odbornej prípravy v oblasti presadzovania práva Únie. Odborná príprava na úrovni EÚ by mala byť dostupná pre príslušníkov orgánov presadzovania práva všetkých hodností. Europol by mal zaistiť, aby sa odborná príprava vyhodnocovala a závery posudzovaní potrieb odbornej prípravy boli súčasťou plánov na zníženie duplicity. Europol by mal v členských štátoch propagovať uznávanie odbornej prípravy poskytnutej na úrovni Únie. (15) Takisto je nevyhnutné zdokonaliť riadenie Europolu snahou o zvýšenú efektivitu a zjednodušené postupy. (16) Komisia a členské štáty by mali byť zastúpené v správnej rade Europolu s cieľom účinne dohliadať na jej prácu. Riadni členovia správnej rady by mali byť menovaní na základe poznatkov o spolupráci v oblasti presadzovania práva, zatiaľ čo náhradníci by mali byť menovaní na základe poznatkov o odbornej príprave príslušníkov orgánov presadzovania práva, aby sa zohľadnil dvojitý mandát novej agentúry, a to operačná podpora a odborná príprava v oblasti presadzovania práva. V prípade neprítomnosti riadneho člena by mal náhradník plniť funkciu riadneho člena, ako aj vždy, keď sa rokuje alebo rozhoduje o odbornej príprave. Správnej rade by mal v technických otázkach týkajúcich sa odbornej prípravy poskytovať poradenstvo vedecký výbor. (17) Správna rada by mala mať potrebné právomoci, a to najmä zostavovať rozpočet, overovať jeho plnenie, prijímať náležité rozpočtové pravidlá a plánovacie dokumenty, zavádzať transparentné pracovné postupy pri rozhodovaní výkonného riaditeľa Europolu a prijímať výročnú správu o činnosti. Mala by mať výkonné právomoci menovacieho orgánu, pokiaľ ide o zamestnancov agentúry vrátane výkonného riaditeľa. S cieľom zefektívniť rozhodovací proces a posilniť dohľad nad administratívnym a rozpočtovým hospodárením by správna rada takisto mala mať právo zriadiť výkonnú radu. (18) Na zabezpečenie účinného každodenného fungovania Europolu by výkonný riaditeľ plniť funkciu jeho štatutárneho orgánu a manažéra, ktorý je pri výkone všetkých svojich úloh úplne nezávislý a ktorý zaisťuje, aby Europol vykonával úlohy stanovené v tomto nariadení. Výkonný riaditeľ by mal predovšetkým zodpovedať za prípravu rozpočtu a plánovacích dokumentov, ktoré sa predkladajú správnej rade, aby o nich rozhodla, za vykonávanie ročného a viacročného pracovného programu Europolu a ostatných plánovacích dokumentov. (19) Pre Europol je nevyhnutné, aby mal na účely predchádzania trestnej činnosti a boja proti nej v rámci svojich cieľov pokiaľ možno najkompletnejšie a najaktuálnejšie informácie. Europol by mal preto mať možnosť spracúvať údaje poskytnuté členskými štátmi, tretími krajinami, medzinárodnými organizáciami a orgánmi EÚ, ako aj údaje z verejne dostupných zdrojov, s cieľom pochopiť kriminálne javy a trendy, získavať informácie o zločineckých sieťach a vyhľadávať spojenia medzi rozličnými trestnými činmi. (20) Aby sa zvýšila efektívnosť Europolu pri poskytovaní presných kriminalistických analýz orgánom presadzovania práva v členských štátoch, Europol by mal pri spracúvaní údajov využívať nové technológie. Europolu by sa malo umožniť pohotovo zisťovať prepojenia medzi vyšetreniami a spoločnými modi operandi v rámci rôznych zločineckých skupín, krížovo porovnávať údaje a mať jasný prehľad o trendoch, pričom by sa pri jednotlivcoch zachovala vysoká úroveň ochrany osobných údajov. Databázy Europolu by preto nemali byť vopred vymedzené, čo Europolu umožní zaviesť najúčinnejšiu štruktúru IT. S cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany údajov by sa mal stanoviť účel operácií spracúvania, prístupové práva ako aj osobitné dodatočné záruky. (21) Na rešpektovanie zodpovednosti za údaje a ochranu informácií by členské štáty, orgány v tretích krajinách a medzinárodné organizácie mali mať možnosť stanoviť účel, na ktorý Europol môže spracúvať údaje, ktoré mu poskytujú, a obmedziť prístupové práva. (22) Na zaistenie toho, že údaje budú prístupné len tým, ktorí tento prístup potrebujú na vykonávanie svojich úloh, by sa v tomto nariadení mali stanoviť podrobné pravidlá o rôznych stupňoch práva na prístup k údajom, ktoré spracúva Europol. Tieto pravidlá by sa nemali dotknúť obmedzení prístupu, ktoré uložia poskytovatelia údajov, keďže zásada zodpovednosti za údaje by sa mala dodržiavať. Na zvýšenie účinnosti predchádzania trestnej činnosti a boja proti nej v rámci cieľov Europolu by mal Europol členským štátom oznamovať informácie, ktoré sa týkajú daných štátov. (23) S cieľom zlepšiť operačnú spoluprácu medzi agentúrami, a najmä s cieľom vytvoriť prepojenie medzi údajmi, ktorými už rôzne agentúry disponujú, by Europol mal Eurojustu a Európskemu úradu pre boj proti podvodom (OLAF) udeliť prístup k údajom a umožniť vyhľadávanie na základe údajov dostupných Europolu. (24) Europol by mal v tej miere, aká je potrebná na vykonávanie jeho úloh, udržiavať spoluprácu s inými orgánmi EÚ, orgánmi presadzovania práva a inštitútmi odbornej prípravy v oblasti presadzovania práva v tretích krajinách, medzinárodnými organizáciami a súkromnými subjektmi. (25) Na zabezpečenie operačnej efektívnosti by Europol mal mať možnosť vymieňať si všetky informácie s výnimkou osobných údajov s ostatnými orgánmi EÚ, orgánmi presadzovania práva a inštitútmi odbornej prípravy v oblasti presadzovania práva v tretích krajinách a s medzinárodnými organizáciami do tej miery, aká je nevyhnutná na vykonávanie jeho úloh. Keďže spoločnosti, podniky, obchodné združenia, mimovládne organizácie a iné súkromné subjekty disponujú odbornými znalosťami a údajmi, ktoré majú bezprostredný význam na predchádzanie závažnej trestnej činnosti a terorizmu a boj proti nim, Europol by mal mať takisto možnosť vymieňať si takéto údaje aj so súkromnými subjektmi. Na predchádzanie počítačovej kriminality súvisiacej s narušením bezpečnosti sietí a informácií a na boj proti nej by Europol podľa smernice [vložiť názov prijatej smernice] Európskeho parlamentu a Rady o opatreniach na zabezpečenie vysokej úrovne bezpečnosti sietí a informácií v Únii[31] mal spolupracovať s vnútroštátnymi orgánmi zodpovednými za bezpečnosť sieťových a informačných systémov a vymieňať si s nimi informácie s výnimkou osobných údajov. (26) Europol by mal mať možnosť vymieňať si osobné údaje s ostatnými orgánmi EÚ do tej miery, aká je nevyhnutná na vykonávanie jeho úloh. (27) Závažná trestná činnosť a terorizmus sú často prepojené na územia mimo EÚ. Z tohto dôvodu by Europol mal mať možnosť vymieňať si osobné údaje s orgánmi presadzovania práva v tretích krajinách a medzinárodnými organizáciami ako napríklad Interpol v takej miere, aká je nevyhnutná na vykonávanie jeho úloh. (28) Europolu by malo byť dovolené prenášať osobné údaje orgánom tretích krajín alebo medzinárodným organizáciám na základe rozhodnutia Komisie, podľa ktorého daná krajina alebo medzinárodná organizácia zabezpečuje primeranú úroveň ochrany údajov, alebo v prípade absencie rozhodnutia o primeranej ochrane na základe medzinárodnej dohody uzatvorenej Úniou podľa článku 218 zmluvy, alebo na základe dohody o spolupráci medzi Europolom a danou treťou krajinou uzatvorenej pred tým, než toto nariadenie nadobudne účinnosť. Vzhľadom na článok 9 protokolu 36 o prechodných opatreniach pripojenom k zmluve by sa právne účinky takýchto dohôd mali zachovať tak dlho, pokým sa tieto dohody uplatňovaním zmluvy nezrušia, nevyhlásia za neplatné alebo nezmenia. (29) Ak prenos osobných údajov nemôže vychádzať z rozhodnutia Komisie o primeranej ochrane alebo medzinárodnej dohody uzatvorenej Úniou alebo existujúcej dohody o spolupráci, správnej rade a európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov by malo byť povolené dať súhlas k prenosu alebo sérii prenosov za predpokladu, že sú zabezpečené primerané záruky. Ak nie je splnený žiaden z menovaných predpokladov, výkonný riaditeľ by mal mať právomoc vo výnimočných prípadoch povoliť prenos údajov na základe individuálneho posúdenia, ak je to nevyhnutné na ochranu základných záujmov členského štátu, v záujme zabránenia vzniku bezprostredného nebezpečenstva súvisiaceho s trestnou činnosťou alebo terorizmom, ak je prenos nevyhnutný z iného dôvodu alebo ho vyžaduje zákon na základe dôležitých verejných záujmov, ak dotknutá osoba k tomu dala svoj súhlas, alebo ak sú ohrozené životné záujmy dotknutej osoby. (30) Europolu by malo byť umožnené spracovávať osobné údaje pochádzajúce od súkromných subjektov a súkromných osôb iba vtedy, ak ich Europolu posunie národná jednotka Europolu z členského štátu v súlade s príslušnými vnútroštátnymi zákonmi alebo kontaktné miesto v tretej krajine, s ktorou sa rozvíja spolupráca na základe dohody o spolupráci uzatvorenej v súlade s článkom 23 rozhodnutia 2009/371/SVV pred tým, než toto nariadenie nadobudne účinnosť, alebo od orgánu tretej krajiny alebo medzinárodnej organizácie, s ktorými Únia uzatvorila medzinárodnú dohodu podľa článku 218 zmluvy. (31) Akákoľvek informácia, ktorá bola jasne získaná od tretej krajiny alebo medzinárodnej organizácie v rozpore s dodržiavaním ľudských práv, sa nespracúva. (32) Pravidlá ochrany údajov v Europole by sa mali sprísniť, pričom by sa mali zohľadniť zásady, ktoré sú základom nariadenia (ES) č. 45/2001[32] s cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany fyzických osôb vzhľadom na spracúvanie osobných údajov. Keďže podľa vyhlásenia 21 pripojeného k zmluve sa uznáva osobitý charakter spracúvania osobných údajov v oblasti presadzovania práva, pravidlá Europolu týkajúce sa ochrany údajov by mali mať autonómnu povahu a mali by byť zosúladené s inými náležitými nástrojmi na ochranu údajov uplatňovanými v oblasti policajnej spolupráce v rámci Únie, a to predovšetkým s Dohovorom č. 108[33] a odporúčaním Rady Európy č. R (87) 15[34] a rámcovým rozhodnutím Rady 2008/977/SVV o ochrane osobných údajov spracúvaných v rámci policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach[35] [nahraďte príslušnou platnou smernicou v čase prijatia]. (33) Osobné údaje by sa mali v čo najväčšom rozsahu rozlišovať podľa stupňa ich presnosti a spoľahlivosti. Mali by sa rozlišovať fakty od osobných hodnotení, aby sa zabezpečila ochrana fyzických osôb aj kvalita a spoľahlivosť informácií, ktoré Europol spracováva. (34) V oblasti policajnej spolupráce sa spracúvajú osobné údaje týkajúce sa rôznych kategórií dotknutých osôb. Europol by mal pokiaľ možno čo najdôkladnejšie rozlišovať medzi osobnými údajmi rôznych kategórií dotknutých osôb. Osobné údaje osôb, ako sú obete, svedkovia, osoby disponujúce náležitými informáciami, ako aj osobné údaje maloletých by mali obzvlášť podliehať ochrane. Z tohto dôvodu by ich Europol nemal spracovávať, pokiaľ to nie je nevyhnutne potrebné na predchádzanie trestnej činnosti a boj proti nej v rámci cieľov Europolu, a pokiaľ tieto údaje dopĺňajú iné osobné údaje, ktoré Europol už spracoval. (35) Vzhľadom na základné práva na ochranu osobných údajov by Europol nemal uchovávať osobné údaje na dlhšie obdobie, ako je nevyhnutné na vykonávanie jeho úloh. (36) Na zaistenie bezpečnosti osobných údajov by Europol mal implementovať primerané technické a organizačné opatrenia. (37) Každá osoba by mala mať právo na prístup k osobným údajom, ktoré sa jej týkajú, právo na opravu nesprávne zaznamenaných údajov, ktoré sa jej týkajú, právo na výmaz alebo blokovanie údajov, ktoré sa jej týkajú, ak už nie sú potrebné. Práva priznané dotknutej osobe a ich uplatňovanie by nemali ovplyvňovať povinnosti Europolu a mali by podliehať obmedzeniam stanoveným v tomto nariadení. (38) Na ochranu práv a slobôd dotknutých osôb je potrebné v rámci tohto nariadenia jasne vymedziť zodpovednosť. Predovšetkým členské štáty by mali zodpovedať za presnosť a aktualizáciu údajov, ktoré postupujú Europolu, a za zákonnosť takýchto prenosov údajov. Europol by mal niesť zodpovednosť za presnosť a aktualizáciu údajov, ktoré mu poskytli iní dodávatelia údajov. Europol by takisto mal zabezpečiť, že údaje sú spracovávané spravodlivým a zákonným spôsobom, sú zhromažďované a spracovávané na konkrétny účel, sú primerané, náležité, úmerné účelu, na ktorý sa spracovávajú, a uchovávané len tak dlho, ako je na daný účel nevyhnutné. (39) Europol by mal uchovávať záznamy o zhromažďovaní, zmene, prístupe, zverejnení, kombinovaní alebo vymazaní osobných údajov na účely overenia zákonnosti spracovávania údajov, na vlastné monitorovanie a na zaistenie riadnej integrity a bezpečnosti údajov. Povinnosťou Europolu by mala byť spolupráca s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov a sprístupňovanie protokolov alebo dokumentácie na požiadanie, aby mohli slúžiť na monitorovanie operácií spracúvania. (40) Europol by si mal určiť úradníka pre ochranu údajov, ktorý by pomáhal pri monitorovaní dodržiavania ustanovení tohto nariadenia. Úradník pre ochranu údajov by mal mať možnosť vykonávať svoje povinnosti a úlohy nezávisle a účinne. (41) Príslušné vnútroštátne orgány poverené dohľadom nad spracovávaním osobných údajov by mali monitorovať zákonnosť spracovávania osobných údajov vykonávaného členskými štátmi. Európsky úradník pre ochranu údajov by mal monitorovať zákonnosť spracovávania údajov vykonávaného Europolom, pričom svoju funkciu vykonáva úplne nezávisle. (42) Európsky úradník pre ochranu údajov a vnútroštátne orgány dohľadu by mali spolupracovať pri konkrétnych problémoch vyžadujúcich si účasť štátov a zabezpečovať jednotné uplatňovanie tohto nariadenia v celej Únii. (43) Keďže Europol spracováva aj neoperačné osobné údaje, ktoré nesúvisia so žiadnym vyšetrovaním trestného činu, spracúvanie takýchto údajov by malo podliehať nariadeniu (ES) č. 45/2001. (44) Európsky úradník pre ochranu údajov by mal vypočuť sťažnosti podané dotknutými osobami a vyšetriť ich. Vyšetrovanie v nadväznosti na podanú sťažnosť by sa s výhradou súdneho preskúmania malo uskutočniť v rozsahu primeranom pre daný prípad. Európsky úradník pre ochranu údajov by mal dotknutú osobu informovať o pokroku a výsledku jej sťažnosti v primeranej lehote. (45) Všetky fyzické osoby by mali mať právo na súdny prostriedok nápravy proti rozhodnutiam európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov, ktoré sa ich týkajú. (46) Na Europol by sa mali vzťahovať všeobecné pravidlá o zmluvnej a nezmluvnej zodpovednosti uplatňované na inštitúcie, agentúry a orgány EÚ s výnimkou zodpovednosti za nezákonné spracovanie údajov. (47) Dotknutej osobe nemusí byť jasné, či škoda, ktorú utrpela na základe nezákonného spracovania údajov, je následkom krokov Europolu alebo členského štátu. Preto by Europol a členský štát, v ktorom bolo prijaté opatrenie, následkom ktorého došlo k poškodeniu, mali byť zodpovední spoločne a nerozdielne. (48) Na zabezpečenie toho, aby bol Europol plne zodpovednou a transparentnou organizáciou, je nevyhnutné – vzhľadom na článok 88 Zmluvy o fungovaní Európskej únie – stanoviť postupy kontroly činností Europolu Európskym parlamentom, na ktorej sa zúčastňujú národné parlamenty, pričom treba riadne zohľadniť potrebu zaistiť rešpektovanie dôvernej povahy operačných informácií. (49) Na zamestnancov Europolu by sa mal uplatňovať Služobný poriadok úradníkov Európskych spoločenstiev a podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev stanovený v nariadení (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68[36]. Europolu by malo byť umožnené zamestnávať ako dočasných zamestnancov osoby zamestnané príslušnými orgánmi členských štátov, ktorých vyslanie by malo byť obmedzené, aby sa zachovala zásada striedania, keďže následné znovuzačlenenie zamestnanca do služby v príslušnom orgáne uľahčuje úzku spoluprácu Europolu s príslušnými orgánmi v členských štátoch. Členské štáty by mali prijať všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa osoby zamestnané v Europole ako dočasní zamestnanci mohli po skončení vyslania v Europole vrátiť do svojho pôvodného orgánu štátnej správy. (50) Vzhľadom na povinnosti Europolu a úlohu výkonného riaditeľa môže byť výkonný riaditeľ vyzvaný, aby vystúpil pred príslušným výborom Európskeho parlamentu a odpovedal na jeho otázky tak pred menovaním, ako aj pred každým predĺžením jeho funkčného obdobia. Výkonný riaditeľ by mal tiež predkladať Európskemu parlamentu a Rade výročnú správu. Okrem toho by mal mať Európsky parlament možnosť vyzvať výkonného riaditeľa, aby podal správu o plnení svojich úloh. (51) Europolu by sa mal poskytnúť samostatný rozpočet, ktorého príjmy pochádzajú v zásade z príspevkov rozpočtu Únie, aby sa zaručila jeho úplná samostatnosť a nezávislosť. Rozpočtový postup Únie by sa mal uplatňovať, pokiaľ ide o príspevok Únie a akékoľvek ďalšie dotácie, ktoré možno hradiť zo všeobecného rozpočtu Únie. Audit účtovných výkazov by mal vykonávať Dvor audítorov. (52) Na Europol by sa malo uplatňovať nariadenie (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (nariadenie o rozpočtových pravidlách)[37]. (53) Na Europol by sa malo uplatňovať nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 z 25. mája 1999 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF)[38]. (54) Europol spracováva údaje, ktoré si vyžadujú zvláštnu ochranu, keďže k nim patria aj utajované skutočnosti EÚ a citlivé neutajované skutočnosti. Z tohto dôvodu by Europol mal stanoviť pravidlá dôvernosti a spracovávania takýchto informácií a zohľadniť pritom základné zásady a minimálne normy obsiahnuté v rozhodnutí 2011/292/EÚ o bezpečnostných predpisoch na ochranu utajovaných skutočností EÚ[39]. (55) Je vhodné pravidelne vyhodnocovať uplatňovanie tohto nariadenia. (56) Potrebné ustanovenia o poskytnutí priestorov Europolu v členskom štáte, v ktorom má Europol sídlo (v Holandsku), a osobitné pravidlá, ktoré sa vzťahujú na všetkých zamestnancov Europolu a členov ich rodín, by sa mali vymedziť v dohode o sídle. Na účely riadneho fungovania Europolu by mu mal navyše hostiteľský členský štát zabezpečiť najlepšie možné podmienky, a to vrátane vzdelávania detí a dopravy, aby prilákal vysokokvalitné ľudské zdroje z čo najširšej geografickej oblasti. (57) Europol zriadený podľa tohto nariadenia nahrádza Europol zriadený rozhodnutím 2009/371/SVV a CEPOL zriadený rozhodnutím 2005/681/SVV a je ich nástupcom. Preto by mal byť právnym nástupcom vo všetkých nimi uzatvorených zmluvách vrátane zamestnaneckých zmlúv, záväzkov a majetku, ktorý nadobudli. Medzinárodné dohody uzatvorené Europolom zriadeným na základe rozhodnutia 2009/371/SVV a CEPOL-om zriadeným na základe rozhodnutia 2005/681/SVV by mali zostať v platnosti s výnimkou dohody o sídle, ktorú uzatvoril CEPOL. (58) S cieľom umožniť Europolu, aby pokračoval v rámci svojich najlepších možností v plnení úloh Europolu zriadeného na základe rozhodnutia 2009/371/SVV a úloh CEPOL-u zriadeného na základe rozhodnutia 2005/681/SVV, mali by sa stanoviť prechodné opatrenia, a to najmä pokiaľ ide o správnu radu, výkonného riaditeľa a účelové viazanie časti rozpočtu Europolu na odbornú prípravu na obdobie troch rokov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. (59) Keďže cieľ tohto nariadenia, a to zriadenie subjektu zodpovedného za spoluprácu a odbornú prípravu v oblasti presadzovania práva na úrovni Únie, nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov navrhovanej činnosti ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, Únia môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa. (60) [V súlade s článkom 3 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, tieto členské štáty oznámili želanie zúčastniť sa na prijímaní a uplatňovaní tohto nariadenia] ALEBO [Bez toho, aby bol dotknutý článok 4 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa tieto členské štáty nebudú zúčastňovať na prijatí tohto nariadenia a nebudú ním viazané ani nebudú podliehať jeho uplatňovaniu]. (61) V súlade s článkami 1 a 2 protokolu (č. 22) o postavení Dánska, pripojenom k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, Dánsko sa nezúčastňuje na prijímaní tohto nariadenia a nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. (62) Toto nariadenie rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané predovšetkým v Charte základných práv Európskej únie, a to najmä právo na ochranu osobných údajov a právo na súkromie, ako ich ochraňujú články 8 a 7 charty a článok 16 zmluvy, PRIJALI TOTO NARIADENIE: Kapitola I VŠEOBECNÉ USTANOVENIA A CIELE EUROPOLU Článok 1 Zriadenie agentúry Európskej únie pre spoluprácu a odbornú prípravu v oblasti presadzovania práva 1. Týmto sa zriaďuje agentúra Európskej únie pre spoluprácu a odbornú prípravu v oblasti presadzovania práva (ďalej len „Europol“) s cieľom zlepšiť vzájomnú spoluprácu medzi orgánmi presadzovania práva v Európskej únii, posilniť a podporovať ich opatrenia, ako aj vypracovať jednotnú európsku politiku odbornej prípravy v tejto oblasti. 2. Europol zriadený podľa tohto nariadenia nahrádza Europol zriadený rozhodnutím 2009/371/SVV a CEPOL zriadený rozhodnutím 2005/681/SVV a je ich nástupcom. Článok 2 Vymedzenie pojmov Na účely tohto nariadenia: a) „príslušné orgány členských štátov“ sú všetky policajné orgány a iné orgány presadzovania práva existujúce v členských štátoch, ktoré sú podľa vnútroštátneho práva zodpovedné za predchádzanie trestnej činnosti a boj proti nej; b) „analýza“ je zhromažďovanie, spracovanie alebo používanie údajov s cieľom pomôcť pri trestných vyšetrovaniach; c) „orgány Únie“ sú inštitúcie, subjekty, misie, úrady a agentúry zriadené Zmluvou o Európskej únii alebo Zmluvou o fungovaní Európskej únie alebo na ich základe; d) „príslušníci orgánov presadzovania práva“ sú príslušníci policajných, colných a iných náležitých orgánov, a to vrátane orgánov Únie, zodpovedných za predchádzanie závažnej trestnej činnosti, terorizmu a formám trestnej činnosti, ktoré sa týkajú dvoch alebo viacerých členských štátov a ktoré ovplyvňujú spoločné záujmy politík Únie a v boji proti takýmto činnostiam, a za civilné krízové riadenie a medzinárodnú policajnú činnosť v prípade významných udalostí; e) „tretie krajiny“ sú krajiny, ktoré nie sú členskými štátmi Európskej únie; f) „medzinárodné organizácie“ sú medzinárodné organizácie a im podriadené verejnoprávne subjekty alebo iné subjekty, ktoré boli zriadené dohodou alebo na základe dohody medzi dvoma alebo viacerými štátmi; g) „súkromné subjekty“ sú subjekty a orgány zriadené podľa právnych predpisov členského štátu alebo tretej krajiny, najmä obchodné spoločnosti, obchodné združenia, neziskové organizácie a iné právnické osoby, na ktoré sa nevzťahuje písm. f); h) „súkromné osoby“ sú všetky fyzické osoby; i) „osobné údaje“ sú všetky informácie týkajúce sa identifikovanej alebo identifikovateľnej fyzickej osoby (ďalej len „dotknutá osoba“); „identifikovateľná osoba“ je niekto, koho možno priamo alebo nepriamo identifikovať, a to najmä priradením identifikačného čísla jednému alebo viacerým faktorom osobitným pre jeho fyzickú, fyziologickú, mentálnu, ekonomickú, kultúrnu alebo sociálnu identitu; j) „spracovávanie osobných údajov“, ďalej len „spracovávanie“ je každá operácia alebo súbor operácií, ktoré sa vykonávajú s osobnými údajmi, či už automaticky alebo nie, ako je zhromažďovanie, zaznamenávanie, organizácia, uchovávanie, úprava alebo zmena, vyhľadávanie, konzultovanie, použitie, zverejnenie prenosom, šírením alebo iným sprístupnením, triedenie alebo kombinácia, zablokovanie, vymazanie alebo zničenie; k) „príjemca“ je fyzická alebo právnická osoba, verejný orgán, agentúra alebo akýkoľvek iný orgán, ktorému sa údaje zverejnia, či už ide o tretiu stranu alebo nie, avšak orgány, ktoré údaje získavajú v rámci konkrétneho dožiadania, sa nepovažujú za príjemcov; l) „prenos osobných údajov“ je oznamovanie osobných údajov, ktoré sa aktívne sprístupnia obmedzenému počtu identifikovaných strán s vedomím alebo zámerom odosielateľa dať prijímateľovi prístup k predmetným osobným údajom; m) „informačný systém osobných údajov“, ďalej len „informačný systém“ je každý usporiadaný súbor osobných údajov, ktoré sú prístupné podľa konkrétnych kritérií, bez ohľadu na to, či ide o súbor centralizovaný, decentralizovaný alebo distribuovaný na funkčnom alebo geografickom základe; n) „súhlas dotknutej osoby“ je akýkoľvek slobodne daný, výslovný a zrozumiteľný prejav vôle, ktorým dotknutá osoba prejaví svoj súhlas s tým, aby sa osobné údaje, ktoré sa jej týkajú, spracúvali; o) „administratívne osobné údaje“ sú všetky osobné údaje spracúvané Europolom okrem tých, ktoré sa spracúvajú v súlade s cieľmi stanovenými v článku 3 ods. 1 a 2. Článok 3 Ciele 1. Europol podporuje a posilňuje činnosť príslušných orgánov členských štátov a ich vzájomnú spoluprácu pri predchádzaní závažnej trestnej činnosti, terorizmu a formám trestnej činnosti, ktorá sa týka dvoch alebo viacerých členských štátov a ktoré ovplyvňujú spoločné záujmy politík Únie a v boji proti takýmto činnostiam, ako sa uvádza v prílohe 1. 2. Europol takisto podporuje a posilňuje činnosť príslušných orgánov členských štátov a ich vzájomnú spoluprácu pri predchádzaní trestnej činnosti a boji proti nej týkajúcej sa trestných činov uvedených v bode a). Súvisiacimi trestnými činmi sú: a) trestné činy spáchané s cieľom získať prostriedky na páchanie trestných činov patriacich do pôsobnosti Europolu; b) trestné činy spáchané s cieľom uľahčiť alebo uskutočniť trestné činy patriace do pôsobnosti Europolu; c) trestné činy spáchané na zabezpečenie beztrestnosti trestných činov patriacich do pôsobnosti Europolu. 3. Europol podporuje, rozvíja, uskutočňuje a koordinuje činnosti odbornej prípravy príslušníkov orgánov presadzovania práva. Kapitola II ÚLOHY SÚVISIACE SO SPOLUPRÁCOU V OBLASTI PRESADZOVANIA PRÁVA Článok 4 Úlohy 1. Europol je agentúra Európskej únie, ktorá v súlade s týmto nariadením vykonáva tieto úlohy: a) zhromažďuje, uchováva, spracúva, analyzuje a vymieňa informácie; b) bezodkladne poskytuje informácie členským štátom, ktoré sa ich týkajú a ktoré sa týkajú akýchkoľvek prepojení medzi trestnými činmi; c) koordinuje, organizuje a uskutočňuje vyšetrovacie a operačné činnosti i) vykonávané spoločne s príslušnými orgánmi členských štátov alebo ii) v rámci spoločných vyšetrovacích tímov v súlade s článkom 5, prípadne v spojení s Eurojustom; d) zapája sa do spoločných vyšetrovacích tímov, ako aj navrhuje ich zriadenie v súlade s článkom 5; e) poskytuje informácie a analytickú podporu členským štátom v súvislosti s významnými medzinárodnými udalosťami; f) pripravuje hodnotenie hrozieb, strategické a operačné analýzy a správy o celkovej situácii; g) rozvíja odborné znalosti o metódach predchádzania trestnej činnosti, vyšetrovateľských postupoch a technických a forenzných metódach, poskytuje ich iným a propaguje ich a poskytuje poradenstvo členským štátom; h) poskytuje technickú a finančnú podporu na cezhraničné operácie a vyšetrovania členských štátov vrátane spoločných vyšetrovacích tímov; i) podporuje, rozvíja, realizuje, koordinuje a vykonáva odbornú prípravu príslušníkov orgánov presadzovania práva v spolupráci so sieťou inštitútov odbornej prípravy v členských štátoch, ako sa stanovuje v kapitole III; j) poskytuje orgánom Únie zriadeným na základe hlavy V zmluvy a Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) spravodajské informácie o trestnej činnosti a analytickú podporu v oblastiach spadajúcich do ich pôsobnosti; k) poskytuje informácie a podporu štruktúram EÚ pre krízové riadenie a misiám EÚ pre krízové riadenie zriadeným na základe Zmluvy o Európskej únii; l) rozvíja centrá Únie pre špecializovanú expertízu na boj proti určitým druhom trestnej činnosti patriacej do cieľov Europolu, a to najmä Európskeho centra boja proti počítačovej kriminalite. 2. Europol poskytuje strategické analýzy a hodnotenia hrozieb s cieľom pomáhať Rade a Komisii pri stanovovaní strategických a operačných priorít Únie v oblasti boja proti trestnej činnosti. Europol takisto pomáha pri operačnom zavádzaní týchto priorít. 3. Europol poskytuje strategické spravodajské informácie s cieľom uľahčovať účinné a efektívne využívanie zdrojov dostupných na vnútroštátnej úrovni aj na úrovni Únie pre operačné činnosti a podporovať tieto činnosti. 4. Europol plní tiež úlohu ústredného úradu pre boj proti falšovaniu eura v súlade s rozhodnutím 2005/511/SVV z 12. júla 2005 o ochrane eura proti falšovaniu[40]. Europol takisto podporuje koordináciu opatrení vykonávaných príslušnými orgánmi členských štátov v rámci boja proti falšovaniu eura alebo v rámci spoločných vyšetrovacích tímov, prípadne v spojení s orgánmi Únie a orgánmi tretích krajín. Článok 5 Účasť v spoločných vyšetrovacích tímoch 1. Europol sa môže zúčastňovať na činnosti spoločných vyšetrovacích tímov, ktoré sa zaoberajú trestnou činnosťou v rámci cieľov Europolu. 2. Europol môže v rámci obmedzení stanovených zákonom členských štátov, v ktorých spoločný vyšetrovací tím pôsobí, pomáhať pri všetkých činnostiach a výmene informácií so všetkými členmi spoločného vyšetrovacieho tímu. 3. Ak sa Europol domnieva, že zriadenie spoločného vyšetrovacieho tímu by znamenalo pre vyšetrovanie prínos, môže to dotknutým členským štátom navrhnúť a prijať opatrenia potrebné pre podporu pri zriaďovaní spoločného vyšetrovacieho tímu. 4. Europol neuplatňuje donucovacie opatrenia. Článok 6 Žiadosti Europolu o začatie vyšetrovania trestnej činnosti 1. V určitých prípadoch, keď Europol usúdi, že by sa malo začať vyšetrovanie trestnej činnosti, ktorá spadá do jeho cieľov, informuje o tom Eurojust. 2. Europol zároveň požiada národné jednotky v dotknutých členských štátoch zriadené na základe článku 7 ods. 2, aby začali, vykonali alebo koordinovali vyšetrovanie trestnej činnosti. 3. Národné jednotky bezodkladne Europolu oznámia začiatok vyšetrovania. 4. Ak sa príslušné orgány dotknutých členských štátov rozhodnú nevyhovieť žiadosti Europolu, poskytnú mu do jedného mesiaca od predloženia žiadosti dôvody takéhoto rozhodnutia. Dôvody sa nemusia poskytnúť ak by to znamenalo, že: a) by to poškodilo základné záujmy národnej bezpečnosti alebo b) by sa ohrozil úspech práve prebiehajúceho vyšetrovania alebo bezpečnosť jednotlivcov. 5. O rozhodnutí príslušného orgánu členského štátu o začatí vyšetrovania alebo nepovolení začatia vyšetrovania informuje Europol jednotku Eurojust. Článok 7 Spolupráca členských štátov s Europolom 1. Členské štáty spolupracujú s Europolom pri plnení jeho úloh. 2. Každý členský štát zriadi alebo určí národnú jednotku, ktorá bude styčným orgánom medzi Europolom a príslušnými orgánmi v členských štátoch, ako aj inštitútov odbornej prípravy pre príslušníkov orgánov presadzovania práva. Všetky členské štáty vymenujú jedného úradníka ako vedúceho národnej jednotky. 3. Členské štáty zaručia, že ich národné jednotky dokážu plniť svoje úlohy, ako sú stanovené v tomto nariadení, a predovšetkým že majú prístup k vnútroštátnym databázam orgánov presadzovania práva. 4. Europol môže priamo spolupracovať s príslušnými orgánmi členských štátov, pokiaľ ide o jednotlivé vyšetrovania. V takom prípade Europol bezodkladne informuje národnú jednotku a poskytne jej kópiu všetkých informácií, ktoré si v rámci priameho kontaktu s daným príslušným orgánom vymenil. 5. Členské štáty prostredníctvom svojich národných jednotiek alebo príslušného orgánu členského štátu predovšetkým: a) poskytujú Europolu informácie nevyhnutné na dosiahnutie jeho cieľov. Patrí sem bezodkladné poskytovanie informácií Europolu týkajúcich sa oblastí trestnej činnosti, ktorých potlačenie Únia považuje za prioritu. Takisto sem patrí poskytovanie kópií dvojstranných alebo viacstranných výmen s iným členským štátom alebo členskými štátmi, pokiaľ sa táto výmena týka trestnej činnosti spadajúcej do cieľov Europolu; b) zabezpečujú účinnú komunikáciu a spoluprácu všetkých relevantných príslušných orgánov členských štátov a inštitútov odbornej prípravy pre príslušníkov orgánov presadzovania práva v členských štátoch s Europolom; c) zvyšujú informovanosť o činnosti Europolu. 6. Vedúci národných jednotiek sa pravidelne stretávajú, a to najmä s cieľom prerokovať a riešiť problémy, ktoré sa vyskytnú v rámci ich operačnej spolupráce s Europolom. 7. Každý členský štát vymedzí organizáciu a zamestnancov národnej jednotky podľa svojich vnútroštátnych právnych predpisov. 8. Náklady národných jednotiek a príslušných orgánov v členských štátoch vynaložené na komunikáciu s Europolom hradia členské štáty a s výnimkou nákladov za pripojenie sa neúčtujú Europolu. 9. Členské štáty zaisťujú minimálnu bezpečnostnú úroveň všetkých systémov využívaných na pripojenie sa k Europolu. 10. Europol každý rok vypracuje správu o množstve a kvalite informácií, ktoré mu poskytnú členské štáty podľa článku 5 písm. a), a o činnosti národných jednotiek. Táto výročná správa sa posiela Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a národným parlamentom. Článok 8 Styční dôstojníci 1. Každá národná jednotka vyšle aspoň jedného styčného dôstojníka pre Europol. Pokiaľ nie je v tomto nariadení uvedené inak, na styčných dôstojníkov sa vzťahuje vnútroštátne právo vysielajúceho členského štátu. 2. Styční dôstojníci zriadia pri Europole národné styčné úrady a v rámci Europolu dostávajú pokyny od národných jednotiek v súlade s vnútroštátnym právom vysielajúceho členského štátu a v súlade s ustanoveniami, ktoré sa uplatňujú na správu Europolu. 3. Styční dôstojníci pomáhajú pri výmene informácií medzi Europolom a svojimi členskými štátmi. 4. Styční dôstojníci pomáhajú pri výmene informácií medzi svojimi členskými štátmi a styčnými dôstojníkmi iných členských štátov v súlade s vnútroštátnym právom. Na účely takejto dvojstrannej výmeny informácií sa môže v súlade s vnútroštátnym právom použiť infraštruktúra Europolu aj pri trestných činoch nespadajúcich do cieľov Europolu. Práva a povinnosti styčných dôstojníkov vo vzťahu k Europolu určuje správna rada. 5. Styční dôstojníci požívajú výsady a imunity potrebné na plnenie ich úloh v súlade s článkom 65. 6. Europol zabezpečuje, aby boli styční dôstojníci v plnej miere informovaní o všetkých jeho činnostiach a aby spolupracovali na nich do takej miery, v akej je to nevyhnutné na plnenie ich úloh. 7. Europol kryje náklady na poskytovanie potrebných priestorov členským štátom v budove Europolu a primeranú podporu na vykonávanie povinností ich styčných dôstojníkov. Všetky ďalšie náklady, ktoré vzniknú v súvislosti s vyslaním styčných dôstojníkov, hradí vysielajúci členský štát vrátane nákladov na vybavenie styčných dôstojníkov, pokiaľ rozpočtový orgán na odporučenie správnej rady nerozhodne inak. Kapitola III ÚLOHY SÚVISIACE S ODBORNOU PRÍPRAVOU PRE PRÍSLUŠNÍKOV ORGÁNOV PRESADZOVANIA PRÁVA Článok 9 Akadémia Europolu 1. Oddelenie zriadené týmto nariadením v rámci Europolu nazvané Akadémia Europolu podporuje, rozvíja, uskutočňuje a koordinuje odbornú prípravu pre príslušníkov orgánov presadzovania práva, a to najmä v oblasti boja proti závažnej trestnej činnosti, ktorá sa týka dvoch alebo viacerých členských štátov, terorizmu, riadenia vysokorizikových situácií ohrozujúcich verejný poriadok a športových podujatí, strategického plánovania a vedenia nevojenských misií Únie, ako aj vodcovských schopností v oblasti presadzovania práva a jazykových zručností a predovšetkým s cieľom: a) zvyšovať informovanosť a poznatky o i) medzinárodných nástrojoch a nástrojoch Únie na spoluprácu v oblasti presadzovania práva; ii) orgánoch Únie, predovšetkým o agentúrach Europol, Eurojust a Frontex, ich fungovaní a úlohách; iii) právnych aspektoch spolupráce v oblasti presadzovania práva a praktických poznatkoch o prístupe k informačným kanálom; b) povzbudzovať rozvoj regionálnej a dvojstrannej spolupráce medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a tretími krajinami; c) venovať sa osobitným oblastiam trestného práva a policajnej práce, pri ktorých odborná príprava na úrovni Únie môže mať pridanú hodnotu; d) vytvoriť špecifické spoločné učebné plány pre odbornú prípravu príslušníkov orgánov presadzovania práva na ich účasť na civilných misiách Únie; e) podporovať členské štáty v činnostiach zameraných na rozšírenie kapacity v oblasti presadzovania práva v tretích krajinách; f) odborne pripraviť školiteľov a pomáhať im v zdokonaľovaní osvedčených vyučovacích postupov. 2. Akadémia Europolu vytvára a pravidelne aktualizuje študijné nástroje a metódy a uplatňuje ich so zreteľom na celoživotné vzdelávanie s cieľom upevniť zručnosti príslušníkov orgánov presadzovania práva. Akadémia Europolu vyhodnocuje výsledky týchto činností, aby mohla zvýšiť kvalitu, súdržnosť a efektívnosť budúcich opatrení. Článok 10 Úlohy Akadémie Europolu 1. Akadémia Europolu pripravuje viacročné analýzy strategických potrieb v oblasti odbornej prípravy a viacročné študijné programy. 2. Akadémia Europolu vytvára a realizuje činnosti odbornej prípravy a študijné materiály, ku ktorým patria napríklad: a) kurzy, semináre, konferencie, webové a elektronické vzdelávacie aktivity; b) spoločné učebné plány na zvýšenie informovanosti, odstraňovanie nedostatkov v informovanosti a/alebo spoločný prístup k cezhraničným kriminálnym javom; c) moduly odbornej prípravy odstupňované podľa postupných fáz alebo úrovní komplexnosti zručností, ktoré dané cieľové skupiny potrebujú, a zamerané buď na vymedzenú geografickú oblasť, špecifickú tematickú oblasť trestnej činnosti alebo na špecifický súbor profesionálnych zručností; d) výmenné programy alebo programy na vysielanie príslušníkov orgánov presadzovania práva v rámci operačného prístupu k odbornej príprave. 3. Na zabezpečenie jednotnej európskej politiky v oblasti odbornej prípravy s cieľom podporovať civilné misie a zvyšovanie kapacít v tretích krajinách Akadémia Europolu: a) posudzuje vplyv existujúcich politík a iniciatív odbornej prípravy v oblasti presadzovania práva súvisiacich s Úniou; b) vytvára a poskytuje odbornú prípravu pre príslušníkov orgánov presadzovania práva členských štátov, aby boli pripravení na účasť na civilných misiách, vrátane možností nadobudnúť príslušné jazykové zručnosti; c) vytvára a poskytuje odbornú prípravu pre príslušníkov orgánov presadzovania práva z tretích krajín, a to najmä z krajín, ktoré sú kandidátmi na pristúpenie k Únii; d) spravuje osobitné fondy vonkajšej pomoci Únie na pomoc tretím krajinám pri rozvoji ich kapacít v príslušných oblastiach politiky v súlade so stanovenými prioritami Únie. 4. Akadémia Europolu podporuje vzájomné uznávanie odbornej prípravy v oblasti presadzovania práva v členských štátoch a súvisiacich platných európskych štandardov kvality. Článok 11 Výskum súvisiaci s odbornou prípravou 1. Akadémia Europolu prispieva k rozvoju výskumu súvisiaceho s činnosťami odbornej prípravy, na ktoré sa vzťahuje táto kapitola. 2. Akadémia Europolu propaguje a vytvára partnerstvá s orgánmi Únie, ako aj s verejnými a súkromnými akademickými inštitúciami a podporuje vznik silných partnerstiev medzi univerzitami a inštitútmi odbornej prípravy v oblasti presadzovania práva v členských štátoch. Kapitola IV ORGANIZÁCIA EUROPOLU Článok 12 Správna a riadiaca štruktúra Europolu Správnu a riadiacu a štruktúru Europolu tvorí: a) správna rada, ktorá vykonáva funkcie stanovené v článku 14; b) výkonný riaditeľ, ktorý vykonáva povinnosti stanovené v článku 19; c) vedecký výbor pre odbornú prípravu v súlade s článkom 20; d) v prípade potreby, akýkoľvek iný poradný orgán zriadený správnou radou v súlade s článkom 14 ods. 1 písm. p); e) v prípade potreby výkonná rada v súlade s článkami 21 a 22. ODDIEL 1 SPRÁVNA RADA Článok 13 Zloženie správnej rady 1. Správna rada sa skladá z jedného zástupcu každého členského štátu a dvoch zástupcov Komisie, pričom všetci majú hlasovacie právo. 2. Členovia správnej rady sú vymenovaní na základe ich skúseností s riadením organizácií vo verejnom alebo súkromnom sektore a znalostí o spolupráci v oblasti presadzovania práva. 3. Každého člena správnej rady zastupuje náhradník vymenovaný na základe skúseností s riadením organizácií vo verejnom alebo súkromnom sektore a znalostí vnútroštátnej politiky v oblasti odbornej prípravy príslušníkov orgánov presadzovania práva. Pri všetkých otázkach týkajúcich sa odbornej prípravy príslušníkov orgánov presadzovania práva koná náhradník ako člen riadiacej rady. Náhradník zastupuje člena riadiacej rady v čase jeho neprítomnosti. Členovia riadiacej rady zastupujú náhradníka v jeho neprítomnosti v prípade otázok týkajúcich sa odbornej prípravy príslušníkov orgánov presadzovania práva. 4. Všetky strany zastúpené v správnej rade sa usilujú obmedziť výmenu svojich zástupcov v rade s cieľom zabezpečiť kontinuitu činnosti riadiacej rady. Všetky strany sa snažia dosiahnuť vyvážené zastúpenie mužov a žien v správnej rade. 5. Funkčné obdobie členov a náhradníkov trvá štyri roky. Toto obdobie sa môže predĺžiť. Po uplynutí funkčného obdobia alebo v prípade odstúpenia ostávajú členovia vo funkcii až dovtedy, kým nie sú vymenovaní opätovne, alebo kým nie sú nahradení. Článok 14 Funkcie správnej rady 1. Správna rada: a) každoročne prijíma pracovný program Europolu na nasledujúci rok dvojtretinovou väčšinou členov v súlade s článkom 15; b) prijíma viacročný pracovný program dvojtretinovou väčšinou členov v súlade s článkom 15; c) dvojtretinovou väčšinou prijíma ročný rozpočet Europolu a vykonáva ostatné funkcie v súvislosti s rozpočtom Europolu podľa kapitoly XI; d) prijíma konsolidovanú výročnú správu o činnosti Europolu a do 1. júla nasledujúceho roka ju zasiela Európskemu parlamentu, Rade, Komisii, Dvoru audítorov a národným parlamentom. Táto konsolidovaná výročná správa o činnosti sa zverejňuje; e) prijíma rozpočtové pravidlá uplatniteľné na Europol v súlade s článkom 63; f) po zohľadnení stanoviska Komisie vždy do 31. januára prijíma viacročné plány personálnej politiky; g) prijíma stratégiu pre boj proti podvodom úmernú riziku podvodov s prihliadnutím na náklady a prínosy zavádzaných opatrení; h) vo vzťahu k svojim členom, ako aj k členom vedeckého výboru pre odbornú prípravu prijíma pravidlá na zamedzenie konfliktom záujmov a ich riadenie; i) vo vzťahu k pracovníkom Europolu vykonáva v súlade s odsekom 2 právomoci zverené menovaciemu orgánu na základe služobného poriadku a právomoci zverené orgánu splnomocnenému uzatvárať pracovné zmluvy na základe podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov („právomoci menovacieho orgánu“); j) v súlade s postupom stanoveným v článku 110 služobného poriadku prijíma primerané vykonávacie predpisy na účely uplatňovania služobného poriadku a podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov; k) vymenúva výkonného riaditeľa a jeho zástupcov a v prípade potreby môže predĺžiť ich funkčné obdobie alebo ich z funkcie odvolať v súlade s článkami 56 a 57; l) stanovuje ukazovatele výkonnosti a dohliada na činnosť výkonného riaditeľa vrátane vykonávania rozhodnutí správnej rady; m) vymenúva účtovníka podliehajúceho služobnému poriadku a podmienkam zamestnávania ostatných zamestnancov, ktorý je pri vykonávaní svojich povinností funkčne nezávislý; n) vymenúva členov vedeckého výboru pre odbornú prípravu; o) zabezpečuje primerané nadväzné opatrenia na zistenia a odporúčania vyplývajúce zo správ o internom či externom audite a z hodnotení, ako aj vyšetrovaní Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF); p) prijíma všetky opatrenia týkajúce sa zriadenia vnútorných štruktúr Europolu a v prípade potreby ich úprav; q) prijíma svoj rokovací poriadok. 2. Správna rada v súlade s článkom 110 služobného poriadku prijíma rozhodnutie na základe článku 2 ods. 1 služobného poriadku a článku 6 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov, ktorým deleguje príslušné právomoci menovacieho orgánu na výkonného riaditeľa a ktorým vymedzuje podmienky, za ktorých možno toto delegovanie právomoci pozastaviť. Výkonný riaditeľ je oprávnený tieto právomoci delegovať ďalej. V prípade, ak si to vyžadujú mimoriadne okolnosti, správna rada môže na základe rozhodnutia dočasne pozastaviť delegovanie právomocí menovacieho orgánu na výkonného riaditeľa a na subjekty, ktorým ďalej delegoval právomoc, a tieto právomoci vykonáva sama alebo ich deleguje na jedného zo svojich členov alebo člena personálu okrem výkonného riaditeľa. Článok 15 Ročný pracovný program a viacročný pracovný program 1. Správna rada prijíma ročný pracovný program každý rok najneskôr do 30. novembra. Tento ročný pracovný program vychádza z návrhu, ktorý predložil výkonný riaditeľ a v ktorom je zohľadnené stanovisko Komisie. Zašle ho Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a národným parlamentom. 2. Ročný pracovný program zahŕňa podrobné ciele a očakávané výsledky vrátane ukazovateľov výkonnosti. Obsahuje takisto aj opis opatrení, ktoré treba financovať, a odhad finančných a ľudských zdrojov vyčlenených na každé opatrenie v súlade so zásadami zostavovania a riadenia rozpočtu na základe činností. Ročný pracovný program je v súlade s viacročným pracovným programom uvedeným v odseku 4. Jasne sa v ňom stanovujú úlohy, ktoré boli doplnené, zmenené alebo vypustené v porovnaní s predchádzajúcim rozpočtovým rokom. 3. Správna rada zmení prijatý ročný pracovný program, keď sa agentúre uloží nová úloha. Všetky významné zmeny v ročnom pracovnom programe sa prijímajú rovnakým postupom ako pôvodný ročný pracovný program. Správna rada môže delegovať právomoc prijímať menej podstatné zmeny v ročnom pracovnom programe na výkonného riaditeľa. 4. Správna rada po zohľadnení stanoviska Komisie a po konzultácii Európskeho parlamentu a národných parlamentov prijíma aj viacročný pracovný program a každý rok ho do 30. novembra aktualizuje. Prijatý viacročný pracovný program sa zašle Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a národným parlamentom. Vo viacročnom pracovnom programe sú stanovené strategické ciele a očakávané výsledky vrátane ukazovateľov výkonnosti. Obsahuje aj odhad pridelených finančných prostriedkov a počet zamestnancov pri každom cieli, v súlade s viacročným finančným rámcom a viacročným plánom personálnej politiky. Takisto zahŕňa stratégiu týkajúcu sa vzťahov s tretími krajinami alebo medzinárodnými organizáciami uvedenými v článku 29. Tento viacročný program sa vykonáva prostredníctvom ročných pracovných programov a v prípade potreby sa po výsledku externých a interných hodnotení aktualizuje. Závery týchto hodnotení sa v prípade potreby takisto odrážajú v ročnom pracovnom programe na nasledujúci rok. Článok 16 Predseda správnej rady 1. Správna rada si spomedzi svojich členov volí predsedu a podpredsedu. Predseda a podpredseda sú volení dvojtretinovou väčšinou členov správnej rady. V prípade, že si predseda nemôže plniť svoje povinnosti, automaticky ho zastupuje podpredseda. 2. Funkčné obdobie predsedu a podpredsedu je štyri roky. Toto funkčné obdobie sa môže jedenkrát obnoviť. V prípade, že sa členstvo predsedu alebo podpredsedu v správnej rade kedykoľvek počas ich funkčného obdobia skončí, ich funkčné obdobie sa automaticky končí k rovnakému dátumu. Článok 17 Zasadnutia správnej rady 1. Predseda zvoláva zasadnutia správnej rady. 2. Výkonný riaditeľ Europolu sa zúčastní na rokovaniach. 3. Riadne zasadnutia správnej rady sa konajú aspoň dvakrát ročne. Navyše sa zasadá aj z iniciatívy predsedu, na žiadosť Komisie alebo na žiadosť aspoň tretiny jej členov. 4. Správna rada môže prizvať akékoľvek ďalšie osoby, ktoré môžu významne prispieť k diskusii, aby sa zúčastnili na jej zasadaní ako nehlasujúci pozorovatelia. 5. S prihliadnutím na rokovací poriadok môžu členom správnej rady pomáhať poradcovia alebo experti. 6. Europol zabezpečí pre správnu radu sekretariát. Článok 18 Pravidlá hlasovania 1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 14 ods. 1 písm. a), b) a c), článku 16 ods. 1 a článku 56 ods. 8, správna rada prijíma svoje rozhodnutia väčšinou hlasov svojich členov. 2. Každý člen má jeden hlas. V neprítomnosti člena s hlasovacím právom je oprávnený uplatniť jeho hlasovacie právo náhradník. 3. Predseda sa hlasovania zúčastňuje. 4. Výkonný riaditeľ sa hlasovania nezúčastňuje. 5. V rokovacom poriadku správnej rady sa stanovujú podrobné pravidlá hlasovania, najmä podmienky, za ktorých môže člen konať v mene iného člena, a v prípade potreby aj požiadavky týkajúce sa uznášaniaschopnosti. ODDIEL 2 VÝKONNÝ RIADITEĽ Článok 19 Povinnosti výkonného riaditeľa 1. Europol riadi výkonný riaditeľ. Za svoju činnosť sa zodpovedá správnej rade. 2. Bez toho, aby boli dotknuté právomoci Komisie, správnej rady alebo výkonnej rady, výkonný riaditeľ koná pri výkone svojich povinností nezávisle a nesmie požadovať ani prijímať pokyny od žiadnej vlády alebo akéhokoľvek iného orgánu. 3. Výkonný riaditeľ podáva na vyzvanie Európskemu parlamentu správy o plnení svojich povinností. Rada môže vyzvať výkonného riaditeľa, aby podal správu o plnení svojich povinností. 4. Výkonný riaditeľ má funkciu štatutárneho orgánu Europolu. 5. Výkonný riaditeľ zodpovedá za vykonávanie úloh, ktoré Europolu ukladá toto nariadenie. Výkonný riaditeľ zodpovedá najmä za: a) každodennú správu Europolu; b) vykonávanie rozhodnutí prijatých správnou radou; c) prípravu ročného pracovného programu a viacročného pracovného programu a ich predloženie správnej rade po konzultáciách s Komisiou; d) vykonávanie ročného pracovného programu a viacročného pracovného programu a podávanie správ o ich vykonávaní správnej rade; e) prípravu konsolidovanej výročnej správy o činnosti Europolu a jej predkladanie správnej rade na schválenie; f) prípravu akčného plánu nadväzujúceho na závery správ o internom alebo externom audite a hodnotení, ako aj správ o vyšetrovaní a odporúčaní vyplývajúcich z vyšetrovaní úradu OLAF a predkladanie správ Komisii dvakrát do roka a pravidelných správ správnej rade; g) ochranu finančných záujmov Únie prostredníctvom uplatňovania preventívnych opatrení na boj proti podvodom, korupcii a akémukoľvek inému protiprávnemu konaniu a bez toho, aby boli dotknuté vyšetrovacie právomoci úradu OLAF, aj pomocou účinných kontrol a v prípade zistenia nezrovnalostí prostredníctvom vymáhania nenáležite vyplatených súm a prípadne uplatňovania účinných, primeraných a odrádzajúcich správnych a finančných sankcií; h) prípravu stratégie Europolu pre boj proti podvodom a jej predloženie správnej rade na schválenie; i) prípravu návrhu rozpočtových pravidiel platných pre Europol; j) prípravu návrhu výkazu príjmov a výdavkov Europolu a za plnenie jeho rozpočtu; k) prípravu návrhu viacročného plánu personálnej politiky a jeho predloženie správnej rade po konzultáciách s Komisiou; l) pomoc predsedovi správnej rady pri príprave zasadnutí správnej rady; m) pravidelné informovanie správnej rady o uplatňovaní strategických a operačných priorít Únie v oblasti boja proti trestnej činnosti. ODDIEL 3 VEDECKÝ VÝBOR PRE ODBORNÚ PRÍPRAVU Článok 20 Vedecký výbor pre odbornú prípravu 1. Vedecký výbor pre odbornú prípravu je nezávislým poradným orgánom, ktorý zaručuje a usmerňuje vedeckú kvalitu činností Europolu v oblasti odbornej prípravy. Na tento účel výkonný riaditeľ zapája vedecký výbor pre odbornú prípravu v už počiatočnej fáze do prípravy všetkých dokumentov uvedených v článku 14, pokiaľ sa týkajú odbornej prípravy. 2. Vedecký výbor pre odbornú prípravu tvorí 11 osôb, ktoré v oblastiach obsiahnutých v kapitole III tohto nariadenia požívajú veľkú úctu na akademickom alebo profesionálnom poli pôsobnosti. Správna rada vymenúva členov po transparentnej výzve na predkladanie žiadostí a výberovom konaní, ktoré sa uverejňujú v Úradnom vestníku Európskej únie. Členovia správnej rady nemôžu byť členmi vedeckého výboru pre odbornú prípravu. Členovia vedeckého výboru pre odbornú prípravu sú nezávislí. Nesmú požadovať ani prijímať pokyny od žiadnej vlády alebo akéhokoľvek iného orgánu. 3. Zoznam členov vedeckého výboru pre odbornú prípravu Europol zverejňuje na svojej internetovej stránke a aktualizuje ho. 4. Funkčné obdobie členov vedeckého výboru pre odbornú prípravu je päť rokov. Toto funkčné obdobie nie je obnoviteľné a členovia výboru môžu byť zbavení funkcie, ak nespĺňajú kritériá nezávislosti. 5. Vedecký výbor pre odbornú prípravu si volí svojho predsedu a podpredsedu na funkčné obdobie päť rokov. Stanoviská prijíma jednoduchou väčšinou. Zvoláva ho predseda najviac štyrikrát ročne. V prípade potreby zvoláva predseda z vlastnej iniciatívy alebo na požiadanie aspoň štyroch členov výboru mimoriadne zasadnutia. 6. Výkonný riaditeľ, zástupca výkonného riaditeľa pre oblasť odbornej prípravy alebo ich zástupcovia sú prizvaní na zasadnutia ako nehlasujúci pozorovatelia. 7. Vedeckému výboru pre odbornú prípravu pomáha tajomník, ktorý je zamestnancom Europolu a ktorého určil výbor a vymenoval výkonný riaditeľ. 8. Vedecký výbor pre odbornú prípravu predovšetkým: a) poskytuje poradenstvo výkonnému riaditeľovi a zástupcovi výkonného riaditeľa pre oblasť odbornej prípravy pri vypracovávaní návrhov na ročný pracovný program a ďalších strategických dokumentov s cieľom zabezpečiť ich vedeckú kvalitu a súlad s príslušnými sektorovými politikami a prioritami Únie; b) poskytuje nezávislé stanovisko a poradenstvo správnej rade v otázkach, ktoré spadajú do kompetencií výboru; c) poskytujú nezávislé stanovisko a poradenstvo ku kvalite učebných plánov, k uplatňovaným učebným metódam, študijným možnostiam a vedeckému rozvoju; d) na požiadanie správnej rady alebo výkonného riaditeľa alebo zástupcu výkonného riaditeľa pre oblasť odbornej prípravy vykonáva všetky ostatné poradenské úlohy týkajúce sa vedeckých aspektov činnosti Europolu súvisiacej s odbornou prípravou. 9. Ročný rozpočet vedeckého výboru pre odbornú prípravu sa vyčlení ako osobitný rozpočtový riadok v rámci rozpočtu Europolu. ODDIEL 4 VÝKONNÁ RADA Článok 21 Zriadenie Správna rada môže zriadiť výkonnú radu. Článok 22 Funkcie a organizácia 1. Výkonná rada pomáha správnej rade. 2. Výkonná rada má tieto funkcie: a) pripravuje rozhodnutia, ktoré má prijímať správna rada; b) zabezpečuje spolu so správnou radou primerané nadväzné opatrenia na zistenia a odporúčania vyplývajúce zo správ o internom či externom audite a z hodnotení, ako aj zo správ o vyšetrovaní a odporúčaní vyplývajúcich z vyšetrovaní Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF); c) bez toho, aby boli dotknuté funkcie výkonného riaditeľa v zmysle ustanovení článku 19, pomáha mu pri vykonávaní rozhodnutí správnej rady a poskytuje súvisiace odporúčania s cieľom posilniť dohľad nad administratívnym riadením. 3. Ak je potrebné z dôvodu naliehavosti, výkonná rada môže prijímať niektoré dočasné rozhodnutia v mene správnej rady, a to najmä o otázkach administratívneho riadenia, vrátane rozhodnutí o pozastavení delegovania právomocí menovacieho orgánu. 4. Výkonná rada sa skladá z predsedu správnej riady, jedného zástupcu Komisie v správnej rade a troch ďalších členov, ktorých správna rada vymenuje spomedzi svojich členov. Predseda správnej rady je aj predsedom výkonnej rady. Výkonný riaditeľ sa zúčastňuje na zasadnutiach výkonnej rady, ale nemá hlasovacie právo. 5. Funkčné obdobie členov výkonnej rady je štyri roky. Funkčné obdobie členov výkonnej rady sa končí vtedy, keď sa končí aj funkčné obdobie členov správnej rady. 6. Výkonná rada uskutoční aspoň jedno riadne zasadnutie raz za tri mesiace. Okrem toho zasadá z iniciatívy svojho predsedu alebo na žiadosť svojich členov. 7. Výkonná rada dodržiava rokovací poriadok, ktorý stanovuje správna rada. Kapitola V SPRACOVANIE INFORMÁCIÍ Článok 23 Zdroje informácií 1. Europol spracováva len tie informácie, ktoré mu poskytli: a) členské štáty v súlade s ich vnútroštátnymi právnymi predpismi; b) orgány Únie, tretie krajiny a medzinárodné organizácie v súlade s kapitolou VI; c) súkromné subjekty v súlade s článkom 29 ods. 2. 2. Europol môže získavať a spracúvať údaje vrátane osobných údajov priamo z verejne prístupných zdrojov, ako sú napríklad údaje z médií, vrátane internetu, a verejné údaje. 3. Europol môže získavať a spracúvať údaje vrátane osobných údajov z vnútroštátnych alebo medzinárodných informačných systémov alebo informačných systémov Únie, vrátane prostredníctvom automatizovaného prístupu k údajom, do tej miery, do akej to povoľujú právne nástroje Únie alebo medzinárodné alebo vnútroštátne právne nástroje. Prístup Europolu k takýmto údajom a ich využívanie sa riadi uplatniteľnými ustanoveniami právnych nástrojov Únie, medzinárodných alebo vnútroštátnych právnych nástrojov, ak ustanovujú prísnejšie pravidlá prístupu a využívania ako toto nariadenie. Prístup k takýmto informačným systémom sa udeľuje iba riadne splnomocneným zamestnancom Europolu, pokiaľ je to nevyhnutné na vykonávanie ich úloh. Článok 24 Účely činností spracovávania informácií 1. Pokiaľ je to nevyhnutné na dosiahnutie cieľov Europolu stanovených v článku 3 ods. 1 a ods. 2, Europol spracováva informácie vrátane osobných údajov výlučne na účely: a) krížovej kontroly zameranej na zistenie prepojení medzi informáciami; b) vypracovania analýz strategickej alebo tematickej povahy; c) operačných analýz v osobitných prípadoch. 2. Kategórie osobných údajov a kategórie dotknutých osôb, ktorých údaje sa môžu zhromažďovať na všetky konkrétne účely vymenované v ods. 1, sa uvádzajú v zozname v prílohe 2. Článok 25 Určenie účelu činností spracovávania informácií 1. Účel, na ktorý sa informácie spracovávajú podľa článku 24, určuje členský štát, orgán únie, tretia krajina alebo medzinárodná organizácia, ktorá poskytuje informácie Europolu. Ak tak neurobí, Europol určí relevantnosť takýchto informácií ako aj účel, na ktorý sa spracovávajú. Europol môže spracovávať informácie na iný účel ako ten, na ktorý boli informácie poskytnuté, iba ak mu to poskytovateľ údajov povolí. 2. Členské štáty, orgány Únie, tretie krajiny a medzinárodné organizácie môžu pri prenose informácií uviesť akékoľvek obmedzenia prístupu alebo využitia, či už všeobecné alebo konkrétne, vrátane obmedzení týkajúcich sa vymazania alebo zničenia týchto informácií. Ak sa takéto obmedzenia ukážu potrebnými až po prenose údajov, poskytovateľ o tom náležite informuje Europol. Europol tieto obmedzenia dodržiava. 3. Europol môže pre členské štáty, orgány Únie, tretie krajiny a medzinárodné organizácie zaviesť akékoľvek obmedzenie prístupu alebo využívania informácií získaných z verejne dostupných zdrojov. Článok 26 Prístup členských štátov a zamestnancov Europolu k informáciám, ktoré uchováva Europol 1. Členské štáty majú prístup ku všetkým informáciám, ktoré boli poskytnuté na účely článku 24 ods. 1 písm. a) a b), a môžu v týchto informáciách vyhľadávať bez toho, aby bolo dotknuté právo členských štátov, orgánov Únie, tretích krajín a medzinárodných organizácií na uvedenie obmedzení prístupu a využívania takýchto údajov. Členské štáty určia príslušné orgány oprávnené na vykonávanie takýchto vyhľadávaní. 2. Členské štáty majú nepriamy prístup k informáciám poskytnutým na účely článku 24 ods. 1 písm. c) na základe systému „záznam/bez záznamu“ bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek obmedzenia, ktoré uviedli členské štáty, orgány Únie, tretie krajiny alebo medzinárodné organizácie poskytujúce tieto informácie, v súlade s článkom 25 ods. 2. V prípade, že záznam existuje, Europol začne postup, vďaka ktorému sa môžu poskytnúť informácie nájdené vo vyhľadávaní, v súlade s rozhodnutím členského štátu, ktorý tieto informácie poskytol Europolu. 3. Zamestnanci Europolu, ktorých riadne splnomocnil výkonný riaditeľ, majú prístup k informáciám spracovávaným Europolom v tej miere, aká je potrebná na vykonávanie ich povinností. Článok 27 Prístup Eurojustu a úradu OLAF k informáciám Europolu 1. Členské štáty prijmú všetky náležité opatrenia na to, aby Eurojust a Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) mali v rámci svojich mandátov prístup ku všetkým informáciám, ktoré boli poskytnuté na účely článku 24 ods. 1 písm. a) a b) a aby mohli v týchto informáciách vyhľadávať bez toho, aby bolo dotknuté právo členských štátov, orgánov Únie, tretích krajín a medzinárodných organizácií na uvedenie obmedzení prístupu a využívania takýchto údajov. Europol treba informovať, ak sa pri vyhľadávaní Eurojustu alebo úradu OLAF odhalí zhoda s údajmi, ktoré spracováva Europol. 2. Europol prijme všetky náležité opatrenia na to, aby Eurojust a OLAF mali v rámci svojich mandátov nepriamy prístup k informáciám poskytnutým na účely článku 24 ods. 1 písm. c) na základe systému „záznam/bez záznamu“ bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek obmedzenia, ktoré uviedli členské štáty, orgány Únie, tretie krajiny alebo medzinárodné organizácie poskytujúce tieto informácie, v súlade s článkom 25 ods. 2. V prípade, že záznam existuje, Europol začne postup, vďaka ktorému sa môžu poskytnúť informácie nájdené vo vyhľadávaní, v súlade s rozhodnutím členského štátu, orgánu Únie, tretej krajiny alebo medzinárodnej organizácie, ktorá tieto informácie poskytla Europolu. 3. Vyhľadávanie informácií v súlade s odsekmi 1 a 2 sa robí iba na účel zistenia, či sa informácie dostupné Eurojustu alebo úradu OLAF zhodujú s informáciami spracovávanými Europolom. 4. Europol umožňuje vyhľadávanie v súlade s odsekmi 1 a 2 iba po tom, čo získa informácie od Eurojustu, resp. úradu OLAF, o tom, ktorí národní členovia, náhradníci, asistenti ako aj zamestnanci Europolu, resp. zamestnanci úradu OLAF, majú povolenie vykonávať takéto vyhľ