[pic] | EURÓPSKA KOMISIA |

Brusel, 7.12.2010

KOM(2010) 721 v konečnom znení

OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE

Budúca úloha regionálnych iniciatív

OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE

Budúca úloha regionálnych iniciatív

1. SÚVISLOSTI

Regionálne iniciatívy pripravila na jar v roku 2006 Európska skupina regulátorov pre elektrickú energiu a plyn (ERGEG) na žiadosť Európskej komisie ako medzistupeň v rámci presunu vnútroštátnych trhov s elektrickou energiou a plynom do jednotného trhu s energiou. Vytvorilo sa sedem regiónov pre elektrickú energiu[1] a tri regióny pre zemný plyn.

Regionálne iniciatívy (RI) boli prínosom v tom, že poskytli fórum pre regulačné orgány, prevádzkovateľov sietí a iné zainteresované strany zo susediacich krajín na diskusiu o otázkach spoločného záujmu. Mnohé RI priniesli pokrok v najrozličnejších oblastiach. Regióny pre elektrickú energiu sa sústredili najmä na riadenie preťaženia, vyrovnávanie a transparentnosť. Regióny pre zemný plyn pracovali na problémoch prepojenia, interoperability, transparentnosti, prepojovacích uzlov a bezpečnosti dodávok.

Päť rokov po ich vytvorení Komisia považuje za užitočné vykonať hodnotenie regionálnych iniciatív spojené s posúdením, či by sa prípadnými úpravami postupu, zloženia alebo riadenia mohla zlepšiť ich účinnosť a príspevok k dobudovaniu vnútorného trhu. Takéto hodnotenie je v súlade s nadobudnutím účinnosti tretieho balíka o vnútornom trhu s energiou (nazývaného aj tretí energetický balík)[2]. V treťom energetickom balíku sú obsiahnuté nové nástroje vytvárania európskych pravidiel pomocou sieťových kódexov, ktoré Komisia môže určiť ako záväzné použitím komitologických postupov, a mení sa v ňom inštitucionálna architektúra tým, že sa zriaďuje Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER). Komisia vlani zadala vypracovanie štúdie o regionálnych iniciatívach[3]. Súbežne s tým skupina ERGEG predložila svoj strategický dokument o úlohe regionálnych iniciatív[4]. Niektoré zainteresované strany takisto uverejnili svoje správy o regionálnej spolupráci[5] a Komisia a ERGEG spoločne zorganizovali v júli konferenciu o regionálnych iniciatívach[6].

Toto oznámenie vychádza zo záverov týchto štúdií a z diskusie a jeho účelom je zistiť názory zainteresovaných strán na možnosti posilnenia účinnosti prebiehajúcich regionálnych iniciatív.

Po tomto oznámení a v závislosti od prípadnej reakcie všetkých zainteresovaných strán by Komisia mohla navrhnúť iniciatívu vychádzajúcu z článku 12 ods.3 nariadenia o elektrickej energii a plyne[7]. Podľa tohto článku Komisia môže vymedziť zemepisnú oblasť, na ktorú sa vzťahuje jednotlivá štruktúra regionálnej spolupráce, v kontexte širšieho procesu reformy úloh a riadenia regionálnych iniciatív, ku ktorému všetci aktéri – Komisia, ERGEG, ACER, PPS, členské štáty a zúčastnené strany – prispievajú podľa svojich úloh a zodpovednosti.

2. ÚLOHY A PRIORITY REGIONÁLNYCH INICIATÍV

Regionálne iniciatívy doteraz do značnej miery využívali prístup zdola nahor, pri ktorom si regióny stanovovali vlastné priority. Tento dobrovoľný prístup mal veľké výhody a umožňoval regiónom sústrediť sa na ich špecifické problémy. Napríklad juho-juhovýchodný región pre zemný plyn sa mohol po prerušení dodávok zemného plynu v januári roku 2009 sústrediť na otázky bezpečnosti dodávok.

Dobrovoľný prístup umožnil aj pilotné testovanie, pri ktorom možno riešenia odskúšať v jednom regióne a potom implementovať inde. Napríklad riešenia problémov objemového prepojenia medzi dánskym a nemeckým trhom s elektrickou energiou pomohli vytvoriť konsenzus, pokiaľ ide o prínosy objemového prepojenia.

A konečne regióny vykonávali opatrenia EÚ s osobitným cezhraničným rozmerom. Napríklad regióny pre elektrickú energiu pracovali na implementácii požiadaviek usmernení týkajúcich sa riadenia preťaženia. Severozápadný región pre zemný plyn pokročil v implementácii požiadaviek transparentnosti doplňujúcich tie, ktoré už boli vymedzené v nariadení 1775/2005. Je pravdepodobné, že bez regionálneho prístupu by sa boli dosiahli menšie pokroky v implementácii, alebo by sa dosahovali pomalšie.

Jednako však dobrovoľný prístup zdola nahor má aj veľkú nevýhodu, o ktorej sa vie od samého začiatku[8]. Existuje inherentné riziko, že rôzne regióny implementujú rôzne riešenia podobných problémov bez jasnej perspektívy neskoršej integrácie. Napríklad ak každý región zriadi svoju vlastnú aukčnú kanceláriu s vlastnou štruktúrou, vlastným riadením atď., pričom nezoberie do úvahy konvergenciu s podobnými štruktúrami v iných regiónoch, môže ohroziť vytvorenie vnútorného trhu s energiou v dlhšom časovom horizonte.

Zo štúdie, ktorú si Komisia objednala, vyplýva, že nedostatok jasných mandátov pre regionálne iniciatívy spoločne s inými faktormi, týkajúcimi sa okrem iného riadenia regionálnych iniciatív, obmedzil schopnosť regionálnych iniciatív čo najúčinnejšie uplatňovať prístup zdola nahor.

Ďalšie usmernenia v rámci politík by sa preto pre regionálne iniciatívy mali vydávať v súlade s intenciami tohto oddielu.

Základnou zásadou by sa malo stať to, aby sa regionálne iniciatívy sústreďovali len na tie oblasti problémov, v ktorých dosahujú jasnú pridanú hodnotu. Pri zohľadnení obmedzenosti zdrojov by takisto bolo vhodnejšie sústrediť sa na obmedzený súbor priorít, v rámci ktorých možno dosahovať výrazný pokrok.

a. Implementácia acquis EÚ vrátane sieťových kódexov

V minulosti venovali regionálne iniciatívy v oblasti elektrickej energie veľa času na implementáciu tých častí acquis , ktoré si vyžadovali cezhraničnú koordináciu (najmä cezhraničného preťaženia, prideľovania cezhraničných kapacít a transparentnosti). Hoci sa v týchto otázkach dosiahol pokrok, činnosť regionálnych iniciatív ešte nevyústila do dosiahnutia plného súladu s požiadavkami nariadenia 1228/2003 v členských štátoch. Z tohto dôvodu Komisia začala v júni roku 2010 konanie vo veci porušenia predpisov, pričom požiadala dvadsať členských štátov, aby bezodkladne implementovali a začali uplatňovať pravidlá jednotného trhu[9]. Preto by sa základnou prioritou regionálnych iniciatív malo stať zrýchlenie správnej implementácie druhého energetického balíka[10], čiže tých otázok, ktoré si vyžadujú cezhraničnú koordináciu.

V budúcnosti by regionálne iniciatívy mohli mať úlohu nielen pri implementácii špecifických podmienok samotného tretieho energetického balíka, ale aj pri vykonávaní právnych predpisov vychádzajúcich z tretieho energetického balíka, t. j. nových príloh k nariadeniam a sieťových kódexov. Keď sa kódexy prijmú prostredníctvom komitológie, budú právne záväzné a stanú sa súčasťou acquis EÚ. Keďže by však prijímacie postupy mohli byť zdĺhavé, integráciu trhu by mohlo podporiť, keby regionálne iniciatívy začali implementovať tie prvky sieťových kódexov, pri ktorých sa dá očakávať, že zostanú stabilné počas celých záverečných štádií procesu prijímania. Regionálne iniciatívy by v takom prípade mali zabezpečiť, aby skoré implementácie nevylučovali neskoršie úpravy. Regióny by mohli v implementácii cezhraničných aspektov acquis pokračovať rozličnými rýchlosťami, pokiaľ by, pochopiteľne, všetky dodržali termíny, do ktorých je implementácia právne záväzná.

Skorá implementácia v jednom regióne by mohla poslúžiť ako užitočné prostredie na overenie najlepšej implementácie nových kódexov, času potrebného na túto implementáciu a prekonávania praktických prekážok. Získané poučenia by mohli uľahčiť a urýchliť implementáciu v iných regiónoch. Dobrým príkladom v tomto ohľade je práca, ktorá sa doteraz vykonala v stredozápadnom regióne pre elektrickú energiu pri prepojovaní trhu a v stredovýchodnom regióne pre elektrickú energiu pri uplatňovaní prideľovania kapacít vychádzajúceho z energetických tokov.

S cieľom vyhnúť sa rozličnej interpretácii alebo uplatňovaniu niektorých ustanovení acquis alebo ich uplatňovaniu spôsobom sťažujúcim budúcu integráciu s inými regiónmi by agentúra ACER mala aktívne monitorovať jednotnosť implementácie kódexov a iného acquis v rámci regiónov.

Regionálne iniciatívy pre elektrickú energiu by sa mali kolektívne usilovať o dosiahnutie cieľa úplného prepojenia trhov v rámci celej EÚ do roku 2015. Prepojenie trhu je jedným zo spôsobov, akými možno podporiť integráciu trhu, a jeho dosiahnutie sa uľahčí (a tým aj urýchli), ak krajiny, ktoré ho ešte nepoužívajú, začnú spolupracovať na regionálnej úrovni s cieľom zapojiť sa do prepojovania trhov v EÚ.

Čo sa týka zemného plynu, potenciálna úlohu prepojenia trhov v podpore integrácie trhu medzi vyrovnávacími zónami sa má preskúmať v diskusii o cieľovom modeli trhu so zemným plynom. Vychádzajúc z činnosti regulačných orgánov, prepojenie trhov by malo byť cieľom do roku 2015. Kroky potrebné v tomto smere, ako je sprístupnenie pevnej kapacity deň vopred a spojenie výstupnej a vstupnej kapacity vytvárajúce produkt jednej integrovanej kapacity medzi prepojovacími uzlami, sa už podnikli.

Čo sa týka elektrickej energie, stredozápadný región a severný región dosiahli úplné prepojenie trhov v novembri roku 2010. Preto sa ocitli v prvej línii implementačného úsilia.

Spôsob, akým by sa malo dosiahnuť prepojenie trhov v EÚ, by si však mali medzi sebou prediskutovať regióny, napríklad na florentskom alebo madridskom fóre. Diskusie o metóde, ktorá by sa mala zvoliť na dosiahnutie prepojenia trhov, by mali prebehnúť čo najskôr, aby bolo možné vyhnúť sa technickým problémom v neskorších štádiách.

b. Regionálne otázky: Investície do infraštruktúry, regionálneho vyrovnávania a bezpečnosti dodávok

V závislosti od špecifických trhových podmienok v regióne bude potrebné v každom regióne hľadať riešenie problémov špecifických pre tento región, aj keď sa tieto problémy môžu v istom bode stať relevantnými aj pre ostatné regióny. V kontexte celkovej energetickej politiky EÚ treba považovať za priority tri otázky: regionálne investície do infraštruktúry, regionálne vyrovnávanie a bezpečnosť dodávok.

Komisia predostrela svoju víziu potrieb rozvoja infraštruktúry vo svojom oznámení[11] „Priority v oblasti energetickej infraštruktúry na rok 2020 a nasledujúce roky – Plán integrovanej európskej energetickej siete“, v ktorom sa uvádza, že regionálne iniciatívy by mohli zohrávať kľúčovú úlohu pri identifikovaní priorít v oblasti infraštruktúry pre jednotlivé regióny a pri koordinovaní cezhraničných investícií, typicky do nových prepojovacích vedení. Aby sa podporili cezhraničné investície, je potrebné jasne určiť investičné potreby, stanoviť vhodný regulačný rámec a riešiť otázky plánovania a povoľovania. ACER zohráva dôležitú úlohu pri uľahčovaní spolupráce medzi regulačnými orgánmi týkajúcej sa regulačných aspektov investičných rozhodnutí. Regionálne iniciatívy môžu zohrávať aj podpornú úlohu, pretože spolu s Komisiou a agentúrou ACER vytvárajú spoločnú platformu pre regulačné orgány, PPS, používateľov sietí a členské štáty, na ktorej možno takéto problémy riešiť. Okrem toho by malo byť možné riešiť tieto problémy v ad hoc zoskupeniach mimo rámca regionálnych iniciatív, kde sú takéto ad hoc zoskupenia pri podpore cezhraničných investícií účinnejšie a efektívnejšie.

Takéto investície môžu mať osobitný význam aj pri zaisťovaní bezpečnosti dodávok (ako investície umožňujúce fyzický spätný tok zemného plynu). V nariadení o bezpečnosti dodávok plynu sa uznáva potreba regionálnej spolupráce.

Práca na konsolidácii vyrovnávacích zón by mohla byť ďalším predmetom zamerania pre regionálne iniciatívy, v závislosti od výsledku diskusie o cieľovom modeli trhu so zemným plynom.

A konečne regionálna spolupráca je rozhodujúca pre zlepšenie integrity sietí, predchádzanie technickým poruchám a výpadkom a v prípade ich výskytu pre ich účinné odstránenie s minimálnymi rušivými vplyvmi na spotrebiteľov i výrobcov.

c. Pilotné testovanie

V prípade problémov, ktorými sa ešte nezaoberajú rámcové usmernenia a sieťové kódexy, môžu regionálne iniciatívy zohrávať významnú úlohu ako liahne nových myšlienok. Takéto pilotné testovanie môže nakoniec vyústiť do iniciatívneho vývoja nových záväzných pravidiel, napríklad v podobe nových sieťových kódexov.

Regionálne pilotné projekty by mohli byť užitočné na urýchlenie inteligentných sústav alebo cezhraničného maloobchodného trhu. Európska iniciatíva pre rozvodnú sieť elektrickej energie zriadená v rámci strategického plánu pre energetické technológie (plánu SET) vytvorila rámec, v ktorom sieť ESPPS-E (ENTSO-E) predložila podrobný plán na nasledujúce roky. Regionálne iniciatívy by mohli zohrať užitočnú úlohu pri implementácii projektov výskumu a vývoja (pozri plán[12]). Je zrejmé, že regióny by mali mať možnosť uskutočňovať pilotné testovanie aj v iných oblastiach, v závislosti od špecifických potrieb regiónov.

3. POčET REGIÓNOV

Regióny pre elektrickú energiu boli vymedzené v rozhodnutí 2006/770/ES, ktorým sa zmenili a doplnili usmernenia týkajúce sa metód riadenia preťaženia uvedené v prílohe k nariadeniu 1228/2003[13]. Regióny pre plyn sa formálne nevymedzili v záväznom rozhodnutí. Regióny pre plyn vyplynuli z neformálnych konzultácií medzi Komisiou, regulačnými orgánmi, PPS a inými zainteresovanými stranami. Prax ukázala, že regiónom pre plyn sa podarilo dosiahnuť pokrok bez existencie formálneho rozhodnutia, ktorým by sa vymedzili regióny a ich úlohy.

Do budúcnosti sa ukazujú dve možnosti. Prvá možnosť je vymedziť zloženie regiónov pre zemný plyn a ich úlohy vo formálnom rozhodnutí, čo má hlavnú výhodu v tom, že by bolo možné vyhnúť sa diskusiám a neistote a mohlo by sa presnejšie určiť, čo sa očakáva od príslušných členských štátov a ich zainteresovaných strán v oblasti energetiky. Druhá možnosť je pokračovať s neformálnym vymedzením regiónov pre zemný plyn, čoho hlavnou výhodou je, že by to umožňovalo väčšiu flexibilitu pri konfigurovaní zloženia regiónov v dlhšom časovom horizonte a ich úlohách.

Odhliadnuc od nástroja použitého na vymedzenie regiónov je tu aj otázka ich zloženia. Zloženie regiónov by malo byť určené v závislosti od ich úloh. Ak je cieľom regiónov dosiahnuť pokrok v istých špecifických prioritách, musí tomu zodpovedať podoba regiónu.

Pokiaľ ide o elektrickú energiu, podoba existujúcich regiónov sa zdá vhodná na riešenie uvedených priorít a zdá sa, že neexistuje dôvod meniť zloženie súčasných siedmich regiónov. Po čase, keď sa vyvinú dostatočné prepájacie zariadenia na fyzické prepojenie príslušných regiónov, možno bude vhodné integrovať región Francúzsko-Spojené kráľovstvo-Írsko so stredozápadným regiónom a baltský región so severným regiónom.

Pokiaľ ide o zemný plyn, existujú dobré dôvody na prekonfigurovanie súčasného juho-juhovýchodného regiónu. V záveroch štúdie, ktorá vznikla na objednávku Komisie, sa uvádza: „V dôsledku rozmerovej heterogénnosti a rozličných záujmov svojich členov (juho-juhovýchodný) región pravdepodobne trpí viac než ostatné nevýhodami prístupu založeného na dobrovoľnej spolupráci, ktorý charakterizuje regionálne iniciatívy, teda určitou organizačnou uvoľnenosťou a nedostatkom záväzkov.“ Vzhľadom na význam rozvoja novej infraštruktúry zemného plynu a nových prepojení pre vytvorenie vnútorného trhu so zemným plynom a z dôvodov zaistenia bezpečnosti dodávok Komisia navrhuje rozdeliť súčasný juho-juhovýchodný región na tri nové regióny pre zemný plyn, do ktorých budú patriť aj baltské štáty a severské krajiny, takýmto spôsobom:

- nový stredojužný región: IT, AT, SK, SI, HU, RO, BG, EL;

- nový stredovýchodný región: DE, PL, CZ, SK, AT;

- nový región BEMIP: SE, FI, EE, LV, LT, PL, DE, DK.

Prekonfigurovanie regiónu môže dočasne narušiť jeho úsilie o riešenie prevádzkových problémov. Bolo by však prijateľnejšie vytvoriť riadnu štruktúru a stanoviť nové efektívnejšie regióny, aj keď to bude znamenať niekoľkomesačné oneskorenie, než pokračovať so štruktúrou, ktorá sa nezdá vhodná na dosiahnutie požadovaných výsledkov.

Existujú aj dôvody na priradenie Talianska k súčasnému južnému regiónu (do ktorého patrí Francúzsko a Pyrenejský polostrov), napríklad dôvod, že tento región by sa stal hlavnou vstupnou bránou pre dodávky zemného plynu zo severnej Afriky. Táto zmena by mohla mať pozitívny účinok na likviditu tohto nového južného regiónu. Ako krajina prieniku dvoch regiónov by Taliansko mohlo pomôcť pri zabezpečení potrebnej jednotnosti oboch južných regiónov.

Okrem problémov podoby trhu a implementácie acquis by sa všetky regióny mali sústrediť na rozvoj nových prepojení.

Formát a zloženie súčasného severozápadného regiónu sa zdajú adekvátne a nemali by sa meniť.

Treba zdôrazniť, že regionálne iniciatívy by nemali vylučovať iné formáty spolupráce medzi PPS, regulačnými orgánmi alebo členskými štátmi, ako sú iniciatíva pre príbrežnú energetickú rozvodnú sieť krajín Severného mora, ktorú podpísali Nemecko, Spojené kráľovstvo, Francúzsko, Dánsko, Švédsko, Holandsko, Belgicko, Írsko a Luxembursko. Skutočnosť, že členský štát je súčasťou niektorého regiónu, mu nebráni spolupracovať s jedným alebo viacerými členskými štátmi z iného regiónu, pokiaľ táto spolupráca neodporuje snahám regiónu.

Navyše, ako podotýka aj ERGEG, existujú dobré dôvody na to, aby regióny spolupracovali v istých tematických oblastiach, napr. v oblasti prepojovania trhu medzi krajinami stredozápadného a severného regiónu. Takáto spolupráca by však nemala brániť činnosti a dosahovaniu cieľov regiónov. Ak jeden región poskytuje „dobrý príklad“, ostatné regióny by sa mali usilovať konať podľa tohto príkladu (ak treba, pri zohľadnení regionálnych špecifík).

Je dosť pravdepodobné, že počet regiónov a ich zloženie bude treba časom znova pozmeniť. Prinajmenšom z teoretického hľadiska regióny budú naozaj úspešné až vtedy, keď už nebudú potrebné.

Pravidelné posudzovanie práce regiónov a ich zloženia by sa mohlo vykonať pri príležitostiach florentského a madridského fóra.

4. OTÁZKY RIADENIA

1. Štruktúry regiónov

Súčasná štruktúra správy regionálnych iniciatív pozostáva z troch orgánov. V každom regióne je regionálny koordinačný výbor (RKV), v ktorom majú zastúpenie všetky NRO regiónu. RKV pôsobí ako celkový koordinátor úloh, ktoré plní región, a má na starosti riadenie a stratégiu. Realizačná skupina (RS) pozostáva z NRO a hlavných zainteresovaných strán. Navrhuje a zabezpečuje vykonávanie konkrétnych akcií súvisiacich s prioritnými problémami určenými na úrovni RKV. A napokon skupina zainteresovaných strán (SZS) pozostáva zo všetkých zainteresovaných strán.

V štúdii o regionálnych iniciatívach sa určila potreba poskytovať viac usmernení týkajúcich sa politík. Pokrok v regionálnych iniciatívach si veľmi často, napríklad pri projektoch cezhraničnej infraštruktúry, vyžaduje angažovanosť štátnej správy potrebnú na zmenu vnútroštátnych právnych rámcov a predpisov a podporu na politickej úrovni. Angažovanosť členských štátov v regionálnych iniciatívach by mala minimalizovať aj riziko možného znásobenia počtu fór členskými štátmi vytvárajúcimi ad hoc štruktúry mimo rámca regionálnych iniciatív.

Od nadobudnutia účinnosti by agentúra ACER mala zohrávať aktívnu úlohu v regionálnych iniciatívach, pokiaľ ide o zabezpečenie účinnosti a konzistentnosti práce rôznych regiónov.

Aj Komisia musí poskytovať politické usmernenia vzhľadom na svoju úlohu podporovať vytváranie vnútorného trhu s energiou a na svoje povinnosti strážcu zmlúv a acquis EÚ. Komisia musí byť schopná predložiť návrhy týkajúce sa akýchkoľvek nových úloh, ktorými by sa mal zaoberať región.

Riadenie regionálnych iniciatív by sa mohlo posilniť vytvorením regionálneho riadiaceho výboru (RRV), v ktorom by boli zástupcovia agentúry ACER, Komisie, ako aj členských štátov a regulačných orgánov z regiónu spolu s regionálnym koordinačným výborom (RKV), a rozšírením RKV o zástupcov agentúry ACER a Komisie. Oblasť činnosti RRV by bola dvojaká: Podporovať a rozvíjať spoluprácu na regionálnej úrovni a poskytovať riadenie na vysokej úrovni pracovného plánu pre región, ktorý má vypracúvať RKV v koordinácii s agentúrou ACER, z hľadiska politických cieľov týkajúcich sa bezpečnosti dodávok, hospodárskej súťaže a udržateľnosti, a podporovať pokrok v realizácii sieťových kódexov vzhľadom na novú úlohu RI pri uľahčovaní realizácie a podpore rýchlej implementácie iných projektov, ako aj pri rozvoji infraštruktúr na regionálnej úrovni. RRV by mohol poskytovať podnety na vysokej úrovni pre implementáciu, keď sa objavia problémy. Čisto regulačné záležitosti by naďalej mal na starosti RKV.

V prípade potreby by RRV a RKV mohli na zasadnutia prizývať zástupcov PPS, energetických búrz alebo iné zainteresované strany, v závislosti od tém a projektov, ktorými by sa chceli zaoberať. Takéto skoré zaangažovanie priemyselného odvetvia by zaručilo, že akékoľvek strategické a politické rozhodnutia budú praktické a uskutočniteľné a že budú reagovať na obavy, ktoré sa odzrkadlili v štúdii Komisie, že v súčasnosti sa zainteresované strany angažujú príliš neskoro.

Na doplnenie činnosti RRV a RKV by realizačná skupina a skupina zainteresovaných strán mali aj naďalej fungovať ako v súčasnosti.

2. Riadenie a jednotnosť v rámci regiónov

Dôležitá nie je len jasná štruktúra riadenia v rámci regiónov. Rovnako dôležité je zabezpečiť jednotnosť činností v rámci regiónov. Doteraz skupina ERGEG pravidelne uverejňovala správy o jednotnosti a konvergencii, ale nie je jasné, do akej miery z nich vychádzali regióny pri svojej činnosti.

Jednotnosť činnosti rozličných regiónov bude v prvom rade fungovať zhora nadol formou usmernení poskytovaných v konkrétnej podobe rámcových usmernení a sieťových kódexov. Tieto zase budú vychádzať, pokiaľ ide o elektrickú energiu, z referenčného modelu vyvinutého ad hoc poradnou skupinou skupiny ERGEG (AHPS). Navyše bude potrebné overiť jednotnosť uplatňovania sieťových kódexov v rámci regiónov. Ak regióny riešia problémy, ktoré (zatiaľ) sieťové kódexy neobsahujú, je potrebný celkový dohľad, ak nechceme ohroziť vytvorenie vnútorného trhu s energiou.

Na zabezpečenie jednotnosti v rámci regiónov nie je potrebné vytvárať nijaké dodatočné štruktúry. Po prvé, pri vytváraní regiónov pre zemný plyn aj pre elektrickú energiu sa zámerne rozhodlo, že určité členské štáty budú súčasťou viacerých regiónov. Tieto členské štáty automaticky budú mať tendenciu zaručiť jednotnosť, aby sa vyhli realizácii rôznych riešení na rôznych hraniciach. Po druhé, ACER bude hrať v tomto ohľade významnú úlohu popri politickom riadení, ktoré zabezpečí Komisia, okrem iného aj účasťou v novom RKV. Keďže florentské a madridské fórum spoja Komisiu, ERGEG/ACER, ESPPS, NRO, členské štáty a obchodné združenia, môžu ponúknuť vhodnú platformu aj pre politické riadenie regiónov a monitorovanie jednotnosti. Napokon by sa mohlo ukázať ako vhodné, aby sa programy pripravovali na nasledujúci rok alebo nasledujúce roky. Pracovný program by sa potom mal poslať agentúre ACER, ktorá posúdi jednotnosť regionálnych pracovných programov s inými pracovnými programami, rámcovými usmerneniami a sieťovými kódexmi. V prípade nekonzistentnosti ACER informuje Komisiu, aby Komisia mohla prijať záväzné pravidlá k príslušnému pracovnému programu resp. programom v súlade s poslednou vetou článku 7 ods. 3 nariadenia ES (č.) 713/2009. Táto kontrolná funkcia agentúry ACER by sa mala včleniť do pracovného programu agentúry ACER. Podľa článku 7. ods. 3 nariadenia o agentúre ACER jednou z úloh agentúry je poskytovať rámec, v ktorom môžu spolupracovať národné regulačné orgány. Navyše ACER musí monitorovať regionálnu spoluprácu PPS (článok 6 ods. 9 nariadenia o agentúre ACER). Zdá sa tak vhodné, aby agentúra ACER od marca 2011 prebrala od skupiny ERGEG úlohu koordinovať regionálne iniciatívy. Ako dnes ERGEG, aj ACER sa bude potrebovať spoľahnúť na svoje členské NRO ako na hybnú silu regionálnych iniciatív.

Navyše je dôležité, aby činnosť regionálnych iniciatív vyúsťovala do celkovej činnosti agentúry ACER.

5. CESTA VPRED

Toto oznámenie obsahuje posúdenie práce regionálnych iniciatív a ich príspevku k vytváraniu vnútorného trhu s energiou päť rokov po ich zriadení. Vytýčili sa v ňom možné smery preskúmania ich úlohy, vyjasnenia otázok členstva a posilnenia ich účinnosti. Ako stupeň na ceste k skutočne integrovanému trhu s energiou, regionálne iniciatívy majú kľúčovú úlohu pri tvarovaní budúcej energetickej politiky EÚ a pri podpore konštrukcie integrovaných energetických sietí vhodných pre potreby nasledujúcich desaťročí.

Komisia vyzýva Európsky parlament, Radu a všetky zainteresované strany, aby vyjadrili svoje názory na politickú orientáciu načrtnutú v tomto dokumente (do 15. februára 2011).

Na základe tejto spätnej väzby Komisia zváži možné legislatívne alebo politické iniciatívy na posilnenie spolupráce na regionálnej úrovni v druhej polovici roku 2011.

[1] V roku 2008 sa vytvoril aj región Energetického spoločenstva.

[2] Pozri www.ec.europa.eu/energy/gas_electricity/third_legislative_package_en.htm, balík pozostáva zo smerníc 2009/72/ES a 2009/73/ES, nariadení (ES) č. 713/2009, (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009.

[3] Štúdia bola uverejnená na webovej stránke GR ENER: „Od regionálnych trhov k jednotnému európskemu trhu“ (apríl 2010): www.ec.europa.eu/energy/gas_electricity/studies/electricity_en.htm

[4] Stratégia na dosiahnutie integrovanejšieho európskeho trhu s energiou: Úloha regionálnych iniciatív ERGEG. Dokument so závermi ERGEG. E10-RIG-10-04, 21. mája 2010 (www.energy-regulators.eu/portal/page/portal/EER_HOME/EER_PUBLICATIONS/CEER_ERGEG_PAPERS/Cross-Sectoral/2010/E10-RIG-10-04_Strategy_Conclusions_21-May-10.pdf).

[5] Pozri napríklad správu Eurelectricu: http://www.eurelectric.org/Download/Download.aspx?DocumentFileID=62455.

[6] Pozri http://www.energy-regulators.eu/portal/page/portal/EER_HOME/EER_INITIATIVES/Regional_Initiatives_Conferences/2010%20RI%20Conference

[7] Pozr i nariadenia (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009.

[8] Preto sa pripravovali každoročné konferencie a správy o konvergencii.

[9] Pozri tlačovú správu IP/10/836 z 24. júna 2010.

[10] Balík pozostáva zo smerníc 2003/54/ES a 2003/55/ES a nariadení (ES) č. 1228/2003, (ES) č. 1775/2005.

[11] Oznámenie KOM(2010)677 zo 17. novembra 2010 http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/strategy/doc/com(2010)0677_en.pdf

[12] https://www.entsoe.eu/fileadmin/user_upload/_library/news/EEGI_Implementation_plan_May_2010.pdf.

[13] rozhodnutie Komisie z 9. novembra 2006, ktorým sa mení a dopĺňa príloha nariadenia (ES) č. 1228/2003 o podmienkach prístupu do siete pre cezhraničné výmeny elektrickej energie, Ú. v. EÚ L 312 z 11.11.2006, s. 59-65.