Súhrnná správa Komisie - Odpovede členských štátov na Výročnú správu Dvora audítorov za rok 2004 {SEK(2006) 524} /* KOM/2006/0184 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 20.4.2006 KOM(2006) 184 v konečnom znení SÚHRNNÁ SPRÁVA KOMISIE Odpovede členských štátov na Výročnú správu Dvora audítorov za rok 2004 {SEK(2006) 524} OBSAH 1. Úvod 3 2. Príprava výročnej správy Dvora audítorov 4 3. Rámec auditu a kontroly 5 4. Vecné zistenia v roku 2004 7 4.1. Poľnohospodárska politika 8 4.2. Štrukturálne opatrenia 9 5. Záver 10 1. Úvod Európsky dvor audítorov (ďalej len „dvor“ alebo „EDA“) 15. novembra 2005 uverejnil svoju Výročnú správu za rozpočtový rok 2004 (ďalej len „výročná správa za rok 2004“)[1]. Dvor v správe uviedol svoje vyhlásenie o vierohodnosti (ďalej len „DAS“) a podporné informácie, vrátane zistení súvisiacich s riadením v členských štátoch. V súlade s povinnosťou vyplývajúcou z nariadenia o rozpočtových pravidlách[2] Komisia bezodkladne informovala členské štáty o týchto postrehoch, ako aj zisteniach, ktoré dvor odhalil počas svojho auditu a ktoré sa týkali členských štátov. Členské štáty mali svoje odpovede predložiť do 15. decembra 2005. Väčšina členských štátov odpovedala v tomto veľmi krátkom termíne alebo krátko po ňom, pričom štáty v mnohých prípadoch predložili veľmi podrobné pripomienky. Keďže na preloženie a podrobnú analýzu prijatých odpovedí bol potrebný určitý čas, Komisia nestihla predložiť svoju súhrnnú správu do 15. februára 2005, no podpredseda KALLAS informoval Európsky parlament a Radu (ECOFIN) o predbežných zisteniach[3]. Rok 2006 prináša dva problémy v oblasti vonkajšieho auditu a absolutória. Prvým problémom je implementácia Akčného plánu na vytvorenie integrovaného rámca vnútornej kontroly [4] (ďalej len „akčný plán“) prijatého Komisiou 17. januára 2006. Cieľom je poskytnúť dvoru primerané záruky, že finančné prostriedky EÚ sa vynakladajú zákonným a regulárnym spôsobom. Tento akčný plán však neprinesie želané výsledky, pokiaľ príslušní aktéri, teda Európsky parlament, Dvor audítorov, členské štáty a Komisia – s ohľadom na ich príslušné kompetencie a nezávislosť – neprispejú k implementácii jeho 16 opatrení. Ďalším problémom je nový a kratší termín na prípravu výročnej správy dvora. Ako sa ustanovuje v nariadení o rozpočtových pravidlách[5], výročná správa musí byť odteraz uverejnená najneskôr do 31. októbra, teda o mesiac skôr, ako tomu bolo doposiaľ. Tým sa zvyšujú požiadavky na všetky strany podieľajúce sa na príprave správy – tzn. na dvor, Komisiu a členské štáty – aby zaistili efektívnu predchádzajúcu výmenu názorov na predbežné zistenia dvora. V oddiele 2 sa rozoberajú ťažkosti súvisiace s kratšími termínmi, ktoré dvor musí pri príprave výročnej správy dodržať. V oddiele 3 sa uvádzajú pripomienky členských štátov k rámcu auditu a kontroly. V oddiele 4 je zahrnutá analýza vecných zistení odhalených v členských štátoch v rámci poľnohospodárskej politiky a štrukturálnych opatrení. V oddiele 5 sa nachádzajú závery[6]. 2. Príprava výročnej správy Dvora audítorov Čas na prípravu výročnej správy za rok 2005 je kvôli povinnosti uverejniť správu už do 31. októbra o mesiac kratší ako v predchádzajúcich rokoch. Má to vplyv na dvor, ako aj na Komisiu a členské štáty. Počas rozpočtového roka alebo krátko po jeho skončení dvor vykoná audit postupov a transakcií uskutočnených v rámci Komisie a členských štátov. V členských štátoch dvor overuje, či konečný príjemca pomoci spĺňa podmienky na udelenie pomoci (napríklad či je rozloha obrábanej pôdy alebo počet zvierat správny, alebo či sa uskutočnil projekt financovaný zo štrukturálnych fondov) a či sa uplatňujú správne kontrolné postupy. Po každom audite dvor analyzuje zistenia a zašle svoje predbežné postrehy v takzvanom liste o predbežných zisteniach[7] príslušnému komisárovi alebo národnému najvyššiemu kontrolnému orgánu, podľa toho, či sa fondy spravujú na centrálnej úrovni alebo na úrovni členského štátu. Dvor obvykle požaduje, aby Komisia alebo členský štát odpovedali do 2 mesiacov. Odpoveď dvoru nie je povinná, je však bežnou praxou – hoci mnoho odpovedí prichádza neskôr, ako je termín stanovený dvorom. Doposiaľ dvor prijímal odpovede členských štátov v priebehu jari a začiatkom leta, aby mohol tieto pripomienky preložiť, spracovať a v najväčšej možnej miere zakomponovať do výročnej správy, ktorá sa uverejňovala do 30. novembra. Vyplývalo to z času potrebného na interné spracovanie na dvore, sporové konanie s Komisiou v júni – septembri, ako aj preloženie správy najnovšie do 20 jazykov. Avšak v prípade rozpočtového roka 2004 väčšina členských štátov predložila svoje reakcie na vecné zistenia[8] v júni alebo neskôr. Na jednej strane to bolo kvôli tomu, že dvor rozoslal veľkú časť listov o predbežných zisteniach v máji – júli[9], a na druhej preto, že členské štáty v mnohých prípadoch poslali svoje odpovede viac ako 60 dní po doručení listu o predbežných zisteniach. V dôsledku toho niektoré členské štáty zistili, že ich odpovede dvor nezohľadnil. Napríklad Fínsko vo svojich pripomienkach k výročnej správe za rok 2004 uviedlo, „ že odpovede na predbežné zistenia Dvora audítorov neboli vždy zohľadnené v záveroch uvedených vo výročnej správe. Z toho dôvodu sú niektoré závery evidentne nesprávne. Vypracovanie odpovedí a vysvetlení často znamená značné ťažkosti v porovnaní s minimálnym účinkom, ktoré potom majú na konečné závery Dvora audítorov “. S týmto tvrdením súhlasilo aj Poľsko, ktoré uviedlo, „ ...znepokojilo nás, že Dvor audítorov nezohľadnil naše vysvetlenie nedostatkov zistených na základe kontroly EDA . Preto vysvetlenia, ktoré teraz posielame Európskej komisii, sú v podstate totožné s tými, ktoré sme predtým zaslali dvoru. “ Dvor spravidla informuje členské štáty o svojej analýze odpovedí, ktoré dostal od štátnych orgánov. Zdá sa, že takéto nadväzné opatrenia sú dôležité pre motivovanie členských štátov, aby reagovali na zistenia dvora. Ako poznamenalo Poľsko, „ ...v takých prípadoch, keď členský štát nesúhlasí s hodnotením skutočností dvorom a nevie, či sa vysvetlenie od kontrolovanej inštitúcie prijalo, ťažko možno očakávať odpoveď na otázky o povahe zistených nedostatkov a či sa už prijali alebo plánujú nápravné kroky “. Vo svetle termínov, ktoré sú odteraz ešte kratšie, by sa zrejme osobitná pozornosť mala venovať zlepšeniu výmeny informácií o zisteniach medzi dvorom, Komisiou a členskými štátmi, pričom by sa pri príprave výročnej správy zohľadnili konkrétne problémy spojené s časovým harmonogramom. K väčšej efektívnosti takejto výmeny informácií taktiež prispeje realizácia opatrení 7, 8 a 9 akčného plánu[10] zameraná na vzájomné poskytovanie výsledkov auditu a kontroly. 3. Rámec auditu a kontroly Dvor musí každý rok predložiť Európskemu parlamentu a Rade „vyhlásenie o vierohodnosti vedenia účtov a o zákonnosti a riadnosti príslušných operácií“[11]. Toto vyhlásenie sa poskytuje prostredníctvom výročnej správy. Dvor pri vyhlásení vychádza zo štyroch zdrojov dôkazov[12]: a) preverenie fungovania systémov dohľadu a kontroly zavedených v inštitúciách Spoločenstva a v členských štátoch, ako aj v tretích krajinách; b) preskúšanie vybraných vzoriek transakcií v každej významnej oblasti formou kontroly až po úroveň konečného príjemcu pomoci; c) analýza výročných správ o činnosti a vyhlásení generálnych riaditeľov, ako aj postupov uplatňovaných pri ich vypracovávaní; d) ak je to možné, preverenie práce iných audítorov, na ktorých sa nevzťahujú riadiace postupy Spoločenstva. Niektoré členské štáty vo svojich odpovediach týkajúcich sa výročnej správy za rok 2004 adresovaných Komisii využili príležitosť predložiť pripomienky k celkovému prístupu k auditu a kontrole. Veľká Británia napríklad navrhuje, aby sa zaviedol audit, ktorý by bol „ viac zameraný na systémy a nákladovú efektívnosť ako na sledovanie priebehu transakcií […]. Audit priebehu transakcie poukazuje na špecifické časové nedostatky, často súvisiace s menšími sumami, ktoré po extrapolovaní môžu vytvárať dojem, že celý program je chybný. Tieto nedostatky sa obvykle neskôr odstránia, čo sa však, vzhľadom na previerky uskutočnené v danom čase, nezohľadňuje .“ Francúzsko by uvítalo viac informácií o metóde výberu vzoriek pri audite štrukturálnych opatrení. Francúzske orgány o tejto metóde nenašli ani zmienku vo výročnej správe a uviedli, že „ všeobecné závery sú založené na zisteniach vyplývajúcich z malého počtu samostatných operácií, ktoré sa v mnohých prípadoch týkajú veľmi obmedzených súm “. Dánsko sa domnieva, že je mimoriadne dôležité, aby bola práca najvyšších kontrolných orgánov členských štátov vždy, keď je to možné, zahrnutá do auditu v oblasti DAS dvora. Uvádza, že dánsky Národný kontrolný úrad prvý raz vydal vyhlásenie o využití finančných prostriedkov EÚ v Dánsku[13], v ktorom sa píše, že „ Národný kontrolný úrad vo všeobecnosti dospel k záveru, že správa, vyplácanie, účtovanie a kontrola európskych fondov je uspokojivá a spĺňa pokyny a nariadenia. “ Nemecko zdôrazňuje, že náklady na kontrolu sú značné. Navrhuje, aby „ náklady na systémy riadenia a kontroly v členských štátoch hodnotila Komisia, aby sa zaistilo, že náklady sú úmerné dosiahnutým výsledkom “. Tieto pripomienky poukazujú na potrebu riešiť také otázky ako napríklad: - Ako vyriešiť možný konflikt medzi ročným vyhlásením dvora a skutočnosťou, že niektoré vnútorné kontroly sú navrhnuté tak, aby prebiehali počas trvania viacročných programov? - Ako zabezpečiť vhodnú rovnováhu medzi nákladmi a prínosmi a aby sa táto rovnováha zohľadňovala vo vyhlásení o vierohodnosti? - Ako vhodne využiť existujúce kontroly ako aj odborné poznatky a zdroje najvyšších kontrolných orgánov na vnútroštátnej úrovni? - Akčný plán sa tieto otázky pokúša riešiť z niekoľkých pohľadov, konkrétne opatrenia 3, 4, 7, 8 a 10[14]. Akčný plán sa sústreďuje na presadzovanie podávania vyhlásení o hospodárení na operatívnej úrovni a súhrnných správ na vnútroštátnej úrovni (opatrenie 5). 4. Vecné zistenia v roku 2004 Dvor poskytol informácie o zisteniach, ktoré súvisia s rozpočtovým rokom 2004. Keďže neuviedol spôsob použitý na vytvorenie vzorky transakcií, nemožno dospieť k záveru, či zistenia boli závažné. Komisia požiadala členské štáty, aby podrobnejšie pripomienkovali vecné zistenia, teda zistenia, ktoré majú finančný vplyv na rozpočet EÚ. Väčšina členských štátov tieto informácie poskytla, no v niekoľkých prípadoch členské štáty nedokázali identifikovať zistenia uvedené v dodaných zoznamoch, keďže nepoznali kódy, ktorými dvor zistenia označil, pričom sa tieto kódy nezhodovali ani s číslami projektov, ktoré použili členské štáty a/alebo Komisia. Vykonaný audit zohľadňuje rôzne politiky. Granty pre poľnohospodárov sa často spájajú s rozlohou poľa alebo počtom zvierat. Takže v rámci poľnohospodárskej politiky dvor často vykonáva kontrolu na mieste a meria rozlohu poľa pomocou zariadení GPS, alebo počíta zvieratá, aby si overil, či poľnohospodár uviedol správne číselné údaje. V rámci štrukturálnych opatrení sa granty udeľujú zvyčajne projektom na regionálnej úrovni. Jednotlivé projekty sa môžu výrazne líšiť, pokiaľ ide o ich rozsah, podobu, časový harmonogram a druhy konečných príjemcov pomoci. V takýchto prípadoch dvor vykoná kontrolu na mieste, aby zistil, či sa projekt skutočne ukončil (most alebo diaľnica postavili), či platby prebehli správne (sú výdavky oprávnené, existujú auditové záznamy), či sa dodržali postupy výberového konania (uskutočnilo sa výberové konanie, vybral sa správny uchádzač), či sa vykonali požadované kontroly atď. Rôznorodý charakter štrukturálnych opatrení vytvára priestor pre rôzny výklad pravidiel a dôkazov auditu, čo zrejme vedie k tomu, že sa členské štáty v takýchto prípadoch zvyknú s dvorom zhodnúť zriedkavejšie ako v prípadoch súvisiacich s poľnohospodárskou politikou. Keď sa Komisia neskôr zaoberá zisteniami dvora, tiež niekedy dospeje k odlišnému záveru ako dvor. Oddiely 4.1 a 4.2 zhŕňajú pripomienky k zisteniam týkajúcim sa poľnohospodárskej politiky a štrukturálnych opatrení. Správa neobsahuje oddiely o vlastných zdrojoch a predvstupovej pomoci, keďže sa v týchto dvoch oblastiach identifikovalo len veľmi málo vecných zistení, z čoho vyplýva skutočnosť, že dvor týmto dvom sektorom udelil v roku 2004 pozitívne vyhlásenie o vierohodnosti. 4.1. Poľnohospodárska politika V prípade členských štátov sa dve z troch vecných zistení v oblasti poľnohospodárskej politiky v roku 2004 týkali uvedenia väčšej rozlohy pozemku. Rozdiel medzi vykázanou rozlohou a rozlohou odmeranou dvorom počas auditu zhruba predstavoval menej ako 2 % vo štvrtine prípadov, 2 % až 10 % v polovici prípadov a viac ako 10 % vo zvyšných prípadoch. Celkový počet vecných zistení, ktoré dvor odhalil, sa týkal 11 členských štátov. Väčšina štátov s dvorom súhlasila – hoci v niekoľkých prípadoch len čiastočne, medzi iným aj kvôli rozdielnemu názoru na spôsob merania. V niektorých prípadoch poľnohospodári na základe zistení dvora peniaze vrátili. V niekoľkých prípadoch však členské štáty opravy neiniciovali, keďže finančný vplyv zistenia považovali za zanedbateľný (v Nemecku sa vyskytol prípad predstavujúci menej ako 100 EUR). Hoci členské štáty zväčša závery dvora prijali, niektoré uviedli, že odchýlky v meraní polí sa dali očakávať/prijať. Kontroly sa niekedy vykonali v nasledujúcom poľnohospodárskom roku, pričom poľnohospodár už zmenil využitie a členenie poľa, čiže sa ťažko dala zrekonštruovať pôvodne uvedená rozloha poľa. V iných prípadoch poľnohospodári uviedli rozlohu poľa podľa zápisu v katastri, no tieto katastrálne údaje sa nie vždy zhodovali s meraniami dvora. Tento problém sa v dôsledku ďalšieho skvalitňovania meracích prístrojov môže ešte zväčšiť. Konečne, v Nemecku bol prípad, v ktorom sa stanovisko zakladalo na meraní rozlohy pozemku na dve desatinné miesta, kým dvor použil hodnoty s tromi desatinnými miestami. V tomto konkrétnom prípade to stačilo na zmenu klasifikácie merania z vyhovujúceho na zistenie. Nesúhlas s dvorom vyjadrili dva z 11 členských štátov. Prvého členského štátu (Holandska) sa týkal len jeden prípad vecného zistenia, keď tento štát nesúhlasil s rozhodnutím dvora považovať chýbajúci dôkaz o porážke jedného kusa hovädzieho dobytka za takéto zistenie, hoci dôkaz bol dvoru predložený až po audite. Druhého členského štátu (Grécka) sa týkalo viac zistení, ukázalo sa však, že niektoré základné problémy boli len prechodného charakteru (napr. peniaze na bankových účtoch neboli ešte vyplatené výrobcom alebo sa ešte nevrátili do rozpočtu EÚ). Taktiež nesúhlasil s dvorom v iných otázkach, ako napríklad, či bol poľnohospodár oprávnený na dotáciu, ak nemal vlastnícku listinu k pozemku, no o výmene tohto pozemku sa dohodol s iným poľnohospodárom. 4.2. Štrukturálne opatrenia V roku 2004 členské štáty súhlasili s dvorom len o čosi viac ako v jednom z troch prípadov vecných zistení v rámci štrukturálnej politiky, na rozdiel od približne dvoch prípadov z troch v rámci poľnohospodárskej politiky. Typické príklady nesúhlasu, či čiastočného nesúhlasu členských štátov s dvorom zahŕňali klasifikáciu výdavkov (či sú oprávnené alebo nie), doklady o spolufinancovaní a existenciu auditového záznamu. Prípadov, v ktorých dvor usúdil, že nesprávna klasifikácia výdavkov bola zámerná, bolo zjavne len veľmi málo. Zistenia však poukázali na potrebu vyjasniť pravidlá a poskytnúť v tejto oblasti ďalšie usmernenia. Ako belgické orgány poznamenali v jednom konkrétnom prípade, v ktorom nesúhlasili s dvorom: „ Pokiaľ vieme, pojem výdavky, ktoré nespĺňajú pravidlá, nebol prerokovaný ani definovaný v nariadeniach, ktoré sa vzťahujú na štrukturálnu pomoc ESF [Európsky sociálny fond] , preto je potrebné poznať dôvody na vyhlásenie výdavkov za nevyhovujúce, najmä ak samotní audítori nezistili, že by takéto výdavky vykazovali náznak neregulárnosti alebo protiprávnosti. ". Členské štáty poukázali taktiež na problémy vyplývajúce z nejednotných požiadaviek na štruktúru auditu a kontroly v rozdielnych obdobiach programu. Španielsko uviedlo, že „ keď audítor dospel k rozhodnutiu, že „auditový záznam bol nedostatočný“, vzťahovalo sa to na obdobie rokov 1994 – 1999, pričom daný pojem bol definovaný až od obdobia rokov 2000 – 2006 “. Okrem kontroly transakcií sa dvor pokúšal preveriť, či členské štáty vykonali povinné 5-percentné previerky, tzn. kontrolu projektov, ktoré predstavujú 5 % hodnoty programu. Dvor zistil, že tieto previerky často prebehli oneskorene a vychádzali z neúplnej analýzy rizika. Členské štáty vo väčšine prípadov uznali, že previerky sa oneskorili, no Švédsko poznamenalo, že „ v nariadení sa nenachádza žiadna požiadavka, že previerky vzťahujúce sa na príslušné finančné prostriedky musia dosiahnuť 5 % v určitom konkrétnom čase “. Finančné dôsledky vecných zistení v rámci štrukturálnych opatrení sa líšili viac ako v prípade vecných zistení v poľnohospodárstve. V niektorých prípadoch zistenia nemusia mať žiadne skutočné finančné dôsledky, napríklad preto, že výdavky deklarované členským štátom a dvorom považované za neoprávnené by sa mohli nahradiť dodatočnými výdavkami, ktoré sa ešte nedeklarovali. Takéto prípady Komisia objasňuje v nadväzných opatreniach. V tejto súvislosti sa nastoľuje tiež otázka viacročnosti. Ako príklad slúži prípad v Nemecku, keď štát uznal zistenie a opravil by ho znížením hodnoty ďalšej žiadosti o platbu. Nesúhlasil by, že toto zistenie spôsobilo finančné straty v rozpočte EÚ, keďže by sa nakoniec odhalilo pri preverovaní výdavkových dokladov v rámci uzávierky, ak nie skôr. Dvor však nástojil, že – aspoň pokiaľ ide o dátum auditu – išlo o zistenie. 5. Záver Komisia víta mnoho komplexných odpovedí členských štátov. Táto ročná spätná väzba od členských štátov znamená hodnotnú príležitosť nadviazať na horizontálne otázky, ktoré súvisia s výročnou správou Dvora audítorov. Na základe odpovedí týkajúcich sa práce za rok 2004 by Komisia chcela upriamiť pozornosť na štyri otázky: 1. Niektoré členské štáty považujú za neuspokojivú skutočnosť, že ich odpovede neboli zohľadnené vo výročnej správe Dvora audítorov za rok 2004. Je to čiastočne z dôvodu krátkych termínov, ktoré musí Dvor audítorov pri príprave výročnej správy dodržiavať. Tento konkrétny problém by sa mal riešiť v rámci úvah o tom, ako lepšie využiť skúsenosti národných najvyšších kontrolných orgánov a ako dosiahnuť model jednotného auditu[15]. 2. Niektoré členské štáty mali pripomienky k štruktúre kontroly, ako aj k samotnej metóde DAS, pričom naznačili, že – podľa ich názoru – prínosy nezodpovedali nákladom. Táto otázka by sa mala riešiť na operačnej úrovni pri odhadovaní nákladov na kontrolu[16], no taktiež na strategickej úrovni pri rokovaní o prípustných rizikách[17]. 3. S cieľom zistiť postupy v jednotlivých členských štátoch sa vykonala kvalitatívna analýza vecných zistení v oblasti poľnohospodárskej politiky a štrukturálnych opatrení. Analýza poukazuje na potrebu vyriešiť alebo objasniť otázky ako napríklad: 1) aký je správny spôsob merania rozlohy poľa, 2) aké výdavky sú oprávnené v rámci štrukturálnych opatrení, 3) kedy by sa pri štrukturálnych opatreniach mali vykonávať takzvané 5-percentné previerky. Z dôvodu tejto neistoty sa môže stať, že Komisia vo svojich nadväzných opatreniach nebude môcť potvrdiť zistenia dvora. Tieto otázky vo veľkej miere predstavujú nedostatky špecifické pre sektor, ktoré sa majú riešiť aj v akčnom pláne[18]. 4. Členské štáty viac nesúhlasili so zisteniami dvora v oblasti štrukturálnych opatrení ako v rámci poľnohospodárskej politiky. Dôvodom môže byť skutočnosť, že členské štáty a dvor sa nezhodujú v tom, čo sa v tejto oblasti považuje za previnenie. Prípadne preto, že sa členské štáty a dvor nezhodujú v otázke prijateľnej miery rizika v rámci štrukturálnych opatrení. Keďže vzorka, ktorú dvor vybral, mala slúžiť na kontrolu jednotlivých transakcií – nie na preverenie prítomnosti a funkčnosti systémov – nebolo možné určiť dôvody názorovej odlišnosti. To podčiarkuje potrebu uskutočniť medziinštitucionálny dialóg o rizikách, ktoré sú prijateľné v podkladových transakciách, a o vplyve, aký to môže mať na metódu DAS dvora[19]. Aby sa vyriešili otázky, ktoré nastolili členské štáty, zapojiť sa musí aj Dvor audítorov a do istej miery aj národné najvyššie kontrolné orgány, nielen Komisia a členské štáty. Rámec tejto spolupráce sa ustanovil v akčnom pláne, v ktorom sa definuje 16 konkrétnych opatrení, ktoré sa majú implementovať počas rokov 2006 a 2007 – samozrejme rešpektujúc úlohy, kompetencie a nezávislosť všetkých zúčastnených. [1] Správa bola uverejnená v Úradnom vestníku EÚ C 301 z 30.11.2005. Nachádza sa na internetovej stránke Dvora audítorov: www.eca.eu.int. [2] Článok 143 ods. 6 nariadenia o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev, nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25.6.2002. [3] Porovnaj list podpredsedu KALLASA predsedovi Rady ECOFIN Karlovi-Heinzovi GRASSEROVI z 15. februára 2006. [4] KOM(2006) 9 zo 17. januára 2006. [5] Článok 143 ods. 5. [6] Analýzy, z ktorých vychádza táto súhrnná správa sú v Pracovnom dokumente Komisie: Analýza odpovedí členských štátov na Výročnú správu Dvora audítorov za rok 2004 (SEC(2006) 524). [7] Vyhlásenie o predbežných zisteniach. [8] Tzn. zistenia, ktoré mali finančný vplyv na všeobecný rozpočet Európskej únie. [9] Doposiaľ bol dvor na základe nariadenia o rozpočtových pravidlách (článok 143 ods. 2) povinný len odoslať svoje zistenia členským štátom do 15. júla. Počnúc rozpočtovým rokom 2005 je tento termín 15. júna. [10] Opatrenie 7: Presadzovanie osvedčených postupov na zvýšenie nákladovej efektivity auditov na úrovni projektov. Opatrenie 8: Umožnenie dodatočnej vierohodnosti zo strany najvyšších kontrolných orgánov. Opatrenie 9: Vytvorenie účinných nástrojov na zdieľanie výsledkov auditu a kontroly a presadzovanie modelu jednotného auditu. [11] Porovnaj článok 248 ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva. [12] Porovnaj odsek 1.46 výročnej správy za rok 2004. [13] Vyhlásenie je zahrnuté ako oddiel (D) v správe o kontrole štátneho rozpočtu na rok 2004. [14] Opatrenie 3: Zavedenie a väčšia harmonizácia prezentácie kontrolných stratégií a dôkazov na preukazovanie dostatočnej vierohodnosti. Opatrenie 4: Otvorenie medziinštitucionálneho dialógu o rizikách prípustných v prípade podkladových transakcií. Opatrenie 7: Presadzovanie osvedčených postupov na zvýšenie nákladovej efektívnosti auditov na úrovni projektov. Opatrenie 8: Umožnenie dodatočnej vierohodnosti zo strany najvyšších kontrolných orgánov. Opatrenie 10: Vypracovanie počiatočného odhadu a analýzy nákladov na kontroly. [15] Opatrenia 8 a 9 akčného plánu. [16] Opatrenie 10 akčného plánu. [17] Opatrenie 4 akčného plánu. [18] Opatrenia 12 - 16 akčného plánu. [19] Opatrenia 3 a 4 akčného plánu.