[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 5.7.2010 KOM(2010)355 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Dohľad nad obchodno-distribučným trhom„Na ceste smerom k efektívnejšiemu a spravodlivejšiemu vnútornému obchodno-distribučnému trhu do roku 2020“ SEK(2010)807 ÚVOD Túto správu prijala Komisia v súvislosti s dohľadom nad obchodným trhom zavedeným na začiatku roka 2009 v rámci dohľadu nad trhmi, ktorý nasledoval po oznámení s názvom Jednotný trh pre Európu 21. storočia z roku 2007[1]. Maloobchod bol vybratý ako predmet tohto monitorovania vzhľadom na jeho mnohoraký význam pre Európsku úniu (4,2 % HDP EÚ; 17,4 milióna osôb a 20 % európskych MSP[2]), a najmä jeho úzke väzby s mnohými hospodárskymi činnosťami, ktoré mu predchádzajú, ale aj s tými, ktoré po ňom nasledujú. Maloobchod zahŕňa širokú škálu foriem (obchody, elektronický obchod, otvorené trhy...), formátov (od malých obchodov po hypermarkety), produktov (potravinárskych, nepotravinárskych, liekov na lekársky predpis alebo bez neho...), právnych foriem (nezávislá, franchisingová, integrované skupiny...) a lokalít (mesto/vidiek, centrum/periféria mesta...). V tejto správe sú analyzované všetky tieto možnosti s osobitným zameraním na obchod s potravinami vzhľadom na jeho hospodársky význam[3]. Táto komplexnosť sa nedá obmedziť na jednoduchú dichotómiu „malé obchody/veľké obchody“. Stratégia veľkých zoskupení sa v posledných rokoch vskutku vyznačovala diverzifikáciou obchodov od malých predajní v mestských štvrtiach alebo na vidieku po hypermarkety, ako aj stredne veľké obchody, akými sú supermarkety, alebo ešte aj diskontné predajne. V tomto oznámení sa výraz „obchodno-distribučný“ používajú ako odkaz na maloobchod. Táto správa a pracovný dokument útvarov Komisie, ktorý je k nej priložený, na základe zrealizovanej dôkladnej analýzy po prvý raz zhŕňajú problémy, ktoré z hľadiska vnútorného trhu vplývajú alebo by mohli vplývať na výsledky podnikov v obchodno-distribučnom sektore v hospodárskej, sociálnej a environmentálnej oblasti (akými sú inovácie, konkurencieschopnosť, produktivita, zamestnanosť, prispievanie k boju proti chudobe a začleňovanie, najmä osôb so zdravotným postihnutím, do spoločnosti a boj proti zmene klímy, ako aj morálna a spoločenská zodpovednosť)[4]. Problémy, na ktoré sa zameriava táto správa, boli určené s prihliadnutím na jednotlivé hospodárske a politické ciele stanovené pre vnútorný trh prispievajúce k inteligentnému, udržateľnému a inkluzívnemu rastu v Únii. Vzhľadom na tieto závery potom a v súvislosti s oživením vnútorného trhu v rámci stratégie pre Európu do roku 2020[5] Komisia vymedzila opatrenia, ktoré by sa mohli prijať na zlepšenie fungovania vnútorného trhu v tomto sektore s prihliadnutím na zásady subsidiarity a proporcionality, ako aj so zreteľom na ďalšie základné ciele Európskej únie. Ide o to, aby sa podnikom v obchodno-distribučnom sektore umožnilo čo najlepšie využívať slobody na vnútornom trhu s cieľom podporiť rozvoj ich služieb a zavádzanie inovácií v súlade s cieľmi hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti, ochrany pracujúcich, spotrebiteľov a životného prostredia. Inteligentné, udržateľné a inkluzívne obchodovanie a distribúcia (ďalej len „spravodlivé“) by mohli priamo prispieť k úspechu stratégie pre Európu do roku 2020. TRANSVERZÁLNOSť OBCHODU A DISTRIBÚCIE Obchod a distribúcia spájajú hospodárske činnosti, ktoré im predchádzajú, s tými, ktoré po nich nasledujú, čím nadobúdajú rozhodujúci význam pre európske hospodárstvo. Na trhoch, ktoré na ne nadväzujú, dochádza k interakcii obchodníkov a spotrebiteľov. Fungovanie obchodno-distribučného trhu má priamy vplyv na kvalitu života občanov do tej miery, akou podmieňuje prístup k širokému výberu spotrebného tovaru vrátane základných nevyhnutných potrieb. Vďaka službám obchodníkov má mnoho spotrebiteľov prístup k produktom z iných členských štátov a tretích krajín v mieste pobytu a môže využívať konkrétne výhody vnútorného trhu. Prostredníctvom reakcií na správanie spotrebiteľov a vzájomných vzťahov s nimi sa môžu z obchodníkov stať hnacie sily modelov udržateľného rozvoja. Na trhoch, ktoré predchádzajú obchodu a distribúcii, dochádza k častej cezhraničnej interakcii obchodníkov s rôznymi aktérmi, najmä veľkoobchodníkmi a dodávateľmi, zamestnancami, službami realitných kancelárií, dopravnými podnikmi, logistickými spoločnosťami, dodávateľmi platobných systémov, reklamnými a marketingovými agentúrami, bezpečnostnými službami, dodávateľmi energie a podnikmi pre odvoz a recyklovanie odpadu. Každá zmena vo fungovaní tohto sektora má nutne vplyv na iné hospodárske činnosti a ich aktérov. Každá politika, ktorá má riešiť zistený problém, by preto mala prihliadať na transverzálnosť obchodu a distribúcie a zohľadňovať jej rôzne vplyvy na celý reťazec. Mala by vychádzať zo zohľadňovania rôznych rovnováh, ktoré treba dosiahnuť medzi jednotlivými cieľmi v oblasti hospodárstva a politikami určenými pre vnútorný trh. VÝVOJ OBCHODU A DISTRIBÚCIE SO ZNAčNÝM VONKAJšÍM VPLYVOM Modernizácia obchodno-distribučného sektora od šesťdesiatych rokov minulého storočia prispela vznikom veľkoobchodu značne k boju proti inflácii. Spotrebiteľom sa tak ponúkol väčší výber za konkurenčné ceny, a to aj v období hospodárskej krízy, čo im umožnilo, aby časť svojich rastúcich príjmov, ktoré zvyčajne slúžili na uspokojovanie ich základných potrieb, použili na nákup väčšieho množstva tovaru a služieb, čo zase podnietilo zavádzanie inovácií a hospodársky rast. Hľadanie a výhody úspor z rozsahu boli motorom transformácie hospodárskych modelov moderného obchodu. Kombinácia cezhraničnej koncentrácie vnútorného trhu a vertikálnej integrácie dala niektorým distribútorom značnú vyjednávaciu silu, ktorá im umožnila dohadovať nízke ceny. Táto vyjednávacia sila zase viedla k európskej konsolidácii sektorov veľkododávateľov priemyselných výrobkov, logistiky alebo služieb realitných kancelárií, ktoré sa v rámci svojich dodávateľských reťazcov usilujú o zodpovedajúcu flexibilitu a vyjednávaciu silu, aby mohli vyhovieť požiadavkám distribútorov. Aj keď európsky obchod a distribúcia zaznamenali v posledných desiatich rokoch pomalší rast produktivity ako v Spojených štátoch, ich rozvoj a vlny horizontálnej a vertikálnej integrácie prispeli k zvýšeniu efektívnosti obchodného sektora a k zníženiu cien. Tvrdšia konkurencia, najmä v dôsledku vznikania európskych diskontných predajní a značiek distribútorov za nízke ceny, navyše ešte viac zrýchlila proces, ktorý núti distribútorov k neustálemu zvyšovaniu efektívnosti, aby zastavili znižovanie svojich marží. Hoci tento vývoj prispel k zvýšeniu konkurencie, tlaku na marže a konkurencieschopnosti hospodárskeho reťazca, nevyhol sa malým nezávislým predajniam, miestnym orgánom, malým výrobcom poľnohospodárskych surovín, priemyselným MSP, zamestnancom a izolovaným alebo znevýhodneným spotrebiteľom. Niekedy tento vývoj prebiehal v neprospech dosahovania cieľov Európskej únie v oblasti ochrany životného prostredia a sociálnej a územnej súdržnosti. Okrem toho z vykonanej analýzy vyplýva, že hospodárska výkonnosť sektora nedosiahla svoj úplný potenciál v Únii, najmä z hľadiska vnútorného trhu. Táto správa a pracovný dokument útvarov Komisie, ktorý je k nej priložený, zdôrazňujú rozličné problémy, ktoré by mohli zabraňovať alebo ktoré zabraňujú optimálnemu výkonu obchodno-ditribučného sektora na vnútornom trhu z hľadiska rôznych aktérov reťazca pred alebo po distribúcii, ktorými sú spotrebitelia, obchodníci a distribútori, dodávatelia, zamestnanci a budúce generácie. EFEKTÍVNEJšÍ A SPRAVODLIVEJšÍ VNÚTORNÝ OBCHODNO-DISTRIBUčNÝ TRH PRE SPOTREBITEľOV Efektívnejší a spravodlivejší vnútorný obchodno-distribučný trh pre európskych spotrebiteľov by im mal v mieste ich bydliska poskytovať prístup k čo najširšiemu výberu obchodníkov a kvalitných produktov za konkurenčné a dostupné ceny v súlade s cieľmi inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu EÚ. Mal by poskytovať aj prístup k spoľahlivým, transparentným a porovnateľným informáciám o obchodných ponukách v celej EÚ, aby boli spotrebitelia pri svojom rozhodovaní lepšie informovaní a aby mali istotu uplatňovania svojich práv, nech už nakupujú kdekoľvek v EÚ. Z analýzy vyplynuli tieto problémy: Prvým problémom je prístupnosť a výber obchodov. Blízkosť obchodov s ponukou základných tovarov a služieb, najmä obchodov s potravinami, sa stáva čoraz dôležitejšou pre osoby vo vyššom veku (17 % obyvateľov EÚ má 64 rokov alebo viac) a osoby so zdravotným postihnutím (15 % obyvateľov EÚ), izolované osoby alebo osoby žijúce v málo zaľudnených oblastiach a pre 9 % občanov, ktorí nemajú prostriedky na kúpu auta[6]. Potreba zachovať životaschopnosť daných oblastí, k čomu prispieva aj existencia blízkych obchodov, a obmedziť používanie vozidiel z ekologických dôvodov ešte väčšmi zdôrazňujú dôležitosť tejto otázky. Množstvo malých miestnych obchodov s potravinami (do 10 zamestnancov) sa však v období rokov 2004 až 2009 znížilo na 3,7 %. Tento smer vývoja je rovnako príznačný aj pre iné obchodno-distribučné podsektory v dôsledku zvyšujúcej sa polarizácie predajných miest v centrách alebo úplne nových nákupných centier na okrajoch miest. Okrem toho z prieskumov verejnej mienky[7] spotrebiteľov vyplýva, že občania žijúci v mestách s menej ako 10 000 obyvateľmi sú menej ako priemerne spokojní s výberom obchodníkov, ku ktorým majú prístup. Tento vývoj naznačuje, že aj napriek mnohým iniciatívam členských štátov týkajúcich sa obmedzenia výstavby obchodných priestorov, sa nedostatok územnej súdržnosti v tejto oblasti zvyšuje, aj keď aktuálny vývoj v oblasti supermarketov, ktorý sa vyznačuje výstavbou malých obchodov v mestách, ako aj na vidieku, obmedzuje ich rozsah. Elektronický obchod by mohol pomôcť potláčať negatívne vplyvy tohto vývoja a zachovať tlak na ceny v rámci elektronického obchodu, ako aj v obchodoch, no úroveň predaja prostredníctvom neho je nízka: s výnimkou štyroch členských štátov[8] neprekračuje 2 % maloobchodného predaja a predaj potravín online je ešte obmedzenejší. Prostriedky zlepšovania prístupnosti obchodov a podpory rozvoja elektronického obchodu v EÚ sú kľúčovými otázkami. V súčasnosti sa vypracováva podrobná štúdia trhu týkajúca sa cenových rozdielov v rámci elektronického obchodu. Analýza ukázala aj veľké rozdiely v úrovni cien na vnútornom trhu, z ktorých vyplýva, že vnútorný trh je stále rozdrobený. Napríklad ceny potravín a nealkoholických nápojov sú priemerne o 28,4 % vyššie v Belgicku ako v Holandsku[9]. Pri niektorých bežných farmaceutických produktoch predávaných bez lekárskeho predpisu môže byť tento rozdiel až v pomere jednej k piatim[10]. V sektore výroby odevov môže byť prekvapujúce konštatovanie, že úroveň cien v Írsku, Francúzsku a Spojenom kráľovstve sú nižšie ako je priemer EÚ, zatiaľ čo v Českej republike a na Slovensku sú tieto ceny výrazne vyššie ako priemer[11]. Niektoré cenové rozdiely sa dajú vysvetliť viacerými faktormi, akými sú rozdiely v priemernom príjme domácností alebo vo výške dane z pridanej hodnoty. Aj ďalšie faktory súvisiace s dynamikou trhov, regulačný rámec alebo obchodné praktiky, akými sú obmedzenia teritoriálnej ponuky alebo zabraňovanie paralelnému obchodovaniu[12] pritom zohrávajú svoju úlohu. Charakter a závažnosť jednotlivých faktorov, ktoré vysvetľujú cenové rozdiely, ešte treba spresniť. Okrem toho by mohla lepšia informovanosť spotrebiteľov o obchodných ponukách mimo ich zvyčajného miesta nákupov, a to aj za hranicami štátu, prispieť k obmedzovaniu týchto rozdielov. Vnútroštátne orgány na ochranu hospodárskej súťaže a spotrebiteľské organizácie mohli dokázať, že obchodníci uplatňujú rozdielne ceny na jednotlivých miestach podľa úrovne konkurencie[13]. Zistenie, že spotrebitelia nie sú spokojní s dostupnosťou zdrojov nezávislých porovnávacích informácií o obchodných ponukách, túto analýzu podporilo. Zdá sa, že jednou z príčin tejto situácie by aj v tomto prípade mohol byť nedostatočný rozvoj služieb, ktoré poskytujú spotrebiteľom transparentné, dostupné, porovnateľné a kvalitné informácie o obchodných ponukách mimo ich územia a štátu, najmä v rámci internetového obchodu. Ťažkosti súvisiace s poskytovaním týchto služieb, či už ide o komerčné oznamy, alebo nezávislé informačné služby, sú hlavným bodom analýzy týchto nedostatkov. EFEKTÍVNEJšÍ A SPRAVODLIVEJšÍ VNÚTORNÝ OBCHODNO-DISTRIBUčNÝ TRH PRE OBCHODNÍKOV Efektívnejší a spravodlivejší obchodno-distribučný trh v EÚ musí konkurencieschopným obchodníkom umožňovať nezávisle od ich veľkosti, aby existovali spoločne na trhu a vykonávali svoju činnosť, predovšetkým pri realizácii inovačných, efektívnych a udržateľných stratégií, najmä v cezhraničnom rámci. Doterajšie analýzy umožnili odhaliť viacero problémov brániacich plnému využívaniu všetkých možností obchodného sektora v EÚ. Po prvé, prísne obmedzenia vstupu na obchodno-distribučný trh zostávajú predmetom obáv, pretože obmedzujú miestnu hospodársku súťaž a vytvárajú prekážky budovania vnútorného obchodného trhu. Niektoré z nich, akými sú zákazy otvorenia založené na posudzovaní vplyvu na konkurenčné obchody, sa v súčasnosti odstraňujú prostredníctvom uplatňovania smernice o službách[14]. Napriek tomu môžu aj súčasné rozdrobené štátne, regionálne a miestne rámce komerčného urbanizmu v spojení s rozličnými pravidlami týkajúcimi sa nehnuteľného majetku a komerčný európsky trh s nehnuteľnosťami, ktorý môže v miestnom rámci vykazovať nedostatky, odradiť aktérov od vstupu na určité trhy. Nedostatok koordinácie štátnych právnych predpisov bude v pohraničných oblastiach – kde býva 35 % občanov EÚ[15] – s najväčšou pravdepodobnosťou narúšať hospodársku súťaž. Niektoré členské štáty zaviedli dobré postupy, ktoré by sa mohli uplatniť aj v iných členských štátoch. Mali by sa zohľadniť všetky záujmy, a najmä potreba zosúladiť záujmy distribučných podnikov s cieľmi ochrany životného prostredia a územného plánovania (napríklad zachovaním dostatočne dostatočnej prístupnosti obchodov s ponukou základných tovarov a služieb). Po druhé, obchodníci upozorňovali, že v určitých prípadoch existujú prekážky, ktoré bránia tomu, aby ich zásobovali podniky so sídlom v iných členských štátoch. Takáto situácia by mohla nastať pri rozhodnutí výrobného podniku rozdeliť svojich zákazníkov medzi jednotlivé dcérske podniky podľa toho, kde sa nachádzajú, (rozhodnutie v rámci skupiny podnikov). Mohlo by to vyplývať aj zo zmluvných podmienok výrobcov voči ich veľkoobchodným zákazníkom a distribútorom. Ak by sa preukázala existencia tohto javu, mohol by pomôcť vysvetliť uvedené rozdiely v cenách medzi jednotlivými štátmi. Kapacita paralelného dovozu je obmedzená aj rôznymi štátnymi regulačnými rámcami vyplývajúcimi napríklad z rôznych jazykových požiadaviek súvisiacich s označovaním potravín[16]. Po tretie, aj napriek európskej harmonizácii pravidiel obchodných praktík týkajúcich sa spotrebiteľov, akými sú reklama, marketing a podpora predaja[17], zachovávanie určitých vnútroštátnych pravidiel v súvislosti s komerčnými oznámeniami, a najmä s podporou predaja, bráni realizácii efektívnych, prípadne cezhraničných, stratégií komunikácie veľkoobchodov, ako aj pohraničných MSP, elektronického obchodu atď.[18] Predovšetkým predaj a ďalší predaj so stratou majú osobitný význam pre hospodárske modely obchodníkov, ktorí predávajú tovar dlhodobej spotreby, najmä textil. Nezdá sa však, že rôzne vnútroštátne právne predpisy obmedzujúce predaj so stratou, ktorých cieľom bola ochrana malých obchodníkov, boli vždy efektívne. Rôzne obmedzenia týkajúce sa období výpredajov boli rovnako kritizované za to, že dávali príležitosť na vznik nekalej konkurencie medzi pohraničnými regiónmi. Iné odhalené problémy spočívajú v tom, že ešte stále neexistuje dostatočne konkurenčný vnútorný trh platobných systémov, v potrebe umožniť prístup k efektívnejšiemu logistickému systému, ako aj v tom, že existujú aj rozličné regulačné rámce v oblasti franchisingu – čo môže brzdiť budovanie nákupných sietí malých obchodníkov – ako aj v oblasti práv spotrebiteľov, otváracích hodín obchodov, alebo aj odvozu a recyklovania odpadu. EFEKTÍVNEJšÍ A SPRAVODLIVEJšÍ VNÚTORNÝ OBCHODNO-DISTRIBUčNÝ TRH PRE DODÁVATEľOV Efektívnejší a spravodlivejší vnútorný obchodno-distribučný trh pre dodávateľov im musí umožňovať predávať konkurencieschopné produkty z hľadiska ceny, kvality a/alebo inovácií a v množstve postačujúcom na to, aby dosiahli návratnosť svojich investícií. Musí dodávateľom poskytovať informácie o dopyte spotrebiteľov, najmä po etickejších produktoch, na základe čoho budú môcť prispôsobiť svoju ponuku, aby mohli lepšie reagovať na vývoj potrieb a na vývojové trendy. Musí preto umožňovať podporu hospodárstva založeného na efektívnejších inováciách v oblasti využívania zdrojov, ktoré bude ekologickejšie a konkurencieschopnejšie a ktoré bude podporovať hospodársku, sociálnu a územnú súdržnosť. Analýza odhalila dva problémy, ktoré zabraňujú prechodu na efektívnejší a spravodlivejší obchodno-distribučný trh pre dodávateľov. Po prvé, napätia v zmluvných vzťahoch medzi podnikmi by v prípade, že k nim dôjde, mohli obmedzovať možnosti dodávateľov uplatňovať marže postačujúce na to, aby mohli vykonávať svoju činnosť a investovať do potrebných inovácií. Určité zmluvné požiadavky uplatňované priamo obchodníkmi alebo nákupnými centrálami obchodníkov na dodávateľov alebo dodávateľmi na prvovýrobcov by sa za určitých okolností dali pokladať za nespravodlivé a pravdepodobne obmedzujúce rast a dokonca aj životaschopnosť určitých konkurenčných podnikov. Štrukturálna neefektívnosť medzičlánkov potravinového dodávateľského reťazca by mohla za určitých okolností prispieť k asymetrickému prenosu a nepružnosti cien, ako aj k nespravodlivým zmluvným podmienkam voči prvovýrobcom[19]. Okrem toho by nedostatočná ochrana inovácií pri výrobe značkového priemyselného tovaru proti určitým nekalým praktikám, akými sú dokonalé napodobeniny, mohla ohroziť zavádzanie inovácií v tomto sektore. Aj keď existujú vnútroštátne právne predpisy vzťahujúce sa na nekalé zmluvné praktiky medzi podnikmi, medzi jednotlivými štátmi sa značne líšia, čo môže spôsobovať ťažkosti vedúce k rozdrobeniu vnútorného trhu, narúšaniu hospodárskej súťaže alebo rizikám obchádzania týchto predpisov. V každom prípade je efektívnosť týchto právnych predpisov často obmedzená obavami z následných odvetných opatrení po ohlásení ich prípadného porušenia. Vzťahy medzi aktérmi dodávateľského reťazca, ktoré môžu byť niekedy nekorektné a nespravodlivé, sú politickým problémom, ktorého prvé riešenia majú vzísť z činnosti Fóra potravinového dodávateľského reťazca[20]. Dôležité je aj uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže s cieľom pokračovať v boji proti praktikám odporujúcim zásadám hospodárskej súťaže, ktoré by mohli mať vplyv na správne fungovanie dodávateľského reťazca v neprospech spotrebiteľov, a zaistenie spravodlivých podmienok hospodárskej súťaže pre všetky hospodárske subjekty v obchodno-distribučnom sektore. Po druhé, hoci sa dá rozvoj systémov zaručujúcich určitú kvalitu ponúkaného tovaru, najmä z hľadiska sociálneho a environmentálneho, považovať za pozitívny, ich často vnútroštátny charakter, rozmáhanie, nedostatok transparentnosti a porovnateľnosti, ako aj náklady na ich zavedenie, vedú k tomu, že malí aktéri na trhu nie vždy môžu znášať súvisiace finančné zaťaženie. Neexistencia nezávislého referenčného rámca umožňujúceho lepšiu transparentnosť a poskytujúceho možnosti porovnania jednotlivých systémov riadenia kvality produktov a služieb, najmä pokiaľ ide o ich sociálne a environmentálne kritériá, preto predstavujú kľúčové problémy využívania potenciálu vnútorného trhu. EFEKTÍVNEJšÍ A SPRAVODLIVEJšÍ VNÚTORNÝ OBCHODNO-DISTRIBUčNÝ TRH PRE ZAMESTNANCOV Efektívnejší a spravodlivejší vnútorný obchodno-distribučný trh pre zamestnancov musí prispievať k zvyšovaniu produktivity, ako aj k zlepšovaniu pracovných podmienok. Obchodno-distribučný sektor je nielen jedným z hlavných zamestnávateľov v EÚ, ale veľakrát aj vstupnou bránou na trh práce pre mnohých mladých ľudí (30 % zamestnancov v tomto sektore má menej ako 30 rokov) s nízkou alebo žiadnou kvalifikáciou. Tento trh sa vyznačuje aj častým využívaním práce na čiastočný úväzok (30 % pracovných síl). Takisto treba poznamenať, že ide o sektor, v ktorom pracuje najviac žien (60 %)[21]. Z analýzy však vyplýva, že z dôvodu existencie štyroch problémov, efektívnejší a spravodlivejší vnútorný obchodno-distribučný trh pre zamestnancov ešte nie je dostatočne rozvinutý. Po prvé, napriek minimálnym normám stanoveným v európskych právnych predpisoch sa pracovné právo jednotlivých členských štátov značne odlišuje. Túto variabilnosť zvyšuje, a to aj v rámci členského štátu, existencia kolektívnych zmlúv, ktoré sa odlišujú vzhľadom na druh predajne, odvetvia činnosti alebo počtu a druhu zamestnancov. V takejto situácii vznikli v rámci obchodu rôzne hospodárske modely. Noví účastníci musia často prispôsobovať svoje hospodárske modely, aby mohli konkurovať existujúcim aktérom. Silná cenová konkurencia, ktorá je charakteristická pre celý obchod, spôsobuje, že dochádza k tlaku na mzdové náklady a vymedzovaniu pracovnej doby, ktoré je iba málo zlučiteľné s organizáciou súkromného života. Niektorí obchodníci sa však stavajú proti konkurencii ponukou dobrých pracovných podmienok, konštruktívneho sociálneho dialógu a odbornej prípravy, aby ich zamestnanci zostali lojálni a efektívni v rámci vzťahov k zákazníkovi. Druhý problém súvisí s existenciou tieňovej ekonomiky, ktorá, aj keď ťažko merateľná, má negatívny vplyv na pracovné podmienky v obchodno-distribučnom sektore, a najmä v malých a najmenších podnikoch, kde sa ťažšie vykonáva efektívna kontrola dodržiavania právnych predpisov a kolektívnych zmlúv. Ak je však legitímne dbať o to, aby bola administratívna záťaž podnikov takéhoto druhu čo najnižšia, je rovnako nevyhnutné dbať o to, aby podniky nezhoršovali pracovné podmienky, najmä v neprospech ochrany zdravia a bezpečnosti pri práci. Po tretie a vzhľadom na rozličné pracovné podmienky v tomto sektore sú spotrebitelia často iba málo informovaní o sociálnej zodpovednosti obchodníka. Preto nie sú schopní si pri takomto druhu nákupu informovane vybrať. Nakoniec, ak sa kapacita zamestnávania nízko kvalifikovaných pracovníkov často zdôrazňuje ako pozitívna vlastnosť obchodno-distribučného sektora, jej negatívnym opakom môžu byť oveľa väčšie problémy tohto sektora so zavádzaním nových technologických riešení. Nedostatočná kvalifikácia na používanie informačných a komunikačných technológií znižuje výkonnosť sektora z hľadiska jeho produktivity. Aj podiel MSP v tomto sektore môže sťažiť dostatočné investovanie do odborného vzdelávania. Zlepšenie pracovných podmienok, boj proti tieňovej ekonomike a zachovanie úrovne zamestnanosti a konkurencieschopnosti prostredníctvom lepšieho vyváženia potrieb obchodníkov a kvalifikácie zamestnancov preto patria k najdôležitejším výzvam. EFEKTÍVNEJšÍ A SPRAVODLIVEJšÍ VNÚTORNÝ OBCHODNO-DISTRIBUčNÝ TRH PRE BUDÚCE GENERÁCIE Efektívnejší a spravodlivejší vnútorný obchodno-distribučný trh pre budúce generácie musí v plnom rozsahu zohľadňovať aj jeho vplyvy na životné prostredie. Musí umožňovať ponuku širokého spektra ekologickejších produktov a/alebo produktov spravodlivého obchodu, čím sa umožní aj etickým podnikom vrátane podnikov z tretích krajín vstup na vnútorný trh. Musí sa zakladať aj na nižšej spotrebe energie, efektívnej logistike a efektívnych systémoch odvozu a recyklovania odpadu. Hospodárska súťaž sa nesmie vzťahovať iba na hospodársku oblasť, ale musí zahŕňať aj kritériá sociálneho, etického a environmentálneho vplyvu. Obchod a distribúcia vplývajú svojou činnosťou, ako aj presunom spotrebiteľov, ktorý zapríčiňujú, na životné prostredie. Je to aj sektor s vysokou spotrebou energie v dôsledku potreby osvetlenia predajní, chladenia produktov, kúrenia/klimatizácie atď. Okrem toho vytvára a zhodnocuje veľké množstvo odpadu (reklamné prospekty, obaly, potravinový odpad, elektrické a elektronické zariadenia). Problémom sú nedostatočnosť a rôznorodosť systémov odvozu a recyklovania odpadu. Tento sektor značne prispieva aj k objemu nákladnej dopravy. Veľkú časť zásobovania ešte stále zabezpečuje cestná doprava aj napriek tomu, že sa začala diverzifikácia (lodná, železničná doprava). Okrem toho neefektívnosť dopravy a zásobovania v mestách má negatívny vplyv na dopravné preťaženie mestských oblastí, znečisťovanie ovzdušia a kvalitu života občanov. Zásobovanie v mestských oblastiach je veľkou prekážkou udržateľného rozvoja sektora obchodu. S prihliadnutím na zásadu subsidiarity a právomoci Európskej únie, členských štátov, ako aj miestnych a regionálnych orgánov Komisia preskúma možnosti vytvorenia integrovanej politiky, ktorá bude zahŕňať plánovanie infraštruktúry mestskej mobility vrátane používania inteligentných dopravných systémov (IDS) a vozidiel s inovačnými technológiami prispôsobených mestským potrebám a obmedzeniam. Okrem toho sa obchodno-distribučné vplyvy na životné prostredie, akými sú náklady súvisiace s emisiami CO2 vyplývajúcich z logistiky, až donedávna nesmeli plne zahŕňať do nákladov. Niektorí distribútori sa už pokúsili, niekedy pomocou stimulov, dosiahnuť niektoré z uvedených cieľov prostredníctvom obmedzenia vonkajších vplyvov svojich činností. Problémom je neexistencia spoločných pravidiel a metódy analyzovania životnosti výrobkov na európskej úrovni umožňujúcich meranie ich vplyvu na životné prostredie. Vzhľadom na to prináša nedostatočná koordinácia vnútroštátnych iniciatív na európskej úrovni so sebou riziká rozdrobenia vnútorného trhu[22]. ZÁVERY A ďALšIE KROKY Táto správa odhalila na základe rozsiahlej analýzy Komisie v spolupráci so všetkými zainteresovanými stranami určité množstvo problémov, ktoré majú alebo by mohli mať priamy vplyv na výkonnosť obchodno-distribučného sektora z hľadiska hospodárskeho, ako aj sociálneho a environmentálneho a ktorých vyriešenie by mohlo prispieť k schopnosti sektora prejsť na efektívnejší a spravodlivejší vnútorný obchodno-distribučný trh. 1) Odhalili sa tieto problémy, ktoré vplývajú alebo môžu vplývať na výkonnosť distribútorov z hľadiska prístupnosti (nedostatočná geografická súdržnosť umiestnenia predajní, výskytu obyvateľstva a dopravy) rozmanitých a konkurencieschopných obchodných ponúk a obchodných ponúk rešpektujúcich požiadavky udržateľného rozvoja pre všetkých občanov EÚ: – neefektívnosť a rôznorodosť pravidiel komerčného urbanizmu, ako aj nedostatky služieb realitných kancelárií, ktoré majú vplyv na výber sídla distribútorov, a prístupnosť obchodov pre spotrebiteľov; – nedostatočný rozvoj elektronického obchodu v rámci vnútorného trhu vyplýva z viacerých prekážok (poštové doručovanie cez hranice, platobné prostriedky, zlé fungovanie systémov nápravy atď.); – nedostatočný rozvoj komerčného oznamovania a nezávislých informačných služieb (napríklad internetových stránok s porovnaním cien vrátane zahraničných alebo porovnávacích testov produktov a služieb), ktorý bude pravdepodobne výsledkom stálych rozdielov vnútroštátnych pravidiel týkajúcich sa ochrany spotrebiteľov a nekalej hospodárskej súťaže a zložitosti porovnávania jednotlivých systémov zabezpečovania kvality produktov a služieb a ich environmentálnych a sociálnych kritérií. 2) Odhalili sa tieto problémy, ktoré vplývajú alebo môžu vplývať na optimálny hospodársky rozvoj hospodárskych subjektov, najmä na ich kapacity v oblasti investovania a inovácií, predovšetkým pokiaľ ide o kvalitu ponúkaných produktov a služieb: – neexistencia pravidiel vzťahujúcich sa na nekalé obchodné praktiky alebo neefektívne uplatňovanie týchto pravidiel a zmluvné vzťahy medzi jednotlivými aktérmi dodávateľského reťazca; – nedostatok transparentnosti systémov zabezpečovania kvality a ťažkosti s ich cezhraničným využívaním. 3) Odhalili sa tieto problémy, ktoré vplývajú na pracovné podmienky a produktivitu, úroveň zamestnanosti a konkurencieschopnosť obchodno-distribučného sektora: – rozdiely v pracovných podmienkach vyplývajúce z rozdielnych pravidiel v oblasti pracovného práva a kolektívnych zmlúv, ktoré sa uplatňujú na obchod a distribúciu; – negatívny vplyv tieňovej ekonomiky na pracovné podmienky; – nedostatočná informovanosť spotrebiteľov o výsledkoch podnikov v obchodno-distribučnom sektore v sociálnej oblasti; – nezosúladenie potrieb podnikov a kvalifikácie zamestnancov v obchodno-distribučnom sektore. 4) Odhalili sa tieto problémy, ktoré by mohli brzdiť prechod na udržateľnejší obchodno-distribučný sektor: – veľká spotreba energie, značné množstvo odpadu, výrazné prispievanie k objemu nákladnej dopravy a dopravnému preťaženiu mestských oblastí; – nedostatočné zohľadňovanie environmentálnych nákladov v rámci dodávateľského reťazca v obchodno-distribučnej oblasti (logistika, energetická efektívnosť obchodov, marketing a oznámenia... ), najmä pri neprijatí dostatočných stimulačných opatrení. – neexistencia spoločnej metódy posudzovania vplyvu ponúkaných tovarov a poskytovaných služieb na životné prostredie založenej na životnom cykle. Opatrenia, ktoré by bolo možné prijať na vhodné riešenie uvedených zistených problémov, a práce na európskej úrovni, ktoré by z nich mohli vyplývať, sú uvedené v oznámení Komisie o oživení vnútorného trhu, ktoré má byť predložené na jeseň 2010. Plánované opatrenia budú z dôvodu transverzálnosti obchodno-distribučného sektora vo svojich vymedzeniach, ako aj prostredníctvom koordinácie ich prijímania a vo vykonávacích predpisoch čo najviac zohľadňovať rozličné ciele zmlúv v úplnom súlade so zásadou subsidiarity a proporcionality. Komisia vyzýva všetky zainteresované strany, aby zaslali svoje reakcie na túto správu najneskôr 10. septembra 2010 na túto adresu: DG Marché intérieur et services Commission européenne 200, rue de la Loi 1049 Bruxelles alebo e-mailom: MARKT-RETAIL@ec.europa.eu [1] KOM(2007) 724, Jednotný trh pre Európu 21. storočia. [2] Maloobchod zahŕňa 3 700 000 MSP na rozdiel od 2 300 000 MSP v priemysle, teda o 63 % viac. Eurostat, SBS, 2005 a 2007. Iniciatíva „Small Business Act“ pre Európu (KOM(2008) 394 v konečnom znení) je kľúčovým prvkom európskej politiky pre MSP. [3] Predstavuje približne polovicu celkového maloobchodného predaja. Euromonitor International 2007. [4] Vysvetlenie k analýzam v rámci tejto správy nájdete v Pracovnom dokumente útvarov Komisie o obchodovaní a distribúcii na vnútornom trhu, jún 2010. [5] KOM(2010) 2020, EURÓPA 2020 Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu. [6] Eurostat News 77/2009, 28. máj 2009, Životné podmienky v EÚ. [7] Prieskum verejnej mienky IPSOS o spokojnosti spotrebiteľov, pre Európsku komisiu, 2008. [8] Euromonitor International 2007. [9] Rozptylom cien potravín v EÚ sa zaoberá oznámenie s názvom Lepšie fungovanie potravinového reťazca v Európe, KOM(2009) 591. [10] IMS health, november 2009. [11] Eurostat, Štatistika v kocke, 50/2009. [12] Pozri KOM(2009) 591 v konečnom znení. [13] UFC „Que Choisir“, 3. apríl 2008 a správa Komisie o hospodárskej súťaži v Spojenom kráľovstve, 30. apríl 2008. [14] Smernica 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu. [15] Pracovný dokument Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre regionálnu politiku č. 02/2009 s názvom Územia s charakteristickými geografickými osobitosťami (Territories with specific geographical features). [16] Smernicu 2000/13/ES z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín. Pozri aj návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o poskytovaní informácií o potravinách spotrebiteľom KOM(2008) 40 v konečnom znení. [17] Smernica 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách. [18] Zelená kniha o komerčnej komunikácii na vnútornom trhu KOM(1996) 192 v konečnom znení. [19] Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Ceny potravín v Európe KOM(2008) 821 v konečnom znení. [20] V súlade s návrhom oznámenia s názvom Lepšie fungovanie potravinového reťazca v Európe, KOM(2009) 591 v konečnom znení. [21] Eurostat, Zisťovanie pracovných síl, 2007. [22] Cieľom Fóra pre distribúciu zriadeného Európskou komisiou v roku 2009 je zmierniť ekologickú stopu a šíriť osvedčené postupy v oblasti životného prostredia v obchodnom dodávateľskom reťazci.