EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli15. 12. 2021 COM(2021) 802 final 2021/0426(COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o energetickej hospodárnosti budov (prepracované znenie) (Text s významom pre EHP) {SEC(2021) 430 final} - {SWD(2021) 453 final} - {SWD(2021) 454 final}



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU •Dôvody a ciele návrhu Revízia smernice o energetickej hospodárnosti budov je súčasťou balíka „Fit for 55“ patriaceho do pracovného programu Komisie na rok 2021 a dopĺňa ostatné zložky balíka navrhnutého v júli 2021, pričom sa ňou stanovuje vízia dosiahnutia fondu budov s nulovými emisiami do roku 2050. Ako sa už uvádza v akčnom pláne v oblasti klímy, je to kľúčový legislatívny nástroj na dosiahnutie cieľov v oblasti dekarbonizácie do rokov 2030 a 2050. Nadväzuje na kľúčové zložky troch oblastí záujmu vlny obnovy budov vrátane zámeru navrhnúť povinné minimálne normy energetickej hospodárnosti, a to po posúdení vplyvu, v ktorom sa zohľadní rozsah ich pôsobnosti, časový rozvrh, postupné vykonávanie a sprievodné podporné politiky. Vzhľadom na potrebu vhodných konzultácií a postupov posudzovania vplyvu by k navrhovanej revízii mohlo dôjsť len o niečo neskôr ako k prvému súboru iniciatív balíka „Fit for 55“, ktorý bol prijatý v júli 2021. Návrh je osobitne dôležitý, pretože budovy predstavujú 40 % spotrebovanej energie a 36 % priamych a nepriamych emisií skleníkových plynov súvisiacich s energiou. V EÚ predstavuje vykurovanie, chladenie a teplá úžitková voda 80 % energie, ktorú domácnosti spotrebúvajú. Zvýšením odolnosti Európy sa vyzýva na obnovu budov EÚ s tým, aby boli energeticky efektívnejšie a menej závislé od fosílnych palív. Obnova je kľúčom k zníženiu energetickej spotreby budov, a to vďaka nižším emisiám a účtom za energiu. Obnovou sa okrem toho vytvárajú miestne pracovné príležitosti a hospodársky rast. Vzhľadom na dlhý čas potrebný na vyvolanie zmien v sektore budov je na podporu dosiahnutia cieľov balíka „Fit for 55“ potrebná včasná revízia smernice. 1.1.Vzájomné pôsobenie balíka „Fit for 55“ a najmä nového systému ETS Balík „Fit for 55“ pozostáva zo súboru vzájomne prepojených návrhov podporených analýzou posúdenia vplyvu, ktorá to zohľadňuje. Z analýzy vyplynulo, že prílišná závislosť od sprísnených regulačných politík by viedla k zbytočne vysokej hospodárskej záťaži, kým samotným stanovovaním cien uhlíka by sa neodstránili pretrvávajúce zlyhania trhu a prekážky neekonomického charakteru. Zvoleným súborom politík sa preto opatrne uvádzajú do rovnováhy stanovovanie cien, ciele, normy a podporné opatrenia. Navrhovaná revízia smernice o energetickej hospodárnosti budov je umiestnená v rovnakom rámci. V dôsledku toho by si zmena rovnováhy celkového súboru vyžadovala úpravu jednotlivých častí politiky. Oslabenie cenových a cieľových opatrení na podporu dekarbonizácie sektora budov by si vyžadovalo primerane prísnejšie regulačné opatrenia v rámci revízie smernice o energetickej hospodárnosti budov, najmä s ohľadom na postupné vyraďovanie fosílnych palív a povinné minimálne normy energetickej hospodárnosti. Z príslušných posúdení vplyvu Komisie vyplynulo, že dosiahnutie cieľov by bolo menej isté a nákladnejšie, ak by neexistoval signál o cene uhlíka týkajúci sa vykurovacích palív, ako je navrhovaný nový systém obchodovania s emisiami (ETS) pre budovy a cestnú dopravu. Najlepšie to funguje spoločne s regulačnými opatreniami EÚ a doplňujúcimi vnútroštátnymi opatreniami, ktoré sú stimulované navrhovanými vyššími ambíciami v nariadení o spoločnom úsilí, smernici o energetickej efektívnosti a smernici o energii z obnoviteľných zdrojov. Novým systémom ETS sa vytvárajú hospodárske stimuly na dekarbonizáciu budov a generujú príjmy na verejnú podporu, zameranú najmä na podporu zraniteľných domácností. Revidovaná smernica o energetickej hospodárnosti budov sa zaoberá prekážkami obnovy neekonomického charakteru. Vytvára sa ňou podporný rámec na to, aby sa obnove poskytovala finančná podpora, a to bez priamej mobilizácie požadovaných finančných prostriedkov. Revidovaná smernica o energetickej hospodárnosti budov by mohla významne prispieť k dosiahnutiu cieľov do roku 2030. Z posúdenia vplyvu smernice o energetickej hospodárnosti budov vyplýva, že ak smernica nebude, celkovému potrebnému zníženiu emisií bude chýbať približne polovica toho, čo je potrebné v sektore bývania a služieb na dosiahnutie cieľa do roku 2030. Bez týchto revízií by bolo potrebných viac opatrení na úrovni členských štátov, ktoré by túto medzeru vyrovnali, ale neistota týkajúca sa ich účinnosti, včasnosti a súladu s cieľom dekarbonizácie do roku 2050, ktorý je zakotvený v európskom právnom predpise v oblasti klímy, by utlmila stimuly na rýchle zvýšenie miery obnovy. Bez sprísnených regulačných opatrení EÚ alebo vnútroštátnych regulačných opatrení na zvýšenie miery obnovy by cena uhlíka musela byť vyššia a v konečnom dôsledku by prekážky obnovy neekonomického charakteru boli stále nevyriešené. Počas rokovaní bude dôležité zachovať konzistentnosť všetkých ustanovení týkajúcich sa budov v balíku s cieľom dohodnúť sa na koherentnom a spoľahlivom rámci pre budovy, aby sa splnili ciele EÚ do rokov 2030 a 2050. 1.2.Otázky týkajúce sa zraniteľnosti, cenovej dostupnosti a energetickej chudoby Hlavnou novinkou revízie je zavedenie minimálnych noriem energetickej hospodárnosti na spustenie požadovanej transformácie sektora. Obnova budov má dva všeobecne uznávané pozitívne hospodárske vplyvy: 1. zníženie nákladov na energie, zmiernenie energetickej chudoby a 2. zvýšenie hodnoty budov s väčšou energetickou hospodárnosťou. Ďalšie prínosy zahŕňajú lepšiu kvalitu života a kratšie priemerné obdobie neobsadenosti nehnuteľnosti. Výhody nižších účtov za energiu sú ešte dôležitejšie v kontexte vysokých cien energií. Ľudia žijúci v budovách s najhoršou energetickou hospodárnosťou a tí, ktorí čelia energetickej chudobe, by profitovali z obnovených a lepších budov a zo znížených nákladov na energie a boli by chránení pred ďalším zvyšovaním trhových cien a volatilitou. Na druhej strane sa prenajímatelia môžu pokúšať o prenesenie nákladov na obnovu na nájomníkov, aby pokryli svoju počiatočnú investíciu. Výraznejšie zameranie sa na riešenie nedostatkov existujúcich budov s najhoršou energetickou hospodárnosťou by teda mohlo ďalej znížiť ich ceny v transakciách na trhu, aj keď dnes už existuje určitá korelácia medzi triedami energetickej hospodárnosti a hodnotou. Minimálne normy energetickej hospodárnosti v celej EÚ boli starostlivo navrhnuté tak, aby zmiernili možné negatívne sociálne účinky a maximalizovali ich sociálne prínosy, najmä pokiaľ ide o zlepšenie životných podmienok v budovách s najhoršou energetickou hospodárnosťou a zmiernenie energetickej chudoby alebo dokonca jej predchádzanie. Od členských štátov sa bude vyžadovať, aby podporovali dodržiavanie minimálnych noriem energetickej hospodárnosti primeraným podporným rámcom, ktorý zahŕňa finančnú podporu, technickú pomoc, odstraňovanie prekážok a monitorovanie sociálnych vplyvov, najmä na tých najzraniteľnejších. V národných plánoch obnovy budov sa bude venovať pozornosť monitorovaniu znižovania počtu ľudí postihnutých energetickou chudobou a obyvateľstva žijúceho v nevyhovujúcich bytoch (napr. zatekajúce steny alebo strechy) alebo s nedostatočnými podmienkami tepelnej pohody. Plány prinesú prehľad vnútroštátnych politík a opatrení, ktoré posilňujú a chránia zraniteľné domácnosti, zmierňujú energetickú chudobu a zabezpečujú dostupnosť bývania. Opatrenia v tomto návrhu sú koherentné s politikou a opatreniami v rámci nástrojov EÚ na podporu spravodlivej transformácie zo sociálneho hľadiska. Patria sem správy o pokroku pri dosahovaní národných orientačných cieľov na zníženie počtu domácností s energetickou chudobou podľa národných energetických a klimatických plánov a plánovaných investíciách na zmiernenie distribučných účinkov a na podporu štrukturálnych riešení – najmä energetickej obnovy budov vrátane opatrení na zvýšenie energetickej efektívnosti alebo začlenenia výroby energie z obnoviteľných zdrojov energie, dekarbonizácie ich vykurovacích a chladiacich systémov – s cieľom znížiť závislosť od fosílnych palív v súlade s navrhovanými sociálno-klimatickými plánmi, ako aj správy Poradenského centra pre energetickú chudobu, ktoré podporuje snahy členských štátov o znižovanie a monitorovanie energetickej chudoby. 1.3.Dostupnosť financovania, finančné prostriedky EÚ a národné podporné opatrenia

Návrh je dobre koordinovaný s ďalšími dôležitými nástrojmi, najmä pokiaľ ide o finančné prostriedky EÚ a jednotlivých členských štátov. Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti spúšťa významné investície do obnovy budov, a to vďaka silným zložkám hlavnej iniciatívy „Renovujme“, ktoré sú v rámci národných plánov obnovy a odolnosti venované obnove. Bude to bude pokračovať až do obdobia rokov 2025 – 2026, čím sa pripraví cesta na vylepšenia, ktoré spustí nadchádzajúca smernica o energetickej hospodárnosti budov. Podľa súčasného viacročného finančného rámca (ďalej len „VFR“) sú k dispozícii finančné prostriedky EÚ v rámci rôznych programov, ktoré určili sektor budov za prioritu: regionálne fondy v rámci politiky súdržnosti, Fond pre spravodlivú transformáciu a Program InvestEU sú z tohto pohľadu kľúčové. Dopĺňajú ich špecializovaná technická podpora a pomoc zo strany Európskej komisie národným subjektom verejnej správy s cieľom uľahčiť potrebné reformy a prípravu na investície, aby boli účinné. Navrhovaný nový sociálno-klimatický fond systému ETS by premostil medzeru medzi Mechanizmom na podporu obnovy a odolnosti a prechodom medzi týmto súčasným VFR a obdobím po roku 2027 a mobilizoval 72,2 miliardy EUR na roky 2025 – 2032 na účely podpory domácností, najmä tých, ktoré žijú v budovách s najhoršou energetickou hospodárnosťou. Tento fond by pokryl počiatočné náklady a uľahčil by domácnostiam s nízkymi príjmami dodržiavať minimálne normy energetickej hospodárnosti navrhované v smernici o energetickej hospodárnosti budov. Investície v rámci národných sociálno-klimatických plánov budú neoddeliteľnou súčasťou finančných opatrení obsiahnutých v národných plánoch obnovy budov podľa smernice o energetickej hospodárnosti budov. Na to, aby sa obnova budov klasifikovala ako udržateľná hospodárska činnosť podľa delegovaného aktu o taxonómii EÚ v oblasti klímy, musí buď dosiahnuť 30 % úsporu energie, spĺňať minimálne požiadavky na energetickú hospodárnosť pri významnej obnove, alebo pozostávať z konkrétnych jednotlivých opatrení, ktoré sú klasifikované ako udržateľné. Obnova s cieľom splniť navrhované minimálne normy energetickej hospodárnosti v celej Únii je zvyčajne v súlade s kritériami taxonómie EÚ súvisiacimi s činnosťami na obnovu budov. Komisia okrem toho v súčasnosti reviduje príslušný rámec štátnej pomoci a jej cieľom je, aby lepšie zodpovedal potrebám revízie smernice o energetickej hospodárnosti budov, a najmä minimálnych noriem energetickej hospodárnosti na úrovni EÚ. Výsledné ustanovenia o štátnej pomoci by boli dôležité na stimuláciu včasného dodržiavania minimálnych noriem energetickej hospodárnosti stanovených na úrovni EÚ v súvislosti so zlepšovaním budov s najhoršou energetickou hospodárnosťou. 1.4.Ciele návrhu Hlavnými cieľmi tejto revízie sú zníženie emisií skleníkových plynov (GHG) budov a konečnej energetickej spotreby do roku 2030 a stanovenie dlhodobej vízie budov vo vzťahu ku klimatickej neutralite v celej EÚ do roku 2050. Na to, aby sa splnili, je iniciatíva založená na niekoľkých konkrétnych cieľoch: zvýšiť mieru a hĺbku obnovy budov, zlepšiť informácie o energetickej hospodárnosti a udržateľnosti budov a zabezpečiť, aby všetky budovy boli v súlade s požiadavkami na klimatickú neutralitu do roku 2050. Posilnená finančná podpora a modernizácia a integrácia systému sú nástrojmi na dosiahnutie týchto cieľov. •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky Ako sa vysvetľuje v predchádzajúcom texte, cieľom navrhovanej revízie je podpora tak tlakových, ako aj motivačných faktorov, ktoré podporujú dekarbonizáciu budov v spojení so stimulmi národných opatrení stanovenými v nariadení o spoločnom úsilí a s vplyvmi nového systému obchodovania s emisiami v oblasti stanovovania cien uhlíka na budovy a cestnú dopravu. Návrhom sa reviduje existujúci legislatívny nástroj. Ako taký nemôže nahradiť ciele, ako sú tie, ktoré sú stanovené v rámci nariadenia o spoločnom úsilí, ale podporuje ich dosiahnutie. Funguje to jednotne s navrhovaným novým systémom ETS, pričom jeden podporuje dekarbonizáciu palív a vykurovacích technológií a druhý znižuje spotrebu energie. V smernici o energetickej hospodárnosti budov sa stanoví celková vízia pre nové a existujúce budovy, ktorá sa vzťahuje na ustanovenia súvisiace s budovami ďalších iniciatív balíka „Fit for 55“. Zvýšením počtu opatrení na zníženie spotreby energie v sektore budov prispeje smernica o energetickej hospodárnosti budov aj k plneniu celkových cieľov energetickej efektívnosti stanovených v smernici o energetickej efektívnosti. Vyšší počet obnov vyvolaných návrhom smernice o energetickej hospodárnosti budov a požiadavkou, aby sa v nových budovách inštalovali vykurovacie systémy s nulovými priamymi emisiami skleníkových plynov a aby sa začlenila energia z obnoviteľných zdrojov, čím by sa stali budovami s nulovými emisiami, umožní dosiahnuť orientačný cieľ do roku 2030 pre podiel obnoviteľných zdrojov energie na konečnej energetickej spotrebe budov v súlade so smernicou o energii z obnoviteľných zdrojov. Návrhom sa podporí nahradenie neefektívnych kotlov na fosílne palivá systémami bez priamych emisií skleníkových plynov, ako sú tepelné čerpadlá a ďalšie technológie založené na obnoviteľných zdrojoch energie. Návrhom sa modernizuje súkromná nabíjacia infraštruktúra na parkoviskách v budovách a ich blízkosti, čím sa dopĺňa aktualizované nariadenie o infraštruktúre pre alternatívne palivá (AFIR), v ktorom sa stanovujú väčšie ambície v súvislosti s celkovými cieľmi vrátane verejne dostupnej nabíjacej infraštruktúry pre elektrické vozidlá. V súlade s európskym zeleným rámcom a novým rámcom mestskej mobility EÚ zahŕňa aj ustanovenia na zlepšenie infraštruktúry na parkovanie bicyklov. Návrhom sa podobne dopĺňa legislatíva o výrobkoch, napr. rámcové nariadenie o energetickom označovaní, ktoré stimuluje spotrebiteľov, aby nakupovali energeticky najlepšie výrobky a spotrebiče, ktoré sa umiestňujú v budovách. Smernica o energetickej hospodárnosti budov funguje súčasne so smernicou o ekodizajne, ktorá stanovuje požiadavky na energetickú hospodárnosť a inú environmentálnu hospodárnosť týkajúce sa energeticky významných výrobkov, najmä technických systémov budov (napr. kotly, tepelné čerpadlá alebo svetelné zdroje) a zariadení používaných v budovách (napr. domáce spotrebiče). Hospodárnosť stavebných výrobkov sa rieši v nariadení o stavebných výrobkoch a návrhom sa prispieva aj k nepretržitému pokroku smerom k adaptácii na zmenu klímy, a to prostredníctvom ustanovení súvisiacich s posilnením odolnosti budov voči zmene klímy. Posilnenými informačnými nástrojmi smernice o energetickej hospodárnosti budov, ktoré budú zahŕňať aj meranie uhlíka, sa zároveň pomôže finančným investorom speňažiť prínosy dekarbonizácie budov a domácnostiam alebo obchodným subjektom lepšie zohľadňovať hospodárske prínosy obnovy budov a ich splátkové kalendáre. Tieto aspekty sú aj v súlade s prvkami taxonómie EÚ pre udržateľné činnosti súvisiace s budovami. 2. PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právny základ Návrh je založený na článku 194 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorý je právnym základom politiky Únie v oblasti energetiky. Cieľom navrhovaných opatrení je „presadzovať energetickú efektívnosť, úsporu a vývoj nových a obnoviteľných zdrojov energie“ [článok 194 ods. 1 písm. c) ZFEÚ]. •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci) 2.1. Potreba konať na úrovni EÚ Politika v oblasti energetiky je spoločnou právomocou medzi EÚ a členskými štátmi a oblasťou úspešne zapracovanej politiky EÚ. Navrhovanými zmenami v smernici o energetickej hospodárnosti budov sa do značnej miery vyjadruje potreba jej aktualizácie, aby vyjadrovala zvýšené ambície klimatických a energetických cieľov EÚ. Je to navyše k tomu, že z posúdenia vplyvu národných energetických a klimatických plánov (ďalej len „NEKP“) v celej EÚ, ktoré Komisia zverejnila v septembri 2020, vyplynula medzera v ambíciách, pokiaľ ide o energetickú efektívnosť: 2,8 percentuálneho bodu v prípade spotreby primárnych zdrojov energie a 3,1 bodu v prípade konečnej energetickej spotreby v EÚ v porovnaní s cieľmi do roku 2030, ktoré v súčasnosti platia. Preto sú v revidovanej smernici o energetickej hospodárnosti budov potrebné ďalšie opatrenia v celej EÚ, a to v súlade s tým, čo sa predpokladá v nariadení o riadení energetickej únie. Budovy sú miestnymi infraštruktúrami, ale nedostatočná miera a hĺbka obnovy sú spoločným problémom, ktorému čelia všetky členské štáty v EÚ. Základné príčiny sú väčšinou neekonomického charakteru a sú závažné vo všetkých členských štátoch. Stanovenie spoločného rámca EÚ pre trajektóriu dekarbonizácie budov a súvisiacich požiadaviek a zároveň umožnenie prispôsobenia sa národným podmienkam by tak prinieslo veľmi potrebnú istotu pre všetky subjekty v dodávateľskom reťazci obnovy a výstavby a predvídateľnosť a pripravenosť pre všetky zainteresované strany z priemyselných odvetví, miestnu a vnútroštátnu pracovnú silu, súkromných investorov a finančné inštitúcie. Predchádzajúce skúsenosti s dlhodobými stratégiami obnovy zdôrazňujú dôležitosť lepšieho zabezpečenia správnej kombinácie medzi flexibilitou a harmonizovanými požiadavkami, aby sa vo všetkých členských štátoch podporilo dostatočné úsilie na dosiahnutie cieľov na úrovni EÚ.

2.2. Pridaná hodnota EÚ Posilneným spoločným rámcom EÚ sa členským štátom s rôznymi úrovňami ambícií poskytnú stimuly, aby koordinovaným spôsobom a v potrebnom rozsahu urýchlili transformáciu energetiky smerom k energeticky efektívnejším a ekologickejším budovám. Dostatočne silnými regulačnými signálmi – tak pre existujúci fond budov, ako aj pre nové budovy – sa budú stimulovať investície do obnovy budov, vytvoria sa pracovné miesta, podnietia sa inovácie, zvýšia sa výhody vnútorného trhu so stavebnými výrobkami a spotrebičmi a pozitívne sa ovplyvní konkurencieschopnosť ekosystému stavebníctva a súvisiacich odvetví. To spolu s posilneným „spoločne využívaným jazykom“ spoločných noriem a prístupom k informáciám takisto zabezpečí, že sektor budov zníži svoje emisie skleníkových plynov nákladovo najúčinnejším spôsobom, napríklad prostredníctvom úspor z rozsahu. Budovy sa nepresúvajú cez hranice, ale financovanie súvisiace s budovami, ako aj technológie a riešenia, ktoré sú v nich inštalované, a to od izolácie až po tepelné čerpadlá, efektívne zasklenie či fotovoltické panely, áno. Opatrenia EÚ vedú k modernizácii vnútroštátnych predpisov v sektore budov s cieľom splniť ciele dekarbonizácie, otvoriť širšie trhy pre inovatívne produkty na celom svete a umožniť zníženie nákladov, keď je to najpotrebnejšie, a priemyselný rast. Napokon, opatrenia EÚ prostredníctvom revidovanej smernice o energetickej hospodárnosti budov prinášajú viaceré prínosy, a to od lepšieho zdravia a blahobytu občanov, vytvárania miestnych pracovných miest podporujúcich obnovu, zmiernenia energetickej chudoby, sociálneho začlenenia, zlepšenia životných podmienok, zníženia emisií skleníkových plynov, odolnosti voči zmene klímy až po zníženie spotreby energie a nákladov na energie. Je to aj v súlade s iniciatívou Nový európsky Bauhaus, ktorá vyzýva na spojenie udržateľnosti budov a zastavaného prostredia s kvalitou života a sociálnou inklúziou. •Proporcionalita Opatrenia zaradené do legislatívneho návrhu sa považujú za primerané a maximálne vychádzajú z existujúceho návrhu pôvodnej smernice z roku 2002 a revízií z rokov 2010 a 2018. Ako sa podrobne uvádza v oddiele 3 ďalej, obavy, ktoré výbor pre kontrolu regulácie vyjadril vo svojich negatívnych stanoviskách k proporcionalite a úrovni harmonizácie EÚ pri uprednostňovanej možnosti uvedenej v sprievodnej správe o posúdení vplyvu, sa vyriešili úpravou návrhu, aby sa zabezpečilo dodržiavanie zásad subsidiarity a proporcionality. •Výber nástroja Návrh prináša so sebou podstatné zmeny smernice o energetickej hospodárnosti budov, ktorá sa už menila v roku 2018. Týmto návrhom sa preto podporuje prepracovanie smernice, a to v súlade so záväzkom Komisie podľa odseku 46 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva. Novým právnym aktom sa nahradí a zruší predchádzajúca smernica (EÚ) 2010/31/EÚ. 3. VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov Smernica o energetickej hospodárnosti budov prešla hodnotením v roku 2016. Opatrenia vyplývajúce z posledného preskúmania smernice o energetickej hospodárnosti budov (2018) boli transponované iba nedávno (2020), čo neumožnilo zhromaždiť dostatočné údaje o ich vplyve na to, aby bolo nové hodnotenie relevantné. •Konzultácie so zainteresovanými stranami Na umožnenie komplexného konzultačného procesu sa použili doplnkové metódy, ktoré poskytli všetkým zainteresovaným stranám možnosť, aby sa vyjadrili. –Počiatočné posúdenie vplyvu (plán) bolo zverejnené na portáli Komisie Vyjadrite svoj názor 22. februára 2021. Na účely spätnej väzby bolo otvorené počas 4 týždňov a prijalo 243 odpovedí. –Verejná konzultácia založená na štruktúrovanom online dotazníku v nástroji EÚ na uskutočňovanie prieskumov a v súlade s pravidlami Komisie pre lepšiu reguláciu bola zverejnená na portáli Vyjadrite svoj názor od 30. marca 2021 počas 12 týždňov. Vzťahovala sa na rozsah pôsobnosti, druh a podobu možných možností politiky, a to na základe otázok s možnosťou výberu z viacerých odpovedí a otvorených otázok. Rovnako ako plán bola otvorená pre všetkých. Bolo doručených 535 odpovedí. Väčšinu účastníkov tvorili podnikateľské združenia a podniky (52 %), za nimi nasledovali občania EÚ (15 %), mimovládne organizácie (12 %) a miestne a národné subjekty verejnej správy (7 %). –V období od 31. marca do 3. júna 2021 sa zorganizovalo päť špecializovaných a cielených workshopov. Tieto podujatia sa organizovali tematicky, aby sa mohli zaoberať týmito konkrétnymi oblasťami možností politiky: „stanovenie vízie pre budovy a dekarbonizovaný fond budov“, „minimálne normy energetickej hospodárnosti existujúcich budov“, „posilnenie informačných nástrojov týkajúcich sa budov (so zameraním na energetické certifikáty)“, „podpora zelenej a digitálnej transformácie“ a „prístupné a dostupné financovanie – energetická chudoba“. Na každom workshope sa zúčastnilo priemerne 200 účastníkov. –Ďalšia spolupráca so zainteresovanými stranami sa uskutočnila ad hoc. Komisia informovala aj národné delegácie a orgány a zhromaždila ich názory na zasadnutiach pracovnej skupiny pre energetiku, Výboru pre energetickú hospodárnosť budov a na plenárnych zasadnutiach koordinovaného postupu pre smernicu o energetickej hospodárnosti budov. 3.1. Zhrnutie názorov zainteresovaných strán

Jasná väčšina respondentov verejnej konzultácie vyjadrila podporu minimálnym normám energetickej hospodárnosti (75 % respondentov). 61 % účastníkov vyjadrilo názor, že ustanovenia smernice o energetickej hospodárnosti budov týkajúce sa dlhodobých stratégií pre obnovu by sa mali upraviť a 89 % podporilo možnosť posilniť monitorovanie cieľov, ktoré členské krajiny určili vo svojich dlhodobých stratégiách pre obnovu. 84 % súhlasilo s tým, aby sa v smernici o energetickej hospodárnosti budov vymedzili budovy s nulovými emisiami. 73 % respondentov zastávalo názor, že smernica o energetickej hospodárnosti budov by mohla prispieť k sprístupneniu širšieho rozsahu údajov súvisiacich s energetickou hospodárnosťou budov. Energetické certifikáty je potrebné aktualizovať a zlepšiť kvalitu podľa jasnej väčšiny (65 %) a ešte početnejšia (76 %) väčšina podporila harmonizáciu energetických certifikátov. Vyše dve tretiny respondentov (68 %) uprednostnili to, aby sa do opatrení smernice o energetickej náročnosti budov zahrnulo podávanie správ o emisiách uhlíka počas celého životného cyklu (výroba a výstavba, používanie a koniec životnosti). Pokiaľ ide o e-mobilitu, respondenti celkovo vyjadrili podporu sprísneným požiadavkám. Vyše tri štvrtiny (77 %) súhlasili s prepojením podpory financovania obnovy s hĺbkou obnovy a 68 % zastávalo názor, že by bolo prospešné poskytnúť právne vymedzenie „hĺbkovej obnovy budov“. Napokon, pokiaľ ide o financovanie, všeobecný názor vyjadrený aj na workshopoch bol taký, že by malo byť dostupnejšie, a to prostredníctvom kombinácie priamych grantov, daňových stimulov, hypoték na zameraných na energetickú efektívnosť a iných druhov stimulačných mechanizmov, a že by sa malo spojiť s ustanoveniami o prístupe k jednotným kontaktným miestam. Cielená finančná podpora pre domácnosti s nižšími a strednými príjmami bola označená za najdôležitejšie opatrenie v oblasti politiky na riešenie energetickej chudoby. Workshopy o politike sa zhodovali s verejnou konzultáciou z hľadiska celkového smerovania a poskytli ďalšie užitočné poznatky. •Získavanie a využívanie praktických alebo odborných znalostí Tento návrh vychádza z hodnotenia z roku 2016 a z údajov a skúseností z vykonávania smernice o energetickej hospodárnosti budov. Spoločné výskumné centrum poskytlo podporu pri analýze a hodnotení súladu a národných postupov. Koordinovaný postup pre smernicu o energetickej hospodárnosti budov priniesol analýzu národných skúseností s vykonávaním smernice o energetickej hospodárnosti budov. Komisia okrem toho vychádza z čoraz väčšieho počtu odborne recenzovaných empirických výskumov a využíva niekoľko zmlúv o podpore, ktoré prebiehajú, alebo sa nedávno skončili. Kvantitatívne a kvalitatívne posúdenie vplyvov a administratívnych nákladov a analýza vstupov od zainteresovaných strán boli podporené osobitnou zmluvou o technickej podpore. Analýza v rámci tejto zmluvy sa vykonala pomocou súboru modelovacích nástrojov, ktoré predstavujú fond budov a širšie makroekonomické a sociálne vplyvy. Hlavné štatistiky a údaje použité aj na vyplnenie súboru údajov, ktorý je základom použitých modelov, sa odvolávajú na ukazovatele monitorovacieho strediska EÚ pre budovy a Eurostatu. Posúdili sa aj výsledky niekoľkých prebiehajúcich projektov v oblasti výskumu a inovácií financovaných v rámci programu Horizont 2020 a poskytli vstupy do analýzy. Tento návrh ťaží aj z dôkazov zhromaždených v rámci posúdenia vplyvu plánu cieľov v oblasti klímy do roku 2030 a príslušných dôkazov zhromaždených v rámci ďalších iniciatív Zelenej dohody. Rovnako ako ostatné návrhy balíka politík „Fit for 55“, základný scenár na posúdenie zohľadňuje aktualizovaný referenčný scenár EÚ, predpoklady vývoja energetických systémov EÚ a národných energetických systémov a emisií skleníkových plynov podľa súčasného politického rámca, ktorý zahŕňa vplyvy COVID-19. •Posúdenie vplyvu Analýzou v rámci posúdenia vplyvu sa potvrdilo, že rámec smernice o energetickej hospodárnosti budov nepostačuje na dosiahnutie cieľov v oblasti klímy do roku 2030. Predovšetkým, nie je zavedené žiadne osobitné opatrenie na riešenie prekážok neekonomického charakteru, ktoré obmedzujú energetickú obnovu budov. Návrh posúdenia vplyvu bol dvakrát predložený výboru Komisie pre kontrolu regulácie. Po prvom negatívnom stanovisku vydal výbor konečné druhé negatívne stanovisko, ktoré zdôraznilo potrebu politického usmernenia o tom, či a za akých podmienok by mohol návrh na revíziu smernice o energetickej hospodárnosti budov pokračovať ďalej. Výbor vysvetlil, že trvá na svojom negatívnom stanovisku, pretože návrh správy o posúdení vplyvu nedokázal 1. jasne určiť ďalšiu medzeru, ktorú by revízia smernice o energetickej hospodárnosti budov musela vyplniť vzhľadom na zvyšok návrhov balíka „Fit for 55“; 2. presvedčivo preukázať potrebu harmonizovaných opatrení na úrovni EÚ vzhľadom na rôznorodosť sektora budov v členských štátoch; 3. dostatočne vysvetliť dôvod výberu rôznych jednotlivých zložiek uprednostňovaného balíka možností politiky. Pracovné metódy Európskej komisie oprávňujú podpredsedu pre medziinštitucionálne vzťahy a strategický výhľad schváliť pokračovanie iniciatívy, ktorá bola predmetom druhého negatívneho stanoviska výboru pre kontrolu regulácie. Z dôvodu politického významu tejto iniciatívy, jej úlohy v rámci balíka návrhov Fit for 55 z júla 2021, naliehavej potreby konať v oblasti obnovy budov a skutočnosti, že potreba politického usmernenia, ktorú vyjadril výbor pre kontrolu regulácie, by sa mohla uspokojivo splniť v upravenom právnom návrhu, Komisia považovala za vhodné aj vzhľadom na súhlas podpredsedu pre medziinštitucionálne vzťahy a strategický výhľad pokračovať v revízii smernice o energetickej hospodárnosti budov. Komisia považuje zistenie výboru, pokiaľ ide o nedostatočnú jasnosť úlohy smernice o energetickej hospodárnosti budov v rámci balíka „Fit for 55“, za vyjadrenie jeho hodnotenia kvality návrhu správy o posúdení vplyvu, a nie za zásadné obavy týkajúce sa celkového súboru politík balíka „Fit for 55“. Je takisto dôležité uviesť, že stanoviská výboru pre kontrolu regulácie sú hodnotením kvality návrhu posúdenia vplyvu, a nie hodnotením súvisiacich legislatívnych návrhov. Vzájomné pôsobenie medzi regulačnými opatreniami, mechanizmami stanovovania cien a cieľmi bolo vysvetlené v predchádzajúcich oddieloch tejto dôvodovej správy. Určuje rámec navrhovanej revízie smernice o energetickej hospodárnosti budov rovnakým spôsobom ako v prípade všetkých ostatných návrhov balíka „Fit for 55“, ktoré boli všetky podporené jednotlivými správami o posúdení vplyvu, ktoré výbor ohodnotil pozitívne. Komisia pozorne zvážila názor výboru, že návrh správy o posúdení vplyvu neposkytol dostatočne spoľahlivé dôkazy podporujúce uprednostňovaný súbor opatrení v oblasti politiky, najmä pokiaľ ide o stupeň harmonizácie EÚ, ktorý sa v ňom navrhuje. Z tohto dôvodu sa Komisia odchýlila od možnosti uvedenej v návrhu posúdenia vplyvu spočívajúcej v zavedení postupného a časovo ohraničeného sprísňovania minimálnych noriem energetickej hospodárnosti na úrovni EÚ pre určité druhy budov spolu s povinnosťou členských štátov EÚ zaviesť národné minimálne normy energetickej hospodárnosti pre všetky ostatné budovy. Teraz sa národné minimálne normy energetickej hospodárnosti navrhujú ako nepovinné a rozdiely v národných fondoch budov sa lepšie zohľadnia tým, že sa členským štátom poskytne väčšia flexibilita pri zostavovaní ich plánov na dosiahnutie cieľa fondu budov s nulovými emisiami do roku 2050. Minimálne normy energetickej hospodárnosti na úrovni EÚ pre budovy s najhoršou energetickou hospodárnosťou sa však zachovali, aby sa zabezpečilo dostatočné počiatočné úsilie zo strany všetkých v prípade uvedených budov, kde možno dosiahnuť najväčšie zvýšenie energetickej efektívnosti, zníženie emisií skleníkových plynov a spoločné prínosy pre spoločnosť. Členským štátom sa ponecháva voľnosť, aby stanovili konkrétne časové rozvrhy pre tieto budovy s cieľom dosiahnuť vyššie triedy energetickej hospodárnosti do rokov 2040 a 2050. Ak členské štáty stanovia národné minimálne normy energetickej hospodárnosti, mali by sa navrhnúť s ohľadom na národný plán a národné ciele do rokov 2030, 2040 a 2050, ktoré členské štáty stanovia ako súčasť svojich národných plánov obnovy budov, aby dosiahli celkový cieľ dekarbonizácie do roku 2050. Rozhodujúce je, že budovy s najhoršou energetickou hospodárnosťou, na ktoré sa vzťahujú minimálne normy energetickej hospodárnosti na úrovni EÚ, sú aj budovami, pri ktorých sa vyžaduje úsilie o hlbšiu obnovu a pre ktoré sa stimuly poskytované cenami uhlíka s najväčšou pravdepodobnosťou minú cieľa, a to vzhľadom na všadeprítomné zlyhania trhu, ktoré ovplyvňujú tento subsektor vo všetkých členských štátoch. Dôležité je, že keďže rezidenčný segment týchto budov je aj tým, kde zvyknú bývať najzraniteľnejšie domácnosti, navrhované opatrenie (a jeho podporný finančný rámec) sa považuje za kľúčové pre klimatickú transformáciu, pri ktorej sa na nikoho nezabudne. V návrhu sa okrem toho poskytujú pre bytové budovy dlhšie lehoty na postupné zavádzanie minimálnych noriem energetickej hospodárnosti na úrovni EÚ a súlad s nimi v porovnaní s budovami vo vlastníctve verejných subjektov a s inými nebytovými budovami. Návrh bol navyše upravený tak, že značný počet prvkov v energetických certifikátoch je nepovinný. V porovnaní s uprednostňovanou možnosťou v návrhu posúdenia vplyvu, kde bola väčšina opatrení povinná, tento návrh poskytuje členským štátom ďalšiu flexibilitu. Existujúce mechanizmy sa takisto uprednostňujú pred vytváraním nových požiadaviek, a to najmä zoštíhlením požiadaviek na národné plány obnovy budov a ich úplným začlenením do NEKP. Výsledný návrh ponecháva členským štátom veľký manévrovací priestor, aby prispôsobili svoje regulačné a finančné politiky v oblasti budov národným a miestnym podmienkam s cieľom splniť spoločnú celkovú ambíciu. Príspevok revízie smernice o energetickej hospodárnosti budov k celkovému balíku „Fit for 55“ sa nezmenšuje, ale hlavná zodpovednosť za jeho realizáciu leží viac na členských štátoch, ako sa pôvodne predpokladalo, a to pri náležitom dodržiavaní zásady subsidiarity. Členské štáty sa vyzývajú, aby navrhli a realizovali primerane ambiciózne národné plány obnovy budov s tým, že náležite zohľadnia svoje ciele podľa nariadenia o spoločnom úsilí a navrhovaný strop emisií z používania vykurovacích palív v stavebníctve. Komisia v tomto kontexte posúdi národné plány obnovy budov. V doložke o preskúmaní sa výslovne odkazuje na posúdenie Komisie, či opatrenia EÚ súvisiace s budovami vrátane stanovovania cien uhlíka prinesú dostatočné zlepšenia na zabezpečenie úplne dekarbonizovaného fondu budov s nulovými emisiami do roku 2050, alebo či do konca roka 2027 je potrebné zaviesť ďalšie záväzné opatrenia na úrovni Únie, ako sú sprísnené minimálne normy energetickej hospodárnosti v celej EÚ. Konkrétnejšie pripomienky k zisteniam výboru sa nachádzajú v prílohe I k posúdeniu vplyvu, ktoré je priložené k tomuto návrhu. Posúdenie vplyvu poskytuje analýzu problému a určuje možné opatrenia na zvýšenie miery a hĺbky obnovy, umožnenie dekarbonizácie nových a existujúcich budov a zvýšenie modernizácie budov, ktoré umožňuje digitalizácia. Prezentujú sa v rámci štyroch hlavných možností, ktoré predstavujú postupné zvyšovanie úrovne ambícií: nízke, mierne, vysoké a vyššie ambície. Možnosť 3 je v tomto ohľade označená ako uprednostňovaná. Na základe toho, čo v tejto súvislosti zistil výbor pre kontrolu regulácie, bol návrh smernice o energetickej hospodárnosti budov revidovaný a teraz je založený na kombinácii možnosti 2 (s miernou ambíciou) pre existujúce budovy a možnosti 3 (s vysokou ambíciou) pre informačné nástroje a nové budovy.

•Regulačná vhodnosť a zjednodušenie Hlavným cieľom revízie smernice o energetickej hospodárnosti budov v roku 2018 bolo zníženie administratívnej záťaže. Odhadovalo sa, že spoločne by opatrenia uprednostňovanej možnosti politiky znížili administratívnu záťaž takmer o 100 miliónov EUR ročne. Hlavným účelom tejto revízie, a to spolu s aspektmi ostatných návrhov balíka „Fit for 55“, ktoré súvisia s budovami, je zosúladiť stavebníctvo so zvýšenými ambíciami Únie v oblasti klímy. Na zabezpečenie účinnosti sú potrebné nové a aktualizované požiadavky. Tieto požiadavky budú mať vplyv najmä na správne orgány na národnej a miestnej úrovni v členských štátoch a v menšej miere na vlastníkov budov a budú závislé najmä od existujúcich postupov a štruktúr, ktoré sa už zaviedli. Majú správnu úroveň ambícií – na jednej strane dosiahnuť naše ciele Zelenej dohody a zároveň poskytnúť podnikom a konečným spotrebiteľom čas na prispôsobenie sa. Ako sa uvádza v posúdení vplyvu, digitalizácia energetických certifikátov a nové ustanovenia o výmene údajov a databázach jednako len znížia administratívne náklady a náklady na dodržiavanie predpisov a uľahčia administratívne postupy spojené s obnovou budov. •Základné práva Návrh je v súlade s článkom 37 Charty základných práv Európskej únie, v ktorom sa vyžaduje začlenenie vysokej úrovne ochrany životného prostredia a zlepšovania kvality životného prostredia do politík Únie a ich zabezpečenie v súlade so zásadou udržateľného rozvoja. Je navrhnutý s ohľadom na právo na vlastníctvo stanovené v článku 17 charty a vychádza z článku 34 charty, v ktorom sa „uznáva a rešpektuje právo na […] pomoc pri bývaní s cieľom zabezpečiť dôstojnú existenciu všetkých osôb, ktoré nemajú dostatok prostriedkov, v súlade s právom Únie a vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou.“ 4. VPLYV NA ROZPOČET Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet EÚ. Mení sa ním existujúca smernica a vo veľkej miere je závislý od štruktúr a pravidiel, ktoré sa už zaviedli. 5. ĎALŠIE PRVKY •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ Komisia po prijatí tejto prepracovanej smernice spoluzákonodarcami podnikne tieto opatrenia na uľahčenie jej transpozície: –navrhne tabuľku zhody slúžiacu ako kontrolný zoznam na transpozíciu pre členské štáty aj Komisiu, –zorganizuje stretnutia s odborníkmi z členských štátov zodpovednými za transpozíciu jednotlivých častí smernice s cieľom diskutovať o tom, ako ich transponovať a riešiť pochybnosti, a to buď v kontexte koordinovaného postupu pre smernicu o energetickej hospodárnosti budov alebo formou výboru, –bude k dispozícii na dvojstranné stretnutia a hovory s členskými štátmi v prípade konkrétnych otázok týkajúcich sa transpozície smernice, –po lehote na transpozíciu Komisia vykoná komplexné posúdenie toho, či členské štáty v plnej miere a správne transponovali smernicu. Návrhom sa dopĺňa nariadenie o riadení, ktoré zabezpečuje zavedenie transparentného a spoľahlivého systému plánovania, podávania správ a monitorovania založeného na NEKP a zjednodušených správach o pokroku od členských štátov. Od roku 2023 musia členské štáty každé dva roky podávať správu o pokroku dosiahnutom pri vykonávaní plánov a okrem toho musia do 30. júna 2023 oznámiť Komisii svoje návrhy aktualizácií plánov, pričom na konečné aktualizácie majú lehotu do 30. júna 2024. Predkladanie plánov obnovy budov sa bude riadiť cyklami národných energetických a klimatických plánov (NEKP), s výnimkou prvého plánu obnovy budov. •Vysvetľujúce dokumenty (v prípade smerníc) V článku 32 ods. 1 sa stanovuje, že členské štáty oznámia svoje transpozičné opatrenia spolu s tabuľkou zhody. Je to v súlade s rozhodnutím Európskeho súdneho dvora (vec C-543/17), podľa ktorého musia členské štáty k svojim oznámeniam o vnútroštátnych transpozičných opatreniach priložiť dostatočne jasné a presné informácie o tom, v ktorých ustanoveniach vnútroštátneho práva sa transponujú jednotlivé ustanovenia smernice. Tieto informácie sa musia poskytnúť pre každú povinnosť, nielen na „úrovni článkov“. Ak si členské štáty splnia túto povinnosť, spravidla nepotrebujú zaslať Komisii vysvetľujúce dokumenty o transpozícii. •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

Smernica 2010/31/EÚ sa mení s cieľom zosúladiť ustanovenia o nových a existujúcich budovách a o informačných nástrojoch s Európskou zelenou dohodou, aktualizovať jej obsah vzhľadom na technický pokrok a zjednodušiť jej fungovanie a zabezpečiť posilnené financovanie a mechanizmy presadzovania práva, a to takto: –Predmet smernice sa mení tak, aby sa zdôraznilo, že návrh prepracovanej smernice o energetickej hospodárnosti budov stanovuje víziu dosiahnutia fondu budov s nulovými emisiami do roku 2050 a odráža novú doplňujúcu uhlíkovú metriku s cieľom zamerať voľbu na dekarbonizované riešenia. Hoci návrh sa zameriava na zníženie prevádzkových emisií skleníkových plynov, prvé kroky sa prijímajú na riešenie emisií uhlíka počas celého životného cyklu budovy. –V článku 2 sa zavádza nové vymedzenie budovy s nulovými emisiami: budova s veľmi vysokou energetickou hospodárnosťou v súlade s prvou zásadou energetickej efektívnosti a kde je veľmi nízke množstvo stále potrebnej energie plne pokryté energiou z obnoviteľných zdrojov na úrovni budovy alebo okresu alebo obce, kde je to technicky uskutočniteľné (najmä tej, ktorá sa vyrába na mieste, od spoločenstva vyrábajúceho energiu z obnoviteľných zdrojov alebo z energie z obnoviteľných zdrojov alebo odpadového tepla zo systému centralizovaného zásobovania teplom a chladom). Budovy s nulovými emisiami sa stávajú novou normou pre nové budovy, ide o úroveň, ktorá sa má dosiahnuť hĺbkovou obnovou od roku 2030, a víziu fondu budov v roku 2050. V článku 2 sa vysvetľuje aj vymedzenie „budovy s takmer nulovou spotrebou energie“, ktorá zostáva normou pre nové budovy až do uplatňovania normy pre budovy s nulovými emisiami a stáva sa úrovňou, ktorá sa má dosiahnuť hĺbkovou obnovou do roku 2030. Novo sa v ňom vymedzuje „hĺbková obnova“ ako zlatý štandard obnovy budov a „viacstupňová hĺbková obnova“, aby sa uľahčila jej realizácia. V článku 2 sa zavádza vymedzenie „noriem pre hypotekárne portfólio“ ako mechanizmu na stimuláciu hypotekárnych veriteľov, aby zlepšili energetickú hospodárnosť svojho portfólia budov, a ktorý nabáda možných klientov, aby zvýšili energetickú hospodárnosť svojich nehnuteľností. –Článok 3 o národných plánoch obnovy budov (predtým sa nazývali dlhodobými stratégiami pre obnovu) sa upravil tak, aby bol operatívnejší. Rámec na monitorovanie sa posilnil zavedením hodnotenia návrhov národných plánov obnovy budov Komisiou a vydávaním odporúčaní ako súčasť procesu NEKP. Na uľahčenie predkladania informácií a ich hodnotenia Komisiou a zlepšenie porovnateľnosti národných plánov sa v prílohe II uvádza spoločný vzor s povinnými a nepovinnými prvkami. Povinné prvky, o ktorých treba podávať správy, zahŕňajú prístupy na úrovni okresov alebo susedstiev vrátane úlohy spoločenstiev vyrábajúcich energiu z obnoviteľných zdrojov a občianskych energetických spoločenstiev. Plány obnovy budov sa predkladajú v rámci NEKP a ich aktualizácií; prvý návrh plánu sa má výnimočne predložiť do 30. júna 2024, aby sa zohľadnil čas na prijatie revidovanej smernice o energetickej hospodárnosti budov a nadobudnutie jej účinnosti. O pokroku pri dosahovaní vnútroštátnych cieľov a príspevku plánov obnovy budov k vnútroštátnym cieľom a cieľom Únie sa bude informovať v rámci dvojročného podávania správ podľa nariadenia o riadení. –Článok 4 (bývalý článok 3) o metodike výpočtu energetickej hospodárnosti budov v spojení s prílohou I sa aktualizuje s cieľom vysvetliť možné používanie nameranej spotreby energie na výpočet energetickej hospodárnosti a overenie správnosti vypočítanej spotreby energie. V článku sa konkretizuje, ako zúčtovať spotrebu energie z obnoviteľných zdrojov na mieste, ako sú nabíjacie body, a spotrebu energie dodanej z energetických spoločenstiev. –Článok 5 (bývalý článok 4) o stanovení minimálnych požiadaviek na energetickú hospodárnosť sa mení s cieľom prispôsobiť predtým možné úplné vyňatie chránených budov technickému pokroku, ktorý umožňuje zlepšiť energetickú hospodárnosť takýchto budov, a to bez toho, aby sa zmenil ich technický charakter a vzhľad. –Článok 6 (bývalý článok 5) o výpočte nákladovo optimálnych úrovní je zosúladený so Zelenou dohodou, pričom sa uvádza, že pri určovaní najnižších nákladov sa majú zvážiť náklady na emisné kvóty skleníkových plynov, ako aj environmentálne a zdravotné externality využívania energie. Komisia prehodnotí nákladovo optimálnu metodiku do 30. júna 2026. –V článku 7 sa spájajú všetky ustanovenia o nových budovách: a)konkretizuje sa v ňom, že od roku 2030 musia byť nové budovy budovami s nulovými emisiami; nové verejné budovy musia byť s nulovými emisiami od roku 2027. Osobitné požiadavky na budovy s nulovými emisiami sú stanovené v prílohe III; b)potenciál globálneho otepľovania počas životného cyklu nových budov sa od roku 2030 bude musieť vypočítať v súlade s rámcom Level(s), čím sa bude informovať o emisiách novej stavby počas celého životného cyklu. Emisie počas celého životného cyklu sú osobitne dôležité v prípade veľkých budov, a preto sa povinnosť ich výpočtu už od roku 2027 vzťahuje na veľké budovy (s úžitkovou plochou väčšou ako 2 000 metrov štvorcových); c)členské štáty v prípade nových budov riešia dôležité aspekty presahujúce rámec energetickej hospodárnosti, konkrétne ide o zdravé vnútorné klimatické podmienky, prispôsobenie sa zmene klímy, požiarnu bezpečnosť, riziká súvisiace s intenzívnou seizmickou činnosťou a prístupnosť pre osoby so zdravotným postihnutím. Zaoberajú sa aj odstraňovaním uhlíka v súvislosti s ukladaním uhlíka v budovách alebo na budovách. –V článkoch 8 – 10 a článku 15 o existujúcich budovách a finančnej podpore sa spájajú: a)súčasné ustanovenia o významnej obnove, ktoré ponúkajú možnosť uplatniť minimálne požiadavky na energetickú hospodárnosť (na zabezpečenie minimálnej hĺbky obnovy) a aj riešiť štrukturálne zlepšenia, prispôsobenie sa zmene klímy, odstraňovanie nebezpečných látok vrátane azbestu a prístupnosť pre osoby so zdravotným postihnutím, sú doplnené novými minimálnymi normami energetickej hospodárnosti na úrovni EÚ (spôsobujúce zvýšenie miery obnovy) pre verejné (t. j. budovy a jednotky budov vo vlastníctve verejných subjektov) a nebytové budovy s najhoršou energetickou hospodárnosťou. Požadujú, aby sa budovy s energetickým certifikátom triedy G obnovili a zlepšili aspoň na triedu energetickej hospodárnosti F najneskôr do roku 2027 a aspoň na triedu energetickej hospodárnosti E najneskôr do roku 2030 a bytové budovy s najhoršou energetickou hospodárnosťou aspoň na triedu F do roku 2030 a aspoň na triedu E do roku 2033. Zameranie na najnižšie triedy hospodárnosti fondu budov zabezpečuje, že úsilie sa zameria na budovy s najvyšším potenciálom dekarbonizácie, zmiernenie energetickej chudoby a rozšírené sociálne a hospodárske prínosy. Členské štáty v rámci národných plánov obnovy budov stanovia aj konkrétne časové rozvrhy na dosiahnutie vyšších tried energetickej hospodárnosti (v prípade budov patriacich do rozsahu pôsobnosti článku 9 ods. 1) do rokov 2040 a 2050, a to v súlade so svojou cestou transformácie národného fondu budov na budovy s nulovými emisiami. Okrem minimálnych noriem energetickej hospodárnosti v súlade s článkom 9 ods. 1 majú členské štáty možnosť zaviesť do svojich národných plánov obnovy vnútroštátne minimálne normy energetickej hospodárnosti. Členské štáty musia podporovať súlad s minimálnymi normami energetickej hospodárnosti prostredníctvom podporného rámca vrátane finančnej podpory, ktorá je zameraná najmä na zraniteľné domácnosti a ľudí postihnutých energetickou chudobou alebo žijúcich v sociálnych bytoch, technickej pomoci a mechanizmov na monitorovanie. Navrhované ustanovenia umožňujú členským štátom vylúčiť niektoré kategórie budov z povinnosti spĺňať minimálne normy energetickej hospodárnosti; b)zavedenie nepovinných pasportov obnovy budov s cieľom vybaviť nimi vlastníkov budov plánujúcich postupnú obnovu svojich budov. Členské štáty budú musieť zaviesť systém pasportov obnovy budov na základe spoločného rámca, ktorý vypracuje Komisia do konca roka 2024 s cieľom umožniť svojim občanom využívať tento nástroj; c)prísnejšie ustanovenia o odstraňovaní prekážok a bariér obnovy a o mobilizácii finančných stimulov prostredníctvom jednotných kontaktných miest prístupných všetkým zainteresovaným stranám ekosystému budov, aby sa mohli vyriešiť všetky prekážky obnovy budov, nielen náklady, a aby členské štáty mohli podporovať vhodnú odbornú prípravu. Vyššie finančné stimuly a opatrenia technickej podpory smerujú k projektom hĺbkovej obnovy a projektom, ktoré sú zamerané na veľký počet budov a vedú k značným celkovým energetickým úsporám. Vzhľadom na rovnaký cieľ, keďže na základe štandardnej životnosti môže byť kotol zakúpený v polovici 20. rokov v prevádzke aj v roku 2050, členské štáty by od roku 2027 nemali mať možnosť dotovať kotly na fosílne palivá; d)s cieľom podporiť rýchle zavedenie vykurovacích systémov s nulovými priamymi emisiami a vyhnúť sa tomu, aby sa investície do nových generácií kotlov na fosílne palivá stali uviaznutými aktívami, budovy s nulovými emisiami by nemali produkovať emisie uhlíka na mieste a členské štáty sa môžu rozhodnúť, že využijú faktor primárnej energie pre elektrinu v súlade s priemerom EÚ; e)napokon sa od členských štátov vyžaduje, aby svoju finančnú podporu zamerali na zmiernenie energetickej chudoby a na podporu sociálneho bývania a aby po obnove chránili nájomníkov pred neprimeranou úrovňou nájomného. V nadväznosti na stanoviská výboru pre kontrolu regulácie zachovaná možnosť týkajúca sa minimálnych noriem energetickej hospodárnosti priamo nezodpovedá žiadnej zo štyroch možností analyzovaných v návrhu posúdenia vplyvu, ktorý sa predložil výboru. Návrh sa opatrne zmenil so zreteľom na subsidiaritu a proporcionalitu, pričom sa zohľadnili rozdiely medzi fondmi budov v rôznych členských štátoch a členským štátom sa poskytla flexibilita v spôsobe, akým riešia svoje osobitné okolnosti a dosahujú potrebné zlepšenia svojho vnútroštátneho fondu budov. V rámci celej EÚ sa zameriava na 15 % budov s najhoršou energetickou hospodárnosťou v zodpovedajúcich vnútroštátnych fondoch budov s cieľom maximalizovať energetické úspory, nákladovú účinnosť a vplyvy na zmiernenie energetickej chudoby, ako aj súvisiace komplexnejšie sociálne a hospodárske prínosy spojené s dosiahnutím cieľov EÚ v oblasti klímy a energetiky. –V doterajšom článku 8 sa zmenila štruktúra. Článok 11 je zameraný len na technické systémy budov a zavádza sa ním jasný právny základ pre vnútroštátne zákazy kotlov na fosílne palivá, čo umožňuje členským štátom stanoviť požiadavky na zdroje tepla na základe emisií skleníkových plynov alebo druhu použitého paliva. Niekoľko členských štátov považuje takéto opatrenia za nevyhnutné na dosiahnutie dekarbonizovaného fondu budov a na zlepšenie kvality ovzdušia a zdravia. Týmto ustanovením sa rieši súčasná právna neistota spočívajúca v tom, či sú takéto zákazy povolené podľa článku 6 ods. 1 smernice o ekodizajne a pravidiel voľného trhu podľa zmlúv EÚ. Vzhľadom na dôležitosť dobrej kvality vnútorného ovzdušia je na zabezpečenie zdravých budov potrebná inštalácia meracích a kontrolných zariadení na monitorovanie a reguláciu kvality vnútorného ovzdušia v nových budovách a tam, kde je to možné v existujúcich budovách, ktoré prechádzajú významnou obnovou. –Článok 12 o infraštruktúre udržateľnej mobility je v súlade so zvýšenými ambíciami v oblasti klímy, ktorými sa posilňujú súčasné požiadavky. Príprava kabeláže sa stáva normou pre všetky nové budovy a budovy, ktoré prechádzajú významnou obnovou, a posilňuje sa najmä zavádzanie nabíjacích bodov v nových a obnovených kancelárskych budovách. Nabíjacie body musia umožňovať inteligentné nabíjanie a členské štáty musia odstrániť prekážky brániace inštalácii nabíjacích bodov v bytových budovách, pričom zabezpečia „právo na zásuvku“ v súlade s príslušnými ustanoveniami v návrhu nariadenia o infraštruktúre pre alternatívne palivá. Okrem toho sa v nových budovách a budovách, ktoré prechádzajú významnou obnovou, zavádzajú povinné parkovacie miesta pre bicykle, aby sa odstránili prekážky pre cyklistiku ako ústredný prvok udržateľnej mobility s nulovými emisiami.

–Článkom 13 sa od roku 2026 posilňuje indikátor inteligentnej pripravenosti pre veľké nebytové budovy. Na uľahčenie rozvoja nových služieb súvisiacich s budovami sa novým článkom 14, ktorý je špecifický vzhľadom na údaje o budovách, zabezpečuje, že vlastník budovy, nájomca a správca alebo tretie strany môžu mať prístup k údajom o systémoch budov. Nové pravidlá týkajúce sa interoperability a prístupu k údajom má Komisia ustanoviť prostredníctvom vykonávacieho aktu. –Článkami 16 až 19 sa zdokonaľujú už existujúce ustanovenia o energetických certifikátoch, ich vydávaní a preukazovaní sa nimi a ich databázach: a)na zabezpečenie porovnateľnosti v celej Únii musia byť do roku 2025 všetky energetické certifikáty založené na harmonizovanej škále tried energetickej hospodárnosti a musia zodpovedať vzorom uvedeným v prílohe V; b)triedy energetickej hospodárnosti sa zmenia s ohľadom na spoločnú víziu fondu budov s nulovými emisiami do roku 2050, pričom sa zohľadnia národné rozdiely fondu budov: najvyššia trieda A predstavuje budovu s nulovými emisiami, zatiaľ čo najnižšia trieda G zahŕňa 15 % budov s najhoršou hospodárnosťou vo vnútroštátnom fonde budov. Touto zmenou sa zabezpečí porovnateľné úsilie členských štátov o splnenie minimálnych noriem energetickej hospodárnosti v celej Únii podľa článku 9. Ukazovateľ, na základe ktorého sa majú budovy hodnotiť [primárna energetická spotreba v kWh/(m2.r)], sa nemení a dopĺňa sa ukazovateľom prevádzkových emisií skleníkových plynov a energie z obnoviteľných zdrojov. Ostatné ukazovatele si členské štáty môžu vybrať na nepovinnom základe, pričom sa ponúka prístup vychádzajúci zo súboru nástrojov, ktoré možno prispôsobiť vnútroštátnym podmienkam; c)platnosť energetických certifikátov nižších tried D až G sa skracuje na päť rokov, aby sa zabezpečilo, že budú obsahovať aktuálne informácie, ktoré občanom pomôžu znížiť ich spotrebu. V určitých jednoduchých prípadoch musia byť k dispozícii zjednodušené postupy na aktualizáciu energetických certifikátov a energetické certifikáty sa musia vydávať v digitálnom formáte. Zavádzajú sa opatrenia na zvýšenie spoľahlivosti vydávaných certifikátov (kontrola na mieste a kontrola kvality); d)lepšie pokrytie fondu budov energetickými certifikátmi je predpokladom jeho zlepšenia, ale členské štáty by zároveň museli zabezpečiť, aby boli cenovo dostupné. Povinnosť mať energetický certifikát sa rozširuje na budovy prechádzajúce významnou obnovou, budovy, pri ktorých dochádza k obnove nájomnej zmluvy, a všetky verejné budovy. Budovy alebo jednotky budovy, ktoré sa ponúkajú na predaj alebo prenájom, musia mať energetický certifikát a vo všetkých inzerátoch by sa mali uvádzať trieda a ukazovateľ energetickej hospodárnosti, čím sa zabezpečí dôležitosť energetickej hospodárnosti na trhu predaja a prenájmu. Všetky budovy, ktoré využívajú subjekty verejnej správy a ktoré často navštevuje verejnosť, musia mať vystavený svoj energetický certifikát, a to bez ohľadu na svoju veľkosť; e)členské štáty zriadia národné databázy energetických certifikátov budov, čím sa takisto umožní zhromažďovať údaje súvisiace s pasportmi obnovy budov a indikátormi inteligentnej pripravenosti. Informácie z národných databáz sa prenášajú do monitorovacieho strediska EÚ pre budovy, a to na základe vzoru, ktorý vypracuje Komisia. –Súčasné ustanovenia o inšpekciách sú zoskupené a objasnené, aby sa uľahčilo ich vykonávanie, pričom vetracie systémy sa zahŕňajú ako súčasť opatrení smernice o energetickej hospodárnosti budov zameraných na riešenie kvality vnútorného ovzdušia. Na zabezpečenie kvality a spoľahlivosti obnovy alebo nových stavebných prác sa predpokladá, že sa vytvoria vnútroštátne systémy kontrol alebo alternatívne nástroje na overovanie toho, či dodané stavebné práce a práce pri obnove spĺňajú projektovanú energetickú hospodárnosť a zvyšujú spokojnosť a dôveru občanov. Rovnako aj poskytovatelia integrovaných prác pri obnove musia mať prístup k certifikačným alebo kvalifikačným systémom, aby sa zabezpečila spoľahlivá kvalita týchto prác. Prahová hodnota pre povinnú inštaláciu systémov automatizácie a riadenia budov by sa mala od roku 2030 znížiť pre nebytové budovy a nové bytové budovy a bytové budovy, ktoré prechádzajú významnou obnovou, musia byť vybavené určitými monitorovacími a kontrolnými funkciami na zlepšenie a optimalizáciu ich riadenia a prevádzky. –Presadzovanie politiky v oblasti budov je kľúčom k zabezpečeniu skutočného pokroku na mieste. Súčasné nezávislé kontrolné systémy sú rozšírené o pasporty obnovy budov a indikátory inteligentnej pripravenosti. Monitorovanie a presadzovanie, a to aj prostredníctvom pokút, sa zameria najmä na minimálne normy energetickej hospodárnosti a zlepšenie existujúceho fondu budov. Záverečné ustanovenia a doložka o preskúmaní: s ohľadom na preskúmanie smernice o energetickej hospodárnosti budov v roku 2021 v súvislosti s plnením Zelenej dohody sa čas ďalšieho preskúmania podľa článku 25 stanovuje najneskôr na koniec roka 2027. V doložke o preskúmaní sa výslovne odkazuje na posúdenie Komisie, či opatrenia v právnych predpisoch EÚ súvisiace s budovami vrátane stanovovania cien uhlíka prinesú dostatočné zlepšenia na zabezpečenie úplne dekarbonizovaného fondu budov s nulovými emisiami do roku 2050, alebo či je potrebné zaviesť ďalšie záväzné opatrenia na úrovni Únie, ako je sprísnená minimálna energetická hospodárnosť. V článku 32 o transpozícii sa objasňuje, že členské štáty poskytnú tabuľku zhody spolu so svojimi transpozičnými opatreniami. 🡻 2010/31/EÚ 2021/0426 (COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o energetickej hospodárnosti budov (prepracované znenie) (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 194 ods. 2, so zreteľom na návrh Európskej komisie,

po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru, so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 1 (prispôsobené) (1)Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/91/ES ⌦ 2010/31/EÚ ⌫ zo 16. decembra 2002 o energetickej hospodárnosti budov bola ⌦ opakovane ⌫ ⌦ podstatným spôsobom ⌫ zmenená a doplnená. Pri príležitosti ďalších významných zmien a doplnení je z dôvodu prehľadnosti vhodné túto smernicu prepracovať. ⇩ nový (2)Podľa Parížskej dohody prijatej v decembri 2015 na základe Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy (UNFCCC) sa jej zmluvné strany dohodli na plnení záväzku udržať zvýšenie priemernej globálnej teploty výrazne pod hodnotou 2 °C v porovnaní s hodnotami predindustriálneho obdobia a vyvíjať úsilie na obmedzenie zvýšenia teploty na 1,5 °C v porovnaní s hodnotami predindustriálneho obdobia. Dosiahnutie cieľov Parížskej dohody tvorí základ oznámenia Komisie o Európskej zelenej dohode z 11. decembra 2019. Únia sa v aktualizovanom vnútroštátne stanovenom príspevku predloženom sekretariátu UNFCCC 17. decembra 2020 zaviazala, že do roku 2030 zníži čisté emisie skleníkových plynov v celom hospodárstve Únie minimálne o 55 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990. (3)Ako bolo oznámené v Zelenej dohode, Komisia predstavila svoju stratégiu vlny obnovy 14. októbra 2020. Stratégia obsahuje akčný plán s konkrétnymi regulačnými, finančnými a podpornými opatreniami, a stanovuje cieľ do roku 2030 aspoň zdvojnásobiť ročnú mieru obnovy budov a podporiť hĺbkovú obnovu. Revízia smernice o energetickej hospodárnosti budov je potrebná ako jeden z nástrojov na realizáciu vlny obnovy. Prispeje aj k realizácii iniciatívy Nový európsky Bauhaus a európskej misie pre klimaticky neutrálne a inteligentné mestá. (4)V nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1119, tzv. európskom právnom predpise v oblasti klímy, sa zakotvuje cieľ dosiahnuť do roku 2050 v rámci celého hospodárstva klimatickú neutralitu a stanovuje sa v ňom záväzný záväzok Únie znížiť čisté emisie skleníkových plynov (emisie po odpočítaní odstránených emisií) do roku 2030 minimálne o 55 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990. (5)Cieľom legislatívneho balíka „Fit for 55“ oznámeného v pracovnom programe Európskej komisie na rok 2021 je splniť tieto ciele. Zahŕňa celý rad oblastí politiky vrátane energetickej efektívnosti, energie z obnoviteľných zdrojov, využívania pôdy, zmeny vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva, zdaňovania energie, spoločného úsilia, obchodovania s emisiami a infraštruktúry pre alternatívne palivá. Revízia smernice 2010/31/EÚ je neoddeliteľnou súčasťou tohto balíka. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 2 Efektívne, úsporné, racionálne a udržateľné využívanie energie sa vzťahuje okrem iného na ropné produkty, zemný plyn a tuhé palivá, ktoré sú základnými zdrojmi energie a zároveň aj hlavnými zdrojmi emisií oxidu uhličitého. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 3 (prispôsobené) ⇨ nový

(6)Budovy zodpovedajú za 40 % ⌦ konečnej ⌫ celkovej spotreby energie v Únii ⇨a 36 % jej emisií skleníkových plynov súvisiacich s energetikou⇦. Tento sektor narastá, čo je spojené so zvyšovaním jeho spotreby energie. Zníženie spotreby energie, ⇨ v súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti stanovenej v článku 3 [revidovanej smernice o energetickej efektívnosti] a vymedzenej v článku 2 ods. 18 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1999 ⇦ a využívanie energie z obnoviteľných zdrojov v sektore budov preto predstavujú dôležité opatrenia potrebné na zníženie energetickej závislosti Únie a emisií skleníkových plynov. Opatrenia prijaté na zníženie spotreby energie v Únii by spolu so zvýšeným využívaním energie z obnoviteľných zdrojov umožnili, aby EÚ splnila Kjótsky protokol k Rámcovému dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy (UNFCCC), svoj dlhodobý záväzok udržať globálne zvýšenie teploty pod 2 °C a svoj záväzok znížiť do roku 2020 celkové emisie skleníkových plynov minimálne o 20 % pod úroveň v roku 1990 a o 30 % v prípade dosiahnutia medzinárodnej dohody. Znížená spotreba energie a zvýšené využívanie energie z obnoviteľných zdrojov takisto zohrávajú dôležitú úlohu pri ⇨ znižovaní energetickej závislosti Únie, ⇦ podpore bezpečnosti dodávok energií, ⌦ a ⌫ technického vývoja a pri vytváraní príležitostí na rast zamestnanosti a regionálny rozvoj najmä ⇨ na ostrovoch a ⇦ vo vidieckych oblastiach. ⇩ nový (7)Budovy sú zodpovedné za emisie skleníkových plynov pred svojou prevádzkovou životnosťou, počas nej a po jej skončení. Vízia dekarbonizovaného fondu budov do roku 2050 ide nad rámec súčasného zamerania na prevádzkové emisie skleníkových plynov. Emisie z budov počas celého životného cyklu by sa preto mali postupne zohľadňovať, počnúc novými budovami. Budovy sú významným zásobníkom materiálov, na mnoho desaťročí sa stanú úložiskom zdrojov, a možnosti dizajnu vo veľkej miere ovplyvňujú emisie počas celého životného cyklu nových budov, ako aj obnov budov. Hospodárnosť budov počas celého životného cyklu by sa mala zohľadňovať nielen pri novej výstavbe, ale aj pri obnovách, a to prostredníctvom začlenenia politík na zníženie emisií skleníkových plynov počas celého životného cyklu do plánov obnovy budov členských štátov. (8)Minimalizácia emisií skleníkových plynov počas celého životného cyklu budov si vyžaduje efektívne využívanie zdrojov a obehovosť. Môže sa to kombinovať aj s premenou častí fondu budov na dočasný záchyt uhlíka. (9)Potenciál globálneho otepľovania počas celého životného cyklu ukazuje celkový príspevok budovy k emisiám, ktoré vedú k zmene klímy. Spája emisie skleníkových plynov obsiahnuté v stavebných výrobkoch s priamymi a nepriamymi emisiami z fázy používania. Požiadavka vypočítať potenciál globálneho otepľovania nových budov počas životného cyklu je preto prvým krokom k väčšiemu zohľadneniu hospodárnosti budov počas celého životného cyklu a obehového hospodárstva. (10)Budovy sú zodpovedné za približne polovicu emisií jemných tuhých častíc (PM2.5) v EÚ, ktoré spôsobujú predčasné úmrtia a choroby. Zlepšenie energetickej hospodárnosti budov môže a malo by zároveň znížiť emisie znečisťujúcich látok v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/2284. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 4 Riadenie dopytu po energii je dôležitým nástrojom umožňujúcim Únii ovplyvňovať celosvetový trh s energiou, a teda bezpečnosť dodávok energie zo strednodobého a dlhodobého hľadiska. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 5 (prispôsobené) Európska rada na svojom zasadnutí v marci 2007 zdôraznila potrebu zvýšiť energetickú efektívnosť v Únii v záujme dosiahnutia cieľa znížiť spotrebu energie v Únii o 20 % do roku 2020 a vyzvala zabezpečiť dôkladnú a rýchlu implementáciu priorít ustanovených v oznámení Komisie s názvom Akčný plán pre energetickú efektívnosť: Využitie potenciálu. V tomto akčnom pláne bol určený značný potenciál na dosiahnutie nákladovo efektívnych úspor energie v sektore budov. Európsky parlament vo svojom uznesení z 31. januára 2008 vyzval na posilnenie ustanovení smernice 2002/91/ES a pri viacerých príležitostiach, naposledy v uznesení k Druhému strategickému preskúmaniu energetickej politiky z 3. februára 2009, vyzval na to, aby sa cieľ, ktorým je 20-percentné zvýšenie energetickej efektívnosti v roku 2020, stal záväzný. Ďalej v rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 406/2009/ES z 23. apríla 2009 o úsilí členských štátov znížiť emisie skleníkových plynov s cieľom splniť záväzky Spoločenstva týkajúce sa zníženia emisií skleníkových plynov do roku 2020 sa stanovujú záväzné vnútroštátne ciele zníženia CO2, v súvislosti s ktorými bude energetická efektívnosť v sektore budov kľúčová, a v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie sa ustanovuje podpora energetickej efektívnosti v kontexte záväzného cieľa pre energiu z obnoviteľných zdrojov, ktorej spotreba by do roku 2020 mala predstavovať 20 % z celkovej spotreby energie Únie. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 6 (prispôsobené) Na zasadnutí v marci 2007 Európska rada potvrdila záväzný cieľ, ktorým je 20-percentný podiel energie z obnoviteľných zdrojov do roku 2020, čím opätovne potvrdila záväzok Únie rozvíjať využívanie energie z obnoviteľných zdrojov v celej Únii. Prostredníctvom smernice 2009/28/ES sa zavádza spoločný rámec na podporu energie z obnoviteľných zdrojov. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 7 (prispôsobené) Je potrebné stanoviť konkrétnejšie činnosti s úmyslom dosiahnuť významný nerealizovaný potenciál pre úspory energie v budovách a znížiť veľké rozdiely medzi výsledkami členských štátov v tomto sektore.

🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 8 (prispôsobené) ⇨ nový (11)Opatrenia na ďalšie zlepšenie energetickej hospodárnosti budov by mali brať do úvahy klimatické ⌦ podmienky ⌫ ⇨ vrátane adaptácie na zmenu klímy, ⇦ a miestne podmienky, ako aj vnútorné prostredie budov a efektívnosť vynaložených nákladov. Tieto ⌦ Dané ⌫ opatrenia by nemali mať vplyv na ostatné požiadavky týkajúce sa budov, ako je prístupnosť, ⇨ protipožiarna a seizmická ⇦ bezpečnosť a zamýšľané využitie budovy. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 9 (prispôsobené) ⇨ nový (12)Energetická hospodárnosť budov by sa mala vypočítať podľa metodiky, ktorá sa môže líšiť na vnútroštátnej a regionálnej úrovni. Zahŕňa okrem tepelno-technických vlastností aj ostatné faktory, ktoré majú čoraz dôležitejšiu úlohu, ako sú vykurovacie a klimatizačné inštalácie, uplatňovanie ⌦ využívanie ⌫ energie z obnoviteľných zdrojov, ⇨ systémov automatizácie a riadenia budov, inteligentné riešenia, ⇦ pasívne vykurovacie a chladiace prvky, tienenie, kvalita vnútorného vzduchu v budovách, vhodné prirodzené osvetlenie a návrh budov. Metodika výpočtu energetickej hospodárnosti budov by nemala vychádzať len z obdobia, počas ktorého je potrebné vykurovanie ⇨ alebo klimatizácia ⇦, ale mala by zahŕňať energetickú hospodárnosť budovy v priebehu celého roku. Táto metodika by mala zohľadňovať súčasné európske normy. ⇨ Metodika by mala odzrkadľovať skutočné prevádzkové podmienky a umožniť používanie nameranej energie na overenie správnosti a porovnateľnosti a mala by byť založená na hodinových alebo kratších ako hodinových časových krokoch. S cieľom podporiť využívanie energie z obnoviteľných zdrojov na mieste a popri spoločnom všeobecnom rámci by členské štáty mali prijať potrebné opatrenia, aby sa v metodike výpočtu uznali a zohľadnili prínosy maximalizácie využívania energie z obnoviteľných zdrojov na mieste, a to aj na iné účely (napríklad nabíjacie body pre elektrické vozidlá).⇦ 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 10 (prispôsobené) ⇨ nový (13)Za stanovenie minimálnych požiadaviek ⌦ Minimálne požiadavky ⌫ na energetickú hospodárnosť budov a prvkov budov sú výlučne zodpovedné ⇨ by mali ⇦ ⌦ stanoviť ⌫ členské štáty. Tieto požiadavky by sa mali ustanoviť s cieľom dosiahnuť nákladovo optimálnu rovnováhu medzi vynaloženými investíciami a usporenými nákladmi na energiu počas životného cyklu budovy, avšak bez toho, aby bolo dotknuté právo členských štátov stanoviť minimálne požiadavky, ktoré vedú k väčšej energetickej hospodárnosti, ako sú nákladovo optimálne úrovne energetickej efektívnosti. Malo by sa prijať opatrenie umožňujúce členským štátom pravidelne hodnotiť svoje minimálne požiadavky na energetickú hospodárnosť budov vzhľadom na technický pokrok. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 11 Cieľ dosiahnuť úrovne nákladovo efektívnej alebo nákladovo optimálnej energetickej efektívnosti môže za určitých okolností, napríklad vzhľadom na klimatické rozdiely, byť dôvodom na stanovenie takých nákladovo efektívnych alebo nákladovo optimálnych požiadaviek na prvky budov, ktoré prakticky obmedzujú používanie stavebných výrobkov, ktoré spĺňajú normy stanovené právnymi predpismi Únie, pod podmienkou, že tieto požiadavky nepredstavujú neopodstatnenú prekážku na trhu. ⇩ nový (14)Dve tretiny energie spotrebovanej na vykurovanie a chladenie budov stále pochádzajú z fosílnych palív. V záujme dekarbonizácie sektora budov je mimoriadne dôležité pri vykurovaní a chladení postupne vyraďovať fosílne palivá. Členské štáty by preto mali vo svojich plánoch obnovy budov uviesť svoje vnútroštátne politiky a opatrenia na postupné ukončenie používania fosílnych palív pri vykurovaní a chladení a v ďalšom viacročnom finančnom rámci od roku 2027 by sa nemali poskytovať žiadne finančné stimuly na inštaláciu kotlov na fosílne palivá s výnimkou tých, ktoré boli vybrané na investície pred rokom 2027 v rámci Európskeho fondu regionálneho rozvoja a Kohézneho fondu. Jasný právny základ pre zákaz zariadení na výrobu tepla na základe ich emisií skleníkových plynov alebo druhu používaného paliva by mal podporovať vnútroštátne politiky a opatrenia na postupné vyraďovanie. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 12 ⇨ nový

(15)⇨Požiadavky na energetickú hospodárnosť technických systémov budov by sa mali vzťahovať na celé systémy inštalované v budovách, a nie na hospodárnosť samostatných komponentov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti predpisov týkajúcich sa konkrétnych výrobkov podľa smernice 2009/125/ES. ⇦ Pri stanovení požiadaviek na energetickú hospodárnosť technických systémov budov by členské štáty mali v rámci možnosti a v prípade potreby použiť harmonizované nástroje, predovšetkým skúšobné a výpočtové metódy a triedy energetickej efektívnosti vypracované v opatreniach, ktorými sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/125/ES z 21. októbra 2009 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn energeticky významných výrobkov a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/30/EÚ z 19. mája 2010 o udávaní spotreby energie a iných zdrojov energeticky významnými výrobkami na štítkoch a štandardných informáciách o výrobkoch nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1369 , aby sa zaistil súlad so súvisiacimi iniciatívami a v čo najväčšej miere minimalizovala potenciálna fragmentácia trhu. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 13 (16)Táto smernica sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté články 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Preto by sa pojem „stimuly“ používaný v tejto smernici nemal vykladať tak, že predstavuje štátnu pomoc. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 14 (prispôsobené) ⇨ nový (17)Komisia by mala zaviesť rámec porovnávacej metodiky na výpočet nákladovo optimálnych úrovní minimálnych požiadaviek na energetickú hospodárnosť budov. ⇨ Preskúmanie tohto rámca by malo umožniť výpočet energetickej hospodárnosti aj emisných parametrov a malo by zohľadňovať environmentálne a zdravotné externality, ako aj rozšírenie ETS a ceny uhlíka. ⇦ Členské štáty by mali použiť tento rámec na porovnanie svojich výsledkov s minimálnymi požiadavkami na energetickú hospodárnosť budov, ktoré prijali. Ak by medzi vypočítanými nákladovo optimálnymi úrovňami minimálnych požiadaviek na energetickú hospodárnosť budov a platnými minimálnymi požiadavkami na energetickú hospodárnosť budov boli významné rozdiely, ⌦ t. j ⌫ . napríklad viac ako 15 %, členské štáty by mali rozdiel zdôvodniť alebo naplánovať vhodné opatrenia na jeho zníženie. Odhadovaný ekonomický životný cyklus budovy alebo prvku budovy by mali určovať členské štáty a zohľadňovať pri tom súčasné postupy definovania typických životných cyklov a skúsenosti z tejto oblasti. Výsledky tohto porovnania a údaje použité na získanie týchto výsledkov by sa mali pravidelne oznamovať Komisii. Tieto správy by mali umožniť Komisii hodnotiť pokrok členských štátov pri dosahovaní nákladovo optimálnych úrovní minimálnych požiadaviek na energetickú hospodárnosť budov a predkladať o tomto pokroku správy. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 15 Budovy majú vplyv na dlhodobú spotrebu energie. Vzhľadom na dlhý cyklus obnovy existujúcich budov by preto mali nové a existujúce budovy, na ktorých sa vykonáva významná obnova, spĺňať minimálne požiadavky na energetickú hospodárnosť prispôsobenú miestnym klimatickým podmienkam. Keďže ešte vo všeobecnosti nie je preskúmaný úplný potenciál alternatívnych systémov zásobovania energiou, malo by sa o nich uvažovať pri nových budovách, bez ohľadu na veľkosť týchto budov, podľa zásady, že najprv sa zabezpečí zníženie energetických požiadaviek na vykurovanie a chladenie na nákladovo optimálnu úroveň. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 16 (18)Významná obnova existujúcich budov bez ohľadu na ich veľkosť poskytuje príležitosť prijať nákladovo efektívne opatrenia na zvýšenie energetickej hospodárnosti. Z dôvodu nákladovej efektívnosti by malo byť možné obmedziť minimálne požiadavky na hospodárnosť budov na obnovené časti, ktoré sú z hľadiska energetickej hospodárnosti budovy najvýznamnejšie. Členské štáty si môžu vybrať, či významnú obnovu vymedzia v zmysle percentuálneho podielu plochy obalových konštrukcií budovy, alebo v zmysle hodnoty budovy. Ak sa členský štát rozhodne vymedziť významnú obnovu v zmysle hodnoty budovy, mohli by sa použiť také hodnoty, ako napríklad poistno-technická hodnota alebo skutočná hodnota vychádzajúca z nákladov na rekonštrukciu bez hodnoty pozemku, na ktorom sa budova nachádza. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 17 Je potrebné prijať opatrenia na zvýšenie počtu budov, ktoré nielen spĺňajú platné minimálne požiadavky na energetickú hospodárnosť, ale súčasne sú ešte energeticky efektívnejšie, v dôsledku čoho by sa dosiahlo zníženie spotreby energie a emisií oxidu uhličitého. Na tento účel by členské štáty mali vypracúvať národné plány zamerané na zvýšenie počtu budov s takmer nulovou spotrebou energie a pravidelne tieto plány oznamovať Komisii. ⇩ nový (19)Zvýšené ambície Únie v oblasti klímy a energetiky si vyžadujú novú víziu pre budovy: budova s nulovými emisiami, ktorej veľmi nízky dopyt po energii je plne pokrytý energiou z obnoviteľných zdrojov, ak je to technicky možné. Všetky nové budovy by mali byť budovami s nulovými emisiami a všetky existujúce budovy by sa mali transformovať na budovy s nulovými emisiami do roku 2050.

(20)Na pokrytie energetických potrieb efektívnych budov energiou z obnoviteľných zdrojov sú k dispozícii rôzne možnosti: obnoviteľné zdroje energie na mieste, ako sú slnečná tepelná energia, solárna fotovoltika, tepelné čerpadlá a biomasa, energia z obnoviteľných zdrojov poskytovaná komunitami vyrábajúcimi energiu z obnoviteľných zdrojov alebo občianskymi energetickými spoločenstvami a centralizované zásobovanie teplom a chladom založené na obnoviteľných zdrojoch energie alebo odpadovom teple. (21)Potrebná dekarbonizácia fondu budov Únie si vyžaduje energetickú obnovu vo veľkom rozsahu: takmer 75 % tohto fondu budov je podľa súčasných stavebných noriem neefektívnych a 85 – 95 % budov, ktoré v súčasnosti existujú, bude stáť aj v roku 2050. Vážená ročná miera obnovy budov je však trvalo nízka na úrovni približne 1 %. Pri súčasnom tempe by si dekarbonizácia sektoru budov vyžadovala stáročia. Kľúčovým cieľom tejto smernice je preto spustenie a podpora obnovy budov vrátane prechodu na vykurovacie systémy bez emisií. (22)Minimálne normy energetickej hospodárnosti sú základným regulačným nástrojom na spustenie obnovy existujúcich budov vo veľkom rozsahu, keďže odstraňujú kľúčové prekážky obnovy, ako sú rozdielnosť motivácie a štruktúry spoluvlastníctva, ktoré nemožno prekonať ekonomickými stimulmi. Zavedenie minimálnych noriem energetickej hospodárnosti by malo viesť k postupnému vyraďovaniu budov s najhoršou energetickou hospodárnosťou a neustálemu zlepšovaniu vnútroštátneho fondu budov, čo by prispelo k dlhodobému cieľu dekarbonizovaného fondu budov do roku 2050. (23)Minimálne normy energetickej hospodárnosti stanovené na úrovni Únie by sa mali zamerať na obnovu budov s najvyšším potenciálom z hľadiska dekarbonizácie, zmierňovania energetickej chudoby a rozšírených sociálnych a hospodárskych prínosov, najmä pokiaľ ide o budovy s úplne najhoršou energetickou hospodárnosťou, ktoré treba obnovovať ako prvé. (24)Pokiaľ ide o zvyšok vnútroštátneho fondu budov, členské štáty sa môžu slobodne rozhodnúť, či chcú zaviesť minimálne normy energetickej hospodárnosti navrhnuté na vnútroštátnej úrovni a prispôsobené vnútroštátnym podmienkam. Pri preskúmaní tejto smernice by Komisia mala posúdiť, či treba zaviesť ďalšie záväzné minimálne normy energetickej hospodárnosti s cieľom dosiahnuť do roku 2050 dekarbonizovaný fond budov. (25)Zavedenie minimálnych noriem energetickej hospodárnosti by mal sprevádzať podporný rámec vrátane technickej pomoci a finančných opatrení. Minimálne normy energetickej hospodárnosti stanovené na vnútroštátnej úrovni nepredstavujú v zmysle pravidiel štátnej pomoci „normy Únie“, zatiaľ čo minimálne normy energetickej hospodárnosti platné v celej Únii by sa za také „normy Únie“ mohli považovať. V súlade s revidovanými pravidlami štátnej pomoci môžu členské štáty poskytnúť štátnu pomoc na obnovu budov s cieľom dodržiavať normy energetickej hospodárnosti platné v celej Únii, konkrétne dosiahnuť určitú triedu energetickej hospodárnosti, až kým sa tieto normy platné pre celú Úniu nestanú povinnými. Keď budú normy povinné, členské štáty môžu naďalej poskytovať štátnu pomoc na obnovu budov a jednotiek budov, na ktoré sa vzťahujú normy energetickej hospodárnosti platné v celej Únii, pokiaľ je cieľom obnovy budovy vyššia úroveň ako stanovená minimálna trieda energetickej hospodárnosti. (26)Taxonómia EÚ klasifikuje environmentálne udržateľné hospodárske činnosti v celom hospodárstve, a to aj v sektore budov. Podľa delegovaného aktu o taxonómii EÚ v oblasti klímy sa obnova budov považuje za udržateľnú činnosť, ak dosahuje aspoň 30 % úspory energie, spĺňa minimálne požiadavky na energetickú hospodárnosť pri významnej obnove existujúcich budov alebo pozostáva z individuálnych opatrení týkajúcich sa energetickej hospodárnosti budov, ako je inštalácia, údržba alebo oprava energeticky efektívneho vybavenia alebo nástrojov a zariadení na meranie, reguláciu a kontrolu energetickej hospodárnosti budov, ak sú takéto individuálne opatrenia v súlade so stanovenými kritériami. Obnova budov v súlade s minimálnymi normami energetickej hospodárnosti v celej Únii je zvyčajne v súlade s kritériami taxonómie EÚ týkajúcimi sa činností obnovy budov. (27)Minimálne normy energetickej hospodárnosti platné v celej Únii by mali byť založené na harmonizovaných triedach energetickej hospodárnosti. Vymedzením najnižšej triedy energetickej hospodárnosti G ako 15 % s najhoršou energetickou hospodárnosťou vnútroštátneho fondu budov každého členského štátu sa harmonizáciou tried energetickej hospodárnosti zabezpečuje podobné úsilie všetkých členských štátov, zatiaľ čo vymedzením najlepšej triedy energetickej hospodárnosti A sa zabezpečuje zbližovanie harmonizovanej stupnice tried energetickej hospodárnosti na dosiahnutie spoločnej vízie budov s nulovými emisiami. (28)Minimálne požiadavky na energetickú hospodárnosť existujúcich budov a prvkov budov už boli obsiahnuté v predchádzajúcich ustanoveniach tejto smernice a mali by sa naďalej uplatňovať. Zatiaľ čo novozavedené minimálne normy energetickej hospodárnosti stanovujú základ pre minimálnu energetickú hospodárnosť existujúcich budov a zabezpečujú obnovu neefektívnych budov, minimálne požiadavky na energetickú hospodárnosť existujúcich budov a prvkov budov zabezpečujú potrebnú hĺbku obnovy pri jej realizácii. (29)V záujme dosiahnutia vysoko energeticky efektívneho a dekarbonizovaného fondu budov a transformácie existujúcich budov na budovy s nulovými emisiami do roku 2050 by členské štáty mali vypracovať národné plány obnovy budov, ktoré nahradia dlhodobé stratégie obnovy a stanú sa ešte silnejším, plne funkčným nástrojom plánovania pre členské štáty, s väčším zameraním na financovanie a zabezpečenie toho, aby boli na vykonávanie obnovy budov k dispozícii primerane kvalifikovaní pracovníci. Členské štáty by vo svojich plánoch obnovy budov mali stanoviť svoje vlastné národné ciele v oblasti obnovy budov. V súlade s článkom 21 písm. b) bodom 7 nariadenia (EÚ) 2018/1999 a so základnými podmienkami stanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1060 by členské štáty mali poskytnúť prehľad finančných opatrení, ako aj prehľad investičných potrieb a administratívnych zdrojov na vykonávanie svojich plánov obnovy budov. (30)Národné plány obnovy budov by mali byť založené na harmonizovanom vzore, aby sa zabezpečila porovnateľnosť plánov. S cieľom zabezpečiť požadovanú ambíciu by Komisia mala posúdiť návrhy plánov a vydať pre členské štáty odporúčania. (31)Národné plány obnovy budov by mali byť úzko prepojené s integrovanými národnými energetickými a klimatickými plánmi podľa nariadenia (EÚ) 2018/1999 a pokrok pri dosahovaní národných cieľov a príspevok plánov obnovy budov k národným cieľom a cieľom Únie by sa mali oznamovať v rámci dvojročného podávania správ podľa nariadenia (EÚ) 2018/1999. Vzhľadom na nutnosť rozšíriť obnovu budov založenú na spoľahlivých národných plánoch by sa mal dátum predloženia prvého národného plánu obnovy budov stanoviť čo najskôr. (32)Postupná obnova môže byť riešením problémov vysokých počiatočných nákladov a problémov pre obyvateľov, ktoré sa môžu vyskytnúť pri obnove realizovanej „naraz“. Takáto postupná obnova sa však musí starostlivo naplánovať, aby sa zabránilo tomu, že jeden krok obnovy zabráni potrebným následným krokom. Pasporty obnovy budov poskytujú jasný plán postupnej obnovy a pomáhajú vlastníkom a investorom najlepšie naplánovať časový harmonogram a rozsah intervencií. Pasporty obnovy budov by sa preto mali sprístupniť vlastníkom budov vo všetkých členských štátoch ako dobrovoľný nástroj. (33)Pojem „hĺbková obnova“ ešte nebol v právnych predpisoch Únie vymedzený. V záujme dosiahnutia dlhodobej vízie pre budovy by sa hĺbková obnova mala vymedziť ako obnova, ktorou sa budovy transformujú na budovy s nulovými emisiami; v prvom kroku ako obnova, ktorou sa budovy transformujú na budovy s takmer nulovou spotrebou energie. Toto vymedzenie slúži na zvýšenie energetickej hospodárnosti budov. Hĺbková obnova na účely energetickej hospodárnosti je hlavnou príležitosťou na riešenie ďalších aspektov, ako sú životné podmienky zraniteľných domácností, zvyšovanie odolnosti proti zmene klímy, odolnosť proti rizikám katastrof vrátane seizmickej odolnosti, protipožiarna bezpečnosť, odstraňovanie nebezpečných látok vrátane azbestu a prístupnosť pre osoby so zdravotným postihnutím. (34)S cieľom podporiť hĺbkovú obnovu, ktorá je jedným z cieľov stratégie vlny obnovy, by členské štáty mali hĺbkovej obnove poskytnúť väčšiu finančnú a administratívnu podporu. (35)Členské štáty by mali podporovať zvýšenie energetickej hospodárnosti existujúcich budov, čím sa prispeje k dosiahnutiu zdravého vnútorného prostredia, a to aj prostredníctvom odstraňovania azbestu a iných škodlivých látok, zabraňovania nezákonnému odstraňovaniu škodlivých látok a zjednodušenia dodržiavania existujúcich legislatívnych aktov, ako napríklad smerníc Európskeho parlamentu a Rady 2009/148/ES a (EÚ) 2016/2284. (36)Očakáva sa, že elektrické vozidlá budú zohrávať kľúčovú úlohu pri dekarbonizácii a efektívnosti prenosovej sústavy, konkrétne prostredníctvom poskytovania flexibilných, vyrovnávacích a skladovacích služieb, najmä pomocou agregácie. Tento potenciál elektrických vozidiel integrovať sa do prenosovej sústavy a prispieť k efektívnosti sústavy a ďalšej absorpcii elektriny z obnoviteľných zdrojov by sa mal plne využiť. Nabíjanie v súvislosti s budovami je mimoriadne dôležité, pretože práve tam elektrické vozidlá pravidelne a dlhodobo parkujú. Pomalé nabíjanie je hospodárne a inštalácia nabíjacích bodov v súkromných priestoroch môže zabezpečiť uskladňovanie energie v príslušnej budove a pre ňu integráciu služieb inteligentného nabíjania a služieb integrácie systému vo všeobecnosti. (37)Elektrické vozidlá v kombinácii so zvýšeným podielom výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov energie produkujú menej emisií skleníkových plynov. Elektrické vozidlá sú dôležitým prvkom prechodu na čistú energiu založenom na opatreniach zameraných na energetickú efektívnosť, alternatívnych palivách, obnoviteľných zdrojoch energie a inovatívnych riešeniach v oblasti riadenia energetickej flexibility. Stavebné predpisy možno účinne využiť na zavedenie cielených požiadaviek na podporu vytvárania nabíjacej infraštruktúry na parkoviskách v bytových a nebytových budovách. Členské štáty by mali odstrániť prekážky, ako sú napríklad rozdielnosť motivácie a administratívne komplikácie, ktorým čelia jednotliví vlastníci, keď sa pokúšajú inštalovať nabíjací bod na svojom parkovacom mieste. (38)Prípravou kabeláže sa zabezpečujú vhodné podmienky na prípadné rýchle zavedenie nabíjacích bodov tam, kde je to potrebné. Prostredníctvom ľahko dostupnej infraštruktúry sa znížia náklady na inštaláciu nabíjacích bodov pre jednotlivých majiteľov a zabezpečí sa prístup používateľov elektrických vozidiel k nabíjacím bodom. Stanovenie požiadaviek na elektromobilitu na úrovni Únie, pokiaľ ide o predinštalovanie vybavenia v parkovacích priestoroch a inštaláciu nabíjacích bodov, je účinným spôsobom podpory elektrických vozidiel v blízkej budúcnosti, pričom sa v strednodobom až dlhodobom horizonte umožní ďalší vývoj pri nižších nákladoch. Ak je to technicky možné, členské štáty by mali zabezpečiť prístupnosť nabíjacích bodov pre osoby so zdravotným postihnutím. (39)Inteligentné nabíjanie a obojsmerné nabíjanie umožňujú integráciu energetického systému budov. Nabíjacie body, kde elektrické vozidlá spravidla parkujú dlhší čas, napríklad keď ľudia parkujú v mieste bydliska alebo pracoviska, sú mimoriadne dôležité pre integráciu energetického systému, preto treba zabezpečiť inteligentné nabíjacie funkcie. V situáciách, keď by obojsmerné nabíjanie napomohlo ďalšiemu rozšíreniu elektriny z obnoviteľných zdrojov v parkoch elektrických dopravných prostriedkov v odvetví dopravy a všeobecne v elektrizačnej sústave, by sa takéto funkcie takisto mali sprístupniť.

(40)Podpora ekologickej mobility je kľúčovou súčasťou Európskej zelenej dohody a budovy môžu zohrávať dôležitú úlohu pri poskytovaní potrebnej infraštruktúry, a to nielen na nabíjanie elektrických vozidiel, ale aj pre bicykle. Prechod na bezmotorovú mobilitu, ako je cyklistika, môže výrazne znížiť emisie skleníkových plynov z dopravy. Ako sa uvádza v pláne cieľov v oblasti klímy do roku 2030, zvýšenie podielu jednotlivých druhov ekologickej a efektívnej súkromnej a verejnej dopravy, ako je cyklistika, výrazne zníži znečistenie z dopravy a prinesie veľké výhody jednotlivým občanom a komunitám. Nedostatok parkovacích miest pre bicykle je hlavnou prekážkou zavádzania cyklistiky, a to v bytových aj nebytových budovách. Stavebné zákony môžu účinne podporiť prechod na čistejšiu mobilitu stanovením požiadaviek na minimálny počet parkovacích miest pre bicykle. (41)Agendy týkajúce sa jednotného digitálneho trhu a energetickej únie by sa mali zosúladiť a mali by slúžiť spoločným cieľom. Digitalizácia energetického systému rýchlo mení prostredie energetiky, od integrácie obnoviteľných zdrojov po inteligentné siete a budovy pripravené na inteligentné riešenia. Na účely digitalizácie sektora budov sú ciele a ambície Únie v oblasti pripojiteľnosti týkajúce sa zavádzania komunikačných sietí s vysokou kapacitou dôležité pre inteligentné domy a dobre prepojené komunity. Mali by sa poskytovať cielené stimuly, aby sa podporili systémy pripravené na zavedenie inteligentných technológií a digitálne riešenia v zastavanom prostredí. Tým sa by sa otvorili nové príležitosti na úspory energie, a to prostredníctvom poskytovania presnejších informácií spotrebiteľom o ich modeloch spotreby a umožnenia prevádzkovateľovi sústavy efektívnejšie riadiť sieť. (42)S cieľom podporiť konkurencieschopný a inovatívny trh so službami pre inteligentné budovy, ktorý prispieva k efektívnej spotrebe energie a integrácii energie z obnoviteľných zdrojov do budov a podporuje investície do obnovy, by členské štáty mali zainteresovaným stranám zabezpečiť priamy prístup k údajom systémov budov. Aby sa predišlo nadmerným administratívnym nákladom pre tretie strany, členské štáty uľahčujú plnú interoperabilitu služieb a výmenu údajov v rámci Únie. (43)Indikátor inteligentnej pripravenosti by sa mal používať na meranie schopnosti budov využívať informačné a komunikačné technológie a elektronické systémy na účely prispôsobenia prevádzky budov potrebám užívateľov a sieti a zvýšenia energetickej efektívnosti a celkovej hospodárnosti budov. Prostredníctvom indikátora inteligentnej pripravenosti by sa malo zvýšiť povedomie vlastníkov a užívateľov budov o prínose automatizácie budov a elektronického monitorovania technických systémov budov a užívateľom budov by sa mali potvrdiť skutočné úspory z týchto nových vylepšených funkcií. Indikátor inteligentnej pripravenosti je obzvlášť prospešný pre veľké budovy s vysokým dopytom po energii. V prípade iných budov by používanie systému na určovanie stupňa inteligentnej pripravenosti budov malo byť pre členské štáty voliteľné. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 18 (prispôsobené) ⇨ nový (44)⇨ Prístup k dostatočnému financovaniu má zásadný význam pre splnenie cieľov v oblasti energetickej efektívnosti na roky 2030 a 2050. ⇦ Na účely podpory ⇨ energetickej hospodárnosti budov ⇦ opatrení súvisiacich s energetickou efektívnosťou sa zavádzajú ⌦ zaviedli ⌫ alebo prispôsobujú ⌦ prispôsobili ⌫ finančné nástroje a iné opatrenia Únie. ⇨ Medzi najnovšie iniciatívy na zvýšenie dostupnosti financovania na úrovni Únie patrí okrem iného hlavná zložka Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti s názvom „Renovujme“ stanovená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/241 a Sociálny fond na ochranu klímy zriadený nariadením (EÚ).../.... Na podporu energetickej obnovy v medziach viacročného finančného rámca na roky 2021 – 2027 možno podporiť niekoľko ďalších kľúčových programov EÚ vrátane fondov politiky súdržnosti a Fondu InvestEU zriadeného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/523. Prostredníctvom rámcových programov pre výskum a inovácie Únia investuje do grantov alebo úverov s cieľom presadzovať najlepšie technológie a zlepšiť energetickú hospodárnosť budov, a to aj prostredníctvom partnerstiev s priemyslom a členskými štátmi, ako je napríklad Partnerstvo pre prechod na čistú energiu a európske partnerstvá „Built4People“.⇦ Medzi tieto finančné nástroje na úrovni Únie okrem iného patrí nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1080/2006 z 5. júla 2006 o Európskom fonde regionálneho rozvoja , zmenené a doplnené s cieľom umožniť zvýšenie investícií do energetickej efektívnosti obydlí, súkromno-verejné partnerstvá v iniciatíve európskych energeticky efektívnych budov na podporu ekologických technológií a vývoja energeticky účinných systémov a materiálov v nových a obnovovaných budovách, iniciatíva Európskej komisie a Európskej investičnej banky na financovanie udržateľnej energetiky EÚ, ktorej zámerom sú okrem iného investície do energetickej efektívnosti, fond Marguerite pod záštitou EIB: Európsky fond pre energetiku, zmenu klímy a infraštruktúru na rok 2020, smernica Rady 2009/47/ES z 5. mája 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/112/ES, pokiaľ ide o znížené sadzby dane z pridanej hodnoty , štrukturálne fondy a kohézne fondy nástroja Jeremie (spoločné európske zdroje pre mikropodniky až stredné podniky), finančný nástroj pre energetickú efektívnosť, rámcový program pre konkurencieschopnosť a inovácie vrátane programu Inteligentná energia – Európa II zameraného konkrétne na odstránenie prekážok na trhu, ktoré súvisia s energetickou efektívnosťou a energiou z obnoviteľných zdrojov, napríklad prostredníctvom nástroja technickej pomoci ELENA (európsky nástroj miestnej pomoci v oblasti energie), Dohovor primátorov a starostov, Program pre podnikanie a inovácie, Program na podporu politiky informačných a komunikačných technológií na rok 2010 a Siedmy rámcový program pre výskum. Na stimuláciu opatrení týkajúcich sa energetickej efektívnosti poskytuje finančné prostriedky aj Európska banka pre obnovu a rozvoj. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 19 ⇨ nový (45)Finančné nástroje Únie by sa mali použiť na dosiahnutie praktického účinku cieľov tejto smernice, nemali by však nahradiť vnútroštátne opatrenia. Mali by sa, ⇨ z dôvodu rozsahu potrebného renovačného úsilia, ⇦ predovšetkým použiť na zabezpečenie vhodných a inovačných spôsobov financovania na zrýchlenie investovania do opatrení v oblasti energetickej efektívnosti ⇨ hospodárnosti budov ⇦. Mohli by zohrávať dôležitú úlohu pri rozvoji národných, regionálnych a miestnych fondov, nástrojov alebo mechanizmov pre oblasť energetickej efektívnosti, ktoré ponúkajú takéto možnosti financovania vlastníkom súkromného majetku, malým a stredným podnikom a spoločnostiam poskytujúcim služby v oblasti energetickej efektívnosti. ⇩ nový (46)Finančné mechanizmy, stimuly a mobilizácia finančných inštitúcií pre energetickú obnovu budov by mali v národných plánoch obnovy budov zohrávať ústrednú úlohu a členské štáty by ich mali aktívne podporovať. Takéto opatrenia by mali zahŕňať podporu poskytovania hypoték zameraných na energetickú efektívnosť na účely certifikovaných energeticky efektívnych obnov budov, podporu investícií verejných orgánov do energeticky efektívneho fondu budov, napríklad prostredníctvom verejno-súkromných partnerstiev alebo zmlúv o energetickej efektívnosti či znižovanie vnímaného rizika investícií. (47)Samotné financovanie nebude stačiť na splnenie potrieb v oblasti obnovy. Spolu s financovaním je nevyhnutné vytvoriť dostupné a transparentné poradenské nástroje a nástroje pomoci, ako sú jednotné kontaktné miesta, ktoré poskytujú integrované služby energetickej obnovy alebo sprostredkovateľov, ako aj vykonávať ďalšie opatrenia a iniciatívy, ako sú opatrenia a iniciatívy uvedené v iniciatíve Komisie s názvom Inteligentné financovanie inteligentných budov, s cieľom vytvoriť správny podporný rámec a odstrániť prekážky obnovy. (48)Nehospodárne budovy sú často spojené s energetickou chudobou a sociálnymi problémami. Zraniteľné domácnosti sú obzvlášť vystavené rastúcim cenám energie, pretože vynakladajú väčšiu časť svojho rozpočtu na energetické výrobky. Znížením nadmerných účtov za energiu môže obnova budov vymaniť ľudí z energetickej chudoby a tiež jej zabrániť. Obnova budov zároveň nie je bezplatná a je nevyhnutné zabezpečiť, aby sociálny vplyv nákladov na obnovu budov, najmä na zraniteľné domácnosti, zostal pod kontrolou. Pri vlne obnovy by na nikoho nemalo zabudnúť a mala by sa využiť ako príležitosť na zlepšenie situácie zraniteľných domácností, a takisto by sa mal zabezpečiť spravodlivý prechod ku klimatickej neutralite. Finančné stimuly a iné politické opatrenia by sa preto mali prioritne zameriavať na zraniteľné domácnosti, ľudí postihnutých energetickou chudobou a ľudí žijúcich v sociálnom bývaní, a členské štáty by mali prijať opatrenia, aby sa zabránilo vysťahovaniu z dôvodu obnovy budov. Návrh Komisie na odporúčanie Rady o zabezpečení spravodlivého prechodu ku klimatickej neutralite poskytuje spoločný rámec a spoločné chápanie komplexných politík a investícií potrebných na zabezpečenie spravodlivej transformácie. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 20 S cieľom poskytnúť Komisii primerané informácie by členské štáty mali zostaviť zoznamy existujúcich a navrhovaných opatrení vrátane opatrení finančnej povahy, ktoré sa nevyžadujú podľa tejto smernice a ktoré podporujú ciele tejto smernice. Medzi existujúce a navrhované opatrenia v zoznamoch členských štátoch sa môžu predovšetkým uviesť opatrenia, ktorých zámerom je zmenšiť existujúce právne prekážky a prekážky na trhu a podporiť investície a/alebo iné aktivity na zvýšenie energetickej hospodárnosti nových a existujúcich budov a tak prípadne prispieť k zníženiu energetickej chudoby. Medzi takéto opatrenia by okrem iného mohla patriť bezplatná alebo dotovaná technická pomoc a poradenstvo, priame dotácie, dotované úverové programy alebo úvery s nízkym úrokom, grantové programy a programy záruk za úvery. Verejné orgány a iné inštitúcie, ktoré poskytujú tieto opatrenia finančnej povahy, by mohli spojiť uplatňovanie takýchto opatrení s uvádzanou energetickou hospodárnosťou a odporúčaniami uvedenými v energetických certifikátoch.

🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 21 V záujme obmedzenia záťaže členských štátov súvisiacej s predkladaním správ by sa malo umožniť začleniť správy požadované v tejto smernici do akčných plánov energetickej účinnosti (Energy Efficiency Action Plans – EEAP) uvedených v článku 14 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/32/ES z 5. apríla 2006 o energetickej účinnosti konečného využitia energie a energetických službách . Verejný sektor v každom členskom štáte by mal mať v oblasti energetickej hospodárnosti budov vedúcu úlohu a z tohto dôvodu by sa v národných plánoch mali stanovovať ambicióznejšie ciele v prípade budov, v ktorých sídlia verejné orgány. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 22 (prispôsobené) ⇨ nový (49)⇨S cieľom zabezpečiť, aby potenciálni kupujúci alebo nájomníci mohli na začiatku procesu zohľadniť energetickú hospodárnosť budov, by budovy alebo jednotky budov, ktoré sa ponúkajú na predaj alebo prenájom, mali mať energetický certifikát a trieda a ukazovateľ energetickej hospodárnosti by sa mali uviesť vo všetkých inzerátoch. ⇦ Prípadnému kupujúcemu ⌦ alebo ⌫ a nájomcovi budovy alebo jednotky budovy by mali byť v energetických certifikátoch poskytnuté správne informácie o energetickej hospodárnosti budovy, ako aj praktické rady na zlepšenie tejto hospodárnosti. Informačné kampane by mohli viesť k ďalšiemu povzbudeniu vlastníkov a nájomcov, aby zlepšovali energetickú hospodárnosť svojich budov alebo jednotiek budov. Vlastníci a nájomcovia komerčných budov by mali byť povzbudení na výmenu informácií o skutočnej spotrebe energie, aby sa zabezpečila dostupnosť všetkých údajov pre kvalifikované rozhodnutia o potrebných vylepšeniach. V energetickom certifikáte by sa takisto mali uviesť informácie o skutočnom vplyve vykurovania a chladenia na energetické potreby budovy, na jej spotrebeu primárnej ⌦ primárnych zdrojov ⌫ energie , ⇨ , jej výrobe energie z obnoviteľných zdrojov ⇦ a na množstveo ⇨prevádzkových⇦ emisií ⇨ skleníkových plynov ⇦. ⇩ nový (50)Monitorovanie fondu budov uľahčuje dostupnosť údajov zozbieraných digitálnymi nástrojmi, čím sa znižujú administratívne náklady. Preto by sa mali zriadiť vnútroštátne databázy energetickej hospodárnosti budov a informácie, ktoré by obsahovali, by sa mali preniesť do monitorovacieho strediska EÚ pre budovy. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 23 Verejné orgány by mali ísť príkladom a usilovať sa o vykonávanie odporúčaní zahrnutých v energetickom certifikáte. Členské štáty by do svojich vnútroštátnych plánov mali zahrnúť opatrenia na podporu verejných orgánov, aby tieto orgány mohli včas prijímať zlepšenia v oblasti energetickej efektívnosti a vykonávať odporúčania zahrnuté v energetickom certifikáte, hneď ako sú uskutočniteľné. 🡻 2010/31/EÚ odôvodnenie 24 ⇨ nový (51)Budo