DÔVODOVÁ SPRÁVA

1.KONTEXT NÁVRHU

•Dôvody a ciele návrhu

V novembri 2006 bola zriadená kontaktná skupina na vysokej úrovni zložená z vyšších úradníkov Komisie, predsedníctva Rady a ministerstiev spravodlivosti, vnútornej bezpečnosti a zahraničných vecí USA, aby preskúmala spôsoby, ktoré by umožnili EÚ a USA užšie a efektívnejšie spolupracovať pri výmene informácií na účely presadzovania práva a zároveň zaručiť ochranu osobných údajov a súkromia. Záverom, ku ktorému dospela kontaktná skupina na vysokej úrovni a ktorý sa uvádza v jej záverečnej správe z októbra 2009, je, že najlepším riešením je medzinárodná dohoda, ktorou sú EÚ a USA viazané uplatňovať dohodnuté spoločné zásady ochrany údajov v prípade transatlantického prenosu údajov v oblasti presadzovania práva: jej výhodou by bolo ustanovenie základných zásad účinnej ochrany súkromia a osobných údajov, ktoré by sa vzťahovali na každú výmenu informácií na účely presadzovania práva, a dosiahla by sa ňou najvyššia úroveň právnej istoty.

Rada prijala 3. decembra 2010 rozhodnutie, ktorým sa Komisia poveruje začať rokovania o Dohode medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými o ochrane osobných údajov pri ich prenose a spracúvaní na účely predchádzania trestným činom vrátane terorizmu, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania v rámci policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach (ďalej len „zastrešujúca dohoda“).

Komisia začala rokovania 28. marca 2011. Zmluvné strany text parafovali 8. septembra 2015.

Zastrešujúcou dohodou sa (po prvýkrát v histórii) ustanovuje komplexný rámec zásad a záruk ochrany údajov pre prípady, keď sa osobné informácie prenášajú medzi USA na jednej strane a EÚ alebo jej členskými štátmi na strane druhej na účely presadzovania práva v trestných veciach. Dvojitým cieľom je zabezpečiť vysokú úroveň ochrany údajov, a tým posilniť spoluprácu medzi zmluvnými stranami. Hoci zastrešujúca dohoda nie je sama osebe právnym základom pre akýkoľvek prenos osobných informácií do USA, dopĺňa v prípade potreby záruky ochrany údajov uvedené v existujúcich a budúcich dohodách o prenose údajov alebo vo vnútroštátnych ustanoveniach, ktorými sa takéto prenosy povoľujú.

Ide o zásadné zlepšenie oproti súčasnému stavu, keď sa prenos osobných údajov cez Atlantický oceán uskutočňuje na základe právnych nástrojov (medzinárodných dohôd alebo vnútroštátnych právnych predpisov), ktoré vo všeobecnosti obsahujú len slabé ustanovenia o ochrane údajov alebo takéto ustanovenia neobsahujú vôbec.

• Súlad s existujúcimi ustanoveniami politík v oblasti tejto politiky

Zastrešujúcou dohodou sa posilní ochrana všetkých osobných údajov dotknutých osôb z EÚ pri ich výmene s USA na účely presadzovania práva v trestných veciach. Dohodou sa vytvorí komplexný rámec záruk ochrany údajov, čím sa doplnia existujúce dohody (dvojstranné dohody medzi členskými štátmi a USA a dohody medzi EÚ a USA), na základe ktorých sa osobné údaje zasielajú do USA na účely presadzovania práva, v prípadoch, keď nemajú požadovanú úroveň ochrany a záruk, a v rozsahu, v akom im táto úroveň chýba.

Navyše sa dohodou vytvára „bezpečnostná sieť“ pre budúce dohody medzi EÚ/členskými štátmi a USA, pod ktorú nemôže úroveň ochrany spadnúť. Ide o dôležitú záruku pre budúcnosť a významný posun v porovnaní so súčasnou situáciou, v ktorej sa záruky, ochrana a práva musia dohodnúť nanovo pri každej novej dohode.

Vo všeobecnosti bude mať zastrešujúca dohoda významnú pridanú hodnotu z hľadiska zvýšenia úrovne ochrany dotknutých osôb z EÚ v súlade s požiadavkami primárneho a sekundárneho práva EÚ. Po prvýkrát v histórii sa ňou zavedie nástroj na ochranu údajov, ktorý sa komplexným a dôsledným spôsobom vzťahuje na všetky prenosy údajov v určitej oblasti (t. j. transatlantickej výmeny údajov v oblasti policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach). Okrem toho sa zastrešujúcou dohodou zhmotnia v transatlantickom kontexte všeobecné požiadavky na medzinárodné prenosy údajov ktoré budú ustanovené v smernici o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov (ďalej len „policajná smernica“) po jej prijatí 14. apríla 2016. Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa zastrešujúcou dohodou vytvára tiež dôležitý precedens pre možné podobné dohody s ďalšími medzinárodnými partnermi.