OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Zlepšenie podpory EÚ rozvojovým krajinám mobilizáciou financovania rozvoja Odporúčania na základe výročnej správy EÚ z roku 2012 o financovaní rozvoja /* COM/2012/0366 final */





OBSAH 1........... Úvod.............................................................................................................................. 3 2........... Podpora EÚ na posilnenie verejných financií v rozvojových krajinách............................... 4 2.1........ Zvýšená mobilizácia domácich príjmov............................................................................ 4 2.2........ Zachovanie udržateľnej úrovne zadlženosti...................................................................... 5 3........... Posilnenie medzinárodných súkromných finančných tokov pre rozvoj............................... 6 3.1........ Obchod ako hybná sila rozvoja....................................................................................... 6 3.2........ Vplyv remitencií na rozvoj............................................................................................... 6 4........... Oficiálne financovanie pre globálne ciele.......................................................................... 7 4.1........ Zvýšenie oficiálnej rozvojovej pomoci............................................................................. 7 4.2........ Jednotné vykazovanie ODA............................................................................................ 7 4.3........ Zvýšiť finančné prostriedky na boj proti zmene klímy a na ochranu biodiverzity v širšom kontexte trvalo udržateľného rozvoja...................................................................................................... 8 5........... Mobilizácia finančných prostriedkov na rozvoj a úsilie o synergický účinok....................... 9 5.1........ Inovatívne finančné zdroje............................................................................................... 9 5.2........ Inovatívne mechanizmy financovania a účasť súkromného sektora.................................... 9 5.3........ Posilňovanie synergie medzi rôznymi zdrojmi financovania.............................................. 10 6........... Zvýšiť účinnosť opatrení EÚ: Realizácia záverov z Pusanu na úrovni jednotlivých krajín.. 11 6.1........ Rámce pre výsledky na úrovni krajín............................................................................. 11 6.2........ Rámce vzájomnej zodpovednosti.................................................................................. 11 6.3........ Znížiť fragmentáciu....................................................................................................... 11 7........... Závery.......................................................................................................................... 12 OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Zlepšenie podpory EÚ rozvojovým krajinám mobilizáciou financovania rozvoja Odporúčania na základe výročnej správy EÚ z roku 2012 o financovaní rozvoja 1. Úvod EÚ je trvalou hybnou silou pri mobilizácii medzinárodnej podpory rozvoja: je najväčším poskytovateľom pomoci a dosahuje najvyššiu účinnosť pomoci, predstavuje najväčší a najotvorenejší trh pre rozvojové krajiny a zaujíma čelné miesto v rámci podpory troch rozmerov udržateľného rozvoja. Tento stav je výsledkom viacerých osobitných záväzkov EÚ na podporu rozvojových krajín v ich úsilí. Mnohé z týchto záväzkov prispievajú k celkovému cieľu pomoci rozvojovým krajinám, aby tieto zmobilizovali všetky svoje zdroje financovania pre rozvoj na dosiahnutie svojich rozvojových zámerov. Medzinárodné financovanie rozvojovej agendy, vytýčené na konferencii v Monterrey[1] v roku 2002 a predložené na konferencii v Dauhe v roku 2008, je podstatnou súčasťou všetkých hlavných medzinárodných rokovaní o otázkach, ktoré si vyžadujú globálnu spoluprácu. Miléniové rozvojové ciele (MRC), medzinárodné opatrenia v oblasti klímy, trvalo udržateľný rozvoj, medzinárodné obchodné rokovania – pri všetkých vzniká otázka, ako financovať pokrok pri plnení stanovených cieľov. A právom, pretože zohľadnenie dostupných prostriedkov je nevyhnutné pre stanovovanie reálnych cieľov. Aké sú tieto prostriedky v kontexte vývoja? Zďaleka najväčším zdrojom financovania rozvoja, ktoré majú k dispozícii vlády, sú domáce príjmy – to vysvetľuje aj skutočnosť, prečo hlavná zodpovednosť za rozvoj spočíva na samotných rozvojových krajinách. Pomoc rozvojových partnerov to dopĺňa a môže byť katalyzátorom pre ostatné toky, ale sama osebe nie je hlavným prvkom pre mnohé rozvojové krajiny. Je ním však medzinárodný obchod, investície a peniaze, ktoré migranti zasielajú do domovskej krajiny, ktoré môžu stimulovať reálne hospodárstvo a vytvárať primerané podmienky. Existuje však aj odlev prostriedkov z rozvojových krajín, ktorý je potrebné brať do úvahy. Darcovia zohrávajú stále dôležitú úlohu v otázkach rozvoja a oficiálnej rozvojovej pomoci (Official Development Assistance – ODA). Po prvé, darcovia môžu prijať opatrenia, ktoré pomáhajú alebo vytvárajú stimuly pre iné druhy rozvojového financovania. Po druhé, oficiálna rozvojová pomoc je dôležitejšia pre najchudobnejšie krajiny, ktoré majú obmedzený prístup k iným zdrojom. Obidve tieto úvahy sú zároveň základom agendy EÚ pre zmenu. Zároveň je však potrebné preskúmať všetky druhy rozvojového financovania – mobilizované z domácich zdrojov, prílevy z medzinárodných zdrojov, ako aj odlevy – pretože rozvojové krajiny musia fakticky vypracúvať a realizovať svoju rozvojovú politiku pri zohľadnení kombinácie dostupných zdrojov. EÚ a členské štáty na rozdiel od iných darcov prijali rozličné záväzky vo všetkých oblastiach finančných zdrojov na rozvoj a pokrok v ich plnení sa každoročne monitoruje. Toto oznámenie vychádza z doteraz dosiahnutého pokroku, ako aj z nových zásad stanovených v stratégii pre zmeny, a navrhuje zlepšenia v rámci podpory EÚ zameranej na mobilizáciu rozvojového financovania. Tieto návrhy vychádzajú z údajov uvedených v pracovnom dokumente útvarov Komisie sprevádzajúcom toto oznámenie a z predchádzajúcich správ uverejnených od roku 2003. 2. Podpora EÚ na posilnenie verejných financií v rozvojových krajinách 2.1. Zvýšená mobilizácia domácich príjmov Domáce príjmy sú spravidla najdôležitejším zdrojom finančných prostriedkov, ktoré majú vlády priamo k dispozícii na rozvoj. Vzhľadom na to, že úroveň výberu príjmov[2] v rozvojových krajinách, najmä však v krajinách s nízkymi príjmami, je jasne pod celosvetovým priemerom, toto je jedna z oblastí, v ktorých by sa malo vynaložiť dodatočné úsilie. Zvýšenie príjmov verejných financií sa môže priamo premietnuť do zvýšených investícií do rozvojových priorít, čo tiež podčiarkuje zodpovednosť za ich správne vynakladanie. Je úlohou partnerskej vlády uzákoniť udržiavať primerané regulačné opatrenia a politiky, ktoré umožnia uzavrieť magický kruh: výber daní – výdavky na rozvoj – pokrok v rozvoji – zvýšený výber daní. Darcovia môžu tento proces uľahčiť, ak je partnerská vláda pripravená a odhodlaná. V tomto duchu by mala EÚ pokračovať vo zvyšovaní svojej podpory s cieľom posilniť kapacitu daňových systémov v súlade s troma zásadami dobrej správy v oblasti daní (transparentnosť, výmena informácií a spravodlivá daňová súťaž) ako aj systém hospodárenia s verejnými financiami. Opatrenia: EÚ a jej členské štáty by mali zaradiť do politického dialógu s partnerskými krajinami správu daní a spravodlivý výber daní vrátane racionalizácie daňových stimulov a dobrej správy v oblasti daní. Darcovia môžu okrem toho podporiť rozvojové krajiny pri mobilizácii domácich príjmov aj regulačnými nástrojmi. V záujme boja proti nezákonným kapitálovým tokom z rozvojových krajín EÚ prispieva k zlepšeniu transparentnosti medzinárodných finančných tokov, napríklad podporou kapacít na odhaľovanie zneužívania poplatkov za prevody. Toto úsilie dopĺňajú iniciatívy spolupráce, ako je napríklad posilňovanie iniciatívy pre transparentnosť v ťažobnom priemysle a prijímanie právnych predpisov na vykazovanie výsledkov nadnárodných podnikov podľa jednotlivých krajín[3]. EÚ a jej členské štáty by mali pokračovať v realizácii týchto opatrení. 2.2. Zachovanie udržateľnej úrovne zadlženosti Zabezpečenie trvalej udržateľnosti dlhu je neoddeliteľnou súčasťou riadneho hospodárenia s verejnými financiami vrátane primeranej makroekonomickej politiky na zabezpečenie stability. Dlhšie trvajúce obdobie hospodárskej krízy znížilo schopnosť mnohých rozvojových krajín reagovať na možné ďalšie otrasy[4] a zároveň znižuje schopnosť rozvinutých krajín rozšíriť podporu. Schopnosť riadenia dlhu v rozvojových krajinách a ich odolnosť voči hospodárskym šokom by sa mala ďalej posilňovať. EÚ a jej členské štáty splnili svoje záväzky týkajúce sa odpustenia dlhov a zvýšili svoju mieru účasti. EÚ v spolupráci s MMF sleduje aj financie rozvojových krajín a podporuje reformy v správe verejných financií vrátane riadenia dlhu. Vzhľadom na zvýšené využívanie úverových mechanizmov pre rozvojové krajiny a zvýšenie podielu úverov v dlhu portfólií rozvojových krajín od veriteľov mimo Parížskeho klubu, EÚ a jej členské štáty by mali pokračovať v podpore zodpovedných postupov poskytovania a prijímania úverov a podporovať účasť všetkých veriteľov pri riešení reštrukturalizácie dlhu. Päť členských štátov prijalo aj osobitné opatrenia na predchádzanie súdnym sporom vedeným fondmi zameranými na vymáhanie dlhov subjektov v rozvojových krajinách, ktorým hrozí úpadok, a takéto opatrenia by sa mali rozšíriť. Opatrenia: EÚ a jej členské štáty by mali i) pokračovať v používaní zodpovedných postupov poskytovania úverov vrátane zlučovania zdrojov, ako aj vo vývozných úverových operáciách; ii) podporovať účasť investorov mimo Parížskeho klubu na riešení reštrukturalizácie dlhov a iii) prijať opatrenia na celoštátnej úrovni na obmedzenie súdnych sporov vedených fondmi zameranými na vymáhanie dlhov subjektov v rozvojových krajinách, ktorým hrozí úpadok. 3. Posilnenie medzinárodných súkromných finančných tokov pre rozvoj 3.1. Obchod ako hybná sila rozvoja Medzinárodný obchod predstavuje najväčší zdroj externého financovania rozvojových krajín. Rozvíjajúce sa ekonomiky a vo všeobecnejšom ponímaní krajiny so strednými príjmami by však boli schopné lepšie využívať medzinárodný obchod, než je tomu v najmenej rozvinutých krajinách. Je potrebné vyvinúť ďalšie úsilie na lepšie začlenenie najmenej rozvinutých krajín a ďalších krajín, ktoré sú najviac v núdzi, do mnohostranného obchodného systému. Celkovo je EÚ je najväčším obchodným partnerom a najotvorenejším trhom pre rozvojové krajiny; predstavuje 16 % ich celkového obchodu. EÚ vyvíja neustále úsilie, aby dosiahla väčší súlad a vzájomnú doplnkovosť medzi svojou politikou obchodu a rozvoja[5]. Okrem toho nedávne oznámenie „Obchod, rast a rozvoj“[6] určuje nové smerovanie pre ďalšie desaťročie, pokiaľ ide o spôsoby, ako zlepšiť prínos EÚ k inkluzívnemu a udržateľnému rozvoju v oblasti obchodu a investícií. Podobne ako program zmien, aj nová obchodná a rozvojová politika EÚ bude založená na väčšej diferenciácii medzi rozvojovými krajinami, pričom by sa mali uprednostniť najmenej rozvinuté krajiny a iné krajiny, ktoré pomoc najviac potrebujú. Rozvojová pomoc EÚ popri tom, že je významnou politickou podporou, takisto vyjadruje uvedený záväzok. Celková výška finančných prostriedkov na pomoc obchodu záväzne vyčlenených EÚ a členskými štátmi predstavovala v roku 2010 sumu 10,7 miliardy EUR. EÚ a jej členské štáty už v roku 2008 prekročili špecifický cieľ zvýšiť do roku 2010 objem pomoci obchodu na 2 miliardy EUR ročne. Afrika zostáva aj naďalej hlavnou cieľovou oblasťou pomoci EÚ pre obchod (38 %), avšak podiel najmenej rozvinutých krajín klesol v roku 2009 z 23 % na 16 %. Toto je čiastočne spôsobené cyklickými a programovacími faktormi, ale takisto to naznačuje, že je potrebné implementovať jednotlivé trendy smerovania uvedené v oznámení „Obchod, rast a rozvoj“. Pokiaľ ide o budúce finančné záväzky, stratégia EÚ pre pomoc obchodu obsahuje záväzok zvýšiť pomoc obchodu v spojitosti s postupným zvyšovaním celkovej pomoci zo strany EÚ. 3.2. Vplyv remitencií na rozvoj Podľa odhadov dosahoval prílev remitencií do rozvojových krajín v roku 2011 sumu 267,5 miliardy EUR a predpokladá sa, že sa bude zvyšovať o 7 – 8 % ročne[7]. Objem remitencií z EÚ sa však od roku 2008 nezmenil[8]. Hoci ide o súkromné toky, tieto čísla vyjadrujú ich potenciálny vplyv na rozvoj; dosiahnutie cieľa G8 znížiť náklady zasielania remitencií na 5 % by zvýšilo finančné prostriedky prijaté rozvojovými krajinami o približne 11 miliárd EUR[9]. Na úrovni EÚ sa dosiahol významný pokrok v tom, aby služby týkajúce sa remitencií boli lacnejšie, transparentnejšie, konkurencieschopnejšie a spoľahlivejšie, a to prostredníctvom iniciatív, ako je transpozícia smernice o platobných službách z roku 2007 (SPS) do vnútroštátnych právnych predpisov väčšiny členských štátov EÚ, zriadenie internetových stránok venovaných porovnávaniu cien remitencií v niekoľkých členských štátoch EÚ a podpora kapacít rozvojových krajín s cieľom maximalizovať rozvojový prínos remitencií. Rovnako ako obchodná politika, aj táto otázka sa podrobnejšie rozoberá v správe EÚ o súdržnosti politík v záujme rozvoja (PCD). EÚ načrtla potrebné opatrenia v oznámení „Globálny prístup k migrácii a mobilite“[10], ako aj v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie[11]. EÚ a jej členské štáty musia plniť záväzky potvrdené v záveroch Rady z 29. mája 2012[12], aby mohli maximalizovať dosah rozvoja migrácie a mobility. 4. Oficiálne financovanie pre globálne ciele 4.1. Zvýšenie oficiálnej rozvojovej pomoci Oficiálna rozvojová pomoc (ODA) je kľúčovým zdrojom rozvoja, najmä pre najchudobnejšie krajiny. Žiaľ, kolektívna oficiálna rozvojová pomoc EÚ sa v roku 2011 znížila na 53,1 miliardy EUR z 53,5 miliardy EUR v roku 2010. Toto mierne zníženie znamená v podmienkach prudkého krátenia rozpočtov z dôvodu pretrvávajúcej hospodárskej krízy zníženie úrovne ODA EÚ na 0,42 % HND v porovnaní s výsledkom 0,44 % HND v roku 2010. Napriek tomu je však EÚ zďaleka najväčším celosvetovým poskytovateľom oficiálnej rozvojovej pomoci; predstavuje viac než polovicu celkovej oficiálnej rozvojovej pomoci pre rozvojové krajiny. Rada EÚ pre zahraničné veci prijala 14. mája 2012 dokument „Výročná správa na rok 2012 pre Európsku radu o cieľoch rozvojovej pomoci EÚ“[13], pričom vyjadrila vážne znepokojenie nad pomalým pokrokom pri plnení náročného cieľa EÚ dosiahnuť do roku 2015 hodnotu 0,7 % ODA/HND. Ako vyjadrenie svojho pevného odhodlania sa EÚ zamerala na najchudobnejšie krajiny a jej členské štáty takisto prijali konkrétne záväzky na zvýšenie pomoci pre Afriku a najmenej rozvinuté krajiny. Od záväzku prijatého v roku 2005 – nasmerovať 50 % zvýšenia pomoci EÚ do Afrika – sa úroveň kombinovaných investícií EÚ zvýšila takmer o 6,2 mld. EUR v stálych cenách takým spôsobom, že 28 % celkovej oficiálnej rozvojovej pomoci EÚ v rokoch 2004 až 2011 šlo do Afriky. Hoci zatiaľ nespĺňajú stanovený cieľ, väčšina členských štátoch EÚ už prijíma opatrenia na zvýšenie ODA zamerané na Afriku a zdôrazňuje význam podielu Afriky na ich celkovej oficiálnej rozvojovej pomoci. V roku 2011 dosahovala oficiálna rozvojová pomoc EU pre Afriku 25,3 miliardy EUR, čo predstavuje významný, až 43 %-ný podiel celkovej rozvojovej pomoci EÚ. V roku 2011 EÚ po prvýkrát splnila svoj záväzok poskytnúť kolektívne najmenej 0,15 % svojho HND pre najmenej rozvinuté krajiny. Podiel najmenej rozvinutých krajín na oficiálnej rozvojovej pomoci EÚ sa v priebehu rokov postupne zvyšoval a v roku 2011 dosiahol 35 %, čo predstavuje 18,8 miliardy EUR alebo 0,15 % HND. 4.2. Jednotné vykazovanie ODA So zvýšením využitím diferencovaného prístupu k rozvoju a s cieľom zvýšiť vplyv financovania darcovia väčšmi využívajú ako rozvojový nástroj úvery, najmä v rozvinutejších rozvojových krajinách. Z toho vyplýva potreba jasnejšieho chápania toho, ako sa zvýhodňujúci charakter úverov určuje pri zúčtovaní ODA, aby sa zabránilo umelému nafukovaniu alebo znižovaniu sumy ODA a zabezpečili porovnateľné informácie o darcoch. Opatrenie: EÚ a jej členské štáty by sa z tohto dôvodu mali dohodnúť, že Výbor rozvojovej pomoci (DAC) OECD presne určí metódu na určovanie zvýhodnenia prostredníctvom úverov a vlastného majetku pri vykazovaní ODA, aby sa zabezpečilo rovnaké zaobchádzanie so všetkými darcami. 4.3. Zvýšiť finančné prostriedky na boj proti zmene klímy a na ochranu biodiverzity v širšom kontexte trvalo udržateľného rozvoja Udržateľný rozvoj vrátane sociálneho rozvoja, hospodárskeho rastu a ochrany životného prostredia je významnou celosvetovou výzvou. EÚ pomáha rozvojovým krajinám vytvárať inkluzívny prístup k riešeniu všetkých jeho prvkov vrátane dôstojnej práce, pracovných noriem a ochrany životného prostredia, a to rôznymi konkrétnymi krokmi, ako aj zaradením týchto otázok medzi hlavné úlohy, a pritom podporuje jednotný prístup v oblasti poskytovania podpory. Na nedávnej konferencii OSN o trvalo udržateľnom rozvoji, ktorá sa konala v Riu, EÚ obnovila svoj záväzok podporovať všetky aspekty trvalo udržateľného rozvoja. V niektorých oblastiach prijala EÚ aj konkrétne finančné záväzky. Pokiaľ ide o financovanie opatrení na boj proti zmene klímy, EÚ a jej členské štáty sú jednoznačne najväčšími prispievateľmi; v roku 2010 poskytli viac než 70 % celosvetovej oficiálnej rozvojovej pomoci, a to rovnako pokiaľ ide o pomoc na zmiernenie dôsledkov zmeny klímy, ako aj o pomoc určenú na prispôsobenie. EÚ zatiaľ plní plánovaný cieľ poskytnúť 7,2 miliardy EUR na obdobie 2010 – 2012 na urýchlené začatie financovania opatrení na boj proti zmene klímy, pričom v roku 2011 poskytla ďalších 2,33 miliardy EUR. Podrobné údaje o pokroku EÚ v tejto oblasti už boli predložené v máji[14]. EÚ znovu potvrdila aj záväzok splniť svoj podiel v kontexte dlhodobého finančného záväzku na 100 miliárd USD ročne do roku 2020 a potvrdila aj stály význam transparentného podávania správ o dosiahnutom pokroku. EÚ okrem toho schválila „Stratégiu EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2020“, ktorá opätovne potvrdzuje záväzok podporovať rozvojové krajiny pri implementácii medzinárodných dohôd o biodiverzite tým, že sa podstatne zvýši mobilizácia zdrojov na tento účel. V roku 2010 predstavovala kolektívna oficiálna rozvojová pomoc EÚ v oblasti biodiverzity 3 miliardy EUR. Riešenie všetkých týchto výziev znamená mobilizáciu značných zdrojov zo všetkých možných oblastí financovania rozvoja. Zároveň to však znamená, že financovanie v prípade týchto oblastí politiky nemožno vidieť oddelene od domáceho politického prostredia partnerských krajín, napr. od dotácií fosílnych palív v rozvíjajúcich sa a rozvojových krajinách, ktoré v roku 2010 dosiahli sumu 309 miliardy EUR[15] a ktoré prevážili nad účinkami financovania poskytnutého na zníženie celosvetových emisií skleníkových plynov. Takisto to ukazuje, že EÚ by mala pokračovať v podpore politík v darcovských a partnerských krajinách, ktoré sa vzájomne posilňujú, aby sa dosiahli najlepšie rozvojové výsledky. 5. Mobilizácia finančných prostriedkov na rozvoj a úsilie o synergický účinok 5.1. Inovatívne finančné zdroje „Inovačné financovanie“ sa považuje za dôležitý zdroj financovania pre väčšinu globálnych verejných statkov vrátane riešenia globálnych rozvojových problémov. Zároveň však, vzhľadom na ich inovatívny charakter, nie je možné zostaviť úplný zoznam zdrojov a mechanizmov, na ktoré sa tento pojem vzťahuje. Preto sa odhady potenciálu inovačného financovania mobilizovať nové zdroje veľmi rôznia. Komisia navrhla celoeurópsku daň z finančných transakcií, ktorú výrazne podporuje Európsky parlament[16] a ktorá by mohla prispieť prostredníctvom rozpočtu EÚ aj k riešeniu globálnych výziev. Hoci táto daň nie je výslovne určená na financovanie rozvojovej pomoci, znížila by podiel ostatných zdrojov v rozpočte EÚ o 54 miliárd EUR do roku 2020[17], čo by zasa mohlo členským štátom uľahčiť mobilizáciu finančných prostriedkov potrebných na splnenie cieľov pomoci a na riešenie iných globálnych výziev. Ďalším možným zdrojom, ktorého význam stále narastá, sú príjmy zo systému obchodovania s emisiami, ktoré niektoré členské štáty už čiastočne orientujú na podporu rozvojových krajín. Opatrenie: Rada by mala prijať navrhovanú daň z finančných transakcií na úrovni EÚ. 5.2. Inovatívne mechanizmy financovania a účasť súkromného sektora Existuje čoraz širšia škála spôsobov zhromažďovania a spájania príjmov, využívania tradičného rozvojového financovania a poskytovania pomoci. Účasť súkromného sektora na financovaní rozvoja je ďalším inovatívnym spôsobom mobilizácie nových zdrojov. V mnohých rozvojových krajinách je rozmach súkromného sektora silným motorom hospodárskeho rastu a hlavným zdrojom vytvárania pracovných miest. Dôležitú úlohu zohrávajú aj zahraničné investície vrátane väzieb domácich firiem na medzinárodné trhy a investícií. Jedným z najväčších problémov pre vlády v rozvojových krajinách je zabezpečiť prostredie, ktoré podporuje rozvoj súkromného sektora. Toto si často vyžaduje rozsiahle hospodárske reformy zamerané na zlepšenie investičného prostredia a na uľahčenie prístupu k financovaniu. Vychádzajúc z toho a v súlade s programom EÚ pre zmeny[18] by EÚ mala naďalej pomáhať partnerským krajinám v ich úsilí o zlepšovanie ich podnikateľského prostredia s cieľom podporovať inkluzívny rast. EÚ aktívne podporuje zásady sociálnej zodpovednosti podnikov (SZP) vrátane ľudských a pracovných práv, parametrov dôstojnej práce a starostlivosti o miestne environmentálne podmienky. V nedávnom oznámení Komisie o SZP[19] bola táto otázka podrobne rozpracovaná a Rada prijala konkrétne záväzky vo svojich záveroch „Posilnenie priemyselnej politiky v EÚ“[20]. EÚ by mala taktiež využiť svoje granty strategickejšie a účinnejšie, pokiaľ ide o mobilizáciu zdrojov verejného a súkromného sektora. Polovica členských štátov sa už aktívne podieľa na niekoľkých inovatívnych mechanizmoch. EÚ a členské štáty, ako aj európske a medzinárodné verejné finančné inštitúcie aktívne spolupracujú v rámci rôznych regionálnych zlučovacích mechanizmov, ktoré by sa mali podľa očakávania v budúcnosti ďalej posilniť s cieľom mobilizovať grantové zdroje. K tomu patrí aj možnosť využívať vo väčšom rozsahu záručné mechanizmy, kapitálové investície a ďalšie druhy inovačného financovania. EÚ v tejto súvislosti v súčasnosti skúma spolu s členskými štátmi a finančnými inštitúciami možnosť vytvorenia „platformy EÚ pre vonkajšiu spoluprácu a rozvoj“ s cieľom maximalizovať vplyv zdrojov prostredníctvom rozšírenej spolupráce, súdržnosti, monitorovania a vývoja nových inovatívnych finančných mechanizmov. Opatrenie: EÚ, členské štáty a verejné finančné inštitúcie by mali zvýšiť úsilie o intenzívnejšie využívanie inovatívnych finančných mechanizmov na súdržnom, koordinovanom a strategickom základe. EÚ by mala mobilizovať viac súkromných zdrojov a kapacít zlúčením mechanizmov, ktoré môžu pritiahnuť dodatočné súkromné a verejné financovanie: i) vytvoriť priestor pre súkromný sektor v rámci regionálnych zlučovacích mechanizmov, ii) využívať vo väčšom rozsahu mechanizmy rozdelenia rizika, napríklad záruky, ktoré môžu uvoľniť investície a iii) podporovať investície prostredníctvom nástrojov, ktoré majú za následok lepšie riadenie rizík a majetkovú účasť v štruktúrovaných fondoch. 5.3. Posilňovanie synergie medzi rôznymi zdrojmi financovania Zdroje zahrnuté v predchádzajúcich kapitolách sú navzájom vnútorne prepojené, rovnako ako globálne výzvy, ktoré sa pomocou nich majú riešiť. V konečnom dôsledku každá krajina musí nájsť svoju individuálnu rovnováhu medzi týmito prioritami v rámci vnútroštátnej implementácie, aby dosiahla najlepší celkový výsledok na všetkých frontoch. Tendencia „súťažiť“ o zdroje v jednotlivých oblastiach politík vedie k rozdrobovaniu pomoci a nižšej účinnosti z hľadiska rozvoja. Tento jav možno pozorovať ako prekrývanie finančných zdrojov – prostredníctvom ktorých by bolo možné pokryť rozličné výzvy – v podobe súperenia všetkých strán o získanie väčšieho objemu zdrojov domácich a medzinárodných financií, o zvýšenie angažovanosti súkromného sektora a používanie inovatívnych mechanizmov. Existuje preto priestor na nájdenie synergie medzi všetkými týmito politikami. Tendencia stanovovať hranice medzi oblasťami politiky a nástrojmi sa môže z tohto pohľadu ukázať ako kontraproduktívna. Teoretické zachovanie výdavkov na osobitné oblasti politiky vytvára umelé kategórie, ktoré obmedzujú manévrovací priestor rozvojových krajín pri orientácii zdrojov na oblasti, ktoré prinášajú najlepšie výsledky vo vnútroštátnom kontexte. Hoci sa už ukazujú prvé signály novej medzinárodnej zhody v tom, že je potrebný spoločný prístup k riešeniu globálnych výziev, žiada si to ešte ďalšiu analytickú prácu a prierezový prístup, aby sa zabránilo oslabeniu cieľov politiky. Opatrenie: EÚ a jej členské štáty by mali podporovať integrovaný prístup k rozvoju financovania vrátane monitorovania jeho rôznych prvkov, pokiaľ možno v kontexte diskusií o rámci pre rozvoj po roku 2015, a mali by vytvoriť spoločnú pozíciu EÚ v tomto smere. 6. Zvýšiť účinnosť opatrení EÚ: Realizácia záverov z Pusanu na úrovni jednotlivých krajín V rámci reakcie na výsledky fóra na vysokej úrovni v Pusane o účinnosti pomoci by sa EÚ mala sústrediť na implementáciu záväzkov týkajúcich sa účinnosti pomoci a rozvoja, a to najmä podporou kapacít partnerských krajín a ich vedúcej úlohy pri stanovovaní priorít a dosahovaní konkrétnych výsledkov. V EÚ platí široké spektrum príslušných usmernení na tento účel: Spoločná pozícia EÚ pre Pusan, operačný rámec pre účinnosť pomoci a Kódex správania EÚ v oblasti komplementárnosti a rozdelenia práce. Tieto sú stále platné; niektoré základné otázky by však mali byť prvoradé pre kolektívne opatrenia EÚ na úrovni krajín v súlade so závermi z Pusanu a závermi Rady k programu zmien. 6.1. Rámce pre výsledky na úrovni krajín V Pusane bola ako hlavná priorita určená orientácia na výsledky. V záverečnom dokumente z Pusanu sa uvádza, že všetci rozvojoví partneri by mali v čo najväčšej možnej miere vychádzať z rámcov opatrení a výsledkov na úrovni jednotlivých krajín ako spoločného nástroja na monitorovanie výstupov a výsledkov získaných v rámci rozvojových cieľov partnerských krajín. Zostáva ešte vykonať značné množstvo práce pri zriaďovaní a využívaní rámcov výsledkov na úrovni jednotlivých krajín. EÚ by mala v tomto procese zohrávať aktívnu úlohu koordináciou existujúcich iniciatív, aj keď so zreteľom na vedúcu úlohu partnerských krajín. Kolektívne opatrenie EÚ sa musí pridržiavať prístupu podľa rámcov vzájomnej zodpovednosti, ako ich stanovuje operačný rámec EÚ, konkrétne pre delegácie EÚ, ktoré iniciujú rozhovory na podporu existujúcich rámcov a o vývoji nových spolu s členskými štátmi, partnerskými krajinami a inými zainteresovanými stranami. 6.2. Rámce vzájomnej zodpovednosti Rámce vzájomnej zodpovednosti na úrovni krajín sú kľúčovými nástrojmi na podporu plnenia záväzkov týkajúcich sa účinnosti pomoci a rozvoja v praxi. Je pravdepodobné, že budú užitočné pre každé budúce monitorovanie v rámci globálneho partnerstva pre účinný rozvoj spolupráce. Potenciál rámcov vzájomnej zodpovednosti zatiaľ stále nie je plne využitý, preto kolektívna podpora EÚ na posilnenie alebo stanovenie týchto rámcov je namieste. Táto podpora by sa mala poskytovať pod vedením partnerskej krajiny a v koordinácii s inými procesmi a aktérmi a berúc do úvahy očakávanú podpornú úlohu úradov UNDP v jednotlivých krajinách. EÚ by mala klásť osobitný dôraz na to, akým spôsobom riešiť v týchto rámcoch priority partnerských krajín vo vzťahu k Pusanu vrátane využívania systémov krajín a rozvoja kapacít. 6.3. Znížiť fragmentáciu Rozvojoví partneri sa v Pusane zaviazali k zvýšenému využívaniu koordinačných opatrení vytvorených jednotlivými krajinami na zníženie fragmentácie. Kolektívne opatrenie EÚ v praxi má osobitný význam, keďže zrýchlená iniciatíva v oblasti komplementárnosti a rozdelenia práce priniesla skúsenosti pre EÚ v tejto oblasti a mala by sa presadzovať a pripraviť tak pôdu pre ďalšie spoločné plánovanie. Mapovanie darcov patrí medzi činnosti, ktoré môžu zvýšiť deľbu práce v rámci krajiny. V súlade s prioritami z Pusanu by EÚ a jej členské štáty mali rozšíriť mapovanie na úrovni krajín s cieľom získať prehľad o podpore, ktorú tieto krajiny venujú na ochranu klímy a ktorá je založená na metodike zrýchlenej iniciatívy a systéme Rio Marker OECD. Doplnilo by to potenciálne opatrenia EÚ a členských štátov na podporu národných stratégií v oblasti klímy a podporilo by integráciu rizík vyplývajúcich zo zmeny klímy do rozvojových stratégií. Opatrenie: kolektívne opatrenie EÚ s cieľom posilniť plnenie záväzkov týkajúcich sa účinnosti pomoci a rozvoja na základe operatívneho rámca EÚ na úrovni krajín prostredníctvom i) podpory výsledkov na úrovni krajín a rámcov vzájomnej zodpovednosti a ii) pokračujúcich aktivít deľby práce vrátane mapovania podpory EÚ pre oblasť klímy na úrovni jednotlivých krajín, čo následne vytvorí priaznivé prostredie pre spoločné plánovanie. 7. Závery V nasledujúcich troch rokoch by sa mali podniknúť významné kroky. EÚ bude musieť splniť svoje záväzky a zabezpečiť spoločný a súdržný prístup zahŕňajúci aj prostriedky na dosiahnutie akýchkoľvek nových cieľov. Aj pri meniacom sa globálnom kontexte musí EÚ neustále sledovať základný cieľ: poskytovať čo najlepšiu podporu rozvojovým krajinám mobilizáciou všetkých zdrojov, ktoré sú k dispozícii pre rozvoj. [1] Medzinárodná konferencia o financovaní rozvoja. [2] Zvyčajne vyjadrené ako pomer daní k HDP. [3] KOM (2011) 637 v konečnom znení, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0637:FIN:SK:PDF. [4] http://www.imf.org/external/pp/longres.aspx?id=4611. [5] Pozri dokument: Správa EÚ o súdržnosti politík v záujme rozvoja z roku 2011, SEK(2011) 1627 v konečnom znení. [6] KOM(2012) 22 v konečnom znení z 27. januára 2012, http://ec.europa.eu/trade/wider-agenda/development/. [7] Migration and Development Brief No 17 (Migrácia a rozvoj, stručný prehľad č. 17), Svetová banka, oddelenie migrácie a remitencií , december 2011. [8] Eurostat Statistic Focus 4/2012. [9] „Inovácie s vplyvom: financovanie rozvoja v 21. storočí“, správa Billa Gatesa pre predstaviteľov G20, samit v Cannes, november 2011. [10] KOM(2011) 743. [11] SEK(2011) 1353. [12] 9417/12; http://register.consilium.europa.eu/pdf/sk/12/st09/st09417.sk12.pdf. [13] 9372/12; http://register.consilium.europa.eu/pdf/sk/12/st09/st09372.sk12.pdf. [14] 10029/12, http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/12/st10/st10029.en12.pdf. [15] Pozri napr. OECD (2011), Tackling Climate Change and Growing the Economy (Riešiť problematiku zmeny klímy a zabezpečiť rast ekonomiky). http://www.oecd.org/dataoecd/28/18/44287948.pdf. [16] http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=MEMO/12/375&format=HTML&aged=0&language=en&guiLanguage=en. [17] http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/12/300&format=PDF&aged=0&language=EN&guiLanguage=fr. [18] http://ec.europa.eu/europeaid/what/development-policies/documents/agenda_for_change_sk.pdf. [19] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sustainable-business/files/csr/new-csr/act_en.pdf. [20] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/intm/126548.pdf.