SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE

o uplatňovaní nariadenia Rady (ES) č. 1224/2009, ktorým sa zriaďuje systém kontroly Únie na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva, ako sa vyžaduje podľa článku 118, za roky 2015 – 2019

1.Úvod a súvislosti

Nariadením Rady (ES) č. 1224/2009 (ďalej len „nariadenie o kontrole“) sa stanovuje systém EÚ na kontrolu rybolovu s cieľom zabezpečiť dodržiavanie pravidiel spoločnej rybárskej politiky . Spolu s nariadením o nezákonnom, nenahlásenom a neregulovanom rybolove (ďalej len „NNN rybolov“) a nariadením o udržateľnom riadení vonkajších rybárskych flotíl sa v nariadení o kontrole ustanovujú pravidlá a opatrenia v oblasti kontroly, inšpekcie a presadzovania na základe globálneho a integrovaného prístupu.

Zainteresovanými stranami zapojenými do riadenia a vykonávania systému na kontrolu rybolovu sú členské štáty, Európska komisia, Európska agentúra pre kontrolu rybárstva (EFCA) a obchodní prevádzkovatelia. Nariadenie o kontrole sa vzťahuje na celý reťazec rybolovných činností od siete po tanier.

Tento dokument je reakciou na právnu povinnosť Komisie predkladať každých päť rokov Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní nariadenia o kontrole v členských štátoch (článok 118 ods. 2).

Komisia prijala v roku 2017 prvú správu o vykonávaní a hodnotení nariadenia o kontrole, ktorá sa vzťahuje na prvých päť rokov (2010 – 2014) od jeho nadobudnutia účinnosti . Z hodnotenia vyplývalo, že nariadenie o kontrole je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov spoločnej rybárskej politiky a na presadzovanie ochranných a riadiacich opatrení. V zásadách a ustanoveniach nariadenia o kontrole sa rozoberajú problémy, ktoré v minulosti viedli k rozsiahlemu prekračovaniu kvót a nedostatočnému dodržiavaniu pravidiel v oblasti rybolovu. Z analýzy v prvej správe zároveň vyplynulo, že členské štáty vykonali hlavné ustanovenia nariadenia o kontrole, ale vzhľadom na zložitosť pravidiel a čas potrebný na prispôsobenie sa vykonávanie niektorých ustanovení v niektorých prípadoch oneskorilo. V správe sa takisto dospelo k záveru, že hoci nariadením o kontrole sa prispelo k zlepšeniu systému na kontrolu rybárstva aj k dodržiavaniu pravidiel spoločnej rybárskej politiky, nebolo celkom vhodné na daný účel (pozri oddiel 3.1). S cieľom riešiť zistené nedostatky prijala Komisia v roku 2018 návrh na revíziu systému EÚ na kontrolu rybolovu . O tomto návrhu sa v súčasnosti rokuje s Radou a Európskym parlamentom.

Táto druhá správa poskytuje prehľad uplatňovania základných ustanovení nariadenia o kontrole za roky 2015 – 2019.

Informácie uvedené v tomto dokumente sa opierajú o: i) údaje nahlásené členskými štátmi podľa článku 118 nariadenia o kontrole ; ii) pripomienky Komisie vyplývajúce z auditov, overovaní a inšpekcií vykonaných v súlade s hlavou X nariadenia o kontrole; iii) informácie nadväzujúce na tieto audity, overenia a inšpekcie; iv) diskusie konané v rámci skupín expertov pre kontrolu rybolovu a dodržiavanie pravidiel a v) ďalšie špecializované činnosti (napríklad semináre, stretnutia).

2.Vykonávanie nariadenia o kontrole členskými štátmi

Za zabezpečenie správneho vykonávania systému na kontrolu rybolovu sú zodpovedné členské štáty. V rokoch 2015 – 2019 členské štáty pokračovali v zlepšovaní vykonávania nariadenia o kontrole. Zlepšenia sa dosiahli v oblastiach, v ktorých boli v predchádzajúcom vykazovanom období zistené nedostatky, najmä: i) sankčné a bodové systémy; ii) monitorovanie malých plavidiel; iii) nahlasovanie údajov o úlovkoch malých plavidiel a iv) výmena údajov. Hoci sú tieto zlepšenia vítané, digitalizácia údajov o rybolove zostáva neúplná a v tejto oblasti je potrebné vyvinúť väčšie úsilie. Podobne, aj keď došlo k zlepšeniu sankčných systémov členských štátov (vrátane zavedenia bodových systémov), treba urobiť viac pre zabezpečenie účinného a rovnakého uplatňovania a presadzovania týchto opatrení. Podrobnejšie informácie o týchto bodoch sú uvedené v ďalších oddieloch.

2.1.Podmienky prístupu do vôd a zdrojov a kontrola riadenia flotily

S cieľom zabezpečiť, aby sa rybolovné činnosti vykonávali v súlade s pravidlami spoločnej rybárskej politiky, pre tieto činnosti sa vyžaduje licencia na rybolov a pri uplatňovaní osobitných podmienok oprávnenie na rybolov. Celkový počet platných licencií na rybolov nahlásených členskými štátmi sa v rokoch 2015 – 2019 mierne znížil z takmer 96 000 platných licencií na rybolov v roku 2015 na približne 91 000 v roku 2019. Počas tohto obdobia členské štáty nahlásili dočasné pozastavenie viac ako 1 500 licencií na rybolov a trvalé odobratie viac ako 1 100 licencií. Počet oprávnení na rybolov sa zvýšil z 30 500 v roku 2015 na viac ako 38 500 v roku 2019, pričom 154 bolo dočasne pozastavených a 187 trvale odobratých.

Členské štáty musia na zabezpečenie účinnej kontroly prevádzkovať systém monitorovania plavidiel (ďalej len „VMS“) a rybárske plavidlá s najväčšou dĺžkou (LOA) 12 metrov alebo viac musia byť vybavené zariadením, ktoré príslušným orgánom umožňuje ich automatické lokalizovanie a identifikáciu. Niektoré plavidlá však môžu byť od tejto požiadavky oslobodené, ak: i) ich celková dĺžka je od 12 do 15 metrov a pôsobia výlučne v teritoriálnych moriach vlajkového členského štátu alebo ii) od okamihu vyplávania po návrat do prístavu nikdy nestrávia na mori viac ako 24 hodín. Analýza nahlásených údajov členskými štátmi naznačuje, že hoci sa táto výnimka stále používa, pokrytie VMS pre plavidlá s LOA od 12 do 15 metrov sa zvýšilo približne z 35 % v roku 2015 na 40 % v roku 2019.

Kľúčovým prvkom systému EÚ na kontrolu rybárstva je kontrola výkonu motora. Výkon motora a hrubá priestornosť rybárskych plavidiel predstavujú dva ukazovatele kapacity regulované v rámci systémov zaradenia/vyradenia . Sú to zároveň dva ukazovatele kapacity, pre ktoré sa v spoločnej rybárskej politike stanovujú stropy. Z týchto dôvodov riadenie kapacity flotily vrátane systému zaradenia/vyradenia do registra rybárskej flotily EÚ závisí od presného a spoľahlivého zaznamenávania týchto dvoch parametrov. Presnosť vyhlásení o výkone motora zo strany členských štátov je zásadná na zabezpečenie toho, aby sa neprekročili kapacitné limity ich flotíl, a preto kapacita flotily EÚ zostáva v súlade s rybolovným úsilím, ktorým sa zabraňuje nadmernému výlovu populácií. Komisia zverejnila v roku 2019 štúdiu o overovaní výkonu motora v 15 členských štátoch . Štúdiou sa zistilo, že nesúlad je rozšírený vo všetkých členských štátoch, oblastiach a typoch plavidiel zahrnutých do štúdie. Zistenia vyvolávajú otázky týkajúce sa celkového dodržiavania súladu členských štátov so stropmi rybolovnej kapacity a so systémom zaradenia/vyradenia. Štúdiou sa takisto potvrdilo, že súčasné ustanovenia o kontrole výkonu motora nie sú celkom vhodné na daný účel. Fyzické testovanie výkonu motora je navyše nákladné a zložité, a to tak pre orgány, ako aj pre prevádzkovateľov. Zároveň je toto fyzické testovanie často neúčinné, pretože počas testovania alebo po ňom sa môže výkon motora nenápadne zmeniť. Preto sa javí ako vhodné prejsť na systém „nepretržitého monitorovania motora“ aspoň pre určité segmenty flotily. Prechod na tento systém už navrhla Komisia vo svojom návrhu revidovaného systému na kontrolu rybolovu.

V záujme lepšieho monitorovania údajov o flotile a jej kapacite na úrovni EÚ Komisia aktualizovala register flotily EÚ . Register obsahuje databázu, ktorá je čiastočne verejne prístupná.

2.2.Nástroje nahlasovania úlovkov, váženie a vysledovateľnosť

Na uľahčenie účinného monitorovania sú rybárske plavidlá EÚ s najväčšou dĺžkou 10 metrov alebo viac povinné viesť rybársky denník. Pre plavidlá s LOA 12 metrov alebo viac to musí byť v elektronickej podobe (elektronický denník), hoci vo výnimke sa určitým plavidlám s celkovou dĺžkou od 12 do 15 metrov môže povoliť používanie denníka v papierovej forme . Údaje znázorňujú všeobecný trend znižujúceho sa používania denníka v papierovej forme, hoci jeho použitie je stále veľmi rozšírené. Počet plavidiel s LOA viac ako 12 metrov, ktoré mali elektronický denník, sa zvýšil zo 4 800 v roku 2014 takmer na 8 700 v roku 2019. Tento nárast je výsledkom zvýšeného používania elektronických denníkov na plavidlách s dĺžkou od 12 do 15 metrov, kde sa používanie elektronických denníkov zvýšilo z 30 % na 40 %. Okrem toho sa percentuálny podiel plavidiel s LOA od 10 do 12 metrov, ktoré používali elektronické denníky, zvýšil zhruba z 2 % v roku 2014 na 11 % v roku 2019.

Monitorovanie úlovkov pre plavidlá s LOA do 10 metrov sa musí vykonávať prostredníctvom plánov odberu vzoriek, denníkov v papierovej forme alebo záznamov o predaji. Podiel plavidiel, ktoré podliehali jednotlivým metódam monitorovania, bol počas vykazovaného obdobia pomerne stabilný, s rozdielmi niekoľkých percentuálnych bodov v priebehu rokov. Najčastejšie používaným typom metódy monitorovania boli plány odberu vzoriek. Okrem týchto foriem kontroly zaviedli niektoré členské štáty elektronické denníky, a hoci nahlásený počet takýchto plavidiel je nepochybne dosť malý, zvýšil sa približne zo 100 v roku 2015 na 450 v roku 2019.