„Byť Európanom takisto znamená byť otvorený a obchodovať s našimi susedmi, namiesto vedenia vojen proti nim. Znamená to byť súčasťou najväčšieho obchodného bloku na svete, ktorý sa zakladá na uzavretých alebo vyrokúvaných obchodných dohodách so 140 partnermi po celom svete.

Prepojenejší svet so sebou priniesol nové príležitosti. Ľudia teraz cestujú do rôznych krajín a tiež v nich pracujú, študujú a žijú. Komunikujú na webe, vymieňajú si nápady, kultúrne hodnoty a skúsenosti. Študenti majú cez internet prístup na kurzy popredných univerzít po celom svete. Krajiny môžu vyrábať viac za menej tým, že sa špecializujú na to, čo robia najlepšie, a využijú úspory z rozsahu na globálnych trhoch. Medzinárodná konkurencia, celosvetový boj proti zmene klímy, vedecká spolupráca a výmena nápadov podnecujú tvorivosť a urýchľujú inovácie. Podniky, ktoré pôsobia na medzinárodných trhoch, si udržujú konkurencieschopnosť, pretože sa rýchlejšie učia a prispôsobujú.

Globalizácia zároveň prináša výzvy. Jej prínosy nie sú rovnomerne rozdelené medzi všetkých ľudí a všetky regióny, z ktorých je časť menej schopná prispôsobiť sa zmenám a konkurencii. V posledných desaťročiach mnohé krajiny – ktoré niekedy mali nižšie mzdy, štandardy ochrany životného prostredia alebo nižšie dane – čoraz väčšmi konkurovali Európe v priemyselných odvetviach vyžadujúcich si menej kvalifikovanú pracovnú silu a prinášajúcich nižšiu pridanú hodnotu. To, že ostatné krajiny nemajú rovnakú životnú a sociálnu úroveň ani rovnaké environmentálne, daňové či iné štandardy ako Európa, znamená, že podniky môžu využívať tieto rozdiely ako svoju konkurenčnú výhodu. Niektoré továrne boli v dôsledku toho zatvorené, došlo k stratám pracovných miest alebo tlakom na zníženie miezd zamestnancov a zhoršenie ich pracovných podmienok. Podniky, ktoré nedokážu súťažiť so svojimi produktívnejšími alebo lacnejšími zahraničnými konkurentmi, ukončia svoju činnosť, čo má dlhodobý dosah na tých, ktorých prepustili, ich rodiny aj širší región.

Mobilita sa takmer isto zvýši. V súčasnosti žijú mimo rodnej krajiny menej než 4 % obyvateľov sveta, pričom v prípade Európanov je to ešte menej . Do roku 2025 sa však dá do pohybu viac ľudí. Pokiaľ sa nebude investovať do podpory mierovej a blahobytnej budúcnosti v krajinách pôvodu, budú jednotlivci aj celé rodiny v dôsledku populačnej vlny v Afrike s prevahou mladých ľudí, nestability v susedných regiónoch a inde a takisto rastúceho tlaku spojeného so zmenou klímy aj v budúcnosti nútení hľadať bezpečnejší a lepší život v zahraničí.

V dôsledku automatizácie nie sú pri rozhodovaní o budúcom umiestnení výroby natoľko dôležité náklady práce. Podľa údajov z projektu European Reshoring Monitor to v skutočnosti prispieva k tomu, aby sa časť výroby vrátila späť do Európy.

2.2. … treba pritom odolať pokušeniu izolacionizmu alebo nečinnosti

Zmeny spojené s globalizáciou môžu viesť k volaniam po tom, aby sa krajiny izolovali a chránili sa tak pred dianím okolo nich. Najviac to hrozí v regiónoch, ktoré zaostali za ostatnými. Niektoré krajiny chcú budovať prekážky a zavrieť hranice. Iné, ktoré majú opačný prístup, by nechali globalizácii voľný priebeh vo viere, že samoreguláciou trhov sa v konečnom dôsledku dosiahne najlepší výsledok.

V dôsledku hospodárskej krízy a odporu voči globalizácii sme už boli svedkami utiekania sa k izolacionizmu. Viacstranné rokovania o odstránení prekážok obchodu sa v posledných desiatich rokoch z veľkej časti zastavili a protekcionizmus slávi návrat. Dokonca aj krajiny, ktoré tradične presadzovali otvorenú globálnu ekonomiku, sa teraz zaoberajú tým, ako zabrzdiť dovoz, obmedziť prisťahovalectvo a uprednostniť domácu produkciu. To všetko prispelo k nedávnemu výraznému spomaleniu rastu globálneho obchodu.

Väčšina občanov EÚ si však uvedomuje, že protekcionizmus nechráni. Môže poskytnúť krátkodobú úľavu, no história svedčí o tom, že nikdy nemal trvalý úspech a často viedol ku katastrofickým následkom. Odstrašujúcim príkladom bola veľká hospodárska kríza v 30. rokoch minulého storočia, ktorú ešte prehĺbil odvetný protekcionizmus a ktorá nakoniec viedla k vojne.

Ak zavrieme hranice, ostatní urobia to isté. Všetci by sme tým stratili. Platí to najmä pre Európu, ktorá je do veľkej miery začlenená do globálnych hodnotových reťazcov. Protekcionizmus by narušil produkciu a zvýšil náklady a ceny pre spotrebiteľov. Európsky vývoz by sa stal menej konkurencieschopným, v dôsledku čoho by bolo ohrozených ešte viac pracovných miest. Podľa odhadov by 10 % nárast počtu obchodných obmedzení viedol k 4 % strate národného dôchodku. Stratili by sme prístup k novým výrobkom, službám, technológiám aj nápadom. Vyššie ceny by najtvrdšie zasiahli tých najchudobnejších, výsledný účinok protekcionizmu by tak bol úplne opačný, ako sa zamýšľalo.

Nato, aby sme sa tomuto nepriaznivému trendu vyhli, sú potrebné multilaterálne inštitúcie a pravidlá, ktoré umožnia krajinám spoločne presadzovať v globalizovanom svete spoločné riešenia. Takéto inštitúcie a pravidlá sú tiež nevyhnutné na riešenie problémov, ktorými sa treba zaoberať spoločne, ako je napríklad globálne hospodárstvo, zmena klímy alebo vyhýbanie sa daňovým povinnostiam. Bez nich by mocnejšie a menej zásadové krajiny a spoločnosti mohli vnútiť svoje vlastné pravidlá a záujmy tým slabším, čo by bolo v rozpore so základnými hodnotami spolupráce, právneho štátu, rovnakých práv a solidarity, na ktorých EÚ stojí.

Ak máme lepšie využiť globalizáciu, potrebujeme viac globálneho riadenia a globálne platných pravidiel. Musíme to zároveň podporiť vnútroštátnymi politikami, ktoré zvýšia našu konkurencieschopnosť a odolnosť doma. Európa sa teraz musí rozhodnúť, ako to urobiť.

3. Odpoveď Európy na medzinárodnej scéne: medzinárodná spolupráca s cieľom usmerňovať globalizáciu, hospodárska diplomacia a nástroje na zaistenie rovnakých podmienok

3.1. EÚ sa už zasadzuje za spravodlivejší svetový poriadok…

Vytváranie spravodlivého medzinárodného poriadku založeného na pravidlách a prísnych normách si vyžaduje spoluprácu medzi mnohými krajinami s rôznymi záujmami, kultúrami a na rôznom stupni vývoja. Zámerom je zladiť prostriedky globalizácie – otvorenie trhov a technologický pokrok – s jej cieľmi – presadzovaním práv a väčším blahobytom ľudí.

Po dvoch zničujúcich svetových vojnách vytvorili vlády Organizáciu Spojených národov (OSN), Medzinárodný menový fond (MMF), Svetovú banku a Všeobecnú dohodu o clách a obchode (GATT), z ktorej neskôr vznikla Svetová obchodná organizácia (WTO). Tieto inštitúcie priniesli mnohým ľuďom mier, stabilitu, dôveru a prosperitu. Svet sa stal prepojenejším a objem celosvetového obchodu prudko vzrástol.

Po finančnej kríze sa vlády krajín G20 dohodli na koordinovanom programe na podporu globálnej ekonomiky a na prísnejších globálnych pravidlách regulácie finančných trhov a boja proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam. Program trvalo udržateľného rozvoja do roku 2030 a jeho ciele trvalo udržateľného rozvoja v roku 2015 schválili všetci členovia OSN. Okrem toho sa v Paríži podarilo dosiahnuť záväznú medzinárodnú dohodu o boji proti zmene klímy, čím sa začal proces postupného zlepšovania štandardov ochrany životného prostredia na celom svete. Vedúci predstavitelia, ktorí sa v roku 2016 zúčastnili na samite OSN, sa tiež zaviazali, že vypracujú globálnu politiku na riadenie veľkých tokov utečencov a migrantov. Začiatkom tohto roku nadobudla platnosť nová dohoda WTO o uľahčení obchodu.

Tieto príklady svedčia o novom celosvetovom úsilí o spoluprácu pri využívaní globalizácie. Európska únia a jej členské štáty zohrávali pri dosahovaní týchto úspechov zásadnú úlohu. Samotná EÚ je príkladom úspešne zvládnutej integrácie, ktorá nám umožňuje presadzovať mnohostrannosť a poriadok založený na pravidlách.

3.2. … ale v budúcnosti treba urobiť ešte viac

Globálny súbor pravidiel však ešte nie je ani zďaleka úplný. Niektoré oblasti, najmä tie, ktoré sa týkajú digitálneho hospodárstva, nie sú takmer vôbec regulované. V iných pravidlá nezabezpečujú rovnaké podmienky alebo dostatočne neriešia poškodzujúce a nekalé konanie, ako sú napríklad daňové úniky, korupcia, ťažba prírodných zdrojov, nelegálne finančné toky, škodlivé štátne dotácie alebo sociálny dumping.

Súčasný svetový poriadok postavený na pravidlách musíme zoči-voči nebývalým výzvam nielen udržať, ale ho musíme aj ďalej rozvíjať. Vzhľadom na výzvy, pred ktorými stojíme, najmä výzvy vznikajúce v multipolárnom svete, treba, aby sme pokračovali v koordinácii hospodárskych politík a túto koordináciu posilnili s cieľom zabezpečiť silný, udržateľný, vyvážený a inkluzívny rast. Pritom naďalej uprednostňujeme prístup viacstrannej spolupráce s našimi globálnymi partnermi. Na tento účel by sme mali prispieť k posilneniu multilaterálnych inštitúcií a ich reforme, vďaka ktorej sa stanú spravodlivejšími a účinnejšími, tak aby naďalej zostali súčasťou riešenia. V čoraz väčšmi spochybňovanom svetovom poriadku by sme však mali byť pripravení presadzovať veci aj prostredníctvom spolupráce s menšími koalíciami a súčasne nechávať otvorené dvere pre ostatných, aby sa mohli pripojiť, keď budú pripravení. Podobne treba náležite zapojiť aj neštátne subjekty, ako sú medzinárodné alebo neziskové organizácie.

EÚ by mohla mať naďalej vedúcu úlohu, pričom by mohla presadzovať svoje hodnoty a záujmy a podnecovať snahy o vyrovnanie sa najlepším. Ako spoločný referenčný bod, pokiaľ ide o stanovenie priority budúcich snáh v záujme prosperity, našej planéty a ľudí na celom svete, najmä v rozvojových krajinách, slúži Program trvalo udržateľného rozvoja do roku 2030.

Európska únia prijme v júni 2017 nový európsky konsenzus o rozvoji, ktorým zosúladí svoju rozvojovú politiku s programom 2030. V záujme účinného riešenia výziev, ktoré prináša globalizovaný svet, musí úsilie EÚ v oblasti rozvoja prekračovať rámec pomoci. Je potrebné, aby sa v ňom spájali investície a obchod, príspevky súkromného sektora, mobilizácia domácich zdrojov, podpora dobrej správy vecí verejných, zásada právneho štátu a ľudské práva vrátane osobitného zamerania na mládež, rodovú rovnosť a posilnenie postavenia žien. Navrhovaný vonkajší investičný plán EÚ by mal podporiť udržateľný rast a zamestnanosť v rozvojových krajinách a vytvárať tak situácie, ktoré budú prínosné pre všetkých. To pomôže zmierniť migračný tlak a vytvárať investičné príležitosti pre európske spoločnosti.

Väčšie prínosy pre našich občanov by takisto zabezpečila integrovanejšia a aktívnejšia hospodárska diplomacia EÚ. Únia a jej členské štáty by mali zlepšiť súdržnosť vonkajších politík a nástrojov na podporu rastu a zamestnanosti v Európe a mali by začať efektívnejšie presadzovať naše ekonomické záujmy v zahraničí. V závislosti od dotknutej krajiny by medzi záujmy EÚ mohlo patriť zaistenie makroekonomickej stability, podpora kľúčových hospodárskych a sociálnych reforiem alebo odstránenie prekážok brániacich prístupu na trh.