SK Úradný vestník Európskej únie C 374/1

Správa o činnosti dozorného výboru úradu OLAF

január 2012 – január 2013

(2013/C 374/01)

Členovia dozorného výboru úradu OLAF

Johan DENOLF predseda hlavný komisár, riaditeľ Riaditeľstva federálnej polície pre hospodársku a finančnú trestnú činnosť a člen Finančnej spravodajskej jednotky (FIU), Belgicko

Herbert BÖSCH bývalý poslanec Európskeho parlamentu bývalý predseda výboru Európskeho parlamentu pre kontrolu rozpočtu, Rakúsko

Catherine PIGNONOVÁ hlavná prokurátorka na odvolacom súde v Angers, Francúzsko

Rita SCHEMBRIOVÁ (do marca 2013) generálna riaditeľka oddelenia pre vnútorný audit a vyšetrovanie Úradu predsedu vlády, Malta

Christiaan TIMMERMANS (do decembra 2012) bývalý sudca Súdneho dvora Európskej únie, Holandsko

Jens MADSEN (od januára 2013) štátny prokurátor pre závažnú hospodársku a medzinárodnú trestnú činnosť, Dánsko

Tuomas PÖYSTI (od marca 2013) generálny audítor Fínska, predseda Národného kontrolného úradu, Fínsko

OBSAH

PREDSLOV PREDSEDU

I. ÚVOD

II. MONITOROVANIE VYŠETROVACEJ FUNKCIE ÚRADU OLAF

1. Rozsah monitorovania DV a pracovné dojednania s úradom OLAF

1.1. Rozsah monitorovania

1.2. Uplatňovanie nových pracovných dojednaní s úradom OLAF

2. Monitorovanie vyšetrovacej funkcie úradu OLAF z podnetu dozorného výboru

2.1. Pokyny pre zamestnancov o vyšetrovacích postupoch a ich plnenie

2.2. Stanoviská a správy DV týkajúce sa jednotlivých prípadov

3. Monitorovanie vyšetrovacej funkcie úradu OLAF – informácie o jednotlivých prípadoch, ktoré poslal generálny riaditeľ úradu OLAF

3.1. Informácie poskytnuté dozornému výboru

3.2. Zistenia DV

3.3. Reforma nariadenia (ES) č. 1073/1999

III. RIADENIE VYŠETROVACEJ FUNKCIE ÚRADU OLAF

1. Priority vyšetrovaní úradu OLAF

2. Administratívna organizácia, rozpočet a personálna politika vo vzťahu k vyšetrovacej funkcii úradu OLAF

2.1. Rozpočet

2.2. Administratívna organizácia a personálna politika

IV. VZŤAHY S ÚRADOM OLAF, INŠTITÚCIAMI EÚ A ĎALŠÍMI ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI

1. Vzťahy s úradom OLAF

2. Vzťahy s inštitúciami EÚ

3. Vzťahy s ďalšími zainteresovanými stranami

V. PRACOVNÉ METÓDY DOZORNÉHO VÝBORU

1. Zasadnutia a spravodajcovia

2. Sekretariát

PRÍLOHA I

PRÍLOHA II

PRÍLOHA III

PREDSLOV PREDSEDU

Súčasný dozorný výbor úradu OLAF sa ujal funkcie od januára 2012 a táto správa o činnosti, ktorú vám s potešením prekladám, sa týka prvého roku nášho mandátu.

Dozorný výbor je plne odhodlaný podporovať úrad OLAF pri vykonávaní jeho mandátu na boj proti podvodom, korupcii a protiprávnym činnostiam poškodzujúcim finančné záujmy Európskej únie, ako aj posilňovať jeho nezávislosť prostredníctvom pravidelného monitorovania jeho vyšetrovacej funkcie a podľa potreby aj prostredníctvom poradenstva a konštruktívnej kritiky. Preto sa od začiatku svojho pôsobenia vo výbore snažíme vytvárať komplexný obraz spôsobu, akým úrad OLAF vykonáva svoje vyšetrovacie funkcie, a to monitorovaním prípadov úradu OLAF vzhľadom na nové postupy zavedené v roku 2012 generálnym riaditeľom úradu OLAF, ako aj skúmaním jeho novej organizačnej štruktúry s cieľom rozhodnúť, či poskytuje optimálny priestor na efektívne a úsporné vykonávanie práce úradu OLAF.

Nový dozorný výbor sa počas prvého roku svojho mandátu musel vyrovnať s viacerými významnými zmenami: s vnútornou reorganizáciou úradu OLAF a prijatím nových pokynov pre zamestnancov o vyšetrovacích postupoch, novými pracovnými dojednaniami medzi úradom OLAF a dozorným výborom či pokračujúcou reformou nariadenia (ES) č. 1073/1999. Objavili sa aj ťažkosti v dôsledku rozdielnych názorov medzi úradom OLAF a dozorným výborom v súvislosti s vykonávaním úloh zverených dozornému výboru. Ďalšiu veľkú výzvu pre nový výbor predstavovalo odstúpenie člena Európskej komisie v dôsledku vyšetrovania úradu OLAF a monitorovanie tohto konkrétneho vyšetrovania práve dozorným výborom.

Napriek tomu sme predložili účinné stanoviská a správy, v ktorých sme analyzovali to, ako úrad OLAF vykonáva svoju vyšetrovaciu funkciu, navrhovanú reformu nariadenia (ES) č. 1073/1999 či rozpočet úradu OLAF.

Členovia dozorného výboru sa ako orgán snažia mať s úradom OLAF čo najlepšie pracovné vzťahy. Určitá zdravá úroveň napätia medzi úradom OLAF a výborom by pritom bola normálna, tak ako v každom vzťahu medzi dozerajúcim a tým, na koho dozerá. S cieľom čo najviac posilniť lepšie vzájomné porozumenie sa výbor v druhom roku svojej funkcie ujme iniciatívy a navrhne nové pracovné dojednania na základe toho, ako vidí svoje vlastné úlohy. Výbor v súlade s nariadením (ES) č. 1073/1999 považuje sám seba za monitorovací orgán, ktorý využíva matricový systém na zisťovanie a zdôrazňovanie systémových problémov: horizontálnych problémov pomocou vzorkovania a vertikálnych problémov pomocou monitorovania jednotlivých prípadov. Naším hlavným cieľom ako nezávislého výboru však je a zostane pomáhať generálnemu riaditeľovi pri vykonávaní jeho funkcií a prispievať tak k zvyšovaniu efektívnosti vyšetrovaní úradu OLAF a k posilňovaniu jeho nezávislosti pri vyšetrovaní. Sme pevne odhodlaní pokračovať v tejto ceste.

Osobitne by som chcel poďakovať a zablahoželať sekretariátu výboru za jeho neúnavnú prácu a neoceniteľnú podporu počas nášho doterajšieho funkčného obdobia.

Johan DENOLF, predseda dozorného výboru úradu OLAF

I. ÚVOD

1. Úloha dozorného výboru (ďalej len „DV“) Európskeho úradu pre boj proti podvodom (ďalej len „úrad OLAF“) je stanovená v nariadení (ES) č. 1073/1999 (1) a v rozhodnutí o zriadení úradu OLAF (2). DV je garantom nezávislosti úradu OLAF a vykonáva dozor nad vyšetrovacou funkciou úradu OLAF prostredníctvom pravidelného monitorovania zameraného na zaistenie správneho vykonávania vyšetrovaní. DV vykonáva monitorovanie vyšetrovacej funkcie úradu OLAF v súlade s rokovacím poriadkom DV (3). Monitorovanie je založené najmä na skúmaní jednotlivých vyšetrovacích spisov úradu OLAF a ďalších údajoch dostupných DV, čo DV umožňuje vypracovať konkrétne a všeobecné závery a odporúčania, ktoré predkladá generálnemu riaditeľovi úradu OLAF a podľa potreby aj príslušným inštitúciám EÚ.

2. Monitorovanie jednotlivých prípadov je rozhodujúce pre vypracovanie systémových alebo všeobecných záverov a identifikovanie možných systémových nedostatkov vo vyšetrovacej funkcii úradu OLAF. DV sa zameriava predovšetkým na zisťovanie toho, či sa pri vyšetrovaniach úradu OLAF dodržiavajú základné práva a procesné záruky a či sa prípady riešia účinne, efektívne, včasne a v súlade s príslušnými pravidlami a právnymi ustanoveniami.

3. To si, samozrejme, vyžaduje nevyhnutný prístup k spracovaniu vyšetrovaných prípadov úradu OLAF, ktorý úrad OLAF nepretržite zaisťoval do marca 2012. Na začiatku mandátu súčasného DV však generálny riaditeľ úradu OLAF zaviedol nové pravidlá v súvislosti s prístupom DV k príslušným informáciám o prípadoch úradu OLAF, ktoré DV skomplikovali riadne vykonávanie jeho úloh, pretože nemá včas k dispozícii dostatok informácií.

4. Táto skutočnosť vymedzila činnosti DV počas vykazovaného obdobia. Významné množstvo času a zdrojov sa venovalo diskusiám s generálnym riaditeľom úradu OLAF o obnove monitorovacích nástrojov DV, a to na stretnutiach a v rozsiahlej korešpondencii. Tieto diskusie viedli k prijatiu predbežných pracovných dojednaní, ktoré však, ako sa, žiaľ, ukázalo, neboli efektívne.

5. DV napriek tomu jednohlasne prijal dve formálne stanoviská, jeden pozičný dokument a jednu správu. Preskúmal 83 prípadov postúpených vnútroštátnym súdnym orgánom a 188 správ úradu OLAF o prípadoch trvajúcich dlhšie ako deväť mesiacov. DV takisto uskutočnil analýzu znenia reformy nariadenia (ES) č. 1073/1999 na základe svojich skúseností s monitorovaním vyšetrovaní úradu OLAF.

6. Prvá správa o činnosti súčasného DV sa týka celého roka od jeho menovania koncom januára 2012 do januára 2013. Členmi DV boli Christiaan Timmermans (predseda, január – október 2012), Johan Denolf (predseda od októbra 2012), Herbert Bösch, Catherine Pignonová a Rita Schembriová (4). V januári 2013 DV privítal nového člena Jensa Madsena, ktorý nahradil Christiaana Timmermansa.

II. MONITOROVANIE VYŠETROVACEJ FUNKCIE ÚRADU OLAF

Článok 11 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1073/1999:

Dozorný výbor posilňuje nezávislosť úradu pravidelným monitorovaním vykonávania vyšetrovacej funkcie.

Odôvodnenie 10 nariadenia (ES) č. 1073/1999:

… vyšetrovania sa musia vykonávať… pri… plnom rešpektovaní ľudských práv a základných slobôd, najmä zásady nestrannosti, práva dotknutých osôb vyjadriť sa k skutočnostiam, ktoré sa ich týkajú, zásady, že závery vyšetrovania sa môžu opierať výlučne o prvky, ktoré majú dôkaznú hodnotu.

1. Rozsah monitorovania DV a pracovné dojednania s úradom OLAF

1.1. Rozsah monitorovania

7. Úlohou DV je monitorovať vyšetrovaciu funkciu úradu OLAF s cieľom zaistiť, aby nebola narušená jeho nezávislosť a aby sa vyšetrovania vykonávali v súlade s najvyššími normami kvality. Dôkladným skúmaním jednotlivých prípadov dokáže DV identifikovať riziká neprimeraného vplyvu na otváranie, vedenie a uzatváranie vyšetrovaní úradu OLAF, ktorý by predstavoval hrozbu pre nezávislosť vyšetrovaní úradu OLAF. Preto je na dokončenie dôkladného posúdenia vyšetrovacích metód často nevyhnutné preskúmať kompletné spisy k jednotlivým prípadom – alebo ich reprezentatívne vzorky – a diskutovať o nich s vyšetrovateľmi a vedúcimi pracovníkmi úradu OLAF.

8. Zákonnosť a presnosť analýz, ktoré vykonáva DV ako nezávislý orgán, si vyžadujú aj preskúmanie faktických prvkov prípadov, posúdenie priebehu vyšetrovania v uzavretých prípadoch a preskúmanie niektorých konkrétnych oblastí. Je preto úlohou DV stanoviť optimálne metódy monitorovania vyšetrovacej funkcie úradu OLAF.

1.2. Uplatňovanie nových pracovných dojednaní s úradom OLAF

9. Vzhľadom na uvedené skutočnosti vyjadruje DV veľkú ľútosť nad tým, že jeho vzťah s úradom OLAF bol počas vykazovaného obdobia mimoriadne zložitý a že krátko po tom, ako nový DV začal svoj mandát, sa výrazne zmenili podmienky spolupráce medzi úradom OLAF a DV. Generálny riaditeľ úradu OLAF určil ako kontaktný bod pre DV jednotku zaoberajúcu sa výlučne otázkami politík, hoci požiadavky DV adresované úradu OLAF sa týkajú hlavne záležitostí vyšetrovania, ktorými sa táto jednotka priamo nezaoberá. Nové formy spolupráce vo vzťahu k prístupu DV k príslušným informáciám o prípadoch navyše výrazne obmedzili schopnosť nového DV vykonávať jeho úlohy.

10. Od marca 2012 sa DV stretával s prekážkami svojej monitorovacej funkcie vo forme prehnaných a svojvoľných obmedzení – bez predchádzajúceho oznámenia dozornému výboru – prístupu DV k vyšetrovacím spisom v systéme spracovania prípadov (Case Management System, CMS) (5) úradu OLAF, nesprávneho uplatňovania pravidiel ochrany údajov (6), ktoré viedlo k tomu, že DV nemohol skúmať správy úradu OLAF, a oneskorení pri poskytovaní vyžiadaných informácií okrem iného v dôsledku zdĺhavého a nespoľahlivého vnútorného administratívneho postupu.

11. Tieto ťažkosti bránili DV vo vykonávaní jeho úloh, ako je vysvetlené ďalej v tejto správe. Čo je ešte podstatnejšie, zdá sa, že súviseli so spochybňovaním – zo strany generálneho riaditeľa úradu OLAF – právomoci DV skúmať v rámci systémového monitorovania vyšetrovacej funkcie úradu OLAF jednotlivé prípady, a najmä jeho úlohu v súvislosti s ochranou základných práv a procesných záruk (7).

12. DV musí trvať na tom, že generálny riaditeľ úradu OLAF nemôže pri rozhodovaní o poskytnutí alebo neposkytnutí informácií o prípadoch alebo o rozsahu informácií, ktoré DV požaduje, uplatňovať svojvoľnú právomoc vymedzovať rozsah úlohy DV. Taká interpretácia by viedla k deštrukcii úlohy DV. Súčasný DV sa v plnej miere stotožňuje so stanoviskom svojich predchodcov, ktorí zdôrazňovali, že prístup DV k príslušným informáciám o prípadoch by nemal byť ponechaný na voľnom uvážení generálneho riaditeľa úradu OLAF (8).

13. Dňa 11. septembra 2012 DV po dlhých diskusiách s úradom OLAF súhlasil s dočasnými pracovnými dojednaniami, ktoré navrhol úrad OLAF. Týmito pracovnými dojednaniami sa zaviedol trojkrokový prístup založený na stanovisku vydanom v roku 2007 európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov (9), ktorý v tom čase vyjadril výhrady v súvislosti s automatickým prístupom DV k osobným údajom obsiahnutým v systéme CMS. Dňa 21. decembra 2012 generálny riaditeľ úradu OLAF poslal riaditeľom úradu OLAF pokyny zamerané na plnenie pracovných dojednaní.

14. Po preskúmaní dostatočnosti a užitočnosti informácií prijatých od úradu OLAF po splnení dojednaní DV usúdil – z dôvodov uvedených ďalej v tejto správe –, že spôsob, akým boli tieto dojednania uplatňované, mu stále neumožňoval riadne vykonávať jeho úlohy. DV preto informoval generálneho riaditeľa úradu OLAF o nutnosti preskúmať dojednania s cieľom zaistiť, aby DV dostával dostatočné a presné informácie. DV sa teda ujal iniciatívy navrhnúť v blízkej budúcnosti nové pracovné dojednania, pričom oceňuje ochotu generálneho riaditeľa úradu OLAF prijať ich, vyjadrenú v januári 2013.

2. Monitorovanie vyšetrovacej funkcie úradu OLAF z podnetu dozorného výboru

Článok 11 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1073/1999:

Na žiadosť riaditeľa alebo z vlastného podnetu výbor predkladá riaditeľovi stanoviská týkajúce sa činnosti úradu, avšak bez zasahovania do výkonu prebiehajúceho vyšetrovania.

Článok 11 ods. 8 nariadenia (ES) č. 1073/1999:

Výbor môže predkladať Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a Dvoru audítorov správy o výsledkoch vyšetrovaní úradu a o opatreniach prijatých na ich základe.

2.1. Pokyny pre zamestnancov o vyšetrovacích postupoch a ich plnenie

15. Vo februári 2012 vydal generálny riaditeľ úradu OLAF nové pokyny pre zamestnancov o vyšetrovacích postupoch (ďalej len „PZVP“), ktoré nahradili predchádzajúcu príručku úradu OLAF a zamerali sa na zjednodušenie a objasnenie vyšetrovacích postupov. DV víta zverejnenie PZVP na webovej stránke úradu OLAF, pretože to prispieva k transparentnosti. Prijatie týchto pokynov bolo spojené s kľúčovými zmenami organizačnej štruktúry úradu OLAF.

16. DV sa preto podujal preskúmať PZVP a vymenoval dvoch spravodajcov, ktorí sa stretli so zamestnancami úradu OLAF, predovšetkým s tými, ktorí boli zodpovední za vypracovanie PZVP. Spravodajcovia sa takisto viackrát pracovne stretli so sekretariátom DV. Pre veľké pracovné zaťaženie počas vykazovaného obdobia a nedostatočný počet pracovníkov svojho sekretariátu musel DV odložiť prijatie plánovaného stanoviska k PZVP.

17. DV konštatoval, že PZVP v mnohých ohľadoch predbehli reformu nariadenia (ES) č. 1073/1999, ktorú zákonodarca zatiaľ neprijal. Konkrétne poznámky k súladu týchto pokynov so znením budúceho nariadenia sa nachádzajú v prílohe III k tejto správe. DV sa rozhodol pred prijatím konečných záverov zohľadniť aj výsledky monitorovania jednotlivých prípadov, ktoré sa čiastočne alebo úplne vyšetrovali podľa PZVP.

18. DV analyzoval tieto prípady vzhľadom na pravidlá stanovené v predchádzajúcej príručke úradu OLAF aj v PZVP a posúdil zmeny, ktoré priniesli PZVP. Zistili sa významné zmeny okrem iného v postupe otvárania a uzatvárania prípadov, vo vykonávaní vyšetrovacích činností a predbežnej kontrole ich zákonnosti, ako aj v záverečnom posúdení kvality a právnom posúdení.

2.1.1. Otváranie a uzatváranie prípadov

19. DV venoval osobitnú pozornosť postupu uvedenému v PZVP týkajúcemu sa otvárania prípadov vyšetrovania a koordinácie. Posudzovanie procesu výberu dozorným výborom stále prebieha (10) a jeho výsledky budú prezentované v rámci nasledujúceho stanoviska. Okrem tejto nedoriešenej otázky DV zaznamenal zvýšenie počtu otvorených prípadov od 1. februára 2012 a zmenu praxe v súvislosti s právomocou otvárať a uzatvárať vyšetrovania.

20. Pokiaľ ide o prvý aspekt, DV konštatoval, že v rámci uplatňovania prechodných opatrení stanovených v článku 30 ods. 2 PZVP sa všetky informácie, ktoré sa netýkali poslancov, úradníkov a iných pracovníkov EÚ, zaregistrované v úrade OLAF pred 1. februárom 2012 a podliehajúce posudzovaniu, museli otvoriť ako prípady vyšetrovania alebo koordinácie (11). Generálny riaditeľ úradu OLAF následne rozhodnutím z 31. januára 2012 otvoril celkovo 423 prípadov (12). DV chce preskúmať, do akej miery je toto rozhodnutie v súlade s kritériami stanovenými judikatúrou Európskeho súdneho dvora, ktorý vyhlásil, že generálny riaditeľ úradu OLAF nemôže prijať rozhodnutie otvoriť vyšetrovanie, pokiaľ neexistuje „dostatočne závažné podozrenie“ v súvislosti s trestnými činmi podvodu, korupcie alebo inými nezákonnými činnosťami poškodzujúcimi finančné záujmy EÚ (13).

21. Pokiaľ ide o druhý aspekt, DV na základe preskúmaných prípadov konštatoval, že predchádzajúca prax generálneho riaditeľa úradu OLAF poveriť právomocou otvárať a uzatvárať vyšetrovania riaditeľa zodpovedného za operácie a vyšetrovania sa zmenila po nástupe nového generálneho riaditeľa do funkcie vo februári 2011 v dôsledku realizácie odporúčania európskeho ombudsmana (14). Táto zmena sa v súlade s odporúčaním stala súčasťou aktuálnych PZVP (15). Vzhľadom na to, že nezávislosť vyšetrovania úradu OLAF je vymedzená nariadením (ES) č. 1073/1999 vo vzťahu k jeho generálnemu riaditeľovi osobne, DV víta túto zmenu a oceňuje, že úrad OLAF tým vyhovel odporúčaniu európskeho ombudsmana.

2.1.2. Vykonávanie vyšetrovacích činností a predbežná kontrola ich zákonnosti

22. Keďže kontrola zákonnosti vyšetrovacích opatrení – zameraná na zaistenie zákonného získavania dôkazov pri plnom dodržiavaní základných práv a procesných záruk, ako aj procesných požiadaviek členských štátov – je kľúčovou funkciou úradu OLAF, DV sa domnieva, že systematická kontrola zákonnosti určitého počtu vyšetrovacích opatrení stanovená v nových PZVP je nepopierateľným krokom vpred z hľadiska posilňovania zodpovednosti úradu OLAF a legitímnosti jeho opatrení.

23. Táto kľúčová funkcia bola zverená novovytvorenej jednotke – jednotke pre výber a preskúmanie vyšetrovania –, ktorá okrem kontroly zákonnosti počas vyšetrovania radí generálnemu riaditeľovi úradu OLAF aj v súvislosti s možným otvorením prípadov vyšetrovania alebo koordinácie a vykonáva záverečné právne posúdenie prípadov pred ich uzavretím. Vzhľadom na rozhodujúcu úlohu, ktorú táto jednotka zohráva v celom životnom cykle prípadov, sa DV rozhodol monitorovať – v rámci svojej analýzy PZVP (16) – vykonávanie rôznych úloh, ktoré boli tejto jednotke zverené, a preskúmať, ako sú jej funkcie zladené s funkciami iných jednotiek.

24. Bez toho, aby bol dotknutý obsah budúceho stanoviska k PZVP, a s ohľadom na výročnú správu jednotky pre výber a preskúmanie vyšetrovania (17) DV preskúma tieto otázky: 1. kritériá otvárania a uzatvárania prípadov a komunikačné kanály s vyšetrovacími a podpornými jednotkami počas fázy posudzovania; 2. odborné schopnosti pracovníkov jednotky pre výber a preskúmanie vyšetrovania; 3. vnútorné ciele v priebehu trvania posudzovania a ich praktické uplatňovanie; 4. vykonávanie kontrol zákonnosti; 5. rozdelenie otvorených a uzavretých prípadov podľa odvetvia, typu sťažovateľov a krajiny; 6. vnútorné písomné usmernenia jednotky týkajúce sa základných práv a procesných záruk.

25. DV medzitým s potešením konštatuje určité zlepšenie v súvislosti s povoleniami, ktoré zamestnanci úradu OLAF vopred potrebujú od GR na to, aby mohli vykonať niektoré vyšetrovacie opatrenia. Zdá sa, že príslušné ustanovenia PZVP a súvisiace kontroly zákonnosti pred ich uplatnením (18) sú primeraným riešením niektorých nedostatkov, na ktoré DV upozornil v rámci skúmaných prípadov a ktoré sa vyskytovali pred prijatím PZVP (19).

26. DV sa však domnieva, že sú potrebné ďalšie zlepšenia. V rámci PZVP sa stanovil obmedzený zoznam vyšetrovacích činností, ktoré si vyžadujú predbežnú kontrolu zákonnosti (20). Na základe svojich skúseností z monitorovania DV konštatoval, že úrad OLAF získaval alebo sa pokúšal získavať dôkazy na základe iných opatrení, ktoré nie sú uvedené v PZVP, takže údajne nevyžadujú predbežnú kontrolu zákonnosti. DV preto odporučil generálnemu riaditeľovi úradu OLAF zaviesť dôkladné overovanie právneho základu pred prijatím akéhokoľvek opatrenia, ktoré by mohlo viesť k potenciálnemu porušeniu základných práv osôb zapojených do vyšetrovaní úradu OLAF.

2.1.3. Záverečné posúdenie kvality a právne posúdenie

27. Záverečné posúdenie kvality a právne posúdenie záverečnej správy a navrhovaných odporúčaní (21) sa uskutočňujú podľa štandardného formulára, ktorý obsahuje vopred definované položky, ktoré má skontrolovať jednotka pre výber a preskúmanie vyšetrovania. DV konštatoval, že posudzovanie sa uskutočňovalo na základe tohto obmedzeného zoznamu položiek a že posudzovatelia zrejme nekontrolovali iné aspekty, ktoré mohli byť dôležité, najmä v súvislosti s dodržiavaním procesných záruk a základných práv dotknutých osôb zo strany úradu OLAF.

28. DV sa domnieva, že použitý štandardný pracovný formulár by sa mohol vylepšiť tak, aby zahŕňal ďalšie aspekty (napr. súlad s vnútroštátnymi pravidlami, žiadosti o prístup k dokumentom alebo k spisu, právo neinkriminovať vlastnú osobu, požiadavku primeranej lehoty, nestrannosť, právo na súkromie). V máji 2012 DV predložil úradu OLAF prehľad na účely zhodnotenia dodržiavania základných práv a procesných záruk predtým, ako sa prípady postúpia vnútroštátnym súdnym orgánom.

2.2. Stanoviská a správy DV týkajúce sa jednotlivých prípadov

29. DV dôkladne preskúmal prípad postúpený v októbri 2012 vnútroštátnym súdnym orgánom, ktorý viedol k odstúpeniu člena Európskej komisie. DV bol informovaný o zámere úradu OLAF postúpiť prípad vnútroštátnym súdnym orgánom, ale nezískal prístup k prípadu v súlade so svojou žiadosťou v časovom rámci stanovenom v pracovných dojednaniach. DV preto nemohol vykonať preskúmanie dodržiavania základných práv a procesných záruk pred postúpením prípadu. Podľa rozsudku Všeobecného súdu možno skutočnosť, že úrad OLAF sa pred postúpením informácií vnútroštátnym súdnym orgánom neporadil s DV, považovať za porušenie článku 11 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1073/1999 (22).

30. DV v tomto prípade preskúmal uplatňovanie nových PZVP pri otvorení vyšetrovania (dodržanie zásady primeranosti), pri jeho vykonávaní (dodržiavanie zásad zákonnosti a nestrannosti), v súvislosti s dodržiavaním základných práv, procesných záruk a požiadaviek na ochranu osobných údajov a pri uzavretí vyšetrovania.

31. DV pri vykonávaní svojej analýzy odhalil viacero potenciálnych problémov a vydal odporúčania generálnemu riaditeľovi úradu OLAF v stanovisku č. 2/2012 prijatom 11. decembra 2012 (23). DV považoval za vhodné vypracovať aj správu v súlade s článkom 11 ods. 8 nariadenia (ES) č. 1073/1999 o odhalených možných systémových problémoch, ktorá obsahuje nevyhnutné odporúčania adresované inštitúciám EÚ (24). DV usúdil, že tieto inštitúcie sa musia dozvedieť o problémoch, ktoré DV zistil na procesnej úrovni, a o odporúčaniach pre generálneho riaditeľa úradu OLAF, ktoré môžu slúžiť ako nové námety na úvahu o tom, ako zlepšiť znenie nariadenia (ES) č. 1073/1999. Príslušná analýza je priložená k tejto správe ako príloha III.

32. Generálny riaditeľ úradu OLAF spochybnil právomoc DV vydávať formálne stanoviská týkajúce sa jednotlivých prípadov. DV s tým rozhodne nesúhlasí a zdôrazňuje, že skúmanie jednotlivých prípadov a formulovanie príslušných záverov je nevyhnutnou súčasťou monitorovacích úloh DV, pretože umožňuje rýchlo oznamovať výsledky jeho práce a upozorňovať na zistené potenciálne problémy. Umožňuje generálnemu riaditeľovi úradu OLAF pohotovo reagovať na riziká a podľa potreby prijať vhodné opatrenia na zlepšenie vyšetrovacej činnosti úradu OLAF. Počas vykazovaného obdobia DV informoval generálneho riaditeľa úradu OLAF o výsledkoch svojho monitorovania ďalšieho jednotlivého prípadu a vydal aj odporúčania, ktoré mu adresoval.

33. Keď navyše zistenia DV v konkrétnom prípade poukazujú na problémy na vyššej systémovej úrovni v súvislosti so spôsobom, akým úrad OLAF vykonáva svoje vyšetrovania, je jednoznačne v právomoci DV zaoberať sa týmito problémami. Článok 11 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1073/1999 nebráni DV vydávať stanoviská v súvislosti s jednotlivými prípadmi za predpokladu, že nezasahuje do prebiehajúcich vyšetrovaní. DV zdôrazňuje, že v čase vydania jeho stanoviska č. 2/2012 bolo už vyšetrovanie úradu OLAF uzavreté, takže odporúčania DV mali za cieľ zlepšiť budúce vyšetrovacie činnosti úradu OLAF, a nie zasahovať do vyšetrovacích opatrení, ktoré už úrad OLAF prijal v rámci tohto konkrétneho vyšetrovania.

3. Monitorovanie vyšetrovacej funkcie úradu OLAF – informácie o jednotlivých prípadoch, ktoré poslal generálny riaditeľ úradu OLAF

3.1. Informácie poskytnuté dozornému výboru

3.1.1. Vyšetrovania prebiehajúce dlhšie ako deväť mesiacov

Článok 11 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1073/1999:

Ak vyšetrovanie prebieha po dobu dlhšiu ako deväť mesiacov, riaditeľ informuje dozorný výbor o príčinách, pre ktoré ešte nebolo možné ukončiť vyšetrovanie, ako aj o očakávanom termíne jeho uzavretia.

34. DV prijal počas vykazovaného obdobia 188 deväťmesačných správ (25). Odvetvím s najvyšším počtom prípadov trvajúcich dlhšie ako deväť mesiacov je vonkajšia pomoc a predvstupové fondy (26), zatiaľ čo najnižší počet prípadov bol v odvetví tabaku a falšovaného tovaru (27) a v odvetví nových finančných nástrojov (28). V januári 2013 bolo postúpených 113 zo 188 deväťmesačných správ po tom, ako sa pri vnútornej kontrole postupov úradu OLAF odhalilo, že DV nedostal informácie o množstve prípadov trvajúcich dlhšie ako deväť mesiacov. Generálny riaditeľ úradu OLAF sa rozhodol prijať opatrenia na zlepšenie týchto postupov, napríklad odosielanie súhrnných mesačných informácií o týchto prípadoch dozornému výboru a zavedenie doplnkových bezpečnostných opatrení na predchádzanie nedodržiavaniu termínov na poskytnutie informácií vyšetrovacou jednotkou. DV oceňuje odhodlanie generálneho riaditeľa úradu OLAF zlepšovať úroveň včasného poskytovania informácií dozornému výboru.

35. Informácie uvedené v deväťmesačných správach (najmä prvky, ako sú opis prípadu, uskutočnené kroky v rámci vyšetrovania, finančný dosah, otázky premlčacích lehôt a navrhované budúce kroky v rámci vyšetrovania) sú rozhodujúce z hľadiska analýzy dozorného výboru týkajúcej sa trvania týchto prípadov. Dozornému výboru sa okrem toho zvykli pravidelne poskytovať cenné informácie v rámci posudzovania prvotných informácií na základe formálneho dojednania podpísaného 31. marca 2008 bývalým generálnym riaditeľom úradu OLAF. Tieto doplňujúce informácie (t. j. dôvody otvorenia vyšetrovania a pracovný plán vo všeobecnosti) umožňovali DV posúdiť, či boli vyšetrovania otvorené úplne nezávisle bez neprimeraného vonkajšieho tlaku a či sa uskutočnili efektívnym spôsobom.

36. Keď sa súčasný DV ujal funkcie, zaznamenal podstatnú zmenu metodiky v tejto oblasti, a to najmä od druhej polovice roku 2012, keď sa deväťmesačné správy doručovali nepravidelne a ich rozsah sa výrazne líšil. Od septembra 2012 úrad OLAF bez predchádzajúcej dohody s DV tieto postupy zásadne zmenil: podstatné množstvo informácií obsiahnutých v deväťmesačných správach bolo začiernené a faktické prvky poskytnuté DV boli často nedostatočné. Stanoviská jednotky pre výber a preskúmanie vyšetrovania, ktoré po prijatí PZVP nahradili posúdenie prvotných informácií, sa navyše DV neposkytovali. DV v dôsledku toho nemohol jasne porozumieť prípadom a nemohol správne posúdiť, či bolo trvanie prípadov odôvodnené.

37. Deväťmesačné správy niekedy nezodpovedali požiadavkám článku 11 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1073/1999 (29). DV konkrétne konštatoval, že často chýbali dôležité informácie, napríklad otázka premlčacích lehôt (30), a to aj v záverečných správach (31). DV mal teda veľké ťažkosti identifikovať prípady, ktoré nemôžu prebrať vnútroštátne súdne orgány z dôvodu premlčacej lehoty.

3.1.2. Odporúčania inštitúciám

Článok 11 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1073/1999:

Riaditeľ informuje výbor o prípadoch, keď dotknuté orgány, inštitúcie, úrady alebo agentúry nepostupovali na základe jeho odporúčaní.

38. DV počas vykazovaného obdobia nedostal žiadne informácie o prípadoch, keď dotknutá inštitúcia, orgán, agentúra alebo úrad nepostupovali na základe odporúčaní úradu OLAF. DV má obavy, že táto situácia nebola dôsledkom úplného plnenia odporúčaní úradu OLAF, ale skôr neexistencie potrebného systému podávania správ medzi úradom OLAF a príjemcami odporúčaní.

39. DV konštatoval, že po nadobudnutí účinnosti nových PZVP zaviedol úrad OLAF nový štandardný formulár na prípravu odporúčaní v súvislosti s opatreniami, ktoré majú prijať inštitúcie, orgány, úrady alebo agentúry EÚ zaoberajúce sa prípadmi úradu OLAF (32). DV oceňuje tieto zmeny a dúfa, že v budúcnosti umožnia úradu OLAF i DV riadne monitorovať výsledky odporúčaní úradu OLAF. DV víta aj záväzok úradu OLAF zlepšiť tento aspekt jeho činnosti, ako sa uvádza v jeho ročnom pláne riadenia.

3.1.3. Prípady vyžadujúce postúpenie informácií vnútroštátnym súdnym orgánom

Článok 11 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1073/1999:

Riaditeľ informuje výbor o prípadoch vyžadujúcich postúpenie informácií súdnym orgánom členského štátu.

40. Počet prípadov postúpených DV sa počas vykazovaného obdobia v porovnaní s predchádzajúcimi rokmi výrazne zvýšil (33) v dôsledku opatrení, ktoré úrad OLAF zaviedol na urýchlenie uzatvárania najmä dlhotrvajúcich prípadov. DV sa preto ocitol v paradoxnej situácii, keď musel monitorovať vyšší počet prípadov, ale zároveň úrad OLAF výrazne obmedzil jeho monitorovacie nástroje.

41. Od marca 2012 DV a jeho sekretariát stratili prístup k elektronickým spisom o uzavretých prípadoch úradu OLAF (v rámci systému CMS). Hoci DV chápe dôvody týkajúce sa ochrany údajov, ktoré uviedol generálny riaditeľ úradu OLAF (34), DV konštatoval, že postupy zavedené v súvislosti s postupovaním príslušných údajov nezaisťovali dostatočné a presné informácie, ako je vysvetlené ďalej. DV preto venoval množstvo času a úsilia diskusiám s generálnym riaditeľom úradu OLAF o zavedení životaschopných postupov v súvislosti s postupovaním potrebných informácií.

42. Od marca do septembra 2012 bolo plnenie prvého súboru pokynov rozposlaných vedúcim pracovníkom skôr chaotické a prax sa v jednotlivých vyšetrovacích jednotkách líšila (35). Zdá sa, že príčinou je najmä skutočnosť, že po reorganizácii úradu OLAF a prijatí PZVP od 1. februára 2012 sa úloha informovať DV o prípadoch vyžadujúcich postúpenie informácií vnútroštátnym súdnym orgánom decentralizovala z bývalej jednotky pre súdne poradenstvo na vyšetrovacie jednotky zodpovedné za jednotlivé prípady. DV predložil úradu OLAF (v máji 2012) prehľad na účely posudzovania dodržiavania základných práv a procesných záruk v týchto prípadoch, ktorý mal dozornému výboru uľahčiť analýzu týchto aspektov, ale úrad OLAF ho v plnej miere nezohľadnil.

43. Postúpené informácie boli vo väčšine prípadov nedostatočné, v dôsledku čoho musel DV žiadať o plný prístup k elektronickej verzii vyšetrovacích spisov úradu OLAF v systéme CMS. Niektoré tieto žiadosti boli buď odmietnuté (36), alebo sa riešili až s veľmi veľkým oneskorením. Po zopakovaní žiadostí dostal DV namiesto plného prístupu do systému CMS rozsiahle informácie o prípadoch, čo predstavovalo určité prechodné opatrenie. Hoci v niektorých prípadoch DV považoval tieto doplnkové informácie za dostatočné, v iných prípadoch musel zopakovať svoje žiadosti o prístup do systému CMS, pretože poskytnuté informácie boli stále nedostatočné alebo nepresné. Keďže monitorovanie DV je v plnej miere (pred získaním prístupu k vyšetrovacím spisom) založené na informáciách poskytnutých úradom OLAF, DV očakáva, že tieto informácie budú spoľahlivé a presné.

44. Po prijatí pracovných dojednaní medzi DV a úradom OLAF v septembri 2012 (37) sa uvedené pokyny zmenili (v decembri 2012). DV síce oceňuje určité zlepšenie v poskytovaní informácií DV úradom OLAF (38), konštatuje však, že v praxi mu postúpené informácie stále neumožňujú riadne vykonávať jeho monitorovaciu funkciu, a to z viacerých dôvodov: rozsah informácií sa drasticky znížil, takže je jednoznačne nedostatočný (39); tieto už aj tak veľmi obmedzené informácie posielané DV boli v niektorých prípadoch do veľkej miery začiernené, hoci neobsahovali osobné údaje a napriek tomu, že DV ich jednoznačne potreboval poznať (40); niekedy sa nové pokyny uplatňovali odlišným spôsobom dokonca i v rovnakej vyšetrovacej jednotke; pokyny týkajúce sa časového rámca postupovania informácií DV (41) neboli úplne uspokojujúce, pretože posúdenie mimoriadnych okolností, ktoré by mohli odôvodniť skrátenie stanovenej päťdňovej lehoty, sa necháva len na generálneho riaditeľa a nie je stanovený žiadny postup na konzultovanie DV v týchto prípadoch.

45. DV pripomína, že trojkrokový prístup, na ktorom sa dohodol s úradom OLAF v septembri 2012, bol predovšetkým zameraný na vytvorenie spravodlivej rovnováhy medzi požiadavkami na ochranu údajov v súlade s vyjadrením európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov (EDPS) v stanovisku z roku 2007 a potrebou DV dostávať primerané informácie, ktoré mu umožnia plniť jeho poslanie. DV však ľutuje, že úrad OLAF zašiel za hranice nutnosti chrániť osobné údaje, a to tým, že výrazne obmedzil informácie poskytované DV, ako aj tým, že tieto už obmedzené informácie podstatne a zbytočne redigoval. V dôsledku toho musel DV systematicky žiadať o prístup k úplnému vyšetrovaciemu spisu, hoci sa tomu niekedy dalo vyhnúť poskytnutím dostatočných informácií pri postupovaní prípadu vnútroštátnym súdnym orgánom.

46. DV zdôrazňuje, že dostatočné informácie o prípadoch, či už postúpené úradom OLAF na základe článku 11 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1073/1999, alebo vyžiadané DV, sú rozhodujúce pre riadne monitorovanie vyšetrovacej funkcie úradu OLAF. DV chce najmä zdôrazniť, že:

— nemôže identifikovať potenciálny tlak alebo pokusy o narušenie nezávislosti vyšetrovaní úradu OLAF (napríklad odmietnutie zo strany inštitúcií, orgánov, úradov alebo agentúr EÚ, prípadne členských štátov spolupracovať s úradom OLAF, odmietnutie alebo neodôvodnené oneskorenie poskytnutia pomoci alebo informácií úradu OLAF, vážne problémy v ich vzťahoch, nadmerné množstvo žiadostí alebo pokynov adresovaných úradu OLAF a jeho príslušné reakcie) bez prístupu k informáciám, ktoré by sa mohli nachádzať v dokumentoch úradu OLAF týkajúcich sa jednotlivých prípadov,

— nemôže monitorovať dodržiavanie základných práv a procesných záruk úradom OLAF len na základe informácií uvedených v stanoviskách jednotky 0.1, ktorá sa navyše nezaoberá všetkým otázkami uvedenými v prehľade na účely posudzovania, ktorý DV predložil úradu OLAF,

— nemôže monitorovať trvanie vyšetrovaní a ich riadne vykonávanie, keď nemá k dispozícii príslušné informácie o vykonávaných vyšetrovacích činnostiach a ich chronológii vrátane možných období nečinnosti, a nemôže identifikovať prípady, ktoré nemôžu prebrať vnútroštátne súdne orgány z dôvodu premlčacej lehoty, keď príslušné premlčacie lehoty nie sú uvedené,

— nemôže posudzovať výsledky vyšetrovaní úradu OLAF a opatrenia prijaté v tejto súvislosti bez toho, aby poznal závery vyšetrovaní a súvisiace odporúčania inštitúciám EÚ alebo príslušným orgánom členských štátov.

3.2. Zistenia DV

47. DV na základe monitorovania prípadov úradu OLAF a s ohľadom na PZVP vypracoval niekoľko záverov v súvislosti so systémovými aspektmi vykonávania vyšetrovaní úradom OLAF, ktoré si vyžadujú ďalšie zváženie a zlepšenia v znení zmeneného nariadenia (ES) č. 1073/1999. Tieto závery sa nachádzajú v prílohe III k tejto správe. Ďalej v texte sú zhrnuté ďalšie výsledky monitorovania DV, hlavne pokiaľ ide o prípady postúpené vnútroštátnym súdnym orgánom.

3.2.1. Nezávislosť vyšetrovaní

48. DV v prípadoch, ktoré mu boli postúpené, skúmal oblasti, v ktorých môže byť ohrozená nezávislosť vyšetrovaní úradu OLAF, predovšetkým spoluprácu a výmenu informácií s inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami a členskými štátmi vo vzťahu k vyšetrovacej funkcii úradu OLAF.

49. DV dokázal na základe preskúmania záverečných správ a dokumentov týkajúcich sa jednotlivých prípadov identifikovať aspekty spolupráce s inštitúciami a orgánmi EÚ, ktoré môžu potenciálne brániť nezávislému vykonávaniu vyšetrovaní úradu OLAF: prípady oneskorenia alebo zanedbania odpovede na žiadosti úradu OLAF o informácie; neochota informovať úrad OLAF o prípadoch možného podvodu; žiadosti zo strany príslušnej inštitúcie EÚ adresované generálnemu riaditeľovi úradu OLAF, aby vymenil zodpovedného vyšetrovateľa (zodpovedných vyšetrovateľov) ako podmienku umožnenia prístupu do priestorov inštitúcie alebo poskytnutia informácií alebo dokumentov úradu OLAF; žiadosti zo strany príslušnej inštitúcie EÚ adresované komisárovi spochybňujúce určité vyšetrovacie opatrenia a požiadavka, aby v súvislosti so zodpovedným vyšetrovateľom (zodpovednými vyšetrovateľmi) úradu OLAF prijal „nevyhnutné opatrenia“. DV oceňuje, že v druhom uvedenom prípade komisár v odpovedi uviedol, že nezávislosť úradu OLAF si vyžaduje, aby nezasahoval do prebiehajúcich vyšetrovaní, a postúpil vec generálnemu riaditeľovi úradu OLAF.

50. DV ďalej konštatoval, že úrad OLAF vo všeobecnosti pohotovo spolupracoval s orgánmi členských štátov, ktoré mu na požiadanie alebo z vlastnej iniciatívy poskytovali pomoc a informácie. DV však takisto konštatoval, že v niektorých prípadoch, keď došlo k výraznému časovému oneskoreniu (do deviatich mesiacov) medzi ukončením vyšetrovania a postúpením prípadu vnútroštátnym súdnym orgánom, bola príčinou neochota týchto orgánov prebrať tieto prípady. DV nabáda úrad OLAF, aby udržiaval blízke kontakty s príslušnými orgánmi členských štátov s cieľom zlepšiť ich vzájomnú spoluprácu. DV dúfa, že nadobudnutie účinnosti zmeneného nariadenia (ES) č. 1073/1999 prinesie v tejto oblasti významné zmeny.

3.2.2. Dodržiavanie základných práv a procesných záruk úradom OLAF

51. DV zaznamenal nedostatky v prípadoch, ktoré skúmal počas vykazovaného obdobia, zvyčajne v dôsledku prechodného charakteru roku 2012, v ktorom sa väčšina vyšetrovaní vykonávala čiastočne podľa pravidiel stanovených v predchádzajúcej príručke úradu OLAF a čiastočne podľa nových PZVP. Väčšina nedostatkov bola spôsobená nedostatočnými procesnými pravidlami stanovenými v predchádzajúcej príručke úradu OLAF alebo ich nesprávnym uplatňovaním (42).

52. Cieľom prijatia PZVP a vnútornej reorganizácie úradu OLAF bolo okrem iného posilnenie základných práv a procesných záruk a stanovenie ochrany totožnosti zdrojov ako priority. DV oceňuje tieto zlepšenia, ale konštatuje, že aj po prijatí PZVP naďalej pretrvávajú niektoré problémy, a to z rovnakých dôvodov (chýbajúce jasné pravidlá v PZVP alebo nedostatky v ich uplatňovaní) (43). DV zastáva názor, že tieto problémy si vyžadujú ďalšie objasnenie v znení nového nariadenia (ES) č. 1073/1999, a uvádza potrebné odporúčania v prílohe III k tejto správe.

53. DV takisto konštatoval, že v niektorých skúmaných prípadoch podali dotknuté osoby sťažnosti Európskemu súdnemu dvoru, európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov a európskemu ombudsmanovi v súvislosti s údajným nedodržiavaním základných práv a procesných záruk úradom OLAF. Podľa informácií DV Súdny dvor doteraz odmietal žiadosti o zrušenie rozhodnutí úradu OLAF ako neprijateľné a ombudsman nezistil žiadny prípad nesprávneho úradného postupu. Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov navyše zistil, že úrad OLAF vo všeobecnosti dodržiaval pravidlá ochrany údajov s výnimkou jedného prípadu, keď usúdil, že úrad OLAF porušil právo na ochranu osobných údajov, keď zbytočne odhalil totožnosť informátora jeho inštitúcii. V súvislosti s týmto rozhodnutím chce DV pripomenúť úradu OLAF jeho predchádzajúce odporúčania týkajúce sa ochrany informátorov, ako je to vyjadrené v stanovisku DV č. 5/2011.

54. V niektorých prípadoch úrad OLAF zaviedol na žiadosť dotknutých osôb postup vnútorného preskúmania. DV konštatoval, že toto vnútorné preskúmanie viedlo k záveru, že úrad OLAF konal v súlade so svojimi právomocami a dodržiaval základné práva a procesné záruky dotknutých osôb.

55. DV dostal aj sedem sťažností adresovaných priamo jemu. DV konštatoval, že väčšina z nich bola predložená aj uvedeným príslušným orgánom EÚ. DV ich vzal do úvahy len na informačné účely v rámci svojho monitorovania vyšetrovacej funkcie úradu OLAF. Na základe súčasného znenia nariadenia (ES) č. 1073/1999 DV sám seba nepovažuje za orgán, ktorý sa zaoberá sťažnosťami, ale v každom prípade má záujem o to, aby ho úrad OLAF informoval o týchto sťažnostiach, aby tak dokázal lepšie identifikovať potenciálne systémové problémy súvisiace s vykonávaním vyšetrovaní.

3.2.3. Trvanie prípadov

56. DV venoval osobitnú pozornosť trvaniu prípadov a najmä dôvodom dlhého trvania s cieľom identifikovať potenciálny tlak alebo pokusy narušiť nezávislosť vyšetrovaní úradu OLAF. DV preskúmal túto otázku v prípadoch, ktoré trvali viac ako deväť mesiacov, a v prípadoch, ktoré boli postúpené vnútroštátnym súdnym orgánom.

57. V mnohých z týchto prípadov mal DV veľké ťažkosti identifikovať dôvody ich dlhého trvania. Hoci v deväťmesačných správach sa väčšinou dali nájsť dôvody trvania obdobia posudzovania (44), neboli uvedené vo všetkých správach poslaných DV (45). Podobne aj dôvody trvania prípadov po ich otvorení sa bežne uvádzajú v deväťmesačných správach, ale len zriedkavo v záverečných správach. DV nemá žiadny iný nástroj v súvislosti so správami, ktorý by mu umožňoval posúdiť trvanie prípadov po predložení deväťmesačných správ, pokiaľ si nevyžiada prístup k úplným vyšetrovacím spisom. DV navyše konštatoval, že nie vždy sa dodržal dátum ukončenia vyšetrovania uvedený v deväťmesačných správach (46), ale úrad OLAF v tejto súvislosti neposkytol DV žiadne vysvetlenie. DV sa rozhodol monitorovať tento aspekt v nasledujúcom období.

58. Keď mal DV prístup k úplným vyšetrovacím spisom, dôkladne preskúmal chronológiu vykonaných vyšetrovacích krokov a identifikoval významné obdobia nečinnosti od niekoľkých mesiacov až po dva roky. Hoci DV v dôsledku nedostatku relevantných informácií nemal k dispozícii podrobný prehľad dôvodov vysvetľujúcich dlhé trvanie skúmaných prípadov, dokázal identifikovať niektoré dôvody vnútorného i vonkajšieho charakteru.

59. Spomedzi dôvodov súvisiacich s organizáciou vyšetrovacej práce úradu OLAF DV poukázal na nevhodné riadenie niektorých prípadov (chýbajúca kontrola zo strany riadiaceho tímu a neexistujúci vhodný systém upozorňovania na obdobia nečinnosti), výmeny pracovníkov pridelených k niektorým vyšetrovaniam (najmä po vnútornej reorganizácii úradu OLAF, keď množstvo vyšetrovateľov opustilo vyšetrovacie jednotky a ich vyšetrovacie portfóliá sa museli prerozdeliť), pracovné zaťaženie zodpovedných vyšetrovateľov a potrebu stanoviť prioritné úlohy. Na druhej strane hlavným faktorom, ktorý na úrad OLAF pôsobil zvonka a mal vplyv na trvanie prípadov, bola skutočnosť, že úrad OLAF musel čakať na odpovede príslušných zainteresovaných strán (inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr EÚ alebo členských štátov) na jeho žiadosti o informácie (47) alebo na výsledok vnútroštátnych súdnych konaní v členských štátoch (48).

60. DV si v prípadoch, ktoré skúmal počas vykazovaného obdobia, všimol aj niektoré opatrenia prijaté generálnym riaditeľom úradu OLAF na urýchlenie uzavretia značného množstva prípadov vyšetrovania alebo koordinácie. Generálny riaditeľ úradu OLAF napríklad stanovil presné a pomerne tesné termíny, v rámci ktorých museli vyšetrovatelia úradu OLAF dokončiť prípadové správy a navrhnúť uzavretie prípadov. V odvetviach s vysokým počtom prípadov, napríklad v odvetviach poľnohospodárstva a štrukturálnych fondov (49), navyše vymenoval osobitný vyšetrovací tím s príslušnými jazykovými a odvetvovými vedomosťami pozostávajúci z vyšetrovateľov, ako aj z pracovníkov z oblasti práva, politiky a spravodajských služieb, ktorý sa mal prioritne zaoberať týmito prípadmi s cieľom uzavrieť čo najviac prípadov do konca roka 2012. Takisto aj jednotka pre výber a preskúmanie vyšetrovania dostala pokyn prioritne sa zaoberať návrhmi na uzavretie, ktoré predložil osobitný vyšetrovací tím. DV pre veľké pracovné zaťaženie počas vykazovaného obdobia a nedostatok ľudských zdrojov na svojom sekretariáte mohol zaznamenať výsledky týchto opatrení len z hľadiska počtu (50).

3.3. Reforma nariadenia (ES) č. 1073/1999

61. PZVP v mnohých ohľadoch predznamenali obsah reformy nariadenia (ES) č. 1073/1999. Zosúladenie týchto pokynov s budúcim znením nariadenia spolu s ich odklonom od platného nariadenia vytvárali v oblasti vyšetrovania nezrovnalosti, ktoré mohli viesť k procesným chybám vo vyšetrovaniach uskutočnených počas vykazovaného obdobia. DV monitoroval niektoré vyšetrovania úradu OLAF vykonávané v súlade s PZVP a analyzoval znenie reformy nariadenia (ES) č. 1073/1999. Pripomienky, ktorými chce DV upozorniť na riziká neexistencie jasnejších procesných pravidiel v niektorých oblastiach, sú zhrnuté v prílohe III k tejto správe.

III. RIADENIE VYŠETROVACEJ FUNKCIE ÚRADU OLAF

Článok 11 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1073/1999:

Riaditeľ každoročne predloží dozornému výboru program činnosti úradu uvedený v článku 1 tohto nariadenia. Riaditeľ pravidelne informuje výbor o činnosti úradu, o jeho vyšetrovaniach, o ich výsledkoch a o postupoch uskutočnených na ich základe.

1. Priority vyšetrovaní úradu OLAF

62. Príloha ročného plánu riadenia úradu OLAF obsahuje súbor priorít vyšetrovacej politiky, ktoré úrad OLAF uplatňuje pri rozhodovaní o otvorení vyšetrovaní. Priority vyšetrovacej politiky sú vymedzené ako prioritné kritériá, ktoré úrad OLAF berie do úvahy pri rozhodovaní o otvorení vyšetrovaní po stanovení právomoci úradu OLAF a závažnosti podozrenia. Vymedzených je päť hlavných kritérií: primeranosť, efektívne využívanie vyšetrovacích zdrojov, subsidiarita/pridaná hodnota, osobitné politické ciele na rok 2012 a finančný vplyv. Na rok 2012 boli vymedzené rôzne prahy v závislosti od rôznych skúmaných oblastí (51).

63. Stanovenie týchto priorít by úradu OLAF umožnilo lepšie sústrediť svoje obmedzené zdroje, pričom ich zverejnenie zvyšuje transparentnosť práce úradu OLAF, čo DV oceňuje. DV mal v úmysle začať skúmanie procesu výberu informácií prichádzajúcich do úradu OLAF v súvislosti s prioritami vyšetrovania, politikou de minimis a ročným plánom riadenia s cieľom vyhodnotiť plánovanie a strategické smerovanie vyšetrovaní. Vzhľadom na potenciálne dôsledky zásady príležitosti v spojení so zásadou výlučnosti sa osobitná pozornosť mala venovať „zamietnutým prípadom“. Žiaľ, pre akútny nedostatok zamestnancov sekretariátu DV a problémy s prístupom k vyšetrovacím spisom musel DV odložiť toto preskúmanie na budúci rok.

64. Bez ohľadu na budúcu analýzu sa však DV predbežne zamyslel nad touto témou a skonštatoval, že finančný prah v odvetviach, ako sú clá alebo štrukturálne fondy, je veľmi vysoký (52). DV má obavy, že potenciálny podvod alebo protiprávne činnosti s pravdepodobne nižším, ale stále vysokým finančným vplyvom, sa napriek jednoznačným dôkazom nemusia brať do úvahy. DV sa preto domnieva, že úrad OLAF by mal posilniť spoluprácu s členskými štátmi tým, že im buď bude postupovať príslušné informácie, alebo im bude poskytovať pomoc v rámci prípadov koordinácie, keď sa rozhodne daný prípad neprebrať. Bude tak plniť svoju úlohu vyšetrovacej služby, ktorou je prispievať k efektívnosti a odrádzajúcemu účinku opatrení proti podvodom, korupcii a protiprávnym činnostiam poškodzujúcim finančné záujmy EÚ.

2. Administratívna organizácia, rozpočet a personálna politika vo vzťahu k vyšetrovacej funkcii úradu OLAF

Článok 6 ods. 2 rozhodnutia Komisie, ktorým sa zriaďuje úrad OLAF:

Po porade s dozorným výborom zašle riaditeľ generálnemu riaditeľovi pre rozpočet predbežný návrh rozpočtu, ktorý by mal byť zahrnutý do osobitnej kapitoly pre úrad v ročnom všeobecnom rozpočte.

2.1. Rozpočet

65. DV preskúmal predbežný návrh rozpočtu úradu OLAF na rok 2013 a predložil v tejto súvislosti stanovisko č. 1/2012, v ktorom podporil návrh úradu OLAF pod podmienkou, že sa zohľadnia odporúčania DV (53). DV konkrétne konštatoval, že napriek jednoznačným zákonným ustanoveniam, v ktorých sa uvádza, že úrad OLAF sa musí s DV poradiť o predbežnom návrhu rozpočtu pred jeho zaslaním generálnemu riaditeľovi EK pre rozpočet (54), generálny riaditeľ úradu OLAF doteraz postupoval rozpočet výboru až po „technických“ stretnutiach či dohodách s generálnym riaditeľom pre rozpočet. DV vyjadruje ľútosť nad tým, že za týchto okolností sa nemohli uskutočniť podstatné a zmysluplné konzultácie a že postúpenie predbežného návrhu rozpočtu sa stalo len formalitou. DV preto zdôraznil, že v súvislosti s nasledujúcim predbežným návrhom rozpočtu sa s ním musia viesť efektívne konzultácie formou skutočnej a podstatnej výmeny názorov medzi generálnym riaditeľom a výborom predtým, ako sa rozpočet v akejkoľvek forme zašle generálnemu riaditeľovi pre rozpočet.

2.2. Administratívna organizácia a personálna politika

66. DV sa aj naďalej podrobne zaujímal o personálnu politiku úradu OLAF, ktorá je rozhodujúca pre úspech vyšetrovaní, a zaznamenal zmeny vyplývajúce z vnútornej reorganizácie úradu OLAF od 1. februára 2012. Bez ohľadu na budúce posúdenie prínosov tejto reorganizácie DV ocenil stratégiu sústreďovania zdrojov na vyšetrovania, oddelenia vyšetrovacích štruktúr od politických štruktúr a zmeny zamerania na kľúčové vyšetrovacie činnosti. Tieto opatrenia považuje za krok smerom k zvyšovaniu efektívnosti vyšetrovacej činnosti úradu OLAF.

67. DV si všimol, že vnútorná reorganizácia úradu OLAF viedla k výrazným presunom zamestnancov a k zmenám v ich opise práce, či dokonca k úplne novému rozdeleniu úloh, a vo svojom stanovisku č. 1/2012 odporučil generálnemu riaditeľovi úradu OLAF vypracovať stratégiu v oblasti ľudských zdrojov na základe analýzy potrieb súčasných činností úradu OLAF. Zameral sa pritom na odbornú prípravu, rozvoj kariéry, plánovanie odovzdania úloh a primeranú rovnováhu medzi zamestnancami poskytujúcimi podporné služby a zamestnancami vykonávajúcimi hlavné vyšetrovacie úlohy (55). DV naliehavo vyzval generálneho riaditeľa úradu OLAF, aby prijal konečné rozhodnutie v otázke dočasných zamestnancov, a vydal aj odporúčania v súvislosti so zamestnancami svojho sekretariátu (počet zamestnancov, podmienky ich menovania, odmeňovanie a povyšovanie).

68. DV takisto podporil generálneho riaditeľa úradu OLAF v jeho žiadosti adresovanej inštitúciám EÚ, aby posilnili schopnosť úradu OLAF vykonávať vyšetrovania vyčlenením dostatočných ľudských zdrojov. V decembri 2012 napísali generálny riaditeľ úradu OLAF a predseda DV spoločný list predsedom Európskej komisie, Európskeho parlamentu a Rady Európskej únie, v ktorom upozornili na personálnu situáciu v úrade OLAF. Zdôraznili rozhodujúcu úlohu, ktorú úrad OLAF zohráva pri ochrane finančných záujmov EÚ, a to najmä v časoch úsporných opatrení, keď dochádza k čoraz častejším podvodom a protiprávnym činnostiam. Poukázali na to, že požiadavka, aby úrad OLAF znížil celkový počet svojich zamestnancov, zatiaľ čo sa výrazne zvýšil počet podozrení z podvodu hlásených úradu OLAF, ako aj počet vyšetrovaní otvorených úradom OLAF v roku 2012, bude nevyhnutne viesť k zníženiu kľúčovej vyšetrovacej kapacity úradu OLAF. DV vyjadruje ľútosť nad tým, že personálna situácia úradu OLAF sa po tejto žiadosti nezmenila.

IV. VZŤAHY S ÚRADOM OLAF, INŠTITÚCIAMI EÚ A ĎALŠÍMI ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI

1. Vzťahy s úradom OLAF

69. Okrem pravidelných stretnutí s generálnym riaditeľom úradu OLAF (56) sa DV pri niekoľkých príležitostiach (57) stretol aj s vedením a zamestnancami úradu OLAF. Vymieňali si názory na otázky, ako sú plán riadenia úradu OLAF, rozpočet úradu OLAF alebo výsledky monitorovania jednotlivých vyšetrovacích spisov výborom DV. Konkrétne 27. septembra 2012 sa na zasadnutí DV zúčastnil pán L. Kuhl, riaditeľ jednotky D1 úradu OLAF, a oboznámil DV so súčasnou situáciou v súvislosti s rokovaniami o Európskej prokuratúre. Pán Kuhl odpovedal na otázky DV, ktoré sa okrem iného týkali postavenia úradu OLAF a výboru DV v tomto orgáne. DV venuje tomuto projektu veľkú pozornosť a vyjadril želanie viac sa zapojiť do jeho prípravy.

2. Vzťahy s inštitúciami EÚ

70. DV má ako medziinštitucionálny orgán osobitný záujem na stabilnom vzťahu s inštitúciami EÚ, s členmi ktorých sa počas vykazovaného obdobia stretol pri viacerých príležitostiach.

71. Komisár zodpovedný za dane a colnú úniu, audit a boj proti podvodom, pán Algirdas Šemeta, sa 23. januára 2012 zúčastnil na zasadnutí DV, na ktorom poďakoval odchádzajúcim členom DV za kvalitnú prácu a privítal nový DV. Komisár Šemeta uviedol, že nový DV sa ujíma funkcie vo veľmi zaujímavej chvíli vzhľadom na reorganizáciu úradu OLAF od 1. februára 2012 a blížiacu sa reformu nariadenia (ES) č. 1073/1999. Komisár Šemeta zhrnul najvýznamnejšie zmeny, ku ktorým dôjde. Vyjadril nádej, že v budúcnosti sa zachová úzky kontakt medzi jeho kabinetom a DV. Okrem toho sa medzi ním a predsedom DV uskutočnili dve dvojstranné stretnutia.

72. DV sa stretol aj s Výborom Európskeho parlamentu pre kontrolu rozpočtu (ďalej len „výbor CONT“) a s niektorými jeho členmi. Diskutovali o otázkach súvisiacich s reformou nariadenia (ES) č. 1073/1999 a s analýzou jednotlivých prípadov úradu OLAF dozorným výborom. V novembri 2012 sa DV – z vlastnej iniciatívy – stretol s výborom CONT, aby vysvetlil problémy, s ktorými sa stretol pri plnení svojej úlohy pravidelného monitorovania vykonávania vyšetrovacej funkcie úradu OLAF.

73. V decembri 2012 predseda výboru CONT požiadal dozorný výbor, aby mu poskytol závery v súvislosti s prípadom úradu OLAF, ktorý viedol k odstúpeniu člena Európskej komisie. DV na túto žiadosť písomne odpovedal a traja jeho členovia sa zúčastnili aj neverejného zasadnutia výboru CONT. Pri oboch príležitostiach DV informoval výbor CONT, že v súvislosti s predmetom tohto konkrétneho prípadu prijal stanovisko, ktoré poslal generálnemu riaditeľovi úradu OLAF. Vzhľadom na zákonné povinnosti stanovené v článku 8 nariadenia (ES) č. 1073/1999 zachovať dôvernosť vyšetrovania však DV v tejto fáze nebol v pozícii predložiť toto stanovisko či svoje závery výboru CONT, pretože by tým odhalil prvky prípadu úradu OLAF, ktorý je predmetom súdneho konania v členskom štáte.

74. Počas vykazovaného obdobia sa DV stretol aj s Dr. Ingeborg Grässlovou, členkou výboru CONT a spravodajkyňou pre reformu nariadenia, ktorá sa zúčastnila na zasadnutí DV v apríli 2012. Pani Grässlová podporila DV a jeho prácu, pričom uviedla, že Európsky parlament považuje DV za významného partnera vo svojej spolupráci s úradom OLAF, takže venuje mimoriadnu pozornosť pracovným podmienkam DV, aby tak DV mohol riadne vykonávať svoje monitorovacie funkcie.

3. Vzťahy s ďalšími zainteresovanými stranami

75. V reakcii na pozvanie z britskej Snemovne lordov (58) poskytol DV 7. novembra 2012 dôkazy v rámci vyšetrovania snemovne v súvislosti s bojom proti podvodom poškodzujúcim finančné záujmy EÚ. DV prezentoval celkový opis svojich povinností, pričom zdôraznil, že jeho úlohou nie je len vykonávať dohľad nad vykonávaním vyšetrovacej funkcie úradu OLAF, a teda skúmať riadne vykonávanie vyšetrovaní, ale aj – a najmä – pomáhať generálnemu riaditeľovi úradu OLAF pri plnení jeho povinností. DV zdôraznil, že svoju úlohu plní prostredníctvom pravidelného monitorovania prípadov úradu OLAF, predkladania stanovísk generálnemu riaditeľovi úradu OLAF, vznášania námietok, kladenia otázok a vydávania odporúčaní úradu OLAF na dosiahnutie zlepšenia, ak to DV považuje za vhodné, ako aj prostredníctvom predkladania správ inštitúciám EÚ.

V. PRACOVNÉ METÓDY DOZORNÉHO VÝBORU

1. Zasadnutia a spravodajcovia

76. Od januára 2012 do januára 2013 sa v Bruseli uskutočnilo 11 plenárnych zasadnutí DV. Predseda, spravodajcovia a členovia sekretariátu sa takisto pravidelne stretávali, aby pracovali na konkrétnych problémoch, ako aj na príprave plenárnych zasadnutí a na úlohách vyplývajúcich z plenárnych zasadnutí.

77. Pre každý dôležitý skúmaný problém DV vymenoval spravodajcu. Platilo to najmä v prípade rozpočtu úradu OLAF, reformy nariadenia (ES) č. 1073/1999, analýzy pokynov generálneho riaditeľa úradu OLAF pre zamestnancov o vyšetrovacích postupoch, analýzy „zamietnutých prípadov“ vo všeobecnosti a konkrétnych prípadov postúpených vnútroštátnym súdnym orgánom. Spravodajca v spolupráci so sekretariátom DV pripravil návrh stanoviska alebo dokument, o ktorom sa potom diskutovalo na plenárnych zasadnutiach.

2. Sekretariát

78. Povinnosti sekretariátu DV sú stanovené v rokovacom poriadku DV (59), v ktorom sa uvádza, že sekretariát prispieva k efektívnemu vykonávaniu úloh zverených DV najmä v súvislosti s jeho monitorovacou funkciou. Sekretariát musí byť schopný pracovať nezávisle a pomáhať DV v jeho úlohách. Vzhľadom na to, že členovia DV sú na jednej strane odborníci pôsobiaci mimo inštitúcií EÚ, ktorí zastávajú vysoké funkcie vo svojich krajinách, a teda funkcie členov DV vykonávajú popri svojej pravidelnej práci vo svojich krajinách, a na druhej strane sa raz za mesiac zúčastňujú na plenárnych zasadnutiach, je mimoriadne dôležité, aby sa mohli spoľahnúť na silný a personálne dostatočne vybavený sekretariát. To by zaručilo skutočnú nezávislosť DV, ktorá je následne kľúčovým faktorom na zaistenie nezávislosti úradu OLAF.

79. DV preto vyjadruje dôrazný nesúhlas s tým, že generálny riaditeľ úradu OLAF na začiatku mandátu súčasných členov DV jednostranne zrušil 25 % pracovných miest na sekretariáte, vymenil dvoch zamestnancov a vymenoval nového vedúceho sekretariátu (ktorý je zároveň tajomníkom DV) bez predchádzajúceho oznámenia a súhlasu DV. Toto konanie bolo v rozpore s dovtedajšou praxou stanovenou DV a úradom OLAF so súhlasom Európskej komisie, podľa ktorej sa má menovanie zamestnancov sekretariátu DV uskutočňovať len so súhlasom DV, čo zaisťuje úplnú nezávislosť DV pri vykonávaní jeho povinností. Pokiaľ ide o menovanie vedúceho sekretariátu DV, tento postup je presne vymedzený v rokovacom poriadku DV (60). DV sa rozhodol prijať vymenovanie svojho nového vedúceho sekretariátu, nesúhlasil však so zmenou zavedenej praxe a žiadal, aby generálny riaditeľ úradu OLAF musel vždy vopred získať súhlas DV s akýmikoľvek zmenami na sekretariáte DV.

80. DV neustále upozorňoval generálneho riaditeľa úradu OLAF na potrebu prijatia ďalších zamestnancov na svojom sekretariáte. Na konci vykazovaného obdobia generálny riaditeľ úradu OLAF súhlasil s vytvorením ďalšieho pracovného miesta na sekretariáte DV, doteraz však k tomu nedošlo.

81. V pozičnom dokumente predloženom Európskemu parlamentu, Rade a Komisii 23. mája 2012 DV zdôraznil, že jeho nezávislá a efektívna práca si vyžaduje nezávislý a personálne dostatočne vybavený sekretariát, ktorý podlieha výlučne výboru (61).

(1) Článok 11 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 z 25. mája 1999 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), Ú. v. ES L 136, 31.5.1999, s. 1 – 7.

(2) Články 4 – 6 a odôvodnenie 5 rozhodnutia Komisie z 28. apríla 1999, ktorým sa zriaďuje Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF), 1999/352/ES, ESUO, Euratom, Ú. v. ES L 136, 31.5.1999, s. 20 – 22.

(3) Ú. v. EÚ L 308, 24.11.2011, s. 114.

(4) Pani Schembriová sa nezúčastňovala na práci DV od októbra 2012 a rezignovala v marci 2013, keď ju nahradil nový člen pán Tuomas Pöysti.

(5) CMS je elektronický systém správy spisov úradu OLAF, ktorý predstavuje jednotný zdroj všetkých informácií o spracovaní prípadov úradu OLAF. Systém CMS umožňuje vyšetrovateľom spravovať všetky informácie týkajúce sa ich vyšetrovacích spisov a je elektronickým registrom všetkých dokumentov súvisiacich s jednotlivými spismi. Každý spis obsahuje históriu prípadu od prvotnej informácie cez výber, vyšetrovanie a akékoľvek potrebné monitorovacie činnosti. V septembri 2008 dosiahli DV a úrad OLAF dohodu o vytvorení modulu CMS a dozorného výboru, ktorý mal DV uľahčovať vykonávanie povinností za súčasného dodržiavania záväzkov v oblasti ochrany osobných údajov. Táto dohoda sa čiastočne uplatňovala vo vzťahu k automatickému prístupu k uzavretým vyšetrovaniam do marca 2012.

(6) Pozri časť 3.1.3 tejto správy.

(7) V tejto súvislosti pozri rozsudok z 8. júla 2008, Franchet a Byk/Komisia, vec T-48/05.

(8) Pozri stanovisko DV č. 4/2011, bod 40.

(9) Stanovisko k oznámeniu predbežnej kontroly prijaté od úradníka pre ochranu údajov Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) týkajúce sa pravidelného monitorovania vykonávania vyšetrovacej funkcie, 19. júla 2007, vec 2007-73.

(10) Pozri bod 71 tejto správy.

(11) Článok 30 ods. 2 PZVP: „Od 1. februára 2012 sa musí všetkými posúdeniami informácií týkajúcimi sa poslancov, úradníkov alebo iných pracovníkov EÚ zaregistrovanými v úrade OLAF pred 1. februárom 2012 zaoberať príslušná vyšetrovacia jednotka v súlade s postupmi platnými v deň registrácie. Vyšetrovacia jednotka musí predkladať návrhy buď na otvorenie prípadu vyšetrovania alebo koordinácie, alebo na zamietnutie prípadu. Tieto návrhy musí predložiť jednotke pre výber a preskúmanie vyšetrovania, ktorá vydá stanovisko v súlade s novými postupmi.“

(12) 221 prípadov vyšetrovania a 202 prípadov koordinácie.

(13) Pozri rozsudky z 10. júla 2003, Komisia Európskych spoločenstiev/Európska investičná banka, vec C-15/00, bod 164, a Komisia Európskych spoločenstiev/Európska centrálna banka, vec C-11/00, bod 141.

(14) Pozri návrh odporúčania európskeho ombudsmana v rámci jeho vyšetrovania sťažnosti 856/2008/BEH proti Európskemu úradu pre boj proti podvodom z 9. decembra 2010. Ombudsman dospel k záveru, že úrad OLAF nepreukázal, že prax generálneho riaditeľa úradu OLAF poveriť právomocou otvárať a uzatvárať vyšetrovania riaditeľa zodpovedného za operácie a vyšetrovania je v súlade so zákonom, a odporučil úradu OLAF, aby tento postup prehodnotil.

(15) Pozri rozhodnutie európskeho ombudsmana v rámci jeho vyšetrovania sťažnosti 856/2008/BEH proti Európskemu úradu pre boj proti podvodom z 11. novembra 2011.

(16) Pozri bod 17 tejto správy.

(17) Pozri výročnú správu jednotky 0.1 úradu OLAF (jednotka pre výber a preskúmanie vyšetrovania) za rok 2012.

(18) Pozri článok 11 ods. 6 a článok 12 PZVP.

(19) Vyskytli sa napríklad prípady, keď sa rozhodnutia o vymenovaní pracovníkov alebo písomné povolenia vykonávať vyšetrovacie činnosti vydali až po vykonaní vyšetrovacích činnosti, prípadne úplne chýbali.

(20) Článok 12 ods. 1 PZVP: „V prípade, že vyšetrovacia jednotka plánuje uskutočniť vyšetrovaciu činnosť, ktorá si vyžaduje povolenie generálneho riaditeľa v súlade s článkom 11 ods. 6, alebo vyšetrovaciu úlohu v tretej krajine, vyšetrovacia jednotka musí predložiť žiadosť o rozhodnutie v súvislosti s navrhovanou vyšetrovacou činnosťou jednotke pre výber a preskúmanie vyšetrovania.“ V článku 11 ods. 6 sa uvádza, že „členovia vyšetrovacej jednotky vykonávajú nasledujúce vyšetrovacie činnosti po predložení písomného povolenia generálneho riaditeľa, ktoré obsahuje informácie o ich totožnosti, oprávnení a vyšetrovacej činnosti, ktorú sú oprávnení a poverení vykonávať: a) rozhovory s dotknutými osobami; b) kontroly priestorov; c) kontroly na mieste; d) súdne operácie; e) kontroly a inšpekcie podľa sektorových pravidiel.“

(21) Článok 21 PZVP.

(22) Pozri citovaný rozsudok Franchet a Byk/Komisia, body 163 až 170.

(23) Z dôvodu dôvernosti informácií nie je stanovisko č. 2/2012 priložené k tejto správe.

(24) Z dôvodu dôvernosti informácií nie je táto správa priložená k tejto správe.

(25) Medzitým bolo uzavretých 46 zo 188 vyšetrovaní trvajúcich dlhšie ako 9 mesiacov (25 % počas vykazovaného obdobia).

(26) 67 správ (35 % z celkového počtu deväťmesačných správ prijatých DV).

(27) 5 správ.

(28) 12 správ.

(29) V piatich prípadoch napríklad nebol uvedený očakávaný termín ukončenia vyšetrovania.

(30) V 89 zo 188 správ neboli žiadne informácie o aspektoch premlčacích lehôt.

(31) Do 1. februára 2012 boli tieto informácie vo všeobecnosti súčasťou záverečnej správy z prípadu alebo dokumentu zhrňujúceho hlavné aspekty prípadu, ktoré DV poskytovala bývalá jednotka pre súdne a právne poradenstvo.

(32) Tento formulár obsahuje samostatný odsek, ktorý im ukladá povinnosť nahlásiť úradu OLAF v uvedenom časovom rámci všetky opatrenia alebo rozhodnutia prijaté na základe odporúčaní.

(33) Z priemerného počtu 40 prípadov ročne na 83 prípadov počas vykazovaného obdobia.

(34) Pozri bod 13 tejto správy.

(35) Nie všetky požadované dokumenty boli postúpené DV: DV niekedy dostal len sprievodný list bez akýchkoľvek ďalších podporných dokumentov, kým inokedy dostal, naopak, kópiu úplného vyšetrovacieho spisu. Niektoré prípady sa postupovali vnútornou poštou a bez žiadosti o potvrdenie prijatia zo stany DV, ktoré je pre úrad OLAF dôkazom, že pred postúpením prípadu vnútroštátnym súdnym orgánom informoval DV. Často sa takisto stalo, že potvrdenie prijatia nebolo zaznamenané v systéme CMS.

(36) Pôvodne prístup nebol povolený v 18 prípadoch (jeden v marci 2012 a 17 v máji 2012) na základe toho, že buď odvolanie sa DV na nutnosť preskúmať postup úradu OLAF v súvislosti so základnými právami a procesnými zárukami, alebo motivácia len na základe článku 11 nariadenia (ES) č. 1073/1999 (napríklad kontrola možných narušení nezávislosti vyšetrovania úradu OLAF alebo dôvodov, pre ktoré nebolo možné uzavrieť vyšetrovanie) boli nedostatočné na odôvodnenie prístupu k vyšetrovaciemu spisu, ktorý obsahuje osobné údaje. Generálny riaditeľ úradu OLAF napokon po prijatí pracovných dojednaní v septembri 2012 súhlasil s umožnením prístupu k všetkým týmto prípadom.

(37) Pozri bod 13 tejto správy.

(38) Od septembra 2012 nebola žiadna žiadosť DV zamietnutá, pričom vo všeobecnosti sa žiadosti vybavovali v primeranom čase (1 až 14 dní – za mimoriadnych okolností).

(39) List posielaný vnútroštátnym súdnym orgánom pri postupovaní prípadu a odporúčania už nemajú byť súčasťou dokumentov postupovaných DV. Pokiaľ ide o obsah skrátenej a anonymizovanej verzie záverečnej správy, v pokynoch generálneho riaditeľa úradu OLAF sa uvádza, že táto správa by mala obsahovať „informačné polia obsahujúce podrobnosti o vyšetrovaní, finančnom a inom dosahu a súhrn prípadu“, ale majú sa úplne odstrániť časti obsahujúce informácie o vykonaných vyšetrovacích činnostiach a získaných dôkazoch alebo o vykonaných koordinačných činnostiach, sumy, ktoré sa majú vrátiť alebo ktorých neoprávnenému použitiu sa má zabrániť, právne posúdenie skutkovej podstaty vrátane opisu porušených právnych predpisov EÚ, možné dotknuté vnútroštátne právne predpisy, akékoľvek platné premlčacie lehoty, pripomienky dotknutých osôb a závery prípadu.

(40) Niektoré vyšetrovacie jednotky začiernili informácie, ako sú napríklad typ vyšetrovacej činnosti vykonanej úradom OLAF, generálne riaditeľstvo EK, ktorému bola predložená záverečná správa, alebo vnútroštátny orgán, s ktorým úrad OLAF spolupracoval, fáza vnútroštátneho konania alebo suma, ktorá sa má vrátiť.

(41) V nových pokynoch sa uvádza, že „dokumenty, ktoré sa majú postúpiť dozornému výboru, sa musia poskytnúť vo všeobecnosti 5 pracovných dní pred postúpením prípadu súdnym orgánom. Akékoľvek skrátenie päťdňového obdobia musí byť odôvodnené mimoriadnymi okolnosťami, napríklad naliehavosťou alebo citlivosťou vyšetrovanej záležitosti. Každý návrh na skrátenie päťdňového obdobia musí schváliť generálny riaditeľ.“

(42) Vyšetrovacie činnosti sa vykonávali bez písomného povolenia vyžadovaného článkom 6 nariadenia č. 1073/1999; odhalenie totožnosti informátora jeho inštitúcii úradom OLAF; zverejnenie dôverných informácií a osobných údajov o zamestnancovi orgánu EÚ a dotknutej osobe v rámci vyšetrovania úradu OLAF inej inštitúcii EÚ zo strany úradu OLAF, hoci nebolo preukázané, že je nevyhnutné, aby sa táto inštitúcia dozvedela totožnosť tejto osoby.

(43) Vyšetrovacie opatrenia prijaté úradom OLAF na základe nesprávneho právneho základu či dokonca bez jasného právneho základu a bez akejkoľvek predchádzajúcej právnej analýzy; neposkytnutie informácií dotknutým osobám o uzavretí vyšetrovania napriek odporúčaniu ombudsmana: „Základné právo na dobrú správu vecí verejných ustanovené v článku 41 Charty základných práv Európskej únie požaduje, aby osoba, ktorá je predmetom vyšetrovania, mohla v rozumnej miere a rozumnom čase očakávať poskytnutie informácií o výsledkoch tohto vyšetrovania po jeho uzavretí.“ [pozri rozhodnutie zo 16. februára 2012, ktorým sa uzatvára vyšetrovanie sťažnosti 3136/2008(IP)EI proti Európskemu úradu pre boj proti podvodom].

(44) Týka sa to prípadov otvorených podľa pravidiel predchádzajúcej príručky úradu OLAF.

(45) Ide napríklad o viacero prípadov z rokov 2008 a 2009, keď obdobie posudzovania trvalo 12 až 24 mesiacov, pričom deväťmesačné správy neobsahovali žiadne odôvodnenia.

(46) V 48 zo 188 prípadov, keď DV dostal deväťmesačné správy, sa uvádzalo, že očakávaný dátum ukončenia bol medzi marcom a decembrom 2012. Týchto 48 prípadov je ešte stále otvorených.

(47) V jednom z prípadov trvajúcich viac než deväť mesiacov, ktoré skúmal DV, bola napríklad dôvodom trinásťmesačného obdobia posudzovania počiatočných informácií skutočnosť, že úrad OLAF musel čakať na podrobnú dokumentáciu od dotknutého členského štátu.

(48) Napríklad v jednom prípade z roku 2008, ktorý skúmal DV, v dvoch členských štátoch stále prebiehajú súdne konania, takže v deväťmesačnej správe nebolo možné uviesť očakávaný dátum ukončenia prípadu úradom OLAF.

(49) Napríklad v týchto dvoch odvetviach sa od 1. februára 2012 až 302 zo 423 prípadov automaticky preklasifikovalo na prípady vyšetrovania alebo koordinácie, pričom 1. júna 2012 bolo 281 z nich ešte stále otvorených.

(50) Dve jednotky zodpovedné za odvetvia poľnohospodárstva a štrukturálnych fondov sa zaoberali 42 zo 75 prípadov, ktoré si vyžadovali postúpenie informácií vnútroštátnym súdnym orgánom a ktoré boli uzavreté a postúpené DV po 1. februári 2012.

(51) Pozri priority vyšetrovacej politiky na rok 2012.

(52) V odvetví ciel je pravdepodobný finančný vplyv viac ako 1 milión EUR, kým v odvetví štrukturálnych fondov je pravdepodobný finančný vplyv 500 000 EUR pre Európsky sociálny fond a Kohézny fond a 1 milión EUR pre EFRR (Európsky fond regionálneho rozvoja).

(53) Pozri stanovisko č. 1/2012 priložené k tejto správe.

(54) Článok 6 ods. 2 rozhodnutia č. 1999/352/ES, ESUO, Euratom.

(55) DV po prijatí ročného plánu riadenia úradu OLAF na rok 2013 skonštatoval, že niektoré ukazovatele týkajúce sa riadenia ľudských zdrojov sú v ňom už zahrnuté.

(56) 8 stretnutí: 23. januára 2012, 21. marca 2012, 27. júna 2012, 26. septembra 2012, 22. októbra 2012, 20. novembra 2012, 11. decembra 2012, 22. januára 2013.

(57) 4 stretnutia: 21. marca 2012, 26. septembra 2012, 20. novembra 2012 a 22. januára 2013.

(58) Podvýbor Snemovne lordov pre EÚ (podvýbor pre spravodlivosť, inštitúcie a ochranu spotrebiteľov) uverejnil 17. apríla 2013 svoju 12. správu o boji proti podvodom poškodzujúcim finančné záujmy EÚ (http://www.publications.parliament.uk).

(59) Pozri článok 11 rokovacieho poriadku DV.

(60) Pozri článok 11.

(61) Výbor konštatoval, že súčasné znenie nariadenia (ES) č. 1073/1999 by sa v tomto ohľade mohlo vylepšiť tak, aby obsahovalo doplnkové záruky, a preto navrhol, aby sa v zmenenom nariadení stanovilo, že i) celkové rozpočtové prostriedky pre dozorný výbor a jeho sekretariát budú uvedené samostatne v osobitnom rozpočtovom riadku pre úrad OLAF v časti všeobecného rozpočtu Únie týkajúcej sa Komisie a že ii) počet zamestnancov sekretariátu bude zodpovedať aspoň 2 % počtu zamestnancov úradu OLAF.

PRÍLOHA I KALENDÁR ZASADNUTÍ DOZORNÉHO VÝBORU 2012 Mesiac Dátum zasadnutia JANUÁR pondelok 23. 1. – utorok 24. 1. FEBRUÁR utorok 21. 2. – streda 22. 2. MAREC utorok 20. 3 – streda 21. 3. APRÍL utorok 24. 4. – streda 25. 4. MÁJ utorok 29. 5 – streda 30. 5. JÚN utorok 26. 6. – streda 27. 6. SEPTEMBER utorok 25. 9. – streda 26. 9. OKTÓBER utorok 23. 10. – streda 24. 10. NOVEMBER utorok 20. 11. – streda 21. 11. DECEMBER pondelok 10. 12. – utorok 11. 12.

2013 JANUÁR utorok 22. 1. – streda 23. 1.

PRÍLOHA II STANOVISKO č. 1/2012 Predbežný návrh rozpočtu úradu OLAF na rok 2013 V Bruseli 26. júna 2012 Na zasadnutiach 24. a 25. apríla, 5. a 6. júna a 26. júna 2012 dozorný výbor úradu OLAF preskúmal predbežný rozpočet úradu OLAF na rok 2013 a prijal toto stanovisko: V súlade s článkom 11 nariadenia (ES) č. 1073/1999 (1) je úlohou dozorného výboru (ďalej len „DV“) úradu OLAF posilňovať nezávislosť úradu OLAF pri vykonávaní jeho vyšetrovacej funkcie. Na tieto účely a na zaistenie efektívneho a účinného fungovania úradu OLAF sa v rozpočte Komisie vytvoril pre úrad OLAF osobitný rozpočtový riadok. DV preto s ohľadom na právomoci, ktoré mu zverila Komisia (2), preskúmal predbežný návrh rozpočtu (ďalej len „PNR“) úradu OLAF a vydáva toto stanovisko. I. Zdroje Vyčlenenie zdrojov na prioritné činnosti DV vo svojich predošlých stanoviskách k rozpočtu pravidelne odporúčal úradu OLAF vyčleniť viac zamestnancov na jeho hlavnú činnosť – vyšetrovania – prostredníctvom ich presunu z podporných jednotiek. DV takisto navrhol, aby sa vyjasnil rozdiel medzi vyšetrovacími a operačnými činnosťami úradu OLAF. DV preto berie na vedomie reorganizáciu úradu OLAF realizovanú k 1. februáru 2012, ktorá viedla k týmto zmenám: V roku 2011: Riaditeľstvo A (vyšetrovania a operácie): 84 (17 %) Riaditeľstvo B (vyšetrovania a operácie): 84 (17 %) Riaditeľstvo C (operačná podpora): 125 (25 %) Riaditeľstvo D (správa a všeobecné záležitosti): 181 (36 %) Generálny riaditeľ: 17 (%) DV: 8 (%) Zamestnanci spolu: 499 (100 %) Vyšetrovania spolu: 168 (34 %) Vyšetrovania spolu + operačná podpora: 293 (59 %) Od 1. februára 2012: Jednotka 0.1 (výber a preskúmanie vyšetrovaní): 25 (5 %) Riaditeľstvo A (vyšetrovania I): 95 (19 %) Riaditeľstvo B (vyšetrovania II): 100 (20 %) Riaditeľstvo C (podpora vyšetrovaní): 86 (17 %) Riaditeľstvo D (politika): 110 (22 %) Riaditeľstvo R (zdroje): 68 (13 %) Generálny riaditeľ: 13 DV: 6 (%) Zamestnanci spolu: 503 (100 %) Vyšetrovania spolu: 220 (44 %) Vyšetrovania spolu + podpora vyšetrovaní: 306 (61 %) Na posúdenie prínosov reorganizácie a ich vplyvu na efektívnosť úradu je ešte priskoro, ale stratégia sústreďovania zdrojov na vyšetrovania, oddelenia vyšetrovacích štruktúr od politických štruktúr a zmeny zamerania pozornosti na kľúčové vyšetrovacie činnosti by mohla byť krokom správnym smerom. Opatrenia v nadväznosti na vyšetrovania Podľa nedávnych štatistických údajov Európskeho dvora audítorov (3) viedlo k usvedčeniu vnútroštátnymi súdnymi orgánmi len 10 % vyšetrovaní úradu OLAF v roku 2008 a len 4 % vyšetrovaní v roku 2009. Aj keď sa zohľadní skutočnosť, že môžu existovať aj iné formy opatrení v nadväznosti na vyšetrovania, ktoré si vyžadujú výstupy od iných inštitúcií, a nie nevyhnutne od orgánov členských štátov, konečná účinnosť práce úradu sa musí dôkladne analyzovať ako rozhodujúci bod záujmu. Výbor preto vyjadruje obavy v súvislosti s tým, že reorganizácia úradu OLAF priniesla aj zrušenie špecializovanej jednotky zameranej na nadväzujúce opatrenia, pričom tieto úlohy sa presunuli na vyšetrovateľov. Tí vo všeobecnosti nebudú mať špeciálne vedomosti (právne, jazykové) a postavenie na to, aby mohli pomáhať vnútroštátnym orgánom pri nadväzujúcich súdnych opatreniach, a dokonca ani na ich efektívne monitorovanie. To môže viesť k narušeniu väzby medzi vyšetrovaniami úradu OLAF (ktoré sú v podstate prípravným opatrením) a skutočným trestom alebo nápravným opatrením pri súdnych, správnych alebo disciplinárnych konaniach. Správne vykonávanie nadväzujúcich opatrení zaisťuje dosiahnutie konečných cieľov vyšetrovaní. Bez nich síce môže úrad OLAF prácne vykonávať skvelú prácu, ale nebude to viesť k zodpovedajúcim výsledkom. Stratégia v oblasti ľudských zdrojov Reorganizácia úradu viedla k významným presunom zamestnancov a k zmenám v ich opise práce, či dokonca k úplne novému rozdeleniu úloh. Za týchto okolností DV opakuje pozíciu predchádzajúceho výboru, že rozhodujúce je vytvoriť vhodnú stratégiu v oblasti ľudských zdrojov postavenú na identifikovaných a skutočných potrebách organizácie a jej prioritách, ktorá bude udávať smer a maximalizovať využívanie existujúcich zdrojov. Kľúčovým prvkom tejto stratégie by mala byť nepretržitá odborná príprava v súvislosti s vnútornou mobilitou a celkovou reštrukturalizáciou. Táto stratégia by sa mala sústrediť na dosiahnutie optimálnej rovnováhy medzi administrátormi vykonávajúcimi hlavné vyšetrovacie úlohy a pomocníkmi, ktorí poskytujú podporné služby. Stratégia v oblasti ľudských zdrojov by sa mala zaoberať aj pracovnými vzťahmi s Generálnym riaditeľstvom pre ľudské zdroje a bezpečnosť, najímaním, špecializovanou odbornou prípravou, vnútornou mobilitou a rozvojom kariéry trvalých i dočasných zamestnancov, ako aj plánovaním odovzdania úloh. Dočasní zamestnanci Hoci sa už v tejto oblasti v priebehu rokov vyvinulo značné úsilie, DV musí zopakovať svoje predchádzajúce stanoviská, že problémom sú aj naďalej ťažkosti pri zavádzaní systému povyšovania (alebo zmeny zaradenia) dočasných zamestnancov. DV považuje za sklamanie, že doteraz sa nenašlo žiadne riešenie tohto problému, ktorý je prvkom všeobecnej problematiky motivácie zamestnancov úradu OLAF. Bolo by vhodné, keby dočasní zamestnanci dostali jasnú odpoveď v súvislosti s tým, či sa vôbec plánuje ich povýšenie, aby mohli urobiť príslušné rozhodnutia vo vzťahu k svojej kariére. Odporúčania: — Musia sa zaistiť účinné opatrenia v nadväznosti na vyšetrovania. — Mala by sa vypracovať stratégia v oblasti ľudských zdrojov na základe posúdenia potrieb súčasných činností úradu OLAF so zameraním na odbornú prípravu, rozvoj kariéry, plánovanie odovzdania úloh a primeranú rovnováhu medzi asistentmi poskytujúcimi podporné služby a administrátormi vykonávajúcimi hlavné vyšetrovacie úlohy. — Je potrebné s konečnou platnosťou vyriešiť otázku dočasných zamestnancov a oznámiť im výsledok. II. Rozpočtový postup V rozhodnutí Komisie, ktorým sa zriaďuje úrad OLAF, sa jasne uvádza, že úrad OLAF sa musí s dozorným výborom poradiť o predbežnom návrhu svojho rozpočtu (PNR) pred jeho zaslaním generálnemu riaditeľovi pre rozpočet (4). Doteraz generálny riaditeľ úradu OLAF postupoval PNR výboru až po „technických“ stretnutiach či dohodách s generálnym riaditeľom pre rozpočet. Za takýchto okolností sa nemohli uskutočniť podstatné a zmysluplné konzultácie s výborom a postúpenie PNR výboru sa stalo len formalitou. DV sa domnieva, že efektívne poskytovanie stanoviska k PNR je jednou z jeho hlavných úloh. Záver: — S dozorným výborom sa v súvislosti s nasledujúcim PNR musia viesť efektívne konzultácie formou skutočnej a podstatnej výmeny názorov medzi generálnym riaditeľom a výborom predtým, ako sa PNR v akejkoľvek forme zašle generálnemu riaditeľovi pre rozpočet. III. Sekretariát DV Rozpočtový riadok Ak má rozpočtový riadok pre DV obsahovať plnohodnotné a reprezentatívne informácie o celkových nákladoch na dohľad, jeho súčasťou by mali byť celkové náklady na operácie, teda výdavky všetkých členov DV i jeho sekretariátu, ktoré zahŕňajú ich mzdy, odbornú prípravu, cestovanie atď. Úrad OLAF má privilégium podľa potreby voľne presúvať svoje finančné prostriedky z jednej položky riadku do inej. Tým, že sa celkové náklady na funkciu dozorného výboru spoja do samostatného rozpočtového riadku, sa zaistí, že finančné prostriedky určené na použitie DV sa skutočne použijú na funkciu dohľadu. Zostávajúce nevyužité finančné prostriedky by sa však mohli prerozdeliť do iných kapitol v rámci rozpočtu úradu OLAF. Toto prerozdelenie by malo byť možné len po predbežnom oznámení dozornému výboru a s jeho súhlasom. Vedúci sekretariátu DV by mal byť subdelegovaný ako povoľujúci úradník, ktorý má na starosti rozdeľovanie celkových finančných prostriedkov pre operácie DV pod kontrolou výboru. Jeden rozpočtový riadok zahŕňajúci všetky výdavky by uľahčil riadenie rámca dohľadu a umožnil dosiahnuť úspory, pričom generálny riaditeľ by zároveň mohol so súhlasom DV presunúť akékoľvek nevyužité finančné prostriedky do iných rozpočtových riadkov úradu OLAF. Samostatný rozpočtový riadok prináša výhodu transparentnosti a odráža autonómiu DV. Zároveň bude tento samostatný rozpočtový riadok obsahovať informácie pre tri inštitúcie, ktoré menujú DV, o zdrojoch osobitne vyčlenených na túto funkciu dohľadu. Zamestnanci DV trvá na svojej pozícii, ktorú vyjadril vo svojich predchádzajúcich stanoviskách k rozpočtu úradu OLAF, v súvislosti s minimálnou požiadavkou ôsmich zamestnancov sekretariátu, čo zodpovedá súčasným potrebám DV. Predstavuje to približne 2 % zamestnancov úradu OLAF (5), čo DV považuje za minimálny počet potrebný na efektívne vykonávanie svojej monitorovacej funkcie. DV nesúhlasí s rozhodnutím generálneho riaditeľa zo septembra 2011, ktoré sa začalo uplatňovať 1. februára 2012 bez konzultácie so súčasným DV, znížiť počet zamestnancov sekretariátu DV o 25 %. DV sa ďalej domnieva, že menovanie vedúceho sekretariátu a ďalších zamestnancov jeho sekretariátu vrátane vnútorných presunov zamestnancov sa má s výborom podrobne konzultovať, ako je to uvedené v rokovacom poriadku DV (6). DV si uvedomuje, že personálne pravidlá Komisie a systém odmeňovania a povyšovania v súčasnosti neumožňujú členom DV priamo hodnotiť výkon zamestnancov sekretariátu. DV sa však domnieva, že hoci o odmeňovaní vedúceho sekretariátu a povyšovaní všetkých zamestnancov nakoniec rozhoduje generálny riaditeľ úradu OLAF, tieto jeho rozhodnutia by mali vychádzať zo stanovísk výboru, ktorému sekretariát priamo podlieha, ako je to uvedené v rokovacom poriadku DV (7). Tým sa zaistí trvalá nezávislosť sekretariátu pri jeho každodenných funkciách. Odporúčania: — Mal by sa vytvoriť samostatný rozpočtový riadok pre DV a sekretariát. — Sekretariátu by malo byť pridelených osem zamestnancov. — Menovanie zamestnancov sekretariátu DV by sa malo uskutočňovať len so súhlasom DV, čím sa zaistí úplná nezávislosť sekretariátu DV pri vykonávaní jeho povinností. — O odmeňovaní vedúceho sekretariátu a povyšovaní všetkých zamestnancov sekretariátu by mal rozhodovať generálny riaditeľ na základe stanoviska DV. IV. Záver DV podporuje návrh rozpočtu úradu OLAF na rok 2013 pod podmienkou zohľadnenia uvedených odporúčaní. Podľa článku 6 ods. 2 rozhodnutia Komisie z 28. apríla 1999 má úrad OLAF postúpiť toto stanovisko rozpočtovému orgánu. DV si navyše želá, aby ho úrad OLAF pravidelne informoval o opatreniach, ktoré prijme v súvislosti s realizáciou odporúčaní uvedených v tomto stanovisku. (1) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 z 25. mája 1999 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) (Ú. v. ES L 136, 31.5.1999, s. 1). (2) Článok 6 rozhodnutia č. 1999/352/ES, ESUO, Euratom z 28. apríla 1999, ktorým sa zriaďuje Európsky úrad pre boj proti podvodom (Ú. v. ES L 136, 31.5.1999, s. 20). (3) Pozri osobitnú správu Európskeho dvora audítorov č. 2/2011, príloha III, strana 40, tabuľka B. (4) V citovanom článku 6 ods. 2 rozhodnutia č. 1999/352/ES, ESUO, Euratom sa uvádza: „Po porade s dozorným výborom zašle riaditeľ generálnemu riaditeľovi pre rozpočet predbežný návrh rozpočtu, ktorý by mal byť zahrnutý do osobitnej kapitoly pre úrad v ročnom všeobecnom rozpočte.“ (5) Podľa správy úradu OLAF za rok 2011 má úrad 437 zamestnancov. (6) V článku 11 ods. 3 rokovacieho poriadku DV sa uvádza: „Vedúci sekretariátu má v každom prípade informovať dozorný výbor o kandidátoch na pracovnú pozíciu v sekretariáte. Po zverejnení žiadostí má výbor na plenárnom zasadnutí prediskutovať, či kandidáti spĺňajú pracovné potreby výboru, a následne predložiť návrh na ich vymenovanie generálnemu riaditeľovi úradu OLAF.“ (Ú. v. EÚ L 308, 24.11.2011, s. 114 – 120). (7) V článku 11 ods. 5 rokovacieho poriadku DV sa uvádza: „Dozorný výbor pravidelne hodnotí prácu vedúceho sekretariátu a zamestnancov sekretariátu.“