Oznámenie Komisie Rade a Európskemu Parlamentu o nástrojoch pre vonkajšiu pomoc v rámci budúcej finančnej perspektívy na roky 2007 - 2013 /* KOM/2004/0626 v konečnom znení */





Brusel, 29.9.2004 KOM(2004) 626 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU o nástrojoch pre vonkajšiu pomoc v rámci budúcej finančnej perspektívy na roky2007 - 2013 OZNÁMENIE KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU o nástrojoch pre vonkajšiu pomoc v rámci budúcej finančnej perspektívy na roky2007 - 2013 Oznámenie Komisie z februára 2004 (Budovanie našej spoločnej budúcnosti [KOM(2004) 101]) a zo 14. júla (Finančné perspektívy na roky 2007 až 2013 [KOM(2004) 487]) vytvorilo rámec pre novú a zjednodušenú politickú a administratívnu štruktúru na realizáciu programov Spoločenstva v oblasti pomoci a spolupráce. Namiesto existujúcej[1] palety geografických a tematických nástrojov, ktorá sa v priebehu času vytvorila spôsobom ad hoc, je teda navrhovaných šesť nástrojov, z ktorých tri sú určené na implementáciu jednotlivých politík a ďalšie tri na zabezpečenie nevyhnutného reagovania na jednotlivé potreby. Iba štyri z týchto šiestich nástrojov sú nové, dva z nich už existujú a nevyžadujú ďalšiu úpravu. Toto oznámenie teda ustanovuje štyri nové právne nástroje potrebné na uvedenie nového rámca a novej štruktúry do účinnosti. Tieto nové nástroje sú: 1) Nástroj na predvstupovú pomoc 2) Nástroj európskeho susedstva a partnerstva 3) Nástroj rozvojovej spolupráce a hospodárskej spolupráce 4) Nástroj stability. *** Rozšírenie zverilo Európskej únii ešte väčšie zodpovednosti v oblasti vonkajších činností, zodpovednosti orientované na tri hlavné ciele: poskytnúť stabilitu, bezpečnosť a prosperitu v jej susedstve („Európska únia a jej politika susedstva“); aktívne sa venovať podpore trvalo udržateľného rozvoja na medzinárodnej úrovni („Európska únia ako partner trvalo udržateľného rozvoja“); presadzovať globálne politické riadenie a zabezpečiť strategickú a civilnú bezpečnosť („Európska únia ako globálny hráč“)[2]. Aby boli plnené tieto zodpovednosti, oznámenie „Budovanie našej spoločnej budúcnosti - výzvy politiky a rozpočtové prostriedky rozšírenej únie 2007 - 2013) prijaté 10. februára 2004 vytýčilo ambiciózny cieľ silnejšieho hlasu pre Úniu podporovaný účinnejšími prostriedkami . Toto oznámenie je ďalším krokom, ktorým sa Komisia nechce opakovať, ale skôr demonštrovať pridanú hodnotu intervencie Európskej únie, ďalej podrobne vysvetliť svoj prístup k dosiahnutiu týchto politických cieľov a navrhnúť nástroje na ich podporu. Európska únia 25 - a onedlho 27 - členov, s viac ako 450 miliónmi obyvateľov a štvrtinou svetovej výroby a ako najväčší poskytovateľ pomoci a prvý obchodný partner 100 krajín, by mohla mať značný vplyv na politické a ekonomické voľby rozhodujúce o prosperite a stabilite v Európe a širšom svete, čo následne ovplyvní blahobyt a bezpečnosť Európanov. Tento potenciál je však čiastočne nerealizovaný. Existuje priepasť medzi ekonomickou váhou Európskej únie a jej politickým vplyvom. Cena oslabenej Európy v oblasti vonkajších vzťahov, či už politických, alebo finančných, je reálna. Vonkajší svet nepretržite a intenzívne testuje naše schopnosti konať alebo reagovať súdržnejším spôsobom. Bez toho, aby sme sa vracali k irackej alebo argentínskej kríze, každodenné príklady tejto ceny sú početné. Preto pri pohľade dopredu do rokov 2007 - 2013 musí EÚ myslieť ďaleko dopredu a vytýčiť smer namiesto reagovania na udalosti. Ak chce mať väčšie slovo na medzinárodnej scéne, musí hovoriť jedným hlasom a presadzovať reálnu spoločnú stratégiu . Mala by posilniť svoju schopnosť vykonávať globálne riadenie efektívnejšie, presadzovať trvalo udržateľný rozvoj a politickú stabilitu prostredníctvom svojej mnohostrannej a dvojstrannej politiky. Európska únia musí zlepšiť svoju schopnosť navrhovať základné vonkajšie politiky prekonaním delenia na piliere, ktoré podkopáva súdržnosť jej činnosti; musí tiež zabezpečiť, aby tieto politiky po ich prijatí boli podporené všetkými prostriedkami nástrojov Spoločenstva a národných nástrojov, podliehajúc ich príslušným rozhodovacím postupom. Občania dôrazne požadujú viac Európy na medzinárodnej scéne, aj keď politiky Spoločenstva nie sú v súčasnosti na čele. Podľa výsledkov prieskumov verejnej mienky veľká väčšina ľudí považuje európsku úroveň za najvhodnejšiu, pokiaľ ide o vonkajšie činnosti, ďaleko pred národnou úrovňou. Dve tretiny európskych občanov podporujú spoločnú zahraničnú politiku a tri štvrtiny podporujú spoločnú obrannú politiku. Očakávajú, že Európska únia bude presadzovať ich spoločné záujmy a hodnoty častejšie na medzinárodnej scéne a pritom zabezpečí cit pre smer v mnohostranných rokovaniach a cit pre vplyv v rozvíjaní globalizácie. Skúsenosti EÚ z integrácie ju vedú k tomu, aby tlačila na vytváranie mnohostranného inštitucionálneho rámca a na vypracovanie pravidiel namiesto jednostrannosti. Európska únia musí zabezpečiť aj zvýšenú súdržnosť svojich vnútorných volieb z hľadiska ich vplyvu na zvyšok sveta a zlepšiť dialóg s občianskou spoločnosťou, aby si zachovala orientáciu na záujmy všetkých zainteresovaných účastníkov. Vo svete charakterizovanom otvorenosťou a nestabilitou sú občania v čoraz väčšej miere vystavení aj rizikám, ako sú konflikty, živelné pohromy a pandémie. Európska únia bez vnútorných hraníc je zraniteľná následkami týchto kríz a hrozieb a musí vykonávať adekvátne vonkajšie činnosti a efektívne podporovať medzinárodné úsilie, ktoré má vplyv nielen na fyzickú bezpečnosť civilného obyvateľstva a ich možnosti rozvoja, ale aj na celkovú bezpečnosť a stabilitu. Ako je podrobne uvedené nižšie, súdržný prístup Európskej únie k oblasti vonkajších vzťahov zvýši jej vplyv oveľa viac, než by členské štáty mohli dosiahnuť samostatne alebo konajúc súbežne. POROVNATEĽNÁ VÝHODA VÝDAVKOV EURÓPSKEJ ÚNIE Zrejmá pridaná hodnota, ktorú Európska únia užíva, má základný význam pre dosiahnutie vyššie prezentovaných strategických cieľov. Táto pridaná hodnota môže byť ešte zvýšená. Keďže Spoločenstvo obmedzilo svoje intervencie už v ranom období na programy venované iba otázkam rozvoja, odvtedy uzatvorilo rozsiahle dohody o partnerstve a spolupráci s väčšinou krajín sveta a dnes sa vyrovnáva so zložitými situáciami. Vypracovala teda ambiciózne a mnohodoménové programy, ktoré jej umožňujú riešiť celú paletu problémov, s ktorými sú konfrontované tretie krajiny, od budovania inštitúcií až po vznik efektívneho súkromného sektoru. Výdavkové programy nie sú a nemôžu byť všeobsiahle. Pozostávajú z adekvátnej zmesi politík definovanej pre každú osobitnú partnerskú krajinu. Z dôvodov uvedených nižšie, každé euro vynaložené na úrovni EÚ má väčšiu finančnú silu, a teda väčší vplyv ako ekvivalentný výdavok na národnej úrovni. - Efektívnosť vonkajšej činnosti EÚ: Konanie na správnej úrovni Intervencia EÚ môže byť predovšetkým odôvodnená jednoducho, pretože je to najefektívnejší alebo dokonca jediný efektívny spôsob ako správne dosiahnuť náš cieľ. Pridaná hodnota vyplýva zo skutočnosti, že Spoločenstvo jednoducho predstavuje správnu úroveň pre činnosť . Samotná skutočnosť európskej integrácie znamená, že výhody plynúce jednému členskému štátu z jeho vonkajších operácií prinášajú prospech aj iným. Je však ťažké zahrnúť tieto „európske“ faktory do rozhodnutí prijímaných na národnej úrovni, čo ako dôsledok nemusí nakoniec splniť očakávania. To zrejme opodstatňuje intervenciu na úrovni Spoločenstva. Rozšírenie je jasným príkladom, keď je činnosť na úrovni Spoločenstva jedinou možnosťou voľby: Intervencia je zameraná na pomoc kandidátskym krajinám plniť prístupové kritériá a pripraviť sa na spravovanie fondov Európskej únie. Existuje zrejmá potreba vykonávať intervenciu na úrovni Európskej únie, aj keď to znamená apelovanie na skúsenosti členských štátov v tomto procese (napr. twinning). Podobne možno ciele politiky susedstva dosiahnuť len činnosťou na úrovni Európskej únie: bezpečnosť a migrácia sú ďalšie príklady optimalizácie opatrení, ak sa vykonávajú na úrovni EÚ. To isté sa dá povedať aj o normalizácii a zavedení noriem, ako aj o vonkajšej extrapolácii vnútorných politík Európskej únie (biodiverzita, globálne otepľovanie, riadenie spoločností...) | Pridaná hodnota výdavkov Spoločenstva vyplýva aj zo skutočnosti, že samotné Spoločenstvo ovláda prevádzkové páky súčasne pri konaní s tretími krajinami . Spoločenstvo môže preto zabezpečiť konzistentnosť a súčinnosť medzi hlavnými nástrojmi vonkajších vzťahov: politickým dialógom, obchodom, pomocou, hospodárskou spoluprácou, vonkajšou extrapoláciou vnútorných politík. Dvojstranné vzťahy členských štátov (napríklad v politickej oblasti) s konkrétnou treťou krajinou alebo dokonca s regiónom, môžu pokojne byť staršie a užšie. No celá paleta nástrojov spočíva len na úrovni EÚ. V dôsledku toho majú výdavky Spoločenstva, použité v kombinácii s inými dostupnými nástrojmi, väčší účinok ako národné alebo dokonca mnohostranné výdavky, ktoré sú limitované tým, že nie je možné plne využiť komplementarity medzi týmito výdavkami a inými politikami. Príklad: Porovnateľnú výhodu prístupu Európskej únie dobre ilustruje západný Balkán, kde Európska únia podporila urovnanie krízy a dnes presadzuje stabilizáciu regiónu (využitím zmesi politického dialógu, ad hoc obchodného režimu, extenzívnych finančných programov zahŕňajúcich spoluprácu v oblasti spravodlivosti a vnútorných záležitostí, opatrení demokratickej stabilizácie, ekonomickej reformy atď.) spôsobom, ktorý by sa pravdepodobne nedal realizovať spojenou činnosťou individuálneho členského štátu. | - Efektívnosť vonkajšej činnosti Európskej únie: Združovanie prostriedkov Pridaná hodnota intervencie Európskej únie priamo súvisí s vplyvom a viditeľnosťou odvodenou od ekonomickej váhy Spoločenstva , kritického finančného množstva a značných úspor zo zavedenia veľkosériovej výroby , ktoré môže generovať. Príklad: V oblasti vody Spoločenstvo dokázalo mobilizovať kritické množstvo finančných prostriedkov, ktoré môžu mať globálny dopad (podľa WSSD Spoločenstvo prispeje čiastkou 1 miliarda EUR k iniciatíve Voda pre život). Aj keby mohla byť v tejto oblasti rovnako dobre rozvinutá individuálna odbornosť členských štátov, objem pomoci a rôzne odbornosti, ktoré je EÚ schopná mobilizovať súčasne, prinášajú oveľa vyšší dopad pre každé euro vynaložené v tejto súvislosti. | - Katalytický účinok činnosti Európskej únie: Združovanie odbornosti Spoločenstvo sa angažuje v spolupráci s väčšinou krajín sveta. To umožňuje členským štátom prispievať efektívne, aj keď nepriamo, k činnostiam vo všetkých rozvojových krajinách a krajinách v procese transformácie. Jeho skúsenosti s regionálnou integráciou dávajú Spoločenstvu evidentnú výhodu pri stykoch s inými regionálnymi subjektami a presadzovaní regionálnych procesov. Napríklad, práve toto je prípad afrických regionálnych subjektov a Mercosuru. Pridaná hodnota Európskej únie pochádza aj z jej metód a zo zvýšenej koordinácie a súdržnosti, ktorú EÚ zabezpečuje, konajúc tak ako katalyzátor vo vzťahu k individuálnym snahám vynakladaným členskými štátmi. Príklad: Humanitárna pomoc Spoločenstva vytvorila pridanú hodnotu EÚ v tejto oblasti politiky väčšinou cez spoločné chápanie komplementarít a koordinácie, ktoré vedie k produktívnej deľbe práce medzi dvojstrannou pomocou členských štátov a pomocou Spoločenstva (vplyv benchmarku). Európska únia ako celok poskytuje ročne 50% globálnej humanitárnej pomoci, pričom len samotné ECHO predstavuje 25% tohto úhrnu: to umožňuje Európskej únii ovplyvňovať medzinárodnú humanitárnu odozvu tvárou v tvár iným hlavným darcom, ako sú Spojené štáty americké a organizácie ako OSN. | Pridaná hodnota Európskej únie vyplýva aj z jej metód, najmä z uvoľnenia pomoci, sektorovej a rozpočtovej podpory, presadzujúc tak vlastnícke práva krajiny, zefektívňujúc systémy štátneho rozpočtu, umožňujúc štátnym systémom plánovania nachádzať optimálnu vyváženosť medzi periodickými a kapitálovými nákladmi, zabezpečujúc koordináciu darcov v rámci národných priorít a národných kalendárov a usmerňujúc vlády k prístupom väčšmi orientovaným na výsledky. Komisia ako prvá zaviedla aj prístup k rozvoju skutočne založený na výsledkoch tým, že spojila objemy pomoci priamo s výsledkami krajín pri dosahovaní svojich národných cieľov v úsilí o zníženie biedy. - Rezervy pridanej hodnoty, ktoré sa majú ďalej využívať Pridanú hodnotu intervencie Európskej únie v porovnaní s tým, čo môžu členské štáty dosiahnuť samostatne alebo konajúc súbežne, netreba posudzovať z hľadiska toho, že dosiahla svoj úplný potenciál. Zlepšená súdržnosť vonkajších vzťahov Únie môže zvýšiť jej vplyv, ak bude úsilie venované vnútornej diskusii presmerované na vonkajšiu činnosť. Reforma strategického plánovania, vytvorenie programu EuropeAid a decentralizácia riadenia projektov už umožnili lepšie zameranie programov na miestne potreby a lepšiu koordináciu s inými darcami, ako aj urýchlenú programovanú implementáciu (v priemere skrátenú o jeden rok). Činnosť Európskej únie bola sústredená aj tam, kde má najväčšiu pridanú hodnotu: obchod a rozvoj, regionálna integrácia, makroekonomická podpora, infraštruktúra, riadenie a „ťažké partnerstvá“. Stále ešte zostávajú nevyužité rezervy pridanej hodnoty. Spočívajú v lepších operáciách krízového riadenia (ak je tradičná pomoc zablokovaná), zvýšenej súdržnosti vo vonkajších politikách EÚ a väčšej komplementarite medzi nimi a politikami členských štátov. Je čoraz evidentnejšie, že musí existovať konvergencia medzi vnútornými politickými cieľmi Európskej únie, ako je trvalo udržateľný rast alebo bezpečnosť a politickými cieľmi jej vonkajších vzťahov, ako je trvalo udržateľný rozvoj a presadzovanie ľudských práv a demokracie. POTREBA VÄČŠEJ EFEKTÍVNOSTI: ÚPLNÉ PREPRACOVANIE NÁSTROJOV VONKAJŠÍCH VZŤAHOV Ako už bolo poznamenané, návrhy, ktoré sú tu uvedené, ponúkajú podstatné zjednodušenie existujúcich nástrojov vonkajších vzťahov RELEX. Preto je v súčasnosti pomoc a spolupráca Spoločenstva uskutočňovaná prostredníctvom širokej palety regionálnych nástrojov, ako sú CARDS, TACIS MEDA atď., ako aj využitím mechanizmov vytvorených pre Európsky rozvojový fond (EDF) v dohode z Cotonou, ku ktorým je potrebné pridať značný počet tematických nástrojov (napríklad Európska iniciatíva pre demokraciu a ľudské práva). Ako príklad s tým súvisiacich zložitostí, spolupráca a pomoc v regióne južného Stredomoria, Blízkeho východu a Stredného východu musia byť v súčasnosti riadené pomocou jedenástich rozličných nariadení. Podobná situácia sa vzťahuje na región Tacis, ako aj na ázijské/latinskoamerické regióny. Predvstupová pomoc bola poskytovaná prostredníctvom troch individuálnych nástrojov, ktoré sa riadili samostatnými nariadeniami Rady a nariadením o koordinácii. Všetky tieto nariadenia sa vyznačujú značnými rozdielnosťami postupu vo výboroch a plánovania. Efektívne a koordinované riadenie programov Spoločenstva na základe takéhoto zmiešaného a zložitého súboru nástrojov sa stalo čoraz náročnejšou úlohou. - Nástroje opierajúce sa o politiku Ako sa predvída v oznámeniach z 10. februára a 14. júla, Komisia navrhuje výrazné zjednodušenie nástrojov opierajúcich sa o potrebu umožniť súdržnosť a zosúladenosť vonkajších činností a dosiahnuť lepšie výsledky využívania dostupných prostriedkov, pri dodržiavaní týchto zásad: - Zabezpečenie celkovej súdržnosti politiky : Adekvátna zmes politík a vyváženosť medzi potrebami krátkodobej odozvy a dlhodobých stratégií bude zabezpečená prostredníctvom strategických dokumentov krajiny (CSP) a regionálnych strategických dokumentov (RSP), ako aj prístupových a tematických stratégií. Podliehajúc pravidelným preskúmaniam a vyžadujúc adekvátnu zmes nových navrhovaných nástrojov, toto zabezpečí nevyhnutnú súdržnosť v prístupe. - Zjednodušenie štruktúry a postupov [3]: Rozpočtové línie a postupy (nástroje financovania a ich právne základy) budú racionalizované tak, aby sa stali efektívnejšími a účinnejšími, najmä pokiaľ ide o mimoriadne situácie a krízy, a citlivejšími k novým iniciatívam, ako je globálny fond boja proti HIV/AIDS, tuberkulóze a malárii, alebo iniciatíva Veľmi zadĺžené chudobné krajiny. - Alokácia prostriedkov orientovaná na výstup : Existuje široký konsenzus o nevyhnutnosti alokácie prostriedkov v súlade s očakávanou a hodnotenou výkonnosťou. Proces CSP-RSP podporený silnejšími analytickými schopnosťami, by mal konfrontovať pôvodné ciele a skutočné výsledky. - Lepší dialóg a koordinácia s inými darcami a inštitúciami : V prvom rade s inými inštitúciami Európskej únie, ale aj s členskými štátmi a s inštitúciami Bretton Woods. - Lepší dialóg s tretími krajinami : Všetky krajiny budú zahrnuté do novej a zjednodušenej sady cielených nástrojov, čo prinesie lepšie pochopenie a čitateľnosť. Aby sa ďalej zvýšila celková efektívnosť pomoci Európskej únie riadenej Komisiou, budú nové nástroje a uskutočnené finančné alokácie sprevádzané väčšou pozornosťou venovanou potrebám a kritériám výkonnosti. Zahrnutie predchádzajúcej pomoci Európskeho rozvojového fondu do rozpočtu umožní krížové obohatenie smerom k úrovni najlepšej praxe doterajších dvoch systémov. Komisia sa bude naďalej usilovať o to, aby ju nový rámec regulujúci plánovanie a poskytovanie pomoci postavil do zmocňujúceho postavenia. - Prechod iba k šiestim nástrojom, z ktorých štyri sú nové Rámec ustanovený v tomto oznámení podstatne zmenšuje predchádzajúce zložitosti a nekonzistentnosti a navrhuje tri nové hlavné nástroje pre tri preklenujúce politiky vonkajších vzťahov , menovite pre predvstupovú politiku, politiku Únie voči susedným krajinám a politiku Únie zameranú na podporu hospodárskej spolupráce a rozvoja s inými krajinami. Tieto tri hlavné nástroje sú ďalej doplnené tromi osobitnými nástrojmi, z ktorých jeden je nový a ktoré sa majú zaoberať osobitnými potrebami, a najmä zabezpečiť reagovanie na krízové situácie. Tri hlavné politiky a nástroje sú: Predvstupová politika Táto politika sa vzťahuje na kandidátske krajiny (Turecko a Chorvátsko) a na potenciálne kandidátske krajiny (západný Balkán) a opiera sa o prístupový a predvstupový rámec, a to o strategické dokumenty, pravidelné správy, európske a prístupové partnerstvo a rokovania. Nástroj pre predvstupový proces nahradí celú paletu existujúcich nástrojov (PHARE, ISPA, SAPARD, CARDS atď.) a bude zahŕňať vytváranie inštitúcií, regionálnu a cezhraničnú spoluprácu, regionálny rozvoj, rozvoj vidieka a rozvoj ľudských zdrojov a bude sa zaoberať potrebami pre flexibilný prístup s cieľom rýchlo prispôsobiť nové priority. Prijímajúce krajiny budú rozdelené do dvoch kategórií v závislosti od ich postavenia ako kandidátske krajiny alebo potenciálne kandidátske krajiny (ako uznala Rada). Potenciálne kandidátske krajiny budú naďalej dostávať pomoc po líniách, ktoré sú v súčasnosti obsiahnuté v nariadení CARDS: vytváranie inštitúcií a demokratizácia, hospodársky a sociálny rozvoj, regionálna a cezhraničná spolupráca a určitá harmonizácia s acquis communitaire, najmä ak je to v obojstrannom záujme EÚ a prijímajúcej krajiny. Kandidátske krajiny budú dostávať ten istý druh pomoci, okrem toho však budú dostávať pomoc zameranú na: - pomoc krajinám pri plnení politických, ekonomických a všetkých kritérií členstva, ktoré sa týkajú acquis (prístupové kritériá) a budovaní administratívnej a právnej kapacity na jeho uplatňovanie; - pomoc krajinám pri príprave na štrukturálne fondy, kohézne fondy a fondy rozvoja vidieka (fondy EÚ) po pristúpení, prostredníctvom prípravy potrebných štruktúr a systémov, ako aj prostredníctvom financovania projektov. V rámci týchto preklenovacích cieľov, s prihliadnutím na dejiny a súvislosti Balkánu, zvýšený dôraz sa kladie na stabilizáciu, regionálnu spoluprácu, opatrenia na vytváranie dôvery a hospodársky rozvoj. Skupina EIB bude plne podporovať tie isté ciele, vrátane spolufinancovania regionálnych programov a iných foriem spolufinancovania alebo špecifických mandátov. Nástroj európskeho susedstva a partnerstva Tento nástroj sa vzťahuje na krajiny, na ktoré je zameraná politika európskeho susedstva, t. j. na krajiny južného a východného Stredomoria (krajiny MEDA), západný NIS a krajiny južného Kaukazu. Tento nástroj podporí aj naše strategické partnerstvo s Ruskom. Nástroj európskeho susedstva a partnerstva (ENPI) má dva hlavné ciele, a to najmä: - presadzovať progresívnu hospodársku integráciu a hlbšiu politickú spoluprácu medzi EÚ a partnerskými krajinami - označiť špecifické príležitosti a výzvy súvisiace s geografickou blízkosťou, ktorá je bežná pre EÚ a jej susedov. ENPI bude prispievať k širšej politickej, ekonomickej, kultúrnej a bezpečnostnej spolupráci medzi EÚ a jej susedmi. Bude komplexný, nahradí MEDA a Tacis a ďalšie existujúce nástroje, ako je Európska iniciatíva pre demokraciu a ľudské práva (EIDHR). ENPI bude nástroj „založený na politike“, ktorý bude pôsobiť v rámci existujúcich dvojstranných dohôd medzi Spoločenstvom a susednými krajinami. Bude zameraný najmä na podporu implementácie Akčného plánu európskeho susedstva a partnerstva. Rozsah jeho pôsobnosti bude presahovať presadzovanie cieľov, ako je trvalo udržateľný rozvoj alebo boj s chudobou tak, aby zahŕňal napríklad výraznú podporu opatrení vedúcich k progresívnej účasti na vnútornom trhu Európskej únie. Aproximácia právnych predpisov, regulačná konvergencia a vytváranie inštitúcií budú podporené mechanizmami, ako je výmena skúseností, dlhodobé twinningové dohody s členskými štátmi alebo účasť na programoch a v agentúrach Spoločenstva. Osobitnou a inovatívnou črtou je komponent cezhraničnej spolupráce. ENPI bude financovať „spoločné programy“ spájajúce členské štáty a partnerské krajiny so spoločnými hranicami. Tento nástroj prinesie radikálne zjednodušenie postupov a značné zvýšenie efektívnosti. Bude využívať prístup „štrukturálnych fondov“ založený na viacročnom plánovaní, partnerstve a spolufinancovaní. Cezhraničná spolupráca na vonkajších hraniciach Európskej únie sa bude vykonávať s využitím spoločnej metodiky prostredníctvom buď IPA alebo ENPI, v závislosti od susediacej krajiny. Komponenty ENPI a IPA v cezhraničnej spolupráci pre operácie na vonkajších hraniciach Európskej únie budú spolufinancované Európskym fondom regionálneho rozvoja (ERDF). EIB zosilní svoju podporu pre vyššie zmienené ciele v oblastiach svojej kompetencie, a to najmä prostredníctvom ďalšej generácie svojich externých mandátov a zabezpečením optimálnej kombinácie svojich vlastných prostriedkov a rozpočtových fondov s využitím širokého spektra finančných nástrojov. Politika rozvojovej spolupráce a hospodárskej spolupráce s inými krajinami Táto politika zahŕňa najmä všetky krajiny, územia a regióny, ktoré neprichádzajú do úvahy na poskytovanie pomoci či už v rámci predvstupového nástroja alebo nástroja európskeho susedstva a partnerstva. Účelom politiky Spoločenstva v oblasti rozvojovej spolupráce a hospodárskej spolupráce je podporovať rozvojovú spoluprácu, hospodársku spoluprácu, finančnú spoluprácu, vedeckú a technickú spoluprácu a akékoľvek iné formy spolupráce s partnerskými krajinami a regiónmi, čo pomôže rozvojovým krajinám dosiahnuť miléniové rozvojové ciele a tak znížiť chudobu. Táto spolupráca je implementovaná v rámci zásad a cieľov vonkajšej činnosti EÚ a v súlade s článkami 179 a 181 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva. Nástroj rozvojovej spolupráce a hospodárskej spolupráce (DCECI) bude hlavným prostriedkom na podporu rozvojových krajín v ich úsilí o dosiahnutie týchto cieľov. Nástroj rozvojovej spolupráce a hospodárskej spolupráce je komplexný a zahŕňa spoluprácu tak s partnerskými krajinami, ako aj s partnerskými regiónmi a taktiež všetky horizontálne a tematické iniciatívy v prospech partnerských krajín, ktoré sú adekvátne na dosiahnutie cieľov uvedených v článkoch 177 až 181a Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva a na splnenie medzinárodných záväzkov Spoločenstva. Bude zahŕňať fond, ktorý bude nasledovať po deviatom Európskom rozvojovom fonde. Toto zahrnutie do rozpočtu umožní krížové obohatenie, a tak povedie k vyšším úrovniam najlepšej praxe obidvoch systémov. Tieto tri hlavné nástroje sú založené na politike, a v dôsledku toho majú osobitné geografické dopady a pokrytie. Sú doplnené tromi nástrojmi/programami, ktoré sú určené na reagovanie na mimoriadne krízy. Sú to: Nástroj stability Toto je nový nástroj, ktorý má zabezpečiť adekvátne reagovanie na nestabilitu a krízy a na dlhšie pretrvávajúce problémy s aspektom stability alebo bezpečnosti. Bude doplnkom predvstupového nástroja, nástroja európskeho susedstva a partnerstva a nástroja rozvojovej spolupráce a hospodárskej spolupráce, a bude poskytovať pomoc určenú na zavedenie nevyhnutných podmienok na implementáciu politík podporovaných nástrojmi IPA, ENPI a DCECI. Nástroj stability umožní Spoločenstvu najmä: - zabezpečiť efektívnu, okamžitú a integrovanú reakciu na situácie krízy a nestability v tretích krajinách v rámci jediného právneho nástroja, pokiaľ sa neobnoví normálna spolupráca v rámci jedného z hlavných nástrojov pre spoluprácu a pomoc. To sa bude opierať o pridanú hodnotu už preukázanú mechanizmom rýchleho reagovania a o mimoriadne opatrenia, ktoré sú už zabezpečené v celom rade existujúcich finančných nástrojov vonkajších vzťahov; - riešiť globálne a regionálne cezhraničné problémy s rozmerom bezpečnosti alebo stability vznikajúce v tretích krajinách, vrátane otázok, ako je jadrová bezpečnosť a nešírenie jadrových zbraní, ako aj boj proti nelegálnemu obchodovaniu, organizovanému zločinu a terorizmu a nepredvídaným väčším hrozbám pre zdravie ľudí; - zabezpečiť Spoločenstvu možnosť včas reagovať na budúce naliehavé politické výzvy, ktorým Únia čelí, presadzovaním opatrení nepredvídaných v rámci troch politických nástrojov dovtedy, kým nebudú môcť byť adekvátne integrované do politického rámca týchto nástrojov. Nástroj stability pôsobí výlučne v rámci prvého piliera. Jeho projekt však zohľadňuje potrebu efektívnej operatívnej koordinácie medzi činnosťami Spoločenstva a opatreniami prijatými v rámci spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky. Nástroj humanitárnej pomoci a makrofinančná pomoc Tieto dva nástroje zostanú nezmenené, s výnimkou toho, že všetka potravinová pomoc humanitárneho charakteru bude zahrnutá pod humanitárnu pomoc namiesto toho, aby bola riešená v rámci samostatného nariadenia. Pokiaľ ide o humanitárnu pomoc, táto je považovaná za už dostatočne dobre definovanú z hľadiska rozsahu a cieľov a vykonáva sa správne, pokiaľ ide o jej poskytovanie a efektívnosť. Okrem toho, od začiatku roku 1990 sa makrofinančná pomoc osvedčila ako účinný nástroj ekonomickej stabilizácie a hnacia sila štrukturálnych reforiem v prijímajúcich krajinách, takže nijaká zmena nie je potrebná. - Vonkajšie aspekty vnútorných politík Ako už bolo poznamenané vyššie, extrapolácia vnútorných politík mimo Únie poskytuje významnú pridanú hodnotu pre činnosť na úrovni Európskej únie. Okrem toho, pre efektívnu extrapoláciu týchto politík je veľmi dôležité zosúladiť potrebu súdržnosti politiky a tematického zviditeľnenia pre príslušné vnútorné politiky (najmä vzdelávanie; životné prostredie, imigrácia a azyl; clá a dane; a siete) s potrebou celkovej súdržnosti vonkajších vzťahov (definovaných v strategických dokumentoch krajiny alebo regiónov alebo v rámcových dokumentoch predvstupovej politiky). Majúc na mysli túto prvoradú potrebu, tri vyššie uvedené hlavné nástroje založené na politike budú pokrývať všetky oblasti politiky buď ako špecifickú tematickú záležitosť alebo v rámci kontextu adekvátnej zmesi politiky ustanovenej pre danú tretiu krajinu alebo región vypracovaním a prijatím strategických dokumentov a programov krajiny/regiónu alebo európskeho a prístupového partnerstva. V dôsledku toho neexistuje systematická potreba samostatných právnych nástrojov alebo nariadení na riešenie vonkajších aspektov vnútorných politík. Pripojené návrhy nariadení zabezpečujú splnenie tejto požiadavky. V rámci relevantných nástrojov a nariadení bolo teda primerane a v plnom rozsahu zabezpečené, aby vonkajšie aspekty vnútorných politík boli riadne pokryté. To umožňuje prijať opatrenia na podporu takých oblastí politiky, ako je životné prostredie, vzdelávanie, doprava, clá a dane, aby tieto oblasti boli pokryté štyrmi novými nástrojmi. V niektorých prípadoch bude dosiahnutie daných cieľov politiky vyžadovať, aby finančné prostriedky neboli plánované geograficky, keďže slúžia mnohostranným cieľom, napríklad aby Európska únia mohla presadiť svoj environmentálny cieľ v mnohostrannom kontexte nezávisle od priorít jednotlivých príjemcov. Komisia sa bude angažovať v dialógu s Radou a Parlamentom o tom, ako hodlá zabezpečiť, aby ciele týchto politík a nástroje boli konzistentné a súdržné s celkovým smerom a hlavnou myšlienkou politiky Únie a aby prekrytia a priepasti medzi tematickými a geografickými nástrojmi boli minimalizované. Ako bolo vysvetlené v predchádzajúcich oznámeniach, politika musí viesť nástroje tak, aby zabezpečili celkovú súdržnosť. Okrem toho, nový rámec umožní, aby procesy financovania boli efektívnejšie a účinnejšie zabezpečením väčšej flexibility a predvídateľnosti, a tak zníži oneskorenia medzi politickými rozhodnutiami a implementáciou. Vyzývame Radu a Parlament, aby prijali navrhované nariadenia pre nástroj európskeho susedstva a partnerstva a nástroj hospodárskej spolupráce a rozvoja uvedené nižšie v oddieloch 2 a 3. Vyzývame Radu, aby po porade s Európskym parlamentom, prijala predvstupový nástroj a nástroj stability uvedené nižšie v oddieloch 1 a 4. [1] Prerokúvanie všetkých otvorených legislatívnych návrhov bude pokračovať len, ak bude nevyhnutné prijať návrh, aby bolo povolené vykonať rozpočtové položky v rámci súčasnej finančnej perspektívy. Komisia postupom času stiahne tie návrhy, ktorých prijatie nie je nevyhnutné. [2] Tieto ciele sú podrobne opísané v oznámení z 10. februára. [3] V súčasnosti existuje 91 rozpočtových línií v oblasti politiky skupiny RELEX. K nim nepatria rozpočtové línie v inej politike čerpania prostriedkov zo súčasnej položky 4.