Návrh rozhodnutie Radyv súlade s článkom 122 ods. 2 Zmluvy o prijatí jednotnej meny Slovinskom od 1. januára 2007 /* KOM/2006/0225 v konečnom znení - CNS 2006/0077 */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 16.5.2006 KOM(2006) 225 v konečnom znení 2006/0077 (CNS) Návrh ROZHODNUTIE RADY v súlade s článkom 122 ods. 2 Zmluvy o prijatí jednotnej meny Slovinskom od 1. januára 2007 (predložená Komisiou) DÔVODOVÁ SPRÁVA Návrh Komisie na rozhodnutie Rady v súlade s článkom 122 ods. 2 Rada 3. mája 1998 rozhodla, že Belgicko, Nemecko, Španielsko, Francúzsko, Írsko, Taliansko, Luxembursko, Holandsko, Portugalsko, Rakúsko a Fínsko splnili potrebné podmienky na prijatie spoločnej meny 1. januára 1999. Dánsko a Spojené kráľovstvo využili články o možnosti neúčasti, a preto ich Rada hodnotila. Grécko a Švédsko hodnotila Rada ako členské štáty, pre ktoré platí výnimka. Rada 19. júna 2000 rozhodla, že Grécko spĺňa potrebné podmienky na prijatie eura 1. januára 2001. Česká republika, Estónsko, Cyprus, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Poľsko, Slovinsko a Slovensko pristúpili 1. mája 2004 k Európskej únii. V súlade s článkom 4 aktu o pristúpení sú tieto krajiny členskými štátmi s výnimkou. V článku 122 ods. 2 sú stanovené postupy na zrušenie výnimky. Tieto postupy sa majú otvárať aspoň raz za dva roky alebo na požiadanie členského štátu s výnimkou. V súlade s týmito postupmi Komisia a Európska centrálna banka musia v súlade s článkom 121 ods. 1 predložiť Rade správu o uskutočnenom pokroku pri plnení záväzkov členských štátov s výnimkou vzhľadom na uskutočňovanie hospodárskej a menovej únie. Vychádzajúc z vlastnej správy a zo správy ECB, Komisia môže predložiť Rade návrh na rozhodnutie Rady na zrušenie výnimky členských štátov, ktoré spĺňajú potrebné podmienky. Keďže posledné správy o plnení podmienok na prijatie jednotnej meny boli predložené v októbri 2004, členské štáty s výnimkou budú opäť preskúmané v roku 2006. Začiatkom roku 2006 sa Komisia a ECB dohodli, že v októbri 2006 vyhotovia rozsiahlu správu vyhodnocujúcu pokrok pri konvergencii pre všetky štáty s výnimkou. 2. marca Slovinsko predložilo žiadosť na skoršie vyhodnotenie konvergencie, aby malo dostatok času na konečné prípravy na zavedenia eura 1. januára 2007 v prípade, že by výnimka bola zrušená. Ako reakciu na túto žiadosť Komisia a ECB vypracovali konvergenčné správy o Slovinsku. Konvergenčnú správu Komisie o Slovinsku prijalo kolégium 16. mája 2006. ECB prijala svoju správu 15. mája. Správa obsahuje preskúmanie kompatibility vnútroštátnych predpisov jednotlivých členských štátov vrátane štatútu národnej centrálnej banky a článkov 108 a 109 zmluvy a štatútu ESCB. Správy takisto zahŕňajú preskúmanie dosiahnutia vysokého stupňa trvalo udržateľnej konvergencie zmienkou o plnení konvergenčných kritérií každým členským štátom a zohľadňuje sa niekoľko ďalších faktorov, ktoré sú uvedené v záverečnom pododseku článku 121 ods. 1. Vo svojej konvergenčnej správe Komisia dospela k záveru, že Slovinsko dosiahlo vysoký stupeň trvalo udržateľnej konvergencie. Na základe svojej správy a správy ECB Komisia prijala pripojený návrh na rozhodnutie Rady na zrušenie výnimky Slovinska s platnosťou od 1. januára 2007. 2006/0077 (CNS) Návrh ROZHODNUTIE RADY v súlade s článkom 122 ods. 2 Zmluvy o prijatí jednotnej meny Slovinskom od 1. januára 2007 RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 122 ods. 2, so zreteľom na návrh Komisie, so zreteľom na správu Komisie[1], so zreteľom na správu Európskej centrálnej banky[2], so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu, so zreteľom na rokovanie Rady, stretnutie v zložení hláv štátov alebo vlád, keďže: 1. Tretia etapa hospodárskej a menovej únie (EMÚ) začala 1. januára 1999. Rada, ktorá sa zišla 3. mája 1998 v zložení hláv štátov alebo vlád rozhodla, že Belgicko, Nemecko, Španielsko, Francúzsko, Írsko, Taliansko, Luxembursko, Holandsko, Rakúsko, Portugalsko a Fínsko splnili potrebné podmienky na prijatie spoločnej meny 1. januára 1999[3]. 2. Rada 19. júna 2000 rozhodla, že Grécko spĺňa potrebné podmienky na prijatie jednotnej meny 1. januára 2001[4]. 3. V súlade s odsekom 1 protokolu o určitých ustanoveniach vzťahujúcich sa na Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska pripojeného k zmluve, Spojené kráľovstvo Rade oznámilo, že nemá v úmysle 1. januára 1999 prejsť do tretej etapy hospodárskej a menovej únie. Toto oznámenie sa nezmenilo. V súlade s ods. 1 protokolu o určitých ustanoveniach vzťahujúcich sa na Dánsko pripojeného k zmluve a rozhodnutia, ktoré prijali v decembri 1992 hlavy štátov a vlád v Edinburgu, Dánsko oznámilo Rade, že sa nezúčastní tretej etapy hospodárskej a menovej únie. Dánsko nepožiadalo o začatie postupu uvedeného v článku 122 ods. 2 zmluvy. 4. Na základe rozhodnutia 1998/317/ES má Švédsko výnimku definovanú v článku 122 zmluvy. V súlade s článkom 4 aktu o pristúpení[5] Česká republika, Estónsko, Cyprus, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Poľsko, Slovinsko a Slovensko majú výnimku definovanú v článku 122 zmluvy. 5. Európska centrálna banka (ECB) bola založená 1. júla 1998. Európsky menový systém bol nahradený mechanizmom výmenných kurzov, na založení ktorého sa dohodlo 16. júna 1997 uznesením Európskej rady o zavedení mechanizmu výmenných kurzov v tretej etape hospodárskej a menovej únie[6]. Postupy mechanizmu výmenného kurzu v tretej etape hospodárskej a menovej únie (ERM II) boli stanovené v dohode z 1. septembra 1998 medzi ECB a národnými centrálnymi bankami mimo eurozóny, ktorou sa stanovujú prevádzkové postupy mechanizmu výmenných kurzov v tretej etape hospodárskej a menovej únie[7]. 6. V článku 122 ods. 2 zmluvy sa stanovujú postupy na zrušenie výnimky príslušných členských štátov. Podľa toho článku aspoň raz za dva roky alebo na žiadosť členského štátu s výnimkou Komisia a ECB predkladajú Rade správu v súlade s postupom stanoveným v článku 121 ods. 1 zmluvy. Slovinsko 2. marca 2006 predložilo formálnu žiadosť o vyhodnotenie konvergencie. 7. Vnútroštátne predpisy členských štátov vrátane štatútov národných centrálnych bánk sa musia prispôsobiť v súlade s cieľom zabezpečiť zlučiteľnosť s článkami 108 a 109 zmluvy a so štatútom ESCB. Správy Komisie a ECB poskytujú podrobné vyhodnotenie zlučiteľnosti právnych predpisov Slovinska s článkami 108 a 109 zmluvy a štatútu ESCB. 8. Podľa článku 1 protokolu o konvergenčných kritériách uvedenom v článku 121 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva kritérium cenovej stability uvedené v prvej zarážke článku 121 ods. 1 zmluvy znamená, že členský štát má trvalú stabilitu cien a počas posledného roka pred preskúmaním vykazuje priemernú mieru inflácie, ktorá nie je vyššia ako 1,5 percentuálneho bodu miery inflácie tých členských štátov (najviac troch), ktoré v oblasti stability cien dosiahli najlepšie výsledky. Na účely kritéria stability cien sa inflácia bude merať podľa harmonizovaných indexov spotrebiteľských cien (HISC) definovaných v nariadení Rady (ES) č. 2494/95[8]. S cieľom vyhodnotiť kritérium stability cien sa inflácia merala pomocou percentuálnej zmeny aritmetického priemeru 12 mesačných indexov vo vzťahu k aritmetickému priemeru 12 mesačných indexov za predchádzajúce obdobie. V období jedného roka vrátane marca 2006 boli Švédsko, Fínsko a Poľsko tri členské štáty s najlepšou stabilitou cien a s mierou inflácie 0,9 %, 1,0 % a 1,5 %. V správach Komisie a ECB sa zohľadňovala referenčná hodnota vypočítaná ako jednoduchý aritmetický priemer inflačných mier členských štátov s najlepšou stabilitou cien plus 1,5 percentuálneho bodu. Na tomto základe referenčná hodnota za jednoročné obdobie vrátane marca 2006 bola 2,6 %. 9. V súlade s článkom 2 protokolu o konvergenčných kritériách uvedenom v článku 121 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva kritérium stavu verejného rozpočtu uvedené v druhej zarážke článku 121 ods. 1 Zmluvy znamená, že v čase skúmania členský štát nepodlieha rozhodnutiu Rady podľa článku 104 ods. 6, že existuje nadmerný schodok. 10. V súlade s článkom 3 protokolu o konvergenčných kritériách uvedenom v článku 121 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva kritérium účasti na mechanizme výmenných kurzov Európskeho menového systému uvedené v tretej zarážke článku 121 ods. 1 zmluvy znamená, že členský štát dodržiava normálne fluktuačné rozpätie, ktoré je ustanovené mechanizmom výmenných kurzov (MVK) Európskeho menového systému bez závažných tlakov minimálne počas dvoch posledných rokov pred preskúmaním. Osobitne v tomto istom období členský štát z vlastného podnetu nedevalvoval bilaterálny stredný kurz svojej meny voči inej mene členského štátu. Od 1. januára 1999 ERM II poskytuje rámec na vyhodnocovanie plnenia kritéria výmenného kurzu. Pri vyhodnocovaní plnenia tohto kritéria vo svojich správach Komisia a ECB preskúmali dvojročné obdobie, ktoré sa končí v apríli 2006. 11. V súlade s článkom článku 4 protokolu o konvergenčných kritériách uvedenom v článku 121 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva konvergenčné kritérium úrokových sadzieb uvedené v štvrtej zarážke článku 121 ods. 1 zmluvy znamená, že priemerná dlhodobá nominálna úroková sadzba členského štátu sledovaná v období jedného roka nie je vyššia viac ako o dva percentuálne body v s maximálne tromi členskými štátmi, ktoré v oblasti stability cien dosiahli najlepšie výsledky. Na účely konvergenčných kritérií úrokových sadzieb boli použité porovnateľné úrokové sadzby dlhodobých štátnych dlhopisov s 10 ročnou platnosťou. S cieľom vyhodnotiť plnenie kritéria úrokovej sadzby sa v správach Komisie a ECB sa zohľadňovala referenčná hodnota vypočítaná ako jednoduchý aritmetický priemer nominálnych dlhodobých úrokových sadzieb plus dva percentuálne body troch členských štátov s najlepšou stabilitou cien. Na tomto základe referenčná hodnota za jednoročné obdobie vrátane marca 2006 bola 5,9 %. 12. V súlade s článkom 5 protokolu o konvergenčných kritériách uvedenom v článku 121 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva Komisia poskytne údaje, ktoré sa použili v súčasnom vyhodnotení plnenia konvergenčných kritérií. Komisia poskytla údaje na prípravu tohto návrhu. Komisia poskytla rozpočtové údaje po predložení správ členských štátov do 1. apríla 2006 v súlade s nariadením Rady (ES) č. 3605/93 z 22. novembra 1993 o uplatňovaní protokolu o postupe pri nadmernom schodku pripojenom k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva[9]. 13. Na základe správ, ktoré predložila Komisia a ECB o uskutočnenom pokroku pri plnení záväzkov vzhľadom na uskutočňovanie hospodárskej a menovej únie, Komisia dospela k záveru, že: V Slovinsku sú vnútroštátne právne predpisy vrátane štatútu národnej centrálnej banky zlučiteľné s článkami 108 a 109 zmluvy a štatútu ESCB. Pokiaľ ide o plnenie konvergenčných kritérií, ktoré má Slovinsko splniť uvedených v štyroch zarážkach článku 122 ods. 1 zmluvy: - priemerná miera inflácie v Slovinsku za rok končiaci v marci 2006 bola 2,3 %, čo je pod úrovňou referenčnej hodnoty a pravdepodobne sa v nasledujúcich mesiacoch nebude meniť; - Slovinsko nepodlieha rozhodnutiu Rady o existencii nadmerného schodku vo verejných financiách; - Slovinsko je od 28. júna 2004 členom ERM II; počas dvojročného obdobia, ktoré končí v apríli 2006 slovinský toliar (SIT) nepodliehal závažným tlakom a Slovinsko nedevalvovalo z vlastného podnetu bilaterálny stredný kurz SIT voči euru; - v roku končiacom v marci 2006 dlhodobá úroková sadzba na Slovinsku bola v priemere 3,8 %, čo je pod úrovňou referenčnej hodnoty. Vzhľadom na tieto kritériá dosiahlo Slovinsko vysoký stupeň trvalo udržateľnej konvergencie. Slovinsko spĺňa potrebné podmienky na prijatie jednotnej meny. 14. Rada konajúca na základe kvalifikovanej väčšiny na návrh Komisie musí rozhodnúť, ktoré členské štáty s výnimkou spĺňajú potrebné podmienky na prijatie jednotnej meny a zrušiť výnimky príslušných členských štátov, PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 Slovinsko týmto spĺňa potrebné podmienky na prijatie jednotnej meny. Výnimka v prospech Slovinska uvedená v článku 4 aktu o pristúpení sa zrušuje s platnosťou od 1. januára 2007. Článok 2 Toto rozhodnutie je určené členským štátom. Článok 3 Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie . V […] Za Radu predseda[pic][pic][pic] [1] KOM(2006) 224, prijatú 16. mája 2006. [2] Prijatú 15. mája 2006. [3] Rozhodnutie Rady 1998/317/ES z 3. mája 1998, (Ú. v. ES L 139, 11.5.1998, s. 30). [4] Rozhodnutie Rady 2000/427/ES z 19. júna 2000, (Ú. v. ES L 167, 7.7.2000, s. 19). [5] Ú. v. ES L 236, 23.9.2003, s. 33. [6] Ú. v. ES C 236, 2.8.1997, s. 5. [7] Ú. v. ES C 345, 13.11.1998, s. 6 zmenená a doplnená dohodou zo 14. septembra 2000 (Ú. v. ES C 362, 16.12.2000, s. 11). [8] Nariadenie Rady (ES) č. 2494/95 z 23. októbra 1995 o harmonizovaných indexoch spotrebiteľských cien (Ú. v. ES L 257, 27.10.1995, s. 1) zmenené a doplnené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. ES L 284, 31.10.2003, s. 1). [9] Ú. v. ES L 332, 31.12.1993, s. 7. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 2103/2005 (Ú. v. EÚ L 337, 22.12.2005, s. 1).