Naliehavosť tejto otázky vyplýva zo skutočnosti, že okrem EÚ nereguluje spotové výmenné kurzy takmer žiadna iná jurisdikcia. Spotové výmenné kurzy by teda vzhľadom na chýbajúcu reguláciu nemohli byť predmetom posudzovania rovnocennosti podľa nariadenia o referenčných hodnotách. Rovnako nemôžu byť uznané ani schválené na použitie v Únii podľa nariadenia o referenčných hodnotách, pretože oba tieto mechanizmy si vyžadujú určitú formu regulácie a dohľadu. Na záver možno uviesť, že spotové výmenné kurzy nie sú vhodnými kandidátmi na rozhodnutie o rovnocennosti, schválenie alebo uznanie do konca prechodného obdobia.

1.2.Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

So zreteľom na predpokladané ukončenie poskytovania sadzby LIBOR po konci roku 2021 budú subjekty pod dohľadom v Európskej únii čeliť právnej neistote v súvislosti so státisícmi finančných zmlúv. S cieľom predísť negatívnym dôsledkom pre úverovú kapacitu európskeho bankového sektora je potrebné včasné objasnenie dostupnosti zákonnej náhradnej sadzby, ktorú budú subjekty pod dohľadom používať vo všetkých zmluvách odkazujúcich na sadzbu LIBOR, ktoré sú splatné v období po konci roku 2021. Plánované zmeny nariadenia o referenčných hodnotách sú teda dôsledkom únie kapitálových trhov, ako aj novších iniciatív zameraných na podporu obnovy v nadväznosti na hospodárske dôsledky pandémie ochorenia COVID-19.

1.3.Súlad s ostatnými politikami Únie

2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

2.1.Právny základ

Právnym základom pre prijatie nariadenia o referenčných hodnotách je článok 114 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Rovnaký právny základ by sa mal vzťahovať aj na prijatie zmien zameraných na zvýšenie účinnosti tohto nariadenia poskytnutím právomocí v záujme zabezpečenia kontinuity zmlúv v kontexte ukončenia poskytovania referenčnej hodnoty so systémovým významom v rámci Únie a zúžením rozsahu určitých referenčných hodnôt.

Článkom 114 ZFEÚ sa Európskemu parlamentu a Rade udeľuje právomoc prijímať opatrenia na aproximáciu ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov, ktoré smerujú k vytváraniu a fungovaniu vnútorného trhu. Článok 114 ZFEÚ umožňuje EÚ prijímať nielen opatrenia na odstránenie súčasných prekážok výkonu základných slobôd, ale aj opatrenia na zabránenie vzniku takýchto prekážok, ak sú dostatočne konkrétne predvídateľné, vrátane prekážok, ktoré hospodárskym subjektom vrátane investorov sťažujú plné využívanie výhod vnútorného trhu. Z článku 114 ZFEÚ vyplýva, že EÚ má právo konať s cieľom 1. riešiť otázky kontinuity zmlúv, ktoré vznikajú v súvislosti s veľmi pravdepodobným ukončením poskytovania referenčnej hodnoty so systémovým významom v rámci Únie v blízkej budúcnosti, ako aj 2. zabezpečiť nepretržitú dostupnosť spotových výmenných kurzov na použitie v hedžingových nástrojoch vydaných v Európskej únii po skončení prechodného obdobia stanoveného v nariadení o referenčných hodnotách (december 2021).

Konkrétnejšie, nestanovenie mechanizmov na organizáciu riadneho ukončenia poskytovania referenčnej hodnoty so systémovým významom v rámci Únie v nariadení o referenčných hodnotách by pravdepodobne malo za následok heterogénne implementačné alebo legislatívne riešenia členských štátov. Spôsobilo by to zmätok medzi používateľmi referenčných hodnôt a konečnými investormi, čo by viedlo k narušeniu vnútorného trhu a zabránilo by im v plnej miere využívať výhody jednotného trhu. Preto sa použitie článku 114 ZFEÚ javí ako najvhodnejší právny základ na komplexné a jednotné riešenie týchto problémov a zabránenie fragmentácii.

Pokiaľ ide o nepretržitý prístup používateľov z EÚ k spotovým výmenným kurzom tretích krajín, cieľom tohto opatrenia je zabrániť poškodeniu konkurencieschopnosti niektorých zainteresovaných strán EÚ a účinnosti finančného systému pre hospodárstvo Únie, jej občanov a podniky, ku ktorému by došlo, ak by tieto kurzy naďalej podliehali nariadeniu o referenčných hodnotách. Cieľom tohto opatrenia je tiež vyhnúť sa prekážkam na jednotnom trhu, ktoré by mohlo spôsobiť narušenie cezhraničných výmen z dôvodu nemožnosti naďalej odkazovať na spotové výmenné kurzy tretích krajín. Článok 114 ZFEÚ je preto vhodným právnym základom na dosiahnutie tohto cieľa koordinovanej deregulácie.

Preto by zriadenie mechanizmu EÚ umožňujúceho riešenie zmlúv uzatvorených v minulosti a režimu výnimiek v záujme pokračovania v odkazovaní na spotové výmenné kurzy patrilo do právomoci EÚ podľa článku 114 ZFEÚ.