Týmto návrhom sa zabezpečuje súlad so súčasnými pravidlami v oblasti finančných služieb. Je to tak preto, lebo vzťah medzi týmito dvoma oblasťami je upravený zásadou, podľa ktorej platí, že ak je niektoré ustanovenie tejto smernice v rozpore s ustanovením iného aktu Únie, ktorým sa upravujú osobitné odvetvia, ustanovenie tohto iného aktu Únie má prednosť a uplatňuje sa na tieto osobitné odvetvia. Osobitná pozornosť sa venovala zabezpečeniu toho, aby sa jasne vymedzilo prekrývanie medzi právnymi predpismi týkajúcimi sa konkrétnych produktov a týmto návrhom, najmä pokiaľ ide o právo na predzmluvné informácie, právo na odstúpenie od zmluvy a primerané vysvetlenia.

Smernica 2002/65/EÚ a smernica 2011/83/EÚ sa vyznačujú viacerými podobnosťami. V oboch sa poskytujú spotrebiteľom základné práva spotrebiteľa, ako je právo na odstúpenie od zmluvy a právo na predzmluvné informácie. Obe upravujú zmluvy uzavreté na diaľku a obe sa uplatňujú horizontálne, teda slúžia ako všeobecná právna úprava. Z rozsahu uplatňovania smernice 2011/83/EÚ sú však v súčasnosti vylúčené všetky finančné služby. Účelom tohto návrhu je ukončiť celkové vylúčenie finančných služieb zo smernice 2011/83/EÚ rozšírením jej rozsahu pôsobnosti tak, aby zahŕňala zmluvy o finančných službách uzavreté na diaľku. To znamená, že niekoľko článkov súčasnej smernice 2011/83/EÚ sa bude uplatňovať na finančné služby predávané na diaľku. Do smernice 2011/83/EÚ sa zahrnie osobitná kapitola o zmluvách o finančných službách spotrebiteľom uzavretých na diaľku. Týmto spôsobom sa návrhom zabezpečuje súlad s existujúcimi ustanoveniami politiky v oblasti ochrany spotrebiteľa aj finančných služieb.

–spravodlivosťou na internete: zmluvy o finančných službách sa čoraz častejšie uzatvárajú pomocou elektronických prostriedkov. S cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa sa preto v návrhu stanovujú osobitné pravidlá na ochranu spotrebiteľov pri uzatváraní zmlúv o finančných službách pomocou elektronických prostriedkov. V prvom rade sa v ňom stanovujú pravidlá týkajúce sa primeraných vysvetlení uskutočňovaných na diaľku, a to aj prostredníctvom online nástrojov (napr. automatizované poradenstvo alebo chatovacie polia). Týmito pravidlami sa zavádzajú požiadavky na informácie, ktoré má obchodník poskytnúť spotrebiteľovi, a možnosť pre spotrebiteľa požiadať o ľudský zásah. Spotrebiteľ by tak mal vždy mať možnosť komunikovať s osobou zastupujúcou obchodníka. Cieľom návrhu je takisto zabezpečiť, aby obchodníci neprofitovali zo spotrebiteľskej predpojatosti. V tejto súvislosti sa im zakazuje vytvárať svoje online rozhrania takým spôsobom, ktorý môže narušiť alebo oslabiť schopnosť spotrebiteľov uskutočniť slobodné, autonómne a informované rozhodnutie či voľbu,

Smernica bola predmetom hodnotenia v rámci Programu regulačnej vhodnosti a efektívnosti (REFIT) a Komisia jeho výsledky predložila v pracovnom dokumente útvarov Komisie. Hlavné výsledky hodnotenia možno zhrnúť do dvoch všeobecných záverov. Prvým z nich je, že po začatí uplatňovania smernice boli prijaté viaceré legislatívne akty EÚ týkajúce sa konkrétnych produktov (ako je napr. smernica o spotrebiteľských úveroch či smernica o hypotekárnych úveroch) a horizontálne právne predpisy EÚ (ako je napr. všeobecné nariadenie o ochrane údajov), ktoré sa týkajú aspektov spotrebiteľských práv vzťahujúcich sa na finančné služby, na ktoré sa smernica tiež vzťahuje. V dôsledku týchto nedávno prijatých právnych predpisov sa následne relevantnosť a pridaná hodnota smernice znížili. Druhým záverom však je, ako sa zdôraznilo v hodnotení, že smernica je vo viacerých oblastiach stále relevantná (napr. v prípade určitých nákladných investícií, ako sú diamanty, sa naďalej uplatňujú ustanovenia týkajúce sa práva na predzmluvné informácie). V hodnotení sa zdôraznilo, že funkcia záchrannej siete zabezpečuje, aby spotrebitelia mali určitú úroveň ochrany v prípade zmlúv uzavretých na diaľku, a to aj v prípade finančných produktov, na ktoré sa doteraz nevzťahovali žiadne právne predpisy EÚ (napr. smernica sa uplatňuje v prípade neexistencie pravidiel EÚ týkajúcich sa kryptoaktív). V hodnotení sa takisto poukázalo na to, že viaceré trendy, ako je rastúca digitalizácia služieb, ovplyvnili účinnosť smernice pri dosahovaní jej hlavných cieľov, ktorými sú zabezpečovanie vysokej úrovne ochrany spotrebiteľa a podpora cezhraničného uzatvárania zmlúv o finančných službách predávaných na diaľku.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Smernica 2002/65/ES sa zruší a do smernice 2011/83/EÚ sa vložia viaceré ustanovenia týkajúce sa zmlúv o finančných službách spotrebiteľom uzavretých na diaľku. Členským štátom to umožní zmeniť platné právne predpisy v rozsahu potrebnom na zabezpečenie súladu.

Navrhované pravidlá by viedli k určitým nákladom pre dodávateľov, ale neprekračovali by rámec toho, čo by sa považovalo za prijateľné v kontexte ambiciózneho a nadčasového prístupu, ktorý by viedol k vyšším prínosom pre spotrebiteľov, dodávateľov a širšiu spoločnosť.

V súlade so zásadou proporcionality sa tento návrh obmedzuje výlučne na to, čo je nevyhnutné na dosiahnutie jeho cieľov.

Ochrana spotrebiteľa patrí do spoločnej právomoci EÚ a jej členských štátov. Ako sa uvádza v článku 169 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), EÚ musí pomáhať chrániť hospodárske záujmy spotrebiteľov a podporovať ich právo na informácie a osvetu na ochranu ich záujmov. Právnym základom návrhu je článok 114 ZFEÚ. Ten je v súlade s článkom 169 ods. 2 písm. a) ZFEÚ právnym základom na prijatie opatrení, ktorými sa prispieva k dosahovaniu cieľov stanovených v článku 169 ZFEÚ v súvislosti so zavŕšením tvorby jednotného trhu.

Uprednostňovanou možnosťou na základe získaných údajov a výsledku príslušného systému bodovania je možnosť 3a, a to zrušenie smernice 2002/65/ES, modernizácia a následné vloženie stále relevantných článkov (právo na predzmluvné informácie a právo na odstúpenie od zmluvy) do smernice 2011/83/EÚ, rozšírenie uplatňovania určitých pravidiel smernice 2011/83/EÚ na zmluvy o finančných službách spotrebiteľom uzavreté na diaľku (napr. pravidlá týkajúce sa doplnkových platieb a pravidlá týkajúce sa presadzovania a sankcií) a zavedenie cielených nových ustanovení na zabezpečenie spravodlivosti na internete, keď spotrebitelia uzatvárajú zmluvy o finančných službách. V rámci tejto možnosti sa zistené problémy a ciele riešia najúčinnejším, najefektívnejším a najprimeranejším spôsobom. Okrem toho sa ňou zabezpečuje vysoká úroveň súdržnosti.

Dospelo sa k záveru, že členské štáty uplatňovali záchrannú sieť za rôznych okolností a v rôznych oblastiach finančných služieb, ako je oblasť investícií do drahých vín a diamantov; v tomto prípade boli ustanovenia smernice o predzmluvných informáciách označené ako rozhodné právo. Iné prípady sa týkajú určitých darčekových poukazov, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti druhej smernice o platobných službách, alebo už spomínaného prípadu uzatvárania zmluvných vzťahov s klientmi prostredníctvom elektronických prostriedkov počas pandémie COVID-19. Aj v súdnych veciach sa zaznamenali prípady významu záchrannej siete, pričom vnútroštátny súd uplatnil určité ustanovenia smernice (pravidlá týkajúce sa predzmluvných informácií) na kryptomeny.

V rámci tohto druhého kroku sa zanalyzovala aj funkcia bezpečnej siete smernice. Záchranná sieť znamená, že pravidlá podľa smernice sa uplatňujú vždy, keď i) sa na trhu objaví nový produkt, pre ktorý ešte neexistujú právne predpisy EÚ (napr. virtuálne meny sú produktom finančnej služby, ktorý ešte nie je predmetom právnych predpisov na úrovni EÚ); ii) v právnych predpisoch týkajúcich sa konkrétneho produktu sa nestanovuje právo (-a) stanovené smernicou (napr. v príslušných právnych predpisoch týkajúcich sa poistenia nie je stanovené právo spotrebiteľa odstúpiť od zmluvy v rámci stanovenej lehoty); iii) v právnych predpisoch týkajúcich sa konkrétneho produktu sa stanovujú výnimky a produkt nepatrí do rozsahu uplatňovania (napr. na spotrebiteľské úvery do 200 EUR sa nevzťahuje smernica 2008/48/ES – smernica o spotrebiteľských úveroch).

V posúdení vplyvu sa zhromaždili informácie o súlade smernice s inými prekrývajúcimi sa právnymi predpismi EÚ a analyzovali sa. Na tento účel sa uskutočnilo mapovanie právnych predpisov EÚ týkajúcich sa konkrétnych produktov s cieľom zistiť, či všetky relevantné časti smernice nahradili novšie právne predpisy EÚ. V rámci iniciatívy sa skúmalo, či by sa smernica mohla bezpečne zrušiť bez toho, aby sa vytvorili právne medzery a znížila úroveň ochrany spotrebiteľa, a zároveň sa zabezpečila podpora jednotného trhu s cezhraničným predajom finančných produktov a služieb predávaných na diaľku. Dospelo sa k záveru, že jednoduché zrušenie smernice by viedlo k zníženiu ochrany spotrebiteľa. Je to preto, lebo v prípade určitých finančných služieb, na ktoré sa už uplatňujú právne predpisy EÚ, sa uplatňujú aj niektoré ustanovenia smernice (napr. právo na odstúpenie od zmluvy v prípade určitých poistení alebo právo na predzmluvné informácie v prípade darčekových poukazov v oblasti platobných služieb).

Respondenti zo všetkých skupín zainteresovaných strán a členských štátov EÚ súhlasia s tým, že treba zlepšiť pravidlo upravujúce prekrývajúce sa ustanovenia medzi smernicou a právnymi predpismi týkajúcimi sa konkrétnych produktov. Spotrebiteľské organizácie podporujú rozsiahlu revíziu smernice, napríklad rozšírením rozsahu pôsobnosti s cieľom zaviesť pravidlá týkajúce sa reklamy. Zástupcovia podnikov sú buď za zachovanie súčasného stavu, alebo zrušenie smernice 2002/65/ES, pokiaľ sa zachová horizontálna povaha smernice. Členské štáty vo všeobecnosti podporujú akýkoľvek druh legislatívnej zmeny, pokiaľ sa zachová horizontálna povaha smernice. Vnútroštátne orgány by podporili prísnejšie ustanovenia týkajúce sa presadzovania a zároveň by zachovali horizontálnu povahu smernice.

Komisia za posledných niekoľko rokov uskutočnila viacero konzultačných činností v súvislosti s pravidlami na úrovni EÚ uplatniteľnými na zmluvy o finančných službách spotrebiteľom uzavreté na diaľku. Konzultácie so zainteresovanými stranami sa uskutočnili na účely hodnotenia REFIT, ktorého výsledky boli uverejnené v roku 2020, ako aj na účely posúdenia vplyvu vykonaného v rámci preskúmania REFIT smernice. V rámci hodnotenia REFIT a preskúmania REFIT sa uskutočnili dve verejné konzultácie, ako aj ďalšie formy konzultácií (spotrebiteľské prieskumy, rozhovory so zainteresovanými stranami a prieskumy medzi zainteresovanými stranami, cielené dotazníky zasielané vnútroštátnym orgánom, dvojstranné stretnutia, semináre, stretnutia špecializovaných expertných skupín členských štátov).

Uprednostňovaná možnosť by mala pozitívny vplyv aj na obmedzenie poškodzovania spotrebiteľa (v objeme najmenej 170 – 210 miliónov EUR) a na dôveru spotrebiteľov. Znamenalo by to určité náklady pre poskytovateľov finančných služieb (aspoň 19 miliónov EUR) a pre verejné orgány (aspoň 6 miliónov EUR).

Táto uprednostňovaná možnosť povedie k zrušeniu súčasných právnych predpisov bez vytvorenia nového právneho nástroja. Ako vhodný nástroj bola vybratá smernica 2011/83/EÚ vzhľadom na to, že podobne ako smernica o poskytovaní finančných služieb spotrebiteľom na diaľku poskytuje horizontálne práva spotrebiteľov a pravidlá ochrany spotrebiteľa. Zavedením relevantných práv podľa smernice o poskytovaní finančných služieb spotrebiteľom na diaľku do smernice 2011/83/EÚ sa preto zabezpečuje, že funkcia záchrannej siete bude zachovaná. Z rozsahu pôsobnosti smernice 2011/83/EÚ sú v súčasnosti celkovo vylúčené „finančné služby“. Už sa v nej však stanovuje právo na predzmluvné informácie a právo na odstúpenie od zmluvy v prípade iných zmlúv uzavretých na diaľku.

c)V tejto kapitole tohto návrhu sa zaviedli dva články, ktorými sa má zvýšiť spravodlivosť na internete pri kúpe finančných služieb spotrebiteľom: i) keď obchodník poskytuje primerané vysvetlenia okrem iného pomocou online nástrojov, ako je automatizované poradenstvo alebo chatovacie polia, obchodník musí poskytnúť a vysvetliť spotrebiteľovi kľúčové informácie vrátane informácií o hlavných vlastnostiach navrhovanej zmluvy o finančných službách. Okrem toho, ak si to spotrebiteľ želá, môže požiadať o ľudský zásah, čím sa zaistí možnosť spotrebiteľa komunikovať s osobou zastupujúcou obchodníka; ii) pravidlo o dodatočnej ochrane v súvislosti s online rozhraniami zakazuje obchodníkovi zavádzať vo svojom online rozhraní opatrenia, ktoré by mohli narušiť alebo oslabiť schopnosť spotrebiteľov uskutočniť slobodné, autonómne a informované rozhodnutie či voľbu. Cieľom uvedeného ustanovenia je v čo najväčšej možnej miere zabrániť spotrebiteľskej predpojatosti a zvýšiť transparentnosť.

b)Pravidlá týkajúce sa práva na odstúpenie od zmluvy v prípade zmlúv o finančných službách uzavretých na diaľku sú do veľkej miery totožné s pravidlami stanovenými v smernici 2002/65/ES. V súlade s návrhom smernice o spotrebiteľských úveroch však boli doplnené pravidlá týkajúce sa toho, keby by sa mali príslušné informácie poskytnúť spotrebiteľovi. Ak je teda lehota medzi poskytnutím predzmluvných informácií a skutočným uzavretím zmluvy kratšia ako jeden deň, obchodník poskytujúci finančnú službu na diaľku je povinný poskytnúť po uzavretí zmluvy oznámenie s cieľom pripomenúť spotrebiteľovi možnosť uplatniť svoje právo na odstúpenie od zmluvy. Ďalším príkladom toho, ako sa toto právo posilňuje v digitálnej oblasti, je zahrnutie povinnosti obchodníka poskytujúceho finančnú službu zabezpečiť tlačidlo na odstúpenie od zmluvy. Malo by to uľahčiť uplatnenie práva na odstúpenie od zmluvy v prípade, že spotrebiteľ uzatvorí zmluvu o finančných službách pomocou elektronických prostriedkov a chcel by od nej odstúpiť v požadovanom časovom rámci.

a)Ustanovenie o práve na predzmluvné informácie má rovnakú štruktúru, ako sa stanovuje v smernici 2002/65/ES. V článku 1 návrhu sa však ustanovenie o práve na predzmluvné informácie modernizuje a prispôsobuje sa digitálnemu veku tým, že sa v ňom uvádza, ktoré informácie treba poskytnúť spotrebiteľovi (napríklad zahrnutie požiadavky na obchodníka, aby poskytol e-mailovú adresu), ako sa informácie musia poskytnúť spotrebiteľovi (napríklad kedy možno použiť vrstvenie informácií a ktoré požiadavky na informácie je potrebné špecifikovať), a kedy by sa informácie mali poskytnúť spotrebiteľovi, konkrétne stanovením normy, že informácie by sa mali spotrebiteľovi poskytnúť aspoň jeden deň pred samotným podpisom zmluvy.

1.Článkom 1 ods. 1 písm. a) a b) návrhu sa mení článok 3 smernice 2011/83/EÚ tromi spôsobmi: po prvé sa ním do smernice 2011/83/EÚ zavádza nový odsek (ďalej len „článok 3 ods. 1b“). Navrhovaný nový článok 3 ods. 1b obsahuje odkazy na články súčasnej smernice 2011/83/EÚ, ktoré sa uplatňujú priamo na zmluvy o finančných službách uzavreté na diaľku, a takisto sa v ňom uvádza zoznam článkov, ktoré budú tvoriť kapitolu o zmluvách o finančných službách uzavretých na diaľku. V tejto súvislosti sa pravidlá smernice 2011/83/EÚ týkajúce sa i) predmetu úpravy – článok 1; ii) vymedzenia pojmov – článok 2; iii) úrovne harmonizácie; iv) poplatkov za použitie platobných prostriedkov – článok 19; ii) doplnkových platieb – článok 22; iv) presadzovania a sankcií – články 23 a 24; v) záväzného charakteru smernice – článok 25; vi) informácií – článok 26 – rozširujú na zmluvy o finančných službách spotrebiteľom uzavreté na diaľku. Týmto spôsobom sa teda súčasné pravidlá smernice 2011/83/EÚ v týchto oblastiach rozširujú na zmluvy o finančných službách uzavreté medzi obchodníkom a spotrebiteľom na diaľku. Tým sa zabezpečí, aby sa na tieto zmluvy o finančných službách vzťahovali podobné pravidlá ako na iné kúpne zmluvy a zmluvy o poskytovaní služieb, čím sa zabezpečí vysoká úroveň ochrany spotrebiteľa a zároveň sa podporí poskytovanie takýchto služieb v rámci vnútorného trhu. Rozšírením pravidiel týkajúcich sa presadzovania a sankcií sa zabezpečí, že vnútroštátne dozorné orgány budú mať k dispozícii nové pravidlá na zabezpečenie účinných, primeraných a odrádzajúcich sankcií. Po druhé sa súčasné odseky smernice 2002/65/ES týkajúce sa „cieľa a rozsahu pôsobnosti“ (článok 1 smernice 2002/65/ES) zahrnú do navrhovaného článku 3 ods. 1b smernice 2011/83/EÚ. Po tretie sa v záujme zabezpečenia právnej istoty v návrhu predkladá návrh na zmenu článku 3 ods. 3 písm. d) smernice 2011/83/EÚ.

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1)V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/65/ES sa na úrovni Únie stanovujú pravidlá týkajúce sa poskytovania finančných služieb spotrebiteľom na diaľku. Zároveň sa v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ okrem iného stanovujú pravidlá uplatniteľné na zmluvy na diaľku týkajúce sa predaja tovaru a poskytovania služieb uzavreté medzi obchodníkom a spotrebiteľom.

(2)V článku 169 ods. 1 a ods. 2 písm. a) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovuje, že Únia má prispievať k dosiahnutiu vysokej úrovne ochrany spotrebiteľa opatreniami prijatými podľa článku 114 zmluvy. V článku 38 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „charta“) sa stanovuje, že politiky Únie zabezpečia vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa.

(3)V rámci vnútorného trhu sa v záujme zabezpečenia slobody výberu vyžaduje vysoký stupeň ochrany spotrebiteľa v oblasti zmlúv o finančných službách uzavretých na diaľku, aby sa posilnila dôvera spotrebiteľov v predaj na diaľku.

(4)Zabezpečenie rovnako vysokej úrovne ochrany spotrebiteľa na celom vnútornom trhu sa najlepšie dosiahne úplnou harmonizáciou. Úplná harmonizácia je potrebná na zaistenie toho, aby všetci spotrebitelia v Únii požívali vysokú a rovnocennú úroveň ochrany svojich záujmov a aby sa vytvoril dobre fungujúci vnútorný trh. Členské štáty by preto nemali mať možnosť zachovať alebo zaviesť iné vnútroštátne ustanovenia ako tie, ktoré sú stanovené v tejto smernici, a to v súvislosti s aspektmi, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, pokiaľ v nej nie je stanovené inak. Ak neexistujú takéto harmonizované ustanovenia, členské štáty by mali mať možnosť zachovať alebo zaviesť vnútroštátne právne predpisy.

(5)Smernica 2002/65/ES bola predmetom rôznych preskúmaní. Z uvedených preskúmaní vyplynulo, že postupné zavádzanie právnych predpisov Únie týkajúcich sa konkrétnych produktov viedlo k značnému prekrývaniu so smernicou 2002/65/ES a že digitalizácia zhoršila niektoré aspekty, ktoré uvedená smernica v plnej miere nerieši.

(6)Digitalizácia prispela k vývoju na trhu, ktorý sa v čase prijatia smernice 2002/65/ES nedal predvídať. Rýchly technologický vývoj, ku ktorému medzičasom došlo, totiž so sebou priniesol významné zmeny na trhu s finančnými službami. Napriek tomu, že na úrovni Únie bolo prijatých mnoho odvetvových aktov, finančné služby ponúkané spotrebiteľom sa značne rozvinuli a diverzifikovali. Objavili sa nové produkty, najmä v online prostredí, a ich používanie sa naďalej vyvíja často rýchlym a nepredvídateľným spôsobom. V tejto súvislosti zostáva horizontálne uplatňovanie smernice 2002/65/ES relevantné. Uplatňovanie smernice 2002/65/ES na finančné služby spotrebiteľom, ktoré nie sú regulované odvetvovými právnymi predpismi Únie, znamená, že súbor harmonizovaných pravidiel sa uplatňuje v prospech spotrebiteľov a obchodníkov. Tento prvok „záchrannej siete“ prispieva k zabezpečeniu vysokej úrovne ochrany spotrebiteľa a zároveň k zabezpečeniu rovnakých podmienok pre obchodníkov.

(7)S cieľom riešiť skutočnosť, že postupné zavádzanie odvetvových právnych predpisov Únie viedlo k značnému prekrývaniu daných právnych predpisov so smernicou 2002/65/ES a že digitalizácia zhoršila niektoré aspekty, ktoré uvedená smernica v plnej miere nerieši, vrátane toho, ako a kedy by sa mali spotrebiteľovi poskytovať informácie, je potrebné zrevidovať pravidlá uplatniteľné na zmluvy o finančných službách uzatvorené medzi spotrebiteľom a obchodníkom na diaľku a zároveň zabezpečiť uplatňovanie prvku „záchrannej siete“.

(8)V smernici 2011/83/EÚ sa podobne ako v smernici 2002/65/ES stanovuje právo na predzmluvné informácie a právo na odstúpenie od zmluvy v prípade určitých spotrebiteľských zmlúv uzavretých na diaľku. Táto komplementárnosť je však obmedzená, keďže smernica 2011/83/EÚ sa nevzťahuje na zmluvy o finančných službách.

(9)Rozšírením rozsahu pôsobnosti smernice 2011/83/EÚ na zmluvy o finančných službách uzavreté na diaľku by sa mala zabezpečiť potrebná komplementárnosť. Vzhľadom na osobitnú povahu finančných služieb spotrebiteľom, najmä z dôvodu ich zložitosti, by sa však na zmluvy o finančných službách spotrebiteľom uzavreté na diaľku nemali uplatňovať všetky ustanovenia smernice 2011/83/EÚ. Osobitná kapitola s pravidlami uplatniteľnými iba na zmluvy o finančných službách spotrebiteľom uzavreté na diaľku by mala zabezpečiť potrebnú zrozumiteľnosť a právnu istotu.

(10)Hoci by sa na zmluvy o finančných službách uzavreté na diaľku nemali uplatňovať všetky ustanovenia smernice 2011/83/EÚ vzhľadom na osobitnú povahu týchto služieb, niekoľko ustanovení smernice 2011/83/EÚ, ako sú relevantné vymedzenia pojmov, pravidlá týkajúce sa doplnkových platieb, presadzovania a sankcií, by sa malo uplatňovať aj na zmluvy o finančných službách uzavreté na diaľku. Uplatňovaním uvedených ustanovení sa zabezpečuje komplementárnosť medzi rôznymi druhmi zmlúv uzavretých na diaľku. Rozšírením uplatňovania pravidiel o sankciách stanovených v smernici 2011/83/EÚ sa zabezpečí ukladanie účinných, primeraných a odrádzajúcich sankcií obchodníkom zodpovedným za rozšírené porušovanie právnych predpisov alebo rozšírené porušovanie právnych predpisov s rozmerom Únie.

(11)Osobitná kapitola v smernici 2011/83/EÚ by mala obsahovať stále relevantné a potrebné pravidlá smernice 2002/65/ES, najmä pokiaľ ide o právo na predzmluvné informácie a právo na odstúpenie od zmluvy, a pravidlá zabezpečujúce spravodlivosť na internete pri uzatváraní zmlúv o finančných službách na diaľku.

(12)Keďže zmluvy o finančných službách uzavreté na diaľku sa najčastejšie uzatvárajú pomocou elektronických prostriedkov, pravidlá na zabezpečenie spravodlivosti na internete pri uzatváraní zmlúv o finančných službách na diaľku by mali prispieť k dosiahnutiu cieľov stanovených v článku 114 ZFEÚ a článku 38 Charty základných práv Európskej únie. Pravidlom o primeraných vysvetleniach by sa mala zabezpečiť väčšia transparentnosť a spotrebiteľovi by sa mala poskytnúť možnosť požiadať o ľudský zásah, keď komunikuje s obchodníkom prostredníctvom online rozhraní, ako je chatovacie pole alebo podobné nástroje. Obchodníkovi by sa malo zakázať zavádzať vo svojom online rozhraní opatrenia, ktoré by mohli narušiť alebo oslabiť schopnosť spotrebiteľov uskutočniť slobodné, autonómne a informované rozhodnutie či voľbu.

(13)Určité finančné služby spotrebiteľom upravujú osobitné akty Únie, ktoré sa na tieto finančné služby naďalej uplatňujú. S cieľom zabezpečiť právnu istotu by sa malo objasniť, že ak iný akt Únie upravujúci osobitné finančné služby obsahuje pravidlá týkajúce sa predzmluvných informácií alebo uplatňovania práva na odstúpenie od zmluvy, na tieto osobitné finančné služby spotrebiteľom by sa mali uplatňovať len príslušné ustanovenia týchto iných aktov Únie, pokiaľ nie je v uvedených aktoch stanovené inak. Napríklad keď sa uplatňuje článok 186 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES, uplatňujú sa pravidlá týkajúce sa „lehoty pre odstúpenie“ stanovené v smernici 2009/138/ES, a nie pravidlá týkajúce sa práva na odstúpenie od zmluvy stanovené v tejto smernici, a keď sa uplatňuje článok 14 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/17/EÚ, pravidlá týkajúce sa práva na odstúpenie od zmluvy podľa tejto smernice by sa nemali uplatňovať. Podobne niektoré akty Únie upravujúce osobitné finančné služby obsahujú rozsiahle a vypracované pravidlá, ktorých účelom je zabezpečiť, aby spotrebitelia dokázali pochopiť základné vlastnosti navrhovanej zmluvy. Okrem toho v niektorých aktoch Únie upravujúcich osobitné finančné služby, ako je smernica 2014/17/EÚ o zmluvách o úvere pre spotrebiteľov týkajúcich sa nehnuteľností určených na bývanie, sú už stanovené pravidlá o primeraných vysvetleniach, ktoré majú obchodníci poskytovať spotrebiteľom v súvislosti s navrhovanou zmluvou. V záujme zabezpečenia právnej istoty by sa pravidlá o primeraných vysvetleniach stanovené v tejto smernici nemali uplatňovať na finančné služby patriace do rozsahu pôsobnosti aktov Únie upravujúcich osobitné finančné služby, ktoré obsahujú pravidlá týkajúce sa informácií, ktoré sa majú poskytovať spotrebiteľovi pred uzavretím zmluvy.

(14)Zmluvy o finančných službách spotrebiteľom dohodnuté na diaľku predpokladajú použitie prostriedkov komunikácie na diaľku, ktoré sa používajú v rámci systému predaja alebo poskytovania služieb na diaľku, ktorý si nevyžaduje súčasnú prítomnosť obchodníka a spotrebiteľa. S cieľom riešiť neustály vývoj týchto komunikačných prostriedkov by sa mali vymedziť zásady, ktoré budú platiť aj pre tie prostriedky, ktorých používanie ešte nie je rozšírené alebo ktoré ešte nie sú známe.

(15)Jedna zmluva o finančnej službe, ktorá predpokladá za sebou nasledujúce operácie alebo nezávislé operácie rovnakého druhu vykonávané v časovej súvislosti, môže podliehať rôznemu právnemu režimu v rôznych členských štátoch, ale je dôležité, aby sa pravidlá uplatňovali rovnako vo všetkých členských štátoch. Na tento účel je vhodné stanoviť, že ustanovenia upravujúce zmluvy o finančných službách uzavreté na diaľku by sa mali uplatňovať na prvú zo sledu po sebe nasledujúcich operácií alebo samostatných operácií rovnakého druhu vykonávaných postupne, ktoré môžu byť považované za jeden celok, bez ohľadu na to, či táto operácia alebo tento sled operácií je predmetom jednej zmluvy alebo niekoľkých po sebe nasledujúcich zmlúv. Napríklad za „počiatočnú dohodu o poskytnutí služieb“ môže byť považované otvorenie bankového účtu a za „operácie“ môže byť považované uloženie prostriedkov na bankový účet alebo výber prostriedkov z neho. Doplnenie nových prvkov do počiatočnej dohody o poskytnutí služieb nepredstavuje „operáciu“, ale dodatočnú zmluvu.

(16)S cieľom ohraničiť rozsah uplatňovania tejto smernice by sa pravidlá týkajúce sa zmlúv o finančných službách spotrebiteľom uzavretých na diaľku nemali uplatňovať na služby poskytované výlučne príležitostne a mimo obchodnej štruktúry určenej na uzatváranie zmlúv na diaľku.

(17)Používanie prostriedkov komunikácie na diaľku by nemalo viesť k neoprávnenému obmedzeniu informácií poskytovaných spotrebiteľovi. V záujme transparentnosti by sa mali stanoviť požiadavky, pokiaľ ide o to, kedy by sa informácie mali poskytnúť spotrebiteľovi pred uzavretím zmluvy na diaľku a ako by sa mali tieto informácie poskytnúť spotrebiteľovi. Spotrebitelia by mali dostať informácie aspoň jeden deň pred uzatvorením zmluvy na diaľku, aby sa mohli rozhodnúť na základe úplných faktov. Informácie možno poskytnúť menej ako jeden deň pred uzavretím zmluvy o finančných službách na diaľku len vo výnimočných prípadoch. Ak sa zmluva uzavrie menej ako jeden deň vopred, obchodník by mal mať v rámci stanovenej lehoty povinnosť pripomenúť spotrebiteľovi možnosť odstúpiť od zmluvy o finančných službách uzavretej na diaľku.

(18)Požiadavky na informácie by sa mali modernizovať a aktualizovať tak, aby zahŕňali napríklad e-mailovú adresu obchodníka a informácie o riziku a výnosnosti v súvislosti s určitými finančnými službami spotrebiteľom. Spotrebitelia by mali byť jasne informovaní aj v prípade, že cena, ktorá im bola predložená, je personalizovaná na základe automatizovaného spracúvania.