Návrh rozhodnutie Rady o ukončení konzultácií s Mauritánskou islamskou republikou na základe článku 96 revidovanej Dohody z Cotonou /* KOM/2009/0092 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 24/02/2009 KOM(2009) 92 v konečnom znení Návrh ROZHODNUTIE RADY o ukončení konzultácií s Mauritánskou islamskou republikou na základe článku 96 revidovanej Dohody z Cotonou (predložená Komisiou) DÔVODOVÁ SPRÁVA Dňa 15. septembra 2008 sa Európska únia rozhodla otvoriť konzultácie s Mauritánskou islamskou republikou na základe článku 96 revidovanej Dohody z Cotonou. Toto rozhodnutie bolo prijaté, pretože štátny prevrat, ktorý sa v Mauritánii uskutočnil 6. augusta 2008, bol mimoriadne vážnym a zreteľným porušením základných bodov uvedených v článku 9 dohody (rešpektovanie demokratických princípov a právneho štátu) a prípadom zvláštnej naliehavosti v súlade s článkom 96 odsekom 2 písm. b). V rámci týchto konzultácií sa dňa 20. októbra 2008 uskutočnilo v Paríži stretnutie medzi európskou stranou, ktorú zastupovala Komisia a predsedníctvo Rady, a stranou AKT, ktorú zastupovali predstavitelia vlády, ktorú nezákonne zostavila vojenská junta, ktorá je v Mauritánii pri moci. V priebehu stretnutia Európska únia nezaznamenala od mauritánskej strany uspokojivé návrhy. Návrhy a záväzky mauritánskej strany nezahŕňali okamžité a bezpodmienečné oslobodenie zákonného prezidenta a pridržiavali sa zásadne neústavného a nezákonného rámca bez perspektívy návratu k ústavnému poriadku v krátkom časovom období. V duchu otvorenia dialógu a pri plnom vedomí komplexnosti politickej situácie v Mauritánii si Únia želala napomôcť možnému pozitívnemu vývoju na základe riešenia v súlade s požiadavkami medzinárodného spoločenstva, a tak v očakávaní potenciálne uspokojivého riešenia navrhla mauritánskej strane, aby konzultácie ostali otvorené počas obdobia jedného mesiaca. V pravidelnej spolupráci s medzinárodným spoločenstvom a predovšetkým s Africkou úniou však nebolo od toho času možné skonštatovať v Mauritánii pozitívny pokrok. Dňa 10. novembra 2008 sa v Addis Abebe uskutočnilo stretnutie Africkej únie, Ligy arabských štátov, Organizácie spojených národov, Organizácie islamskej konferencie, Medzinárodnej organizácie frankofónie a Európskej únie. Účastníci stretnutia vydali oznámenie, na ktorom sa podieľali stáli a africkí členovia Bezpečnostnej rady OSN (okrem Číny, ktorá nebola zastúpená), ktorí medzi iným opäť zdôraznili „svoju výzvu primäť vládu, ktorá sa dostala k moci po štátnom prevrate, aby plne spolupracovala s Africkou úniou a ďalšími príslušnými regionálnymi a medzinárodnými organizáciami s cieľom nájsť konsenzuálne politické riešenie súčasnej krízy založené na bezpodmienečnom oslobodení prezidenta Sidiho Oulda Cheikha Abdallahiho a na jeho úlohe pri hľadaní riešenia krízy, ktorá vyplýva z jeho postavenia zákonne zvoleného prezidenta, na zapojení všetkých príslušných aktérov, rešpektovaní mauritánskej ústavy a medzinárodnej zákonnosti. “ V priebehu uvedeného stretnutia sa účastníci oboznámili s návrhom riešenia krízy, ktorý predložili orgány, ktoré sú v Mauritánii pri moci. Tento návrh, založený na prípadnom oslobodení zákonného prezidenta, t. j. „ exprezidenta “ a „ bývalej hlavy štátu “ a pod záštitou a kontrolou súčasnej junty a nezákonnej vlády, ktorého súčasťou je zmierovanie na vnútroštátnej úrovni, ktoré povedie k vymedzeniu plánu a podrobných postupov obdobia prechodu k novým prezidentským voľbám, nie je v súlade s požiadavkami medzinárodného spoločenstva, pretože sa jasne vzdiaľuje od ústavného rámca, zákonnému prezidentovi nenavrhuje žiadnu funkciu, potvrdzuje nezákonnú moc nastolenú po štátnom prevrate a neponúka perspektívu rýchleho návratu k ústavnému poriadku. Prijatie takéhoto návrhu by predstavovalo uznanie štátneho prevratu ako medzinárodne prijateľnej metódy zmeny moci. Po uplynutí obdobia reflexie, ktoré bolo udelené mauritánskej strane v rámci konzultácií podľa článku 96 revidovanej Dohody z Cotonou, sa rovnaké organizácie (uvedené vyššie) opäť stretli v Addis Abebe 21. novembra 2008 a potvrdili odmietavé stanovisko k návrhom riešenia krízy predložené juntou. V konečnom oznámení tohto stretnutia partneri v spolupráci so stálymi členmi Bezpečnostnej rady, tentokrát vrátane Číny, a nestálymi africkými členmi: 1. konštatovali, že od posledného stretnutia dňa 10. novembra junta neposkytla žiadny nový bod; 2. opätovne potvrdili body týkajúce sa podmienok riešenia krízy, ktoré sa uviedli v oznámení z 10. novembra; 3. naznačili, že riešenie krízy by mohlo zahŕňať možnosť uskutočniť voľby na základe rešpektovania bodov navrhnutých 10. novembra; 4. podporili „možnosť“, v rámci ktorej začne konať Bezpečnostná rada OSN „ak snahy zlyhajú“; 5. opätovne potvrdili, že organizácie vyvodia závery tejto krízy a vo „vhodnom čase“ podniknú primerané, aj individuálne, opatrenia. 6. sa rozhodli vyslať delegáciu partnerov na miesto s cieľom predstaviť svoje stanovisko a navrhnúť konsenzuálne riešenie pre dve strany. Prezident Sidi Ould Cheick Abdallahi, ktorý je od 6. augusta 2008 uväznený vo vile, bol 13. novembra prevezený do svojej rodnej dediny (Lemden), 250 km južne od mesta Nouakchott. Pod vojenským dohľadom mohol prijímať návštevy a zástupcov tlače. Mediálne pokrytie prejavu pri príležitosti dňa nezávislosti 28. novembra však bolo zakázané. Dňa 21. decembra na svitaní bol prezident proti svojej vôli prevezený do Nouakchott a oslobodený vo svojej súkromnej rezidencii. Ihneď sa vrátil do Lemdenu, aby naplánoval svoj návrat podľa vlastného zváženia. Bol mu odobratý pas. Postupné oslobodzovanie prezidenta Abdallahiho zatiaľ ešte neviedlo ku konzultáciám o konsenzuálnom riešení krízy. Nanešťastie, vojenská junta ešte nebola ochotná alebo schopná túto príležitosť využiť a s podporou väčšiny poslancov a senátorov pokračovala v posilňovaní moci, pričom obmedzovala a potlačovala protestné akcie. Pri svojej misii pod záštitou Africkej únie v dňoch 6. a 7. decembra 2008 „medzinárodní partneri“ získali prísľub od generála Abdela Aziza o bezpodmienečnom oslobodení zákonného prezidenta, ktoré sa uskutočnilo, a poznamenali, že generál nebol naklonený prijať iné kľúčové body riešenia, pričom na druhej strane prezident Abdallahi nechcel diskutovať o riešení pred odchodom junty a svojím návratom k moci. Na novom stretnutí v Bruseli dňa 12. decembra 2008 „partneri“ skonštatovali, že došlo k bezvýchodiskovej situácii. Zároveň zdôraznili, že oslobodenie by bolo prvým pozitívnym krokom, pričom potvrdili potrebu primeraných opatrení, ak nedôjde k pozitívnemu pokroku. Oficiálne oslobodený prezident Abdallahi zotrváva vo svojej rodnej dedine, na politickom živote krajiny sa aktívne nezúčastňuje, pričom ako jediný zákonný prezident žiada späť svoje plné práva a funkcie. Na sneme o demokracii, ktorý zorganizovala junta v dňoch od 26. decembra 2008 do 6. januára 2009, sa zúčastnil veľký počet organizácií a väčšina, predovšetkým „nezávislých“ poslancov, ktorí sympatizovali s prevratom. Napriek značnej nejasnosti malo mnoho účastníkov možnosť vyjadriť sa. Hlavným odporúčaním tohto fóra bolo uskutočnenie prezidentských volieb 30. mája nasledujúceho roku. V súvislosti s prípadnou kandidatúrou predstaviteľov vojenskej junty pri moci zahŕňali závery týchto konzultácií určité argumenty pre a proti, ale v konečnom dôsledku mal generál Aziz väčšinovú podporu a jeho oprávnenosť kandidovať v prezidentských voľbách nebola spochybnená, ak sa vzdá svojho vojenského postavenia. Koordinácia síl na obranu demokracie (La Coordination des Forces de Défense de la Démocratie – CFDD), ktorá združuje trinásť členských strán Národného frontu na obranu demokracie (ktorý sa usiluje o zvrátenie štátneho prevratu), šesť odborových zväzov a 30 organizácií občianskej spoločnosti, bojkotovali snem v súlade so svojím rozhodnutím. Ahmed Ould Daddah a jeho strana RFD, ktorý sa snemu pôvodne zúčastnili, upozornili na zlú organizáciu a zmätok pri stretnutiach a odmietli závery, ktoré odzrkadľujú predovšetkým podmienky nastolené po štátnom prevrate a nie konsenzuálne riešenie návratu k ústavnému poriadku. Výsledkom snemu preto nebolo konsenzuálne riešenie, ktoré má politickú podporu dôležitých strán, napr. „opozície“ RFD alebo samozrejme tých strán, ktoré podporujú zákonného prezidenta. Bolo skôr platformou pre nezávislých poslancov a senátorov, ktorých usmerňujú vodcovia prevratu a jedinci bažiaci po moci. Riešenia navrhované snemom v princípe predstavujú podporu prevratu na účely zaručenia jeho legitímnosti. V zásade sa neodlišujú od tých, ktoré odmietla Africká únia a jej medzinárodní partneri a predtým aj Európska únia na stretnutí v Paríži v októbri v rámci konzultácií podľa článku 96. Na najvyššej úrovni Africká únia stanovila 5. február za konečný termín, po ktorom prijme sankcie v prípade, že sa ústavný poriadok neobnoví. Na základe uvedených konštatovaní a analýz Únia nemôže vyjadriť svoj súhlas a podporu iniciatívy mauritánskeho vojenského režimu, a preto uzatvára formálne konzultácie otvorené v súlade s článkom 96 Dohody z Cotonou. Únia bude naďalej sledovať vývoj v Mauritánii v nádeji, že sa situácia zlepší. S cieľom zvýšiť šance návratu k ústavnému a demokratickému poriadku by Únia a členské štáty mali v rámci svojich rozličných kompetencií podniknúť primerané opatrenia, ktoré na jednej strane zahrnú individuálne sankcie zamerané na autorov štátneho prevratu, ich najbližších spolupracovníkov a rodiny a na druhej strane sankcie hospodárskej povahy, ktorými sa citeľne zníži suma pomoci, ktorá je priamo udelená vláde, štátnym agentúram alebo podnikom, alebo ju tieto orgány spravujú. Opatrenia obmedzujúce spoluprácu, podrobne opísané v priloženom liste, by nemali ovplyvniť humanitárnu pomoc, priamu pomoc obyvateľstvu a občianskej spoločnosti, pričom by sa malo neustále prihliadať na kľúčové problémy, akými sú potravinová bezpečnosť, návrat utečencov, ľudské práva, migrácia, podpora demokratickej kultúry, ako aj potrebná príprava prípadného postupného obnovenia spolupráce vo vhodnom čase. Budúcnosť súčasnej dohody o partnerstve v oblasti rybolovu sa môže prehodnotiť vo svetle implementácie sektorového podporného prvku zo strany Mauritánie, obchodných priorít európskeho loďstva, stavu zdrojov a politickej a hospodárskej situácie krajiny. Vzhľadom na uvedené a v súlade s článkami 9 a 96 revidovanej Dohody z Cotonou Komisia navrhuje Rade ukončiť konzultácie otvorené s Mauritánskou islamskou republikou a prijať priložené rozhodnutie. Návrh ROZHODNUTIE RADY o ukončení konzultácií s Mauritánskou islamskou republikou na základe článku 96 revidovanej Dohody z Cotonou RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, so zreteľom na Dohodu o partnerstve AKT – ES podpísanú v Cotonou 23. júna 2000[1] (ďalej len „Dohoda z Cotonou“) a revidovanú v Luxemburgu 25. júna 2005[2], a najmä na jej článok 96, so zreteľom na internú dohodu o opatreniach, ktoré sa majú prijať a postupoch, ktoré sa majú dodržiavať pri vykonávaní Dohody z Cotonou[3], a najmä na jej článok 3, so zreteľom na návrh Komisie, keďže: 1) Základné body Dohody z Cotonou uvedené v článku 9 boli porušené; 2) V súlade s článkom 96 Dohody z Cotonou boli 20. októbra 2008 otvorené konzultácie s krajinami AKT a Mauritánskou islamskou republikou, pri príležitosti ktorých predstavitelia vojenskej junty pri moci nepredložili uspokojujúce návrhy a záväzky. Napriek dodatočnému obdobiu jedného mesiaca nebol zaznamenaný žiaden nový bod, ROZHODLA TAKTO: Článok 1 Konzultácie s Mauritánskou islamskou republikou otvorené v súlade s článkom 96 Dohody z Cotonou sa týmto ukončujú. Článok 2 Týmto sa prijímajú opatrenia uvedené v priloženom liste ako primerané kroky v zmysle článku 96 ods. 2 písm. c) Dohody z Cotonou. Článok 3 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia. Jeho platnosť je dvadsaťštyri mesiacov počnúc dňom jeho prijatia Radou. Na základe spoločných monitorovacích misií predsedníctva Európskej únie a Komisie sa bude pravidelne prehodnocovať najmenej každých šesť mesiacov. Článok 4 Toto rozhodnutie sa uverejňuje v Úradnom vestníku Európskej únie . V Bruseli […] Za Radu predseda PRÍLOHA Návrh listu Vážený pán generál, Európska únia prikladá veľký význam ustanoveniam článku 9 revidovanej Dohody z Cotonou. Dodržiavanie ľudských práv, demokratických princípov a zásad právneho štátu, na ktorom sa zakladá partnerstvo krajín AKT - EÚ, predstavuje základné body tejto dohody, a teda základ našich vzťahov. V tomto duchu Európska únia okamžite odsúdila vojenský štátny prevrat hneď, ako sa 6. augusta 2008 uskutočnil, a opakovane vyzývala k rešpektovaniu demokracie a zákonného inštitucionálneho rámca, ktorý sa zaviedol v roku 2007, pričom zároveň žiadala oslobodenie zákonne zvoleného prezidenta a jeho návrat do funkcie. Podľa článku 96 revidovanej Dohody z Cotonou a so zreteľom na skutočnosť, že štátny prevrat predstavuje vážne porušenie základných bodov uvedených v článku 9 dohody, Európska únia otvorila politický dialóg s predstaviteľmi súčasnej moci, ktorý viedol k začatiu konzultácií s cieľom podrobne preskúmať danú situáciu a možné riešenia vedúce k rýchlemu návratu k ústavnému poriadku. Pri otváracom stretnutí týchto konzultácií, ktoré sa uskutočnilo 20. októbra 2008 v Paríži, Európska únia nezaznamenala z mauritánskej strany uspokojujúce návrhy. V duchu otvorenia dialógu a pri plnom vedomí komplexnosti politickej situácie v Mauritánii Európska únia navrhla, aby konzultácie ostali otvorené počas obdobia jedného mesiaca, pričom naznačila, že predloženie potenciálne uspokojivého riešenia z mauritánskej strany umožní usporiadanie ďalšieho konzultačného stretnutia. Zároveň informovala mauritánsku stranu a partnerov AKT, že v prípade, že v tomto časovom období nebudú predložené nové body, konzultácie budú ukončené a budú prijaté primerané opatrenia. Pri príležitosti stretnutia v Addis Abebe 10. novembra 2008, ktorému predsedala Africká únia, boli Európska únia spolu s piatimi prítomnými medzinárodnými organizáciami informované o návrhoch riešenia krízy, ktoré predložila mauritánska junta Africkej únii pár dní predtým. Tieto návrhy, ktoré sa veľmi nevzdiaľovali od tých, ktoré boli predložené na konzultačnom stretnutí dňa 20. októbra, nie je možné pokladať za uspokojivé. V skutočnosti nezahŕňali okamžité a bezpodmienečné oslobodenie zákonného prezidenta a pridržiavali sa zásadne neústavného a nezákonného rámca bez perspektívy návratu k ústavnému poriadku v krátkom časovom období. Na tomto stretnutí 10. novembra šesť regionálnych organizácií vydalo oznámenie, v ktorom medzi iným pripomenuli tieto základné body konsenzuálneho politického riešenia krízy: - bezpodmienečné oslobodenie prezidenta Sidiho Oulda Cheikha Abdallahiho; - jeho úlohu pri hľadaní riešenia krízy, ktorá vyplýva z jeho postavenia zákonne zvoleného prezidenta; - zapojenie všetkých príslušných aktérov; - rešpektovanie mauritánskej ústavy a medzinárodnej zákonnosti. Po uplynutí obdobia reflexie, ktoré bolo udelené mauritánskej strane v rámci konzultácií podľa článku 96 revidovanej Dohody z Cotonou, sa rovnaké organizácie stretli v Addis Abebe opäť 21. novembra 2008 a potvrdili odmietavé stanovisko k návrhom riešenia krízy predložené juntou. V konečnom oznámení tohto stretnutia partneri v spolupráci so stálymi členmi a nestálymi africkými členmi Bezpečnostnej rady OSN: 1) konštatovali, že od posledného stretnutia dňa 10. novembra junta neposkytla žiadny nový bod; 2) opätovne potvrdili body týkajúce sa podmienok riešenia krízy, ktoré sa uviedli v oznámení z 10. novembra; 3) naznačili, že riešenie krízy by mohlo zahŕňať možnosť uskutočniť voľby na základe rešpektovanie bodov navrhnutých 10. novembra; 4) podporili „možnosť“, v rámci ktorej začne konať Bezpečnostná rada OSN „ak snahy zlyhajú“; 5) opätovne potvrdili, že organizácie vyvodia závery tejto krízy a vo „vhodnom čase“ podniknú primerané, aj individuálne, opatrenia. Napriek splneniu jedného z uvedených základných bodov, t. j. oslobodenia zákonného prezidenta, nanešťastie nebolo možné uskutočniť ďalšie kontakty a misie vedúce k nájdeniu riešenia v súlade s rešpektovaním vnútroštátnych a medzinárodných povinností a záväzkov Mauritánie. Z týchto dôvodov sa Európska únia rozhodla ukončiť konzultácie a prijať nasledovné primerané opatrenia podľa článku 96 odseku 2 písm. c) revidovanej Dohody z Cotonou: - Okrem prípadných individuálnych sankcií, pre ktoré sa rozhodne každý členský štát Európskej únie, zameraných na autorov štátneho prevratu a ich najbližších spolupracovníkov, sa prijímajú sankcie hospodárskej povahy, ktorými sa citeľne znižuje suma pomoci Spoločenstva priamo udelená vláde, štátnym agentúram alebo podnikom. Tieto opatrenia obmedzujúce spoluprácu neovplyvnia humanitárnu pomoc, priamu pomoc obyvateľstvu a občianskej spoločnosti v Mauritánii. - Európska komisia si vyhradzuje právo okamžite prevziať úlohy národného schvaľovacieho úradníka Európskeho rozvojového fondu (ERF). - Pokiaľ ide o vplyv monitorovania vývoja a rozhodnutí sektorových politík implementovaných orgánmi pri moci de facto, ale nie de iure na prebiehajúcu spoluprácu a v nádeji prípadného obnovenia spolupráce po nájdení riešenia prijateľného pre medzinárodné spoločenstvo, útvary Komisie sa budú naďalej zúčastňovať na politickom a sektorovom dialógu v Mauritánii na technickej úrovni, bez toho, aby bolo možné takýto dialóg považovať za uznanie zákonnosti moci, ktorá bola nastolená po štátnom prevrate 6. augusta 2008. - Platby týkajúce sa prebiehajúcich zmlúv budú prevedené v súlade s príslušnými finančnými rozhodnutiami. Ide o tieto projekty: - cesty Rosso – Boghé a Kaedi – Gouaraye, ako aj technická pomoc ministerstvu dopravy; - projekt „Obnova oázy Adrar“ (ukončenie prebiehajúcich záväzkov); - projekt „Voda nádeje“ (ukončenie projektu); - Finančná pomoc pre vodu: pokračovanie troch prebiehajúcich zmlúv; - podporný program pre národného schvaľovacieho úradníka: opatrenia potrebné na ukončenie programu; - regionálny solárny program: pokračovanie prebiehajúcich zmlúv v Mauritánii; - podporný program pre občiansku spoločnosť: pokračovanie implementácie činností týkajúcich sa riadenia v rámci výziev na predloženie ponúk spravovaných priamo Európskou komisiou; - podporný program pre zriadenie vnútroštátnej inštitúcie na údržbu ciest (ENER): pokračovanie obmedzené len na prebiehajúce zmluvné záväzky; - zmluva o poskytnutí grantu v rámci regionálneho balíka finančných prostriedkov B na obnovu zaplavených území v povodí rieky Senegal; - podpora miestnych orgánov (okrem ERF): projekt na zlepšenie komunitného spravovania vody v Nouakchott a partnerstvo na podporu vzdelávacieho systému v obci Boustille. - V súlade s dohodami o financovaní sa budú môcť nové zmluvy podpísať pre tieto programy: - vyhlásenie miestnych výziev na predloženie ponúk v oblasti „neštátne subjekty, demokracia a ľudské práva“ (okrem ERF). Výzvy na predloženie ponúk v prospech miestnych orgánov ostanú pozastavené; - implementácia podporného projektu na riadenie migračných tokov v rámci regionálneho financovania AKT 9. ERF; - dodatok k „sanitačnému projektu Zazou“ (okrem ERF, spolufinancovanie MVO); - implementácia projektu na „podporu návratu utečencov“ v spolupráci s prebiehajúcou podporou Úradu pre humanitárnu pomoc Európskej komisie (ECHO), ak sa dohodnuté zmluvné podmienky dodržia a podmienky v Mauritánii umožnia implementáciu. - Nové projekty sa môžu prehodnotiť v týchto oblastiach: - v rámci navrhovanej odpovede na potravinovú krízu prostredníctvom mobilizácie regionálneho balíka finančných prostriedkov B 10. ERF sa môže naplánovať cielená intervencia v prospech obyvateľstva vo výške 2,08 milióna EUR, ktorú by vykonala medzinárodná organizácia a/alebo mimovládna organizácia s tým, že by činnosť nezahŕňala priamu podporu štátu, jeho správnym orgánom alebo agentúram; - plánovanie finančných prostriedkov pridelených Mauritánii v rámci nového „potravinového nástroja“ a tematickej položky „potravinová bezpečnosť“ prostredníctvom podporných poľnohospodárskych projektov, ktoré by sa mohli implementovať medzinárodnými alebo mimovládnymi organizáciami. Implementácia iných prebiehajúcich projektov a indikatívneho programu 10. ERF, na ktoré sa vzťahujú ďalej uvedené výnimky, zostáva pozastavená do prípadného postupného obnovenia spolupráce za ďalej stanovených podmienok. V národnom indikatívnom programe 10. ERF sa počítalo s orientačnou sumou vo výške 40 miliónov EUR na všeobecnú rozpočtovú podporu strategického rámca boja proti chudobe. Tento projekt nebude môcť byť prehodnotený, kým sa spolupráca neobnoví úplne, a to za uvedených podmienok a za predpokladu, že budú dodržané všeobecné podmienky oprávnenosti požadované na implementáciu tohto typu programu. Orientačná suma tohto programu sa však znižuje na 25 miliónov EUR s okamžitým účinkom. Z uvoľnených 15 miliónov EUR bude 10 miliónov EUR v rezerve na prípadnú podporu volieb v rámci ústavného riešenia krízy v súlade s požiadavkami medzinárodného spoločenstva. Ďalších 5 miliónov EUR bude v rezerve pre prípad vážnych humanitárnych kríz v následku krízy po štátnom prevrate 6. augusta 2008. Podporný program pre riadenie migračných tokov, plánovaný v rámci národného indikatívneho plánu vo výške 8 miliónov EUR, bude mimoriadne implementovaný pred prípadným obnovením spolupráce na základe cieľov a priorít, ktoré sa vymedzia. - Hneď, ako všetky strany konfliktu prijmú riešenie krízy v súlade so základnými bodmi navrhovanými medzinárodným spoločenstvom, t. j. v kontexte integrovaného politického dialógu zriadia najmä volebný rámec, ktorý umožní slobodné, transparentné a reprezentatívne voľby, sa tieto projekty odblokujú: - prístav na prepravu rúd v Nouadhibou: rokovanie o zmluve na obnovenie prístavu a jej podpísanie, ak to platné právne predpisy a výsledky výzvy na predkladanie ponúk dovolia. V prípade, že najneskôr do marca 2009 nedôjde k podpísaniu zmluvy, príspevok ERF na práce (45 miliónov EUR) nebude pre Mauritániu už dostupný; - preplánovanie projektu odstraňovania vrakov v prístave Nouadhibou po presune finančných prostriedkov STABEX-u vyčlenených na tento účel (23 miliónov EUR) do 10. ERF (od 31. 12. 2008). Ak by nedošlo k štátnemu prevratu, zmluva na túto činnosť by bola podpísaná do konca roku 2008; - vyhlásenie miestnych výziev na predloženie ponúk v prospech miestnych orgánov, ktoré boli predtým pozastavené. - Dodatočné obnovenie spolupráce sa uskutoční hneď, ako sa skutočne a nezvratne implementuje uvedené riešenie krízy (vymenovanie novej dočasnej konsenzuálnej vlády, prijatie konsenzuálneho plánu a vzdanie sa moci zo strany vojenskej junty). Môže to zahŕňať: - prípadnú podporu nových parlamentných alebo prezidentských volieb; - pokračovanie implementácie podporného programu pre spravodlivosť; - implementáciu programu EÚ pre posilňovanie miestnych inštitúcií a ich útvarov; - implementáciu všetkých programov a projektov podpísaných alebo plánovaných v rámci 8. a 9. ERF, v súvislosti s ktorými ešte nie sú podpísané zmluvy. - Úplný návrat Mauritánie k ústavnému poriadku umožní odstránenie všetkých uvedených obmedzení v súlade s posledným pododsekom odseku 2 písm. a) článku 96 revidovanej Dohody z Cotonou. Toto bude možné skonštatovať, ak zákonne zvolená hlava štátu a parlament prevezme svoju funkciu a obnoví sa platnosť ústavy. Umožní to najmä úplnú implementáciu indikatívneho programu 10. ERF (156 miliónov EUR), pričom sa budú neustále zohľadňovať prípadne potreby úpravy tohto programu v závislosti od negatívnych sociálnych, hospodárskych a politických vplyvov spôsobených štátnym prevratom 6. augusta 2008. Európska únia bude naďalej sledovať vývoj situácie v Mauritánii a v náležitých prípadoch bude môcť podporiť implementáciu konsenzuálneho politického riešenia krízy, pokiaľ sa takéto riešenie bude zakladať na uvedených základných bodoch v súlade s požiadavkami medzinárodného spoločenstva. Európska únia si vyhradzuje právo prehodnotiť a upraviť uvedené opatrenia v prípade vývoja situácie v Mauritánii. S úctou, V Bruseli [...] Za Komisiu | Za Radu | [1] Ú. v. ES L 317, 15.12.2000, s. 3. [2] Ú. v. EÚ L 287, 28.10.2005, s. 4. [3] Ú. v. ES L 317, 15.12.2000, s. 376, zmenená a doplnená internou dohodou z 10. apríla 2006, Ú. v. EÚ L 247, 9.9.2006, s. 48.