P8_TA(2019)0240

Správa o finančnej trestnej činnosti, vyhýbaní sa daňovým povinnostiam a daňových únikoch

Uznesenie Európskeho parlamentu z 26. marca 2019 o finančnej trestnej činnosti, vyhýbaní sa daňovým povinnostiam a daňových únikoch (2018/2121(INI))

(2021/C 108/02)

Európsky parlament,

— so zreteľom na články 4 a 13 Zmluvy o Európskej únii (ďalej len „Zmluva o EÚ“),

— so zreteľom na články 107, 108, 113, 115 a 116 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“),

— so zreteľom na svoje rozhodnutie z 1. marca 2018 o zriadení, pôsobnosti, počte členov a funkčnom období osobitného výboru pre finančnú trestnú činnosť, vyhýbanie sa daňovým povinnostiam a daňové úniky (ďalej len „TAX3“) (1),

— so zreteľom na uznesenie svojho výboru TAXE z 25. novembra 2015 (2) a uznesenie svojho výboru TAXE 2 zo 6. júla 2016 (3) o daňových rozhodnutiach a ďalších opatreniach podobného charakteru alebo účinku,

— so zreteľom na svoje uznesenie zo 16. decembra 2015 s odporúčaniami Komisii o začlenení transparentnosti, koordinovanosti a konvergencie do politík dane z príjmov právnických osôb v Únii (4),

— so zreteľom na výsledky vyšetrovacieho výboru vo veci prania špinavých peňazí, vyhýbania sa daňovým povinnostiam a daňových únikov, ktoré boli predložené Rade a Komisii 13. decembra 2017 (5),

— so zreteľom na následné opatrenia Komisie v nadväznosti na všetky uvedené uznesenia Európskeho parlamentu (6),

— so zreteľom na početné odhalenia investigatívnych novinárov, napríklad LuxLeaks, Panama Papers, Paradise Papers, a v poslednom čase aj škandály cum-ex, ako aj prípady prania špinavých peňazí týkajúce sa najmä bánk v Dánsku, Estónsku, Nemecku, Lotyšsku, Holandsku a Spojenom kráľovstve,

— so zreteľom na svoje unesenie z 29. novembra 2018 o škandále cum-ex: finančná trestná činnosť a medzery v súčasnom právnom rámci (7),

— so zreteľom na svoje uznesenie z 19. apríla 2018 o ochrane investigatívnych novinárov v Európe: prípad slovenského novinára Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej (8),

— so zreteľom na štúdie vypracované výskumnou službou Európskeho parlamentu s názvami „Citizenship by investment (CBI) and residency by investment (RBI) schemes in the EU: state of play, issues and impacts“, „Money laundering and tax evasion risks in free ports and customs warehouses“ a „An overview of shell companies in the European Union“ (9),

— so zreteľom na štúdiu s názvom „VAT fraud: economic impact, challenges and policy issues“ (10), štúdiu s názvom „Cryptocurrencies and blockchain – Legal context and implications for financial crime, money laundering and tax evasion“ a štúdiu s názvom „Impact of Digitalisation on International Tax Matters“ (11),

— so zreteľom na štúdie Komisie na tému „ukazovatele agresívneho daňového plánovania“ (12),

— so zreteľom na dôkazy zhromaždené výborom TAX3 pri 34 vypočutiach s odborníkmi alebo výmenách názorov s komisármi a ministrami a počas služobných ciest do Washingtonu, Rigy, na Ostrov Man, do Estónska a Dánska,

— so zreteľom na modernizovaný a stabilnejší rámec dane z príjmu právnických osôb zavedený počas tohto volebného obdobia, najmä na smernice o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam (prvá (13) a druhá smernica (14) o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam) a preskúmania smernice o administratívnej spolupráci v oblasti daní (15),

— so zreteľom na návrhy Komisie, ktorých prijatie ešte prebieha, najmä o spoločnom (konsolidovanom) základe dane z príjmov právnických osôb (16), balíku v súvislosti so zdaňovaním digitálnych služieb (17) a zverejňovaní správ za jednotlivé krajiny (18), ako aj na pozíciu Európskeho parlamentu k týmto dokumentom,

— so zreteľom na uznesenie Rady a zástupcov vlád členských štátov z 1. decembra 1997 o skupine pre kódex správania pre zdaňovanie podnikov a na pravidelné správy tejto skupiny pre Radu ECOFIN,

— so zreteľom na zoznam Rady týkajúci sa nespolupracujúcich jurisdikcií na účely daní prijatý 5. decembra 2017 a zmenený na základe prebiehajúceho monitorovania záväzkov tretích krajín,

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 21. marca 2018 o nových požiadavkách proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam v právnych predpisoch EÚ upravujúcich najmä finančné a investičné operácie (C(2018)1756),

— so zreteľom na prebiehajúcu modernizáciu rámca DPH, najmä konečného režimu DPH,

— so zreteľom na svoje uznesenie z 24. novembra 2016 s názvom Smerom k definitívnemu systému DPH a boj proti podvodom s DPH (19),

— so zreteľom na nedávno prijatý nový rámec EÚ v oblasti boja proti praniu špinavých peňazí, najmä po prijatí štvrtej (štvrtá smernica o boji proti praniu špinavých peňazí) (20) a piatej (piata smernica o boji proti praniu špinavých peňazí) (21) revízie smernice o boji proti praniu špinavých peňazí,

— so zreteľom na postupy v prípade nesplnenia povinnosti, ktoré začala Komisia proti 28 členským štátom z dôvodu, že riadne netransponovali štvrtú smernicu o boji proti praniu špinavých peňazí do vnútroštátneho práva,

— so zreteľom na akčný plán Komisie z 2. februára 2016 na posilnenie boja proti financovaniu terorizmu (COM(2016)0050) (22),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 12. septembra 2018 o posilnení prudenciálneho rámca a rámca boja proti praniu špinavých peňazí Únie pre finančné inštitúcie (COM(2018)0645),

— so zreteľom na svoje uznesenie zo 14. marca 2019 o naliehavosti zaradenia tretích krajín na čiernu listinu EÚ v súlade so smernicou o boji proti praniu špinavých peňazí (23);

— so zreteľom na mapovanie a analýzu nedostatkov vykonané platformou finančných spravodajských jednotiek Európskej únie (platforma FIU EÚ) z 15. decembra 2016 týkajúce sa právomocí a prekážok pri získavaní a výmene informácií a na pracovné dokumenty útvarov Komisie z 26. júna 2017 o zlepšení spolupráce medzi finančnými spravodajskými jednotkami EÚ (SWD(2017)0275),

— so zreteľom na odporúčanie Európskeho orgánu pre bankovníctvo (ďalej len „EBA“) a Komisie z 11. júla 2018 maltskej finančnej spravodajskej analytickej jednotke o prijímaní potrebných opatrení na plnenie smernice o boji proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu,

— so zreteľom na list zo 7. decembra 2018, ktorý poslal predseda výboru TAX3 stálemu predstaviteľovi Malty pri EÚ, jeho excelencii Danielovi Azzopardimu, v ktorom požadoval vysvetlenia týkajúce sa spoločnosti 17 Black,

— so zreteľom na vyšetrovanie štátnej pomoci a rozhodnutia Komisie (24),

— so zreteľom na návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady z 23. apríla 2018 o ochrane osôb nahlasujúcich porušenia práva Únie (COM(2018)0218),

— so zreteľom na návrh dohody o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu;

— so zreteľom na politické vyhlásenie, ktorým sa stanovuje rámec pre budúce vzťahy medzi Európskou úniou a Spojeným kráľovstvom;

— so zreteľom na výsledky rôznych samitov krajín G7, G8 a G20, ktoré sa konali na témy medzinárodných daňových otázok,

— so zreteľom na rezolúciu o akčnom programe z Addis Abeby, ktorú Valné zhromaždenie OSN prijalo 27. júla 2015,

— so zreteľom na správu pracovnej skupiny na vysokej úrovni o nezákonných finančných tokoch z Afriky vypracovanú na spoločný návrh Komisia Africkej únie (KAÚ)/Hospodárskej komisie pre Afriku, konferencie afrických ministrov financií, ministrov pre plánovanie a hospodársky rozvoj,

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 28. januára 2016 o vonkajšej stratégii pre účinné zdaňovanie (COM(2016)0024), v ktorom Komisia vyzýva aj na to, aby EÚ išla príkladom,

— so zreteľom na svoje uznesenie z 8. júla 2015 o vyhýbaní sa daňovým povinnostiam a daňových únikoch ako výzvach pre riadenie, sociálnu ochranu a rozvoj v rozvojových krajinách (25) a uznesenie z 15. januára 2019 o rodovej rovnosti a daňovej politike v EÚ (26),

— so zreteľom na povinnosť podľa článku 8 ods. 2 Európskeho dohovoru o ľudských právach (EDĽP) vždy rešpektovať právo na súkromný život,

— so zreteľom na správu Komisie z 23. januára 2019 o systémoch udeľovania občianstva a povolení na pobyt investorom v Európskej únii (COM(2019)0012),

— so zreteľom na oznámenie Komisie z 15. januára 2019 s názvom Efektívnejšie a demokratickejšie rozhodovanie v oblasti daňovej politiky EÚ (COM(2019)0008),

— so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru z 18. októbra 2017 s názvom Rozvojové partnerstvá EÚ a výzva, ktorú predstavujú medzinárodné daňové dohody,

— zo zreteľom na článok 52 rokovacieho poriadku,

— so zreteľom na správu osobitného výboru pre finančnú trestnú činnosť, vyhýbanie sa daňovým povinnostiam a daňové úniky (A8-0170/2019),

1. Všeobecný úvod, predstavenie situácie

1.1. Zmeny

1. tvrdí, že existujúce daňové pravidlá často nedokážu držať krok so zrýchľujúcim sa vývojom hospodárstva; pripomína, že súčasné medzinárodné a vnútroštátne daňové pravidlá boli väčšinou koncipované na začiatku 20. storočia; tvrdí, že existuje naliehavá a neustála potreba reformovať pravidlá, aby medzinárodné, európske a vnútroštátne daňové systémy boli vhodné pre nové hospodárske, sociálne a technologické výzvy 21. storočia; tvrdí, že existuje naliehavá a neustála potreba reformovať pravidlá, aby medzinárodné, európske a vnútroštátne daňové systémy boli vhodné pre nové hospodárske, sociálne a technologické výzvy 21. storočia;

2. zdôrazňuje, že Európsky parlament podstatným spôsobom prispel k boju proti finančným trestným činom, daňovým únikom a vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam, ako sa ukázalo napríklad vo veciach LuxLeaks, Panama Papers, Paradise Papers, Football Leaks, Bahamas Leaks a Cum-Ex, najmä prostredníctvom práce osobitných výborov TAXE, TAX2 ( 27 ) a TAX3, vyšetrovacieho výboru PANA a komisie pre hospodársku politiku (ECON);

3. víta skutočnosť, že Komisia počas svojho súčasného obdobia predložila 26 legislatívnych návrhov zameraných na odstránenie niektorých medzier, zlepšenie boja proti finančným trestným činom a agresívnemu daňovému plánovaniu a zvýšenie účinnosti výberu daní a spravodlivosti v oblasti daní; vyjadruje hlboké poľutovanie nad nedostatočným pokrokom Rady v prípade dôležitých iniciatív v súvislosti s reformou dane z príjmu právnických osôb, ktoré ešte neboli dokončené pre nedostatok skutočnej politickej vôle; požaduje urýchlené prijatie iniciatív EÚ, ktoré ešte neboli dokončené, a dôsledné monitorovanie vykonávania na účely zabezpečenia účinnosti a správneho presadzovania právnych predpisov s cieľom prispôsobiť sa všestrannosti daňových podvodov, daňových únikov a agresívneho daňového plánovania;

4. pripomína, že daňová jurisdikcia má kontrolu iba nad daňovými záležitosťami súvisiacimi s jej územím, kým hospodárske toky a niektorí daňoví poplatníci, ako sú nadnárodné podniky (MNE) a majetní jednotlivci, pôsobia celosvetovo;

5. zdôrazňuje, že vymedzenie daňových základov si vyžaduje mať úplný obraz situácie daňovníka vrátane častí, ktoré sú mimo danej daňovej jurisdikcie, a určenie, ktorá časť sa týka ktorej jurisdikcie; poznamenáva, že si takisto vyžaduje, aby sa tieto daňové základy rozdelili medzi daňové jurisdikcie s cieľom zabrániť dvojitému zdaneniu a dvojitému nezdaneniu; potvrdzuje, že prioritou by malo byť odstránenie dvojitého nezdanenia, ako aj zabezpečenie riešenia otázky dvojitého zdanenia;

6. zdôrazňuje, že vymedzenie daňových základov si vyžaduje mať úplný obraz situácie daňovníka vrátane častí, ktoré sú mimo danej daňovej jurisdikcie, a určenie, ktorá časť sa týka ktorej jurisdikcie; domnieva sa, že EÚ musí prijať rozsiahlu stratégiu, ktorou by EÚ príslušnými politikami podporovala členské štáty, aby upustili od svojich súčasných škodlivých daňových systémov a prešli na daňový systém zlučiteľný s právnym rámcom EÚ a duchom zmluvy EÚ;

7. konštatuje, že sa významne zvýšili ekonomické toky ( 28 ) a pribudli príležitosti na zmenu daňovej rezidencie; varuje, že niektoré nové javy ( 29 ) sú vo svojej podstate nejasné alebo navodzujú nejasnosť, čo poskytuje priestor na daňové podvody, vyhýbanie sa daňovým povinnostiam, agresívne daňové plánovanie a pranie špinavých peňazí;

8. vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že niektoré členské štáty konfiškujú daňový základ iných členských štátov tým, že priťahujú zisky vytvorené inde, čím umožňujú spoločnostiam umelo znížiť svoj daňový základ; poukazuje na to, že tieto praktiky nielenže poškodzujú zásadu solidarity EÚ, ale takisto prinášajú prerozdelenie bohatstva smerom k nadnárodným spoločnostiam a ich akcionárom na úkor občanov EÚ; podporuje dôležitú prácu akademických pracovníkov a novinárov, ktorí tieto praktiky pomáhajú objasňovať;

1.2. Účel zdaňovania a vplyv daňových podvodov, daňových únikov, škodlivých daňových praktík a prania špinavých peňazí na európske spoločnosti

9. domnieva sa, že spravodlivé zdaňovanie a rozhodný boj proti daňovým podvodom, daňovým únikom, agresívnemu daňovému plánovaniu a praniu špinavých peňazí zohrávajú hlavnú úlohu pri formovaní spravodlivej spoločnosti a silného hospodárstva a bránia spoločenskú zmluvu a právny štát; konštatuje, že spravodlivý a účinný daňový systém je kľúčom k riešeniu nerovnosti, a to nielen financovaním verejných výdavkov na podporu sociálnej mobility, ale aj znižovaním nerovností v príjmoch; zdôrazňuje, že daňová politika môže mať veľký vplyv na rozhodovanie v oblasti zamestnanosti, úroveň investícií a ochotu spoločností rozšíriť sa;

10. zdôrazňuje, že najnaliehavejšou prioritou je znížiť daňovú medzeru vyplývajúcu z daňových podvodov, daňových únikov, agresívneho daňového plánovania a prania špinavých peňazí a ich vplyv na vnútroštátne rozpočty a rozpočet EÚ s cieľom zabezpečiť rovnaké podmienky a daňovú spravodlivosť medzi všetkými daňovými poplatníkmi, bojovať proti nárastu nerovnosti a posilniť dôveru v demokratickú tvorbu politiky tým, že sa zabezpečí, aby podvodníci nemali konkurenčnú daňovú výhodu oproti čestným daňovým poplatníkom;

11. zdôrazňuje, že spoločné úsilie na úrovni EÚ a na vnútroštátnej úrovni je nevyhnutné na ochranu rozpočtu EÚ a vnútroštátnych rozpočtov pred stratami spôsobenými nezaplatenými daňami; konštatuje, že len s plným a účinným výberom daňových príjmov môžu štáty okrem iného zabezpečiť kvalitné verejné služby vrátane cenovo dostupného vzdelávania, zdravotnej starostlivosti a bývania, bezpečnosti, kontroly zločinnosti a reakcie na núdzové situácie, sociálneho zabezpečenia a starostlivosti, presadzovania pracovných a environmentálnych noriem, boja proti zmene klímy, podpory rodovej rovnosti, verejnej dopravy a základnej infraštruktúry s cieľom podporiť a v prípade potreby stabilizovať sociálne vyvážený rozvoj s cieľom dosiahnuť ciele trvalo udržateľného rozvoja;

12. domnieva sa, že nedávny vývoj v oblasti daní a výberu daní, pri ktorom sa daňové zaťaženie presunulo z bohatstva na príjem, z kapitálových príjmov na príjem z práce a na spotrebu, z nadnárodných spoločností na malé a stredné podniky (MSP) a z finančného sektora na reálnu ekonomiku, mal neprimeraný vplyv na ženy a osoby s nízkymi príjmami, ktoré sa zvyčajne spoliehajú viac na príjem z práce a vynakladajú vyšší podiel svojich príjmov na spotrebu ( 30 ) ; konštatuje, že medzi najbohatšími sú vyššie miery daňových únikov ( 31 ) ; vyzýva Komisiu, aby vo svojich legislatívnych návrhoch v oblasti daní a prania špinavých peňazí zvážila vplyv na sociálny rozvoj vrátane rodovej rovnosti a ďalších uvedených politík;

1.3. Riziká a prínosy spojené s hotovostnými transakciami

13. zdôrazňuje, že hotovostné transakcie naďalej predstavujú veľmi vysoké riziko z hľadiska prania špinavých peňazí a daňových únikov vrátane podvodov v oblasti DPH, a to aj napriek ich výhodám, ako je dostupnosť a rýchlosť; konštatuje, že mnohé členské štáty už majú zavedené obmedzenia týkajúce sa hotovostných platieb; konštatuje aj to, že hoci pravidlá týkajúce sa kontrol hotovosti na vonkajších hraniciach EÚ sú harmonizované, pravidlá jednotlivých členských štátov týkajúce sa pohybov hotovosti v rámci EÚ sa líšia;

14. konštatuje, že rozdrobenosť a rôznorodosť týchto opatrení môže zasiahnuť do riadneho fungovania vnútorného trhu; vyzýva preto Komisiu, aby pripravila návrh týkajúci sa európskych obmedzení platieb v hotovosti a zároveň zachovala hotovosť ako platobný prostriedok; okrem toho konštatuje, že eurobankovky s vysokou nominálnou hodnotou predstavujú vyššie riziko z hľadiska prania špinavých peňazí; víta skutočnosť, že Európska centrálna banka (ECB) v roku 2016 ohlásila, že už nebude vydávať nové bankovky s hodnotou 500 EUR (už existujúce bankovky však zostávajú zákonným platidlom); vyzýva ECB, aby navrhla časový plán na vyradenie možnosti používať bankovky s hodnotou 500 EUR;

1.4. Kvantitatívne hodnotenie

15. zdôrazňuje, že daňové podvody, daňové úniky a agresívne daňové plánovanie vedú k strate zdrojov pre štátne rozpočty a rozpočty Európskej únie ( 32 ) ; uznáva, že kvantifikácia týchto strát nie je jednoznačná; poznamenáva však, že zvýšené požiadavky na transparentnosť by viedli nielen k poskytovaniu lepších údajov, ale tiež by prispeli k zníženiu nejasnosti;

16. konštatuje, že v rámci viacerých posúdení sa usilovalo o vyčíslenie rozsahu strát v dôsledku daňových podvodov, daňových únikov a agresívneho daňového plánovania; pripomína, že žiadne z nich samo osebe neposkytuje dostatočný obraz vzhľadom na povahu údajov alebo ich nedostatok; konštatuje, že niektoré z nedávnych posúdení sa vzájomne dopĺňajú, pričom sa opierajú o odlišné, ale navzájom sa dopĺňajúce metodiky;

17. poznamenáva, že kým Komisia vypočítava odhad výpadku príjmov z DPH na úrovni EÚ, svoj vlastný odhad výpadku príjmov z DPH doteraz vypracúva len pätnásť členských štátov; vyzýva každý členský štát, aby v spolupráci s Komisiou vypracoval komplexný odhad výpadku daňových príjmov (nielen DPH) vrátane posúdenia nákladov na daňové stimuly;

18. opätovne vyjadruje poľutovanie nad nedostatkom spoľahlivých a nestranných štatistík o miere vyhýbania sa daňovým povinnostiam a o rozsahu daňových únikov a zdôrazňuje, že je dôležité vyvinúť primerané a transparentné metodiky na vyčíslenie rozmeru týchto javov, ako aj ich dosahu na verejné financie, hospodárske činnosti a verejné investície krajín ( 33 ) ; pripomína potrebu politickej a finančnej nezávislosti štatistických úradov s cieľom zabezpečiť spoľahlivosť štatistických údajov; vyzýva, aby sa od Eurostatu požadovala technická pomoc na zber komplexných a presných štatistických údajov, aby sa poskytovali v porovnateľnom, ľahko koordinovanom digitálnom formáte;

19. pripomína najmä empirické hodnotenie rozsahu ročných strát príjmov spôsobených agresívnym plánovaním dane z príjmu právnických osôb v EÚ, ktoré bolo vypracované v roku 2015; konštatuje, že hodnotenie sa pohybuje v rozpätí od 50 až 70 miliárd EUR (suma stratená len v dôsledku presunu zisku, ktorá sa rovná najmenej 17 % ziskov z dane z príjmov právnických osôb v roku 2013 a 0,4 % HDP) do 160 až 190 miliárd EUR (pridanie individualizovaných daňových úprav veľkých nadnárodných podnikov a neefektívnosti výberu);

20. vyzýva Radu a členské štáty, aby uprednostňovali projekty, najmä s podporou programu Fiscalis, zamerané na kvantifikáciu rozsahu daňových únikov s cieľom lepšie riešiť súčasnú daňovú medzeru; zdôrazňuje, že Európsky parlament prijal ( 34 ) navýšenie prostriedkov v programe Fiscalis; naliehavo vyzýva členské štáty, aby pod vedením Komisie odhadli svoje daňové medzery a každoročne zverejňovali výsledky;

21. konštatuje, že v pracovnom dokumente MMF ( 35 ) sa odhaduje, že celosvetové straty v dôsledku narúšania základu dane a presunu ziskov (ďalej len „BEPS“) a v súvislosti s daňovými rajmi predstavujú približne 600 miliárd USD ročne; konštatuje, že dlhodobé približné odhady MMF sú pre krajiny OECD vo výške 400 miliárd USD (1 % ich HDP) a pre rozvojové krajiny vo výške 200 miliárd USD (1,3 % ich HDP);

22. víta nedávne odhady neregistrovanej ekonomiky (non-observed economy, NOE), často nazývanej tieňová ekonomika, uvedené v prieskume daňových politík v Európskej únii ( 36 ) v roku 2017, v ktorom sa uvádzajú nepriame širšie náznaky daňových únikov; zdôrazňuje, že hodnota neregistrovaných ekonomík meria hospodárske činnosti, ktoré nemusia byť zachytené v základných zdrojoch údajov používaných na zostavovanie národných účtov;

23. zdôrazňuje, že takmer 40 % ziskov nadnárodných podnikov sa každoročne celosvetovo presúva do daňových rajov, pričom sa zdá, že niektoré krajiny Európskej únie ako prvé strácajú v dôsledku presunov ziskov, pretože 35 % presunutých ziskov pochádza z krajín EÚ, za nimi nasledujú rozvojové krajiny (30 %) ( 37 ) ; zdôrazňuje, že asi 80 % presunu ziskov z mnohých členských štátov EÚ je smerovaných do niekoľkých ďalších členských štátov EÚ alebo cez ne; poukazuje na to, že nadnárodné podniky môžu platiť až o 30 % nižšiu daň než domáci konkurenti a že agresívne daňové plánovanie narúša hospodársku súťaž pre domáce podniky, najmä MSP;

24. poznamenáva, že podľa posledných odhadov predstavuje vyhýbanie sa daňovej povinnosti v EÚ približne 825 miliárd EUR za rok ( 38 )

25. konštatuje, že nadnárodné spoločnosti, ktoré vypočul výbor TAX3, vypracovali svoje vlastné odhady efektívnych sadzieb dane ( 39 ) ; poukazuje na to, že niektorí odborníci tieto odhady spochybňujú;

26. žiada, aby sa zhromažďovali štatistické údaje o veľkých transakciách v prístavoch oslobodených od colnej kontroly, colných skladoch a osobitných hospodárskych zónach a aby sprostredkovatelia a oznamovatelia zverejňovali informácie;

1.5. Daňové podvody, daňové úniky, vyhýbanie sa daňovým povinnostiam a agresívne daňové plánovanie

27. pripomína, že boj proti daňovým únikom a podvodom sa zaoberá nezákonnými činmi, zatiaľ čo boj proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam sa zaoberá situáciami, pri ktorých sa zneužívajú medzery v právnych predpisoch alebo ktoré sú a priori v medziach zákona – pokiaľ ich daňové orgány alebo v konečnom dôsledku súdy nepovažujú za protiprávne –, ale proti jeho duchu; požaduje preto zjednodušenie daňového rámca;

28. pripomína, že zlepšenie výberu daní v krajinách EÚ bude pravdepodobne viesť k zníženiu trestnej činnosti spojenej s daňovými únikmi a praním špinavých peňazí, ktoré nasleduje;

29. pripomína, že agresívne daňové plánovanie opisuje vytvorenie daňového návrhu zameraného na zníženie daňovej povinnosti použitím technických prostriedkov daňového systému alebo rozhodovania medzi dvomi alebo viacerými daňovými systémami, ktoré je v rozpore s duchom zákona;

30. víta odpoveď Komisie na výzvy uvedené v uzneseniach výborov TAXE, TAX2 a PANA o lepšej identifikácii agresívneho daňového plánovania a škodlivých daňových praktík;

31. vyzýva Komisiu a Radu, aby navrhli a prijali komplexné a presné vymedzenie ukazovateľov agresívneho daňového plánovania, pričom sa budú opierať o znaky uvedené v piatej revízii smernice o administratívnej spolupráci v oblasti daní ( 40 ) , ako aj o príslušné štúdie a odporúčania Komisie ( 41 ) ; zdôrazňuje, že tieto jasné ukazovatele môžu byť prípadne založené aj na normách uznávaných na medzinárodnej úrovni; vyzýva členské štáty, aby tieto ukazovatele používali ako základ na zrušenie všetkých škodlivých daňových praktík vyplývajúcich z existujúcich daňových medzier; vyzýva Komisiu a Radu, aby pravidelne aktualizovali tieto ukazovatele, ak sa objavia nové opatrenia alebo postupy agresívneho daňového plánovania;

32. zdôrazňuje podobnosť medzi platiteľmi dane z príjmov právnických osôb a majetnými jednotlivcami v súvislosti s využívaním podnikových štruktúr a podobných štruktúr, ako sú trusty a zahraničné lokality, na účely agresívneho daňového plánovania; poukazuje na úlohu sprostredkovateľov ( 42 ) pri vytváraní takýchto systémov; v tejto súvislosti pripomína, že v prípade väčšiny mimoriadne majetných osôb prichádza väčšina ich príjmov skôr vo forme kapitálových ziskov než z výnosov;

33. víta hodnotenie Komisie a zaradenie ukazovateľov agresívneho daňového plánovania do svojich správ o krajinách v rámci európskeho semestra z roku 2018; požaduje, aby sa takéto hodnotenie stalo pravidelným prvkom, aby sa zabezpečili rovnaké podmienky na vnútornom trhu EÚ, ako aj väčšia stabilita verejných príjmov z dlhodobého hľadiska; vyzýva Komisiu, aby zabezpečila jasné následné opatrenia na ukončenie postupov agresívneho daňového plánovania, v prípade potreby vo forme formálnych odporúčaní;

34. opätovne vyzýva spoločnosti ako daňových poplatníkov, aby plne dodržiavali svoje daňové povinnosti a zdržali sa agresívneho daňového plánovania vedúceho k narúšaniu základu dane a presunu ziskov a aby považovali stratégiu spravodlivého zdaňovania, ako aj zdržiavanie sa škodlivým daňovým praktikám za dôležitú súčasť svojej sociálnej zodpovednosti podnikov a zohľadňovali pri tom hlavné zásady OSN v oblasti podnikania a ľudských práv a usmernení OECD pre nadnárodné spoločnosti s cieľom zabezpečiť dôveru daňových poplatníkov v daňové rámce;

35. naliehavo vyzýva členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na postupe posilnenej spolupráce, aby čo najskôr odsúhlasili prijatie dane z finančných transakcií (DFT) a uznali, že najvhodnejšie by bolo globálne riešenie;

2. Zdaňovanie právnických osôb

36. pripomína, že možnosti vybrať si miesto podniku alebo sídla na základe regulačného rámca prudko vzrástli s globalizáciou a digitalizáciou;

37. pripomína, že dane sa musia vyplácať v jurisdikciách, kde prebieha vecná a skutočná hospodárska činnosť a vytváranie hodnoty, alebo, v prípade nepriamych daní, kde dochádza k spotrebe; zdôrazňuje, že to možno dosiahnuť prijatím spoločného konsolidovaného základu dane z príjmov právnických osôb (CCCTB) v EÚ spolu s primeraným a spravodlivým rozdeľovaním, ktoré okrem iného zahŕňa všetky hmotné aktíva;

38. berie na vedomie, že v prvej smernici o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam EÚ prijala daň pri odchode, čím umožnila členským štátom zdaniť ekonomickú hodnotu kapitálového zisku vytvoreného na jeho území, a to aj vtedy, keď sa tento zisk v čase odchodu ešte neuskutočnil; domnieva sa, že by sa mala posilniť zásada zdaňovania ziskov dosiahnutých v členských štátoch pred vystúpením z Únie, napríklad prostredníctvom koordinovaných zrážkových daní z úrokov a licenčných poplatkov, aby sa odstránili existujúce medzery a zabránilo sa úniku ziskov z EÚ bez zdanenia; vyzýva Radu, aby obnovila rokovania o návrhu týkajúcom sa úrokov a licenčných poplatkov ( 43 ) ; konštatuje, že daňovými zmluvami sa často znižuje sadzba zrážkovej dane s cieľom zabrániť dvojitému zdaneniu ( 44 )

39. opätovne potvrdzuje, že prispôsobenie medzinárodných daňových pravidiel musí reagovať na vyhýbanie sa daňovým povinnostiam vyplývajúce z možného využívania súhry medzi vnútroštátnymi daňovými ustanoveniami a sieťami daňových zmlúv, čo má za následok narušenie základu dane a dvojité nezdanenie, pričom sa zabezpečí, aby nedochádzalo k dvojitému zdaneniu;

2.1. Akčný plán na zabránenie narúšaniu základu dane a presunu ziskov a jeho vykonávanie v EÚ: Smernica o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam

40. berie na vedomie, že projekt BEPS pod vedením G20/OECD mal koordinovane riešiť príčiny a okolnosti vytvárajúce postupy BEPS prostredníctvom zlepšenia súdržnosti daňových pravidiel cez hranice, posilňovania hlavných požiadaviek a posilnenia transparentnosti a istoty; konštatuje však, že miera ochoty a odhodlania spolupracovať na akčnom pláne BEPS OECD sa líši medzi krajinami a medzi jednotlivými príslušnými akciami;

41. konštatuje, že 15-bodový akčný plán BEPS skupiny G20/OECD, ktorý mal koordinovane riešiť príčiny a okolnosti vytvárajúce postupy BEPS, sa realizuje a monitoruje a prebiehajú ďalšie diskusie v širšom kontexte než len v počiatočných zúčastnených krajinách, a to prostredníctvom inkluzívneho rámca; vyzýva preto členské štáty, aby podporili reformu mandátu aj fungovania inkluzívneho rámca, aby sa zabezpečilo, že zostávajúce medzery v daňovej oblasti a nevyriešené daňové otázky budú pokryté súčasným medzinárodným rámcom; víta iniciatívu inkluzívneho rámca na diskusiu a nájdenie všeobecného konsenzu o lepšom rozdelení práv zdanenia medzi krajiny;

42. berie na vedomie skutočnosť, že opatrenia si vyžadujú realizáciu; berie na vedomie politickú poznámku ( 45 ) o inkluzívnom rámci pre narúšanie základu dane a presun ziskov, ktorej cieľom je navrhnúť možné riešenia identifikovaných výziev týkajúcich sa zdaňovania digitálneho hospodárstva;

43. poukazuje na to, že niektoré krajiny nedávno prijali jednostranné protiopatrenia proti škodlivým daňovým praktikám (ako je daň z presunutia ziskov v Spojenom kráľovstve a ustanovenia o všeobecných príjmoch z nehmotného majetku s nízkymi daňami (Global Intangible Low-Taxed Income) v rámci daňovej reformy v USA) s cieľom zabezpečiť, aby zahraničné príjmy nadnárodných podnikov boli riadne zdanené minimálnou efektívnou sadzbou dane v krajine, v ktorej má sídlo materská spoločnosť; žiada o hodnotenie týchto opatrení zo strany EÚ; konštatuje, že na rozdiel od týchto jednostranných opatrení EÚ vo všeobecnosti podporuje mnohostranné a konsenzuálne riešenia na uskutočnenie spravodlivého rozdelenia daňových práv; zdôrazňuje, že napríklad EÚ uprednostňuje globálne riešenie zdaňovania digitálneho sektora, napriek tomu však navrhuje daň EÚ za digitálne služby, keďže v rámci globálnych diskusií sa postupuje pomaly;

44. pripomína, že balík opatrení EÚ proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam z roku 2016 dopĺňa existujúce ustanovenia s cieľom vykonať 15 akcií akčného plánu BEPS koordinovane na jednotnom trhu EÚ;

45. víta skutočnosť, že EÚ prijala prvú a druhú smernicu o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam; berie na vedomie, že tieto smernice poskytujú spravodlivejšie zdaňovanie vytvorením minimálnej úrovne ochrany pred vyhýbaním sa daňovým povinnostiam v súvislosti s daňou z príjmov právnických osôb v celej EÚ a zároveň zabezpečujú spravodlivejšie a stabilnejšie prostredie pre podniky z hľadiska dopytu i ponuky; víta ustanovenia o hybridných nesúrodých opatreniach s cieľom zabrániť dvojitému nezdaneniu s cieľom odstrániť existujúce nezrovnalosti a zdržať sa vytvárania ďalších nesúladov medzi členskými štátmi a tretími krajinami;

46. víta ustanovenia o kontrolovanej zahraničnej spoločnosti zahrnuté do prvej smernice o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam s cieľom zabezpečiť, aby zisky vyprodukované prepojenými podnikmi so sídlom v krajinách s nízkymi daňami alebo bez daní boli účinne zdanené; ako opakovane požaduje Európsky parlament, tieto ustanovenia zabraňujú tomu, aby absencia alebo rozmanitosť vnútroštátnych pravidiel týkajúcich sa kontrolovanej zahraničnej spoločnosti v rámci Únie narúšali fungovanie vnútorného trhu nad rámec situácií úplne umelých úprav; vyjadruje poľutovanie nad koexistenciou dvoch prístupov na vykonávanie pravidiel týkajúcich sa kontrolovanej zahraničnej spoločnosti v rámci prvej smernice o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a vyzýva členské štáty, aby vykonávali len jednoduchšie a najefektívnejšie pravidlá týkajúce sa kontrolovanej zahraničnej spoločnosti, ako sa uvádza v článku 7 ods. 2 písm. a) prvej smernice o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam;

47. víta všeobecné pravidlo proti zneužívaniu na účely výpočtu dane z príjmov právnických osôb zahrnuté do prvej smernice o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam, čo členským štátom umožňuje, aby ignorovali nezrovnalosti, a to so zreteľom na všetky relevantné skutočnosti a okolnosti zamerané len na získanie daňového zvýhodnenia; opätovne opakuje svoju výzvu na prijatie všeobecného a prísneho spoločného všeobecného pravidla proti zneužívaniu, a to najmä v existujúcich právnych predpisoch, a najmä v smernici o materských a dcérskych spoločnostiach, smernici o fúziách a smernici o úrokoch a licenčných poplatkoch;

48. opätovne žiada o jasné vymedzenie pojmu „stála prevádzkareň“ a pojmu „významná ekonomická prítomnosť“ tak, aby spoločnosti nemohli umelo zabrániť tomu, aby mali zdaniteľnú prítomnosť v členských štátoch, v ktorých majú hospodársku činnosť;

49. požaduje ukončenie práce, ktorá sa uskutočňuje v rámci Spoločného fóra EÚ pre transferové oceňovanie v súvislosti s rozvojom osvedčených postupov a monitorovaním vykonávania opatrení členskými štátmi zo strany Komisie;

50. pripomína svoje obavy súvisiace s využívaním transferových cien pri agresívnom daňovom plánovaní a následne pripomína potrebu primeraných opatrení a zlepšenia rámca pre transferové oceňovanie na riešenie tejto otázky; zdôrazňuje potrebu zabezpečiť, aby odrážali hospodársku realitu, poskytovali istotu, zrozumiteľnosť a spravodlivosť členským štátom a spoločnostiam pôsobiacim v rámci Únie a znížili riziko zneužitia pravidiel na účely presunov ziskov, a to pri zohľadnení smernice OECD o transferovom oceňovaní pre nadnárodné spoločnosti a správu daní z roku 2010 ( 46 ) ; konštatuje však, že, ako to zdôraznili odborníci a publikácie, používanie pojmu „nezávislý subjekt“ alebo „zásady trhového odstupu“ je jedným z hlavných faktorov, ktoré umožňujú škodlivé daňové praktiky ( 47 )

51. zdôrazňuje, že opatrenia EÚ zamerané na riešenie otázky BEPS a agresívneho daňového plánovania zahŕňajú vybavené daňové úrady s aktualizovaným súborom nástrojov na zabezpečenie spravodlivého výberu daní pri súčasnom zachovaní konkurencieschopnosti podnikov v EÚ; zdôrazňuje, že daňové úrady by mali byť zodpovedné za efektívne používanie nástrojov bez toho, aby predstavovali dodatočné bremeno pre zodpovedných daňovníkov, najmä MSP;

52. uznáva, že nový pohyb informácií daňovým úradom po prijatí prvej smernice o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a štvrtej smernice o administratívnej spolupráci v oblasti daní vytvára potrebu primeraných zdrojov na zabezpečenie najefektívnejšieho používania takýchto informácií a na účinné zníženie súčasnej daňovej medzery; vyzýva všetky členské štáty, aby zabezpečili, že nástroje, ktoré úrady používajú, sú dostatočné a primerané na využívanie týchto informácií a na kombinovanie a krížovú kontrolu informácií z rôznych zdrojov a súborov údajov;

2.2. Posilnenie opatrení EÚ na boj proti agresívnemu daňovému plánovaniu a na doplnenie akčného plánu BEPS

2.2.1. Kontrola daňových systémov členských štátov a celkového daňového prostredia – agresívne daňové plánovanie v rámci EÚ (európsky semester)

53. víta skutočnosť, že daňové systémy členských štátov a celkové daňové prostredie sa stali súčasťou európskeho semestra v súlade s výzvou Európskeho parlamentu v tejto súvislosti ( 48 ) ; víta štúdie a údaje vypracované Komisiou ( 49 ) , ktoré umožňujú, aby sa situácie, ktoré poskytujú ekonomické ukazovatele agresívneho daňového plánovania, lepšie riešili, a jasne poukazujú na vystavenie daňovému plánovaniu, ako aj poskytnutie bohatej databázy všetkých javov týkajúcich sa tohto javu; poukazuje na to, že členské štáty nesmú duchu lojálnej spolupráce uľahčovať vytváranie systémov agresívneho daňového plánovania nezlučiteľných s právnym rámcom EÚ a duchom zmlúv EÚ;

54. žiada, aby tieto nové daňové ukazovatele pre európsky semester mali rovnaké postavenie ako ukazovatele týkajúce sa kontroly výdavkov; zdôrazňuje prínos poskytnúť európskemu semestru tento daňový rozmer, pretože umožní riešiť niektoré škodlivé daňové praktiky, ktoré doteraz neboli riešené prostredníctvom smernice o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a iných existujúcich európskych nariadení;

55. víta skutočnosť, že v šiestej smernici o administratívnej spolupráci v oblasti daní sa stanovujú znaky vykazovateľných cezhraničných dohôd, ktoré musia sprostredkovatelia nahlásiť daňovým úradom, aby im umožnili ich posúdenie; víta skutočnosť, že tieto charakteristiky programov agresívneho daňového plánovania možno aktualizovať, ak sa objavia nové dohody alebo postupy; poukazuje na to, že lehota na vykonávanie smernice ešte neuplynula a že ustanovenia budú musieť byť monitorované s cieľom zabezpečiť ich účinnosť;

56. vyzýva skupinu pre kódex správania, aby Rade a Európskemu parlamentu každoročne podávala správy o hlavných opatreniach oznámených v členských štátoch s cieľom umožniť tvorcom rozhodnutí, aby dodržiavali nové systémy daní, ktoré sa vypracúvajú, a aby prijali potrebné protiopatrenia, ktoré by mohli byť potrebné;

57. vyzýva inštitúcie EÚ aj členské štáty, aby zabezpečili, že verejné zákazky nebudú uľahčovať vyhýbanie sa daňovým povinnostiam dodávateľmi; poukazuje na to, že členské štáty by mali monitorovať a zabezpečiť, aby sa spoločnosti alebo iné právne subjekty zapojené do verejných súťaží a verejných zákaziek nezúčastňovali na daňových podvodoch, daňových únikoch a agresívnom daňovom plánovaní; vyzýva Komisiu, aby objasnila existujúce postupy verejného obstarávania podľa smernice EÚ o verejnom obstarávaní a v prípade potreby navrhla aktualizáciu smernice, ktorá nezakazuje uplatňovanie úvah týkajúcich sa daní ako kritérií na vylúčenie alebo dokonca výber pri verejnom obstarávaní;

58. vyzýva Komisiu, aby vydala návrh, ktorý by členským štátom ukladal povinnosť zabezpečiť, aby hospodárske subjekty zúčastňujúce sa na postupoch verejného obstarávania dodržiavali minimálnu úroveň transparentnosti v oblasti daní, najmä pokiaľ ide o uverejnenie správ podľa jednotlivých krajín a transparentné vlastnícke štruktúry;

59. vyzýva Komisiu, aby čo najskôr vydala návrh zameraný na zrušenie patentových kolónok alebo „patent boxes“, a vyzýva členské štáty, aby uprednostňovali neškodnú, prípadne priamu podporu výskumu a vývoja na svojom území; zdôrazňuje, že daňové úľavy pre spoločnosti sa však musia starostlivo konštruovať a realizovať len vtedy, keď existuje pozitívny vplyv na zamestnanosť a rast a vylúči sa akékoľvek riziko vzniku nových medzier v daňovom systéme;

60. opätovne zároveň opakuje svoju požiadavku zabezpečiť, aby súčasné patentové kolónky vytvorili skutočný vzťah k hospodárskej činnosti, ako sú testy výdavkov, a aby nenarúšali hospodársku súťaž; konštatuje narastajúcu úlohu nehmotného majetku v hodnotovom reťazci nadnárodných spoločností; konštatuje lepšie vymedzenie nákladov na výskum a vývoj v návrhu spoločného základu dane z príjmov právnických osôb; podporuje pozíciu Európskeho parlamentu v oblasti daňových úľav pre skutočné výdavky na výskum a vývoj namiesto odpočítania daní na výskum a vývoj;

2.2.2. Lepšia spolupráca v oblasti daní vrátane spoločného konsolidovaného základu dane z príjmov právnických osôb

61. zdôrazňuje, že daňová politika v Európskej únii by sa mala zameriavať na boj proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a agresívnemu daňovému plánovaniu, ako aj na uľahčovanie cezhraničnej hospodárskej činnosti prostredníctvom spolupráce medzi daňovými úradmi a návrhu inteligentnej daňovej politiky;

62. zdôrazňuje, že existuje množstvo prekážok súvisiacich s daňami, ktoré bránia cezhraničnej hospodárskej činnosti; berie v tejto súvislosti na vedomie svoje uznesenie z 25. októbra 2012 o 20 hlavných obavách európskych občanov a podnikov súvisiacich s fungovaním jednotného trhu ( 50 ) ; naliehavo vyzýva Komisiu, aby prioritne prijala akčný plán na riešenie týchto prekážok;

63. víta opätovné spustenie projektu spoločného konsolidovaného základu dane z príjmov právnických osôb, pričom Komisia prijala prepojené návrhy o spoločnom základe dane z príjmov právnických osôb a spoločnom konsolidovanom základe dane z príjmov právnických osôb; zdôrazňuje, že spoločný konsolidovaný základ dane z príjmov právnických osôb odstráni medzery medzi vnútroštátnymi daňovými systémami, najmä transferové oceňovanie;

64. vyzýva Radu, aby urýchlene prijala a vykonávala dva návrhy súčasne, pričom zohľadní stanovisko Európskeho parlamentu, ktoré už zahŕňa koncepciu virtuálnej stálej prevádzkarne a vzorcov pre rozdelenie, ktoré by uzavreli zostávajúce medzery umožňujúce vyhýbanie sa daňovým povinnostiam, a aby sa dosiahli rovnaké podmienky v súvislosti s digitalizáciou; vyjadruje poľutovanie nad tým, že niektoré členské štáty naďalej odmietajú nájsť riešenie, a vyzýva členské štáty, aby preklenuli svoje odlišné postoje;

65. pripomína, že uplatňovanie spoločného (konsolidovaného) základu dane z príjmov právnických osôb by malo sprevádzať vykonávanie spoločných účtovných pravidiel a primeraná harmonizácia administratívnych postupov;

66. pripomína, že na ukončenie praktiky presunu zisku a zavedenie zásady, že daň sa platí tam, kde sa vytvára zisk, by sa spoločný základ dane z príjmov právnických osôb a spoločný konsolidovaný základ dane z príjmov právnických osôb mali zaviesť súčasne vo všetkých členských štátoch; vyzýva Komisiu, aby vydala nový návrh založený na článku 116 ZFEÚ, v ktorom Európsky parlament a Rada konajú v súlade s riadnym legislatívnym postupom na vydávanie potrebných právnych predpisov, ak Rada neprijme jednomyseľné rozhodnutie o návrhu na zavedenie spoločného konsolidovaného základu dane z príjmov právnických osôb;

2.2.3. Zdaňovanie digitálnych právnických osôb

67. konštatuje, že jav digitalizácie vytvoril novú situáciu na trhu, pričom digitálne a digitalizované spoločnosti môžu využívať miestne trhy bez toho, aby na tomto trhu mali fyzickú, a preto zdaniteľnú prítomnosť, a tak vytvorili nerovnaké podmienky a znevýhodnenie tradičných spoločností; konštatuje, že obchodné modely digitálnych podnikov v EÚ čelia nižšiemu efektívnemu priemernému daňovému zaťaženiu než tradičné obchodné modely ( 51 )

68. v tejto súvislosti poukazuje na postupný posun od hmotnej výroby k nehmotnému majetku v hodnotových reťazcoch nadnárodných spoločností, čo sa odráža v relatívnych mierach rastu licenčných poplatkov a príjmov z poplatkov za licencie (takmer 5 % ročne) za posledných päť rokov v porovnaní s obchodom s tovarom a priamymi zahraničnými investíciami (PZI) (menej ako 1 % za rok) ( 52 ) ; vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že digitálne podniky neplatia v niektorých členských štátoch takmer žiadne dane napriek ich významnej digitálnej prítomnosti a veľkým príjmom v týchto členských štátoch;

69. je presvedčený, že EÚ by mala umožniť atraktívnejšie podnikateľské prostredie s cieľom dosiahnuť dobre fungujúci digitálny jednotný trh a súčasne zabezpečiť spravodlivé zdaňovanie digitálneho hospodárstva; pripomína, že pokiaľ ide o digitalizáciu hospodárstva ako celku, pri mieste vytvárania hodnoty by sa mali zohľadňovať vstupy používateľov, ako aj informácie zhromaždené o správaní spotrebiteľov online;

70. zdôrazňuje, že chýbajúci spoločný prístup Únie v oblasti zdaňovania digitálneho hospodárstva bude viesť a už aj viedol k tomu, že členské štáty prijmú jednostranné riešenia, ktoré budú mať za následok regulačnú arbitráž a narušenie jednotného trhu a môžu sa stať záťažou pre spoločnosti pôsobiace cezhranične, ako aj pre daňové úrady;

71. berie na vedomie vedúcu úlohu Komisie a niektorých členských štátov v globálnej diskusii o zdaňovaní digitalizovaného hospodárstva; nabáda členské štáty, aby pokračovali vo svojej aktívnej práci na úrovni OECD a OSN, najmä prostredníctvom procesu zavedeného v politickej poznámke prostredníctvom integračného rámca pre BEPS ( 53 ) ; pripomína však, že EÚ by nemala čakať na globálne riešenie a musí konať ihneď;

72. víta balík opatrení v oblasti zdaňovania digitálnych podnikov, ktorý prijala Komisia 21. marca 2018; vyjadruje však poľutovanie nad nad tým, že Dánsko, Fínsko, Írsko a Švédsko potvrdili svoje výhrady či svoj zásadný nesúhlas, pokiaľ ide o balík týkajúci sa zdanenia digitálnych služieb, počas zasadnutia Rady ECOFIN 12. marca 2019 ( 54 )

73. zdôrazňuje, že dohoda o tom, čo predstavuje digitálnu stálu prevádzkareň, jediná dohoda, ktorá sa doteraz dosiahla, je krokom správnym smerom, ale nerieši sa ňou otázka rozdeľovania základu dane;

74. vyzýva členské štáty, ktoré sú ochotné zvážiť zavedenie digitálnej dane, aby to urobili v rámci posilnenej spolupráce s cieľom zabrániť ďalšej fragmentácii jednotného trhu, ku ktorej už dochádza v prípade jednotlivých členských štátov, ktoré uvažujú o zavedení vnútroštátnych riešení;

75. chápe, že takzvané dočasné riešenie nie je optimálne; domnieva sa, že to pomôže urýchliť hľadanie lepšieho riešenia na celosvetovej úrovni a do istej miery vyrovnávať podmienky na miestnych trhoch; vyzýva členské štáty EÚ, aby čo najskôr prerokovali, prijali a realizovali dlhodobé riešenie týkajúce sa zdaňovania digitálnej ekonomiky (pokiaľ ide o významnú digitálnu prítomnosť), aby EÚ mohla naďalej udávať trend na globálnej úrovni; zdôrazňuje, že dlhodobé riešenie navrhované Komisiou by malo slúžiť ako základ pre ďalšiu prácu na medzinárodnej úrovni;

76. berie na vedomie silný dopyt občanov EÚ po dani z digitálnych služieb; pripomína, že z prieskumov vyplýva, že 80 % občanov Nemecka, Francúzska, Rakúska, Holandska, Švédska a Dánska podporuje daň z digitálnych služieb a myslí si, že EÚ by mala byť priekopníkom v medzinárodnom úsilí; okrem toho zdôrazňuje, že väčšina opýtaných občanov by chcela pre daň z digitálnych služieb široký rozsah pôsobnosti ( 55 )

77. vyzýva členské štáty, aby zabezpečili, že daň z digitálnych služieb zostane dočasným opatrením, a to tým, že sa do návrhu smernice Rady z 21. marca 2018 o spoločnom systéme zdanenia digitálnych služieb formou dane z výnosov z poskytovania určitých digitálnych služieb ( 56 ) (COM(2018)0148) zahrnie doložka o ukončení platnosti, ako aj urýchlením diskusie o významnej digitálnej prítomnosti;

2.2.4. Účinné zdaňovanie

78. konštatuje, že nominálne sadzby dane z príjmov právnických osôb klesli na úrovni EÚ z priemernej úrovne 32 % v roku 2000 na 21,9 % v roku 2018 ( 57 ) , čo predstavuje pokles o 32 %; je znepokojený dôsledkami tejto súťaže na udržateľnosť daňových systémov a jej potenciálne účinky presahovania na iné krajiny; konštatuje, že prvý projekt pre BEPS pod vedením skupiny G20/OECD sa týmto javom nezaoberal; víta oznámenie o inkluzívnom rámci pre BEPS s cieľom nezaujato preskúmať daňové práva, čím by sa posilnila schopnosť jurisdikcií zdaňovať zisky v prípade, že iná jurisdikcia s daňovými právami uplatňuje na tieto zisky do roku 2020 nízku efektívnu sadzbu dane ( 58 ) , čo sa premieta do minimálneho efektívneho zdaňovania; konštatuje, že ako sa uvádza v inkluzívnom rámci pre BEPS, súčasná práca pod vedením OECD neznamená zmeny týkajúce sa skutočnosti, že krajiny alebo jurisdikcie majú naďalej možnosť stanoviť si vlastné sadzby dane alebo vôbec nemať systém dane z príjmov právnických osôb ( 59 )

79. víta novú globálnu normu OECD o faktore podstatných činností pre jurisdikcie so žiadnou alebo len nominálnou daňou ( 60 ) , z veľkej časti inšpirovanú prácou EÚ pri vytváraní zoznamu EÚ (kritérium spravodlivého zdaňovania 2.2 zo zoznamu EÚ);

80. berie na vedomie rozdiely medzi odhadmi efektívnych sadzieb dane veľkých spoločností – často založené na rezervách na dane ( 61 ) – a skutočnou daňou zaplatenou veľkými nadnárodnými podnikmi; berie na vedomie, že tradičné odvetvia v priemere platia efektívnu sadzbu dane z príjmov právnických osôb vo výške 23 %, kým digitálny sektor platí približne 9,5 % ( 62 )

81. konštatuje rozdielne metodiky posudzovania efektívnych sadzieb dane, ktoré neumožňujú spoľahlivé porovnanie efektívnych sadzieb dane v EÚ a v celosvetovom meradle; konštatuje, že niektoré posúdenia efektívnych sadzieb dane v EÚ sa pohybujú od 2,2 % do 30 % ( 63 ) ; vyzýva Komisiu, aby vypracovala vlastnú metodiku a pravidelne zverejňovala efektívne sadzby dane v členských štátoch;

82. vyzýva Komisiu, aby posúdila jav znižovania nominálnych sadzieb dane a ich vplyvu na efektívne sadzby dane v EÚ a aby podľa potreby navrhla nápravné opatrenia v rámci EÚ, ako aj voči tretím krajinám, vrátane prísnych pravidiel v oblasti boja proti zneužívaniu, obranných opatrení, napríklad pravidiel prísnejších kontrol zahraničných spoločností, a odporúčaní na zmenu daňových zmlúv;

83. domnieva sa, že globálnu koordináciu daňového základu ako výsledok projektu OECD/BEPS by mala sprevádzať lepšia koordinácia daňových sadzieb v snahe dosiahnuť vyššiu efektívnosť;

84. vyzýva členské štáty, aby aktualizovali mandát skupiny pre kódex správania s cieľom preskúmať koncepciu minimálneho efektívneho zdaňovania ziskov právnických osôb s cieľom nadviazať na prácu OECD v oblasti daňových výziev v oblasti digitalizácie hospodárstva;

85. berie na vedomie vyhlásenie francúzskeho ministra financií na schôdzi výboru TAX3 konajúcej sa 23. októbra 2018 týkajúce sa potreby diskutovať o koncepcii minimálneho zdanenia; víta pripravenosť Francúzska začleniť diskusiu o minimálnom zdaňovaní ako jednu z priorít predsedníctva G7 v roku 2019, ako bolo potvrdené počas zasadnutia Rady ECOFIN 12. marca 2019;

2.3. Administratívna spolupráca v oblasti priamych daní

86. zdôrazňuje, že od júna 2014 bola smernica o administratívnej spolupráci v oblasti daní zmenená štyrikrát;

87. vyzýva Komisiu, aby posúdila a predložila návrhy na preklenutie medzier v druhej smernici o administratívnej spolupráci, a to najmä zaradením fyzických aktív a kryptomien do rozsahu pôsobnosti smernice, stanovením sankcií za nedodržiavanie alebo falošné správy podávané finančnými inštitúciami, ako aj začlenením ďalších typov finančných inštitúcií a účtov, o ktorých sa v súčasnosti správy nepodávajú, napríklad dôchodkových fondov;

88. opakuje svoju žiadosť o širší rozsah vo vzťahu k výmene záväzných stanovísk a širší prístup Komisie a o väčšiu harmonizáciu postupov vydávania záväzných stanovísk rôznych vnútroštátnych daňových orgánov;

89. vyzýva Komisiu, aby v tomto ohľade rýchlo vydala svoje prvé hodnotenie tretej smernice o administratívnej spolupráci v oblasti daní, najmä pokiaľ ide o počet vymenených stanovísk a počet prípadov, keď vnútroštátne daňové správy mali prístup k informáciám iných členských štátov; žiada, aby sa pri posudzovaní zohľadnil aj vplyv zverejnenia kľúčových informácií týkajúcich sa záväzných stanovísk (počet stanovísk, mená prijímateľov, efektívna sadzba dane vyplývajúca z každého stanoviska); vyzýva členské štáty, aby zverejnili vnútroštátne záväzné stanoviská;

90. vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že komisár zodpovedný za zdaňovanie neuznáva potrebu rozšírenia existujúceho systému výmeny informácií medzi vnútroštátnymi daňovými orgánmi;

91. navyše opätovne pripomína svoju výzvu na zabezpečenie súbežných daňových auditov osôb so spoločnými alebo s doplnkovými záujmami (vrátane materských spoločností a ich dcérskych spoločností) a svoju výzvu na ďalšie zlepšenie daňovej spolupráce medzi členskými štátmi prostredníctvom povinnosti odpovedať na žiadosti skupiny týkajúce sa daňových záležitostí; pripomína, že právo odoprieť výpoveď voči daňovým úradom sa neuplatňuje v prípade obyčajného administratívneho zisťovania a že sa vyžaduje spolupráca ( 64 )

92. domnieva sa, že súčasťou európskeho rámca spolupráce medzi daňovými správami by mali byť koordinované inšpekcie na mieste a spoločné audity;

93. zdôrazňuje, že nielen výmena informácií a spracovanie informácií, ale aj výmena najlepších postupov medzi daňovými úradmi prispievajú k efektívnejšiemu výberu daní; vyzýva členské štáty, aby sa výmena najlepších postupov medzi daňovými úradmi stala prioritou, najmä pokiaľ ide o digitalizáciu daňových správ;

94. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zosúladili postupy pre digitálny systém podávania daňových priznaní s cieľom uľahčiť cezhraničné činnosti a znížiť byrokraciu;

95. vyzýva Komisiu, aby urýchlene posúdila vykonávanie štvrtej smernice o administratívnej spolupráci v oblasti daní a to, či vnútroštátne daňové správy účinne pristupujú k informáciám podľa jednotlivých krajín, ktoré má iný členský štát;-- žiada Komisiu, aby posúdila, ako štvrtá smernica o administratívnej spolupráci v oblasti daní súvisí s akciou 13 akčného plánu skupiny G20/BEPS o výmene informácií podľa jednotlivých krajín;

96. víta automatickú výmenu informácií o finančných účtoch na základe globálnej normy, ktorú vypracovala OECD s Andorrou, Lichtenštajnskom, Monakom, so San Marínom a Švajčiarskom; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby aktualizovali ustanovenia zmluvy tak, aby zodpovedali smernici o administratívnej spolupráci v oblasti daní v znení zmien;

97. zdôrazňuje, že nielen výmena informácií a spracovanie informácií, ale aj výmena najlepších postupov medzi daňovými úradmi prispievajú k efektívnejšiemu výberu daní; zdôrazňuje pridanú hodnotu, ktorú prinášajú spoločné akcie v tejto oblasti, a úlohu možného programu pri vývoji a prevádzke významných transeurópskych informačných systémov;

98. pripomína členským štátom všetky ich povinnosti vyplývajúce zo zmluvy ( 65 ) , najmä aby spolupracovali lojálne, úprimne a rýchlo; žiada preto v súvislosti s cezhraničnými prípadmi, najmä tzv. spismi cum-ex, aby vnútroštátne daňové úrady všetkých členských štátov vymenovali jednotné kontaktné miesta v súlade so systémom jednotných kontaktných miest spoločnej medzinárodnej pracovnej skupiny pre spoločnú spravodajskú činnosť a spoluprácu (JITSIC) v rámci OECD ( 66 ) s cieľom uľahčiť a posilniť spoluprácu v boji proti daňovým podvodom, daňovým únikom a agresívnemu daňovému plánovaniu; vyzýva ďalej Komisiu, aby uľahčila a koordinovala spoluprácu medzi jednotnými kontaktnými miestami členských štátov;

99. odporúča, aby orgány členských štátov, ktoré ich protistrany v iných členských štátoch informujú o prípadných porušeniach práva, boli povinné včas poskytnúť úradné oznámenie o prijatí a v prípade potreby vecnú odpoveď týkajúcu sa opatrení prijatých po uvedenom oznámení;

2.4. Oddelenie dividend a pranie kupónov

100. poznamenáva, že transakcie cum-ex boli od 90. rokov 20. storočia, a to aj v Európe, známym globálnym problémom, pričom sa však neuskutočnilo žiadne koordinované protiopatrenie; vyjadruje poľutovanie nad daňovými podvodmi odhalenými v rámci tzv. škandálu spisov cum-ex, ktorý mal za následok verejne vykázané straty daňových príjmov členských štátov, a to podľa odhadov médií vo výške 55,2 miliardy EUR; zdôrazňuje, že konzorcium európskych novinárov údajne označuje Nemecko, Dánsko, Španielsko, Taliansko a Francúzsko za hlavné cieľové trhy pre obchodné praktiky cum-ex, za ktorými nasleduje Belgicko, Fínsko, Poľsko, Holandsko, Rakúsko a Česká republika;

101. zdôrazňuje, že zložitosť daňových systémov môže viesť k vzniku právnych medzier, ktoré uľahčia režimy daňových podvodov, ako sú tzv. cum-ex;

102. konštatuje, že systematický podvod zameraný na schémy cum-ex a cum-cum bol čiastočne umožnený v dôsledku toho, že príslušné orgány v členských štátoch nevykonali dostatočné kontroly žiadostí o vrátenie daní a nemali jasný a úplný obraz o skutočnom vlastníctve akcií; vyzýva členské štáty, aby poskytli prístup ku všetkým príslušným orgánom s cieľom doplniť a aktualizovať informácie o vlastníctve akcií; vyzýva Komisiu, aby posúdila, či je v tejto súvislosti potrebná akcia EÚ, a aby predložila legislatívny návrh, ak by sa posúdením preukázalo, že je takáto akcia potrebná;

103. zdôrazňuje, že zistenia naznačujú možné nedostatky vo vnútroštátnych daňových zákonoch a v súčasných systémoch výmeny informácií a spolupráce medzi orgánmi členských štátov; naliehavo vyzýva členské štáty, aby účinne využívali všetky komunikačné kanály, vnútroštátne údaje a údaje sprístupnené posilneným rámcom na výmenu informácií;

104. zdôrazňuje, že cezhraničné aspekty spisov cum-ex by sa mali riešiť viacstranným spôsobom; varuje, že zavedenie nových dvojstranných zmlúv o výmene informácií a dvojstranných mechanizmov spolupráce medzi jednotlivými členskými štátmi by komplikovalo už zložitú sieť medzinárodných pravidiel, zavádzalo nové medzery a prispelo k nedostatočnej transparentnosti;

105. vyzýva všetky členské štáty, aby dôkladne preskúmali a analyzovali postupy vyplácania dividend v rámci svojich jurisdikcií, určili medzery vo svojich daňových zákonoch, ktoré vytvárajú príležitosti na zneužívanie daňovými podvodníkmi a osobami vyhýbajúcimi sa daňovým povinnostiam, aby analyzovali akýkoľvek prípadný cezhraničný rozmer týchto postupov a aby ukončili všetky tieto škodlivé daňové postupy; vyzýva členské štáty, aby si v tejto súvislosti vymieňali najlepšie postupy;

106. vyzýva členské štáty a ich orgány finančného dohľadu, aby posúdili potrebu výlučne zakázať finančné postupy riadené daňovou politikou, ako sú arbitráž dividend alebo oddelenie dividend a podobné schémy, ak emitent nepreukáže, že tieto finančné postupy majú podstatný hospodársky účel, a to iný než neodôvodnené vrátenie dane a/alebo vyhýbanie sa daňovým povinnostiam; vyzýva zákonodarcov EÚ, aby zhodnotili možnosť vykonávania tohto opatrenia na úrovni EÚ;

107. vyzýva Komisiu, aby bezodkladne začala pracovať na návrhu európskej finančnej polície v rámci Europolu s vlastnými vyšetrovacími možnosťami, ako aj na európskom rámci pre cezhraničné daňové vyšetrovania a iné cezhraničné finančné trestné činy;

108. dospel k záveru, že súbory cum-ex poukazujú na naliehavú potrebu zlepšiť spoluprácu medzi daňovými orgánmi členských štátov EÚ, najmä pokiaľ ide o zdieľanie informácií; preto naliehavo vyzýva členské štáty, aby posilnili svoju spoluprácu pri odhaľovaní, zastavovaní, vyšetrovaní a stíhaní schém daňových podvodov a únikov, ako sú cum-ex, prípadne cum-cum, vrátane výmeny najlepších postupov, a aby v prípadoch, keď je to odôvodnené, podporovali riešenia na úrovni EÚ;

2.5. Transparentnosť v súvislosti s daňou z príjmov právnických osôb

109. víta prijatie štvrtej smernice o administratívnej spolupráci v oblasti daní, v ktorej sa pre daňové orgány stanovuje uverejňovanie správ podľa jednotlivých krajín v súlade s akciou BEPS 13;

110. pripomína, že uverejnenie správ podľa jednotlivých krajín je jedným z kľúčových opatrení na vytvorenie väčšej transparentnosti daňových informácií o spoločnostiach; zdôrazňuje, že návrh na uverejnenie správ za jednotlivé krajiny určitými podnikmi a pobočkami bol predložený spoluzákonodarcovi ihneď po škandále Panama papers 12. apríla 2016 a že Európsky parlament k nemu prijal svoju pozíciu 4. júla 2017 ( 67 ) ; pripomína, že vyzval na rozšírenie rozsahu podávania správ a ochranu citlivých obchodných informácií s náležitým ohľadom na konkurencieschopnosť podnikov EÚ;

111. pripomína pozíciu Európskeho parlamentu v odporúčaniach PANA, v ktorých žiadal o ambiciózne uverejňovanie správ podľa jednotlivých krajín s cieľom posilniť daňovú transparentnosť a verejnú kontrolu nadnárodných podnikov (MNE); naliehavo žiada Radu, aby dosiahla spoločnú dohodu s cieľom prijať uverejňovanie správ podľa jednotlivých krajín, ako jedno z kľúčových opatrení na dosiahnutie väčšej transparentnosti pre všetkých občanov vo vzťahu k daňovým informáciám podnikov;

112. odsudzuje nedostatok pokroku a spolupráce zo strany Rady od roku 2016; nalieha na rýchle dosiahnutie pokroku v Rade, aby začala rokovania s Európskym parlamentom;

113. pripomína, že verejná kontrola je užitočná pre výskumných pracovníkov ( 68 ) , investigatívnych novinárov, investorov a iné zainteresované strany, aby riadne posúdili riziká, záväzky a príležitosti na stimulovanie spravodlivého podnikania; pripomína, že podobné ustanovenia už existujú pre bankový sektor v článku 89 smernice 2013/36/EÚ ( 69 ) a pre ťažobný priemysel a klčovanie v smernici 2013/34/EÚ ( 70 ) ; konštatuje, že niektoré súkromné zainteresované strany dobrovoľne vyvíjajú nové nástroje na podávanie správ, ktoré zvyšujú daňovú transparentnosť, ako je norma Global Reporting Initiative „Zverejňovanie informácií o daniach a platbách vládam“, ako súčasť ich politiky sociálnej zodpovednosti podnikov;

114. pripomína, že opatrenia týkajúce sa transparentnosti dane z príjmov právnických osôb treba považovať za opatrenia týkajúce sa článku 50 ods. 1 ZFEÚ o slobode usadiť sa, a preto je uvedený článok vhodným právnym základom pre návrh verejného uverejňovania správ podľa jednotlivých krajín, ako sa uvádza v hodnotení vplyvu Komisie uverejnenom 12. apríla 2016 (COM(2016)0198);

115. konštatuje, že vzhľadom na obmedzenú schopnosť rozvojových krajín plniť požiadavky prostredníctvom existujúcich postupov výmeny informácií je transparentnosť obzvlášť dôležitá, pretože by uľahčila prístup ich daňových správ k informáciám;

2.6. Pravidlá štátnej pomoci

116. pripomína, že oblasť priameho zdaňovania podnikov spadá do rozsahu štátnej pomoci ( 71 ) , keď daňové opatrenia diskriminujú daňovníkov v rozpore s fiškálnymi opatreniami všeobecnej povahy, ktoré sa vzťahujú na všetky podniky bez rozdielu;

117. vyzýva Komisiu a najmä Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž, aby posúdili možné opatrenia na odradenie členských štátov od poskytovania takejto štátnej pomoci vo forme daňovej výhody;

118. víta nový proaktívny a otvorený prístup Komisie k vyšetrovaniu nezákonnej štátnej pomoci počas súčasného obdobia, čo viedlo k tomu, že Komisia uzavrela niekoľko najzávažnejších prípadov;

119. vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že spoločnosti môžu uzavrieť dohody s vládami, aby v danej krajine nepodliehali takmer žiadnej dani napriek tomu, že v nej vykonávajú podstatnú činnosť; v tejto súvislosti poukazuje na záväzné stanovisko medzi holandským daňovým orgánom a spoločnosťou Royal Dutch Shell plc, ktoré sa zdá byť v rozpore s holandskými daňovými právnymi predpismi a bolo vydané len z dôvodu, že ústredie by sa malo nachádzať v Holandsku po zjednotení dvoch bývalých materských spoločností, čo má za následok oslobodenie od zrážkovej dane z holandských dividend; upozorňuje, že nedávne vyšetrovania podľa všetkého naznačujú, že spoločnosť v Holandsku neplatí ani daň z príjmov; opätovne vyzýva Komisiu, aby preskúmala tento prípad možnej nezákonnej štátnej pomoci;

120. víta skutočnosť, že od roku 2014 Komisia skúma postupy členských štátov v oblasti záväzných stanovísk v nadväznosti na obvinenia z priaznivého daňového zaobchádzania s určitými spoločnosťami a od roku 2014 začala deväť formálnych vyšetrovaní, z ktorých sa pri šiestich dospelo k záveru, že záväzné stanovisko predstavovalo nezákonnú štátnu pomoc ( 72 ) ; konštatuje, že jedno vyšetrovanie bolo uzavreté, pričom sa dospelo k záveru, že dvojité nezdanenie určitých ziskov nepredstavuje štátnu pomoc ( 73 ) , zatiaľ čo zvyšné dve vyšetrovania pokračujú ( 74 )

121. vyjadruje poľutovanie nad tým, že po takmer piatich rokoch od odhalení aféry LuxLeaks Komisia začala formálne vyšetrovanie ( 75 ) len jedného z takmer 500 záväzných stanovísk udelených Luxemburskom, ktoré boli zverejnené v rámci odhalení LuxLeaks Medzinárodného konzorcia investigatívnych novinárov (ICIJ);

122. konštatuje, že napriek zisteniu Komisie, že spoločnosť McDonald's využívala dvojité nezdanenie niektorých svojich ziskov v EÚ, nebolo možné prijať žiadne rozhodnutie podľa pravidiel EÚ o štátnej pomoci, keďže Komisia dospela k záveru, že dvojité nezdanenie vyplýva z nesúladu medzi daňovými zákonmi Luxemburska a USA a zmluvou o zamedzení dvojitého zdanenia medzi Luxemburskom a USA ( 76 ) ; uznáva oznámenie Luxemburska, že zreviduje svoje zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia, aby boli v súlade s medzinárodným daňovým právom;

123. vyjadruje znepokojenie nad skutočnosťou, že Komisia rozhodla, že dvojité zdaňovanie vykonávané spoločnosťou McDonald's bolo spôsobené nezhodou medzi luxemburskými a americkými daňovými zákonmi a zmluvou o zamedzení dvojitého zdanenia medzi Luxemburskom a Spojenými štátmi, čo je nezhoda, z ktorej ťažila spoločnosť McDonald's tým, že sa mohla rozhodnúť medzi týmito jurisdikciami; ďalej je znepokojený skutočnosťou, že takéto svojvoľné vyhýbanie sa daňovým povinnostiam je v EÚ umožnené;

124. status quo a že výpočet presnej výšky pomoci, ktorá sa má vrátiť, je súčasťou povinnosti vykonávania, ktorú majú vnútroštátne orgány; vyzýva Komisiu, aby posúdila a zaviedla realizovateľné protiopatrenia vrátane pokút s cieľom zabrániť tomu, aby členské štáty poskytovali selektívne priaznivé daňové zaobchádzanie, ktoré predstavuje štátnu pomoc a ktoré nie je v súlade s pravidlami EÚ; vyjadruje znepokojenie nad veľkosťou nezaplatenej dane vo všetkých členských štátoch počas dlhých období ( 77 ) ; pripomína, že cieľom vymáhania neoprávnenej pomoci je obnoviťa že výpočet presnej výšky pomoci, ktorá sa má vrátiť, je súčasťou povinnosti vykonávania, ktorú majú vnútroštátne orgány; vyzýva Komisiu, aby posúdila a zaviedla realizovateľné protiopatrenia vrátane pokút s cieľom zabrániť tomu, aby členské štáty poskytovali selektívne priaznivé daňové zaobchádzanie, ktoré predstavuje štátnu pomoc a ktoré nie je v súlade s pravidlami EÚ;

125. opakovane vyzýva Komisiu, aby vypracovala usmernenia, v ktorých objasní, čo predstavuje štátnu pomoc súvisiacu s daňami a „primerané“ transferové oceňovanie; vyzýva takisto Komisiu, aby odstránila právne neistoty pre daňových poplatníkov, ktorí dodržiavajú súlad, ako aj pre daňové správy a aby príslušným spôsobom poskytovala komplexný rámec pre daňové postupy členských štátov;

126. vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že Komisia nevyužila pravidlá štátnej pomoci na žiadne daňové opatrenie, ktoré vážne narúša hospodársku súťaž, a že tieto pravidlá uplatňuje len vo vybraných prípadoch s osobitnými charakteristikami s cieľom zmeniť prax príslušného štátu; vyzýva Komisiu, aby vyvinula maximálne úsilie na vymoženie neoprávnenej štátnej pomoci, a to aj pre všetky spoločnosti zapojené do škandálu LuxLeaks, s cieľom zabezpečiť rovnaké podmienky; zároveň vyzýva Komisiu, aby členským štátom a účastníkom trhu poskytla ďalšie usmernenia týkajúce sa uplatňovania pravidiel štátnej pomoci a ich významu pre praktiky daňového plánovania spoločností;

127. vyzýva na reformu právnych predpisov v oblasti hospodárskej súťaže s cieľom rozšíriť rozsah pôsobnosti pravidiel štátnej pomoci, aby bolo možné dôraznejšie zakročiť voči škodlivej fiškálnej pomoci pre nadnárodné spoločnosti, kde sú zahrnuté záväzné stanoviská;

2.7. Schránkové spoločnosti

128. konštatuje, že neexistuje jednotné vymedzenie schránkových spoločností, t. j. spoločností registrovaných v jurisdikcii len na účely vyhýbania sa daňovým povinnostiam alebo daňových únikov a bez akejkoľvek významnej hospodárskej prítomnosti; zdôrazňuje, že jednoduché kritériá ako skutočná hospodárska činnosť alebo fyzická prítomnosť zamestnancov pracujúcich pre podnik by mohli slúžiť ako nástroje na identifikáciu a boj proti šíreniu takýchto schránkových spoločností; zdôrazňuje svoju požiadavku na jasné vymedzenie;

129. zdôrazňuje, že, ako sa navrhuje v pozícii Európskeho parlamentu k medziinštitucionálnym rokovaniam o pozmeňujúcej smernici, pokiaľ ide o cezhraničné premeny, zlúčenia a rozdelenia ( 78 ) , od členských štátov by sa malo požadovať, aby zabezpečili, aby cezhraničné premeny zodpovedali skutočnému úsiliu o skutočnú hospodársku činnosť, a to vrátane digitálneho sektora, aby sa zabránilo vytváraniu tzv. schránkových spoločností;

130. vyzýva členské štáty, aby požiadali o výmenu súboru finančných informácií medzi príslušnými orgánmi pred uskutočnením cezhraničných premien, zlúčení, splynutí alebo rozdelení;

131. odporúča, aby každý subjekt vytvárajúci štruktúru v daňových rajoch oznámil príslušným orgánom legitímne dôvody, ktoré ho viedli k tomuto rozhodnutiu, s cieľom zabezpečiť, aby sa účty v daňových rajoch nepoužívali na účely prania špinavých peňazí alebo daňových únikov;

132. požaduje zverejnenie identity skutočných vlastníkov daňovým orgánom;

133. poukazuje na vnútroštátne opatrenia, ktoré konkrétne zakazujú obchodné vzťahy so schránkovými spoločnosťami; zdôrazňuje najmä lotyšské právne predpisy, v ktorých sa schránková spoločnosť vymedzuje ako subjekt, ktorý nemá skutočnú hospodársku činnosť a nemá doklad o opaku, ktorý je registrovaný v jurisdikcii, v ktorej spoločnosti nie sú povinné predkladať finančné výkazy, a/alebo ktorý nemá miesto podnikania v krajine svojho sídla; konštatuje však, že podľa práva EÚ nemožno zákaz schránkových spoločností v Lotyšsku použiť na zakázanie schránkových spoločností so sídlom v členských štátoch EÚ, keďže by sa to považovalo za diskriminačné ( 79 ) ; vyzýva Komisiu, aby navrhla zmeny súčasných právnych predpisov EÚ, ktoré by umožnili zákaz schránkových spoločností aj vtedy, ak majú sídlo v členských štátoch EÚ;

134. zdôrazňuje, že vysokú úroveň prílevu priamych zahraničných investícií a odlevu tuzemských priamych investícií do zahraničia v percentách HDP v siedmich členských štátoch (Belgicko, Cyprus, Holandsko, Írsko, Luxembursko, Maďarsko a Malta) možno len z malej časti vysvetliť reálnymi hospodárskymi činnosťami v týchto členských štátoch ( 80 )

135. zdôrazňuje vysoký podiel priamych zahraničných investícií v niekoľkých členských štátoch, najmä v Luxembursku, na Malte, na Cypre, v Holandsku a Írsku ( 81 ) ; konštatuje, že takéto priame zahraničné investície sú zvyčajne držané účelovo vytvorenými subjektmi (SPE), ktoré často slúžia na využívanie medzier; vyzýva Komisiu, aby posúdila úlohu SPE, ktoré držia priame zahraničné investície;

136. konštatuje, že ekonomické ukazovatele, ako je nezvyčajne vysoká úroveň priamych zahraničných investícií, ako aj priame zahraničné investície účelovo vytvorených subjektov, patria medzi ukazovatele agresívneho daňového plánovania ( 82 )

137. konštatuje, že pravidlá smernice o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam týkajúce sa boja proti zneužívaniu (umelé dohody) sa vzťahujú na schránkové spoločnosti, pričom spoločným základom dane z príjmov právnických osôb a spoločným konsolidovaným základom dane z príjmov právnických osôb by sa zabezpečilo, že príjmy sa pripisujú tam, kde sa uskutočňuje reálna hospodárska činnosť;

138. naliehavo žiada Komisiu a členské štáty, aby stanovili koordinované, záväzné, vykonateľné a podstatné požiadavky na ekonomickú činnosť, ako aj testy výdavkov;

139. vyzýva Komisiu, aby v priebehu dvoch rokov uskutočnila kontroly vhodnosti prepojených legislatívnych a politických iniciatív zameraných na riešenie využívania schránkových spoločností v súvislosti s daňovými podvodmi, daňovými únikmi, agresívnym daňovým plánovaním a praním špinavých peňazí;

3. DPH

140. zdôrazňuje potrebu harmonizácie pravidiel týkajúcich sa DPH na úrovni EÚ v rozsahu, v akom je potrebné zabezpečiť vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu a zabrániť narušeniu hospodárskej súťaže ( 83 )

141. zdôrazňuje, že DPH je dôležitým zdrojom daňových príjmov pre národné rozpočty; konštatuje, že v roku 2016 dosiahli príjmy z DPH v členských štátoch EÚ28 výšku 1 044 miliárd EUR, čo zodpovedá 18 % všetkých daňových príjmov v členských štátoch; berie na vedomie skutočnosť, že ročný rozpočet EÚ na rok 2017 dosiahol 157 miliárd EUR;

142. vyjadruje však poľutovanie nad tým, že každý rok sa veľké sumy očakávaných príjmov z DPH stratia z dôvodu podvodu; zdôrazňuje, že podľa štatistík Komisie predstavoval výpadok príjmov z DPH (čo je rozdiel medzi očakávaným príjmom z DPH a skutočne vybranou DPH, čím sa poskytuje odhad straty DPH nielen v dôsledku podvodu, ale aj v prípade bankrotu, nesprávneho výpočtu a vyhýbania sa daňovým povinnostiam) v EÚ v roku 2016 sumu 147 miliárd EUR, čo predstavuje viac ako 12 % celkových očakávaných príjmov z DPH ( 84 ) , hoci situácia je oveľa horšia v mnohých členských štátoch, v ktorých je tento výpadok blízko 20 % alebo dokonca vyšší, čo poukazuje na veľký rozdiel medzi členskými štátmi pri riešení výpadku príjmov z DPH;

143. konštatuje, že Komisia odhaduje, že približne 50 miliárd EUR – alebo 100 EUR na občana EÚ každý rok – sa stratí pri cezhraničných podvodoch v oblasti DPH ( 85 ) ; zatiaľ čo Europol odhaduje, že približne 60 miliárd EUR podvodov v oblasti DPH súvisí s financovaním organizovanej trestnej činnosti a terorizmu; berie na vedomie posilnenú harmonizáciu a zjednodušenie režimov DPH v EÚ, hoci spolupráca medzi členskými štátmi zatiaľ nie je dostatočná ani účinná; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby posilnili svoju spoluprácu v záujme lepšieho boja proti podvodom v oblasti DPH; vyzýva budúcu Komisiu, aby uprednostnila zavedenie a vykonávanie konečného režimu DPH s cieľom zlepšiť ho;

144. požaduje spoľahlivé štatistiky na odhadnutie výpadku príjmov z DPH a zdôrazňuje potrebu spoločného prístupu k zberu údajov a ich výmene; naliehavo vyzýva Komisiu, aby zabezpečila získavanie a pravidelné zverejňovanie harmonizovaných štatistík v členských štátoch;

145. zdôrazňuje, že charakteristiku súčasného (prechodného) režimu DPH uplatňovania výnimky na dodávky v rámci Spoločenstva v EÚ a vývozy zneužili podvodníci, najmä v prípade podvodu typu „kolotočový podvod DPH“ a podvodu v rámci Spoločenstva na báze chýbajúceho subjektu (MTIC);

146. berie na vedomie skutočnosť, že podľa Komisie podniky, ktoré obchodujú na cezhraničnom základe, v súčasnosti trpia nákladmi na dodržiavanie predpisov, ktoré sú o 11 % vyššie v porovnaní s nákladmi, ktoré vznikli spoločnostiam, ktoré obchodujú len na domácom trhu; konštatuje, že najmä MSP trpia neprimeranými nákladmi na dodržiavanie predpisov v oblasti DPH, čo je jeden z dôvodov, prečo sú naďalej opatrné pri využívaní výhod jednotného trhu; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby vyvinuli riešenia s cieľom znížiť náklady na dosiahnutie súladu v oblasti DPH spojené s cezhraničným obchodom;

3.1. Modernizácia rámca DPH

147. víta preto akčný plán Komisie v oblasti DPH zo 6. apríla 2016 na reformu rámca DPH a 13 legislatívnych návrhov prijatých Komisiou od decembra 2016, ktoré sa zaoberajú posunom smerom ku konečnému režimu DPH, odstránením prekážok DPH v oblasti elektronického obchodu, preskúmaním režimu DPH pre MSP, modernizáciou politiky v oblasti sadzieb DPH a riešením výpadku príjmov z DPH;

148. víta skutočnosť, že v roku 2015 sa zaviedol zjednodušený režim jednotného kontaktného miesta (MOSS) pre telekomunikácie, vysielanie a elektronické služby ako dobrovoľný systém registrácie, deklarovania a platby DPH; víta rozšírenie MOSS na ďalšie dodávky tovaru a služieb konečným spotrebiteľom od 1. januára 2021;

149. berie na vedomie, že Komisia odhaduje, že reformou modernizácie DPH by sa mala znížiť byrokracia o 95 %, čo predstavuje približne 1 miliardu EUR;

150. víta najmä skutočnosť, že Rada 5. decembra 2017 prijala nové pravidlá, ktoré uľahčia dodržiavanie záväzkov v oblasti DPH zo strany online podnikov; víta predovšetkým skutočnosť, že Rada prijala stanovisko Európskeho parlamentu v súvislosti so zavádzaním zodpovednosti online platforiem za výber DPH z predaja na diaľku, ktorý uľahčujú; domnieva sa, že týmto opatrením sa zabezpečia rovnaké podmienky pre podniky mimo EÚ, pretože mnoho tovaru, ktorý sa dováža na predaj na diaľku, v súčasnosti vstupuje do EÚ bez DPH; vyzýva členské štáty, aby správne vykonávali nové pravidlá do roku 2021;

151. víta konečné návrhy v oblasti systému DPH prijaté 4. októbra 2017 ( 86 ) a 24. mája 2018 ( 87 ) ; víta najmä návrh Komisie uplatňovať na účely zdaňovania zásadu miesta určenia, čo znamená, že DPH by sa platila daňovým úradom členského štátu konečného spotrebiteľa podľa sadzieb platných v danom členskom štáte;

152. víta najmä pokrok, ktorý dosiahla Rada v súvislosti s konečným režimom DPH prijatím rýchleho riešenia ( 88 ) 4. októbra 2018; vyjadruje však znepokojenie nad tým, že neboli prijaté žiadne záruky týkajúce sa jeho aspektov súvisiacich s podvodmi v súlade s pozíciou Európskeho parlamentu ( 89 ) k návrhu o certifikovanej zdaniteľnej osobe ( 90 ) , ako bolo vyjadrené v jeho stanovisku z 3. októbra 2018 ( 91 ) ; vyjadruje hlboké poľutovanie nad tým, že Rada odložila rozhodnutie o zavedení štatútu certifikovanej zdaniteľnej osoby až do prijatia konečného režimu DPH;

153. vyzýva Radu, aby zabezpečila súlad statusu certifikovanej zdaniteľnej osoby so statusom schváleného hospodárskeho subjektu (AEO), ktorý udeľujú colné orgány;

154. požaduje minimálnu transparentnú koordináciu EÚ v súvislosti s vymedzením statusu certifikovanej zdaniteľnej osoby vrátane pravidelného hodnotenia Komisie, pokiaľ ide o to, ako členské štáty udeľujú status certifikovanej zdaniteľnej osoby; požaduje výmenu informácií medzi daňovými orgánmi členských štátov o zamietnutiach udelenia statusu certifikovanej zdaniteľnej osoby určitým spoločnostiam s cieľom zlepšiť koherentnosť a spoločné normy;

155. víta okrem toho revíziu osobitných schém pre MSP ( 92 ) , ktorá je kľúčová na zabezpečenie rovnakých podmienok, keďže systémy oslobodenia od DPH sú v súčasnosti dostupné len domácim subjektom, a môže prispieť k zníženiu nákladov na dodržiavanie predpisov v oblasti DPH pre MSP; vyzýva Radu, aby zohľadnila stanovisko Európskeho parlamentu z 11. septembra 2018 ( 93 ) , najmä pokiaľ ide o ďalšie administratívne zjednodušenie pre MSP; vyzýva preto Komisiu, aby zriadila online portál, prostredníctvom ktorého by sa mali MSP, ktoré chcú využiť výnimku v inom členskom štáte, zaregistrovať, a aby vytvorila jednotné kontaktné miesto, prostredníctvom ktorého môžu malé podniky podávať daňové priznania k DPH pre rôzne členské štáty, v ktorých pôsobia;

156. konštatuje, že prijatie návrhu Komisie na všeobecný mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti ( 94 ) , ktorý umožní dočasné výnimky z bežných pravidiel DPH s cieľom lepšie predchádzať kolotočovým podvodom v tých členských štátoch, ktoré sú najviac postihnuté týmto druhom podvodu; vyzýva Komisiu, aby pozorne sledovala uplatňovanie a potenciálne riziká a prínosy týchto nových právnych predpisov; trvá však na tom, že všeobecný mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti by v nijakom prípade nemal oneskoriť rýchle zavedenie definitívneho systému DPH;

157. konštatuje, že rozšírenie elektronického obchodu môže pre daňové úrady často predstavovať problém, napr. neexistencia zdaniteľnej identifikácie predávajúceho v EÚ a registrácia priznaní k DPH výrazne pod reálnou hodnotou deklarovaných transakcií; víta preto ducha navrhovaných vykonávacích pravidiel týkajúcich sa predaja tovaru na diaľku prijatých Komisiou 11. decembra 2018 (COM(2018)0819 a COM(2018)0821), podľa ktorých budú od roku 2021 najmä online platformy zodpovedné za zabezpečenie výberu DPH z predaja tovarov spoločnosťami mimo EÚ spotrebiteľom EÚ, ku ktorému bude dochádzať na ich platformách;

158. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby monitorovali transakcie elektronického obchodu zahŕňajúce predajcov so sídlom mimo EÚ, ktorí by nehlásili DPH (napríklad neprimeraným použitím štatútu „vzorky“), alebo by zámerne podhodnotili hodnotu, aby sa tak úplne vyhli splatnej DPH alebo ju znížili; domnieva sa, že takéto praktiky ohrozujú integritu a hladké fungovanie vnútorného trhu EÚ; vyzýva Komisiu, aby v prípade vhodnosti a potreby predložila návrhy;

3.2. Výpadok príjmov z DPH, boj proti podvodom v oblasti DPH a administratívna spolupráca v oblasti DPH

159. opätovne zdôrazňuje svoju výzvu, aby sa riešili faktory, ktoré prispievajú k daňovej medzere, napríklad DPH;

160. víta začatie postupov v prípade nesplnenia povinnosti zo strany Komisie 8. marca 2018 proti Cypru, Grécku a Malte a 8. novembra 2018 proti Taliansku a Ostrovu Man, pokiaľ ide o nekalé praktiky v oblasti DPH v súvislosti s nadobudnutím jácht a lietadiel, s cieľom zabezpečiť, aby prestali ponúkať údajne nezákonné priaznivé daňové zaobchádzanie so súkromnými jachtami a lietadlami, čo narúša hospodársku súťaž v námornom odvetví a odvetví letectva;

161. víta zmenu nariadenia (EÚ) č. 904/2010, pokiaľ ide o opatrenia na posilnenie administratívnej spolupráce v oblasti DPH; víta monitorovacie návštevy Komisie uskutočnené v roku 2017 v 10 členských štátoch, najmä následné odporúčania na zlepšenie spoľahlivosti systému výmeny informácií o DPH (VIES);

162. konštatuje, že Komisia nedávno navrhla dodatočné nástroje kontroly a posilnenie úlohy Eurofisc, ako aj mechanizmy pre užšiu spoluprácu medzi colnými a daňovými správami; vyzýva všetky členské štáty, aby sa v rámci Eurofiscu aktívnejšie zúčastňovali na systéme analýzy transakčných sietí (TNA);

163. zastáva názor, že účasť všetkých členských štátov na Eurofiscu musí byť povinná a podmienená prijímaním finančných prostriedkov EÚ; stotožňuje sa s obavou Európskeho dvora audítorov, pokiaľ ide o náhradu DPH v rámci výdavkov na súdržnosť ( 95 ) a v rámci Programu EÚ pre boj proti podvodom ( 96 )

164. naliehavo vyzýva Komisiu, aby preskúmala možnosti získavania a oznamovania údajov o transakciách DPH v reálnom čase členskými štátmi, keďže by to zvýšilo účinnosť Eurofiscu a umožnilo ďalší rozvoj nových stratégií na potlačenie podvodov v oblasti DPH; vyzýva všetky príslušné orgány, aby používali rozličné štatistické technológie a technológie hĺbkovej analýzy údajov na identifikáciu anomálií, podozrivých vzťahov a vzorov, ktoré by daňovým agentúram umožnili lepšie sa zaoberať širokým spektrom správania, ktoré nedodržiava predpisy, a to proaktívnym, cieleným a nákladovo efektívnym spôsobom;

165. víta prijatie smernice o ochrane finančných záujmov ( 97 ) , v ktorej sa objasňujú otázky cezhraničnej spolupráce a vzájomnej právnej pomoci medzi členskými štátmi, Eurojustom, Europolom, Európskou prokuratúrou, Európskym úradom pre boj proti podvodom a Komisiou pri riešení podvodov v oblasti DPH; vyzýva EPPO, OLAF, Eurofisc, Europol a Eurojust, aby úzko spolupracovali v záujme koordinovať svoje úsilie proti podvodom v oblasti DPH a určiť a prispôsobiť sa novým podvodným praktikám;

166. poukazuje však na potrebu lepšej spolupráce medzi správnymi, súdnymi orgánmi a orgánmi činnými v trestnom konaní v rámci EÚ, ako to zdôraznili odborníci na vypočutí 28. júna 2018 a v štúdii zadanej výborom TAX3;

167. víta oznámenie Komisie o rozšírení kompetencií EPPP na cezhraničné teroristické trestné činy; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zabezpečili, aby Európska prokuratúra mohla začať fungovať čo najskôr a najneskôr do roku 2022, a to zabezpečením úzkej spolupráce s už zriadenými inštitúciami, orgánmi, agentúrami a úradmi Únie, ktoré sú zodpovedné za ochranu finančných záujmov Únie; žiada, aby sa určili príkladné, odrádzajúce a primerané sankcie; domnieva sa, že každý, kto je zapojený do organizovaného systému podvodov v oblasti DPH, by sa mal prísne sankcionovať, aby sa zabránilo vnímaniu beztrestnosti;

168. domnieva sa, že jedným z hlavných problémov, ktoré umožňujú podvodné konanie vo vzťahu k DPH, je „hotovostný zisk“, ktorý môže podvodník získať; vyzýva preto Komisiu, aby analyzovala návrh expertov ( 98 ) na umiestňovanie cezhraničných údajov o transakciách do databázy a na používanie zabezpečených digitálnych mien, ktoré sa môžu použiť len na platby DPH (jednoúčelové) namiesto použitia fiat meny;

169. víta skutočnosť, že Rada sa zaoberala podvodmi spojenými s dovozom ( 99 ) ; domnieva sa, že riadne začlenenie údajov z colných vyhlásení do systému VIES umožní členským štátom určenia krížovú kontrolu informácií o clách a DPH s cieľom zabezpečiť, aby sa DPH platila v krajine určenia; vyzýva členské štáty, aby do 1. januára 2020 účinne a včas vykonávali tieto nové právne predpisy;

170. domnieva sa, že administratívna spolupráca medzi daňovými úradmi a colnými orgánmi nie je optimálna ( 100 ) ; vyzýva členské štáty, aby Eurofiscu udelili mandát na vypracovanie nových stratégií na sledovanie tovaru v rámci colného režimu 42, mechanizmu, ktorý umožňuje dovozcovi získať oslobodenie od DPH, ak sa má dovážaný tovar napokon dopraviť obchodnému zákazníkovi v inom členskom štáte, ako je dovážajúci členský štát;

171. zdôrazňuje význam zavedenia registra konečných užívateľov výhod alebo podnikateľských subjektov podľa piatej smernice o boji proti praniu špinavých peňazí ako dôležitého nástroja na boj proti podvodom v oblasti DPH; naliehavo vyzýva členské štáty, aby posilnili právomoci a kvalifikácie policajných zložiek, daňových služieb, prokurátorov a sudcov zaoberajúcich sa týmto typom podvodov;

172. vyjadruje znepokojenie nad výsledkami štúdie ( 101 ) zadanej výborom TAX3, v ktorej sa uvádza, že návrhmi Komisie sa zníži výskyt podvodov v súvislosti s dovozmi, no úplne sa neodstránia; berie na vedomie, že otázka podhodnotenia a presadzovania pravidiel EÚ vo všeobecnosti v prípade zdaniteľných osôb mimo EÚ sa nevyrieši; vyzýva Komisiu, aby z dlhodobého hľadiska preskúmala alternatívne metódy výberu v prípade týchto dodávok; zdôrazňuje, že spoliehať sa na dobrú vieru zdaniteľných osôb mimo EÚ, pokiaľ ide o výber DPH EÚ, nie je udržateľnou možnosťou; domnieva sa, že takéto alternatívne modely výberu by sa nemali zameriavať len na predaj uskutočňovaný prostredníctvom elektronických platforiem, ale mali by zahŕňať aj všetky predaje uskutočňované zdaniteľnými osobami mimo EÚ bez ohľadu na obchodný model, ktorý používajú;

173. vyzýva Komisiu, aby pozorne monitorovala dôsledky zavedenia konečného režimu pre príjmy z DPH na členské štáty; vyzýva Komisiu, aby v konečnom systéme DPH vážne vyšetrila možnosti nových rizík podvodov, najmä potenciálne chýbajúceho dodávateľa pri cezhraničných transakciách, ktorý je náhradou kolotočového typu podvodu chýbajúceho klienta;- v tejto súvislosti zdôrazňuje, že colný tranzitný systém môže okrem iného určite uľahčiť obchod v rámci EÚ; konštatuje však, že zneužívanie je možné a že zločinecké organizácie, ktoré tým, že sa vyhýbajú plateniu daní a ciel, môžu spôsobiť obrovskú stratu tak členským štátom, ako aj EÚ (vyhýbanie sa plateniu DPH); vyzýva preto Komisiu, aby monitorovala colný tranzitný systém a predložila návrhy založené najmä na odporúčaniach OLAF, Europolu a Eurofiscu;

174. domnieva sa, že veľká väčšina európskych občanov očakáva jasné európske a vnútroštátne právne predpisy, ktoré umožnia, aby tí, ktorí nezaplatia daň, ktorú majú zaplatiť, boli identifikovaní a sankcionovaní a aby sa včas zabezpečilo vrátenie chýbajúcej dane;

4. Zdaňovanie jednotlivcov

175. zdôrazňuje, že fyzické osoby vo všeobecnosti neuplatňujú svoju slobodu pohybu na účely daňových podvodov, daňových únikov a agresívneho daňového plánovania; zdôrazňuje však, že niektoré fyzické osoby majú dostatočne veľký daňový základ na to, aby siahali do niekoľkých daňových jurisdikcií;

176. vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že majetné osoby a mimoriadne majetné osoby, ktoré používajú zložité daňové štruktúry vrátane zakladania spoločností, majú naďalej možnosť presunúť svoje príjmy a finančné prostriedky alebo nákupy do rôznych daňových jurisdikcií, aby získali podstatne zníženú alebo nulovú zodpovednosť prostredníctvom služieb správcov majetku a iných sprostredkovateľov; vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že niektoré členské štáty EÚ zaviedli daňové systémy na prilákanie majetných osôb bez vytvorenia skutočnej hospodárskej činnosti;

177. konštatuje, že v celej EÚ sú celkové sadzby pre príjmy z práce zvyčajne vyššie ako pre príjmy z kapitálu; konštatuje, že podiel daní z majetku na celkových daňových príjmoch zostal celkovo skôr obmedzený, a to na úrovni 4,3 % celkových daňových príjmov v EÚ ( 102 )

178. s poľutovaním konštatuje, že daňové podvody, daňové úniky a agresívne daňové plánovanie, pokiaľ ide o daň z príjmov právnických osôb, prispievajú k presunu daňovej povinnosti na čestných a spravodlivých daňovníkov;

179. vyzýva členské štáty, aby zaviedli odrádzajúce, účinné a primerané sankcie v prípadoch daňových podvodov, daňových únikov a nezákonného agresívneho daňového plánovania a aby zabezpečili presadzovanie týchto sankcií;

180. vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že niektoré členské štáty vytvorili pochybné daňové režimy umožňujúce osobám, ktoré sa stanú daňovými rezidentmi, získať výhody z dane z príjmov, čím sa narušuje daňový základ ostatných členských štátov a podporujú sa škodlivé politiky, ktoré diskriminujú svojich vlastných občanov; konštatuje, že tieto režimy môžu zahŕňať výhody, ktoré nie sú dostupné štátnym príslušníkom, napríklad nezdanenie cudzích majetkov a príjmov, paušálna výška dane zo zahraničných príjmov, oslobodenie od dane z časti príjmov zarobených v krajine, nižšie sadzby dane z dôchodkov vyplácaných do krajiny pôvodu;

181. pripomína, že Komisia vo svojom oznámení z roku 2001 navrhla začleniť do zoznamu škodlivých daňových postupov skupiny pre kódex správania (týkajúceho sa zdaňovania podnikov) ( 103 ) osobitné režimy pre vysoko kvalifikovaných vysťahovalcov, ale odvtedy neposkytla žiadne údaje o rozsahu problému; vyzýva Komisiu, aby túto otázku prehodnotila, a najmä aby posúdila riziká dvojitého zdanenia, ako aj dvojitého nezdanenia takýchto systémov;

4.1. Systémy občianstvo za investície (CBI) a pobyt za investície (RBI)

182. citizenship by investment (ďalej len „CBI“) alebo residency by investment (ďalej len „RBI“) vyjadruje obavu, že väčšina členských štátov prijala systémy tzv.(ďalej len „CBI“) alebo(ďalej len „RBI“) ( 104 ) , všeobecne známe ako zlaté vízové a pasové alebo investičné programy, prostredníctvom ktorých sa občanom EÚ a mimo EÚ udeľuje občianstvo alebo pobyt výmenou za finančné investície;

183. poznamenáva, že investície realizované v rámci týchto programov nemusia nevyhnutne podporovať reálnu ekonomiku členského štátu, ktorý udeľuje občianstvo alebo pobyt, a že sa od žiadateľov často nevyžaduje, aby trávili čas na území, na ktorom sa investícia realizuje, a že aj keď takáto požiadavka formálne existuje, jej plnenie sa zvyčajne neoveruje; zdôrazňuje, že takéto systémy ohrozujú dosiahnutie cieľov Únie, a preto porušujú zásadu lojálnej spolupráce;

184. konštatuje, že prostredníctvom systému CIB získalo občianstvo EÚ najmenej 5 000 občanov tretích krajín ( 105 ) ; konštatuje, že podľa štúdie ( 106 ) bolo udelené občianstvo aspoň 6 000 osobám a bolo vydaných takmer 100 000 povolení na pobyt;

185. obáva sa, že CBI a RBI sa udeľujú bez riadneho bezpečnostného preverovania žiadateľov vrátane vysoko rizikových štátnych príslušníkov tretích krajín, a preto pre Úniu predstavujú bezpečnostné riziká; vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že v dôsledku neprehľadnosti pôvodu peňazí spojených so systémami CBI a RBI sa výrazne zvýšili politické, hospodárske a bezpečnostné riziká pre európske krajiny;

186. zdôrazňuje, že systémy CBI a RBI predstavujú ďalšie významné riziká vrátane znehodnotenia občianstva EÚ a štátnych občianstiev a potenciálu korupcie, prania špinavých peňazí a daňových únikov; poznamenáva, že rozhodnutie jedného členského štátu o vykonávaní systémov CBI a RBI má účinky presahovania na ostatné členské štáty; opätovne zdôrazňuje svoje obavy, že občianstvo alebo pobyt by sa mohli poskytovať prostredníctvom týchto systémov bez toho, aby sa vykonala riadna alebo vôbec nejaká hĺbková analýza klienta zo strany príslušných orgánov;

187. konštatuje, že povinnosťou stanovenou piatou smernicou o boji proti praniu špinavých peňazí, podľa ktorej by povinné subjekty mali v priebehu postupu hĺbkovej analýzy klienta považovať žiadateľov o CBI a RBI za vysoko rizikových, sa členské štáty nezbavujú zodpovednosti za vytvorenie a vykonávanie vlastnej rozšírenej hĺbkovej analýzy; konštatuje, že na vnútroštátnej úrovni a na úrovni EÚ bolo začatých niekoľko formálnych vyšetrovaní týkajúcich sa korupcie a prania špinavých peňazí, ktoré priamo súvisia so systémami CBI a RBI;

188. zdôrazňuje, že hospodárska udržateľnosť a životaschopnosť investícií poskytovaných prostredníctvom týchto systémov sú zároveň naďalej neisté; zdôrazňuje, že občianstvo a práva s ním spojené by nikdy nemali byť na predaj;

189. poznamenáva, že systémy CBI a RBI niektorých členských štátov boli hojne využívané ruskými občanmi a občanmi z krajín pod ruským vplyvom; zdôrazňuje, že tieto systémy môžu slúžiť ruským občanom zaradeným do zoznamu sankcií prijatého po nezákonnej anexii Krymu Ruskom a agresii Ruska na Kryme ako prostriedok na zabránenie sankciám EÚ;

190. vyjadruje kritiku, že tieto programy pravidelne zahŕňajú daňové výhody alebo osobitné daňové režimy pre prijímateľov; je znepokojený tým, že tieto výhody by mohli brániť cieľu, ktorým je, aby všetci občania prispievali spravodlivo k daňovému systému;

191. vyjadruje znepokojenie nad chýbajúcou transparentnosťou v súvislosti s počtom a pôvodom žiadateľov, počtom osôb, ktorým bolo na základe týchto systémov priznané občianstvo alebo pobyt, so sumou investovanou prostredníctvom týchto schém a ich pôvodom; oceňuje skutočnosť, že niektoré členské štáty jednoznačne uvádzajú meno a štátnu príslušnosť jednotlivcov, ktorým bolo podľa týchto systémov udelené občianstvo alebo pobyt; nabáda ostatné členské štáty, aby tento príklad nasledovali;

192. je znepokojený tým, že podľa OECD by sa systémy CBI a RBI mohli zneužívať, aby sa narušili postupy hĺbkovej analýzy v súvislosti so spoločným štandardom oznamovania (CRS), čo by viedlo k nepresnému alebo neúplnému vykazovaniu v rámci systému CRS, najmä ak nie sú finančnej inštitúcii oznámené všetky jurisdikcie daňového sídla; poznamenáva, že podľa názoru OECD sú vízové režimy, ktoré potenciálne predstavujú vysoké riziko pre integritu CRS, tie, ktoré umožňujú daňovníkovi prístup k nízkej sadzbe dane z príjmov fyzických osôb nižšej ako 10 % na zahraničné finančné aktíva a nevyžadujú si významnú fyzickú prítomnosť najmenej 90 dní v jurisdikcii, ktorá ponúka zlatý vízový režim;

193. je znepokojený tým, že Malta a Cyprus majú tiež režimy ( 107 ) , ktoré potenciálne predstavujú vysoké riziko pre integritu CRS;

194. dospel k záveru, že potenciálne ekonomické prínosy systémov CBI a RBI nevyvážia vážne riziká spojené s bezpečnosťou, praním špinavých peňazí a daňovými únikmi, ktoré predstavujú;

195. vyzýva členské štáty, aby čo najskôr ukončili všetky existujúce systémy CBI alebo RBI;

196. zdôrazňuje, že medzitým by členské štáty mali vyžadovať fyzickú prítomnosť v krajine ako podmienky na využívanie systémov CBI a RBI a mali by riadne zabezpečiť, aby sa prostredníctvom týchto systémov dôsledne vykonávala hĺbková analýza klienta v súvislosti so žiadateľmi o občianstvo alebo pobyt, ako sa vyžaduje podľa piatej smernice o boji proti praniu špinavých peňazí; zdôrazňuje, že v piatej smernici o boji proti praniu špinavých peňazí sa ukladá rozšírená hĺbková analýza v prípade politicky exponovaných osôb; vyzýva členské štáty, aby zaistili, aby vlády mali konečnú zodpovednosť za vykonávanie hĺbkovej analýzy žiadateľov, pokiaľ ide o CBI a RBI; vyzýva Komisiu, aby dôsledne a nepretržite monitorovala riadne vykonávanie a uplatňovanie hĺbkovej analýzy klienta v rámci systémov CBI a RBI, kým nebudú v každom členskom štáte zrušené;

197. konštatuje, že získanie povolenia na pobyt v členskom štáte alebo občianstva členského štátu dáva danej osobe prístup k širokej škále práv a nárokov na celom území Únie vrátane práva na slobodný pohyb a pobyt v schengenskom priestore; vyzýva preto členské štáty, ktoré uplatňujú programy CBI a RBI, aby do ich úplného zrušenia riadne overovali charakter žiadateľov a ich žiadosti odmietali, ak predstavujú bezpečnostné riziká, a to aj v oblasti prania špinavých peňazí; upozorňuje ďalej na nebezpečenstvo, ktoré predstavujú systémy CBI a RBI v spojení so zlúčením širšej rodiny, pričom rodinní príslušníci príjemcov systémov CBI alebo RBI môžu získať občianstvo alebo trvalý pobyt pri malej alebo žiadnej kontrole;

198. vyzýva v tejto súvislosti všetky členské štáty, aby zhromaždili a zverejnili transparentné údaje súvisiace s ich systémami CBI a RBI vrátane počtu odmietnutí a dôvodov zamietnutia žiadosti; vyzýva Komisiu, aby dovtedy, kým sa systémy úplne nezrušia, vydala usmernenia a zaistila lepšie získavanie údajov a výmenu informácií medzi členskými štátmi v kontexte ich systémov CBI a RBI, a to aj v súvislosti so žiadateľmi, ktorých žiadosť bola zamietnutá z bezpečnostných dôvodov;

199. domnieva sa, že pokiaľ sa CBI a RBI úplne nezrušia, členské štáty by mali sprostredkovateľom v obchode s CBI a RBI ukladať rovnaké povinnosti, aké sa uplatňujú na povinné subjekty podľa právnych predpisov v oblasti boja proti praniu špinavých peňazí, a vyzýva členské štáty, aby zabránili konfliktom záujmov súvisiacich so systémami CBI a RBI, ktoré by mohli vzniknúť, keď súkromné firmy, ktoré pomáhali vláde pri navrhovaní, riadení a podpore týchto systémov, tiež poskytovali poradenstvo a podporovali jednotlivcov tým, že ich preveria, pokiaľ ide o vhodnosť a podanie žiadosti o občianstvo alebo pobyt;

200. víta správu Komisie z 23. januára 2019 o systémoch udeľovania občianstva a povolení na pobyt investorom v Európskej únii (COM(2019)0012); konštatuje, že v správe sa potvrdzuje, že oba typy systémov predstavujú vážne riziko pre členské štáty a Úniu ako celok, najmä pokiaľ ide o bezpečnosť, pranie špinavých peňazí, korupciu, obchádzanie pravidiel EÚ a daňové úniky, a že tieto závažné riziká sú ďalej zvýraznené nedostatkami v transparentnosti a riadení systémov; obáva sa, že Komisia má obavy, že opatrenia, ktoré prijali členské štáty, nie vždy dostatočne zmierňujú riziká, ktoré predstavujú systémy;

201. berie na vedomie zámer Komisie vytvoriť skupinu expertov na riešenie otázok transparentnosti, správy a bezpečnosti týchto systémov; víta skutočnosť, že Komisia sa zaviazala, že bude monitorovať vplyv systémov občianstva pre investorov uplatňovaných v krajinách bez vízového styku v rámci mechanizmu pozastavenia vízového režimu; vyzýva Komisiu, aby koordinovala výmenu informácií medzi členskými štátmi o zamietnutých žiadostiach; vyzýva Komisiu, aby posúdila riziká spojené s predajom občianstva a pobytu v rámci svojho ďalšieho nadnárodného posudzovania rizík; vyzýva Komisiu, aby posúdila, v akom rozsahu tieto systémy využívali občania EÚ;

4.2. Prístavy oslobodené od colnej kontroly, colné sklady a iné osobitné hospodárske zóny

202. víta skutočnosť, že prístavy oslobodené od colnej kontroly sa stanú povinnými subjektmi podľa piatej smernice o boji proti praniu špinavých peňazí a že budú mať povinnosť plniť požiadavky hĺbkovej analýza klientov a oznamovať podozrivé transakcie finančným spravodajským jednotkám (FIU);

203. konštatuje, že prístavy oslobodené od colnej kontroly v rámci EÚ môžu byť zriadené v rámci colného režimu „slobodné pásmo“; poznamenáva, že slobodné pásma sú uzavretými oblasťami na colnom území Únie, kde možno tovar, ktorý nie je tovarom Únie, prepustiť bez dovozného cla, iných poplatkov (t. j. daní) a opatrení obchodnej politiky;

204. pripomína, že prístavy oslobodené od colnej kontroly sú sklady v slobodných pásmach, ktoré boli pôvodne určené ako priestory na skladovanie tovaru v tranzite; vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že sa odvtedy stali obľúbenými na skladovanie náhradného majetku vrátane umenia, drahých kameňov, starožitností, zlata a zbierok vína – často na trvalom základe ( 108 ) , pričom sú financované z neznámych zdrojov; zdôrazňuje, že prístavy oslobodené od colnej kontroly a slobodné pásma nemožno využívať na účely daňových únikov a na dosiahnutie rovnakých účinkov ako v prípade daňového raja;

205. konštatuje, že okrem zabezpečeného skladovania motivácia na používanie prístavov oslobodených od colnej kontroly zahŕňa vysoký stupeň utajenia a odklad dovozných ciel a nepriamych daní, ako je DPH alebo daň za používanie;

206. zdôrazňuje, že v EÚ existuje viac ako 80 slobodných pásiem ( 109 ) a niekoľko tisíc iných skladov v rámci „osobitných colných režimov skladovania“ v EÚ, najmä „colné sklady“, ktoré môžu ponúkať rovnaký stupeň utajenia a (nepriame) daňové zvýhodnenia ( 110 )

207. konštatuje, že podľa Colného kódexu Únie sú colné sklady takmer totožné s prístavmi oslobodenými od colnej kontroly; preto odporúča, aby boli v rovnocennom postavení s prístavmi oslobodenými od colnej kontroly v rámci právnych opatrení zameraných na zmiernenie rizika prania špinavých peňazí a daňových únikov, ako je piata smernica o boji proti praniu špinavých peňazí; domnieva sa, že by sklady mali mať dostatočný a kvalifikovaný personál na to, aby dokázali vykonávať potrebnú kontrolu operácií, ktoré sa v nich uskutočňujú;

208. konštatuje, že riziká prania špinavých peňazí v prístavoch oslobodených od colnej kontroly sú priamo spojené s rizikami prania špinavých peňazí na trhu s náhradným majetkom;

209. konštatuje, že podľa piatej smernice o administratívnej spolupráci v oblasti daní majú od 1. januára 2018 priame daňové úrady „prístup na požiadanie“ k širokej škále informácii, ktoré sa týkajú konečného skutočného vlastníctva a boli získané v rámci smernice o boji proti praniu špinavých peňazí; konštatuje, že právne predpisy EÚ v oblasti boja proti praniu špinavých peňazí sú založené na spoľahlivom výskume v oblasti hĺbkovej analýzy klienta a dôslednom oznamovaní podozrivých t