Špecializácia môže mať určité výhody, napríklad zabezpečenie špecializovaných znalostí týkajúcich sa konania a jazykových zručností. Na druhej strane, aj keď je európske konanie o platobnom rozkaze písomným postupom, občania, a to najmä spotrebitelia, môžu stále dávať prednosť podaniu žaloby na príslušnom miestnom súde. To, či výhody špecializácie prevážia ich nevýhody, môže závisieť aj od geografickej veľkosti členského štátu. Vo všeobecnosti údaje o využití konania uvedené v prílohe nie sú jednoznačné, pokiaľ ide o to, či centralizovaný systém vedie k častejšiemu využívaniu konania. Vzhľadom na písomnú a nesporovú povahu konania v prípade, keď nevznikne rozprava o vecnej stránke pohľadávky, ktoré je tak mimoriadne vhodné pre elektronické spracovanie (pozri ďalej v bode 3.5), sa európske konanie o platobnom rozkaze predsa len javí byť vhodnejšie pre centralizované súdne spracovanie ako iné konania, pri ktorých sa vyžaduje rozprava o vecnej stránke a zváženie dôkazov, pri ktorých teda môže byť potrebné, aby bol súd bližšie k účastníkom konania.

Podľa dostupných informácií je súdom členských štátov ročne doručených od 12 000 do 13 000 návrhov na vydanie európskeho platobného rozkazu. Najvyšší počet návrhov (vyše 4 000 ročne) je v Rakúsku a Nemecku, kde sa vydáva aj väčšina európskych platobných rozkazov. Od 300 do 700 návrhov sa ročne doručí v Belgicku, Českej republike, vo Francúzsku, v Maďarsku, Holandsku, Portugalsku a vo Fínsku. V ostatných členských štátoch bolo konanie prijaté v obmedzenejšom rozsahu. Podrobnejšie informácie o reálnom využívaní európskeho konania o platobnom rozkaze v jednotlivých členských štátoch sa nachádzajú v prílohe.

Pohľadávka musí byť na určenú sumu, ktorá je splatná v čase podania návrhu na vydanie európskeho platobného rozkazu. Výška pohľadávky zahŕňa istinu a prípadne úrok, zmluvné pokuty a náklady. Ak sa požadujú úroky z pohľadávky, v návrhu sa musí uviesť úroková sadzba a obdobie, za ktoré sa požaduje úrok. Súdny dvor vo veci C-215/11 vysvetlil, že navrhovateľ by mal mať v návrhu oprávnenie požadovať úroky, ktoré vznikli ku dňu zaplatenia istiny. V takom prípade môže vnútroštátny súd určiť, ako sa má vyplniť tlačivo E, za predpokladu, že odporca bude informovaný o výpočte úrokov.

Nariadením Komisie (EÚ) č. 936/2012 zo 4. októbra 2012 , ktorým sa menia a dopĺňajú prílohy k nariadeniu o európskom konaní o platobnom rozkaze, sa zabezpečuje, že odporca bude prostredníctvom tabuľky „Dôležité informácie pre odporcu“ v tlačive E oboznámený s tým, že úroky sú podľa vnútroštátneho práva splatné v termíne vykonania rozkazu, pričom v takomto prípade sa zvýši celková suma na úhradu. Jednako sa však nezdá, že by tlačivo E bolo vypracované dostatočným spôsobom, aby obsahovalo primeraný opis úrokov, ktoré majú byť uhradené. Preto by sa mala zvážiť ďalšia zmena tlačív.

3.3.2.Jazyk návrhu

Vo väčšine členských štátov sa návrhy musia predkladať v úradnom jazyku alebo jazykoch. Niektoré členské štáty však uznávajú aj cudzie jazyky: Česká republika, Estónsko, Cyprus a Švédsko uznáva návrhy v anglickom jazyku, Francúzsko uznáva návrhy v anglickom, nemeckom, talianskom a španielskom jazyku.

Požiadavky na preklad majú negatívny vplyv na náklady a predĺženie konania, aj keď európske konanie o platobnom rozkaze je konanie, pri ktorom strany nemusia predkladať dôkazy a diskutovať o nich. Tlačivo návrhu sa môže automaticky preložiť do úradného jazyka členského štátu, v ktorom má súd sídlo. Keďže tlačivo obsahuje označovacie políčka, vo väčšine prípadov preklad nie je potrebný. Na dosiahnutie cieľa skutočne európskeho konania by všetky členské štáty mali uznávať návrhy na vydanie európskeho platobného rozkazu aspoň v jednom ďalšom jazyku, ktorý je iný ako úradný jazyk alebo jazyky príslušného štátu.

3.3.3.Elektronické predloženie návrhu

Veľa členských štátov povolilo predkladať návrhy elektronicky alebo plánujú vytvorenie systému elektronického spracovania v budúcnosti na všetkých súdoch, ktoré majú právomoc zaoberať sa európskym konaním o platobnom rozkaze.

Európska komisia na základe svojej štúdie o uskutočniteľnosti elektronických návrhov na vydanie európskych platobných rozkazov spolufinancuje pilotný projekt týkajúci sa tejto témy. Deväť členských štátov sa zúčastňuje na pilotnom projekte e-CODEX pre európske konanie o platobnom rozkaze. Účastníci pôsobia buď ako odosielatelia, prijímatelia, alebo pôsobia na oboch stranách. Ako odosielatelia môžu používatelia posielať prijímateľom návrhy (t. j. tlačivo A) na vydanie európskych platobných rozkazov. Prijímatelia uznajú pohľadávky a postúpia ich elektronicky súdu, ktorý bol určený v podanom tlačive A. Tento súd môže neskôr poslať elektronickú odpoveď (napr. tlačivo B, tlačivo E atď.) prostredníctvom rovnakého postupu. V tejto fáze nie všetky členské štáty, v ktorých sa uskutočňuje pilotný projekt, majú funkčný systém: niektoré z nich sú stále v skúšobnej fáze, pričom plánujú projekt uviesť do chodu v roku 2015 alebo 2016. „Odosielajúce“ členské štáty vo všeobecnosti povoľujú elektronicky predkladať pohľadávky len hlavným zákazníkom justície, napr. právnikom, bankám, poisťovniam a inštitúciám sociálneho zabezpečenia, a nie nevyhnutne aj obyvateľstvu. Príklady takýchto vnútroštátnych systémov, prostredníctvom ktorých môžu hlavní zákazníci podávať návrhy, už existujú v Nemecku a Rakúsku. V blízkej budúcnosti Európsky portál elektronickej justície ako odosielateľ ponúkne možnosť predkladať pohľadávky elektronicky aj obyvateľstvu. Predkladať bude možné len „prijímajúcim“ členským štátom, ktoré úspešne absolvovali potrebné testy integrácie na Európskom portáli elektronickej justície a ktoré prevádzkujú systém e-CODEX.

3.3.4.Preskúmanie návrhu

Tri členské štáty nahlásili vysoký podiel návrhov, ktoré súdy vracajú na doplnenie alebo opravu. Častými dôvodmi pre vrátenie sú nepresné alebo neúplné informácie o stranách konania (napríklad chýba adresa alebo podpis navrhovateľa), neúplné žiadosti o úroky a neuhradené súdne poplatky.

Dynamické tlačivá dostupné v rámci Európskeho portálu elektronickej justície už pomáhajú používateľom pri správnom vypĺňaní návrhov. V súčasnosti portál používateľom tiež umožňuje, aby prostredníctvom webového sídla Európskeho justičného atlasu určili príslušný súd. V druhej polovici roka 2015 po spustení európskej databázy súdov sa ešte viac zlepší proces určovania príslušného súdu, ktorému by sa mala poslať pohľadávka. Mohlo by sa ďalej preskúmať, ako by sa na Európskom portáli elektronickej justície mohli poskytovať vysvetlenia o vypĺňaní tlačív a ako by elektronické tlačivá mohli obsahovať viac informácií o požadovaných úrokoch. Napokon, hoci neexistuje právna povinnosť, aby členské štáty ponúkali pomoc pri vypĺňaní tlačív, ako je povinnosť stanovená v nariadení (ES) č. 861/2007, ktorým sa ustanovuje Európske konanie vo veciach s nízkou hodnotou sporu, členské štáty by mohli rozšíriť pomoc ponúkanú občanom v rámci európskeho konania vo veciach s nízkou hodnotou sporu na pomoc v rámci európskeho konania o platobnom rozkaze, ktorý by bol prínosom pre občanov, ako aj pre účinný výkon spravodlivosti v zmysle času a nákladov.

V nariadení sa výslovne stanovuje, že preskúmanie návrhu na vydanie európskeho platobného rozkazu sa môže uskutočniť automatizovaným postupom. Toto platí v prípade Rakúska a Nemecka. Európske konanie o platobnom rozkaze, ktoré je písomným postupom bez preskúmania dôkazov alebo bez vypočutí, sa zdá byť mimoriadne vhodné na plné elektronické spracovanie. Mohlo by priniesť pozitívne účinky, pokiaľ ide o čas potrebný na vykonávanie konania (pozri aj ďalej v bode 3.4). Keďže je možné poľahky podať oznámenie námietok proti platobnému rozkazu vydanému v rámci automatizovaného konania a keďže v konaní sa zabezpečuje účinné doručovanie písomností, práva odporcu sú riadne ochránené.

3.4.Vydanie európskeho platobného rozkazu

Podľa dostupných informácií sa zdá, že povinnosť súdov vydať európske platobné rozkazy pre platbu do 30 dní od podania návrhu sa všeobecne dodržiava len v niektorých členských štátoch. V tých členských štátoch, ktoré poskytli relevantné údaje, súdy vydávajú rozkaz včas na Malte (1 týždeň), v Belgicku a Írsku (2 týždne), Nemecku (2 – 3 týždne), Bulharsku a Litve (30 dní). Súdy prijímajú rozhodnutie v rozpätí 1 – 2 mesiacov v Grécku a Luxembursku, do 2 mesiacov vo Francúzsku a Fínsku, až 4 mesiace v Rakúsku, Českej republike, na Cypre, v Estónsku, Poľsku, Holandsku, Portugalsku, Švédsku, Slovinsku, do 6 mesiacov v Maďarsku, 8 mesiacov v Španielsku a do 9 mesiacov na Slovensku.

Zdĺhavé konania možno len ťažko odôvodniť vzhľadom na skutočnosť, že pre konanie nie je potrebné žiadne preskúmavanie dôkazov ani vypočutie strán konania. Skrátenie tohto dlhého času je absolútne nevyhnutné, keďže rýchle vymoženie nepopretých pohľadávok má veľký vplyv na peňažný tok v spoločnostiach, najmä v malých a stredných podnikoch. Okrem toho, sústavné nedodržiavanie lehôt stanovených v nariadení možno považovať za porušenie nariadenia. Pri riešení problému môže pomôcť ďalší vývoj elektronického spracovávania v rámci konania. Útvary Komisie budú naďalej pozorne monitorovať zlepšenia v tejto oblasti.

3.5.Doručovanie európskych platobných rozkazov a iných písomností