SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Druhá polročná správa o fungovaní schengenského priestoru za obdobie od 1. mája 2012 do 31. októbra 2012 /* COM/2012/0686 final */





SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Druhá polročná správa o fungovaní schengenského priestoru za obdobie od 1. mája 2012 do 31. októbra 2012 1. Úvod Ako uviedla Komisia 16. septembra 2011 v oznámení o posilnení správy schengenského priestoru[1] a po získaní súhlasu zmiešaného výboru Rady pre spravodlivosť a vnútorné veci 8. marca 2012, Komisia prijala 16. mája 2012 prvú polročnú správu určenú Európskemu parlamentu a Rade o fungovaní schengenského priestoru[2]. Následne sa o tom diskutovalo na stretnutí Rady 7. júna 2012 a na plenárnom zasadnutí Európskeho parlamentu 4. júla 2012. Táto druhá správa sa týka obdobia od 1. mája 2012 do 31. októbra 2012. 2. Situačný prehľad 2.1. Situácia na vonkajších schengenských hraniciach V období od apríla do júna 2012 bolo odhalených približne 23 000 prípadov nelegálneho prekročenia hraníc pozostávajúcich zo zmiešaných migračných tokov. To predstavuje pokles o 44 % v rámci EÚ v porovnaní s rovnakým obdobím v minulom roku počas arabskej jari. Naopak Grécko informovalo o zvýšení o 29 % v porovnaní s minulým rokom. Väčšina týchto prípadov, 56 %, sa udiala na pozemnej hranici medzi Gréckom a Tureckom, čo znamená, že tento pohraničný úsek je aj naďalej kritickým miestom nelegálnej migrácie do EÚ. Najčastejšie zaznamenanou národnosťou na tejto strane hranice boli afganskí štátni príslušníci, za ktorými nasledujú štátni príslušníci Bangladéša a Sýrie[3]. Po tom, čo Grécko v auguste 2012 začalo operáciu Shield, v ktorej preobsadilo 1 800 členov hraničnej stráže na pozemnej hranici medzi Gréckom a Tureckom, sa však počet zaznamenaných prípadov nelegálneho prekročenia hraníc po predchádzajúcom silnom náraste značne znížil. Grécke orgány doposiaľ oznámili podstatný pokles v počte zadržaní v oblasti Evros. Po zhoršení humanitárnej a bezpečnostnej situácie v Sýrii bol v prípadoch nelegálneho prekročenia hraníc, ako aj nedovoleného pobytu zaznamenaný výrazný nárast v počte Sýrčanov, a to najmä v Grécku. Okrem toho sú Sýrčania druhými najčastejšími žiadateľmi o medzinárodnú ochranu, a to najmä vo Švédsku a Nemecku, kde je sýrskym štátnym príslušníkom žiadajúcim o azyl poskytnutá ochrana. Akékoľvek ďalšie zhoršenie situácie v Sýrii bude mať pravdepodobne za následok ďalší nárast v počte osôb hľadajúcich útočisko v susedných krajinách a prípadne aj v členských štátoch EÚ[4]. 2.2. Situácia v rámci schengenského priestoru Hoci je Grécko v súčasnosti hlavným vstupným bodom pre nelegálnych migrantov, pre väčšinu migrantov predstavuje skôr tranzitnú než cieľovú krajinu. Následný presun sa odráža v odhalených prípadoch nelegálneho prekročenia pozemných hraníc na celom západnom Balkáne, talianskych námorných hraníc a v letoch z gréckych letísk na mnoho veľkých letísk EÚ[5]. Najnovšie zhromažďovanie informácií o migračných tokoch v rámci EÚ/schengenského priestoru nazvané operácia Balder sa uskutočnilo od 16. do 22. apríla 2012 v 24 členských štátoch EÚ[6], ako aj v Nórsku a Švajčiarsku. Cieľom operácie bolo zozbierať údaje o migračných tokoch v členských štátoch, ktoré sa týkajú predovšetkým migračných tlakov v rôznych krajinách, hlavných trás používaných nelegálnymi migrantmi, hlavných cieľových krajín migrácie, krajín pôvodu nelegálnych migrantov, miest odhalenia nelegálnych migrantov a dopravných prostriedkov, ktoré použili. Podľa údajov, ktoré poskytli zúčastnené členské štáty a ktoré spracovala a v júni 2012 oznámila dánska štátna polícia[7], bolo počas uvedeného týždňa zadržaných 2 396 štátnych príslušníkov tretích krajín pochádzajúcich zo 115 rôznych krajín. Najväčší počet nelegálnych migrantov v rámci schengenského priestoru bolo odhalených v Nemecku (520 osôb), Španielsku (369 osôb) a Rakúsku (178 osôb). Najviac ich do EÚ vstúpilo v Španielsku (207 osôb) a Grécku (180 osôb). Medzi hlavné cieľové krajiny patrili Španielsko (341 osôb), Nemecko (281 osôb) a Rakúsko (175 osôb). Hoci operácie tohto typu poskytujú niekoľko cenných základných informácií, zozbierané údaje sú pomerne neúplné, nakoľko sa týkajú len niekoľkých týždňov v roku a nezúčastňujú sa na nich všetky členské štáty. Ako poznamenala Komisia vo svojej prvej polročnej správe o fungovaní schengenského priestoru a tiež zmiešaný výbor Rady pre spravodlivosť a vnútorné veci dňa 7. júna 2012, je preto potrebné zlepšiť zhromažďovanie údajov a analýzu nelegálnych migračných pohybov v rámci EÚ. Nakoľko členské štáty súhlasili, aby v tejto veci Komisia zohrávala úlohu a aby boli existujúce štruktúry využité v čo najväčšej možnej miere, Komisia spolu s agentúrou Frontex pozvala členské štáty na stretnutie odborníkov konajúce sa 2. októbra 2012 s cieľom diskutovať o tom, ako dosiahnuť lepšiu situačnú informovanosť. Členské štáty potvrdili, že je potrebné pravidelne zhromažďovať a analyzovať údaje, no zároveň vyjadrili obavy týkajúce sa dodatočnej pracovnej záťaže a použitia analýz. Komisia a agentúra Frontex v súčasnosti rokujú o tom, ako by mali čo najlepšie postupovať. 3. Uplatňovanie schengenského acquis 3.1. Prípady dočasne obnovených kontrol na vnútorných hraniciach V článku 23 Kódexu schengenských hraníc[8] sa uvádza, že členský štát môže v prípade závažného ohrozenia verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti výnimočne obnoviť kontrolu na svojich vnútorných hraniciach. V období od 1. mája do 31. októbra 2012 bola kontrola na vnútorných hraniciach obnovená dvakrát. Prvýkrát sa tak stalo 20. apríla 2012, keď Španielsko informovalo Komisiu o tom, že pri príležitosti stretnutia Európskej centrálnej banky v Barcelone v dňoch 2. až 4. mája 2012 opätovne zavedie kontrolu na vnútorných hraniciach s Francúzskom, ako aj na letiskách v Barcelone a Gerone na obdobie od 28. apríla do 4. mája 2012. Počas tohto týždňa Španielsko vykonalo hraničnú kontrolu 669 385 osôb, z toho 68 osobám nebol vstup do krajiny povolený z dôvodov verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti, alebo z dôvodu neplatných cestovných dokladov[9]. Druhýkrát takýto prípad nastal 4. mája 2012, keď Poľsko informovalo Komisiu o tom, že sa kvôli Majstrovstvám Európy vo futbale EURO 2012 konajúcim sa od 8. júna do 1. júla 2012 rozhodlo opätovne zaviesť kontroly na svojich vnútorných hraniciach v dňoch 4. júna až 1. júla. Počas tohto obdobia bolo skontrolovaných 28 980 osôb, z ktorých 22 osobám nebol vstup do krajiny povolený a 15 osôb bolo zadržaných[10]. 3.2. Zachovanie neexistencie kontrol na vnútorných hraniciach Veľká väčšina údajných porušení schengenského acquis sa týka toho, či vykonávanie policajných kontrol v blízkosti vnútorných hraníc má rovnaký účinok ako hraničné kontroly (článok 21 Kódexu schengenských hraníc) a povinnosti odstrániť prekážky plynulej premávky, ako napr. obmedzenia rýchlosti, na cestných priechodoch na vnútorných hraniciach (článok 22 Kódexu schengenských hraníc). V období od 1. mája do 31. októbra 2012 si Komisia vyžiadala informácie o možných porušeniach článkov 21 a/alebo 22 Kódexu schengenských hraníc v dvoch nových prípadoch (týkajúcich sa Litvy a Nemecka), zatiaľ čo uzavrela tri prípady (týkajúce sa Belgicka, Estónska a Holandska) a pokračovala vo vyšetrovaní siedmich existujúcich prípadov (týkajúcich sa Českej republiky, Holandska, Lotyšska, Nemecka, Rakúska, Slovenska a Švédska). Nedávno sa na rôznych holandských súdoch pojednávalo o niekoľkých prípadoch zaoberajúcich sa otázkou, či mobilný dozor, ktorý vykonáva kráľovský policajný zbor Koninklijke Marechaussee blízko holandských vnútorných pozemných hraníc s Belgickom a Nemeckom (článok 4.17a vyhlášky 2000 o cudzincoch), je v súlade s článkami 20 a 21 Kódexu schengenských hraníc. V prejudiciálnom konaní Súdneho dvora Európskej únie predložil Rechtbank Roermond 7. februára 2012 vo veci C-88/12 (Jaoo) otázku, či mobilný dozor porušuje zákaz kontrol, ktoré zodpovedajú hraničným kontrolám (článok 21 Kódex schengenských hraníc). Okrem toho 4. júna 2012 predložil rovnakú otázku v naliehavom prejudiciálnom konaní Súdneho dvora aj Raad van State vo veci C-278/12 (Adil). Dňa 19. júla 2012 vyniesol Súdny dvor rozsudok vo veci C-278/12 (Adil). Súdny dvor dospel k záveru, že články 20 a 21 Kódexu schengenských hraníc nebránia kontrolám, ktoré vykonávajú úradníci poverení hraničným dozorom a kontrolou cudzincov v geografickej oblasti nachádzajúcej sa blízko vnútornej hranice s cieľom overiť dodržanie podmienok legálneho pobytu, pokiaľ je táto kontrola založená na všeobecných informáciách a skúsenostiach týkajúcich sa nelegálneho pobytu v danej oblasti alebo jej cieľom je, v obmedzenej miere, získanie takýchto informácií a skúseností a pokiaľ sú tieto kontroly podmienené istými obmedzeniami, najmä čo sa týka intenzity a frekvencie. Nakoľko je holandský mobilný dozor zameraný na boj proti neoprávnenému pobytu a má preto iný účel ako hraničné kontroly, je založený na všeobecných policajných informáciách a skúsenostiach, vykonáva sa odlišným spôsobom ako hraničné kontroly a je podmienený potrebnými obmedzeniami, Súdny dvor usúdil, že nemá rovnaký účinok ako hraničné kontroly. Komisia uvádza, že okrem Holandska si špecifické právne predpisy vzťahujúce sa len na vnútorné hraničné oblasti ponecháva aj Francúzsko a Nemecko. Okrem toho sa uvádza, že holandské a francúzske právne predpisy boli zmenené a doplnené už po vynesení rozsudku vo veci Melki[11]. Komisia preto vyzýva členské štáty, ktoré disponujú týmto typom špecifických právnych predpisov, aby zabezpečili, že tieto právne predpisy budú v súlade s vyššie uvedenými rozsudkami, pričom Komisia je pripravená poskytnúť členským štátom poradenstvo v súvislosti s výkladom týchto rozsudkov. 3.3. Údajné porušenie ďalších častí schengenského acquis Transpozícia smernice o návrate (2008/115/ES) do vnútroštátnych právnych predpisov Lehota na transpozíciu smernice o návrate (2008/115/ES) uplynula 24. decembra 2010. Všetky členské štáty EÚ viazané smernicou a všetky pridružené krajiny okrem Islandu oznámili plnú transpozíciu smernice do vnútroštátneho práva. Komisia začala podrobne skúmať právnu transpozíciu a praktické uplatňovanie smernice v členských štátoch a do konca roka 2013 predloží prvú správu o uplatňovaní smernice. Vykonávanie nariadenia o malom pohraničnom styku (ES č. 1931/2006) Komisia sleduje vykonávanie režimu malého pohraničného styku od roku 2006, keď nadobudol účinnosť. V júli 2012 sa Komisia rozhodla požiadať tri členské štáty (Lotyšsko, Poľsko a Slovinsko) o poskytnutie informácií o bilaterálnych dohodách, ktoré tieto krajiny uzavreli so svojimi susednými tretími krajinami. Otázky pre tieto členské štáty sa líšia, ale týkajú sa najmä požiadavky na cestovné zdravotné poistenie, ako aj obmedzenia rozsahu dohody len na občanov zmluvných strán, a neexistencie požiadavky na minimálne obdobie pobytu v pohraničnej oblasti atď. Uplatňovanie schengenského acquis počas dohľadu nad morskými hranicami Ako bolo uvedené v predchádzajúcich správach, Komisia v októbri 2009 adresovala Grécku formálnu výzvu na základe tvrdení o závažných problémoch, ktorým čelili migranti pri žiadostiach o azyl, a o zlom zaobchádzaní so žiadateľmi o azyl vrátane vrátenia osôb, ktoré môžu čeliť vážnemu bezpráviu a prenasledovaniu. Vo svojej analýze Komisia zohľadňuje neustály vývoj, napríklad pokrok pri vykonávaní gréckeho národného akčného plánu. Keďže talianske orgány údajne zadržali na šírom mori skupiny migrantov a poslali ich späť do Líbye, Komisia v júli 2009 požiadala Taliansko o poskytnutie informácií o opatreniach, ktoré majú zabrániť riziku navrátenia a o zárukách získaných od líbyjských orgánov v súvislosti s dotknutými osobami. Európsky súd pre ľudské práva na základe tých istých skutočností[12] 23. februára 2012 konštatoval, že Taliansko porušilo Európsky dohovor o ľudských právach. Komisia preto v súčasnosti analyzuje dôsledky tohto rozhodnutia na acquis v oblasti azylu a na operácie dozoru na morských hraniciach. 3.4. Vykonávanie dozoru na morských hraniciach koordinovaných agentúrou Frontex Súdny dvor 5. septembra 2012 zrušil rozhodnutie Rady 2010/252/EÚ, ktorým sa dopĺňa Kódex schengenských hraníc, pokiaľ ide o operácie na morských hraniciach koordinovaných agentúrou Frontex[13], pretože obsahuje dôležité prvky dozoru nad vonkajšími morskými hranicami, ktoré prekračujú rozsah dodatočných opatrení v zmysle článku 12 ods. 5 Kódexu schengenských hraníc, a len zákonodarca Európskej únie je oprávnený prijať takéto rozhodnutie. Súdny dvor zachoval účinky zrušeného rozhodnutia až dovtedy, kým v primeranej lehote nenadobudnú účinnosť nové pravidlá, ktoré by toto rozhodnutie mali nahradiť. Komisia predloží legislatívny návrh na začiatku roka 2013. 3.5. Nedostatky zistené v rámci schengenského hodnotiaceho mechanizmu Odborníci z členských štátov, Generálny sekretariát Rady a Komisia pravidelne hodnotia uplatňovanie schengenského acquis členskými štátmi v rámci súčasného schengenského hodnotiaceho mechanizmu[14] . V období od 1. mája 2012 do 31. októbra 2012 sa uskutočnili schengenské hodnotenia, ktoré sa týkali morských hraníc v Estónsku, Lotyšsku, Litve, Poľsku, Slovinsku a na Malte, policajnej spolupráce v Maďarsku, Českej republike, Poľsku a na Slovensku, vzdušných hraníc v Estónsku, Lotyšsku a Litve, ochrany údajov v Estónsku, Lotyšsku, Litve, Slovinsku a na Malte, systému SIS/Sirene v Dánsku, Nórsku a na Islande, ako aj víz v Lotyšsku a Litve. Správy sa ešte stále dokončujú, očakáva sa však, že budú obsahovať pozitívne aj negatívne pripomienky a odporúčania týkajúce sa takých otázok ako vzdelávanie, využívanie analýzy rizík, výmena informácií, medzinárodná spolupráca a infraštruktúra na hraničných priechodoch a veľvyslanectvá/konzuláty. Tak ako v prípade predchádzajúcich šiestich mesiacov, aj teraz vo všeobecnosti existuje priestor na zlepšenie, no neboli nájdené žiadne nedostatky, ktoré by si vyžadovali okamžitý zásah zo strany Komisie. Okrem toho sa v Grécku v období od 28. mája do 2. júna 2012 uskutočnila rovnocenná misia, ktorej cieľom bolo posúdiť pokrok gréckeho akčného plánu zameraného na odstránenie nedostatkov zistených pri schengenskom hodnotení v rokoch 2010 – 2011 a identifikovať oblasti, kde by členské štáty mohli ponúknuť pomoc. Misia navštívila aténske medzinárodné letisko „Eleftherios Venizelos“, prístav Piraeus a región Evros a pokryla tak všetky typy hraníc. Skonštatovalo sa, že hoci nastali viditeľné zlepšenia, treba v nich naďalej pokračovať a zdokonaľovať ich. Komisia vyzýva Grécko, aby pokračovalo vo vykonávaní schengenského akčného plánu, a potvrdzuje svoj záväzok podporiť úsilie Grécka riadiť svoje vonkajšie hranice, o. i. prostredníctvom Fondu pre vonkajšie hranice a agentúry Frontex. Orientačný harmonogram schengenských hodnotení za november 2012 až apríl 2013 je uvedený v prílohe I. 3.6. Zrušenie kontrol na vnútorných hraniciach s Bulharskom a Rumunskom Na základe rozhodnutia Rady z júna 2011 o tom, že Rumunsko aj Bulharsko spĺňajú kritériá, aby mohli v plnej miere uplatňovať schengenské acquis, Európska rada požiadala v marci 2012 Radu, aby určila a vykonala opatrenia, ktoré by prispeli k pristúpeniu týchto dvoch krajín. Rada odvtedy určila niekoľko takýchto opatrení vrátane prebiehajúcich a plánovaných aktivít agentúry Frontex, opatrení vzťahujúcich sa na boj proti falošným dokumentom a podvodom s osobnými údajmi a opatrení týkajúcich sa boja proti prevádzačstvu a nezákonnému obchodovaniu s ľuďmi. Vykonávanie týchto opatrení sa nepretržite monitoruje. 4. Sprievodné opatrenia 4.1. Používanie Schengenského informačného systému Ako bolo zdôraznené v predchádzajúcej správe, Schengenský informačný systém (SIS) je veľmi úspešný systém, ktorý každoročne poskytuje tisícky úspešných výsledkov. Tento úspech so sebou prináša aj značné pracovné zaťaženie v oblasti cezhraničnej spolupráce medzi útvarmi SIRENE. Uskutočnil sa seminár, na ktorom Komisia a zástupcovia útvarov SIRENE z členských štátov diskutovali o spôsoboch, ako zefektívniť pracovné postupy. Výsledkom seminára bolo niekoľko návrhov, ktoré sa môžu vykonať v krátkom čase. Ďalším návrhom sa budú spoločne venovať členské štáty s Komisiou, aby posúdili, či úpravou prvkov SIS II sa každopádne vyrieši táto otázka v roku 2013, alebo či je potrebné upraviť pracovné postupy. 4.2. Používanie vízového informačného systému Vízový informačný systém (VIS) je systém určený na výmenu informácií o krátkodobých vízach, ktorý umožňuje príslušným orgánom schengenských štátov spracúvať údaje o žiadostiach o udelenie víz a o udelených, zamietnutých, zrušených, odvolaných alebo predĺžených vízach. Dňa 10. mája 2012 bol VIS úspešne spustený v druhom regióne, ktorým je Blízky východ (Izrael, Jordánsko, Libanon a Sýria). VIS ďalej začal 2. októbra 2012 operácie v treťom regióne, ktorým je Perzský záliv (Afganistan, Bahrajn, Irán, Irak, Kuvajt, Omán, Katar, Saudská Arábia, Spojené arabské emiráty a Jemen). Členské štáty rokujú o dátumoch zavedenia systému v ďalších regiónoch. Dohoda by sa mala dosiahnuť v nasledujúcich mesiacoch. VIS pracuje dosť operatívne a do 4. novembra 2012 sa jeho prostredníctvom spracovalo 1 774 965 žiadostí o udelenie víz, udelilo sa 1 457 708 víz a zamietlo 220 644 víz. Hlavnou problémovou otázkou zostáva kvalita údajov (biometrických aj alfanumerických), ktoré konzulárne orgány členských štátov vkladajú do VIS. Tieto problémy niekedy ovplyvnili výkon systému a v budúcnosti by sa im malo predchádzať, keďže sa tento systém postupne zavádza do všetkých regiónov sveta. Napriek postupným zlepšeniam je potrebné sa usilovať, aby sa ešte viac zlepšila kvalita odoberania odtlačkov prstov a aby sa vo VIS vypĺňali všetky povinné polia v žiadostiach o udelenie víz. 4.3. Vízová politika a readmisné dohody Mechanizmus monitorovania krajín západného Balkánu po liberalizácii vízového režimu V auguste 2012 Komisia predložila tretiu monitorovaciu správu po liberalizácii vízového režimu pre bývalú juhoslovanskú republiku Macedónsko, Čiernu Horu, Srbsko, Albánsko a Bosnu a Hercegovinu[15], v ktorej informovala o nedávnych opatreniach a o navrhovaných ďalších krokoch. Zatiaľ čo sa v prvej polovici roka 2012 v porovnaní s rovnakým obdobím v roku 2011 počet žiadateľov o azyl zo Srbska a bývalej juhoslovanskej republiky Macedónsko znížil (o 13 % zo Srbska a o 48 % z bývalej juhoslovanskej republiky Macedónsko v máji 2012 v porovnaní s májom 2011), vzrástol počet žiadateľov o azyl z Albánska (+ 725 %), Bosny a Hercegoviny (+ 14 %) a Čiernej Hory (+ 77 %). Väčšina žiadostí o azyl bola posúdená ako neopodstatnená a miera uznaných žiadostí zostáva veľmi nízka. Belgicko, Nemecko, Luxembursko a Švédsko zostávajú hlavnými cieľovými krajinami. Tieto členské štáty prijali opatrenia na to, aby skrátili čas potrebný na spracovanie žiadostí, avšak stále existuje priestor na zlepšenie okrem iného v oblasti výmeny informácií, vyšetrovania prevádzačov, posilnených vstupných a výstupných kontrol, cielených informačných kampaní a pomoci menšinovým komunitám. Readmisné dohody Komisia v apríli 2012 parafovala readmisnú dohodu s Kapverdmi a následne začala postup formálnej ratifikácie. Ukončili sa rokovania s Tureckom o readmisnej dohode a v júni 2012 bol text parafovaný. Očakáva sa podpísanie readmisnej dohody a začatie dialógu o liberalizácii vízového režimu. V októbri 2012 bola parafovaná readmisná dohoda s Arménskom a Komisia v súčasnosti pracuje na jej urýchlenom podpísaní a uzavretí. Okrem toho sa začali rokovania o zjednodušení vízového režimu a readmisných dohodách aj s Azerbajdžanom. PRÍLOHA I: Orientačný harmonogram schengenských hodnotení na obdobie november 2012 – apríl 2013[16] Obdobie || Členské štáty || Téma 11. – 17. november 2012 || Estónsko, Lotyšsko, Litva || Policajná spolupráca 18. – 28. november 2012 || Česká republika, Poľsko, Slovensko || Vzdušné hranice 20. – 26. január 2013 || Estónsko || Víza 10. – 20. marec 2013 || Poľsko, Slovensko || Víza 14. – 25. apríl 2013 || Estónsko, Lotyšsko, Litva || Pozemné hranice [1] KOM (2011) 561 v konečnom znení. [2] COM (2012) 230 final. [3] Štvrťročná analýza rizík agentúry Frontex za obdobie od apríla do júna 2012. [4] Štvrťročná analýza rizík agentúry Frontex za obdobie od apríla do júna 2012. [5] Štvrťročná analýza rizík agentúry Frontex za obdobie od apríla do júna 2012. [6] Francúzsko, Grécko a Írsko sa nezúčastnili. [7] Súhrnná správa dánskej štátnej polície z júna 2012. [8] Nariadenie (ES) č. 562/2006 Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc). [9] Dokument Rady 10491/12 FRONT 84 COMIX 337. [10] Dokument Rady 13219/12 FRONT 115 COMIX 467. [11] Rozsudok z 22. júna 2010 vo veci C 188/10. [12] Prípad Hirsi Jamaa a ďalší vs. Taliansko. Žiadosť č. 27765/09. [13] Rozsudok z 5. septembra 2012 vo veci C-355/10, Európsky parlament/Rada. [14] SCH/Com-ex (98) 26 def. [15] COM (2012) 472 final. [16] Dokumenty Rady 5090/4/12 SCH-EVAL 1 COMIX 6 REV 4 a 12032/12 SCH-EVAL 99 COMIX 423.