PRACOVNÝ DOKUMENT KOMISIE o kontrole uznaných organizácií Komisiou a o vplyve režimu občianskej zodpovednosti v súlade so smernicou 94/57/ES /* KOM/2006/0588 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 11.10.2006 KOM(2006) 588 v konečnom znení PRACOVNÝ DOKUMENT KOMISIE o kontrole uznaných organizácií Komisiou a o vplyve režimu občianskej zodpovednosti v súlade so smernicou 94/57/ES PRACOVNÝ DOKUMENT KOMISIE o kontrole uznaných organizácií Komisiou a o vplyve režimu občianskej zodpovednosti v súlade so smernicou 94/57/ES (Text s významom pre EHP) ÚVOD Reforma v rámci balíka „Erika I“[1], právneho rámca Spoločenstva, ktorým sa riadi činnosť uznaných organizácií, priniesla podstatné zmeny s cieľom reagovať na obavu Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, že výkonnosť uznaných organizácií nie vždy spĺňa nevyhnutné normy. Smernica Rady 94/57/ES z 22. novembra 1994 o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky a pre príslušné činnosti námorných úradov [2] (ďalej len „smernica“) sa tak posilnila s cieľom vykonávať vo väčšom rozsahu kontrolu činností týchto súkromných organizácií, ktoré zohrávajú rozhodujúcu úlohu v námornej bezpečnosti a zabránení znečisťovania morí. Novými pravidlami sa zaviedli najmä: - prísne sankcie: pozastavenie oprávnenia Spoločenstva na jeden rok, ktoré môže viesť k úplnému odobratiu oprávnenia, ak nedostatky, ktoré viedli k pozastaveniu, pretrvávajú, - požiadavka na správne vykonávanie kontroly bezpečnosti a zabránenia znečisťovania pred udelením oprávnenia Spoločenstva, - presnejšie vymedzená nezávislosť a kritériá kvality, ako aj väčšia transparentnosť pri oznamovaní informácií o plavidlách v danej triede, - konkrétne minimálne úrovne občianskej zodpovednosti pre uznané organizácie. Táto správa je určená na: 1. zhodnotenie kontroly uznaných organizácií Komisiou vrátane povzbudzujúcich výsledkov dosiahnutých pri riešení situácií možného ohrozenia námornej bezpečnosti a morského životného prostredia, 2. preskúmanie hospodárskeho vplyvu nového režimu zodpovednosti v súlade s článkom 6 ods. 5. Komisia naďalej preveruje uplatňovanie smernice v členských štátoch, okrem otázok preskúmaných v tomto dokumente, a neskôr predloží samostatnú správu v súlade s článkom 16 ods. 4. Uznané organizácie Z približne šesťdesiatich klasifikačných spoločností uznaných členmi Medzinárodnej námornej organizácie (IMO) iba dvanásť získalo uznanie Spoločenstva v súlade so smernicou. Sú to: - American Bureau of Shipping - Bureau Veritas - China Recognised organisation - Det Norske Veritas - Germanischer Lloyd - Korean Register - Lloyd’s Register of Shipping - Nippon Kaiji Kyokai - Registrecognised organisation Italiano Navale (RINA) - Russia Maritime Register of Shipping - Hellenic Register of Shipping - Registro Internacional Naval (RINAVE) Uznanie RINAVE, pôvodne pridelené Komisiou v roku 2000[3] v súlade s článkom 4 ods. 3 (teraz článok 4 ods. 2), bolo 18. apríla 2005 predĺžené na obdobie troch rokov s účinnosťou obmedzenou na Portugalsko[4], po tom ako Komisia overila, že organizácia naďalej spĺňa kritériá smernice, ako aj uspokojivú výkonnosť RINAVE. Uznanie Hellenic Register of Shipping, pôvodne udelené Komisiou v roku 2001[5] v súlade s článkom 4 ods. 3 (teraz článok 4 ods. 2), bolo predĺžené 2. augusta 2005 na obdobie troch rokov s účinnosťou obmedzenou na Grécko a Cyprus[6] po tom, ako a) Komisia preverila, že organizácia naďalej spĺňa kritériá smernice, a b) Hellenic Register of Shipping sa sám zaviazal zosúladiť výkonnosť s priemerom uznaných organizácií. Účinnosť tohto uznania sa v dôsledku toho rozšírila 22. mája 2006 na Maltu[7]. Poľské orgány predložili v marci 2004 oficiálnu žiadosť o obmedzené uznanie poľského lodného registra v súlade s článkom 4 ods. 2. Malta, Cyprus, Litva, Česká republika a Slovenská republika sa neskôr pripojili k poľskej žiadosti. Po takmer dvoch rokoch intenzívnej nápravnej práce vykonanej na základe hodnotenia Komisie táto organizácia teraz spĺňa všetky kritériá a požiadavky smernice. V čase prípravy návrhu tejto správy sa pripravoval príslušný návrh rozhodnutia udeliť obmedzené uznanie Spoločenstva poľskému lodnému registru. Hodnotenie uznaných spoločností Všeobecný prehľad Podľa článku 4 ods. 5 „organizácie, ktoré sú už k 22. januáru 2002 uznané na základe tejto smernice, uznanie platí aj naďalej. Napriek tomu sa od týchto organizácií bude požadovať, aby dosiahli súlad s novými ustanoveniami uvedenými v tejto smernici a ich zhoda sa posúdi v priebehu prvých posúdení podľa článku 11“. Podľa článku 11 ods. 3 „Komisia spolu s členským štátom pravidelne posudzujú všetky uznané organizácie, ktoré predkladali príslušnú žiadosť na uznanie aspoň každé dva roky, aby overili, či tieto organizácie spĺňajú kritériá prílohy .“ Komisia od nadobudnutia účinnosti zmenenej a doplnenej smernice[8] posúdila všetky uznané organizácie aspoň raz a cieľ dvojročných hodnotení sa dosiahol v roku 2005. Priorita sa kládla na overenie súladu so smernicou, ktorou sa mení a dopĺňa pôvodná smernica. Komisia vykonala rozsiahle hodnotenia založené na analýze systémov a konkrétnych prípadov. Hodnotenia zahŕňali návštevy riaditeľstiev, ako aj jednej pobočky alebo viacerých regionálnych pobočiek každej hodnotenej organizácie. V mnohých prípadoch hodnotenie zahŕňalo aj prehliadky lodeníc a stavaných lodí. Komisia v tomto smere vykonala vo februári 2005 osobitné kolo hodnotení konkrétne zameraných na nové stavby s cieľom preskúmať reakciu uznaných organizácií na mimoriadny tlak, ktorému je tento trh v súčasnosti vystavený. Príslušné členské štáty sa pravidelne zúčastňovali na týchto hodnoteniach, čo vo veľkej miere prispelo k užitočnosti tohto opatrenia. Väčšina hodnotení sa naplánovala spoločne na prípravných stretnutiach s expertmi, ktorých vymenoval zúčastnený členský štát. Členské štáty mohli počas hodnotení sledovať konkrétne otázky týkajúce sa vlajkového štátu a prispeli stanoviskami vlajkového štátu k opatreniu, napokon, hodnotitelia prediskutovali ich zistenia s prizvaným expertom členského štátu pred ich oznámením Komisii – ktorá informovala zúčastnenú správu o svojich záveroch a následných opatreniach. Komisii pri hodnotení uznaných organizácií od februára 2004 pomáhala Európska námorná bezpečnostná agentúra (EMSA). - Expertíza, ktorú agentúra poskytla, umožnila Komisii vykonávať hodnotenia častejšie a rozšíriť ich rozsah, čo bolo rozhodujúce pri dosahovaní už uvedených cieľov. - EMSA vytvorila skupinu inšpektorov s vhodnou kombináciou odborných znalostí v rôznych oblastiach, na ktoré sa smernica vzťahuje, a vypracovala konkrétnu metodiku pre prácu v teréne. V dôsledku toho bola príprava hodnotení dôkladnejšia a schopnosť Komisie odhaliť slabé miesta v systémoch a postupoch uznaných organizácií, v ktorých je potrebné prijať opatrenia, sa zvýšila. Základné zistenia hodnotení Vo všeobecnosti Doteraz vykonanými hodnoteniami sa potvrdil vysoký stupeň súladu v uznaných organizáciách s výnimkou zistení uvedených v tomto pododdiele. Komisia sa napriek tomu domnieva, že prevládajúcim trendom je formálny súlad s dobre vypracovanými systémami a postupmi, všetky sú však príliš často na ujmu proaktívnej kontroly a účinného riadenia rizík. Dodržiavanie pravidiel pre triedu a štatutárnych požiadaviek Komisia preskúmala značné množstvo lodných záznamov buď náhodným výberom vzorky a prehliadkou lodeníc, alebo v dôsledku nehôd a zadržaní štátnou prístavnou kontrolou. Toto preskúmanie prinieslo niekedy pomerne smutný obraz o tom, ako sa inšpektori dopustili závažných chýb alebo jednoducho nevykonali inšpekcie a testy, následná vnútorná kontrola niekedy zlyhala pri odhaľovaní zjavných prípadov alebo navrhnutí vhodných následných opatrení: - Zdá sa, že sa opakuje rovnaký model, pri ktorom najvýznamnejšie udalosti ovplyvnili organizácie s najhoršími relatívnymi pomermi dostupných zdrojov[9]. - Porušenie triedy a zákonných požiadaviek jednou organizáciou by sa mohlo pripísať voľnosti, ktorú inšpektorom poskytujú pravidlá a postupy organizácie[10] v súvislosti s veľkou záťažou na jej zdroje[11]. Ďalším prešetrovaním, ktoré organizácia vykonala na príkaz Komisie, sa identifikovalo niekoľko ďalších miest, kde sa požiadavky triedy a štatutárne požiadavky neuplatnili správne. - V inom prípade sa na základe preskúmania záznamu lode, ktorá sa stala účastníkom nehody, zistilo, že inšpektor urobil závažné chyby pri uplatňovaní pravidiel organizácie, hoci z daného záznamu zjavne vyplýva, že sa neodhalili pri následnom preskúmaní jeho práce pred predložením záznamu riaditeľstvu. - Táto organizácia správne monitorovala svojich inšpektorov a v prípade nízkeho výkonu prijala opatrenia vrátane odobratia osvedčenia. Nepristúpila však k preskúmaniu lodí, ktoré títo inšpektori prehliadali, s cieľom identifikácie a riešenia možných rizík. Nanešťastie, loď, ktorú prehliadal inšpektor, ktorému bolo odobraté osvedčenie, bola krátko na to ťažko poškodená a preskúmaním záznamu lode vznikli vážne pochybnosti týkajúce sa inšpekčnej práce na poškodených oblastiach. - Zistili sa prípady, keď viaceré uznané organizácie nevykonali konkrétne inšpekcie požadované medzinárodnými dohovormi (napr. skúška kormidelného zariadenia pri plne naloženej lodi). „Doložky flexibility“ Zdá sa, že hodnotenie systémov kvality lodeníc uznanými organizáciami zohráva stále významnejšiu úlohu v osvedčovacom konaní. Komisia plne podporuje takéto hodnotenie ako základný nástroj na vhodné doplnenie inšpekčnej práce. To však nie je bez úskalí: - Ako sa už uviedlo, zistilo sa, že pravidlá jednej uznanej organizácie umožňujú, aby inšpektori nevykonali inšpekcie založené na ich hodnotení systému kvality lodenice (ďalej len „doložka flexibility“) bez toho, aby boli kontrolovaní vedením organizácie. - Vedľa potreby primeranej kontroly správy, štatutárne inšpekcie by sa mali vykonať všetky bez výnimky. V uvedenom prípade postupy a kontrolné zoznamy organizácie jasne nerozlišujú medzi štatutárnymi inšpekciami a inšpekciami triedy, čoho dôsledkom bolo zanedbanie obidvoch. - Aj pokiaľ ide o inšpekcie triedy, mali by sa vážne preskúmať limity doložiek flexibility: očakáva sa, že uznané spoločnosti osvedčujú lode, nie lodenice a musia mať vždy dostatočné priame znalosti, aby tak mohli urobiť. - Komisia okrem toho vie o možnosti, vyjadrenej tlačou, že uznaným organizáciám by mohli „pomáhať“ lodenice pri vytváraní ich systémov kvality – buď priamo, alebo prostredníctvom dcérskych spoločností a spoločných podnikov. To by mohlo viesť, či už v spojení s doložkami flexibility, alebo nie, ku konfliktu záujmov. Komisia, okrem opatrení prijatých v jednotlivých prípadoch, plánuje vykonať hĺbkové hodnotenie celkovej situácie a podľa toho postupovať. Zdroje Komisia v mnohých prípadoch zistila nedostatok primeraných zdrojov na zvládnutie súčasného množstva práce, najmä vzhľadom na súčasné intenzívne zaťaženie spojené s novými stavbami. - Komisia v základe použila dva ukazovatele na meranie celkovej primeranosti zdrojov, a to: pomer lodí na inšpektora[12], ktorým sa celkove zmerajú zdroje organizácie a pomer nových stavieb na inšpektora[13], ktorý je zameraný na meranie dodatočného tlaku na zdroje organizácie v dôsledku náročnejšej inšpekčnej a osvedčovacej činnosti v súvislosti so stavbou lodí. Tieto pomery poskytujú veľmi významné údaje, ktoré sa napriek tomu musia zvážiť v zmysle iných faktorov, ako sú zloženie a vek flotíl. Komisia tiež preskúmala, či zdroje sú na konkrétnych pracoviskách dostatočné. Získané výsledky sa použili ako nástroj na meranie základných potrieb hodnotení. - Pri hodnotení práce, ktorú jedna uznaná organizácia vykonala vo významnejšej lodenici, by Komisia nemohla priamo rozpoznať jasnú, trvalú nerovnováhu medzi dostupnou pracovnou silou (jeden stály inšpektor, ktorému príležitostne pomáhal pridelený inšpektor) a počtom nových konštrukcií, ktoré sa majú prehliadnuť (štyri kedykoľvek počas niekoľkých mesiacov). To viedlo k niekoľkým porušeniam požiadaviek triedy a štatutárnych požiadaviek. - V inom prípade Komisia odhalila nezákonné využívanie externých zamestnancov, aby pomáhali inšpektorom uznanej organizácie na významnejších nových miestach výstavby. Zistilo sa, že títo externí zamestnanci vykonávali inšpekcie, ktoré sa môžu považovať za hlavnú činnosť počas novej stavby a bežne by ich mali vykonávať stáli inšpektori organizácie. - Ako sa zdôraznilo v oddiele 3.2.2, zdá sa, že medzi najzávažnejšími zisteniami a najvyššími mierami už uvedených ukazovateľov existuje vzájomná súvzťažnosť. Príčiny tohto problému nie sú celkom jasné, i keď by mohli byť spojené buď priamo s hospodárskou súťažou, nedostatkom kvalifikovaného personálu, a(alebo) so slabosťou uznaných organizácií proti lodeniciam – v súvislosti s rastúcim dopytom a v tom dôsledku neprirodzenými výrobnými podmienkami. V každom prípade sa Komisia obáva najmä možného vplyvu tohto problému na bezpečnosť lodí v strednom a dlhodobom horizonte a prijala potrebné opatrenia v aktívnej spolupráci s príslušnými organizáciami. Politika a systém kvality Uznané organizácie celkove zaviedli pomerne dokonalé systémy kvality s podrobnými a dôkladne dokumentovanými konaniami. Hodnotenia Komisie však preukázali takmer systematické zlyhanie buď pri stanovaní významných kľúčových ukazovateľov výkonu, alebo častejšie ich spájaní do primeraného systému – ktorý môže správe pomôcť pri hodnotení výkonu organizácie a prijatí proaktívneho postoja orientovaného na prevenciu. - Komisia sa celkove domnieva, že toto je záležitosť, kde uznané spoločnosti budú nevyhnute potrebovať určitý čas na úvahu a uplatnenie postupu „trial-and-error“ (pokus a chyba), ale všetky z nich by ju mali riešiť v strednodobom horizonte správne. Nezávislosť Toto je bezpochyby najťažšie kritérium hodnotenia. Vo veľkej miere to spôsobuje veľmi rozdielne postavenie uznaných organizácií: niektoré z nich sú nadácie alebo podobné subjekty, jedna je úplne vlastnená nadáciou, ďalšie sú neziskové spoločnosti alebo podobné subjekty a zvyšné sú akciové spoločnosti. Komisia sa snažila identifikovať orgány a zamestnancov, ktorí skutočne kontrolujú podnikanie a obchodné záležitosti organizácie a získať jasný prehľad o tom, kde by záujmové kategórie uvedené v prílohe („obmedzené kategórie“)[14] neboli v takom postavení, aby ich mohli podstatne ovplyvňovať. V prípade akciových spoločností sa zohľadnilo aj vlastníctvo akcií bez ohľadu na ich štruktúru spoločnosti. - Analýza si preto niekedy vyžiadala preskúmanie orgánov, ktoré hoci nie sú spojené so správou spoločnosti, majú slovo pri rozhodovaniach týkajúcich sa pravidiel, prijatia/pozastavenia/odobratia triedy a vydávania štatutárnych osvedčení – ako sú klasifikačný a technický výbor. - Uznané organizácie vo všeobecnosti vynaložili značné úsilie na dosiahnutie súladu s požiadavkami smernice. - V jednom prípade však bola uznaná organizácia požiadaná o zmenu zloženia predstavenstva, aby sa dosiahol úplný súlad s požiadavkami smernice. Pokiaľ ide o nezávislosť inšpektorov, situácia je vo všeobecnosti uspokojivá a všetky hodnotené organizácie zaviedli primerané ochranné klauzuly do ich etického kódexu, podmienok zamestnania atď. - Napriek tomu si väčšina týchto doložiek vyžaduje úpravu, aby odrážali presné podmienky smernice týkajúce sa totožnosti s obmedzenými kategóriami a osobných, obchodných alebo rodinných vzťahov s nimi. - Komisia vo všeobecnosti uznaným organizáciám odporučila zaviesť systém, ktorým by bolo možné preveriť postavenie ich inšpektorov pred pridelením práce. Ostatné požiadavky smernice 3. Vo všeobecnosti sa zdá, že vylúčenie nestálych inšpektorov zo štatutárnych úloh sa zaviedlo správnym spôsobom s výnimkou niektorých ojedinelých prípadov. Kým niektoré uznané organizácie prestali zamestnávať nestálych inšpektorov, ostatné ich stále držia v pomerne veľkom počte. Komisia venuje osobitnú pozornosť overovaniu skutočnosti, či sú nestáli inšpektori dostatočne odborne pripravení a monitorovaní, ale v každom prípade by sa mala položiť otázka, či by sa malo dovoliť, aby naďalej pretrvávala výnimočná situácia, v ktorej inšpektori vylúčení zo štatutárnych úloh môžu vykonávať inšpekcie triedy. 4. Uznané organizácie majú tendenciu presúvať sa k viac decentrovalizovanej štruktúre. Niektoré nedostatky však naznačujú, že uznané organizácie, ktoré k tomu pristúpili, potrebujú zaviesť dodatočné kontroly a rovnováhu, aby sa vyrovnali s novými rizikami spojenými s decentralizáciou (najmä väčšie vystavenie sa tlaku prevádzkových potrieb a požiadaviek zákazníkov). 5. V najviac názornom prípade decentralizácia jednej organizácie viedla k tomu, že regionálni manažéri de facto nadobudli značnú kontrolu, pokiaľ ide o prideľovanie práce, vzdelávanie a monitorovanie inšpektorov. Tomu napomáhala súhrnná databáza, ktorá regionálnym manažérom poskytovala všetky príslušné informácie týkajúce sa postavenia, kvalifikácie inšpektorov atď., hoci riaditeľstvo vykonávalo kontrolu základným spôsobom prostredníctvom dvojročných auditov. Napriek tomu sa vyskytlo viacero prípadov, keď úloha bola pridelená inšpektorom bez potrebného postavenia alebo kvalifikácie. Prípad sa v súčasnosti posudzuje. 6. Zdá sa, že všetky uznané organizácie správne pristupujú k otázkam kvalifikácie a vzdelávania. Komisia však naďalej venuje pozornosť čoraz častejším prípadom oneskoreného doplňujúceho vzdelávania. Výkon uznaných spoločností Výkon dvanástich organizácií uznaných Spoločenstvom meraný z hľadiska ročnej miery zadržaní spojených s triedou v parížskom MoU, tokijskom MoU a US Coast Guard sa v posledných rokoch mimoriadne zlepšil – ako možno vidieť z tabuliek: [pic] [pic] [pic] Komisia uvítala toto zlepšenie, ktoré vo veľkej miere zmierňuje trochu rušiaci dojem z doteraz vykonaných hodnotení. V súčasnosti sa pripravuje dokonalejší systém na meranie výkonu uznaných organizácií. Nový systém bude obsahovať ročné aj viacročné miery zadržaní (merané z hľadiska štatistickej významnosti) a zohľadní iné ukazovatele, ako sú nehody a vlajkové zloženie príslušných flotíl. Opatrenia prijaté Komisiou Komisia pri riešení zistených nedostatkov kládla absolútnu prioritu na identifikáciu a odstránenie akéhokoľvek možného ohrozenia bezpečnosti. Uznané organizácie vo všeobecnosti ochotne spolupracovali a prijali opatrenia na zmenu a doplnenie ich pravidiel a postupov, ako aj ich systémov kvality, keď sa zistilo, že nie sú v súlade s požiadavkami uvedenými v smernici a(alebo) sa tieto požiadavky neuplatnili správne. Komisia napriek tomu v mnohých závažnych prípadoch požiadala príslušné organizácie urobiť ďalší krok vpred a zabezpečiť, aby: 7. Možné následky akýchkoľvek nedostatkov boli známe tak presne, ako je to potrebné: 8. Požadovalo sa preto primerané hodnotenia rizika v súvislosti so zistenými systémovými zlyhaniami. V jednom prípade sa toto hodnotenie rizika vzťahovalo na celú organizáciu a až 1 500 lodí, ktorých stavba bola pod dozorom počas posledných rokov. 9. Lode, kde sa zistilo, že predstavujú možné riziko, sa primerane kontrolovali: 10. Požadovali sa preto viaceré plány na opätovnú prehliadku lodí s cieľom preveriť, či nedostatky zistené v hodnotení boli skutočne dôsledkom chyby inšpekcie. V čase prípravy návrhu tejto správy sa opätovne prehliadalo sedem lodí, dve ďalšie boli pripravené na okamžitú prehliadku, viac by ich malo nasledovať v dôsledku prebiehajúcich hodnotení rizika. 11. Pravidlá a štatutárne požiadavky, či platné, alebo novo prijaté, sa v budúcnosti správne uplatňovali: 12. Požadovali sa komplexné plány vzdelávania, niektoré z nich pre celú organizáciu. 13. Organizácia mala dostatočné zdroje na vykonávanie svojich úloh: 14. Požadovali sa preto jednorázové a viacročné plány na príjem pracovníkov. V jednom prípade to predstavuje nárast o viac ako 10 % pracovnej sily poverenej inšpekciou v organizácii. 15. Nezávislosť organizácie bola plne zaručená: 16. Ako sa už uviedlo, jedna organizácia bola požiadaná o zmenu zloženia predstavenstva, aby sa neobmedzené kategórie dosiahli istú väčšinu. Niektoré z týchto opatrení sa ešte vykonávajú, ale Komisia je presvedčená, že priniesli úplne nový, proaktívny spôsob riešenia nedostatkov uznaných organizácií. Príslušné organizácie na niektoré z nich vynaložili veľmi vysoké náklady, čo potvrdzuje ich záväzok k bezpečnosti a pridanú hodnotu opatrenia Spoločenstva v oblasti – jeho pozitívne účinky sa rozšíria aj mimo európskej flotily. Záver Európska komisia považuje pre organizácie uznané Spoločenstvom za prioritu, aby stále zabezpečovali najvyššiu kvalitu ich práce. Stále je potrebné mať na zreteli, že každá chyba sa počíta a raz by mohla mať katastrofálne následky. Z tohto hľadiska zistenia Komisie ukazujú, že na dosiahnutie prijateľnej úrovne rizika treba vynakladať stále veľké úsilie. Komisia verí, že problém nespočíva v samotnom systéme alebo v súčasných profesionálnych normách uznaných organizácií: základné zlepšenie by sa malo dosiahnuť v kontrolnom prostredí týchto organizácií ako celku – ktoré ešte nie je prispôsobené súčasným rizikám spojeným s ich činnosťou. Mimoriadna úroveň novej stavebnej činnosti v posledných rokoch vytvárala obrovský tlak na odvetvie, ktoré sa uchyľuje k skutočným limitom svojej kapacity. Je dôležité zabezpečiť, aby uznané organizácie mohli primerane reagovať tak, aby bezpečnosť bola v dlhodobom horizonte prvoradá. Komisia v prípade potreby bez váhania odoberie uznanie jednej uznanej spoločnosti alebo viacerým uznaným spoločnostiam, ale nie bez toho, aby sa najprv pokúsila všetkými prostriedkami zaručiť, aby lode, ktoré certifikujú, boli a zostali naďalej bezpečné. To je to, čo Komisia urobila a dosiahla povzbudzujúce výsledky – aj vďaka ochotnej spolupráci príslušných členských štátov a organizácií. Komisia bude pokračovať v tejto ustálenej a proaktívnej línii za stálej technickej asistencie EMSA, v presvedčení, že prijaté opatrenia účinne prispejú k vyššej bezpečnosti na moriach. Tieto zistenia sa plne zohľadnili v návrhu Komisie na prepracovanie smernice 94/57/ES v rámci 3. balíka pre „námornú bezpečnosť“. Tak: - Posilnený, transparentnejší a nezávislý systém kvality pre certifikačný systém je nevyhnutný pre preventívnu politiku, ktorá kladie väčší dôraz na primerané riadenie rizík uznanými organizáciami. - Zavedenie finančných sankcií za nedodržanie kritérií smernice (vrátane paušálnej sumy alebo pravidelných splátok pokuty) neprispieva iba k vyváženosti systému, ale vo veľkej miere zvýši účinnosť opatrení Spoločenstva v oblasti a prispeje k cieľu nápravy nedostatkov od zdroja. - Závery, ktoré vyplynuli z doteraz vykonaných hodnotení, umožnili Komisii navrhnúť množstvo úprav kritérií smernice s cieľom zlepšiť ich užitočnosť, ako aj zrozumiteľnosť – napr. pokiaľ ide o dostatok zdrojov. Občianska zodpovednosť Komisia s pomocou EMSA preskúmala hospodársky vplyv implementácie režimu občianskej zodpovednosti uvedeného v článku 6 ods. 2 písm. b) smernice. Výsledky príslušnej štúdie sú zhrnuté v prílohe. Pri preskúmávaní tejto záležitosti je dôležité mať na zreteli, že smernicou sa upravuje iba náhrada, ktorú správa členského štátu môže požadovať od uznanej organizácie v prípade, že správa členského štátu sa považuje za zodpovednú v dôsledku chyby uznanej organizácie, právne alebo v arbitráži. Implementácia členskými štátmi Uvedenou štúdiou sa preukázalo, že: 17. neobmedzená zodpovednosť za hrubú nedbanlivosť, ako je upravená v článku 6 ods. 2 písm. b) bod (i), sa prijala bez námietok; 18. pokiaľ ide o prípady nedbanlivosti v článku 6 ods. 2 písm. b) body (ii) a (iii), pôvodne zamýšľané minimálne úrovne (spodné hranice) zodpovednosti sa celkove stali maximálnymi úrovňami zodpovednosti (stropy), keďže väčšina členských štátov stanovila limity na úrovni súm uvedených v článku 6 ods. 2 písm. b) body (ii) a (iii) alebo mierne vyššie. To však podlieha významnej výnimke, že päť členských štátov využilo možnosť dohodnúť neobmedzenú zodpovednosť aj v týchto prípadoch; 19. žiadny známy prípad si doteraz nevyžiadal uplatnenie mechanizmu uvedeného v článku 6 ods. 2 písm. b), preto neexistujú žiadne judikáty, ktoré by mohli poskytnúť usmernenie. Uznané organizácie Nič nenaznačuje tomu, že finančnú stabilitu uznaných organizácií ovplyvnilo zavedenie článku 6 ods. 2 písm. b). Uznané organizácie pri konzultácii vo všeobecnosti: 20. Trvali na nemožnosti „poistiť neobmedzenú zodpovednosť“. To je samozrejmé – poistné krytie bude mať vždy obmedzenie, malo by sa však predpokladať, že toto krytie má byť primerané skutočnému riziku. Je dôležité poznamenať, že štúdia preukázala, že uznané organizácie nezvýšili ich poistné krytie v dôsledku nadobudnutia účinnosti súčasného režimu občianskej zodpovednosti na základe smernice – toto poistenie sa však celkove považuje za dostatočné pre stropy stanovené v smernici. Niektoré uznané organizácie vo svojich dohodách s povoľujúcimi členskými štátmi prijali neobmedzenú zodpovednosť aj v prípade nedbanlivosti. Tvrdilo sa, že toto by pôsobilo ako bariéra vstupu na trh, keďže tie organizácie, ktoré ešte nie sú pripravené prijať takéto podmienky, by nemohli pôsobiť na trhu členských štátov, ktoré to vyžadujú. Ale, 21. pri vyjednávaní záleží na každej strane, či prijme podmienky dohody vrátane neobmedzenej zodpovednosti, za ktorých je ochotná pracovať. Javí sa tiež, že každá strana má pri takomto vyjednávaní rovnakú váhu; 22. tvrdenie, že toto by sa mohlo použiť diskriminačným spôsobom sa prieskumom nepotvrdilo, keďže všetky členské štáty majú dohody s viacerými uznanými organizáciami v závislosti od veľkosti a charakteru ich vlajkovej flotily. 23. Vyjadrili obavu, že smernica môže vytvoriť nové práva na odškodnenie. Znenie článku 6 a najmä slová: „...ak o zodpovednosti správy za akúkoľvek udalosť právoplatne a definitívne rozhodne súd...správa má právo na finančnú úhradu od uznanej organizácie...“ vedú k obavám, že tretie strany teraz majú nové štatutárne právo získať finančnú úhradu za finančné straty od príslušnej národnej námornej správy a nepriamo od príslušnej uznanej organizácie na základe ustanovení o odškodnení v článku 6 ods. 2 písm. b). 24. V tomto prípade však to tak nie je: smernica žiadnym spôsobom nemení režim zodpovednosti národných správ. 25. Uznané organizácie napriek tomu nahlásili značný nárast poistných a súdnych nákladov po zavedení týchto ustanovení. Nezdá sa, že to malo zjavný vplyv na účtované poplatky. 26. S cieľom objasniť situáciu uznané organizácie navrhujú, aby sa vložilo ustanovenie v tom zmysle, aby článok 6 ods. 2 písm. b) nevytváral nové práva na odškodnenie za účelom zmierniť rast sporov. Zdalo by sa, že niektoré členské štáty vo svojich dohodách s uznanými organizáciami prijali takéto doložky (napr. Dánsko, Lotyšsko, Holandsko). Tieto doložky sa budú preverovať s cieľom ubezpečiť sa, že nemajú protichodný účinok, t. j. nebránia možnosti správy získať odškodnenie v súlade so smernicou. 27. Naznačili, že limity uvedené v článku 6 ods. 2 písm. b) body (ii) a (iii), by sa mali zmeniť na maximálne limity zodpovednosti. Podľa tohto scenára uznané organizácie naznačili, že by boli ochotné prijať vyššie limity zodpovednosti. Záver Komisia poznamenáva, že hoci všetky členské štáty oznámili príslušné implementačné opatrenia, prieskum vykonaný University of Southampton[15] naznačuje, že niektoré prvky v smernici sa nemuseli správne zapracovať do všetkých vnútroštátnych právnych systémov. V rámci programu Komisie o hodnotení zhody v tejto oblasti sa vykonajú potrebné preskúmania.[16] Komisia nevidí dôvod na zmenu status quo vzhľadom na to, že neexistujú dôkazy o narušení finančnej stability (rovnováhy) uznaných podnikov alebo jej ovplyvnení. Komisia najmä nepovažuje za potrebné vložiť do smernice nové ustanovenie s tým účinkom, aby článkom 6 ods. 2 písm. b) nevznikli nové práva na odškodnenie, ako požadujú uznané organizácie[17]. Súčasné ustanovenia o zodpovednosti sú uplatniteľné iba od 22. júla 2003, preto je možno predčasné vyvodzovať definitívne závery o potrebe ich revízie – najmä bez existencie príslušných súdnych rozhodnutí. Komisia bude naďalej monitorovať uplatňovanie článku 6 ods. 2 písm. b) a v prípade potreby informovať zákonodarcu. PRÍLOHA: PRÍPRAVNÁ ŠTÚDIA TÝKAJÚCA SA REŽIMU ZODPOVEDNOSTI STANOVENÉHO V ČLÁNKU 6 ODS. 2 PÍSM. B) SMERNICE 94/57/ES V ZNENÍ ZMIEN A DOPLNENÍ Súvislosti V smernici 94/57/ES v znení zmien a doplnení sa v článku 6 ods. 5 uvádza, že „Komisia najneskôr do 22. júla 2006 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu, v ktorej zhodnotí hospodársky vplyv režimu zodpovednosti uvedeného v tomto článku [článok 6 ods. 2 písm. b)]na zúčastnené strany a najmä jeho následky na finančnú rovnováhu uznaných organizácií. Táto správa sa vypracuje v spolupráci s príslušnými orgánmi členských štátov a príslušnými stranami, najmä uznanými organizáciami/klasifikačnými spoločnosťami. Komisia na základe tohto hodnotenia v prípade potreby predloží návrh, ktorý bude meniť a dopĺňať túto smernicu so konkrétnejším odkazom na zásadu zodpovednosti a maximálnej zodpovednosti.“ Komisia v septembri 2005 požiadala EMSA, aby v tomto zmysle vykonala prípravnú štúdiu ako podklad správy Komisie. Po uskutočnení výberového konania EMSA poverila Institute of Maritime Law, University of Southampton, vykonaním prieskumu. Výsledkom bola správa, ktorú vypracovala nezávislá skupina výskumníkov Institute of Maritime Law of the University of Southampton „Štúdia o hodnotení hospodárskeho vplyvu režimu zodpovednosti na príslušné strany a dôsledky na finančnú rovnováhu uznaných organizácií – smernica 94/57 článok 6 ods. 5“ z 15. februára 2006. Celkovým cieľom štúdie je objasnenie účinkov implementácie ustanovení o zodpovednosti uvedené v článku 6 ods. 2 písm. b) smernice 94/57/ES (zmenená a doplnená smernicou 2001/105/ES). Prieskum sa výslovne zameriava na uznané organizácie oprávnené v 25 členských štátoch Európskej únie, Nórsku a na Islande, ale s cieľom získať základné údaje, na základe ktorých sa môžu hodnotiť obchodné výhody alebo nevýhody implementácie smernice, bolo potrebné vykonať aj prieskum iných neeurópskych lodiarskych krajín. V štúdii sa poskytuje prehľad peňažných limitov zodpovednosti, ktoré sa dohodli medzi 25 členskými štátmi EÚ, Nórskom, Islandom na jednej strane a uznanými organizáciami na druhej strane v súlade s článkom 6 ods. 2 písm. b) body (i), (ii) a (iii). Ak vnútroštátne právo krajiny stanovuje neobmedzenú zodpovednosť, preskúmala sa možnosť, či vnútroštátne právne predpisy príslušnej krajiny poskytujú alternatívne formy ochrany. Prieskum a údaje uvedené v štúdii Southampton sa použili ako podklady pre túto správu. Základné údaje týkajúce sa ustanovení o zodpovednosti v článku 6 ods. 2 písm. b) Návrh zmeny smernice 94/57/ES, ktorého výsledkom bola jej zmena a doplnenie smernicou 2001/105/ES[18], bol jedným z hlavných návrhov po nehode lode ERIKA v decembri 1999 a tvoril súčasť balíka opatrení nazvaného ERIKA I. Jednou z hlavných otázok v návrhu Komisie, ktoré sa mali prediskutovať, bolo zavedenie ustanovení o zodpovednosti v článku 6. Návrh Komisie sa zakladal na práci skupiny nazvanej Gothenburg, ktorú tvorili vlajkové správy EÚ a niektoré uznané organizácie, ktoré prediskutovali a navrhli štandardné klauzuly v spojení so zodpovednosťou a pokúšali sa dohodnúť na obmedzení zodpovednosti na prípady nedbanlivosti. Návrh Komisie (KOM(2000)142, konečné znenie) obsahoval text, ktorý zahŕňal neobmedzenú zodpovednosť za hrubú nedbanlivosť alebo úmyselné činy a obmedzenia zodpovednosti pri činoch spojených s nedbanlivosťou alebo nezodpovednosťou. Navrhované limity boli 5 mil. eur za zranenie alebo smrť osôb a 2,5 mil. eur za stratu alebo poškodenie majetku. Pri postupe spolurozhodovania, ktorý viedol k uzmiereniu Rady a Európskeho parlamentu, sa návrh zmenil a maximálne limity (alebo stropy) sa zmenili na minimá (alebo spodné hranice). Sumy sa zmenili na 4, resp. 2 mil. eur. V článku 6 ods. 2 písm. b) smernice 94/57/ES sa vyžaduje, aby sa do nástroja, ktorým sa riadi pracovnoprávny vzťah medzi vnútroštátnymi správami a uznanými organizáciami, vložili tieto ustanovenia: - Ak o zodpovednosti správy za akúkoľvek udalosť právoplatne a definitívne rozhodne súd alebo arbitráž v rámci urovnania sporu, ako aj o požiadavke uhradiť poškodeným stranám škodu na majetku, stratu majetku alebo zranenie, alebo smrť, o čom rozhodol súd na základe dôkazov o tom, že boli spôsobené úmyselne, opomenutím alebo hrubou nedbanlivosťou uznanej organizácie, jej orgánov, zamestnancov, zástupcov alebo iných, ktorí konajú v mene organizácie, správa má právo na finančnú úhradu od uznanej organizácie v rozsahu, v akom súd rozhodol o tom, že uvedenú stratu, škodu, zranenie alebo úmrtie spôsobila uznaná organizácia; - Ak o zodpovednosti správy za akúkoľvek udalosť právoplatne a definitívne rozhodne súd alebo arbitráž v rámci urovnania sporu, ako aj o požiadavke uhradiť poškodeným stranám zranenie alebo smrť osôb, o čom rozhodol súd na základe dôkazov o tom, že boli spôsobené nedbanlivosťou alebo nezodpovednosťou uznanej organizácie, jej orgánov, zamestnancov, zástupcov alebo iných, ktorí konajú v mene organizácie, správa má právo na finančnú úhradu od uznanej organizácie v rozsahu, v akom súd rozhodol o tom, že zranenie alebo úmrtie spôsobila uznaná organizácia; členské štáty môžu ohraničiť maximálnu sumu, ktorú má zaplatiť uznaná organizácia, ktorá však musí byť najmenej 4 milióny eur; - Ak o zodpovednosti správy za akúkoľvek udalosť právoplatne a definitívne rozhodne súd alebo arbitráž v rámci urovnania sporu, ako aj o požiadavke uhradiť poškodeným stranám stratu majetku alebo poškodenie majetku, o čom rozhodol súd na základe dôkazov o tom, že boli spôsobené nedbanlivosťou, nezodpovednosťou alebo opomenutím uznanej organizácie, jej orgánov, zamestnancov, zástupcov alebo iných, ktorí konajú v mene organizácie, administratíva má právo na finančnú úhradu od uznanej organizácie v rozsahu, v akom súd rozhodol o tom, že stratu majetku alebo poškodenie majetku spôsobila uznaná organizácia; členské štáty môžu ohraničiť maximálnu sumu, ktorú má zaplatiť uznaná organizácia, ktorá však musí byť najmenej 2 milióny EUR. Dôležité je rozlišovať: 28. Štatutárnu úlohu (inšpekcie a prehliadky) vykonávajú uznané organizácie na vlajkovej flotile s cieľom zistiť, či sú registrované plavidlá v súlade s uplatniteľnými požiadavkami medzinárodných dohovorov (IMO), kódexov, smerníc EÚ a vnútroštátnych právnych predpisov. Vzťah medzi vlajkovou správou a uznanou organizáciou by sa mal upraviť dvojstrannou dohodou. 29. Vlajkovému štátu nič neukladá povinnosť poveriť štatutárnou úlohou akúkoľvek uznanú organizáciu. Je absolútne zákonné, aby štáty vykonali túto úlohu samy, rovnako je zákonné, aby poverili štatutárnou úlohou UO. Väčšina členských štátov má v praxi tendenciu poveriť v menšom alebo väčšom rozsahu štatutárnou úlohou uznané organizácie. 30. Ustanovenia o zodpovednosti sa vzťahujú na situáciu medzi vlajkovou správou a uznanou organizáciou, kde správa oprávnila uznanú organizáciou vykonať štatutárne úlohy v jej mene. Ak v takejto situácii o zodpovednosti správy za nehodu právoplatne a definitívne rozhodne súd, správa môže požiadať o úhradu toho, čo jej bolo uložené zaplatiť od uznanej organizácie, ktorá vykonáva prácu je jej mene. 31. V prípade hrubej nedbanlivosti (článok 6 ods. 2 písm. b) bod (i)) je zodpovednosť neobmedzená, napr. keď súd rozhodne, že správa musí platiť, správa má právo na odškodnenie v plnej výške od uznanej organizácie. 32. V prípadoch nedbanlivosti (článok 6 ods. 2 písm. b) body (ii) a (iii)) správa môže dostať odškodnenie do maxima dohodnutého medzi vlajkovou správou a uznanou organizáciou, ktoré ale nemôže byť nižšie ako 4, resp. 2 mil. eur. V prípade, že sa strany dohodli na obmedzeniach týchto súm, ale súd by rozhodol o zaplatení vyššej sumy, príslušná vlajková správa by uhradila sumu, ktorá presahuje 2, resp. 4 mil. eur, sama (alebo z poistenia, ak ho má). 33. Smernicou sa však stranám, vlajkovej správe a uznanej organizácii, ktorú chce poveriť vykonávaním štatutárnej úlohy v jej mene, poskytuje priestor na vyjednávanie a dohodu o akejkoľvek sume vyššej ako 2 a 4 mil. eur, vrátane neobmedzenej zodpovednosti. Smernicou sa však neukladá neobmedzená zodpovednosť v prípadoch nedbanlivosti (článok 6 ods. 2 písm. b) body (ii) a (iii)). 34. Ak strany nemôžu dosiahnuť dohodu, správa nemôže využiť túto uznanú organizáciu alebo ju poveriť štatutárnou úlohou a bude musieť vykonávať tieto úlohy ako vlajkový štát, na čo je plne oprávnená. Ustanovenia o zodpovednosti v článku 6 ods. 2 písm. b) nadobudli účinnosť 22. júla 2003, správa sa v súlade s článkom 6 ods. 5 zameriava na hodnotenie účinkov implementácie ustanovení o zodpovednosti. Je zaujímavé hodnotiť úroveň zodpovednosti, na ktorej sa členské štáty dohodli s uznanými organizáciami, najmä ak existujú prípady, keď sa členské štáty dohodli na neobmedzenej zodpovednosti aj v prípadoch nedbanlivosti. V takom prípade sa preskúmala otázka, či pre príslušné uznané organizácie existuje iná ochrana. ÚROVNE ZODPOVEDNOSTI – SÚHRNNÝ PREHĽAD Prehľad úrovní zodpovednosti používaných vo vlajkových štátoch EÚ/EHP Smernicou sa stanovuje, že v prípadoch hrubej nedbanlivosti [článok 6 ods. 2 písm. b) bod (i)] by mala byť zodpovednosť neobmedzená a zdá sa, že je to tak vo všetkých členských štátoch EÚ, ktoré smernicu implementovali. Prijaté limity zodpovednosti v štátoch EÚ/EHP sa menia pri prípadoch nedbanlivosti (článok 6 ods. 2 písm. b) body (ii) a (iii)). - Osem členských štátov (Cyprus, Maďarsko, Lotyšsko, Litva, Poľsko, Slovinsko, Švédsko, Spojené kráľovstvo) majú limity zodpovednosti 4, resp. 2 mil. eur pre článok 6 ods. 2 písm. b) bod (ii), resp. (iii). - Päť členských štátov a Nórsko má limity o niečo vyššie ako sumy uvedené v smernici na úrovni 5, resp. 2,5 mil. EUR (Belgicko, Dánsko, Grécko, Malta, Portugalsko, Nórsko), ktoré sa uplatňujú v prípadoch uvedených v článku 6 od. 2 písm. b) bod (ii), resp. (iii), - Tri členské štáty (Fínsko, Írsko a Holandsko) majú limity zodpovednosti 5, resp. 2,5 mil. USD[19]. - Päť členských štátov, a to Francúzsko, Nemecko, Taliansko, Luxembursko a Španielsko, prijalo neobmedzenú zodpovednosť na základe článku 6 ods. 2 písm. b) body (ii) a (iii). (Existuje možnosť, že v poľskej vzorovej zmluve sa tiež ustanoví neobmedzená zodpovednosť.) - V prípade zvyšných štyroch členských štátov[20] neboli dostupné žiadne alebo iba obmedzené informácie. Na záver , 17 členských štátov a Nórsko zaviedlo neobmedzenú zodpovednosť v prípadoch nedbanlivosti. Sumy vcelku zodpovedajú sumám uvedeným v smernici, pri obrátení „spodnej hranice“ na „strop“. Päť členských štátov využilo možnosť uvedenú v článku 6 a dohodlo sa s uznanými organizáciami, ktoré oprávňujú, na neobmedzenej zodpovednosti aj v prípadoch nedbanlivosti. V prípade troch členských štátov a Islandu je situácia v dôsledku chýbajúcich informácií nejasná. V tabuľke 1 je uvedený súhrnný prehľad situácie k februáru 2006 na základe analýzy situácie v jednotlivých štátoch vykonanej University of Southampton pri použití vyplnených dotazníkov[21]. Tabuľka 1 Stav implementácie článku 6 ods. 2 písm. b) Francúzsko | Neobmedzená | Neobmedzená | Neobmedzená | ABS, BV, GL | Nemecko | Neobmedzená | Neobmedzená | Neobmedzená | ABS, BV, GL, LR, DNV | Taliansko | Neobmedzená | Neobmedzená | Neobmedzená | ABS, BV, GL, RINA | Luxembursko | Neobmedzená | Neobmedzená | Neobmedzená | ABS, BV, GL, DNV, LR, NKK, RINA | Španielsko | Neobmedzená | Neobmedzená | Neobmedzená | BV, GL, RINA | Dodávateľ kontaktoval nezávislých právnych expertov v týchto krajinách s cieľom preskúmať otázku neobmedzenej zodpovednosti a možnej obhajoby. Celkové výsledky týchto prešetrovaní možno zhrnúť takto. Všeobecnou zásadou väčšiny právnych systémov je, že zvrchovaný štát musí vykonávať svoju štatutárnu povinnosť pri vynaložení maximálneho úsilia na splnenie danej úlohy, a preto sa v prípade nedbanlivosti z jeho strany môže považovať za zodpovedný za úhradu škôd všetkým dotknutým stranám. Právne systémy Francúzska, Nemecka, Talianska, Luxemburska a Španielska sú navzájom silno ovplyvnené a vo všeobecnosti správe neposkytujú ochranu proti činom jej obyvateľov. Naopak, ústavné ustanovenia zaručujú obyvateľom možnosť spravodlivého súdneho procesu s cieľom získať odškodnenie za takéto škody[22]. V niektorých krajinách existuje špeciálny súd vytvorený s cieľom riešiť takéto žiadosti[23], v iných jurisdikciách ich rieši občiansky súd[24]. V takejto situácii, keď je za vydávanie zákonných osvedčení zodpovedná správa[25] a správa nemôže preniesť túto zodpovednosť iba poverením[26], vzniká otázka, či štatutárne obmedzenia alebo požiadavky bránia správe získať odškodnenie v plnej výške od uznanej organizácie pri jej chybe. Na základe získaných informácií sa zdá, že odpoveď na túto otázku, je záporná[27]. Jediná európska krajina, pre ktorú nemožno poskytnúť konečnú analýzu, je Nemecko, kde sa tvrdilo, že ústavné ustanovenia, ktoré správe umožňujú požiadať o odškodnenie od svojich zamestnancov iba v prípade hrubej nedbanlivosti, by bránilo získať odškodnenie vo všetkých prípadoch nedbanlivosti. Zdá sa však, že nemecká správa bola opatrná a uznané organizácie nepovažuje za štátnych zamestnancov, čo môže toto tvrdenie úplne anulovať. Na záver, štúdia neidentifikovala žiadne príslušné vnútroštátne právne predpisy, ktoré umožňujú uznaným organizáciám, ktoré majú oprávnenie v krajinách, kde sa vyžaduje neobmedzená zodpovednosť, túto neobmedzenú zodpovednosť obísť alebo obmedziť. Jediný štát, v ktorom je to možné, je Nemecko, zdá sa však, že v tejto veci neboli rozhodnuté žiadne prípady. Skutočnosť, že niektoré vlajkové štáty EÚ požadujú neobmedzenú zodpovednosť aj v prípadoch nedbanlivosti, môže viesť k tomu, že sa niektoré uznané organizácie rozhodnú nežiadať o povolenie od týchto štátov (pozri kapitolu 3.3). Môže to viesť k otázke, či by možnosť dohodnúť sa na neobmedzenej zodpovednosti v prípadoch nedbanlivosti mohla pôsobiť ako prostriedok na obmedzenie prístupu na trh? Smernica 94/57/ES a hospodárska súťaž Niektoré uznané organizácie vyjadrili názor, že požiadavka neobmedzenej zodpovednosti v prípadoch nedbanlivosti niektorých členských štátov a s ňou spojené nepoistiteľné riziká pôsobili ako ochranné opatrenie na narušenie trhu a bránia im v týchto krajinách pracovať. Podľa ich názoru skutočným cieľom bolo obmedziť voľbu dostupných poskytovateľov na tých, ktorí sú ochotní riskovať neobmedzenú zodpovednosť za bežnú nedbanlivosť. Niektoré uznané organizácie naznačili, že konečné znenie smernice podporuje nepriame pokračovanie protekcionizmu vnútroštátnych subjektov. Zdá sa však, že tento názor v plnej miere nezohľadňuje skutočnosť, že niektoré uznané organizácie, ako vidno v tabuľke 2, podpísali dohody o neobmedzenej zodpovednosti aj v prípadoch nedbanlivosti. Tvrdenie, že toto môže členský štát použiť na „ochranu“ „vlastných“ uznaných spoločností, prieskum nepotvrdil, keďže všetky členské štáty majú dohody s viacerými uznanými organizáciami (v závislosti od veľkosti, dopytu lodeníc a charakteru ich vlajkovej flotily). Smernicou sa poskytuje možnosť dohodnúť sa na neobmedzenej zodpovednosti, to je však predmetom vyjednávania a dohody dvoch strán, členského štátu EÚ a uznanej organizácie. Smernicou sa táto zodpovednosť neukladá a nezáleží ani od slobodného rozhodnutia iba jednej strany. Ako sa už uviedlo, malo by sa poznamenať, že ak členský štát EÚ požaduje neobmedzenú zodpovednosť vo všetkých prípadoch nedbanlivosti, ale žiadna uznaná organizácia nie je ochotná podpísať dohodu za týchto podmienok, tento členský štát bude musieť vykonávať štatutárnu úlohu pri jeho vlajkovej flotile sám. Úrovne zodpovednosti niektorých vlajkových štátov (mimo EÚ) Mimo EÚ sa limity zodpovednosti podstatne líšia od limitov v súčasnosti platných v EÚ. Pri prieskume sa preskúmali niektoré z významných vlajkových štátov na svete, Bahamské ostrovy, Panama, Kanada, Čína, Japonsko, Nový Zéland a USA s cieľom získať základné údaje, na základe ktorých sa môžu zhodnotiť komerčné výhody alebo nevýhody implementácie smernice. Sú štáty, v ktorých sa uplatňované limity zodpovednosti zakladajú na štandardných podmienkach každej uznanej organizácie. Iné štáty uplatňujú vzorovú dohodu IMO, ktorá stanovuje neobmedzenú zodpovednosť za hrubú nedbanlivosť a limity zodpovednosti v rovnakých prípadoch správania, ako sú uvedené v článku 6 ods. 2 písm. b) bod (ii) a článku 6 ods. 2 písm. b) bod (iii). Zdá, že v USA zodpovednosť uznaných organizácií nie je vôbec zmluvne obmedzená. V USA (a v Nemecku) však právni poradcovia uznaných organizácií naznačujú, že žaloby týkajúce sa nedbanlivosti proti príslušnému námornému úradu sú obmedzené. Existencia neobmedzenej zodpovednosti medzi námorným úradom a uznanou organizáciou sa preto v praxi neuplatňuje. Na záver , na základe štúdie univerzity v Southampton sa zdá, že nič nenaznačuje tomu, že ustanovenia o zodpovednosti v smernici ovplyvnili vlajkové štáty mimo EÚ, aby zaviedli neobmedzenú zodpovednosť v prípadoch nedbanlivosti. Príslušné súdne prípady Prieskumom vykonaným univerzitou v Southampton sa zistilo, že doteraz[28] neexistujú žiadne už rozhodnuté alebo prejednávané prípady, ktoré by viedli alebo by mohli viesť k odškodneniu vlajkového štátu od uznanej organizácie na základe článku 6 ods. 2 písm. b). Vplyv na poistenie Uznané organizácie majú činnosť pokrytú poistením v rozpätí od 10 do 100 mil. USD pre štatutárne aj všeobecné služby. Uviedli však, že poistné dohody sú skôr uzavreté na hromadnom základe s celkovým krytím zodpovednosti ako s krytím „na nehodu“. Na základe informácií poskytnutých uznanými organizáciami možno vplyv implementácie smernice 94/57/ES na poistenie zhrnúť takto: - Implementácia článku 6 ods. 2 písm. b) nepodnietila uznané organizácie zaobstarať si vyššie alebo dodatočné poistné krytie; - Poistné sa však zvýšilo až trojnásobne, lebo poisťovatelia a zaisťovatelia prehodnotili obsiahnuté riziko; - Neobmedzenú zodpovednosť nemožno poistiť. Uznané organizácie pôsobiace v krajinách, v ktorých je zodpovednosť neobmedzená, podstupujú riziko, že nebudú schopné uniesť danú zodpovednosť v prípade katastrofálnych nehôd bez ohľadu na to, aké široké poistné krytie majú; - Zaisťovatelia vyjadrili obavu vzhľadom na potenciál neobmedzenej zodpovednosti vyplývajúcej zo smernice; - Do poistných zmlúv sa zaviedli nevýhodné zmluvné podmienky; - Naopak, zdá sa, že inšpekčné poplatky sa podstatne nezvýšili. Na záver , zdá sa, že implementácia článku 6 ods. 2 písm. b) nepodnietila uznané organizácie zaobstarať si zvýšené alebo dodatočné poistné krytie, poistné sa však mohlo zvýšiť. V poplatkoch účtovaných uznanými organizáciami, ktoré pôsobia na základe systémov stanovujúcich tak neobmedzenú, ako aj obmedzenú zodpovednosť za nedbanlivosť alebo opomenutie, nie je podstatný rozdiel. Finančná stabilita (rovnováha) uznaných organizácií Na základe dostupných informácií[29] sa zdá, že neexistuje konkrétny dôkaz o tom, že zavedením článku 6 ods. 2 písm. b) sa už ovplyvnila finančná stabilita uznaných organizácií. Otázkou je, či EÚ/EHP poskytuje konkurenčné pracovné prostredie v porovnaní s ostatnými významnými lodiarskymi krajinami vo svete. Na základe vykonaného prieskumu sa zdá, že hlavný rozdiel nie je medzi krajinami EÚ a mimo nej, ale skôr medzi krajinami s obmedzenou a neobmedzenou zodpovednosťou vzhľadom na žiadostí o odškodnenie pri nezodpovednom alebo nedbanlivom konaní. Obmedzenie zodpovednosti poskytuje bezpečnejšie a stabilnejšie finančné prostredie pre činnosť uznaných organizácií. Neobmedzenú zodpovednosť vzhľadom na hrubú nedbanlivosť uznané spoločnosti prijímajú ako samozrejmosť a v rozsahu primeraného kompromisu. Prijatie neobmedzenej zodpovednosti za jednoduchú nedbanlivosť sa vo všeobecnosti považuje za riskovanie obchodnej a finančnej samovraždy, z toho dôvodu niektoré uznané organizácie nie sú pripravené poskytovať svoje služby za takýchto podmienok. Na záver , prieskum preukázal, že pokiaľ ide o komerčné výhody/nevýhody možnosti zaviesť neobmedzenú zodpovednosť, neexistuje žiadny konkrétny dôkaz o tom, že sa trh po implementácii smernice podstatne zmenil. Podľa odpovedí uznaných organizácií sa inšpekčné poplatky zvýšili primerane pomerom na príslušných miestnych trhoch a nezdajú sa byť ovplyvnené zmeneným vystavením riziku. Konzultácie Pri prieskume University of Southampton použila dotazníky, ktoré sa vzťahovali na identifikované problémy. Vzhľadom na skutočnosť, že požadované informácie pochádzali z rôznych zdrojov s rozdielnymi záujmami a pozadím, päť rozdielnych dotazníkov sa použilo a zaslalo vládam členských štátov Európskej únie, vládam nečlenských štátov, uznaným organizáciám, právnym expertom v Európskej únii a právnym expertom mimo Európskej únie. V takmer všetkých prípadoch sa po zaslaní dotazníkov uskutočnili telefonické pohovory. Až na niektoré významné výnimky, písomné odpovede vlád boli krátke a stručné a vyžiadali si pokračovanie v ďalšom prešetrovaní. Viac podrobných údajov sa získalo prostredníctvom následných telefonických pohovorov, ktoré však často sprevádzali výslovné žiadosti o dôverné zaobchádzanie s informáciami. Odpovede právnych expertov boli veľmi cenné, aj keď neboli súhrnné. Pokiaľ ide o uznané organizácie, všetci členovia Medzinárodnej asociácie uznaných spoločností (IACS) boli požiadaní zúčastniť sa na štúdii, sedem z nich odpovedalo. Oslovili sa tiež dve ďalšie uznané organizácie s obmedzeným uznaním EÚ (Hellenic Register of Shipping a RINAVE). Postup University of Southampton podporila EMSA listom, ktorým sa vysvetlilo, že úloha sa vykonáva na objednávku EMSA. Požiadavka v článku 6 ods. 5 je: „Správa sa vypracuje v spolupráci s príslušnými orgánmi členských štátov a príslušnými stranami, najmä uznanými organizáciami/klasifikačnými spoločnosťami“. Zvolený postup vo veľkej miere spĺňa túto požiadavku. Väčšina členov IACS poskytla cenné podklady pre zmluvné strany a ich stanoviská sa zapracovali do správy (pozri kapitolu 4.1). Nie všetky členské štáty boli aktívne a odpovedali na štúdiu. Pozícia uznaných organizácií Pozícia skupiny uznaných organizácií k smernici sa uverejnila prostredníctvom činností Medzinárodnej asociácie uznaných spoločností (IACS) [30]. V jej dokumente Smerom k budúcej námornej politike Únie: Európska vízia pre oceány a moria, Príspevok Medzinárodnej asociácie klasifikačných spoločností (IACS)[31] IACS vyjadrila podporu iniciatívam EÚ v otázkach námornej bezpečnosti. Pokiaľ však ide o záležitosť zodpovednosti uznaných organizácií, IACS naznačila množstvo problémových oblastí, ktoré podľa jej názoru predstavujú slabé miesta a nedostatky systému vytvoreného smernicou 94/57/ES. Túto pozíciu možno zhrnúť takto: „...Klasifikácia a súvisiace štatutárne služby poskytované členmi IACS v postavení klasifikačnej spoločnosti alebo uznanej organizácie sú základnou súčasťou režimov pre celkovú námornú bezpečnosť a zabránenie znečisťovania morí. Tieto služby významným spôsobom prispievajú k bezpečnosti života a majetku a k ochrane morského prostredia. Pokračovanie poskytovania týchto základných služieb je ohrozené existujúcim vystavením klasifikačných spoločností potenciálne neobmedzenej zodpovednosti za chyby alebo opomenutie z ich strany, ktoré sa nepovažujú za hrubú nedbanlivosť. Členovia IACS úctivo žiadajú, aby pracovná skupina pre námornú politiku náležito zvážila rozšírenie primeranej právnej ochrany pre klasifikačné spoločnosti, ktoré pôsobia v členských štátoch EÚ a sú uznané na základe smernice Rady EÚ 94/57/ES, v znení zmien a doplnení, o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky lodí a pre príslušné činnosti námorných úradov. Táto ochrana by sa nemala rozšíriť na prípady hrubej nedbanlivosti. Táto ochrana by sa mala uznaním základného príspevku klasifikačných spoločností k celkovému hospodárskemu rastu, miestnym pracovným príležitostiam, námornej bezpečnosti a ochrane životného prostredia. Táto ochrana by mala byť objektívna, transparentná a mala by umožniť podať odvolanie. […] Keďže sa medzinárodné organizácie zameriavajú na väčšinu medzinárodných odvetví, námorné klasifikačné spoločnosti sa spoliehajú na princípy slobody hospodárskej súťaže a obchodu pre účinné poskytovanie služieb lodným a offshore spoločnostiam. Tieto princípy sa zakladajú na koncepcii reciprocity medzi zvrchovanými národmi. IACS žiada, aby pracovná skupina pre námornú politiku zachovala tieto princípy a koncepty v námornej politike EÚ, aby podnietila konkurencieschopnosť na slobodnom a spravodlivom trhu“. [32] Z tejto pozície vyplynulo nasledovné: - IACS nepožaduje zmenu a doplnenie článku 6 ods. 2 písm. b) bod (i), ktorý sa uplatňuje v prípadoch hrubej nedbanlivosti. - Členovia IACS sa obávajú, že poskytovanie ich služieb je ohrozené možnosťou, ktorú majú členské štáty EÚ na základe smernice 94/57/ES, stanoviť neobmedzenú zodpovednosť za škody spôsobené v prípadoch nedbanlivosti. - Žiadajú o ochranu prostredníctvom zmeny a doplnenia ustanovení o zodpovednosti v článku 6 ods. 2 písm. b) bod (ii) a 6 ods. 2 písm. b) bod (iii). Tieto uznané organizácie navrhujú, aby sa limity v článku 6.2 písm. b) bod (ii) a (iii) zmenili na maximálne limity zodpovednosti, a aby sa vložilo ustanovenie v tom zmysle, aby článok 6 ods. 2 písm. b) nevytváral nové práva na odškodnenie s cieľom zmierniť nárast počtu sporov. Na základe tohto scenára uznané organizácie naznačili, že by boli ochotné prijať vyššie limity zodpovednosti pod podmienkou ich ohraničenia. Uviedli tiež obavy[33] týkajúce sa účinku zvýšenej hrozby trestnej zodpovednosti ich zamestnancov a námorníkov pri najímaní vhodných kontrolórov. Zo zaslaných vyplnených dotazníkov sa zdá, že implementácia článku 6 ods. 2 písm. b) smernice 94/57/ES mala vplyv na záležitosti spojené so zodpovednosťou najmä: 35. Zdá sa, že ovplyvnila negociačný proces s viacerými štátmi a 36. Poskytla zákazníkom uznaných organizácií podnet na dohodnutie vyšších súm zodpovednosti. Uznané organizácie očakávajú významné zmeny v sporoch po implementácii ustanovení o zodpovednosti článku 6 ods. 2 smernice 94/57/ES. Najmä: - Znenie článku 6: „...ak o zodpovednosti správy za akúkoľvek udalosť právoplatne a definitívne rozhodne súd ... správa má právo na finančnú úhradu od uznanej organizácie...“ môže vyvolať očakávanie, že tretie strany majú teraz štatutárne právo získať finančnú úhradu za finančné straty od príslušnej národnej námornej správy a nepriamo od príslušnej uznanej organizácie na základe ustanovení o odškodnení v článku 6 ods. 2 písm. b) body (i), (ii) a (iii). - Uznané organizácie naznačujú, že existuje možnosť, že navrhovatelia v sporoch proti uznanej organizácii môžu teraz pridať žaloby proti národnej správe v nádeji, že táto správa podá žalobu proti uznanej organizácii s cieľom podporiť ich súkromné záujmy. - Uznané organizácie nahlásili zvýšený počet finančných pohľadávok v súvislosti s ich inšpekciami. Okrem toho oznámili značný nárast vymáhaných súm.[34] To pripisujú podnetu, ktorý sťažovateľom dalo znenie článku 6 ods. 2 písm. b). - Uznané organizácie sa obávajú, že rozlišovanie nedbanlivosti a hrubej nedbanlivosti môže byť nejasné, ak ide o stratu života alebo podstatnú škodu v dôsledku havárie lode, „veľké“ škody a publicita by preto viedli k tomu, že hrubú nedbanlivosť možno ľahko dokázať. - Niektoré uznané organizácie uviedli, že nárast počtu sporov pravdepodobne ovplyvní spôsob, akým námorní kontrolóri vykonávajú povinnosti, v dôsledku vplyvu, ktorý môže mať možnosť sporov na morálku a postoje príslušných inšpektorov uznaných organizácií aj štátnych zamestnancov národných správ. Tiež sa naznačilo, že efektívnosť práce môže ovplyvniť hrozba sťažností vlastníkov lodí, ktorých lode boli zadržané alebo sa majú zadržať na základe inšpekcie. Naznačilo sa, že počet týchto hrozieb a pohľadávok v posledných rokoch vzrástol. Uznané organizácie okrem toho naznačili, že v dôsledku možného nárastu sporov, je ťažšie dosiahnuť primerané krytie od poistného trhu a, ak je krytie dostupné, spája sa s vyššími sadzbami poistného a vyššími odpočítateľnými položkami. [1] KOM(2000) 142, konečné znenie. [2] Ú. v. ES L 319,12.12.1994, s. 20. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady č. 2002/84/ES (Ú. v. ES L 324, 29.11.2002 s. 53). [3] Rozhodnutie Komisie 2000/481/ES, Ú. v. ES L 193, 29.7.2000, s. 91. [4] Rozhodnutie Komisie 2005/311/ES, Ú. v. EÚ L 99, 19.4.2005, s. 15. [5] Rozhodnutie Komisie 2001/890/ES, Ú. v. ES L 329, 14.12.2001, s.72. [6] Rozhodnutie Komisie 2005/623/ES, Ú. v. EÚ L 219, 24.8.2005, s. 43. [7] Rozhodnutie Komisie 2006/382/ES, Ú. v. EÚ L 151, 6.6.2006, s. 31. [8] 22. január 2002. [9] Porov. oddiel 3.2.4. [10] Porov. oddiel 3.2.3. [11] Porov. oddiel 3.2.4. [12] Počet lodí, na ktoré sa vzťahuje smernica, klasifikovaných uznanou organizáciou k počtu stálych inšpektorov. [13] Počet rozostavaných lodí, na ktoré sa vzťahuje smernica, pre triedu uznanej organizácie k počtu stálych inšpektorov. [14] Majitelia lodí alebo stavitelia lodí, alebo iné organizácie, ktoré sú obchodne zainteresované na stavbe lodí, vybavení, opravách alebo prevádzke lodí. [15] Porov. tabuľku 1 v prílohe. [16] V čase prípravy návrhu tejto správy sa viedlo konanie o porušení povinnosti vyplývajúcej zo zmluvy proti Slovenskej republike, aj keď sa netýkalo ustanovení o zodpovednosti v smernici (porušenie povinností na základe článku 3). [17] Komisia, samozrejme, preverila pri hodnotení každej uznanej organizácie, či je jej poistné krytie dostatočné. [18] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 53. [19] Pri použití prevodného kurzu vo februári sú tieto sumy 4,2, resp. 2,1 mil. EUR. [20] Rakúsko, Česká republika, Estónsko a Slovensko. [21] Napriek najlepšiemu úsiliu získať všetky dostupné údaje z vládnych a iných oficiálnych zdrojov, presnosť a úplnosť informácií, ako sú poskytnuté, nemožno zaručiť. [22] Napríklad v Nemecku § 34 GG, v Taliansku článok 28 Cost. [23] Ako francúzsky Tribunal Administratif. [24] Ako v prípade Talianska. [25] Povinnosť vydávať štatutárne osvedčenia vo všeobecnosti ukladajú vlajkovým štátom medzinárodné dohovory. Zdá sa, že tak je to aj v prípade európskych právnych predpisov, tak to aspoň vyplýva z dvoch odôvodnení smernice, v ktorých sú uvedené odkazy na zodpovednosť členských štátov za vydávanie medzinárodných osvedčení o bezpečnosti a znečisťovaní a na potrebu užšieho zapojenia vnútroštátnych správ do problému spojeného s takýmito osvedčeniami. [26] Buď v dôsledku zákonných ustanovení v tomto zmysle, alebo preto, že uznané organizácie sú kvalifikované ako zástupcovia samotnej správy. [27] V Španielsku sa vyhláškou č. 90/2003 jasne ukladá takáto zodpovednosť a neobsahuje žiadne vylúčenia, výnimky alebo obmedzenia. [28] Február 2006. [29] Uznané organizácie, ktoré vyplnili dotazník, nevyvolali zodpovednosť národnej správy v dôsledku štatutárnej námornej úlohy, ktorú vykonávajú pre túto národnú správu. [30] American Bureau of Shipping, Bureau Veritas, China Classification Society, Det Norske Veritas, Germanischer Lloyd, Korean Register of Shipping, Lloyd's Register, Nippon Kaiji Kyokai, Registro Italiano Navale, Russian Maritime Register of Shipping, Indian Register of Shipping (Associate). [31] IACS, Towards a Future Maritime Policy for the Union: A European vision for the ocean and the seas Contribution by International Association of Classification Societies (IACS) , 13. október 2005. [32] Rovnako odseky 6.1 - 6.7. [33] „...IACS žiada, aby pracovná skupina pre námornú politiku zvážila silne negatívny vplyv na získanie a udržanie klasifikačných pracovníkov s potrebnou kvalifikáciou, ktorí by boli potrební pri ďalšom rozšírení zákonov, ktoré postihujú činnosti, ktoré môžu viesť k neúmyselnému znečisteniu, ale ktoré nepredstavujú hrubú nedbanlivosť alebo opomenutie povinnosti zo strany jednotlivca.“ Tento bod nemá priamy význam pre stanovenie a obmedzenie občianskej zodpovednosti, ale je spojený s očakávaním odškodnenia v prípadoch, kde je stanovená trestná zodpovednosť. [34] Žiadne štatistiky alebo podrobné údaje neboli poskytnuté. Zdroj: Ročné správy USCG. Vypracovala: EMSA