EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli26. 1. 2017 COM(2017) 35 final SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU Európsky výskumný priestor: čas na jeho realizáciu a monitorovanie pokroku {SWD(2017) 21 final}



Európsky výskumný priestor: čas na jeho realizáciu a monitorovanie pokroku. 1.ÚVOD V roku 2014, dva roky po prijatí jej oznámenia „Posilnené partnerstvo v oblasti Európskeho výskumného priestoru (EVP) pre excelentnosť a rast“ Komisia oznámila, že členské štáty a zainteresované strany v oblasti výskumu dosiahli značný pokrok pri vytváraní EVP. Potrebné je však vynaložiť väčšie úsilie na fungovanie EVP, najmä prostredníctvom zavádzania potrebných reforiem v oblasti EVP v členských štátoch a pridružených krajinách. Vývoj EVP je založený na šiestich prioritách: efektívnejšie vnútroštátne výskumné systémy; optimálna nadnárodná spolupráca a hospodárska súťaž vrátane „optimálnej nadnárodnej spolupráce a hospodárskej súťaže“ a „výskumných infraštruktúr“; otvorený trh práce pre výskumných pracovníkov; rodová rovnosť a uplatňovanie rodového hľadiska vo výskume; optimálna výmena vedeckých poznatkov, prístup k nim a ich prenos vrátane „výmeny poznatkov“ a „otvoreného prístupu“; medzinárodná spolupráca. Európska rada v máji 2015 opätovne potvrdila svoj záväzok dosiahnuť plne funkčný EVP a schválila plán EVP na roky 2015 – 2020, živý dokument na usmernenie členských štátov pri štruktúrovaní realizovania priorít EVP na vnútroštátnej úrovni. Vyzýva členské štáty, aby plán EVP realizovali formou vhodných opatrení v národných akčných plánoch (NAP) a stratégiách pre EVP. Monitorovanie realizácie plánu EVP by sa malo zahrnúť do správy o pokroku v oblasti EVP za rok 2016 na základe hlavných ukazovateľov, ktoré navrhol Európsky poradný výbor pre výskum a inovácie. Národný akčný plán pre EVP na obdobie rokov 2015 – 2020 prijalo doteraz 24 členských štátov a päť pridružených krajín a očakáva sa, že v blízkej budúcnosti budú mať svoje akčné plány schválené všetky členské štáty. Tieto národné akčné plány ako hybná sila reforiem vnútroštátnych politík týkajúcich sa EVP poskytujú rozsiahly prehľad všetkých budúcich stratégií týkajúcich sa EVP, ako aj zodpovedajúcich politických opatrení v členských štátoch a pridružených krajinách. V súčasnej správe o pokroku v oblasti EVP za rok 2016 sú zhrnuté informácie o súčasnom stave EVP a o pokroku pri realizácii EVP v období rokov 2014 – 2016. Po prvýkrát sa meral pokrok v oblasti EVP za každú krajinu podľa každej priority na základe monitorovacieho mechanizmu EVP – súboru 24 základných ukazovateľov stanovených spoločne členskými štátmi, zainteresovanými stranami v oblasti výskumu a Komisiou. V správe sa uvádza tiež prvý prehľad vývoja priorít EVP, ich súvislosť s plánom EVP na roky 2015 – 2020 a hlavnými cieľovými oblasťami podľa národných akčných plánov pre EVP. V tabuľke na konci dokumentu sa uvádzajú miery rastu hlavných ukazovateľov. Sprievodný pracovný dokument útvarov Komisie a správa „Zhromažďovanie údajov a informácií na monitorovanie EVP za rok 2016“ spoločnosti Science Metrix poskytujú kvantitatívne údaje o súbore ukazovateľov spolu s ďalšími kvalitatívnymi politickými informáciami. 2.HLAVNÉ ZISTENIA 2.1.Efektívnejšie vnútroštátne výskumné systémy Cieľ:

Efektívne navrhnuté a účinne fungujúce vnútroštátne systémy výskumu a inovácií, ktoré maximálne využívajú verejné financie.

Očakávané výsledky: Lepšie zosúladenie vnútroštátnych politík so spoločnými európskymi prioritami, uplatňovanie hlavných zásad medzinárodného partnerského preskúmania na financujúce organizácie, nájdenie uspokojivej rovnováhy medzi konkurenčným a inštitucionálnym financovaním a investovanie do rozsiahlejších vzdelávacích a inovačných systémov. Excelentnosť výskumu prispela k zvýšeniu ročnej miery rastu v období rokov 2010 – 2013 o 6,4 % za priemer EÚ-28. Takmer všetky krajiny majú vnútroštátnu stratégiu pre výskum a inovácie – jednu všeobecnú a viaceré stratégie vypracované rôznymi vládnymi orgánmi. Financovanie výskumu a inovácií je však stále problémom, ako sa uvádza už v predchádzajúcej správe o pokroku (2014). Ďalšie zjednodušenie postupov financovania by prispelo k zníženiu fragmentácie, zvýšeniu návratnosti financovania výskumu a zároveň k uľahčeniu cezhraničnej spolupráce a spolupráce medzi odvetviami. Ďalšie úpravy by mohli prospieť kritériám a postupom v prípade mechanizmov financovania. Vnútroštátne záväzky financovania výskumu a inovácií musia byť jasné a jednoznačné a musia byť stanovené dlhodobo. Vznikne tým predvídateľné prostredie, ktoré je potrebné tak pre verejný, ako aj súkromný sektor. Národné akčné plány pre EVP sú zamerané prevažne na zlepšenie právnych rámcov pre vnútroštátne systémy výskumu a inovácií, rozvoj dlhodobých vnútroštátnych stratégií výskumu a inovácií, vytvorenie nových mechanizmov financovania s konkurenčnými prvkami (ako napríklad vo Fínsku a Holandsku na posilnenie významu univerzitného výskumu) a na hľadanie doplnkovosti medzi vnútroštátnym financovaním a financovaním EÚ vrátane verejno-súkromných partnerstiev. Zatiaľ čo národné akčné plány pre EVP kladú väčší dôraz na rozvoj celkových stratégií, rámcov a mechanizmov hodnotenia, menej pozornosti sa venuje presnej úrovni financovania a jeho mechanizmom. Celkový záver Z analýzy vyplýva, že väčšina krajín zaznamenala pokrok v oblasti excelentnosti výskumu a takmer všetky prijali národné stratégie pre výskum a inovácie. Niektoré členské štáty sa rozhodli svoje nové národné stratégie výskumu a inovácií prepracovať na základe širšej koncepcie inovácií, ktorá zahŕňa vzdelávanie, výskum a inovácie s cieľom dosiahnuť väčšiu efektivitu. Prvý zoznam národných akčných plánov pre EVP potvrdzuje, že v budúcnosti dôjde k posilneniu holistickejšieho strategického prístupu k výskumu a inováciám. Nevyhnutnou podmienkou je však zabezpečiť stabilnejšie mechanizmy financovania z vládnych zdrojov. 2.2.Optimálna nadnárodná spolupráca a hospodárska súťaž Spoločné riešenie veľkých výziev Cieľ:

Lepšia spolupráca na riešení veľkých výziev, ktorým všetci čelíme, má zásadný význam pre schopnosť Európy reagovať na dynamický a meniaci sa svet. Očakávané výsledky: Zabezpečiť, aby ministerstvá a organizácie financujúce výskum užšie spolupracovali s cieľom dosiahnuť lepší súlad s témami a prioritami iniciatív spoločného programu, vzájomné uznávanie hodnotiacich postupov, spoločné terminológie a postupy vykonávania programov v oblasti výskumu a inovácií, lepšiu integráciu výziev a podporu širšej medzinárodnej perspektívy. Zistenia potvrdzujú jednu z najvyšších mier rastu spomedzi všetkých hlavných ukazovateľov EVP s ročnou mierou rastu 7,8 % v období rokov 2010 – 2014 v prípade rozpočtovej kapitoly národnej vlády na výskum a vývoj [Government Budget Appropriation for Research and Development (GBARD)] pridelených na nadnárodný verejný výskum a vývoj v rámci celej EÚ. Zatiaľ čo tento výsledok naznačuje rastúcu internacionalizáciu vedy vo všeobecnosti, ešte oveľa vyššia miera rastu doplnkového ukazovateľa vnútroštátnych príspevkov do spoločného programovania (čl. 185 iniciatívy spoločná tvorba programov (JPI) a siete Európskeho výskumného priestoru (ERA-NET) (42 % v období rokov 2012 – 2014) poukazuje na to, že vlády prisudzujú rastúci význam procesu spoločného programovania založenému vo väčšej miere na politike. Hlavné identifikované výzvy súvisia s tým, že vnútroštátnym a medzinárodným mechanizmom financovania by prospela ďalšia harmonizácia, ktorá môže tiež uľahčiť medzinárodnú mobilitu výskumných pracovníkov. Navyše iniciatívam spoločnej tvorby programov (JPI) zameraným na veľké výzvy by mohlo prospieť jasnejšie prepojenie so stratégiami zúčastnených partnerov, ktoré sa týkajú inteligentnej špecializácie, a naopak. Posúdenie spoločenských prínosov výskumu musí byť rozsiahlejšie, aby umožnilo zlepšené riadenie výskumu, ako aj lepšie šírenie informácií o význame výskumu s preukázaním návratnosti investícií. Väčšina národných akčných plánov pre EVP je zameraná na celý rad opatrení a činností členských štátov a pridružených krajín zameraných na posilnenie ich účasti na spoločnom programovaní. Cieľom národných akčných plánov je lepšie zosúladenie vnútroštátneho a celoeurópskeho programovania výskumu a inovácií, ktoré reagujú na identifikované hlavné výzvy. Celkový záver Z analýzy vyplýva zásadný pokrok vo väčšine členských štátov v súvislosti s ich účasťou na iniciatívach spoločnej tvorby programov v posledných rokoch. So zreteľom na minulé trendy a realizované a/alebo plánované opatrenia v národných akčných plánoch možno predpokladať, že objem, kvalita a vplyv spoločného programovania bude naďalej významne narastať. A to hlavne vtedy, keď politický rámec EÚ a dodatočné finančné prostriedky z rozpočtov EÚ budú aj naďalej fungovať ako katalyzátor opatrení členských štátov. Výskumné infraštruktúry

Cieľ: Dostupné výskumné infraštruktúry vysokej kvality sú v centre vedomostného trojuholníka a sú zásadné pre ambíciu Európy stať sa lídrom celosvetového posunu smerom k otvorenej vede. Členské štáty vypracovali spoločný prístup prostredníctvom Európskeho strategického fóra o výskumných infraštruktúrach (ESFRI), programu Horizont 2020 a právneho rámca Konzorcia pre európsku výskumnú infraštruktúru (ERIC). Očakávané výsledky: Zabezpečiť, aby plán fóra ESFRI a vnútroštátne plány výskumu a inovácií boli navzájom kompatibilné a uľahčovali členským štátom, ktoré nemôžu investovať do veľkých infraštruktúr, prístup k výskumným infraštruktúram a dôkladne preskúmať plánované finančné príspevky. Zo zistení vyplýva, že mnohé členské štáty vypracovali a zaviedli vnútroštátne plány pre výskumné infraštruktúry na základe plánu Európskeho strategického fóra o výskumných infraštruktúrach (ESFRI) ako referencie na vymedzenie svojich priorít. Týmto vnútroštátnym plánom by však pomohol jasný a jednotný prístup k stanoveniu nákladov spojených s výskumnými infraštruktúrami. Okrem toho by sa dlhodobá udržateľnosť výskumných infraštruktúr vrátane financovania prevádzkových nákladov mala zohľadňovať od počiatočnej fázy projektu. Na účely urýchlenia rozvoja infraštruktúry by sa mali ďalej koordinovať aj vnútroštátne mechanizmy financovania a rozhodovacie procesy. Navyše regionálne rozdiely v súvislosti s výskumnými kapacitami by sa mali do určitej miery riešiť výberom lokalít pre výskumné infraštruktúry. Zahrnutie súkromného sektora od úplného začiatku do projektov týkajúcich sa výskumnej infraštruktúry by mohlo pomôcť podnietiť širšie zapájanie súkromného sektora do výskumu a inovácií. Mnohé vnútroštátne plány poukazujú na význam koordinovaného prístupu k výskumným infraštruktúram na európskej úrovni. Na posilnenie účasti na národnej úrovni v celoeurópskych zariadeniach, vytvorenie stabilných mechanizmov financovania a monitorovanie vykonávania prioritných projektov sa prijímajú konkrétne opatrenia. V plánoch sa v záujme zabezpečenia optimálneho vykonávania zdôrazňuje tiež potreba posúdiť súčasnú situáciu. Niektoré plány zahŕňajú aj plánovanie na vnútroštátnej úrovni týkajúce sa elektronických infraštruktúr, horizontálnych prvkov, ktoré umožňujú nadväzovanie kontaktov, spracovanie, správu údajov a otvorený prístup. Dospelo sa k záveru, že sa dosiahol významný pokrok, pokiaľ ide o prepojenie vnútroštátnych rozhodovacích procesov týkajúcich sa výskumných infraštruktúr s prioritami stanovenými na európskej úrovni. Väčšia pozornosť by sa však mala venovať koordinovanému financovaniu na zavedenie a prevádzku. Celkový záver Analýza vnútroštátnych plánov pre výskumné infraštruktúry dokazuje, že sa dosiahol výrazný pokrok, pokiaľ ide o prepojenie priorít na vnútroštátnej úrovni s prioritami stanovenými v rámci fóra ESFRI. Táto rastúca úroveň súladu prispieva k zvýšeniu konzistentnosti ekosystému európskej výskumnej infraštruktúry a podporuje konkurencieschopnosť európskeho výskumného priestoru. Na účely ďalšieho posilnenia efektívnosti verejných investícií vo výskumných infraštruktúrach by sa však členské štáty mali dohodnúť na stratégii zaistenia dlhodobej udržateľnosti. 2.3.Otvorený trh práce pre výskumných pracovníkov Cieľ: Skutočne otvorený EVP založený na excelentnosti, v ktorom sa kvalifikovaní ľudia s vysokou úrovňou zručností môžu bez ťažkostí pohybovať cez hranice, kde môžu najlepšie využiť svoj talent. Očakávané výsledky: Vlády a zainteresované strany by mali zvážiť, ako by pravidlá vnútroštátnych systémov financovania mohli lepšie podporiť zásady otvorenosti, transparentnosti a prijímania pracovníkov na základe zásluh a mali by odstrániť právne prekážky pre otvorený proces prijímania výskumných pracovníkov do organizácií venujúcich sa výskumu a stanoviť nové spôsoby rozvoja kariéry výskumných pracovníkov. Zo zistení vyplýva, že počet pracovných miest v oblasti výskumu inzerovaných na portáli EURAXESS sa zvýšil s ročnou mierou rastu 7,8 % v období rokov 2012 – 2014 za priemer EÚ-28.

Zo správy vyplýva, že využívanie portálu EURAXESS sa v jednotlivých krajinách výrazne líši. Prínosy politík otvoreného a transparentného prijímania pracovníkov na základe zásluh sú tiež dôležitejšie pre začínajúcich výskumných pracovníkov v porovnaní s etablovanými výskumnými pracovníkmi, prípade ktorých sa ukazuje, že na rozhodovanie o prijatí do zamestnania a o povýšení majú zrejme väčší vplyv iné kritériá. Z výsledkov vyplýva, že politické úsilie zamerané na zvýšenie prenosnosti grantov (model „peniaze idú za výskumným pracovníkom“) môže prispieť k ďalšiemu zlepšeniu medzinárodnej mobility výskumných pracovníkov. Rôznorodosť sociálneho zabezpečenia pretrváva a bráni mobilite z krajín so systémami poskytujúcimi väčšiu ochranu. V záujme zlepšenia prijímania pracovníkov a pracovných podmienok je dôležitý ďalší rozvoj postupov v oblasti ľudských zdrojov. Ako dve najcharakteristickejšie oblasti boli identifikované prenosnosť dôchodkových práv a jazykové schopnosti pre potreby výučby. Na účely riešenia prvého problému Komisia zaviedla v roku 2016 celoeurópsky doplnkový dôchodkový fond pre výskumných pracovníkov pod názvom Európsky nástroj penzijného sporenia pre výskumné inštitúcie (RESAVER). Pokiaľ ide o druhý problém, zdá sa, že vo väčšine krajín boli právne prekážky pre prijímanie pracovníkov odstránené. Hlavným pretrvávajúcim problémom pre prijímanie etablovaných zahraničných výskumných pracovníkov sú podľa všetkého vnútroštátne jazykové požiadavky na výučbu. Mnohé národné akčné plány pre EVP sú zamerané na podporu EURAXESS s cieľom zvýšiť mobilitu výskumných pracovníkov naprieč hranicami a odvetviami. Na tento účel slúži aj podpora stratégie ľudských zdrojov pre výskumných pracovníkov a väčší dôraz na získavanie titulov. Národné akčné plány pre EVP poukazujú ďalej aj na význam otvorených, transparentných postupov prijímania pracovníkov na základe zásluh a na výzvy týkajúce sa sociálneho zabezpečenia mobilných výskumných pracovníkov. Celkový záver Z výsledkov vyplýva, že na vnútroštátnej úrovni sa väčšia pozornosť venuje otvoreným, transparentným postupom prijímania pracovníkov na základe zásluh. Ďalšia propagácia portálu EURAXESS ako depozitára práv výskumných pracovníkov je v tejto súvislosti zásadná. Prípadné opatrenia na ďalšie uľahčenie medzinárodnej mobility výskumných pracovníkov zahŕňajú rovnaký prístup k vnútroštátnym výskumným programom financovania pre zahraničných výskumných pracovníkov, ako aj posilnenie prenosnosti výskumných grantov. Ďalšie opatrenia zahŕňajú ďalší rozvoj postupov v oblasti ľudských zdrojov v inštitúciách, ktoré sa venujú výskumu. Prenosnosť dôchodkových práv a jazykové schopnosti pre požiadavky výučby sú oblasti, ktoré sa vyvíjajú. 2.4.Rodová rovnosť a uplatňovanie rodového hľadiska v oblasti výskumu Cieľ: Podporovať vedeckú excelentnosť využívaním rodovej rôznorodosti a rovnosti v plnom rozsahu a predchádzaním neospravedlniteľného plytvania talentom. Očakávané výsledky: Vypracovanie politík rodovej rovnosti s osobitným dôrazom na oblasti, v ktorých sú ženy nedostatočne zastúpené, podporovanie prístupov uplatňovania hľadiska rodovej rovnosti a začlenenie rodových hľadísk do výskumu. Zo správy vyplýva, že podiel žien na pozíciách v triede A v sektore vysokoškolského vzdelávania sa zvýšil o 3,4 % kumulovanej ročnej miery rastu v období rokov 2007 – 2014 v EÚ-28. Tento podiel dosiahol v roku 2014 úroveň 23,5 % za EÚ-28. Pokrok bol zaznamenaný takmer vo všetkých členských štátoch. Z analýzy vyplýva tiež, že k hlavným výzvam, ktorým čelia krajiny, stále patrí „sklený strop“, ktorý bráni ženám dosiahnuť vyššie pozície. Odráža sa to na skutočnosti, že jedna tretina výskumných pracovníkov sú ženy, pričom na vyšších pozíciách podiel žien klesá pod jednu štvrtinu. Aj keď údaje potvrdzujú zlepšovanie situácie, tempo je stále pomalé. Z národných akčných plánov pre EVP vyplýva výrazné zlepšenie podpory rodovej rovnosti v oblasti výskumu a inovácií v porovnaní so stavom uvedeným v správe o pokroku v oblasti EVP z roku 2014. Monitorovanie uplatňovania rodovej rovnosti prebieha alebo je naplánované. Svedčí to o rastúcom záujme a angažovanosti na vnútroštátnej úrovni s úmyslom dosiahnuť rodovú rovnosť vo vnútroštátnych výskumných a vysokoškolských systémoch. Rozsah a kvalita opatrení zameraných na dosiahnutie rodovej rovnosti sa líšia v jednotlivých členských štátoch. Integrácia rodového rozmeru do výskumných programov stále predstavuje výzvu v mnohých členských štátoch. Celkový záver Z analýzy vyplýva, že väčšina členských štátov dosiahla pokrok vo vytváraní alebo plánovaní systémovejších stratégií rodovej rovnosti v oblasti výskumu a inovácií. Opatrenia opísané v národných akčných plánoch pre EVP budú naďalej podporovať inštitucionálnu zmenu prostredníctvom plánov rodovej rovnosti, aby pôsobili ako podnecovateľ opatrení členských štátov. Vysoký počet plánovaných opatrení vyvoláva očakávania výrazného pokroku v nadchádzajúcich rokoch. Skutočné zlepšenie bude závisieť od schopnosti členských štátov zachovať a posilniť stratégie inštitucionálnych zmien, ktoré sa doteraz prijímali v dlhodobom horizonte.

2.5.Optimálna výmena vedeckých poznatkov, prístup k nim a ich prenos, a to aj prostredníctvom digitálneho EVP Prenos poznatkov a otvorená inovácia Cieľ:

Odstránenie prekážok v rozsiahlejšom využívaní poznatkov na zvýšenie rastu a konkurencieschopnosti v Európe vykonávaním politík prenosu poznatkov. Očakávané výsledky: Podpora účinných mechanizmov prenosu poznatkov, zavedenie politík a postupov riadenia duševného vlastníctva. Analýza potvrdzuje, že prenos, dostupnosť na trhu a skutočné využívanie výsledkov výskumu môžu priniesť významné hospodárske výhody. Možno to dokonca považovať za zásadný krok zameraný na riešenie veľkých výziev (priorita 2a) a zlepšenie sociálnej prosperity. Napriek týmto prínosom šírenia poznatkov Európa ešte nie je pripravená na využitie potenciálu regiónu profitovať z investícií do výskumu a ich potenciál pre rast. Zo správy vyplýva priemerná ročná miera rastu 3,5 % v období rokov 2008 – 2012 v prípade inovačných podnikov spolupracujúcich s verejnými alebo súkromnými výskumnými inštitúciami a 1,3 % v prípade inovačných podnikov spolupracujúcich s inštitúciami vysokoškolského vzdelávania. Všeobecnou prekážkou prenosu poznatkov je nedostatok pozornosti a podpory, pokiaľ ide o dostupnosť výsledkov výskumu na trh. Táto záležitosť je stále málo rozvinutá tak na úrovni EÚ, ako aj na vnútroštátnej úrovni. Hlavnou prekážkou je nízka zamestnanosť výskumných pracovníkov v súkromnom sektore a obmedzené skúsenosti výskumných pracovníkov mimo akademickej obce. Toto platí najmä pre mladých výskumných pracovníkov. Technologické a inovačné centrá sú veľmi dôležitými nástrojmi na zabezpečenie optimálneho šírenia poznatkov. Hlavné činnosti týchto centier sú zamerané na zosúladenie potrieb priemyslu s výskumnými činnosťami a na podporu komercializácie výskumu. Väčšina národných akčných plánov pre EVP je zameraná na hlavné výzvy, ako napríklad správa duševného vlastníctva a prípadné právne predpisy v tejto oblasti. Vývoj nástrojov pre verejno-súkromnú spoluprácu v tejto oblasti je tiež cielený, rovnako ako programy odbornej prípravy na podnikanie. Celkový záver Z analýzy vyplýva, že prenos poznatkov v Európe je mimoriadne rozmanitý. Potrebné je zvážiť, ako začleniť financovanie do každého medzičlánku znalostného reťazca a ako zabezpečiť, aby sa výskum dostával na trh častejšie. Zástupcovia výskumných organizácií prišli s niekoľkými návrhmi, ako napríklad spoločné priemyselné–akademické podujatia, spoločné výzvy priemyslu a organizácií, ktoré sa venujú výskumu, na podávanie žiadostí a odbornú prípravu a iniciatívy na rozvoj kariéry na začlenenie doktorandov do súkromného sektora. Vybuduje sa tak dôvera a zintenzívni spolupráca verejného a súkromného sektora a podporí mobilita medzi odvetviami. Otvorený prístup k publikáciám a údajom Cieľ: Otvorený prístup k vedeckým publikáciám a údajom podporuje širšie a rýchlejšie šírenie vedeckých myšlienok, ktoré prispieva k posilneniu prínosov pre vedu a spoločnosť ako celok. Predstavuje hlavnú súčasťou rozsiahlejšieho prechodu k otvorenej vede. Očakávané výsledky: Podporovanie zlatého a/alebo zeleného otvoreného prístupu v súlade s odporúčaním Komisie z roku 2012 o prístupe k vedeckým informáciám a ich uchovávaní, posúdenie zosúladenia a koordinácie rokovaní s vydavateľmi vedeckej literatúry na podporu prechodu na nové a vyváženejšie obchodné modely.

Z analýzy vyplýva, že 24 členských štátov prijalo v roku 2016 politiky na podporu otvoreného prístupu. Väčšina z týchto opatrení bola prijímaná od roku 2012 a niektoré krajiny, ktoré boli medzi prvými, si odvtedy doplnili do svojej politiky ďalšie opatrenia. K posunu k otvorenému prístupu došlo veľmi rýchlo, pričom v posledných rokoch sa podarilo prekonať magickú hranicu 50 %. V prípade publikácií za rok 2014 bolo v rámci otvoreného prístupu dostupných približne 52 % publikácií EÚ-28. Politiky a praktiky otvoreného prístupu sú však veľmi rozmanité a môžu sa líšiť tak medzi jednotlivými krajinami, ako aj organizáciami financujúcimi výskum. Na dosiahnutie úplného otvoreného prístupu je potrebné ďalej rozvíjať modely publikovania a systémy odmeňovania, ako aj federatívne infraštruktúry výmeny a opätovného použitia údajov z výskumu. K vnímaným prekážkam ďalšieho pokroku patria náklady na prechod k otvorenému prístupu, rôznorodosť právnych predpisov týkajúcich sa autorských práv vo vnútroštátnych súvislostiach, nejasnosť právnych aspektov vlastníckych práva obavy súkromného sektora z povinnosti vymieňať si údaje. Výskumní pracovníci sa obávajú aj dôsledkov publikovania s otvoreným prístupom, pokiaľ ide o posudzovanie vplyvu ich práce, a teda aj kariérneho postupu. Aj otvorený prístup k údajom z výskumu sa v posledných rokoch vyvíjal, avšak dosiahol menej pokročilé štádium. Dôležité technické a finančné prekážky bránia prechodu na efektívne uchovávanie a opätovné použitie údajov, pričom prekážkou v účinnej realizácii sú chýbajúci dátoví špecialisti a nedostatočná úroveň zručností v oblasti dát v skupine výskumných pracovníkov. Členské štáty prijali 27. mája 2016 závery Rady o prechode na systém otvorenej vedy. Predovšetkým vyzvali, aby uplatňovanie otvoreného prístupu k vedeckým publikáciám bolo štandardnou možnosťou pre uverejňovanie výsledkov výskumu financovaného z verejných zdrojov a podporili myšlienku, aby sa prechod na okamžitý otvorený prístup stal štandardnou možnosťou od roku 2020. Národné akčné plány pre EVP sú zamerané hlavne na rozvoj a podporu otvoreného prístupu k publikáciám, zvlášť na vytváranie infraštruktúr, stratégií a akčných plánov podpory otvoreného prístupu k publikáciám. Hlavný dôraz sa stále kladie na šetrné opatrenia na podporu otvoreného prístupu k údajom a publikáciám, pričom menej pozornosti sa venuje regulačným aspektom. Celkový záver Otvorený prístup k výsledkom výskumu (publikácie a údaje) podporuje v posledných rokoch stále väčší počet univerzít, výskumných centier a financujúcich agentúr v rámci Európy. Keďže sa však počet politík a iniciatív zvýšil, viedlo to k veľmi rozmanitému ekosystému v Európe. V ďalšom kroku by mohla pomôcť lepšia koordinácia a zbližovanie politík naprieč štátnymi hranicami na základe najlepších postupov. V oblasti politík otvorených údajov z výskumu je potrebné ešte veľa urobiť a program Horizont 2020 slúži v tomto smere ako užitočný referenčný model. 2.6.Medzinárodná spolupráca Cieľ: Zabezpečiť, aby Európa ako celok bola schopná maximálne využívať najlepšie možnosti v oblasti výskumu a inovácií v globálnom prostredí. Očakávané výsledky: Stanovenie národných stratégií internacionalizácie na posilnenie užšej spolupráce s kľúčovými tretími krajinami, lepšia koordináciu cieľov a činností EÚ, členských štátov a pridružených krajín smerom ku krajinám mimo Únie a medzinárodným organizáciám, lepšie využívanie výsledkov EÚ a medzivládnych projektov a lepšie využívanie dvojstranných a viacstranných dohôd medzi členskými štátmi EÚ a medzinárodnými partnerskými krajinami. Z analýzy vyplýva značná ročná miera rastu 4,1 % v prípade spoločných publikácií s inými partnermi mimo EVP v rokoch 2005 – 2014. Táto miera bola o niečo vyššia ako miera rastu za rovnaké obdobie v prípade spoločných publikácií s partnermi v rámci EVP, kde miera rastu dosiahla 3,6 %. Z hlavných zistení vyplýva, že medzinárodná spolupráca s tretími krajinami sa rozvíja, aj keď spolupráca so západoeurópskymi krajinami je najrozvinutejšia a v prípade ostatných krajín EVP dochádza k prehlbovaniu rozdielov. Navyše napreduje aj nábor na medzinárodnej úrovni, aj keď opäť v tejto oblasti vedie západná Európa a vzďaľuje sa od iných krajín. Na riešenie rozdielov vo výskumnom prostredí bude potrebné rozsiahlejšie zameranie na hľadanie ľudských zdrojov z geografického hľadiska. Väčšina národných akčných plánov pre EVP je zameraná na rozvoj stratégií na uľahčenie spolupráce v rámci EÚ, informačné opatrenia a opatrenia na zvýšenie informovanosti a nadväzovania kontaktov. Členské štáty si stále častejšie uvedomujú význam medzinárodnej spolupráce a spoločných opatrení najmä v súvislosti s novými štátmi s rozvinutou vedou. Celkový záver Z analýzy vyplýva, že mnohé členské štáty dosiahli v posledných rokoch značný pokrok, pokiaľ ide o ich kapacity v oblasti medzinárodnej spolupráce. Ukazuje sa, že pridaná hodnota spoločných prístupov v rámci medzinárodnej spolupráce medzi členskými štátmi a EÚ ako prvku spoločnej stratégie popri existujúcej bilaterálnej spolupráci sa viac nespochybňuje. Predovšetkým menšie členské štáty zdôrazňujú potrebu spoločných prístupov a ich pridanú hodnotu, najmä v súvislosti s veľkými existujúcimi a novými štátmi s rozvinutou vedou.