OBSAH Zhrnutie .......................................................................................................................................4 Úvod .......................................................................................................................................6 1. Oznámené prípady podvodov a iných nezrovnalostí 8 1.1. Analýza oznámených podvodov a iných nezrovnalostí členskými štátmi a útvarmi Komisie v roku 2010 8 1.2. Príjmy 11 1.2.1. Tradičné vlastné zdroje (TVZ) 11 1.2.2. DPH 12 1.3. Výdavky 13 1.3.1. Poľnohospodárske výdavky 13 1.3.2. Politika súdržnosti 15 1.3.3. Predvstupové fondy 17 1.3.4. Výdavky, s ktorými Komisia hospodári priamo 18 2. Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm v roku 2010 20 2.1. Tradičné vlastné zdroje 21 2.2. Poľnohospodárstvo 21 2.3. Politika súdržnosti 22 2.4. Predvstupové fondy 23 2.5. Výdavky, s ktorými Komisia hospodári priamo 23 3. Výsledky dotazníka o spolupráci s členskými štátmi, pokiaľ ide o riziko dvojitého financovania projektov v oblasti politiky súdržnosti 24 4. Politiky zamerané na boj proti podvodom 25 4.1. Iniciatívy zamerané na boj proti podvodom v roku 2010 25 4.1.1. Program Hercule II 25 4.1.2. Clá 25 4.1.3. Stav ratifikácie dohovoru o ochrane finančných záujmov EÚ 26 4.1.4. Politika Komisie zameraná na boj proti podvodom v kontexte rozširovania 26 4.1.5. Politika Komisie zameraná na boj proti podvodom v rámci európskej susedskej politiky 26 4.1.6. Boj proti nezákonnému obchodovaniu s tabakovými výrobkami 27 4.2. Nové iniciatívy zamerané na boj proti podvodom 28 4.2.1. Reforma úradu OLAF 28 4.2.2. Viacročná stratégia Komisie zameraná na boj proti podvodom (CAFS) 28 4.2.3. Oznámenie o ochrane finančných záujmov EÚ pomocou trestného práva a administratívnymi vyšetrovaniami 28 4.2.4. Oznámenie o boji proti korupcii v EÚ 28 4.2.5. Zelená kniha EÚ o pravidlách verejného obstarávania 29 4.2.6. Akčný plán boja proti pašovaniu cigariet a alkoholu na východnej hranici EÚ 29 Všeobecné závery 29 Zhrnutie Komisia v spolupráci s členskými štátmi predkladá túto výročnú správu o ochrane finančných záujmov EÚ v zmysle článku 325 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Účelom správy je posúdiť rozsah, v akom sú finančné prostriedky EÚ vystavené riziku zneužitia neoprávneným nakladaním (vrátane podvodu), a vysvetliť, ako sa táto otázka rieši. Zaoberá sa výdavkami, ako aj príjmami európskeho rozpočtu. Iniciatívy na ochranu finančných záujmov EÚ z posledného obdobia Komisia podnikla v poslednom období niekoľko iniciatív na zlepšenie právneho a administratívneho rámca ochrany finančných záujmov EÚ: - zmenený a doplnený návrh reformy Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF), - stratégia Komisie zameraná na boj proti podvodom (CAFS), - oznámenie o ochrane finančných záujmov EÚ pomocou trestného práva a administratívnymi vyšetrovaniami. Nezrovnalosti s vplyvom na rozpočet S výnimkou časti venovanej výdavkom, s ktorými Európska komisia (EK) hospodári priamo, vychádzajú analýzy uvedené v tejto správe z údajov poskytnutých členskými štátmi. Za predmetný rok dosiahol celkový finančný dosah[1] nezrovnalostí, ktoré zistili kontrolné systémy v oblasti výdavkov, sumu 1,8 miliardy EUR (1,27 % pridelených prostriedkov), v porovnaní so sumou 1,4 miliardy EUR (1,13 % celkových pridelených prostriedkov) za rok 2009. Rovnako na strane príjmov sa celkový finančný dosah nezrovnalostí oproti roku 2009 zvýšil: na 393 miliónov EUR (1,88 % celkových vyzbieraných tradičných vlastných zdrojov v hrubom) v porovnaní s 357 miliónmi EUR (1,84 % celkových vyzbieraných tradičných vlastných zdrojov v hrubom). Celkové údaje za rok 2010 naznačujú, že počet oznámených nezrovnalostí sa zvýšil vo všetkých sektoroch okrem predvstupových fondov a tradičných vlastných zdrojov. Hlavné dôvody tohto nárastu spočívajú v cyklickom charaktere plánovania kohéznych fondov, najmä uzávierka vykonávacieho obdobia 2000 – 2006 a celkový nárast objemu a rýchlosti oznamovania zo strany (väčšiny) členských štátov, ktorý nastal po zavedení zlepšeného systému oznamovania pod názvom Systém správy nezrovnalostí (IMS). Od členských štátov sa požaduje, aby oznamovali zistené nezrovnalosti a dôvody, prečo by mohli predstavovať podvod. Systémy oznamovania sa zmodernizovali a zlepšili, čo viedlo k celkovému zlepšeniu kvality oznámených údajov. To potom viedlo k zvýšeniu pokrytia a spoľahlivosti analýzy. Hoci celkový obraz je pomerne uspokojivý a poukazuje predovšetkým na to, že Komisia vytvorila štruktúry na riešenie nezrovnalostí, je zrejmé, že prístup jednotlivých členských štátov k procesu oznamovania nezrovnalostí sa výrazne líši. v niektorých prípadoch tento prístup spochybňuje primeranosť vnútroštátnych systémov oznamovania. Podrobné informácie o nich sú uvedené v správe a v pracovnom dokumente útvarov Komisie pod názvom Statistical Evaluation of Irregularities (Štatistické hodnotenie nezrovnalostí). z analýzy hrozby podvodu je rovnako zrejmé, že potreba bojovať proti trestným činnom podvodu je stále veľmi skutočná a aj naďalej je jednou z hlavných priorít. Okrem toho je kľúčové, aby tá menšina členských štátov, ktoré ešte nepoužívajú elektronický systém oznamovania, s tým čím skôr začala. Zlepšené systémy boja proti podvodom Z globálnej sumy výdavkov, na ktorú majú vplyv nezrovnalosti, sa odhadovaný finančný dosah podozrení z podvodu na výdavkoch zvýšil zo 180 miliónov EUR v roku 2009 (0,13 % pridelených prostriedkov) na 478 miliónov EUR v roku 2010 (0, 34 % zo sumy pridelených prostriedkov). Niektoré členské štáty aj naďalej oznamujú veľmi nízku mieru podozrení z podvodu. Tieto členské štáty sa vyzývajú, aby oznámili spôsob, akým sa ich kontrolné systémy prispôsobujú cieľovým oblastiam, v ktorých je vysoké riziko podvodu a nezrovnalostí. Komisia plánuje analyzovať systémy kontroly nezrovnalostí a podvodov, ktoré členské štáty uplatňujú v oblasti politiky súdržnosti. Prvé výsledky tejto analýzy sa uverejnia vo výročnej správe o ochrane finančných záujmov EÚ za rok 2011. Zlepšenie postupov vymáhania Efektívnosť postupu vymáhania je nutné zvýšiť, a to najmä v oblasti predvstupových fondov. Komisia vyzýva členské štáty s nízkym podielom vrátených prostriedkov, aby postupy zrýchlili, po zistení nezrovnalostí využili dostupné právne nástroje a záruky a v prípadoch nesplatených dlhov konfiškovali aktíva. Úvod V tejto správe sa uvádzajú informácie súvisiace so zlým finančným hospodárením, ako aj trestným činom podvodu, aby mal čitateľ k dispozícii celkový kontext. v širšom zmysle sa takisto zaoberá opatreniami, ktoré majú odradiť od zlého hospodárenia a podvodu a zlepšiť systémy EÚ aj členských štátov. V zmluve sa jasne uvádza, že EÚ a členské štáty majú spoločnú zodpovednosť za ochranu finančných záujmov EÚ a boj proti podvodom. Vnútroštátne orgány hospodária so štyrmi pätinami výdavkov EÚ a vyberajú tradičné vlastné zdroje[2]. v týchto oblastiach Komisia vykonáva celkový dohľad, stanovuje normy a overuje ich dodržiavanie. Kľúčovú úlohu zohráva úzka spolupráca medzi Komisiou a členskými štátmi. Hlavným cieľom tejto správy je preto na základe dostupných údajov posúdiť, v akom rozsahu sa takáto spolupráca realizuje a ako ju možno ďalej zlepšiť. Podobne ako v predchádzajúcich rokoch táto správa obsahuje najnovšie informácie o nezrovnalostiach zistených kontrolnými systémami a o podozreniach z podvodu, ako aj o opatreniach prijatých v tejto súvislosti. Okrem toho zahŕňa jednorazovú analýzu na osobitnú tému. Tento rok je osobitnou témou, na ktorej sa Komisia a členské štáty vopred dohodli, „riziko dvojitého financovania v oblasti politiky súdržnosti“. Členské štáty prispeli k analýze vyplnením dotazníka. Táto správa obsahuje informácie odvodené z nezrovnalostí a prípadov podozrenia z podvodu, o ktorých informovali členské štáty. Na žiadosť Európskeho parlamentu nepredkladá odhad skutočnej úrovne nezrovnalostí a podvodov v jednotlivých členských štátoch[3]. Je to tak preto, lebo Komisia z dôvodu rozsahu a povahy informácií a údajov získaných od členských štátov nie je v stave odhadnúť skutočné úrovne nezrovnalostí alebo podvodov. Komisia je však ochotná diskutovať s členskými štátmi o možnosti merania skutočných úrovní nezrovnalostí a podvodov, najmä v prípade, že k tomu už samé pristúpili pre vlastnú potrebu. Táto správa je určená Európskemu parlamentu a Rade a uverejňuje sa[4]. Pozostáva zo štyroch častí: V prvej časti sa analyzujú oznámené nezrovnalosti zistené členskými štátmi v oblastiach, v ktorých členské štáty plnia rozpočet (poľnohospodárska politika, politika súdržnosti a predvstupové fondy), a v oblasti výberu tradičných vlastných zdrojov EÚ. Okrem toho sa v nej analyzujú nezrovnalosti vo výdavkoch, s ktorými Komisia hospodári priamo. Druhá časť sa zameriava na vymáhanie neoprávnene vyplatených súm v roku 2010. Tretia časť spracúva osobitnú tému pre tento rok, a tou je riziko dvojitého financovania projektov v politike súdržnosti. Takisto rozoberá nadväzné opatrenia na predchádzajúce správy o boji proti podvodom. Záverečná časť správy obsahuje prehľad politík zameraných proti podvodom a uskutočnených v roku 2010, ako aj nových iniciatív, ktorých cieľom je účinná ochrana finančných záujmov EÚ proti podvodom a iným nezákonným činnostiam. Správu sprevádzajú tri pracovné dokumenty útvarov Komisie[5]. OZNÁMENÉ PRÍPADY PODVODOV A INÝCH NEZROVNALOSTÍ Pre pochopenie údajov je kľúčovo dôležité rozlišovať medzi podvodmi a inými nezrovnalosťami. Nezrovnalosťou je akékoľvek porušenie ustanovenia práva EÚ vyplývajúce z konania hospodárskeho subjektu, ktorého dôsledkom je alebo by mohlo byť poškodenie finančných záujmov EÚ[6]. Podvod je vedomá nezrovnalosť spáchaná s úmyslom nezákonného zisku, ktorá predstavuje trestný čin[7]. Členské štáty musia určiť, pri ktorých z oznámených nezrovnalostí existuje podozrenie z podvodu. Skutočný finančný dosah zisteného podvodu možno zmerať až na konci súdneho konania. Chyby , ktoré zistí Európsky dvor audítorov (ECA), sa používajú na stanovenie chybovosti na základe vzorky istého počtu transakcií. Chyba nepredstavuje vymedzený termín z oblasti boja proti podvodom[8]. v štatistike tejto výročnej správy sa odzrkadľuje skutočný počet nezrovnalostí a podozrení z podvodu, ktoré členské štáty oznámili Komisii alebo Komisia sama zistila. Prístupy Komisie a ECA sú preto neporovnateľné. Údaje uvedené v tejto správe je potrebné vykladať opatrne. Pokiaľ ide o skutočné úrovne nezrovnalostí, nepoznáme ich presnú hodnotu ani odhad, a teda nie sú dané, ale sú vyššie ako oznámené úrovne uvedené v správe. Podobne nie je známe, akú úroveň dosahujú skutočné úrovne podvodov, a to ani odhadom. Údaje sú dané pre úrovne podozrení z podvodu, ktoré nahlasujú členské štáty (vrátane potvrdených podvodov). Táto miera podozrení z podvodu nezodpovedá miere podvodov, ktoré sa ako také potvrdia v trestnom konaní často oveľa neskôr. Predkladaná správa neobsahuje konkrétne údaje o miere potvrdených podvodov. Všetky oznámené nezrovnalosti sú predmetom rôznych foriem nadväzných opatrení, ktoré prijíma Komisia alebo členské štáty. Analýza oznámených podvodov a iných nezrovnalostí členskými štátmi a útvarmi Komisie v roku 2010 V zmysle právnych predpisov EÚ sú členské štáty povinné oznámiť podozrenie z podvodu a iné zistené nezrovnalosti s dosahom na finančné záujmy EÚ v tých oblastiach, v ktorých členské štáty plnia rozpočet EÚ, a v oblasti výberu tradičných vlastných zdrojov EÚ. Vzťahuje sa to na dva hlavné výdavkové sektory, a to poľnohospodárstvo a politiku súdržnosti. Všetky nezrovnalosti presahujúce 10 000 EUR z prostriedkov EÚ sa musia oznámiť Komisii[9]. Na oznamovanie nezrovnalostí sa používajú dva elektronické systémy: databáza vlastných zdrojov (OWNRES), ktorá pokrýva tradičné vlastné zdroje, a systém správy nezrovnalostí (IMS), ktorý pokrýva výdavkovú stranu rozpočtu, s ktorou Komisia a členské štáty hospodária spoločne. Databáza OWNRES je zároveň kľúčovým nástrojom na získavanie údajov pre globálnu analýzu podvodov a nezrovnalostí. Vďaka úspešnému zavedeniu systému IMS sa kvalita oznamovania výrazne zvýšila, keďže pomocou neho sa zracionalizovala distribúcia práce súvisiacej s oznamovacími povinnosťami, oznamovací proces sa zrýchlil a aj z hľadiska úplnosti a celkovej kvality oznámení došlo k zlepšeniu. Kvalita oznámených nezrovnalostí sa vo všeobecnosti zvýšila, hoci ešte stále dochádza k určitej nejednotnosti, pokiaľ ide o klasifikáciu prípadov ako nezrovnalosti alebo podozrenia z podvodu. Komisia na riešenie týchto ťažkostí pripravuje pracovný dokument o praktických otázkach oznamovania nezrovnalostí. Napokon údaje o nezrovnalostiach vo výdavkoch, s ktorými Komisia hospodári priamo, sa sťahujú zo systému ABAC (Accrual Based Accounting – účtovníctvo založené na akruálnom princípe). Ďalšie podrobné informácie o systémoch a metodike oznamovania možno nájsť v pracovnom dokumente útvarov Komisie o štatistickom hodnotení nezrovnalostí, ktorý je priložený k tejto správe[10]. Tabuľka č. 1: Počet a sumy nezrovnalostí – 2010 Oblasť | Počet oznámených nezrovnalostí | Celkový odhadovaný finančný dosah nezrovnalostí vrátane podozrení z podvodu (v mil. EUR) | Odhadovaný finančný dosah výlučne podozrení z podvodu (v mil. EUR) | Vrátené sumy (v miliónoch EUR) | 2009[11] | 2010 | 2009[12] | 2010 | 2009 | 2010 | 2010 | Poľnohospodárstvo | 1621 | 1825 | 125 (~ 0,24 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 131 (~ 0,23 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 13,3 (0,03 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 69 (0,12 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 175[13] | Politika súdržnosti | 4737 | 7062 | 1 183 (~ 2,44 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 1550 (~ 3,15 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 109 (~ 0,23 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 364 (0,74 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 611[14] | Predvstupové fondy | 706 | 424 | 117 (~ 3,8 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 83 (~ 5,26% zo sumy pridelených prostriedkov) | 57 (~ 0,78 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 41 (2,6 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 14[15] | Priame výdavky | 705 | 1021 | 27,5 (~ 0,17 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 43 (~ 0,27 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 1,5 (~ 0,01 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 4 (0,02 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 25[16] | Celkové výdavky | 7769 | 10332 | 1 452,5 (~ 1,13 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 1 807 (~ 1,27 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 180,8 (0,13 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 478 (0,34 % zo sumy pridelených prostriedkov) | 825 | Celkové príjmy (tradičné vlastné zdroje)[17] | 5204 | 4744 | 357 [~1,84 % z celkovej sumy vybratých TVZ (v hrubom) za rok 2009] | 393 [~1,88 % z celkovej sumy vybratých TVZ (v hrubom) za rok 2010] | 103 [~0,53 % z celkovej sumy vybratých TVZ (v hrubom) za rok 2009] | 139 [~0,67 % z celkovej sumy vybratých TVZ (v hrubom) za rok 2010] | 180 | Príjmy Tradičné vlastné zdroje (TVZ) Viac ako 97 % všetkých stanovených súm TVZ sa vyberie bez zvláštnych problémov. V roku 2010 sa počet prípadov nezrovnalostí (vrátane podozrení z podvodov) oznámených Komisii oproti predchádzajúcemu roku znížil, zatiaľ čo neoprávnene vyplatená suma sa zvýšila (pozri graf č. 1). Podrobnú analýzu oznámených nezrovnalostí a prípadov podozrení z podvodu v tejto oblasti obsahuje pracovný dokument útvarov Komisie o štatistickom hodnotení nezrovnalostí. Graf č. 1: Oznámené nezrovnalosti vrátane podozrení z podvodu a súvisiace neoprávnene vyplatené sumy v období rokov 2006 – 2010 [pic] Podiel prípadov označených členskými štátmi ako podozrenie z podvodu sa nemení. Výrazné rozdiely v údajoch oznámených členskými štátmi vedú k pravdepodobnému záveru, že klasifikácia nezrovnalosti a podvodu v databáze OWNRES ešte nie je celkom spoľahlivá v dôsledku rôznych výkladov príslušných definícií. Ako už bolo spomenuté, útvary Komisie pripravia pracovný dokument o praktických otázkach oznamovania nezrovnalostí. Graf č. 2: Oznámené podozrenia z podvodov a príslušné sumy za obdobie rokov 2006 – 2010 [pic] Medzi členskými štátmi sa objavujú rozdiely aj pri analýze preukázaných a odhadovaných neoprávnene vyplatených súm, ktoré boli oznámené v roku 2010. Na tieto rozdiely môže vplývať niekoľko faktorov vrátane druhu obchodovania, úrovne dodržiavania pravidiel u hospodárskych subjektov a zemepisné umiestnenie. Okrem toho sa tieto údaje môžu z roka na rok výrazne meniť. Na celkové údaje v danom roku môžu mať veľký vplyv jednotlivé prípady väčších podvodov, a to najmä v členských štátoch s menším podielom na výbere TVZ. Ďalším premenlivým faktorom je účinnosť stratégií členských štátov v oblasti colných kontrol, ktoré sa zameriavajú na vysoko rizikový dovoz a zisťovanie podvodov a nezrovnalostí v súvislosti s TVZ[18]. V posledných rokoch Komisia kladie pri svojich inšpekciách osobitný dôraz na stratégie členských štátov v oblasti colných kontrol. Komisia pozorne sleduje odozvu členských štátov na jej pripomienky, ktoré vzniesla počas svojich inšpekcií[19]. Ďalší postup: Stratégie členských štátov v oblasti colných kontrol by sa mali naďalej zameriavať na vysoko rizikový dovoz, a tak ďalej zvyšovať mieru odhaľovania nezrovnalostí a prípadov podozrenia z podvodu v oblasti TVZ. DPH V daňovej oblasti by členské štáty mali sledovať a reagovať na súčasné aj nové trendy v podvodoch. To zahŕňa právne aj operatívne prostriedky, ako je napríklad administratívna spolupráca a výmena informácií, politiky dodržiavania pravidiel, analýza rizík a kontrolné stratégie zamerané na všetky druhy daní, a zároveň právne predpisy namierené na prevenciu podvodov. Komisia poskytla členským štátom právny rámec, ktorý potrebujú na zintenzívnenie spolupráce v oblasti DPH. Tento rámec takisto tvoril právny základ pre zriadenie operatívnej siete EUROFISC zameranej na rýchlu cielenú výmenu informácií medzi členskými štátmi o prípadoch podvodov, najmä tzv. kolotočových podvodov na DPH. v konkrétnych oblastiach dochádza k spolupráci expertov z členských štátov, ktorí vydávajú varovania o možných prípadoch podvodov a koordinujú vnútroštátnu činnosť. Orgány členských štátov budú mať od januára 2013 automatický prístup k niektorým údajom ostatných členských štátov, čím sa ďalej zrýchli informačná výmena. Napokon Komisia navrhla, aby sa vypracoval nový prístup vychádzajúci z dobrovoľného dodržiavania pravidiel, hodnotenia rizík a monitorovania, ktorého cieľom bude obmedziť úlohy daňových úradov a znížiť administratívnu záťaž podnikateľov. Zelená kniha o budúcnosti DPH zhromaždí spätnú väzbu na prípadné konkrétne opatrenia, a preto je dobrou príležitosťou dať predmetnej diskusii nový stimul[20]. Výdavky Poľnohospodárske výdavky V poľnohospodárskej oblasti sa počet prípadov oznámených nezrovnalostí a dotknutých súm vo vzťahu k celkovo vydaným sumám výrazne líšia, a to v rámci členských štátov aj v medzištátnom porovnaní. Minulý rok Komisia vyzvala Fínsko, Rakúsko a Holandsko, aby zvýšili úroveň dodržiavania pravidiel oznamovania. Uvedené členské štáty potvrdili svoj záväzok oznamovať nezrovnalosti a odhodlanie optimalizovať oznamovací proces. Komisia (OLAF) každý štvrťrok vykonáva kontrolu kvality a poskytuje členským štátom spätnú väzbu o kvalite oznamovania a chýbajúcich údajoch. Komisia ostáva v živom kontakte so styčnými dôstojníkmi členských štátov poverenými v sektore poľnohospodárstva, aby od nej členské štáty dostávali potrebnú podporu a aktuálne informácie o najnovšom vývoji a trendoch. Počet oznámených prípadov nezrovnalostí a podozrení z podvodu sa zvýšil, rovnako ako ich finančný dosah. Finančný dosah podozrení z podvodu vzrástol z 13 miliónov EUR v roku 2009 na 69 miliónov EUR v roku 2010. Zvýšenie počtu prípadov podozrení z podvodu v roku 2010 (pozri graf č. 4) možno vysvetliť zvýšením úrovne oznamovania prostredníctvom systému IMS a faktom, že údaje z tohto sektora začali oznamovať aj štáty EÚ 10 a EÚ 2. Graf č. 3: Oznámené nezrovnalosti vrátane podozrení z podvodu a súvisiace neoprávnene vyplatené sumy v období rokov 2006 – 2010 [pic] V roku 2010 označilo Taliansko a členské štáty EÚ 12 vyše 90 % oznámených prípadov za podozrenia z podvodu. Niektoré členské štáty s veľkými výdavkami, ako napríklad Francúzsko, Nemecko, Španielsko a Spojené kráľovstvo, naďalej oznamujú veľmi nízky počet podozrení z podvodu. Francúzsko v roku 2010 neoznačilo ani jediný prípad podozrenia z podvodu. To nabáda k otázke, či príčinou nízkeho počtu oznámených prípadov podozrení z podvodu nie je nedodržanie zásad oznamovania alebo neschopnosť zavedených kontrolných systémov zistiť v členských štátoch podvody. Graf č. 4: Oznámené podozrenia z podvodov a príslušné sumy za obdobie rokov 2006 – 2010 [pic] Pracovný dokument útvarov Komisie o štatistickom hodnotení nezrovnalostí zahŕňa podrobnú analýzu nezrovnalostí oznámených za finančný rok, do ktorého patria. Osobitná pozornosť sa venuje finančným rokom 2004 – 2005, ktoré sa považujú za „ukončené“, čo znamená, že plány auditov boli splnené, začal sa postup vymáhania neoprávnene vyplatených súm a boli oznámené nezrovnalosti. Ďalší postup: Francúzsku, Nemecku, Španielsku a Spojenému kráľovstvu bola adresovaná výzva, aby vysvetlili nízky počet oznámených prípadov podozrenia z podvodu a informovali o tom, ako sa ich kontrolné systémy prispôsobujú cieľovým oblastiam s vyšším rizikom podvodov a nezrovnalostí. Oznámenia Fínska, Holandska a Poľska by mali byť konzistentnejšie, najmä pokiaľ ide o osobné údaje jednotlivcov, ktorí sa dopustili nezrovnalostí alebo podvodu. Vzhľadom na to, že v roku 2010 sa členské štáty v oblasti včasného oznamovania nezrovnalostí posunuli o krok späť, by sa mala kvalita oznamovania ďalej zlepšiť. Politika súdržnosti Najväčší podiel na oznámených nezrovnalostiach na strane výdavkov rozpočtu EÚ (približne 70 % prípadov oznámených v roku 2010) mali nezrovnalosti s dosahom na politiku súdržnosti. Rastúci trend oznámených nezrovnalostí a neoprávnene vyplatených súm, ktorý bolo badať už v predchádzajúcich rokoch, sa v roku 2010 potvrdil (pozri graf č. 5). Tento nárast možno vysvetliť viacerými dôvodmi, ale tie najvýznamnejšie sa týkajú zintenzívnenia kontrolných činností, ktoré súvisí s uzávierkou programového obdobia 2000 – 2006, úplným vykonaním programov patriacich do programového obdobia 2007 – 2013 a zavedením systému IMS. Podrobná analýza metodiky zisťovania nezrovnalostí poukazuje na to, že účinnosť kontrolných systémov sa zvýšila. Z analýzy najviac oznamovaných kategórií nezrovnalostí vyplýva, že nezrovnalosť sa najčastejšie zistí vo vykonávacej fáze projektového cyklu. Najväčší dosah z hľadiska hodnoty (finančný dosah) sa vyskytuje vo fáze výberového konania alebo obstarávania. Analýza potvrdila, že pravidlá EÚ v oblasti verejného obstarávania je potrebné preskúmať s cieľom zvýšiť ich prehľadnosť a zlepšiť vykonávacie podmienky[21]. Graf č. 5: Oznámené nezrovnalosti vrátane podozrení z podvodu a súvisiace neoprávnene vyplatené sumy v období rokov 2006 – 2010 [pic] Pokiaľ ide o oznámené prípady podozrení z podvodu, trend vyznačený v predchádzajúcich rokoch sa potvrdzuje, pričom najväčší podiel prípadov oznámili Taliansko, Nemecko a Poľsko. Najúspešnejším členským štátom z hľadiska dokončovania postupov preukazovania podvodov v programovom období 2000 – 2006 je Nemecko, po ňom nasledujú Poľsko a Taliansko. Graf č. 6: Oznámené podozrenia z podvodov a príslušné sumy za obdobie rokov 2006 – 2010 [pic] Nasledujúce krajiny neoznámili v roku 2010 žiaden podobný prípad: Dánsko, Francúzsko, Malta, Holandsko, Švédsko a Slovinsko. z toho vyplýva, že klasifikácia nezrovnalostí a prípadov podozrenia z podvodu v systéme IMS ešte nie je celkom spoľahlivá. Z dostupných správ za rok 2010 vyplýva, že najvyššiu mieru podvodov vykázal Finančný nástroj na usmerňovanie rybného hospodárstva (FNURH)[22]. Pracovný dokument útvarov Komisie o štatistickom hodnotení nezrovnalostí obsahuje podrobnú analýzu oznámených nezrovnalostí a prípadov podozrení z podvodu v tejto oblasti. Ďalší postup Komisia podporuje úsilie Španielska a Francúzska dokončiť zavedenie systému IMS do konca roka 2011 a vyzýva Írsko, aby pristúpilo k plnému zavedeniu tohto systému. Komisia bude analyzovať systémy kontroly podvodov, ktoré členské štáty uplatňujú v oblasti politiky súdržnosti. v súvislosti s touto témou odoslala v júli 2011 členským štátom dotazník. Výsledky sa uverejnia v roku 2012 spolu s nasledujúcou výročnou správou o ochrane finančných záujmov EÚ. Predvstupové fondy Oznámené prípady nezrovnalostí a podvodov V oblasti predvstupovej pomoci sa v roku 2010 dosiahol výrazný pokrok v zavádzaní oznamovania prostredníctvom systému IMS. Väčšina členských štátov, ktoré v minulosti čerpali predvstupovú pomoc, majú teraz možnosť oznamovať nezrovnalosti prostredníctvom tohto systému oznamovania. Kvalita oznámení o nezrovnalostiach je uspokojivá z hľadiska úplnosti, aj z hľadiska dodržiavania pravidiel. V prípade väčšiny fondov sa počet oznámených nezrovnalostí a súvisiaci finančný objem oproti roku 2009 výrazne znížili. Výnimku tvorí nástroj PHARE, v prípade ktorého sa počet oznámených nezrovnalostí nezmenil, hoci finančný objem sa znížil. Zdá sa, že dôvodom je postupné ukončovanie predvstupovej pomoci pre krajiny EÚ 10 a EÚ 2. Graf č. 7: Oznámené nezrovnalosti vrátane podozrení z podvodu a súvisiace neoprávnene vyplatené sumy v období rokov 2006 – 2010 [pic] Väčšina nových oznámených prípadov sa podobne ako v roku 2009 vzťahuje na fond SAPARD v Bulharsku a Rumunsku. Zároveň sa však potvrdila dôležitá zmena v Bulharsku, kde nezrovnalosti a podozrenia z podvodu v súčasnosti zisťujú najmä vnútroštátne útvary. Situácia v Rumunsku je iná, keďže veľký podiel nezrovnalostí a podozrení z podvodu sa zistí po inšpekciách vykonaných útvarmi EÚ alebo na ich žiadosť. Pracovný dokument útvarov Komisie o štatistickom hodnotení nezrovnalostí zahŕňa podrobnú analýzu oznámených nezrovnalostí a prípadov podozrení z podvodu v tejto oblasti. Graf č. 8: Oznámené podozrenia z podvodov a príslušné sumy za obdobie rokov 2006 – 2010 [pic] Ďalší postup: Komisia bude pokračovať v podpore úsilia nových prijímajúcich krajín (Turecko, Chorvátsko, FYROM a Čierna Hora) o zavedenie IMS s cieľom zvýšiť kvalitu oznamovania. Výdavky, s ktorými Komisia hospodári priamo Tento bod sa týka údajov o príkazoch na vrátanie neoprávnene vyplatených súm[23], ktorý vydávajú útvary Komisie vo vzťahu k výdavkom patriacich do tzv. priameho centralizovaného hospodárenia[24]. Z údajov o príkazoch na vrátenie vyplýva, že napriek zvýšeniu podielu výdavkov, s ktorými sa hospodári priamo a boli následne predmetom príkazov na vrátenie, zistená miera nezrovnalostí zostáva naďalej nízka (z 0,17 % v roku 2009 sa zvýšila na 0,27 % v roku 2010). Útvary Komisie označili ako podozrenie z podvodu iba 2,1 % z vydaných príkazov na vrátanie (približne 0,02 % pridelených prostriedkov). VYMÁHANIE NEOPRÁVNENE VYPLATENÝCH SÚM V ROKU 2010 Údaje v tejto kapitole sú založené na prípadoch nezrovnalostí oznámených členskými štátmi a zameriava sa na výsledky postupov vnútroštátnych orgánov, ktoré uplatňujú pri vymáhaní súm neoprávnene vyplatených príjemcom (t. j. hospodárskym subjektom). Analýza vylučuje všetky vrátené sumy nižšie ako 10 000 EUR s výnimkou poľnohospodárskeho sektora, v prípade ktorého sa údaje o vrátených sumách vzťahujú na všetky nesplatené sumy. Rozsah pôsobnosti tejto správy sa teda líši od rozsahu pôsobnosti iných dokumentov Komisie zameraných na neoprávnene vyplatené sumy, ktoré Komisia vymáha od členských štátov, a to napríklad cestou finančných korekcií alebo uplatnením zúčtovacích postupov[25]. Zároveň treba upozorniť na to, že z hľadiska miery úspešnosti vymáhania nemožno sektory medzi sebou porovnávať vzhľadom na rôzny regulačný rámec a uplatnené mechanizmy vymáhania (vysvetlené v tabuľke č. 2). Okrem toho sa niektoré mechanizmy zavedené s cieľom urýchliť proces vymáhania uplatňujú kratší čas (napr. v poľnohospodárstve). Tabuľka č. 2: Miera úspešnosti vymáhania prostriedkov podľa sektora v období rokov 2009 – 2010 ROZPOČTOVÝ SEKTOR | SÚVISLOSTI | MIERA ÚSPEŠNOSTI VYMÁHANIA | 2009 | 2010 | TVZ | Keďže vymáhanie ďalej prebieha, celková miera jeho úspešnosti sa neustále mení. v súčasnosti dosahuje celková miera úspešnosti vymáhania za celé obdobie (1989 – 2010) 47 %. | 50 % | 46 % | Poľnohospodárstvo | Údaje v tomto stĺpci oznamujú členské štáty priamo Komisii (GR Poľnohospodárstvo) a vypočítavajú sa zo súm, ktoré boli skutočne vrátené príjemcami v prípadoch zistených od zavedenia nového mechanizmu zúčtovania (2007) a sú v nich zahrnuté aj vrátené sumy nižšie ako 10 000 EUR. | 39 % | 42 % | Politika súdržnosti | Údaje uvedené v tomto stĺpci sú založené na sumách oznámených členskými štátmi priamo úradu OLAF prostredníctvom systému IMS[26]. Miera úspešnosti vymáhania sa vzťahuje na programové obdobie 2000 – 2006 (uzávierka programov sa začala v roku 2010) a takisto zohľadňuje neoprávnene platby, ktoré členské štáty vylúčili z financovania EÚ (stiahnuté sumy) bez toho, aby boli nevyhnutne vrátené príjemcami. | 53 % | 67 % | Predvstupové fondy | Údaje v tomto stĺpci oznamujú členské štáty priamo úradu OLAF prostredníctvom systému IMS a predstavujú sumy vrátené konečnými príjemcami. Ide o programové obdobie rokov 2002 – 2006 (programy uzavreté v roku 2010) | 27 % | 30 % | Priame výdavky | Miera úspešnosti vymáhania sa vypočítava na ročnom základe | 56 % | 59 % | Tradičné vlastné zdroje Pokiaľ ide o tradičné vlastné zdroje, členské štáty sú povinné vymôcť stanovené sumy, ktoré zaznamenávajú do databázy OWNRES. Stanovená suma, ktorá sa mala spätne vymôcť v súvislosti s nezrovnalosťami zistenými v roku 2010, je 393 miliónov EUR (približne 1,88 % celkovej sumy vybratých TVZ v hrubom za rok 2010). Členské štáty už spätne vymohli 180 miliónov EUR. Miera úspešnosti vymáhania za rok 2010 v čase uverejnenia tejto správy dosahuje 46 %. Konanie členských štátov v oblasti TVZ sa monitoruje prostredníctvom inšpekcií TVZ a postupom oznamovania Komisii všetkých definitívne nedobytných súm prevyšujúcich 50 000 EUR. Pre nedostatky, ktorých sa dopúšťajú v procese vymáhania, sú za vzniknuté straty TVZ finančne zodpovedné členské štáty. Poľnohospodárstvo Vo finančnom roku 2010 vymohli členské štáty v oblasti poľnohospodárstva 175 miliónov EUR. Mechanizmus zúčtovania (pravidlo 50 na 50, ktoré sa zaviedlo v nariadení (ES) č. 1290/2005[27]), má silný motivačný účinok na členské štáty, aby neoprávnené platby vymáhali od príjemcov čo najrýchlejšie. Vďaka tomu sa už ku koncu finančného roka 2010 podarilo členským štátom vymôcť 42 % dlhov nového Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) od roku 2007. Napriek tomu zostávala ku koncu finančného roka 2010 neuhradená kumulovaná suma prostriedkov, ktoré príjemcovia mali vrátiť vnútroštátnym orgánom, vo výške 1,2 miliardy EUR[28], z ktorej asi 0,3 miliardy už členské štáty uhradili do rozpočtu EÚ podľa pravidla 50 na 50. V období rokov 2008 – 2010 Komisia vykonala audit nového mechanizmu zúčtovania kontrolami na mieste vo vnútroštátnych orgánoch, ktoré zodpovedali za 16 platobných agentúr v 12 členských štátoch a ku koncu finančného roka 2010 pokrývali 89 % celkového zostatkového dlhu. Vo všeobecnosti uplatňujú členské štáty primerané postupy vymáhania. Nedostatky zistené počas uvedených kontrol sa ďalej sledujú z hľadiska postupov o zhode zúčtovania. Politika súdržnosti Najvyššou mierou úspešnosti vymáhania vo výdavkovej oblasti v roku 2010 sa vyznačuje politika súdržnosti (vyše 60 %). Politika súdržnosti je založená na viacročných programoch, z čoho vyplýva, že niektoré postupy vymáhania sa zdržia až do konca programového obdobia. Po uzavretí programového cyklu 1994 – 99 došlo k vážnym problémom. Doteraz nie sú dokončené postupy súvisiace s tretinou finančného dosahu nezrovnalostí oznámených členskými štátmi za dané obdobie (príspevok EÚ, 0,5 miliardy EUR). Útvary Komisie vedú zmierovacie konanie, aby sa tieto prípady uzatvorili[29]. Miera úspešnosti vymáhania za obdobie 1994 – 1999 je v súčasnosti 67 %. Úspech zlepšených postupov zavedených na programové obdobie 2000 – 2006 dokazuje aj fakt, že len rok po tom, ako členské štáty predložili Komisii záverečnú dokumentáciu, sa z neoprávnene vyplateného príspevku EÚ vo výške 2,9 miliardy EUR podarilo spätne vymôcť (alebo stiahnuť z nárokovaných výdavkov) 70 %[30]. Maďarsko, Česká republika a Slovinsko dosahujú mieru úspešnosti vymáhania do 20 %. Tieto členské štáty sa vyzývajú, aby vysvetlili dôvody a zvýšili svoje úsilie. Predvstupové fondy Analýza vrátených súm v priebehu programového obdobia 2002 – 2006 potvrdzuje potrebu zlepšenia v tejto oblasti. Predvstupové fondy sa vyznačujú najnižšou mierou úspešnosti vymáhania v oblasti výdavkov. v roku 2010 dosiahla miera úspešnosti vymáhania 10 %, čo je podstatne menej ako v predchádzajúcom roku (27 %). Dokonca ak sa aj zohľadnia vrátené sumy za posledné roky, miera úspešnosti vymáhania je stále nízka (kumulatívne za roky 2002 – 2006 dosahuje približne 30 %) a mimoriadne nízka v prípade Bulharska, Turecka, Litvy, Lotyšska a Slovinska. v prípadoch podozrení z podvodu sú postupy čoraz zdĺhavejšie a zložitejšie, čo sa prejavuje na nízkej miere úspešnosti vymáhania (kumulatívny priemer za to isté obdobie dosahuje 14 %). Okrem zdĺhavých postupov v súvislosti s prípadmi podozrení z podvodu môže byť ďalším vysvetlením nízkej miery úspešnosti fakt, že prijímajúce krajiny neaktualizujú informácie o vrátených sumách ohľadne nezrovnalostí. Prijímajúce krajiny sa vyzývajú, aby vysvetlili dôvody nízkej miery úspešnosti vymáhania, zlepšili svoj výkon pri vymáhaní a aktualizovali chýbajúce informácie o dokončených postupoch vymáhania. Výdavky, s ktorými Komisia hospodári priamo Pokiaľ ide o príkazy na vrátenie neoprávnene vyplatených súm vydané v roku 2010, takmer vo všetkých 791 prípadoch, ktoré predstavujú sumu vo výške takmer 25 miliónov EUR, bolo zaznamenané úplné alebo čiastočné vrátenie. Celková miera úspešnosti vymáhania sa zvýšila na 58,5 %, pričom v prípadoch podozrení z podvodu je táto miera vysoká (82,4 %). Komisia bude v postupoch vymáhania pokračovať. VÝSLEDKY DOTAZNÍKA O SPOLUPRÁCI S čLENSKÝMI šTÁTMI, POKIAľ IDE O RIZIKO DVOJITÉHO FINANCOVANIA PROJEKTOV V OBLASTI POLITIKY SÚDRžNOSTI Komisia a členské štáty každý rok vyberajú osobitnú tému, ktorá sa v správe rozpracuje na základe odpovedí na dotazník zaslaný členským štátom. Tohtoročnou témou je riziko dvojitého financovania projektov v oblasti politiky súdržnosti. Úplné odpovede členských štátov na otázky dotazníka a podrobnejšiu analýzu vnútroštátnych postupov nájdete v pracovnom dokumente útvarov Komisie pod názvom Implementation of Article 325 by the Member States in 2010 (Uplatňovanie článku 325 členskými štátmi v roku 2010) , ktorý je k tejto správe priložený. Vnútroštátny právny rámec Všetky členské štáty potvrdili, že financovanie niektorých nákladov z dvoch alebo viacerých zdrojov nie je povolené. Zákaz tzv. dvojitého financovania je dostatočne vymedzený v ich vnútroštátnych právnych rámcoch a iných vnútroštátnych predpisov. Po zistení prípadu dvojitého financovania projektov členské štáty uplatňujú správne a trestné sankcie, vymáhajú prostriedky EÚ a stíhajú príjemcov. Väčšina členských[31] štátov využíva ukazovatele rizika dvojitého financovania. Vo všeobecnosti členské štáty obhajujú zlepšenie prevencie rozšírením analýzy rizík vo svetle odporúčaní Komisie a prostredníctvom výmeny informácií o príjemcoch cez spoločné databázy. Výmena informácií Všetky členské štáty oznámili, ako prebieha pravidelná výmena informácií a operatívna spolupráca medzi vnútroštátnymi orgánmi zameraná na prevenciu a zníženie rizika dvojitého financovania projektov. Zisťovanie pokusov o dvojité financovania začína vo fáze podávania žiadostí a povoľovania. Orgány, ktoré spravujú využívanie prostriedkov EÚ na celoštátnej, regionálnej a miestnej úrovni, môžu čerpať z databáz obsahujúcich všeobecné a finančné informácie o projektoch spolufinancovaných z prostriedkov EÚ, ako aj o príjemcoch. Informácie môžu získať aj iné orgány, ako napríklad polícia alebo prokuratúra. Niektoré informácie by mali byť prístupné aj verejnosti. Väčšina členských štátov[32] si navyše vytvorila elektronické nástroje na zhromažďovanie a analýzu údajov o projektoch spolufinancovaných z prostriedkov EÚ, ktoré možno kombinovať s externými zdrojmi údajov (napr. verejnými webovými stránkami, verejnými databázami atď.) Vo fázach uverejnenia, udelenia a vykonávania projektových zmlúv sa informácie posúvajú medzi jednotlivými vnútroštátnymi orgánmi a dochádza k ich výmene s Európskou komisiou prostredníctvom pracovných skupín a informačných systémov. Členské štáty však naďalej vo veľmi obmedzenej miere využívajú Centrálnu databázu vylúčených projektov (CED) v zmysle článku 95 nariadenia o rozpočtových pravidlách. Niektoré členské štáty[33] používajú vnútroštátne databázy vylúčených projektov. Najčastejším dôvodom vylúčenia z účasti na obstarávacom konaní bolo neplatenie sociálnych príspevkov alebo daní zo strany príjemcu[34]. Závery z odpovedí na dotazník: Príspevky členských štátov k tejto správe poukazujú na to, že prijali opatrenia, ktoré by mali brániť dvojitému financovaniu projektov. k týmto opatreniam patria právne ustanovenia, analýza rizík, správne konania a spolupráca medzi vnútroštátnymi orgánmi, informačná výmena a využívania elektronických nástrojov. Je však potrebné zvýšiť úroveň zisťovania rizík. Od všetkých členských štátov sa požaduje, aby začali využívať databázu CED. POLITIKY ZAMERANÉ NA BOJ PROTI PODVODOM Iniciatívy zamerané na boj proti podvodom v roku 2010 Program Hercule II Program Hercule II je Komisiou (OLAF) riadený finančný nástroj v oblasti ochrany finančných záujmov EÚ a prevencie súvisiacej trestnej činnosti vrátane pašovania cigariet. Pri strednodobom hodnotení programu Hercule II sa potvrdila hodnota tejto investície[35]. Podľa vydaného odporúčania pokračovateľ programu Hercule by mal ďalej zlepšovať technické vybavenie členských štátov, financovať prístup orgánov členských štátov a úradu OLAF do databáz kľúčových pre vyšetrovanie a bojovať proti pašovaniu cigariet a falšovaniu v súlade s právne záväznými dohodami s tabakovými výrobcami. Clá Komisia vytvorila niekoľko nástrojov IT na zjednodušenie hodnotenia rizík a zisťovanie nezrovnalostí a podvodov v oblasti ciel (výmena informácií, systémy spolupráce a databázy). Hlavnou udalosťou v roku 2010 bolo predstavenie tzv. agenta vzájomnej pomoci (MAB), ktorý poskytuje spoločné rozhranie s vnútroštátnymi systémami. Komisia uskutočňuje s členskými štátmi spoločné colné operácie [36]. Počas spoločnej colnej operácie, ktorú koordinoval OLAF v júni 2010 pod kódovým názvom SIROCCO, bolo zhabaných asi 40 miliónov cigariet, 1,2 tony ručne šúľaného tabaku, 7 000 litrov alkoholu a 8 miliónov iných falšovaných výrobkov. Táto operácia navyše viedla k zatknutiu troch podozrivých pašerákov cigariet[37]. Koncom roka 2010 Únia obnovila colnú spoluprácu s Čínou a Ruskom. S oboma krajinami boli dohodnuté strategické rámce spolupráce v colnej oblasti. Vzhľadom na spoločný záujem o hospodársku integráciu, modernizáciu a zbližovanie colných systémov v súlade s medzinárodnými normami spočívajú uvedené rámce na troch rozsiahlych prioritách: 1) bezpečné a plynulé obchodné trasy, 2) manažment rizík a boj proti podvodom a 3) investície do modernizácie colných systémov. Výsledkom stretnutia pracovnej skupiny EÚ – Rusko pre otázky colných hraníc zo 6. mája 2011 bola dohoda o počiatočných praktických krokoch smerujúcich k uplatneniu strategického rámca vrátane ustanovenia systému včasného varovania, ktorý má zabrániť preťaženiu hraníc, a vytvorenia spoločných expertných skupín, ktoré majú skúmať možnosti spolupráce v rôznych oblastiach. Stav ratifikácie dohovoru o ochrane finančných záujmov EÚ Dňa 20. januára 2011 ratifikovala dohovor Malta. Komisia opakuje výzvu pre Českú republiku, aby sa pridala k ostatným členským štátom a ratifikovala dohovor, a vyzýva Estónsko, aby ratifikovalo protokol z 29. novembra 1996 o výklade prostredníctvom predbežných rozhodnutí Súdneho dvora Európskych spoločenstiev. Politika Komisie zameraná na boj proti podvodom v kontexte rozširovania V roku 2010 Komisia pokračovala v úsilí o plnohodnotné začlenenie politiky boja proti podvodom do prístupových rokovaní, a to najmä s Chorvátskom a Tureckom. Komisia monitorovala plnenie chorvátskej stratégie boja proti podvodom na ochranu finančných záujmov EÚ pre roky 2010 – 2012 a chorvátsky akčný plán, ktorý bol schválený v januári 2010[38]. Pokiaľ ide o Turecko, úsilie Komisie sa v roku 2010 podobne ako v predchádzajúcich rokoch zameralo na zlepšenie analýzy a oznamovania nezrovnalostí a prípravu národnej stratégie boja proti podvodom. Po ustanovení inšpekčnej rady úradu predsedu vlády Turecka (PMIB) v decembri 2009 ako kontaktného bodu pre boj proti podvodom OLAF usporiadal zintenzívnené poradné stretnutia o inštitucionálnom a legislatívnom vývoji v oblasti boja proti podvodom. Komisia spolufinancovala projekt EÚ zameraný na zriadenie koordinačných jednotiek pre medzinárodné presadzovanie práva (ILECU)[39] v kandidátskych krajinách západného Balkánu (Chorvátsko, FYROM, Čierna Hora) a v potenciálnych kandidátskych krajinách (Albánsko, Bosna a Hercegovina, Srbsko). Komisia čakáva zintenzívnenie spolupráce na poli ochrany finančných záujmov EÚ zo strany Islandu a Čiernej Hory, ktoré v roku 2011 získali status kandidátskych krajín. Politika Komisie zameraná na boj proti podvodom v rámci európskej susedskej politiky Vo vzťahu k Arménsku, Azerbajdžanu, Bielorusku, Gruzínsku, Moldavskej republike a Ukrajine predstavuje tzv. východné partnerstvo nový prvok v európskej susedskej politike. Jeho cieľom je vytvoriť podmienky nevyhnutné na urýchlenie politického pridružovania a ďalšiu hospodársku integráciu medzi EÚ a partnerskými krajinami. EÚ s týmito krajinami (okrem Bieloruska) od roku 2009 rokovala o nových dohodách o pridružení pod záštitou Východného partnerstva. Komisia chce vytvoriť pevný právny rámec s jasnými záväzkami partnerských krajín zabezpečiť riadne finančné hospodárenie s prostriedkami získanými z EÚ, a preto navrhla do hláv týchto dohôd venovaných finančnej spolupráci nové ustanovenia zamerané na kontrolu a boj proti podvodom. V roku 2010 po uzavretí rokovania o hlave Finančná spolupráca s Ukrajinou v roku 2009 Komisia rokovala o hlave Finančná spolupráca s Moldavskom. Obe hlavy obsahujú uvedené nové ustanovenia o kontrole a boji proti podvodom. Od 1. januára 2011 sa uskutočňujú rokovania Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) v úzkej spolupráci s Európskou komisiou. Komisia a ESVČ budú po začatí rokovaní o hlave Finančná spolupráca s Arménskom, Azerbajdžanom a Gruzínskom začiatkom roka 2012 naliehať na to, aby sa uvedené ustanovenia dostali do nových dohôd s týmito krajinami. Boj proti nezákonnému obchodovaniu s tabakovými výrobkami V roku 2010 EÚ a 26 členských štátov EÚ[40] podpísali so spoločnosťami British American Tobacco a Imperial Tobacco Limited dve dohody o spolupráci zamerané na boj proti falšovaniu a pašovaniu tabakových výrobkov. v rokoch 2004 a 2007 boli podpísané dohody so spoločnosťami Philip Morris International a Japan Tobacco International. Tieto právne záväzné dohody obsahujú komplexný súbor opatrení, ktorých cieľom je obmedziť prítomnosť výrobkov týchto spoločností na čiernom tabakovom trhu[41] a ktoré sú v súlade s ustanoveniami Rámcového dohovoru Svetovej zdravotníckej organizácie (WHO) o kontrole tabaku (WHO FCTC); okrem toho podporujú úsilie EÚ o presadenie účinného protokolu k tomuto dohovoru o odstránení nezákonného obchodu s tabakovými výrobkami. WHO FCTC je prvou zmluvou, o ktorej sa rokovalo pod záštitou Svetovej zdravotníckej organizácie. Svetové zdravotnícke zhromaždenie ju schválilo v roku 2003 a platnosti nadobudla vo februári 2005. Na prvom stretnutí konferencie zmluvných strán (KZS) Rámcového dohovoru WHO o kontrole tabaku (FCTC) v júli 2007 KZS zriadila medzivládny rokovací orgán (MRO), ktorý rokoval o protokole o odstránení nezákonného obchodu s tabakovými výrobkami na základe článku 15 FCTC. Pozíciu EÚ koordinovala Komisia (OLAF), ktorá spolu s predsedníctvom Rady zastupovala na rokovaniach EÚ. MRO zasadol štyrikrát, naposledy v roku 2010. Hoci došlo k určitému pokroku, stále sú potrebné ďalšie rokovania o niektorých kľúčových prvkoch. Najbližšie stretnutie MRO sa uskutoční v roku 2012. Európska komisia intenzívne podporuje záver celosvetovej zmluvy (protokolu) o odstránení nezákonného obchodu s tabakovými výrobkami, čo je v súlade so zodpovednosťou Komisie za ochranu finančných záujmov EÚ vrátane boja proti pašovaniu a falšovaniu cigariet. Nové iniciatívy zamerané na boj proti podvodom Reforma úradu OLAF Komisia schválila zmenený a doplnený návrh, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1073/1999 a zrušuje nariadenie (SE) č. 1074/1999, pokiaľ ide o vyšetrovanie Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF). Pri príprave zmeneného a doplneného návrhu Komisia zohľadnila pozície Európskeho parlamentu a Rady a závery svojho diskusného dokumentu[42] predloženého v júli 2010, v ktorom načrtla možné riešenia, ako posunúť legislatívny postup dopredu. Rokovania o návrhu prebiehali počas maďarského predsedníctva a pokračujú počas poľského predsedníctva. Komisia bude zákonodarcovi pomáhať, aby sa ku konečnému prijatiu návrhu dospelo do konca roku 2011. Viacročná stratégia Komisie zameraná na boj proti podvodom (CAFS) Komisia 24. júna 2011 prijala oznámenie o stratégii Komisie pre boj proti podvodom (CAFS)[43]. Stratégia poskytuje rámec pre lepšiu ochranu finančných záujmov EÚ vo všetkých sektoroch politík s zvláštnym zameraním na prevenciu a zisťovanie podvodov. Jedným z hlavných cieľov CAFS je vytvorenie odvetvových stratégií boja proti podvodom na úrovni generálnych riaditeľstiev Komisie. Oznámenie o ochrane finančných záujmov EÚ pomocou trestného práva a administratívnymi vyšetrovaniami Komisia 26. mája 2011 prijala oznámenie o ochrane finančných záujmov Európskej únie pomocou trestného práva a administratívnymi vyšetrovaniami. Ide o integrovanú politiku zameranú na ochranu peňazí daňových poplatníkov[44]. v oznámení sa navrhuje preskúmať nové legislatívne opatrenia na ochranu finančných záujmov EÚ vo svetle Lisabonskej zmluvy. Uvažuje sa o zlepšeniach v trestných a správnych konaniach, inštitucionálnych zmenách (modernizácia kapacít Eurojustu, zriadenie osobitnej európskej prokuratúry, prispôsobenie úloh úradu OLAF novému inštitucionálnemu nastaveniu), ako aj o rámci pre trestné právo hmotné. Oznámenie o boji proti korupcii v EÚ Komisia na základe Štokholmského programu Rady prijala 6. júna 2011 oznámenie o boji proti korupcii v EÚ[45]. Zároveň zaviedla nový mechanizmus, tzv. protikorupčnú správu, na monitorovanie a hodnotenie úsilia členských štátov o potlačenie korupcie. To by malo povzbudiť politické odhodlanie a pomôcť členským štátom lepšie presadzovať súčasné právne predpisy a v plnej miere splniť svoje medzinárodné záväzky. Komisia súčasne prijala správu o uplatňovaní rámcového rozhodnutia Rady 2003/568/SVV o boji proti korupcii v súkromnom sektore a správu o podmienkach zapojenia EÚ do Skupiny štátov proti korupcii (GRECO) Rady Európy. Zelená kniha EÚ o pravidlách verejného obstarávania Komisia 27. januára 2011 otvorila verejnú konzultáciu (zelená kniha)[46] o možnostiach aktualizovania a zlepšenia právnych predpisov o verejnom obstarávaní. Zaoberá sa otázkami ako zjednodušenie pravidiel, zníženie byrokracie, a to najmä pre malých a stredných podnikateľov, boj proti protekcionárstvu, korupcii a konfliktu záujmov. Hodnotiaca správa venovaná tejto konzultácii bola prijatá koncom júna 2011[47]. Komisia bude čerpať z tejto konzultácie pri príprave ďalšieho legislatívneho návrhu reformy pravidiel verejného obstarávania v EÚ. Akčný plán boja proti pašovaniu cigariet a alkoholu na východnej hranici EÚ Pašovanie a najmä pašovanie cigariet je významný problém EÚ, ktorý spôsobuje veľké rozpočtové straty EÚ aj jednotlivým štátom. v tomto kontexte je zvlášť problematická východná hranica EÚ. Komisia pripravila akčný plán boja proti pašovaniu na východnej hranici EÚ[48]. Tento plán, uverejnený v júni 2011, obsahuje štruktúrovaný a súhrnný prehľad súčasných opatrení na úrovni Komisie a členských štátov zameraných na zvyšné medzery a nedostatky, ako aj návrhy zo strany Komisie, aké ďalšie opatrenia by sa mali na úrovni Komisie alebo EÚ prijať. Komisia očakáva, že akčný plán bude mať aj širší dosah na celé územie EÚ a prispeje k boju proti trestnej činnosti na globálnej úrovni. Súčasťou plánu budú opatrenia, ktorých cieľom je budovanie kapacít a technickej podpory, opatrenia s odradzujúcim účinkom a opatrenia na zvyšovanie povedomia, ako aj návrhy na posilnenie operatívnej spolupráce a zintenzívnenie medzinárodnej spolupráce. Všeobecné závery Táto správa poukazuje na dosiahnutý pokrok za posledný rok v súvislosti s oznamovaním nezrovnalostí, a to najmä vďaka zavedeniu lepších systémov oznamovania zo strany členských štátov. Zo získaných údajov je rovnako zrejmé, že v zlepšovaní je potrebné ďalej pokračovať, predovšetkým v oblasti vymáhania neoprávnene vyplatených súm, v ktorej sa ešte stále uplatňujú pomerne zdĺhavé postupy. Napokon v roku 2010 a v prvej polovici roku 2011 Komisia prijala a uskutočnila niekoľko politických iniciatív, ktoré budú mať priaznivý dosah na ochranu finančných záujmov EÚ. Uplatnenie týchto iniciatív v praxi sa už začalo a bude si vyžadovať úzku spoluprácu medzi inštitúciami EÚ a členskými štátmi. Prvé výsledky týchto politických iniciatív budú súčasťou nasledujúcej správy za rok 2011. [1] Finančný dosah je suma verejného príspevku, na ktorú majú dosah nezrovnalosti. [2] Ide najmä o clá a poľnohospodárske poplatky, ale aj o antidampingové poplatky a odvody z produkcie cukru. [3] Napr. uznesenie Európskeho parlamentu zo 6. apríla 2011 o ochrane finančných záujmov Spoločenstiev – Boj proti podvodom – výročná správa za rok 2009 (2010/2247(INI)), bod 3. [4] Správy z predchádzajúcich rokov: http://ec.europa.eu/anti_fraud/reports/anti-fraud_en.html. [5] Odkazy pozri na obálke správy. [6] Článok 1 ods. 2 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 312, 23.12.1995). [7] Článok 1 ods. 1 písm. a) Dohovoru o ochrane finančných záujmov Spoločenstva z 26. júla 1995 (Ú. v. ES C 316, 27.11.1995). [8] Používanie termínu „chyba“ pozri vo Výročnej správe Európskeho dvora audítorov o plnení rozpočtu za rozpočtový rok 2009 (Ú. v. EÚ C 303/02, 9.11.2010). Z dôvodu odlišnosti metód využívaných na zber údajov sa Európsky dvor audítorov a Komisia dohodli, že údaje Európskeho dvora audítorov o chybách a údaje Komisie o nezrovnalostiach a finančných korekciách nemožno porovnávať zmysluplným spôsobom (Ú. v. EÚ C 303/02, 9.11.2010, bod 1.50, s. 32, 33). O metodike Dvora audítorov pozri prílohu 1.1 (Audítorský prístup a metodika auditu) (Ú. v. EÚ C 303/02, 9.11.2010, s. 34). [9] Pokiaľ ide o právne základy a odchýlky, pozri pracovný dokument útvarov Komisie Statistical evaluation of irregularities (Štatistické hodnotenie nezrovnalostí). [10] Pracovný dokument útvarov Komisie pod názvom Statistical evaluation of irregularities (Štatistické hodnotenie nezrovnalostí). [11] Od vydania správy za rok 2009 boli číselné údaje z niektorých sektorov aktualizované. [12] Od vydania správy za rok 2009 boli číselné údaje z niektorých sektorov aktualizované. [13] Tento údaj vychádza z údajov oznámených členskými štátmi Komisii (GR pre poľnohospodárstvo) a zahŕňa všetky neoprávnené platby, ktoré členské štáty v roku 2010 vymohli od konečných príjemcov naspäť. [14] Tento údaj vychádza z údajov oznámených členskými štátmi úradu OLAF prostredníctvom systému IMS a zahŕňa všetky sumy, ktoré členské štáty vyňali z financovania EÚ v súvislosti s projektmi, v ktorých sa zistili nezrovnalosti (stiahnuté sumy), a sumy, ktoré boli opätovne pridelené na iné oprávnené projekty bez toho, aby sa tieto sumy nevyhnutne vymáhali od ich príjemcov. [15] Tento údaj vychádza z údajov oznámených členskými štátmi úradu OLAF prostredníctvom systému IMS a zahŕňa všetky neoprávnené platby, ktoré členské štáty v roku 2010 vymohli od konečných príjemcov. [16] Tento údaj predstavuje príkazy na vrátenie prostriedkov zaznamenané v systéme ABAC. [17] Tento údaj sa vzťahuje na sumy, ktoré členské štáty stanovili v databáze OWNRES ako neoprávnene vyplatené sumy. [18] Ďalšie informácie nájdete v pracovnom dokumente útvarov Komisie o štatistickom hodnotení nezrovnalostí. [19] Na poradnom výbore pre vlastné zdroje bola 7. júla 2011 predstavená tematická správa o stratégii členských štátov v oblasti colných kontrol, v ktorej sa sústredili výsledky inšpekcií vykonaných v rokoch 2009 a 2010 vo všetkých členských štátoch. [20] KOM(2010) 695. Táto verejná konzultácia sa skončila 31. mája 2011. [21] Komisia rozbehla tento proces v roku 2011 prostredníctvom zelenej knihy o pravidlách verejného obstarávania, KOM(2011)15, pozri aj ďalej bod 4. [22] Tento fond patrí k štrukturálnym fondom pre programové obdobie rokov 2000 – 2006. [23] Podľa článku 72 nariadenia o rozpočtových pravidlách je povolenie na vymáhanie pohľadávok úkon, ktorým povoľujúci úradník vymenovaný delegovaním alebo subdelegovaním dá vydaním povolenia na vymáhanie pohľadávok pokyn účtovníkovi, aby vymáhal pohľadávku, ktorú uznal. [24] Priame centralizované hospodárenie sa vzťahuje na všetky výdavky EÚ z fondov, s ktorými hospodária inštitúcie EÚ (napr. administratívne výdavky inštitúcií, programy ako Leonardo, Erasmus, 7. rámcový program pre výskum a technologický rozvoj, Európsky rozvojový fond atď.). Podľa článku 53 nariadenia o rozpočtových pravidlách [nariadenie Rady (ES, EURATOM) č. 1605/2002], túto časť rozpočtu môžu plniť centralizovane, čiže priamo útvary Komisie, alebo delegovaním realizačných úloh na tretie krajiny (decentralizované hospodárenie) alebo medzinárodné organizácie (spoločné hospodárenie). [25] Pozri napríklad dokument Annual Accounts of the European Union – Financial Year 2009 (Účtovná závierka Európskej únie – finančný rok 2009) a najmä poznámku č. 6 poznámok k finančným výkazom pod názvom „Finančné korekcie a vymáhanie prostriedkov po zistení nezrovnalostí“ http://ec.europa.eu/budget/library/biblio/documents/2009/EU_final_accounts_2009_en.pdf . [26] Tieto údaje sa vzťahujú na nezrovnalosti, ktoré majú dosah na sumy financovania EÚ prevyšujúce 10 000 EUR. Zavedené mechanizmy okrem toho členským štátom umožňujú vylúčiť z projektov financovania EÚ projekty, v ktorých sa zistili nezrovnalosti (stiahnuté sumy), a prerozdeliť tieto prostriedky na iné oprávnené projekty. [27] Ak členský štát nevymôže neoprávnene vyplatenú sumu od prijímateľa v lehote štyroch rokov od vydania prvotného správneho alebo súdneho zistenia (alebo v lehote ôsmich rokov v prípade vnútroštátneho súdneho konania), 50 % nevrátenej sumy sa účtuje z rozpočtu daného členského štátu v rámci ročného finančného zúčtovania EPUZF a EPFRV. [28] Táto nesplatená suma predstavuje súčet súm, ktoré sa majú vrátiť, za všetky finančné roky. [29] Komisia v roku 2010 prijala 12 rozhodnutí o tom, ako vyriešiť 107 prípadov nezrovnalostí, v súvislosti s ktorými príslušné členské štáty požiadali Komisiu, aby znášala finančné následky nedobytných súm. [30] Toto percento úspešnosti vymáhania nezahŕňa vrátené sumy, ktoré Komisia získala od členských štátov prostredníctvom finančných korekcií. [31] BE, BG, CZ, DE, EE, IE, EL, ES, FR, IT, LV, LT, LU, HU, MT, NL, AT, PL, PT, SE. [32] BE, BG, EE, IE, ES, FR, IT, LT, LU, MT, AT, PL, PT, RO, SI, SK, SE. [33] DK, IE, ES, HU, SI, SE. [34] Článok 45 ods. 2 písm. e) a f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby. [35] COM(2011) 500 v konečnom znení. [36] Ustanovenia nariadenia č. 515/1997 o vzájomnej pomoci zamerané na tzv. osobitný dohľad. [37] http://ec.europa.eu/anti_fraud/budget/Sirocco/i_en.html. [38] Pozri správu Komisie o pokroku Chorvátska za rok 2010, KOM (2010) 660. [39] Regionálny akčný program CARDS, EUROPAID/126164/C/ACT/Multi. [40] S výnimkou Švédska. [41] Ďalšie informácie nájdete na stránke http://ec.europa.eu/anti_fraud/budget/2010/2010_en.html. [42] SEK(2010) 859 v konečnom znení. [43] KOM(2011) 376 v konečnom znení. [44] KOM(2011) 293 v konečnom znení. [45] KOM(2011) 308 v konečnom znení. [46] KOM(2011) 15 v konečnom znení. [47] SEK(2011) 853 v konečnom znení. [48] SEK(2011) 791 v konečnom znení.