EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli29. 11. 2016 COM(2016) 744 final SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o uplatňovaní smernice 2015/413/EÚ, ktorou sa uľahčuje cezhraničná výmena informácií o dopravných deliktoch súvisiacich s bezpečnosťou cestnej premávky



Obsah 1.Úvod 2.Kontext 3.Možné rozšírenie rozsahu pôsobnosti smernice o cezhraničnej výmene informácií......................................................... 4.Vplyv smernice o cezhraničnej výmene informácií na bezpečnosť cestnej premávky 5.Automatizované presadzovanie pravidiel cestnej premávky 6.Nadväzujúce postupy v prípade neuhradenia finančnej pokuty 7.Možná harmonizácia pravidiel cestnej premávky 8.Vykonávanie výmeny údajov o evidencii vozidiel 9.Závery................................................................................................................................ 1.Úvod Podľa článku 11 smernice 2015/413/EÚ, ktorou sa uľahčuje cezhraničná výmena informácií o dopravných deliktoch súvisiacich s bezpečnosťou cestnej premávky (ďalej len „smernica o cezhraničnej výmene informácií“), je Komisia povinná vyhodnotiť osobitné aspekty uplatňovania smernice v členských štátoch a do 7. novembra 2016 predložiť správu Európskemu parlamentu a Rade. Touto správou, ktorá sa opiera o externú hodnotiacu štúdiu , sa spĺňa uvedená povinnosť. V sprievodnom hodnotiacom pracovnom dokumente útvarov Komisie sa ďalej hodnotí, či smernica o cezhraničnej výmene informácií: je účinná a efektívna pri dosahovaní svojich cieľov zvýšiť bezpečnosť cestnej premávky a uľahčiť cezhraničné uplatňovanie sankcií za dopravné delikty, je relevantná pre identifikované potreby, je vnútorne koherentná a koherentná s inými politikami EÚ, poskytuje pridanú hodnotu na úrovni EÚ,

má trvalo udržateľné účinky. Je však potrebné poznamenať, že toto hodnotenie sa vykonalo po uplynutí menej ako 18 mesiacov od začiatku uplatňovania smernice vo väčšine členských štátov a toto obdobie nie je dostatočne dlhé na to, aby boli dostupné dostatočné údaje a iné dôkazy na úplné a spoľahlivé vyhodnotenie vplyvov smernice. Dostupné údaje a dôkazy už ale môžu poskytnúť niekoľko užitočných počiatočných ukazovateľov týkajúcich sa aspektov fungovania a vplyvu smernice. 2.Kontext Smernica 2011/82/EÚcezhraničná , bola prijatá v zmysle článku 87 ods. 2 ZFEÚ, t. j. podľa právneho základu pre policajnú spoluprácu, ktorý umožnil Spojenému kráľovstvu, Dánsku a Írsku neuplatňovať túto smernicu. Rozsudkom Súdneho dvora zo 6. mája 2014 vo veci C-43/12 sa zrušila smernica 2011/82/EÚ z dôvodu, že jej prijatie podľa právneho základu pre policajnú spoluprácu nebolo platné, a smernica sa mala prijať podľa právneho základu pre dopravu, ako pôvodne navrhovala Komisia [článok 71 ods. 1 písm. c) Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, teraz článok 91 Zmluvy o fungovaní Európskej únie]. V zmysle rozsudku bolo obdobie účinnosti smernice 2011/82/EÚ obmedzené na najviac 12 mesiacov od dátumu vydania rozsudku. Nová smernica 2015/413/EÚ bola prijatá v marci 2015 podľa upraveného právneho základu bez akýchkoľvek zmien podstaty zrušenej smernice a s pokrytím všetkých členských štátov. Cieľom smernice o cezhraničnej výmene informácií je zabezpečiť vysokú úroveň ochrany všetkých účastníkov cestnej premávky uľahčením cezhraničnej výmeny informácií o dopravných deliktoch súvisiacich s bezpečnosťou cestnej premávky, a teda aj uľahčením uplatňovania sankcií, ak boli tieto delikty spáchané s vozidlom, ktoré je evidované v inom členskom štáte, ako je štát, v ktorom bol delikt spáchaný. V smernici o cezhraničnej výmene informácií sa predpokladá používanie elektronického informačného systému, ktorý členským štátom EÚ umožňuje vykonávať automatizované vyhľadávanie údajov o evidencii vozidla s cieľom identifikovať vlastníka/držiteľa vozidla, s ktorým došlo k spáchaniu dopravného deliktu. Od všetkých členských štátov sa vyžaduje, aby určili národné kontaktné miesto zodpovedné za umožňovanie národným kontaktným miestam ostatných členských štátov vyhľadávať v informačnom systéme podľa úplného evidenčného čísla predmetného vozidla (článok 4). Všetky osobné údaje sa musia spracúvať v súlade so smernicou 95/46/ES o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (článok 7). Po identifikovaní vlastníka/držiteľa vozidla alebo osoby podozrivej zo spáchania deliktu súvisiaceho s bezpečnosťou cestnej premávky sa členský štát, v ktorom bol delikt spáchaný, rozhodne, či začne stíhanie. V smernici o cezhraničnej výmene informácií sa stanovuje spôsob oznámenia deliktu dotknutej osobe a uvádza sa v nej (nepovinný) vzor listu, ktorý sa má odoslať. Tento list by mal byť napísaný v rovnakom jazyku ako doklad o zápise vozidla do evidencie alebo v jednom z úradných jazykov členského štátu, v ktorom je vozidlo evidované. Postup cezhraničného uplatňovania sankcií za dopravné delikty spočíva v týchto hlavných krokoch: 1.Zistí sa spáchanie deliktu. 2.Určia sa podrobnosti o delikte. 3.Identifikuje sa vlastník, držiteľ alebo vodič vozidla. 4.Zozbierajú sa dôkazy. 5.Ak sa členský štát, v ktorom bol delikt spáchaný, rozhodne začať stíhanie, polícia alebo iný príslušný orgán odošle oznámenie o pokute/informačný list predpokladanému páchateľovi. 6.Predpokladaný páchateľ uhradí pokutu (alebo identifikuje skutočného páchateľa a zopakuje sa krok 5, prípadne sa páchateľ odvolá). 7.V prípade neuhradenia pokuty a ak sa členský štát, v ktorom bol delikt spáchaný, rozhodne začať stíhanie, konečné rozhodnutie vydá správny alebo trestný súd členského štátu. 8.Členský štát, ktorému sa odošle rozhodnutie, uzná (môže uznať) toto rozhodnutie a uplatní sankciu. Smernica o cezhraničnej výmene informácií má mimoriadne dôležitú úlohu iba v krokoch 3 a 5. Na prípady, keď páchateľ odmietne uhradiť finančnú pokutu, sa môže vzťahovať rámcové rozhodnutie Rady 2005/214/SVV o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na peňažné sankcie. 3.Možné rozšírenie rozsahu pôsobnosti smernice o cezhraničnej výmene informácií Rozsah pôsobnosti smernice o cezhraničnej výmene informácií možno považovať za primeraný, pretože zahŕňa osem najdôležitejších dopravných deliktov súvisiacich s bezpečnosťou cestnej premávky. Delikty ako prekročenie najvyššej dovolenej rýchlosti, nepoužitie bezpečnostného pásu, vedenie vozidla pod vplyvom alkoholu a použitie komunikačného zariadenia (rozptyľovanie) vážne ohrozujú bezpečnosť cestnej premávky a často ich páchajú vodiči, ktorí nemajú pobyt v príslušnom členskom štáte. Potreba elektronického systému výmeny informácií je menej výrazná, ak je na zistenie deliktu nutné vozidlo zastaviť, pretože v takom prípade sa páchateľ identifikuje na mieste. Platí to pre vedenie vozidla pod vplyvom alkoholu a vedenie vozidla pod vplyvom návykových látok, keď musí vodič podstúpiť skúšku na alkohol alebo návykové látky. Vzhľadom na špecifický cieľ zvyšovať informovanosť občanov o pravidlách cestnej premávky a uplatniteľnosti sankcií v členských štátoch sa však považuje za vhodné zachovať v rozsahu pôsobnosti smernice delikty vedenia vozidla pod vplyvom alkoholu a vedenia vozidla pod vplyvom návykových látok. Niektoré zainteresované strany vrátane orgánov členských štátov by uvítali, keby sa do rozsahu pôsobnosti smernice o cezhraničnej výmene informácií pridali ďalšie delikty. Tie by zahŕňali: nedodržanie dostatočnej vzdialenosti medzi vozidlami, nebezpečné predbiehanie, neoprávnené alebo nebezpečné parkovanie (ktoré by sa teoreticky mohlo zisťovať automaticky, ale v mnohých členských štátoch to tak nie je) a delikty súvisiace z mýtom, čo by zjednodušilo cezhraničné uplatňovanie sankcií za nezaplatenie mýta, najmä ak sú k dispozícii mikrovlnové alebo satelitné mýtne systémy umožňujúce zachovanie plynulosti premávky.

Vzhľadom na zvyšujúcu sa mieru využívania automatických kontrolných zariadení môže byť užitočné uvažovať o zahrnutí nedodržania dostatočnej vzdialenosti medzi vozidlami, nebezpečného predbiehania a nebezpečného parkovania do rozsahu pôsobnosti smernice. Pridanie deliktov týkajúcich sa mýta však vyvoláva otázku vnútornej a vonkajšej koherentnosti smernice, pretože spoplatnenie používania ciest patrí pod iný právny základ pre dopravu ako bezpečnosť cestnej premávky a jeho hlavným cieľom je odstrániť narušenie hospodárskej súťaže medzi dopravnými podnikmi v členských štátoch. To isté platí aj pre neoprávnené parkovanie spojené s nezaplatením mestských poplatkov alebo daní a porušením mestských nariadení, ktoré sa netýkajú bezpečnosti cestnej premávky. 4.Vplyv smernice o cezhraničnej výmene informácií na bezpečnosť cestnej premávky Očakáva sa, že smernica o cezhraničnej výmene informácií zlepší schopnosť orgánov členských štátov identifikovať páchateľov, ktorí v príslušnom členskom štáte nemajú pobyt, a zvýši informovanosť účastníkov cestnej premávky, ktorí v príslušnom členskom štáte nemajú pobyt, o pravidlách cestnej premávky platných v iných členských štátoch. Malo by to mať odrádzajúci účinok na účastníkov cestnej premávky, ktorí v príslušnom členskom štáte nemajú pobyt, a viesť k lepšiemu dodržiavaniu pravidiel. Vyššia miera dodržiavania pravidiel, t. j. lepšie správanie a menej deliktov, by mala viesť k zníženiu počtu usmrtených osôb pri nehodách a smrteľných nehôd. Informácie o informovanosti účastníkov cestnej premávky o pravidlách cestnej premávky v iných členských štátoch nie sú k dispozícii. V rámci otvorenej verejnej konzultácie, ktorú uskutočnila Komisia, sa získal malý počet odpovedí od účastníkov cestnej premávky, preto nie je možné vyvodiť záver v súvislosti s informáciami o platných pravidlách cestnej premávky, ktoré sa poskytujú v zmysle článku 8 smernice o cezhraničnej výmene informácií. Navyše nie je možné vyvodiť žiadne opodstatnené závery v súvislosti s možným vplyvom smernice o cezhraničnej výmene informácií na informovanosť občanov o pravidlách platných v iných členských štátoch, pretože chýba teoretický prístup k posudzovaniu vplyvu opatrení na zvýšenie informovanosti na správanie účastníkov cestnej premávky. Napriek tomu sa vo všeobecnosti uznáva, že s cieľom zlepšiť dodržiavanie predpisov je potrebné zvýšiť informovanosť účastníkov cestnej premávky o jej pravidlách. Vplyv smernice o cezhraničnej výmene informácií na bezpečnosť cestnej premávky značne závisí od schopnosti zlepšiť identifikáciu páchateľov, ktorí v príslušnom členskom štáte nemajú pobyt. Ako sa podrobnejšie uvádza v oddiele 8, v členských štátoch, ktoré vykonali smernicu, sa v rokoch 2013 až 2015 počet vyšetrovaných dopravných deliktov spáchaných páchateľmi, ktorí nemajú pobyt v príslušnom členskom štáte, zvýšil približne štvornásobne. Stále však existuje potenciál na lepšie využitie elektronického systému výmeny informácií v prospech bezpečnosti cestnej premávky. Ako sa vysvetľuje v oddiele 6, v hodnotení sa identifikovali aj problémy znižujúce účinnosť sankcií za dopravné delikty: približne polovicu sankcií nebolo možné úspešne uplatniť. Je pravdepodobné, že sa tým zabránilo odrádzajúcemu účinku smernice o cezhraničnej výmene informácií, od ktorej sa očakávalo, že zlepší dodržiavanie pravidiel cestnej premávky zo strany účastníkov cestnej premávky, ktorí nemajú pobyt v príslušnom členskom štáte. Na súčasnú situáciu v súvislosti so smrteľnými nehodami, ktorých celkový počet sa od roku 2014 výrazne neznížil, majú vplyv aj všeobecné faktory, napríklad technické zlyhanie vozidiel, bezpečnostné vybavenie vozidiel, cestná infraštruktúra, reakcia na núdzovú situáciu v prípade dopravnej nehody, hospodársky rozvoj a jeho vplyv na objem dopravy, počasie a zmena klímy, zvýšenie počtu zraniteľných účastníkov cestnej premávky, ako sú cyklisti, postupy presadzovania, ako aj počet automatických kontrolných zariadení, používanie komunikačných nástrojov, správanie účastníkov cestnej premávky a vplyv iných právnych predpisov EÚ týkajúcich sa bezpečnosti cestnej premávky . Trendy v oblasti dopravných deliktov v členských štátoch odrážajú túto situáciu: údaje od 13 členských štátov o dopravných deliktoch, ktoré v rokoch 2013 až 2014 spáchali páchatelia, ktorí majú v príslušnom členskom štáte pobyt, aj páchatelia, ktorí nemajú v príslušnom členskom štáte pobyt, nepoukazujú na jasné prepojenie medzi smernicou o cezhraničnej výmene informácií a dodržiavaním pravidiel cestnej premávky zo strany účastníkov cestnej premávky, ktorí nemajú v pobyt v príslušnom členskom štáte. To isté platí aj pre podiel usmrtených osôb pri nehodách a smrteľných nehôd, ktorých účastníkmi boli osoby, ktoré nemajú pobyt v príslušnom členskom štáte, na celkovom počte usmrtených osôb pri nehodách a smrteľných nehôd , a preto nie je možné predložiť jasný dôkaz o vplyve smernice v tejto oblasti. 5.Automatizované presadzovanie pravidiel cestnej premávky V hodnotení sa nezistili cezhraničné prípady, v ktorých by došlo k odmietnutiu alebo neuznaniu dôkazov získaných z automatických kontrolných zariadení z dôvodu nespoľahlivosti príslušného zariadenia. Možnosť, že k tomu dôjde, sa ale s pokračujúcim vykonávaním smernice o cezhraničnej výmene informácií môže zvyšovať. V takom prípade by mohli spoľahlivosť zariadení zvýšiť harmonizované normy na úrovni EÚ, postupy typového schválenia a pravidelné kontroly automatických kontrolných zariadení (napr. kalibrácia zariadení). Členské štáty používajú rôzne spôsoby automatického zisťovania deliktov prekročenia najvyššej dovolenej rýchlosti (v podstate pre iné dopravné delikty neexistujú rozdielne metódy automatického zisťovania). V niektorých členských štátoch možno zistiť delikty prekročenia najvyššej dovolenej rýchlosti meraním nielen momentálnej rýchlosti, ale aj priemernej rýchlosti na určitom úseku cesty. V iných členských štátoch je používanie kontrolných zariadení na úseku cesty vzhľadom na právne a praktické prekážky (napr. vyššie náklady) problematické. Pokiaľ neexistujú dôkazy o významnom vplyve na bezpečnosť cestnej premávky alebo cezhraničné uplatňovanie sankcií, harmonizácia metód zisťovania by sa v tejto fáze považovala za neopodstatnený zásah do rozhodnutí členských štátov o politike presadzovania. Vo všeobecnosti sa uznáva, že výmena a uplatňovanie najlepších postupov presadzovania vrátane zavedenia a prevádzky automatických kontrolných zariadení môže mať pozitívny vplyv na bezpečnosť cestnej premávky. V prílohe k tejto správe sa uvádza príklad postupu účinného automatického presadzovania pravidiel cestnej premávky, ktorý vychádza z informácií poskytnutých členskými štátmi v rámci hodnotiacej štúdie. Tento postup sa vzťahuje na všetky dopravné delikty, ktoré možno zistiť automaticky. 6.Nadväzujúce postupy v prípade neuhradenia finančnej pokuty Nadväzujúce postupy v prípade neuhradenia finančnej pokuty za dopravné delikty by mali vychádzať zo spoločných kritérií. Tieto kritériá by mali odrážať základné práva a zásady uznané Chartou základných práv EÚ, ktoré sa presadzujú aj v smernici o cezhraničnej výmene informácií, a to najmä ochranu osobných údajov, právo na spravodlivé súdne konanie, prezumpciu neviny a právo na obhajobu. Významný potenciál smernice o cezhraničnej výmene informácií zlepšiť bezpečnosť cestnej premávky možno ďalej maximalizovať. Približne v 50 % vyšetrovaných dopravných deliktov spáchaných páchateľmi, ktorí nemajú pobyt v príslušnom členskom štáte, sa v súčasnosti nedarí uplatňovať sankcie kvôli nasledujúcim problémom s reťazcom presadzovania, na ktorý sa smernica nevzťahuje: nedostatočná vzájomná pomoc a spolupráca členských štátov pri vyšetrovaní dopravných deliktov po výmene údajov o evidencii vozidla, ako je uvedené v oddiele 8, alebo rozhodnutia vydané členskými štátmi v prípadoch neuhradenia finančnej pokuty za tieto delikty často nepatria do rozsahu pôsobnosti rámcového rozhodnutia Rady 2005/214/SVV. Počet vzájomne uznaných rozhodnutí, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti rámcového rozhodnutia Rady a týkajú sa finančných pokút za dopravné delikty, je okrem toho veľmi nízky. Podiel úspešne uplatnených finančných pokút v rámci všetkých finančných pokút, ktoré nie sú dobrovoľne uhradené, sa pohybuje v rozmedzí 0 až 1 %. Iba Nemecko (Spolkové ministerstvo spravodlivosti) poskytlo podrobné informácie o prijímaných a odosielaných žiadostiach o uznanie rozhodnutí týkajúcich sa finančných pokút za dopravné delikty (napr. v rokoch 2011 – 2014 vydalo Nemecko 15 843 rozhodnutí v súvislosti s dopravnými deliktmi, ktoré spáchali páchatelia, ktorí nemajú pobyt v Nemecku, a 43 % z nich sa nevykonalo). Postupy podľa rámcového rozhodnutia podľa všetkého nie sú prispôsobené súčasnej situácii, v rámci ktorej sa musia uplatniť milióny finančných pokút za zistené dopravné delikty, a preto primerane nedopĺňajú výmenu informácií v zmysle smernice o cezhraničnej výmene informácií. Pozitívny vplyv smernice na bezpečnosť cestnej premávky vyplývajúci z odrádzajúceho účinku sankcií za zistené dopravné delikty zatiaľ nie je viditeľný a aj v prípade jeho dosiahnutia nemusí byť možné ho udržať, ak sa sankcie nebudú uplatňovať. Rámcové rozhodnutie Rady 2005/214/SVV je nástroj vzájomného uznávania určený na zahrnutie všetkých druhov trestných činov. Nie je určené na riešenie početných dopravných deliktov, ktoré zvyčajne predstavujú (menej závažné) administratívne delikty. V externej hodnotiacej štúdii sa zistilo, že najvýznamnejšia právna prekážka úspešného uplatňovania rámcového rozhodnutia sa týka rozdielneho normatívneho zaraďovania dopravných deliktov v členských štátoch (zaraďovanie medzi trestné činy alebo priestupky) a vplyv týchto rozdielov na vnútroštátne postupy a práva predpokladaných páchateľov. V súčasnosti sa rozhodnutia členských štátov o finančných pokutách môžu uznávať iba vtedy, ak sa dopravné delikty zaraďujú medzi trestné činy alebo ak sa prešetrujú podľa postupu, ktorý je podobný trestnému konaniu. Napriek nedávnej interpretácii Európskeho súdneho dvora podľa všetkého stále dochádza k právnej neistote, ktorá správnym orgánom členských štátov sťažuje možnosť posúdiť, či súd iného členského štátu, ktorý vydal rozhodnutie, možno považovať za súd s právomocou v trestných veciach alebo za (správny) súd, ktorý prešetruje dopravné delikty podľa postupu, ktorý je podobný trestnému konaniu. Väčšina zainteresovaných strán, ktoré majú skúsenosti s uplatňovaním rámcového rozhodnutia Rady 2005/214/SVV, zdôraznila, že najvhodnejším spôsobom na zabezpečenie účinného cezhraničného uplatňovania finančných pokút za dopravné delikty je elektronické zasielanie rozhodnutí a osvedčení týkajúcich sa finančných pokút vykonávajúcemu členskému štátu. Komisia v roku 2008 uverejnila hodnotiacu správu týkajúcu sa rámcového rozhodnutia a v súčasnosti spolupracuje s odborníkmi z viacerých členských štátov na návrhu štandardizovaných formulárov na uľahčenie postupu cezhraničného uplatňovania finančných pokút v zmysle rámcového rozhodnutia.