SK Úradný vestník Európskej únie C 44/75

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Inovácie v cestovnom ruchu: vymedzenie stratégie pre trvalo udržateľný rozvoj na ostrovoch“ (stanovisko z vlastnej iniciatívy)

2011/C 44/13

Spravodajkyňa: pani GAUCI

Európsky hospodársky a sociálny výbor sa 16. júla 2009 rozhodol v súlade s článkom 29 ods. 2 vnútorného poriadku vypracovať stanovisko z vlastnej iniciatívy na tému

„Inovácie v cestovnom ruchu: vymedzenie stratégie pre trvalo udržateľný rozvoj na ostrovoch“.

Odborná sekcia pre hospodársku a menovú úniu, hospodársku a sociálnu súdržnosť poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 23. júna 2010.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 464. plenárnom zasadnutí 14. a 15. júla (schôdza z 15. júla) prijal 153 hlasmi za, pričom 1 člen hlasoval proti a 13 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery

1.1 EHSV navrhuje, aby sa pre pracovníkov zamestnaných v cestovnom ruchu na ostrovoch vypracovali špeciálne priebežné programy celoživotného vzdelávania – mali by sa na to vyčleniť osobitné finančné prostriedky z Európskeho sociálneho fondu a kohéznych fondov. K podpore cestovného ruchu na ostrovoch by mal prispieť vhodný rámec pracovných vzťahov, ktorý by presadzoval dobré pracovné podmienky a opatrenia na podporu podnikateľov (siete, marketing, propagácia atď.).

1.2 Vzhľadom na rastúci význam internetových rezervácií v oblasti cestovania a cestovného ruchu by sa zároveň malým a stredným podnikom pôsobiacim v cestovnom ruchu (na ostrovoch) mala ponúknuť buď odborná príprava podporovaná zo strany EÚ, alebo zjednodušený prístup k príslušným poskytovateľom služieb, aby sa tak mohli úspešne prezentovať aj na internete, bez ktorého riskujú stratu „moderných“ zákazníkov.

1.3 EHSV navrhuje, aby sa na niektorom strategicky umiestnenom ostrove zriadila medziregionálna škola na spôsob „programu Erazmus pre študentov a pracovníkov v cestovnom ruchu“.

1.4 Hoci pre podnikanie, najmä pokiaľ ide o malé podniky, je výhodou, ak existuje síce menej, ale o to kvalitnejších právnych predpisov, malo by sa uvažovať o možnosti vytvoriť špeciálny administratívny orgán v rámci útvarov Európskej komisie, napr. Generálne riaditeľstvo pre cestovný ruch – cestovný ruch tvorí 11 – 12 % HDP EÚ, no na ostrovoch ako Malta dosahuje jeho podiel na HDP až 25 %. EHSV si takýto orgán, vytvorený v rámci Komisie pre otázky cestovného ruchu predstavuje ako strážcu záujmov (ostrovného) cestovného ruchu v rámci inštitúcií a politík EÚ. Vo svojich predchádzajúcich stanoviskách týkajúcich sa cestovného ruchu EHSV navrhol vytvorenie Európskej agentúry pre cestovný ruch – výbor tento návrh znovu opakuje.

1.5 Ostrovy sú v porovnaní s pevninou prirodzene znevýhodnené vzhľadom na svoju vzdialenosť, prístupnosť a ostrovný charakter. EHSV sa domnieva, že je potrebné hľadať vhodný fiškálny režim, ktorým by sa zohľadňovalo osobitné úsilie vynaložené v súvislosti s investovaním, udržaním a tvorbou pracovných miest a obdobiami, počas ktorých sú zariadenia otvorené, a to aj s ohľadom na zmiernenie účinkov sezónnosti.

1.6 Definícia ostrovov, ktorú používa EÚ, je v mnohých prípadoch nevhodná a často stojí v ceste riešeniu problémov. Vo svojich predchádzajúcich stanoviskách (1) EHSV odporúčal túto definíciu zmeniť. EHSV týmto svoje odporúčanie opakuje.

1.7 Európska únia rozvíja v rámci svojej regionálnej politiky novú koncepciu, a to makroregionálnu spoluprácu (napr. stratégia pre Pobaltie alebo stratégia pre Podunajsko). EHSV je presvedčený, že táto koncepcia je zaujímavá a určite by sa mohla uplatniť aj na skupiny ostrovov. Makroregionálna stratégia pre ostrovy v západnom Stredozemí by tak mohla vyriešiť niektoré problémy súvisiace s dostupnosťou, s ktorými tieto ostrovy zápasia.

1.8 EHSV pozitívne hodnotí program sociálneho cestovného ruchu CALYPSO a plne ho podporuje. EHSV sa domnieva, že v nadväznosti na prípravné práce, ktoré sa začali v roku 2009, by sa mal teraz uskutočniť celý program. EHSV odporúča začleniť program CALYPSO do budúcej makroregionálnej stratégie pre región západného Stredozemia.

2. Úvod

2.1 Cestovný ruch významným spôsobom a čoraz viac prispieva k hospodárskemu rastu a v extrémnych prípadoch môže tvoriť až 70 % HDP ostrova. Predstavuje jednu z najlepších príležitostí na zabezpečenie príjmov a zamestnanosti. Kým trhový podiel Európy v rámci celosvetového cestovného ruchu sa pomaly znižuje, prognózy hovoria o raste počtu turistov prichádzajúcich do EÚ. Rast v oblasti cestovného ruchu však nemožno chápať ako zaručený, čo veľmi jasne ukázala finančná kríza v rokoch 2008 – 2009.

2.2 Objavujú sa nové formy cestovného ruchu, ktoré nahrádzajú tradičné masové zájazdy za slnkom k moru. Patria medzi ne inovatívnejšie a špecializované formy ekologickejšieho, individualizovaného a poznávacieho cestovného ruchu. Rastúci dopyt v oblasti cestovného ruchu a tiež demografické zmeny (napr. zvyšujúci sa počet cestujúcich v seniorskom veku) navyše urýchľujú segmentáciu produktov cestovného ruchu a vytváranie nových typov takýchto produktov, ktoré zahŕňajú veľa nových služieb.

2.3 Inovácie majú zásadný význam pre hospodársku politiku, a to tak na úrovni EÚ (Lisabonská stratégia a stratégia EÚ 2020), ako aj na regionálnej úrovni, s rastúcimi verejnými investíciami do výskumu, vzdelávania, odbornej prípravy a podporou „najinovatívnejších sektorov“ (napr. doprava, energetika, ekologické priemyselné odvetvia). Platí to aj pre služby, najmä tie, ktoré si vyžadujú istú úroveň vedomostí alebo kvalifikácie, čo sa považuje za typické pre väčšinu aktivít v cestovnom ruchu (napr. ubytovanie, stravovanie, nehnuteľnosti).

2.4 Turisti dnes hľadajú najlepšiu kvalitu za čo najnižšiu cenu. V záujme úspešnosti cestovného ruchu na ostrovoch je preto potrebné nielen to, aby bol personál vzdelaný, ale aj aby boli zamestnávatelia a ich zamestnanci pripravení na celoživotné vzdelávanie s cieľom zachovať tak vysoký štandard služieb v rýchlo sa meniacom svete uvedomelých a náročných cestujúcich. Jedným z predpokladov kvality cestovného ruchu je zabezpečiť, aby boli pracovníci dobre odborne pripravení a kvalifikovaní.

2.5 Hlavná oblasť zmien a inovácií v oblasti cestovného ruchu sa týka používania informačných a komunikačných technológií (IKT). Rozšírenie IKT a internetu do odvetví cestovného ruchu umožňuje zákazníkom priamy kontakt s poskytovateľmi služieb. Z hľadiska sektora ako celku to môže viesť k zníženiu (transakčných) nákladov, čo následne vedie k procesu vynechávania sprostredkovateľov, akými sú napr. cestovné agentúry alebo dokonca cestovné kancelárie. Rozsiahle inovácie v oblasti masového cestovania, napr. vznik nízkonákladových leteckých spoločností, významným spôsobom ovplyvnili rast a ďalší vývoj odvetvia cestovného ruchu.

2.6 Niektoré otázky však v prípade ostrovov pretrvávajú. Vo všeobecnosti ostrovy zaostávajú za pevninou. Veľa z týchto nových technológií a postupov navyše nekontrolujú, nevyrábajú alebo ani nespravujú podniky, ktorých sa priamo týkajú.

2.7 Orgány na ostrovoch skúmajú vplyv týchto nových postupov v odvetví v súvislosti so svojimi vlastnými iniciatívami a opatreniami v politike cestovného ruchu. Ich primárnym záujmom je zabezpečiť, aby svojou politikou a opatreniami podporovali a stimulovali inovácie, čo zase povedie k ďalšiemu rozvoju ich vlastného odvetvia cestovného ruchu.

3. Naliehavá potreba inovácií

3.1 Vzhľadom na meniacu sa dynamiku v spoločnosti a ústup od cestovného ruchu v masovej podobe, v akej ho organizovali cestovné kancelárie v 20. storočí, sa musí cestovný ruch na ostrovoch inovovať a prispôsobiť novým modelom, aby mohol byť úspešný. Inovácie spočívajú na ľuďoch, ktorí už v sektore cestovného ruchu pracujú. Inovácie paradoxne narúšajú zaužívané zvyky a ľudia budú zmenu odmietať, ak nebudú vidieť jej okamžitý prínos.

3.2 V druhej polovici 20. storočia diktovala dopyt na trhu masového cestovného ruchu ponuka. S rastúcim počtom destinácií sa však trh nasýtil. V súčasnosti má vedúce postavenie na trhu, ktorému typicky dominujú spotrebitelia, nestály dopyt. V dôsledku toho poskytovatelia trpia. To predstavuje novú výzvu, ktorú je možné riešiť prostredníctvom inovatívneho a kreatívneho myslenia, v rámci ktorého sa bude rozvíjať široké spektrum špecifických foriem cestovného ruchu, ako je napr. liečebný a „zelený“ cestovný ruch resp. ekoturistika, agroturistika, turistika do prírody atď.

3.3 Okrem toho sa v posledných rokoch výrazne zmenil životný štýl. Odvetvie cestovného ruchu čelí otázkam súvisiacim so starnúcim, zdravším a bohatším obyvateľstvom, ktoré cestuje častejšie a na kratšie obdobie. Veľká časť turistov už nekladie dôraz na „najnižšiu dostupnú cenu“, ale na „najlepšiu kvalitu za najlepšiu cenu“. Lojalita zákazníkov klesá a turisti čoraz viac vyhľadávajú udržateľnosť a autentickosť, nie masový cestovný ruch. Cestovný ruch na ostrovoch sa musí naliehavo zaoberať otázkou inovácií, ak má za týchto okolností prežiť.

4. Cestovný ruch na ostrovoch a inovovanie produktov

4.1 Vo veľkých spoločnostiach pôsobiacich v priemysle cestovného ruchu sú inovácie rutinnou záležitosťou a bežným prvkom v rozhodovacom procese firmy. Spoločnosti začleňujú inovovanie do svojho každodenného plánovania s cieľom zaistiť, aby ich neočakávané inovácie nezaskočili. Inovácie sú pre nich jednoducho len ďalším výrobným faktorom.

4.2 Pre odvetvie cestovného ruchu, ktoré tvoria malé podniky a zameriava sa na určité destinácie, je však možnosť plného profitovania z inovácií obmedzená. Hlavným dôvodom je nedostatok personálu a finančných prostriedkov. Malé a stredné podniky v cestovnom ruchu sa zaoberajú predovšetkým každodennými potrebami svojich zákazníkov a nie sú schopné vyčleňovať prostriedky na výskum a vývoj.

4.3 V odvetví cestovného ruchu pôsobia prevažne malé a stredné podniky, a v prípade ostrovov to platí obzvlášť. Aby podniky pôsobiace v cestovnom ruchu, predovšetkým tie malé, prežili v čoraz konkurenčnejšom a globálnejšom prostredí, budú musieť dosiahnuť značné úspory z rozsahu s cieľom znížiť transakčné náklady, zvýšiť produktivitu a získať vplyv na trhu. Pri prispôsobovaní sa zmenám a zvyšovaní konkurencieschopnosti podnikom pomôže reštrukturalizácia a mechanizmy spolupráce.

4.4 Výzvou pre priemysel cestovného ruchu je ponúkať stále nové produkty a služby. Poznávací cestovný ruch, udržateľný cestovný ruch a turistika do prírody, za kultúrou či pamiatkami predstavujú niektoré zo stratégií, ktoré v súčasnosti stoja na počiatku množstva inovatívnych produktov cestovného ruchu v mnohých európskych destináciách. Ostrovy by mali tieto produkty podporovať ešte viac, pretože súvisia so samou podstatou ich „ostrovnej identity“.

4.5 Poznávací cestovný ruch vychádza z interakcie medzi turistom a destináciou. Celkový dojem turistov sa skladá z celého radu krátkych stretnutí s rôznymi ľuďmi pracujúcimi v priemysle cestovného ruchu.

4.6 Zvýšené povedomie zákazníkov o environmentálnych otázkach podnecuje podniky v cestovnom ruchu k inováciám a zlepšeniu ich vplyvu na životné prostredie, a to tak v súvislosti s pôsobením turistov, ako aj s ich vlastným pôsobením na životné prostredie. Produkty, u ktorých najčastejšie dochádza k inováciám, nájdeme preto v špecifických oblastiach, ako je napr. ekoturizmus a dobrodružný cestovný ruch.

4.7 Kultúrny turizmus je tiež významným a rozširujúcim sa sektorom, ktorý priťahuje relatívne bohatých a vzdelaných návštevníkov. Niektoré ostrovy preorientovávajú svoje kultúrne služby a rozvíjajú inovácie, ktorých cieľom je dosiahnuť vyššiu hodnotu prostredníctvom kultúry. Diverzifikujú svoj cestovný ruch a predlžujú dĺžku pobytu napr. prostredníctvom lepších „balíkov“ a propagácie miestnych kultúrnych zážitkov a podujatí.

4.8 Ak bude cestovný ruch integrovaný do spoločnosti na ostrove nerovnomerne a bude poskytovať výhody len malému počtu obyvateľov, kým ostatným bude spôsobovať problémy, nebude predstavovať udržateľnú a harmonickú súčasť aktivít spoločnosti. V záujme získania podpory obyvateľstva pre cestovný ruch na ostrovoch je potrebné postupovať pri plánovaní „zdola nahor“ a zapojiť obyvateľov. Cestovný ruch môže byť príležitosťou na to, aby sa obyvateľstvo na ostrove zjednotilo, a to tým, že všetci budú zaangažovaní a uvedomia si, že cestovný ruch má ďalekosiahle účinky na zlepšenie prírodného a mestského prostredia, plánovanie využívania pôdy a územné plánovanie, sociálne služby a uchovanie kultúrneho dedičstva (architektúra, remeslá, tradičné kulinárske špeciality atď.).

4.9 Rôzne druhy cestovného ruchu môžu byť navzájom nezlučiteľné, a to predovšetkým na malých ostrovoch. Napríklad rozvíjanie špecifického trhu letných jazykových kurzov pre študentov sa môže ukázať ako nezlučiteľné s rozvojom letných pobytov pre seniorov, pretože hlučné správanie sa mládeže po skončení vyučovania je v rozpore s preferenciami starších, ktorí vyhľadávajú pokoj. Ak má byť tento výber úspešný, je opäť nevyhnutné, aby príslušný druh (resp. príslušné druhy) cestovného ruchu, pre ktorý sa ostrov rozhodol, mal podporu zdola.

4.10 Cestovný ruch sa v konečnom dôsledku netýka len ľudí, ktorí pracujú priamo v hoteloch, reštauráciách alebo v leteckých spoločnostiach. Zahŕňa veľa ďalších sektorov prepojených s odvetvím cestovného ruchu, od miestneho inštalatéra až po miestneho poľnohospodára.

5. Zlepšenie cestovného ruchu na ostrovoch prostredníctvom inovovania procesu

5.1 Priemysel cestovného ruchu bol vždy veľmi proaktívny, pokiaľ ide o preberanie nových technológií, ako sú napr. globálne distribučné systémy. Súčasný pokrok v oblasti telekomunikácií, vytvárania sietí, databáz, spracúvania údajov a elektronického marketingu ponúka veľa nových príležitostí na podnikanie v cestovnom ruchu. Tie majú výrazný vplyv na tradičné modely podnikania v cestovnom ruchu. Využívanie širokopásmového internetového pripojenia spolu s informačnými a komunikačnými technológiami (IKT) pridávajú hodnotu službám a produktom cestovného ruchu a podporujú rozvoj sietí a zoskupení v sektore. Problémom je chýbajúca širokopásmová technológia a nedostatok odborných poznatkov a zručností, ktoré by umožnili plne využívať výhody IKT. Pre obyvateľov ostrovov by mala byť zaistená odborná príprava, aby sa táto medzera zaplnila.

5.2 Zákazníci si čoraz väčšmi osvojujú využívanie IKT na zabezpečenie svojich ciest. Na úrovni EÚ si dnes organizujú svoju cestu prostredníctvom internetu 2/3 budúcich turistov a viac ako 50 % si ju kupuje on-line. Vyhľadávajú flexibilné a ľahko dostupné produkty a radi komunikujú priamo s poskytovateľmi služieb v cestovnom ruchu. Podnikatelia musia prebudovať celý marketingový proces odvetvia, aby mohli využiť túto revolúciu v oblasti IKT. Internetová technológia ponúka podnikom aj zákazníkom veľký potenciál pre priame on-line uzatváranie obchodov.

5.3 Mnohé európske ostrovy s dlhou tradíciou cestovného ruchu trpia nedostatkami v oblasti rastu a produkcie. Cestovný ruch je tam pod obrovským konkurenčným tlakom. Na liberalizovanom globálnom trhu cestovného ruchu ostrovy súťažia s novými destináciami, ktoré môžu čerpať z úplne nedotknutých alebo len veľmi málo využívaných zdrojov a ktoré majú veľmi výhodné ekonomické podmienky vrátane nízkych miezd, rôznych foriem štátnej pomoci a mäkkej meny.

5.4 Tak ako je tomu vo všetkých odvetviach služieb, aj kvalita ponuky služieb v cestovnom ruchu na ostrovoch do vysokej miery závisí od kvality pracovníkov a ľudí. S dobrou úrovňou služieb sú spojené dobré pracovné podmienky.

5.5 Cestovný ruch na európskych ostrovoch, tvorený prevažne malými a strednými podnikmi a charakterizovaný vysokou pracovnou intenzitou, má vzhľadom na svoju rozdrobenosť problém s produktivitou. Znížená produktivita vedie k tomu, že pre ostrov je v rámci cestovného ruchu ťažké konkurovať. Uvedená skutočnosť sa odráža v cenách.

5.6 Problém sezónnosti reálne vplýva na stabilitu pracovných miest, znižuje atraktivitu pracovných miest v cestovnom ruchu. Preto by sa malo presadzovať uzatváranie osobitných zmlúv, ktoré by sezónnym pracovníkom garantovali stabilné zamestnanie, s cieľom zabezpečiť im zamestnanie a rovnaké sociálne práva ako stálym zamestnancom. EHSV sa touto otázkou zaoberal už v minulosti (2).

5.6.1 Posilnenie cestovného ruchu na ostrovoch a inovácie v ňom si budú vyžadovať úpravu a modernizáciu pracovných vzťahov, predovšetkým v oblastiach ako vzdelávanie, profesionálny rast a kariéra, pracovné funkcie, pracovný deň, pracovný čas a pracovné podmienky, v rámci sociálneho dialógu a kolektívnych rokovaní medzi sociálnymi partnermi.

5.7 Prístup na ostrovy, najmä v dnešnom dynamickom svete, je zvyčajne prostredníctvom leteckej dopravy. Cestovanie po mori nie je vždy schodnou možnosťou. Vyžaduje si dobrú infraštruktúru na pobreží prepojenú na spoľahlivú sieť námorných spojení na mori. Námorné spojenia sú vo svojej najhlbšej podstate závislé od počasia.

6. Rozvoj politických nástrojov na inovácie v oblasti marketingu cestovného ruchu na ostrovoch

6.1 Skutočnou výzvou pre orgány, do ktorých pôsobnosti patrí cestovný ruch na ostrovoch, je určiť najúčinnejší spôsob tvorby a implementácie politických nástrojov, ktoré podporujú inovácie v cestovnom ruchu bez toho, aby zasahovali do trhovej dynamiky. Osvedčeným postupom by bolo, keby vlády nechali trhu pokiaľ možno voľnú ruku a zasiahli len v prípade zlyhávania trhu.

6.2 Ostrovy musia starostlivo udržiavať rovnováhu medzi potenciálne konfliktnými záujmami podnikov usilujúcich sa o rast, spotrebiteľov – turistov hľadajúcich možnosti trávenia voľného času a ochrancov životného prostredia, ktorí sa snažia chrániť prírodu. V súvislosti s mestským plánovaním je kľúčovou otázkou to, kto by mal rozhodovať o stavebných projektoch. Existuje tu potenciálny konflikt medzi miestnymi zastupiteľstvami, ktoré môžu byť ovplyvňované miestnymi podnikateľskými záujmami, a regionálnymi alebo ústrednými orgánmi, ktoré vidia celkový obraz a želajú si zmierniť nekontrolovaný rast v oblastiach problematických z environmentálneho hľadiska.

6.3 Vlády by mali umožniť inovatívnym firmám, aby dosahovali úspory z rozsahu a usilovali sa o inovácie prostredníctvom združení spolupráce a iných foriem vytvárania sietí. Najúspešnejší a najsľubnejší prostriedok inovácií v odvetví cestovného ruchu sa dá dosiahnuť prostredníctvom spolupráce, združení a/alebo sietí v takých oblastiach, ako je technológia, marketing, distribúcia, a spoločným využívaním ľudských zdrojov. Zdá sa, že spolupráca v cestovnom ruchu bola doteraz nedostatočná, najmä pokiaľ ide o malé a stredné podniky. V tejto súvislosti by vlády mali podporovať inovatívnu politiku cestovného ruchu, ktorou by sa presadzovala koherentnosť a synergia.

6.4 Otázky súvisiace s cestovným ruchom nemožno riešiť bez toho, aby sme sa nezaoberali aj územným rozmerom. Predovšetkým ide o skomercionalizovanie a marketing turistických zaujímavostí, ktoré predstavujú „suroviny“ cestovného ruchu a vytvárajú ponuku destinácií na trhu. Návštevníci si vyberajú destináciu, ktorá podľa nich ponúka najviac úžitku a statkov, za ktoré sú pripravení zaplatiť. Ich ochota platiť sa zvyšuje s jedinečnosťou destinácie. Vo väčšine prípadov musia obyvatelia ostrovov chrániť a spravovať verejné statky alebo spoločné zdroje, ako je napr. chránená krajina alebo pôda vyhradená na poľnohospodárske využitie, aby nedochádzalo len k ich spotrebúvaniu alebo ničeniu.

6.5 Miestne turistické zaujímavosti a inovatívne služby dávajú destináciám ich charakteristickú „príchuť“. Takisto limitujú možnosti inovovania produktov, pretože tieto inovácie nemožno vytvárať bez ohľadu na to, čo destinácia ponúka. Napríklad prímorský rezort sa nedá transformovať na horskú lokalitu. Turistická oblasť, ktorá disponuje rôznymi zaujímavosťami, však môže zmeniť svoju pozíciu na trhu.

6.6 Masový turizmus založený na slnku, mori a reštauráciách McDonald's nie je z dlhodobého hľadiska nevyhnutne najlepšou formou cestovného ruchu na ostrovoch. Príklady zo Škótska dokazujú, že malé, špecializované formy cestovného ruchu na ostrovoch môžu byť veľmi úspešné. Neexistuje veľkosť, ktorá by vyhovovala všetkým, a práve toto je obzvlášť dôležité zobrať do úvahy pri vypracúvaní stratégie cestovného ruchu na ostrovoch. To, čo je ideálne pre malý ostrov v Stredozemí, sa môže ukázať ako nevhodné pre malý ostrovček pri pobreží Spojeného kráľovstva, Írska alebo Švédska.

6.7 Osud destinácií závisí od mnohých samostatných premenných. Patria medzi ne poloha a potenciál zdrojových trhov, ako aj dostupnosť vyjadrená vo forme nákladov súvisiacich s dopravou a vynaloženým časom. Tieto premenné môže verejný sektor ovplyvniť len prostredníctvom takých mechanizmov, ako sú záväzky verejnej služby alebo systémy územnej kontinuity. Navyše do veľkej miery určujú charakter inovácií produktov. Výzvou pre miestnych podnikateľov preto je, aby nové produkty predstavovali pre zákazníka ďalší prínos.

6.8 Aktuálnou témou v EÚ je environmentálna udržateľnosť, ktorá sa zaoberá o. i. otázkami, ako nájsť užitočné mechanizmy na zníženie emisií spôsobených cestovaním a ako sa environmentálna udržateľnosť stala vo všeobecnosti rozhodujúcou hybnou silou konkurencieschopnosti cestovného ruchu.

6.9 Čo napríklad bráni obyvateľom ostrovov v tom, aby vylepšili pláže? Alebo aby ukázali svoje kultúrne dedičstvo? Prečo existuje len niekoľko označených turistických rezortov, keď pre turistov môže byť zaujímavý napríklad aj celý ostrov? Načo taká veľká koncentrácia na tak krátke „turistické sezóny“, keď inde je cestovný ruch celoročnou aktivitou? Reklama sa týka len niekoľkých konkrétnych miest, hoci by mohla propagovať celé dediny a mestá. Obyvatelia každého mesta a dediny sa musia naučiť hrdosti na svoje rodisko – až potom môžu chrániť svoje dedičstvo a predávať svoj produkt.

6.10 S rastúcim počtom turistov, ktorí ostrovy navštívia, budú musieť orgány verejnej správy viac investovať do ochrany sanitárnej kvality ostrovných destinácií, aby tak zabezpečili dobrú kvalitu pitnej vody (aj vody na kúpanie), dôkladné spracovanie odpadu, udržateľné zdroje energie a bezpečné zásobovanie potravinami.

6.11 Vytváranie povedomia o konkurencieschopnosti je veľmi dôležité, pretože práve konkurencieschopnosť musí byť pre obyvateľov ostrovov jednou z priorít. Vláda to sama nedokáže. Treba zapojiť pracovníkov, podnikateľov, členov manažmentu a administratívne inštitúcie.

6.12 Prakticky sú tu tri ovplyvňujúce a rozhodujúce faktory:

— prvým je angažovanosť vlády, pokiaľ ide o zabezpečenie zdravia a environmentálnu udržateľnosť,

— druhým je súkromný podnikateľský sektor, do ktorého môže patriť pozemná doprava, letecká doprava a infraštruktúra IKT a

— tretím faktorom sú ľudské a kultúrne prvky zdrojov príslušnej krajiny.

6.12.1 Vláda má veľký vplyv na prvú kategóriu. Ak je hodnotenie ostrova v súvislosti s environmentálnou udržateľnosťou nízke, jednoducho nie je dosť dobrý. Ukazuje to, že nátlakové skupiny v oblasti životného prostredia a kultúry sa vôbec nemýlia, keď sa dožadujú väčšieho povedomia o kultúrnom dedičstve ostrova a urgentnej potreby investovať viac do jeho ochrany.

6.12.2 Pokiaľ ide o infraštruktúru cestovného ruchu, aj tu sa musí ešte veľa urobiť. Nízke hodnotenie v tejto oblasti môže byť podnetom na to, aby sa konalo, a príležitosťou na väčšie investície. Obdobie hospodárskeho poklesu predstavuje vhodný čas na revíziu infraštruktúry a vyčlenenie väčšieho množstva zdrojov na jej zlepšenie. Ostrovy teraz musia vylepšovať a hľadať nové medzery na trhu prostredníctvom ďalších súkromných a verejných investícií. Vláda musí zabezpečiť, aby mal súkromný sektor väčší prístup k financovaniu a aby banky vychádzali viac v ústrety malým a stredným podnikom. Je potrebné, aby naplno využívali všetky finančné prostriedky, ktoré sú dostupné v rámci balíka stimulov EÚ. Ešte dôležitejšie je, aby vládne subjekty nezavádzali nevhodné pravidlá pre súkromný sektor s cieľom odčerpať podnikateľom všetok kapitál, ktorý majú k dispozícii na investovanie.

6.12.3 Cestovný ruch na ostrovoch má aj temnú stránku, a to tieňové hospodárstvo a dodatočné príjmy obyvateľov ostrovov z tohto hospodárstva, ako aj jeho negatívny vplyv na zamestnanosť a pracovné podmienky. Sekundárne rezidencie majú tendenciu zvyšovať ceny pre obyvateľov ostrova, no zároveň predstavujú zdroj príjmov. Keďže v mesiacoch, keď sezóna vrcholí, je počet ľudí na ostrovoch až 20-násobne vyšší ako je počet miestneho obyvateľstva, dochádza tu aj k preťaženosti infraštruktúry zabezpečujúcej zásobovanie vodou, elektrickou energiou a nakladanie s odpadom.

6.13 Dôsledkom sezónnych výkyvov, pokiaľ ide o potrebu práce, je výskyt a existencia „čiernej ekonomiky“. Nesprávne využívanie či dokonca zneužívanie práce študentov alebo využívanie nelegálnej práce poškodzuje tak osoby pracujúce legálne, ako aj tých, ktorí sú zamestnaní nelegálne, pretože znižuje úroveň vyplácanej mzdy. Nelegálni pracovníci môžu predstavovať významný podiel ľudí zamestnaných v odvetví cestovného ruchu. V niektorých krajinách tento podiel presahuje polovicu pracovnej sily.

6.13.1 Lacná a mobilná pracovná sila z nových členských štátov, napr. z Poľska, Bulharska a Rumunska, je čoraz viditeľnejším javom cestovného ruchu v západných krajinách, a to vrátane cestovného ruchu na ostrovoch. Vzhľadom na právne predpisy EÚ týkajúce sa voľného pohybu osôb ide o nezastaviteľný trend a podnikatelia a pracovníci čelia otázke, ako na to môžu reagovať. Treba zabezpečiť, aby podniky zostali konkurencieschopné, no zároveň sa musí zaistiť, aby platila rovnosť, rešpektovali sa pracovné podmienky a aby pracovníci neboli vykorisťovaní.

6.14 Z tohto dôvodu potrebuje cestovný ruch na ostrovoch primeraný prístup. Cestovný ruch je pre obyvateľov ostrovov a miestne malé a stredné podniky životne dôležitý. Práve teraz je čas konať. Obyvatelia ostrovov sa musia vyrovnať s konkurenciou. Najprv treba vyriešiť krátkodobé aktuálne problémy. Aby bol cestovný ruch naďalej udržateľný a predstavoval dôležitú hybnú silu hospodárskeho rastu, musia sa prijať účinné strednodobé a dlhodobé opatrenia.

7. Podporovanie sietí v súvislosti s organizačnými inováciami podnikov a destinácií cestovného ruchu

7.1 Niektoré odvetvia turistického priemyslu, ako sú napr. letecké spoločnosti, hotelové reťazce, cestovné kancelárie alebo požičovne áut, sú vysoko koncentrované a často ide o globálnych aktérov. Na druhej strane tvoria malé a stredné podniky ešte stále väčšiu časť turistického priemyslu na ostrovoch. V záujme prežitia napriek takýmto globálnym konkurentom by sa mali firmy pôsobiace v cestovnom ruchu na ostrovoch usilovať o zapojenie skôr do konštruktívnej než deštruktívnej hospodárskej súťaže. Konštruktívna hospodárska súťaž by viedla k rozširovaniu existujúceho trhu, palety produktov a nakoniec aj k úspešnej diferenciácii a inovácii produktov, takže by sa z nich stali produkty na svetovej úrovni, zatiaľ čo výsledkom deštruktívnej hospodárskej súťaž by bolo, že firmy budú ďalej súťažiť o ten istý trh, čo povedie k vzájomnému približovaniu produktov a cenovej vojne. Preto je dôležité, aby podnikatelia v cestovnom ruchu vedeli, ako viac spolupracovať, a tým vytvárali konštruktívnu hospodársku súťaž.

7.2 Podniky pôsobiace v cestovnom ruchu na ostrovoch, najmä tie malé, sú citlivejšie na konkurenciu zo strany svojich partnerov než na prínosy spolupráce. Vo svete cestovného ruchu možno rozlišovať medzi geografickými sieťami/zoskupeniami a sieťami/zoskupeniami založenými na aktivitách, ako sú napr. „zelený“ cestovný ruch, putovanie po vínnych cestách atď. Siete/zoskupenia môžu zohrávať významnejšiu úlohu pri tvorbe inovačných kapacít cestovných kancelárií, napr. formou nižších nákladov na testovanie, väčšej viditeľnosti a lepšieho vnímania meniaceho sa dopytu. Podobne ako v iných oblastiach služieb, inovácie v turistickom priemysle tiež v podstate spočívajú na sieťach a spolupráci.

7.3 Spolupráca medzi politikmi, zamestnávateľskými a odborovými organizáciami, ako aj začlenenie subjektov, nadácií a združení, ktoré zohrávajú v cestovnom ruchu istú úlohu, je tiež jedným z kľúčových faktorov trvalého rastu cestovného ruchu na ostrovoch. Zatiaľ čo podnikateľský sektor má vedúcu úlohu pri vytváraní sietí, miestne orgány verejnej správy nesú zodpovednosť za rozvoj infraštruktúry, ktorá umožňuje lepšiu spoluprácu a podporuje siete na trhu.

V Bruseli 15. júla 2010 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI

(1) „Lepšie začlenenie ostrovných oblastí do vnútorného trhu ako kľúčový faktor súdržnosti a ich hospodárskeho rastu“, Ú. v. EÚ C 27, 3.2.2009, s. 123.

(2) Pozri stanovisko EHSV o sociálne udržateľnom cestovnom ruchu pre každého, Ú. v. EÚ C 32, 5.2.2004, s. 1.