SK Úradný vestník Európskej únie C 77/123

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Smerom k vyváženému vývoju mestského prostredia: výzvy a príležitosti“

(2009/C 77/27)

Jean-Pierre Jouyet, štátny tajomník ministerstva zahraničných a európskych vecí zodpovedný za európske záležitosti požiadal 25. októbra 2007 podľa článku 262 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva Európsky hospodársky a sociálny výbor v mene nadchádzajúceho francúzskeho predsedníctva Rady EÚ o vypracovanie prieskumného stanoviska na tému

„Smerom k vyváženému vývoju mestského prostredia: výzvy a príležitosti“.

Odborná sekcia pre hospodársku a menovú úniu, hospodársku a sociálnu súdržnosť poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 14. júla 2008. Spravodajcom bol pán van IERSEL a pomocným spravodajcom pán GRASSO.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 447. plenárnom zasadnutí 17. a 18. septembra 2008 (schôdza zo 17. septembra) prijal jednomyseľne nasledujúce stanovisko:

MESTSKÉ PROSTREDIE: VÝZVY A PRÍLEŽITOSTI

1. Závery a odporúčania

1.1 Európske mestá v celej svojej rozmanitosti sa nachádzajú v centre demografického a sociálno-ekonomického rozvoja nášho kontinentu. Vplyv a dosahované výsledky týchto miest závisia od ich veľkosti, od škály ich aktivít, ako aj od životnej úrovne a kvality zamestnania, ktoré ponúkajú.

1.2 EHSV podporuje hlavné myšlienky Charty z Lipska o trvalej udržateľnosti európskych miest a Územnej agendy Európskej únie (1). Zároveň konštatuje, že viaceré generálne riaditeľstvá Komisie, ako aj európske programy a agentúry sa čoraz častejšie zaoberajú príležitosťami a výzvami súvisiacimi s mestským prostredím, pričom sa často odvolávajú na Lisabonskú agendu. Očakáva sa, že na jeseň 2008 by mala byť publikovaná zelená kniha o územnej súdržnosti.

1.3 Bolo by žiaduce, aby sa prehĺbila a rozšírila európska diskusia o adaptabilných a trvalo udržateľných mestách, mestských regiónoch a mestských aglomeráciách v Európe. EHSV navrhuje, aby sa na tento účel zriadila skupina EÚ na vysokej úrovni pre rozvoj miest a trvalú udržateľnosť.

1.4 Táto skupina na vysokej úrovni by mala disponovať podrobnými vedomosťami o špecifických záujmoch miest. Zelená kniha o územnej súdržnosti môže byť v tejto súvislosti vítaným východiskovým bodom.

1.5 V spolupráci s Komisiou (pracovná skupina „Interservice Group on Urban Affairs“) môže takáto skupina na vysokej úrovni prispieť k efektívnejšej a cielenejšej európskej diskusii o mestách, napríklad tým, že bude určovať budúci program a vypracúvať zoznam tém dôležitých pre mestá, mestské aglomerácie a vlády (2). Diskusia tým nadobudne nový rozmer. Spolupráca medzi Komisiou a Radou sa zjednoduší z funkčného hľadiska. Takisto sa zdôrazní zodpovednosť vlád.

1.6 Vzhľadom na kľúčový význam spoľahlivých údajov by mohli byť Komisia a Eurostat nápomocné v tom, že rozšíria štatistické údaje nomenklatúry NUTS (3) na úrovni 3 a 2 o údaje týkajúce sa miest, mestských aglomerácií a ich prepojení. Vypracovanie primeraných databáz si bude vyžadovať dohody s členskými štátmi, národnými štatistickými úradmi a výskumnými ústavmi (4).

1.7 Sieť ESPON (5) má vynikajúcu pozíciu na to, aby slúžila ako centrum pre analýzy a poznatky, monitorovanie vývoja a tiež ako platforma pre analytické výmeny medzi členskými štátmi.

1.8 V mnohých oblastiach určujú podmienky vlády, ale implementácia a konkrétne opatrenia sa realizujú hlavne na decentralizovanej úrovni, a to napríklad v súvislosti s vnútorným a vonkajším prístupom, životným prostredím, vzdelávaním, podmienkami pre rodinný život, podnikaním, vedomosťami a výskumom, zamestnanosťou, migráciou, menšinami, etnickou a kultúrnou rozmanitosťou, verejnými investíciami a verejnými službami, priťahovaním (zahraničných) investícií, verejno-verejnými a verejno-súkromnými partnerstvami, vrátane súkromného financovania atď.

1.9 Európa potrebuje dobre vybavené mestá a mestské aglomerácie. V dôsledku dynamického technologického vývoja a medzinárodnej hospodárskej integrácie sú mestá priamo vystavené medzinárodným trendom a konkurencii. Nie je prekvapujúce, a je sľubné, že mnohé mestá a mestské aglomerácie majú nové ambície. Medzi najlepšie z nich patria centrá spôsobilosti a poznatkov na všetkých úrovniach a centrá pre investície zamerané na budúcnosť.

1.10 V dôsledku demografických zmien, migrácie, ekologických požiadaviek a následkov svetových hospodárskych zmien tieto isté mestá často čelia zásadným výzvam, ktoré pre ne môžu predstavovať veľkú záťaž a ktoré niekedy spôsobujú poľutovaniahodné rozdiely a ohrozujú pozitívne vyhliadky.

1.11 Keďže podobné trendy a charakteristiky sa prejavujú v mestách bez ohľadu na ich kultúrne a sociálno-ekonomické rozdiely po celej Európe, nepretržitá európska diskusia a prístupy obohatia rámec a kontext jednotlivých členských štátov. Okrem analýz a stanovenia želateľných prístupov by boli prínosom najmä referenčné porovnávanie a transparentné osvedčené postupy v oblasti integrovaných prístupov, v rámci ktorých by sa mala využívať otvorená metóda koordinácie.

1.12 Keďže ciele vládnych politík a nástrojov (právnych, daňových a finančných) sa nevyhnutne navzájom dopĺňajú s regionálnou a miestnou implementáciou, diskusia na vysokej úrovni o rôznych možných situáciách ako aj analýzy a referenčné porovnania môžu otvoriť nové perspektívy bez ohľadu na kultúrne a inštitucionálne rozdiely medzi členskými štátmi.

1.13 EHSV zdôrazňuje, že je potrebné, aby sa jednotlivé generálne riaditeľstvá Komisie dohodli na spoločnom prístupe k mestám a mestským aglomeráciám. Viditeľnosť tohto spoločného prístupu by mala tiež stimulovať národné vlády k vypracovaniu integrovaných prístupov k mestám. Mestá túto požiadavku často predostierajú vládam aj EÚ.

1.14 Analýzy a referenčné porovnania sa musia zameriavať na širokú škálu otázok, ktoré sú zhrnuté v bode 4.12. Ide o navzájom prepojené aspekty agendy pre súdržné urbanizované oblasti a pre trvalo udržateľné mestá budúcnosti. Tieto aspekty vo veľkej miere odrážajú regionálny rozmer Lisabonskej agendy, ktorá predstavuje pre túto problematiku veľmi vhodný rámec. V tejto súvislosti už veľa robia verejné a súkromné inštitúty a agentúry, ako aj viaceré samotné veľkomestá, ale celkový transparentný a dôsledný prístup stále chýba.

1.15 Väčšina veľkomiest a mestských aglomerácií stojí pred zložitými a náročnými rozhodnutiami. Celoeurópska angažovanosť a podpora pri analýzach by im určite pomohla pri využívaní príležitostí a riešení výziev. V rámci vyzdvihovania nasledovaniahodných príkladov by bolo vhodné zaviesť odovzdávanie (výročných) cien alebo európskych značiek za riešenie urbanistických otázok. Vynikajúce príklady možno nájsť vo všetkých oblastiach: plánovanie miest, projektovanie budov, migrácia, menšiny a rozmanitosť, mobilita, technológie a trh, ekologické projekty, šetrenie energiou, kvalitné bývanie atď. Tieto príklady by sa mali propagovať v celej Európe.

1.16 Riadenie predstavuje kľúčovú a veľmi dôležitú otázku (6). Často sa prehliada alebo zanedbáva otázka, kto za čo zodpovedá a ručí. Vodcovský prístup, vytyčovanie konkrétnych vízií a dôslednosť sú však v každom prípade pre mestá nevyhnutným predpokladom (7).

1.17 Zložité administratívne štruktúry v celej Európe, ktoré boli väčšinou vytvorené pred mnohými rokmi všeobecne nie sú koncipované tak, aby vyhovovali aktuálnym dlhodobým regionálnym politikám v husto osídlených oblastiach. Bolo by veľmi užitočné, keby sa na európskej úrovni rozvinula diskusia o tom, ako by sa mohlo zefektívniť viacúrovňové riadenie. Platí to aj pre nové formy verejno-verejných a verejno-súkromných partnerstiev v mestách, ktoré plnia čoraz potrebnejšiu podpornú úlohu.

1.18 Dlhodobá európska agenda, väčšia angažovanosť Komisie a monitorovanie na európskej úrovni môžu byť nápomocné pri určovaní trvalého smerovania na regionálnej úrovni a v mestách. Lisabonská agenda predstavuje v tejto súvislosti vhodný rámec. Dôslednosť je tiež nevyhnutná pri zapájaní ďalších verejných a súkromných subjektov a urbanistov do programov a projektov. Medzi tieto subjekty patria školy a vzdelávacie inštitúty, inštitúcie vyššieho vzdelávania, architekti a projektanti miest, regionálni sociálni partneri, obchodné komory, podniky, stavební investori, vrátane súkromného financovania, zdravotné služby, kultúrne organizácie a iné.

1.19 Európska agenda by podporila nový model vyváženého polycentrického rozvoja v Európe, v rámci ktorého by vznikali nové formy komunít, ktoré by boli prospešné pre celú spoločnosť. Tento proces sa už začína rozbiehať a EHSV sa domnieva, že by mal získať plné uznanie a podporu.

2. Súvislosti

2.1 Demografická štruktúra na celom svete prechádza zmenami. Od roku 2007 po prvýkrát v histórii žije viac ako polovica svetovej populácie v mestách. Fenomén narastajúcej urbanizácie sa prejavuje na všetkých kontinentoch a tento trend postupne zosilňuje.

2.2 V súčasnosti žije viac ako 80 % populácie v mestských oblastiach a veľká časť z toho v mestách a mestských aglomeráciách s počtom obyvateľov nad 500 000. V mnohých prípadoch preukazujú aj tieto čísla narastajúcu tendenciu.

2.3 Okrem mestských aglomerácií ako sú Greater London, Ile-de-France a tradičné veľkomestá (ide najmä o hlavné mestá), vznikajú ďalšie často ambiciózne centrá, ktoré priťahujú ľudí a hospodárske aktivity.

2.4 Tieto demografické zmeny a ich sociálne, ako aj hospodárske dôsledky sú do určitej miery zohľadnené v politikách EÚ. Mestá a urbanizácia nadobúdajú čoraz väčší význam pre viaceré generálne riaditeľstvá: výskum, životné prostredie, energetika a doprava, podnikanie a priemysel, zamestnanosť, sociálne záležitosti a rovnaké príležitosti. Regionálna politika EÚ sa zoberá urbanizáciou v urbanistických programoch ako sú URBACT, JEREMIE a JESSICA (8), ako aj v urbanistických projektoch spadajúcich pod Sociálny fond EÚ (9). V rámci Komisie bola zriadená pracovná skupina „Interservice Group on Urban Affairs“.

2.5 Tieto skutočnosti odzrkadľujú rastúci záujem samotných členských štátov o rozvoj urbanizácie a mestských aglomerácií, ako aj ich cielenú činnosť v tejto oblasti.

2.6 Popri narastajúcom počte analýz a štúdií zameraných na mestá a urbanizáciu v členských štátoch vypracúva ESPON mnohé zemepisné mapy poukazujúce na aktuálne demografické a sociálno-ekonomické trendy.

2.7 Komisia začala uplatňovať všeobecný prístup k mestám v roku 1997 po zverejnení oznámenia „Smerom k programu pre mestské životné prostredie v Európskej únii“ (10).

2.8 Na viacerých neformálnych ministerských stretnutiach týkajúcich sa rozvoja miest a územnej súdržnosti, počínajúc stretnutím v Rotterdame v novembri 2004 až po stretnutie v Lipsku v máji 2007 zdôraznila Rada ministrov pre územné plánovanie a rozvoj miest význam rozvoja miest a územnej súdržnosti v Európe a vytýčila mnoho oblastí spoločného záujmu.

2.9 Tento proces vyústil v máji 2007 do prijatia Charty z Lipska o trvalej udržateľnosti európskych miest a Územnej agendy Európskej únie, na ktoré nadviazal projekt „Územná a urbanistická koordinácia“ vypracovaný slovinským predsedníctvom.

2.10 Popri neformálnych stretnutiach ministrov sa posilnili aj kontakty a výmeny medzi vedúcimi štátnymi úradníkmi. V niektorých prípadoch sa do tohto úsilia zapájajú aj výskumné ústavy, ktoré podrobnejšie spracúvajú špecifické aspekty rozvoja miest (11).

2.11 Napriek analýzam a predstaveniu oblastí zaznamenávajúcich dynamický proces urbanizácie zostáva nejasný celkový prístup Komisie a Rady k urbanizácii a jej budúcemu vývoju v Európe.

2.12 Vo februári 2008 prijal Európsky parlament „Uznesenie o opatreniach v nadväznosti na územnú agendu a Lipskú chartu: smerom k dosiahnutiu európskeho akčného programu územného rozvoja a územnej kohézie (12)“. V tejto správe sa zdôrazňuje význam integrovaného prístupu k regionálnemu a mestskému plánovaniu, ktorého cieľom je zvýšiť schopnosť regiónov a miest lepšie sa prispôsobovať hospodárskym zmenám v záujme kvalitnej životnej úrovne európskych občanov.

2.13 V novembri 2007 prijal Výbor regiónov stanovisko na tému „Štvrtá správa o hospodárskej a sociálnej kohézii“ (13). V tomto stanovisku výbor „žiada, aby vzhľadom na kľúčový význam európskych miest pre dosiahnutie cieľov stratégií z Lisabonu a Göteborgu, ako aj sociálneho začlenenia – napríklad prisťahovalcov – mal mestský rozmer v piatej správe o kohézii vlastný oddiel“.

2.14 Medzi európskymi mestami existujú zásadné rozdiely: ide o rozdiely medzi veľkými a malými mestami, medzi silne urbanizovanými mestami a mestami s nižším počtom obyvateľov, o rozdiely v type krajiny, v ktorej sa jednotlivé mestá (napr. veľkomestá či mestské zoskupenia) nachádzajú, a o rozdiely medzi bohatými a menej rozvinutými mestami. Pozoruhodné sú však aj spoločné črty európskych miest: dochádza k spontánnemu demografickému posunu smerom do miest, zvyšuje sa hospodárska atraktívnosť veľkomiest a tieto mestá čelia podobným výzvam.

2.15 Celkový obraz o príležitostiach a výzvach sa stáva jasnejším, pretože v súčasnosti sa úspešné mestské plánovanie neobmedzuje len na územné plánovanie a bývanie, ale výslovne zohľadňuje všetky príslušné sociálno-ekonomické faktory v rámci tzv. holistického prístupu. Rozvíjajú sa urbanistické a plánovacie projekty, ktoré sú čoraz viac zamerané na budúcnosť a stavané na koncepciách zahŕňajúcich územné, ekologické, hospodárske a sociálne aspekty.

2.16 Hoci jednotlivé vlády uprednostňujú postupný rozvoj miest, ich konkrétny prístup k tejto problematike je často nejasný. Spôsoby realizácie a riadenia úspešných projektov uplatňované jednotlivými krajinami a mestami sa od seba navzájom odlišujú, a to niekedy dosť výrazne. Týka sa to nepochybne aj rozvoja mestských regiónov a aglomerácií.

2.17 EHSV vyjadril svoj celkový postoj v otázke urbanizácie od roku 1998 v stanovisku na tému „Smerom k programu pre mestské životné prostredie v Európskej únii“. Na toto stanovisko nadviazali ďalšie stanoviská, spomedzi ktorých treba spomenúť dve špecifické stanoviská na tému „Európske metropolitné oblasti: sociálno-ekonomické dôsledky pre budúcnosť“ vypracované v roku 2004 a 2007. V roku 2007 bolo tiež publikované stanovisko na tému „Územná agenda EÚ“. Okrem uvedených stanovísk EHSV vypracoval viacero stanovísk zameraných na špecifické oblasti týkajúce sa miest a urbanizácie (pozri prílohu).

3. Analýza a vývoj

3.1 Mestá a spôsob života v jednotlivých komunitách odrážajú jednotlivé historické obdobia a príslušný vývoj spoločnosti.

3.2 Popri strategických a politických dôvodoch boli hospodárstvo a bezpečnosť hlavnými faktormi, ktoré formovali jednotlivé spoločenstvá a mestá, ako aj ich vzájomné prepojenie.

3.3 Novodobá história miest v Európe sa začala písať v období, kedy vyspelé poľnohospodárske spoločnosti a ich hospodárska a obchodná orientácia začali pretvárať tieto mestá na celom kontinente. V neskoršom období následné etapy industrializácie zmenili tvár vtedajších miest a podmienili vznik nových miest. Na konci 19. storočia začali tieto mestá zaznamenávať rapídny rast v dôsledku industrializácie. Dlhý historický vývoj, vrátane postupného vytvárania kultúrneho dedičstva, priemyselných oblastí, bývania atď. je na väčšine miest jasne badať.

3.4 V posledných desaťročiach prešli zásadnou zmenou tradičné priemyselné oblasti. Mnohé z nich prešli a ešte stále prechádzajú bolestivou reštrukturalizáciou, pretože tradičné priemyselné procesy postupne zanikajú.

3.5 Začínajú sa uplatňovať nové procesy podmienené dynamickým technologickým vývojom a internacionalizáciou. Od masovej výroby sa prechádza k malovýrobe, špecializovanej výrobe a k neustálemu obnovovaniu výrobných procesov, pričom sa zároveň prudko rozvíja sektor služieb. Výrazne sa zvyšuje mobilita a dochádza k demografickým posunom v dôsledku sťahovania z vidieckych oblastí do miest a v dôsledku migrácie.

3.6 Životný priestor ľudí západného sveta postupne stráca hranice a nadobúda virtuálny charakter so širokými obzormi. Tento vývoj vplýva aj na každodenné fyzické prostredie vo všetkých oblastiach ľudskej činnosti.

3.7 Toto každodenné prostredie už pre veľa ľudí neznamená len konkrétnu obec alebo mesto, ale čoraz častejšie zahŕňa širšie regionálne celky, vďaka čomu vzniká nový druh urbanizácie.

3.8 Dochádza k prirodzenému a/alebo cielenému rozvoju navzájom poprepájaných miest a regiónov. Stačí sa pozrieť na vývoj veľkomiest a mestských aglomerácií v Európe. V modernej urbanizovanej spoločnosti možno pozorovať vznik novej geografickej reality, ktorú tvoria dominantné zóny hospodárskeho vplyvu a vysoký počet vedľajších zón, ktoré spravidla už nespadajú pod súčasné administratívne celky.

3.9 Hlavnou črtou týchto nových mestských regiónov je ich kritická rozloha potrebná na správne riadenie urbanizácie v prospech všetkých občanov a ich životnej úrovne ako aj kvality zamestnania. Kritická rozloha sa môže v jednotlivých prípadoch líšiť, v závislosti od konkrétnych zemepisných, hospodárskych a demografických okolností.

3.10 Po približne desiatich rokoch vypracúvania štúdií a rozvíjania diskusií o „budúcej mape“ Nemecka bolo v tejto krajine v roku 2004 vymedzených jedenásť mestských aglomerácií, ktoré boli označené za hlavné zóny hospodárskeho vplyvu. Napriek počiatočným skeptickým reakciám sa tento koncept ďalej rozvíja. Vzťahy a vzájomná závislosť medzi mestskými aglomeráciami a vidieckymi oblasťami predstavujú aktuálnu otázku.

3.11 V rovnakom období vypracovalo podobné štúdie vo Francúzsku zoskupenie DIACT (14), v nadväznosti na ktoré bolo stanovených viacero metropol. V januári 2008 bol predstavený politický dokument nazvaný „Imaginer les métropoles d'avenir“ (15), ktorý by mohol slúžiť ako stimul pre ďalšiu podporu týchto centier vo Francúzsku, ako aj pre príslušné právne predpisy v tejto oblasti. Problematikou mestských regiónov sa aktívne zaoberá aj Spojené kráľovstvo.

3.12 Viac menej podobné iniciatívy rozvíjajú aj ostatné vlády a/alebo regionálne a miestne orgány. V Škandinávii, pobaltských krajinách, Írsku a Rakúsku sa tieto iniciatívy sústreďujú predovšetkým na hlavné mestá a ich okolie, v Holandsku na mestskú aglomeráciu Randstad. Vo veľkých členských štátoch ako je Španielsko, Taliansko a Poľsko vznikajú dominantné centrá.

3.13 Popri hlavných centrách vzniká systém vedľajších centier, vďaka ktorým sa stáva urbanizácia významnou črtou európskej štruktúry osídlenia, hoci nie je rovnomerne rozšírená na celom kontinente.

3.14 Sociálny a hospodársky vývoj vytvára polycentrickú urbanizovanú Európu, ktorá už nebude obmedzená na ohraničenú zemepisnú oblasť, ako boli tradičný „modrý banán“ alebo vybraná skupina hlavných miest.

4. Výzvy a príležitosti

4.1 Kľúčovou otázkou je, ako budú vyzerať a ako by mali vyzerať trvalo udržateľné európske mestá, ktoré by občanom poskytovali priaznivé prostredie pre ich život. V súvislosti s európskou diskusiou o zložitom vývoji miest je potrebné poukázať na viacero dominantných faktorov a trendov, ktoré ovplyvňujú situáciu v rôznych európskych veľkomestách a mestských regiónoch, ako aj medzi nimi navzájom.

4.2 Medzi tieto faktory a trendy patria: — demografické zmeny, a v rámci nich: — starnúce obyvateľstvo, — mestá ako atraktívne prostredie pre mladých odborníkov, — väčšia etnická a kultúrna rozmanitosť z dôvodu prisťahovalectva, — mestské a obecné zoskupenia ako vzájomne poprepájané mestá a regióny alebo mestské aglomerácie, — doprava a mobilita: čoraz viac poprepájané zóny hospodárskeho vplyvu v celej Európe, ktoré v niektorých prípadoch presahujú jej hranice, — medzinárodné investície a sídla podnikov, vrátane služieb pre podniky, — narastajúci počet znalostných a výskumných centier, — vzostup nových odvetví v oblasti priemyslu a služieb a dôraz na kreativitu, — meniace sa dynamické trhy práce, — rozvoj vstupných brán („gateways“), — moderné bývanie a prispôsobené územné plánovanie, — nadväzovanie nových partnerstiev v rámci urbanizovaných oblastí, — revitalizácia mestských centier a obmedzenie neorganizovaného rozrastania miest, — voľnočasové aktivity a podujatia, — dôraz na kultúru (vrátane historického a prírodného dedičstva) a kultúrne zariadenia.

4.3 Súčasné problémy v mestách sa vyhrocujú a v tejto súvislosti vznikajú nové výzvy: — trvalá udržateľnosť, environmentálne aspekty, energetika, — vyľudňovanie mestských centier, — vymedzenie rozsahu verejných mestských priestorov, ako aj výzvy súvisiace s ich kvalitou, — infraštruktúra, dopravné systémy a dostupnosť, — riadenie mobility, — problémy nízkokvalifikovaných ľudí: práca, vzdelávanie, bývanie, — problémy súvisiace so starnúcim obyvateľstvom, — chýbajúce podnikateľské zmýšľanie, hlavne v oblastiach poznačených hospodárskou depresiou, — nelegálne prisťahovalectvo, — vzdelanie a spôsobilosti, — neúspešné alebo zanedbané územné plánovanie z minulosti, napr. okrajové štvrte, — marginalizované komunity a kriminalita, — hrozba terorizmu.

4.4 Demografická situácia vo veľkomestách a mestských aglomeráciách je často zložitá, ale ponúka aj mnohé príležitosti. V každom meste je situácia iná. Záleží totiž na zložení obyvateľstva a na hospodárskych príležitostiach, ale tiež aj na politike daného štátu. Úspešné komplexné politiky prijímajúcich krajín zväčša vedú k vysokému (vyššiemu) stupňu integrácie.

4.5 Vzťahy medzi vidieckymi oblasťami a mestami predstavujú skutočnú výzvu. Na rozdiel od všeobecne prevládajúceho názoru verejnosti a politikov má harmonický vzťah medzi vidieckymi oblasťami a mestami v rámci mestských aglomerácií kľúčový význam v súvislosti so životnými a pracovnými podmienkami a je v protiklade s ponímaním tohto vzťahu v rovine „buď-alebo“ a „my-oni“. Tento vzťah dokonale zapadá do nového modelu polycentrického rozvoja.

4.6 Hoci východisková situácia jednotlivých miest môže byť vzhľadom na odlišný stupeň rozvoja rôzna, väčšina rozdielov sa postupne stiera. Systém urbanizácie v nových členských štátoch v podstate sprevádzajú rovnaké javy, aj keď s určitým časovým odstupom. Renovácia patrí medzi hlavné ciele. Aj keď sa hospodársky rast odrazí na vyšších verejných výdavkoch, zvýšených súkromných investíciách a vyšších platoch, urbanizácia sa postupne začne prejavovať rovnakým spôsobom v celej Európe.

4.7 Vo svojich politicky zameraných dokumentoch a návrhoch projektov týkajúcich sa urbanizácie sa Komisia v súčasnosti systematicky odvoláva na Lisabonskú agendu. V dokumentoch Rady a členských štátov sa táto súvislosť tiež vyzdvihuje čoraz častejšie. V strategických usmerneniach Spoločenstva hovorí Komisia o mestách ako o hybnej sile regionálneho rozvoja a centrách inovácie, ale takisto aj o potrebe zlepšiť vnútornú súdržnosť bojom proti sociálnemu vylúčeniu a kriminalite a o potrebe zvýšiť životnú úroveň v znevýhodnených mestských štvrtiach.

4.8 Lisabonská agenda sa začala ako proces zhora nadol. Komisia a Rada medzičasom nadobudli presvedčenie, že je potrebné aktivovať aj úsilie zdola nahor. V snahách smerujúcich zdola nahor zohrávajú kľúčovú úlohu rozvíjajúce sa mestá. K modernizácii európskych územných a sociálno-ekonomických štruktúr dochádza vo významnej miere vďaka verejným a súkromným investíciám a konkrétnym opatreniam v regiónoch a mestách. Mestá sú zvyčajne z geografického hľadiska najvhodnejšou úrovňou na spoluprácu medzi verejným a súkromným sektorom, univerzitami a občianskou spoločnosťou, ktorá by bola zameraná na vytváranie inovácií potrebných pre Európu.

4.9 EHSV sa preto domnieva, že veľkomestá a mestské aglomerácie si musia stanoviť vlastnú Lisabonskú agendu zameranú na konkurencieschopnosť, trvalo udržateľný rozvoj, sociálnu súdržnosť a integráciu. Táto agenda by mala zákonodarcom a ďalším dotknutým stranám poskytnúť štruktúru orientovanú na budúcnosť a dlhodobý program. Podporí sa tým sebavedomie miest a mestských regiónov, ktoré sa budú môcť na domácej aj medzinárodnej scéne prezentovať asertívnejšie.

4.10 Dlhodobá regionálna agenda v hustejšie osídlených oblastiach Európy musí mať komplexný alebo holistický charakter, t. j. musia v nej byť navzájom prepojené všetky aspekty. Čím lepšie sú podmienky pre súkromné investície, tým viac príležitostí vzniká pre vytváranie nových pracovných miest, verejné služby a starostlivosť o zraniteľné skupiny ako sú (osamelé) staršie a nízko kvalifikované osoby (16). Osobitné a dôsledné zameranie sa na trvalú udržateľnosť a celkovú kvalitu zastavaných oblastí zvýši atraktívnosť takýchto miest a regiónov v očiach obyvateľstva, ako aj (medzinárodných) investorov. Lepšie podmienky pre sociálnu súdržnosť uľahčia vytváranie nových pracovných miest. Všeobecné a dlhodobé stratégie zvýšia dôveru obyvateľov (17).

4.11 Treba mať na pamäti aj to, že trhy nefungujú vždy podľa priestorových ohraničení, ako je bývanie, politika rozvoja, infraštruktúra, doprava a mobilita. Riešenia takýchto ohraničení sa spravidla musia hľadať na úrovni mestských aglomerácií. V dôsledku integrácie trhov sa štátne hranice môžu postupne stať zbytočnými (18).

4.12 Medzi navzájom prepojené aspekty agendy pre kvalitné a súdržné mestské oblasti a trvalo udržateľné mestá budúcnosti patria: — vytvorenie podmienok pre moderný hospodársky rozvoj, malé a stredné podniky, medzinárodné investície a sídla podnikov, vrátane podporovania hospodárskych zoskupení, — správna implementácia právnych predpisov EÚ a zjednodušenie regionálnych a miestnych predpisov, — politika zamestnanosti a regionálny sociálny dialóg, — vzdelávanie a odborná príprava na všetkých úrovniach pre všetky kategórie, vrátane celoživotného vzdelávania, zosúladenia práce a vzdelávania a elektronického vzdelávania, — priaznivé životné podmienky pre rodiny, ako napr. cenovo dostupná starostlivosť o deti, — výskum a vývoj, výskumné zariadenia, technologické a vedecké centrá, inovácie, — fyzická infraštruktúra: — zapojenie sa do transeurópskych sietí, — riadenie mobility (19), — multimodálne systémy verejnej dopravy, — verejno-súkromné partnerstvá, vrátane súkromného financovania, — virtuálna infraštruktúra: — telekomunikácie, — IKT ako základná požiadavka a šírenie širokopásmového prepojenia, ako aj vzájomného prepojenia, — trvalo udržateľný rozvoj: — implementácia environmentálnych politík, — predchádzanie negatívnym účinkom neorganizovaného rozrastania miest, podporovanie hustého mestského osídlenia, — špecifické oblasti, ako odpadové hospodárstvo, vodné hospodárstvo, energetická účinnosť, napr. v súvislosti s výstavbou a bývaním, (verejnou) dopravou, zavedením poplatkov za užívanie ciest atď. — sociálna súdržnosť (20): — trvalo udržateľné mestské plánovanie a architektúra, — sociálne bývanie pre zraniteľné skupiny, — rovnaké služby verejného záujmu (zdravotná starostlivosť, vzdelávanie, bezpečnosť) v rámci celého regiónu, — verejné dopravné siete v rámci celého regiónu, vrátane spojov do štvrtí postihnutých hospodárskou depresiou, — dôsledné zameranie sa na etnickú a kultúrnu rozmanitosť a dialóg medzi kultúrami, — odstraňovanie prekážok, ktoré sťažujú život časti občanov – najmä starších osôb a osôb s postihnutím, — verejné opatrenia na zníženie vysokej miery nezamestnanosti u mladých ľudí v znevýhodnených štvrtiach: vzdelávanie, nové hospodárske aktivity, podpora podnikania, podujatia, — kultúra, kultúrne zariadenia, podujatia, — šport, voľnočasové aktivity, — cestovný ruch, — podporovanie regionálnej spolupatričnosti.

4.13 Pre moderné mestá a mestské regióny by mala mať rozhodujúci význam nová architektonická koncepcia „Baukultur“ (21) založená na holistickom prístupe, v rámci ktorého navzájom spolupracujú architekti, projektanti, dizajnéri, stavebný priemysel, investori a koneční užívatelia, v snahe vytvoriť a udržiavať kvalitné zastavané oblasti, ktoré by poskytli riešenia pre trvalo udržateľné mestá (22).

5. Urbanizácia a riadenie

5.1 Európa potrebuje adaptabilné a trvalo udržateľné mestá, mestské regióny a mestské aglomerácie, ktoré sa budú vedieť presadiť na medzinárodnej scéne.

5.2 V tejto súvislosti má riadenie prvoradý význam. V otázkach analýzy príležitostí a výziev prevláda konsenzus, mestá si medzi sebou čoraz častejšie vymieňajú názory, ale odhliadnuc od rozdielnych podmienok jednotlivých miest stále nie je jasné, kto za čo zodpovedá v konkrétnych situáciách: — Je potrebné vypracovať spoločne dohodnuté definície týkajúce sa veľkomiest a mestských regiónov. (23) — Deľba práce medzi národnými vládami, veľkomestami a mestskými aglomeráciami a očakávania týkajúce sa ich úloh sa značne líšia. — V krajinách, v ktorých za jednotlivé aspekty urbanistických otázok zodpovedá viacero ministerstiev dochádza ku komplikáciám a nedorozumeniam. — Akú úlohu by mala v tejto súvislosti zohrávať Komisia? — Súčasné regionálne a miestne administratívne bariéry týkajúce sa „riadenia“ na regionálnej alebo miestnej úrovni predstavujú prekážku pri prijímaní potrebných opatrení. — Nekvalitné viacúrovňové riadenie často vedie k zložitým problémom. — Jednotlivé mestá komunikujú v rámci participatívnej demokracie so svojimi obyvateľmi a s významnými aktérmi veľmi odlišným spôsobom. — Úloha špecializovaných mimovládnych organizácií zaoberajúcich sa napríklad „bývaním“, vzdelávaním, menšinami, podnikaním a inými otázkami je nejasne definovaná, rovnako ako je nejasný úžitok vyplývajúci z činnosti týchto organizácií pre mestá a mestské regióny. — Nie vždy sa uplatňuje jednotný prístup k verejno-verejným a verejno-súkromným partnerstvám v súvislosti s mestskými plánmi, významnými investíciami a kreatívnymi riešeniami. — Je potrebné uplatňovať dlhodobý prístup k budovaniu trvalo udržateľných miest budúcnosti. — Transparentnosť a legitímnosť sú nevyhnutými nástrojmi dlhodobých stratégií.

5.3 Praktické skúsenosti dokazujú, že vodcovský prístup, vytyčovanie vízií a dôslednosť sú spravidla podmienkou úspešného riadenia zmien a trvalého pokroku miest.

5.4 Vzhľadom na to, že veľkomestá a mestské aglomerácie sú atraktívne pre mnoho ľudí a predstavujú priestor pre ich každodenný život, a prihliadajúc na nepochybný potenciálny sociálno-ekonomický význam týchto miest pre Európu sa EHSV domnieva, že otázka ich vplyvu si vyžaduje podrobnú diskusiu, a to rovnako na európskej ako národnej úrovni.

5.5 Keďže Zmluva ešte donedávna neobsahovala žiadne ustanovenia týkajúce sa územného rozvoja a vzhľadom na zásadu subsidiarity bola úloha Komisie a Rady v tejto oblasti nejasná. Generálne riaditeľstvá Komisie však realizujú čoraz širšiu škálu projektov v urbanizovaných oblastiach, prostredníctvom priamych konzultácií s mestami. Hlavnými otázkami v tejto súvislosti sú výskum a vývoj, životné prostredie, zamestnanosť a doprava (24).

5.6 Mestá postupne začínajú prejavovať voči Bruselu iniciatívnejší postoj, pretože sa ich priamo dotýkajú právne predpisy EÚ. Najčastejšími témami sú životné prostredie, verejné obstarávanie, nezamestnanosť mládeže, verejný poriadok a bezpečnosť, migrácia a znevýhodnené oblasti.

5.7 To isté platí vo všeobecnosti aj pre Lisabonskú agendu. Európske kritériá pre rôzne oblasti sa čoraz častejšie prehodnocujú v súvislosti s ich uplatňovaním v regiónoch. Skúma sa konkrétne účinok implementácie návrhov a/alebo prijatých predpisov na úrovni miest a mestských aglomerácií. Nadobudnuté skúsenosti dokazujú, že ak sa nezohľadnia špecifické faktory konkrétnych miest, náklady spojené s implementáciou môžu v konečnom dôsledku prevýšiť prínos, ktorý by predstavovali príspevky zo štrukturálnych fondov na dané projekty.

5.8 V tejto súvislosti EHSV víta iniciatívu Komisie, v rámci ktorej plánuje čoskoro predstaviť Zelenú knihu o územnej súdržnosti. Diskusia v súvislosti so zelenou knihu poskytne príležitosť na doplnenie Charty z Lipska o trvalej udržateľnosti európskych miest.

5.9 Agenda uvedená v bode 4.12 je ambiciózna. Situácia v jednotlivých oblastiach je veľmi zložitá. Dôsledné strategické perspektívy týkajúce sa veľkomiest a mestských regiónov boli doposiaľ vypracované len v obmedzenom počte prípadov. V mnohých prípadoch chýba jasná orientácia, čo sčasti spôsobujú nejasné postoje vlád a odlišné názory v rámci štátnych správ a samotných mestských aglomerácií.

5.10 Dlhodobá vízia a dôsledný prístup na úrovni mestských aglomerácií sú tiež nevyhnutným predpokladom pre zaangažovanie súčasných a prípadne aj nových komunít ako aj súkromných aktérov a pre nadväzovanie užitočných partnerstiev v rámci organizovanej občianskej spoločnosti. Situáciu momentálne ešte viac sťažuje skutočnosť, že koncepcia mestských aglomerácií je pomerne novým javom, čo je však ďalším dôvodom na plodnú diskusiu v rámci Európy (25).

5.11 Neznamená to však, že všetky prípady sú podobné. Práve naopak. Popri demografických a sociálno-hospodárskych rozdieloch v rámci Európy existuje v členských štátoch a regiónoch mnoho rozdielnych administratívnych a kultúrnych tradícií. Konkrétne situácie, spôsob života a jednotlivé koncepcie organizácie sa od seba navzájom výrazne odlišujú. V niektorých prípadoch bola rozhodujúca jediná nosná myšlienka alebo vízia pre budúcnosť. Všeobecnejšie povedané, Lisabonská agenda môže prispieť k dosiahnutiu konsenzu v rámci diskusií a pri zvolení prístupu, ktorý sa bude v tejto oblasti uplatňovať.

5.12 Ústredné vlády často neposkytujú mestám dostatočný priestor na to, aby mohli rozhodovať o svojom osude. Opatrenia v tejto oblasti sú väčšinou nasmerované zhora nadol, rovnako ako administratívne postupy. Podporovanie sebaurčenia by naopak mohlo vytvoriť správne podmienky na uplatňovanie vhodných stratégií a politík. Ak by sa prehodnotilo postavenie veľkomiest, mestských regiónov a mestských aglomerácií, tieto mestá by sa mohli stať skutočne „zodpovednými komunitami“.

5.13 Sebaurčenie a vzájomný rešpekt medzi mestami a ich okolitými oblasťami posilnia zodpovednosť miestnych a regionálnych orgánov a prispejú k zaujatiu iniciatívneho postoja zo strany občianskej spoločnosti a súkromného sektora, ktorý je v tejto súvislosti potrebný.

5.14 Aby bol tento proces efektívny, v mnohých prípadoch bude potrebné vytvoriť nové členenie miestnych a regionálnych administratívnych celkov (obce a iné celky) a stanoviť nové rozdelenie právomocí.

5.15 Zloženie obyvateľov v európskych mestách sa môže stať ešte rozmanitejším, a to rovnako z hľadiska zamestnania a platov, ako z kultúrneho hľadiska. K dispozícii sú pravdepodobne všetky zložky potrebné pre obohatenú urbanizáciu. Ak sa však jednotlivé procesy nebudú správne riadiť a nevyužijú sa všetky možnosti, môže to ohroziť súdržnosť celej spoločnosti.

5.16 Cielené diskusie, vypracovanie harmonogramu a efektívne monitorovanie na európskej úrovni môžu byť tými najužitočnejšími prostriedkami, ktoré na regionálnej úrovni pomôžu túto politiku dôsledne nasmerovať. Spomínaný dôsledný prístup sa nevyžaduje len u verejných činiteľov, ale bude rovnako nevyhnutný pri zaangažovaní ďalších verejných a súkromných aktérov a urbanistov do tejto problematiky.

V Bruseli 17. septembra 2008 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Dimitris Dimitriadis

(1) „Charta z Lipska o trvalej udržateľnosti európskych miest“ a „Územná agenda Európskej únie: Za konkurencieschopnejšiu a udržateľnejšiu Európu rozmanitých regiónov“, prijaté pri príležitosti neformálneho ministerského stretnutia týkajúceho sa rozvoja miest v Lipsku 24. a 25. mája 2007.

(2) Obsah tohto programu orientačne načrtol francúzsky štátny tajomník pre územné plánovanie pán FALCO 16. júla 2008 vo svojom vyhlásení pre výbor REGI Európskeho parlamentu: „[…] spolu s miestnymi rozhodujúcimi činiteľmi chceme vypracovať spoločný referenčný rámec trvalo udržateľného a solidárneho mesta. Konkrétne pôjde o naštartovanie spoločného procesu vypracovania spoločných kritérií a ukazovateľov, ktoré dodajú operatívny charakter odporúčaniam obsiahnutým v Charte z Lipska.“

(3) Nomenklatúra územných štatistických jednotiek zavedená EUROSTATom. NUTS 2: od 800 000 do 3 000 000 obyvateľov, NUTS 3: od 150 000 do 800 000 obyvateľov.

(4) Holandský výskumný ústav TNO vypracoval projekt zameraný na monitorovanie širokého spektra premenných hodnôt na úrovni mestských aglomerácií: demografia, ekonomika (pridaná hodnota, produktivita práce), trh práce (nezamestnanosť, vzdelanie, pracovná sila), životné prostredie (kvalita ovzdušia), infraštruktúra, trh s kancelárskymi priestormi, cestovný ruch atď. Údaje sú čerpané z Eurostatu a z ďalších zdrojov. Porovnáva sa mestská aglomerácia Randstad Holland s ďalšími 19 hlavnými mestskými aglomeráciami za obdobie 1995-2006. Údaje z Eurostatu sú zosúladené s údajmi z OECD. Tieto údaje sú každoročne aktualizované. Do monitorovania môžu byť zahrnuté aj ďalšie mestské aglomerácie.

(5) „European Spatial Planning Observation Network“.

(6) Pozri kapitolu 5 „Urbanizácia a riadenie“.

(7) V tejto súvislosti predstavuje cielený rozvoj BILBAA počas posledných 20 rokov impozantný a presvedčivý príklad.

(8) URBACT II (2007) je súčasťou iniciatívy Komisie „Regióny pre ekonomickú zmenu“ v súvislosti s implementáciou Lisabonskej a Göteborgskej stratégie. JEREMIE alebo Spoločné európske zdroje pre mikropodniky až stredné podniky je spoločnou iniciatívou Komisie, Európskej investičnej banky a Európskeho investičného fondu. JESSICA alebo Spoločná európska podpora udržateľných investícií v mestských oblastiach (2006) je spoločnou iniciatívou Komisie, Európskej investičnej banky a Rozvojovej banky Rady Európy.

(9) Pozri tiež príručku „The urban dimension of Community policies 2007-2013“ pracovnej skupiny Komisie „Interservice Group on Urban Development“.

(10) KOM(97) 0197 v konečnom znení, Ú. v. ES C 226, 20.7.1998, s. 36.

(11) V tejto súvislosti je potrebné vyzdvihnúť projekt holandskej sekcie siete „European Knowledge Network on Cities“ (Nicis Institute) vypracovaný v spolupráci s členskými štátmi, ktorý sa týka vládnych, právnych a finančných nástrojov na podporu trvalo udržateľného rozvoja miest. Tento projekt sa realizuje v rámci francúzskeho predsedníctva na žiadosť zoskupenia „Délégation Interministérielle de la Ville“. V organizácii „Knowledge Network on Cities“ je zapojených 16 členských štátov.

(12) P6_TA-PROV(2008)0069.

(13) CdR 97/2007 fin./txt>

(14) „Délégation interministérielle à l'aménagement et à la compétitivité des territoires“ (Medziministerská delegácia pre územné plánovanie a konkurencieschopnosť území) (bývalá DATAR).

(15) „Imaginer les métropoles d'avenir“, správa Dominiquea Perbena, poslanca parlamentu a bývalého ministra dopravy, vypracovaná na žiadosť prezidenta Sarkozyho a predsedu vlády Fillona. Pán Perben tu hodnotí stav urbanizácie a metropolizácie v Európe a Francúzsku a opisuje „výzvy a opatrenia“ pre francúzske veľkomestá a mestské regióny s počtom obyvateľov nad 500 000. Predstavuje tiež 19 konkrétnych návrhov týkajúcich sa opatrení a právnych predpisov v danej oblasti. Touto problematikou sa bude tiež zaoberať francúzske predsedníctvo Rady EÚ v druhej polovici roku 2008.

(16) Konferencia generálneho riaditeľstva pre zamestnanosť, sociálne záležitosti a rovnaké príležitosti „Harnessing an Entrepreneurial Spirit for Inclusive Local Employment Development“, 25. apríla 2008.

(17) V Nemecku vznikla nová koncepcia mestských aglomerácií nazvaná „eine neue Verantwortungsgesellschaft“, t. j. „nová zodpovedná komunita“. Pozri Manfred Sinz, spolkové ministerstvo dopravy, výstavby a urbanistických záležitostí: „From Metropolitan Regions to Communities of Responsibilities“.

(18) Príkladom je absorpčná kapacita finančného trhu v Londýne. V inej súvislosti možno tiež spomenúť príklady regiónov ako sú Lille-Courtrai, Kodaň-Malmö a Viedeň-Bratislava.

(19) Pozri tiež „Za novú kultúru mestskej mobility“, KOM(2007) 551 v konečnom znení.

(20) Táto problematika je podrobne spracovaná vo francúzskej správe „Une Nouvelle Politique pour les Banlieues“, Elyzejský palác, 8. februára 2008. V tejto správe je navrhnutých viacero spôsobov boja proti vytváraniu giet v mestách. Konkrétne sa tu opisujú spoločné iniciatívy štátnych a regionálnych/miestnych orgánov zamerané na vzdelávanie, odbornú prípravu, vytváranie nových pracovných miest a podnikov v znevýhodnených štvrtiach. Francúzske predsedníctvo v tejto súvislosti plánuje usporiadať viacero európskych konferencií.

(21) „Baukultur as an impulse for growth. Good examples for European Cities“ – štúdia nemeckého spolkového ministerstva dopravy, výstavby a urbanistických záležitostí, vydaná v apríli 2007.

(22) Konferencia Rady európskych architektov: „Designing for the Future: Architecture and Quality of Life“, Brusel, 10. apríla 2008.

(23) Ako užitočný príklad pozri tiež Metropolitan Statistical Area (MSA) v USA, pôvodný názov Standard Metropolitan Statistical Area od roku 1959.

(24) Názorným príkladom je správa generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku „Regióny a inovácie“, ktorá sa týka širokej škály projektov, marec 2007.

(25) Sociálne a hospodárske rady na národnej alebo regionálnej úrovni tu môžu tiež zohrať pozitívnu úlohu. Názorným príkladom je Správa o budúcnosti holandskej mestskej aglomerácie Randstad, ktorú predstavila Hospodárska a sociálna rada v apríli 2008,

http://www.ser.nl/~/media/Files/Internet/Talen/Engels/2007/2007_04.ashx.