PRACOVNÝ DOKUMENT ÚTVAROV KOMISIE

ZHRNUTIE POSÚDENIA VPLYVU Sprievodný dokument k návrhu SMERNICE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o zmrazovaní a konfiškácii príjmov z trestnej činnosti v Európskej únii

Vyhlásenie o vylúčení zodpovednosti: Toto zhrnutie je záväzné iba pre útvary Európskej komisie zapojené do jeho prípravy a neurčuje vopred konečnú formu žiadneho rozhodnutia, ktoré má Komisia prijať

1. Vymedzenie problému

Na účel narušenia aktivít organizovanej trestnej činnosti je nevyhnutné pripraviť zločincov o príjmy z trestnej činnosti. Organizovaná trestná činnosť je v podstate motivovaná ziskom. Zhabanie čo najväčšieho množstva týchto príjmov sťažuje trestnú činnosť, odrádza od kriminality tým, že dokazuje, že „zločin sa nevypláca“, a poskytuje finančné prostriedky na opätovné investície do iniciatív zameraných na presadzovania práva alebo prevenciu kriminality.

Problém, ktorý je predmetom tohto posúdenia vplyvu, je nedostatočné vymáhanie majetku nadobudnutého trestnou činnosťou v EÚ. Odhady peňažnej straty spôsobenej organizovanou trestnou činnosťou v členských štátoch a údaje o úspešnosti vymáhania majetku sú dodnes obmedzené. Niektoré najnovšie správy a neoficiálne zdroje odhadujú, že ročné príjmy z organizovanej trestnej činnosti v niektorých členských štátoch sú veľmi vysoké[1]. V údajoch vidieť nápadný kontrast v porovnaní so sumami, ktoré sa v Únii ročne vymohli[2]. Aj keď iba niektoré členské štáty vedú štatistiku týkajúcu sa súm ročne vymožených z trestnej činnosti, v súčasnosti sa počet postupov zmrazenia a konfiškácie v EÚ ako aj sumy vymožené z organizovanej trestnej činnosti zdajú byť nedostatočné v porovnaní s odhadovanými príjmami skupín organizovaného zločinu alebo s počtom odsúdení z trestných činov, o ktorých rozhodli súdy v prípade závažných trestných činoch.

Aktivity organizovanej trestnej činnosti sú svojou povahou často nadnárodné a majetok zločineckých skupín sa čoraz viac investuje v iných členských štátoch. Sledovanie majetku umiestneného v zahraničí sa stáva čoraz problematickejším v dôsledku väčších ťažkostí s jeho vyhľadávaním a právnych prekážok súvisiacich so získaním dôkazov a vykonaním príkazov na zmrazenie alebo konfiškáciu.

Napriek tomu, že konfiškácia majetku má základ v medzinárodnom práve, práve EÚ a právnych systémoch členských štátov, tieto právne predpisy sú stále málo rozvinuté a využívané. Je nepravdepodobné, že niektorý členský štát skonfiškuje významnú časť majetku nadobudnutého trestnou činnosťou a že právne predpisy v plnej miere plnia cieľ, na ktorý sú určené.

2. Analýza zásady subsidiarity

Európska únia už prijala opatrenia týkajúce sa konfiškácie a vymáhania majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti. Po nadobudnutí účinnosti Lisabonskej zmluvy je možné právny základ na podporu opatrení v tejto oblasti nájsť v článku 82, odsekoch 1 a 2, a v článku 83 ods. 1 ZFEÚ. Najvhodnejší právny základ a rozsah právomoci EÚ v oblasti harmonizácie závisí od toho, či sa konkrétne ustanovenie týka harmonizácie alebo vzájomného uznávania.

Podľa článku 5 ods. 3 ZFEÚ Únia koná iba vtedy, ak navrhované opatrenie nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov. V článku 67 ZFEÚ sa stanovuje, že Únia poskytuje občanom vysokú úroveň bezpečnosti prostredníctvom opatrení na predchádzanie trestnej činnosti a na boj proti nim. Čoraz viac sa uznáva, že konfiškácia majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti je významný nástroj boja proti organizovanej trestnej činnosti, ktorá je svojou povahou veľmi často nadnárodná, a preto je potrebné riešiť ju spoločne. O to viac to platí v EÚ, v ktorej zrušenie vnútorných hraníc prispieva k uľahčeniu páchania cezhraničných trestných činov.

Ako sa stanovilo v Štokholmskom programe 2010 – 2014, Únia musí obmedziť možnosti, ktoré globalizované hospodárstvo poskytuje organizovanej trestnej činnosti, v neposlednom rade počas krízy, ktorá zvyšuje zraniteľnosť finančného systému. EÚ je z tohto dôvodu v lepšej pozícii ako jednotlivé členské štáty, pokiaľ ide o účinnejšie vyostrenie jedného z najefektívnejších nástrojov boja proti skupinám organizovaného zločinu.

Cezhraničný rozmer majetku pochádzajúceho z organizovanej trestnej činnosti (ktorý sa čoraz častejšie investuje mimo domovskej krajiny a často vo viacerých krajinách) ešte viac opodstatňuje celoeurópske opatrenie.

3. Ciele

Celkovým dlhodobým cieľom je podstatné zníženie príjmov a celkových výnosov z organizovanej trestnej činnosti v Európskej únii. Všeobecné ciele spočívajú v boji proti organizovanej trestnej činnosti, dosiahnutí spravodlivosti pre obete a vo zvýšení dôvery verejnosti v systém trestného súdnictva. V súlade s jednotlivými súčasťami problému možno vymedziť štyri konkrétne politické ciele: i) zvýšiť harmonizáciu pravidiel umožňujúcich konfiškáciu majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti, pri riadnom dodržiavaní základných práv, ii) stanoviť minimálne harmonizované pravidlá umožňujúce členským štátom zmraziť/zhabať a spravovať majetok pochádzajúci z trestnej činnosti až do konfiškácie, pri riadnom dodržiavaní základných práv, iii) uľahčiť členským štátom cezhraničné zmrazenie/zhabanie a konfiškáciu majetku a iv) zvýšiť využívanie nástrojov na zmrazenie a konfiškáciu zo strany orgánov členských štátov.

4. Politické možnosti

Na nápravu nedostatkov vyplývajúcich z vymedzenia problému sa identifikovalo 21 politických opatrení na úrovni EÚ (z ktorých niektoré sú doplňujúce).

Vzhľadom na vysoký počet plánovaných politických opatrení sa 21 opatrení na úrovni EÚ najskôr preskúmalo jednotlivo so zreteľom na potenciálne prekážky ich implementácie, ako je i) existencia primeraného prenesenia právomocí na EÚ, ii) proporcionalita a iii) zlučiteľnosť so základnými ústavnými zásadami alebo zásadami trestného práva členských štátov. Podrobne sa analyzoval aj vplyv na základné práva na základe príslušnej judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva. Po preskúmaní z hľadiska prekážok implementácie sa vylúčili štyri politické opatrenia.

Zvyšné politické opatrenia boli rozdelené do skupín podľa politických možností reprezentujúcich rôzne úrovne intervencie na úrovni EÚ: nelegislatívne riešenie, minimálne legislatívne riešenie(náprava nedostatkov existujúceho právneho rámca EÚ, ktoré bránia tomu, aby fungoval tak, ako by mal) a maximálne legislatívne riešenie(prekračujúce ciele existujúceho právneho rámca EÚ). Pri poslednej možnosti sa analyzujú dve maximálne legislatívne čiastkové možnosti, jedna s opatrením na úrovni EÚ týkajúcim sa vzájomného uznávania a jedna bez neho.

4.1. Politická možnosť 1 – Zachovanie súčasného stavu

Táto politická možnosť by nezahŕňala žiadne nové opatrenie na úrovni EÚ, ale predstavuje pokračovanie v existujúcich činnostiach. Neprijatie nového opatrenia na úrovni EÚ neznamená, že na úrovni EÚ nenastane žiadna zmena. Podľa Lisabonskej zmluvy sa existujúci právny rámec EÚ od 1. decembra 2014 stane vykonateľným voči členským štátom prostredníctvom konania vo veci porušenia právnych predpisov.

4.2. Politická možnosť 2 – Nelegislatívne riešenie

V rámci nelegislatívneho politického riešenia by sa využili semináre s cieľom podporiť vykonávanie existujúcich povinností týkajúcich sa konfiškácie (politické opatrenie 1) a podporiť vykonávanie existujúcich povinností vzájomného uznávania (politické opatrenie 12). Semináre o využití v praxi určené pre vládne orgány s rozhodovacími právomocami v niektorých členských štátoch a týkajúce sa ziskovosti činností zameraných na konfiškácii majetku (politické opatrenie 15) by mohli pomôcť zvýšiť využívanie týchto nástrojov a poskytnúť fórum na zdieľanie poznatkov a praktických skúseností.

4.3. Politická možnosť 3 – Minimálne legislatívne riešenie

Túto možnosť tvoria semináre venované transpozícii a využívaniu v praxi, spolu s doplňujúcimi politickými opatreniami zameranými na riešenie zistených nedostatkov existujúceho právneho rámca týkajúceho sa vzájomného uznávania. V súvislosti s výkonom príkazov na konfiškáciu sa v rámci tejto možnosti predpokladá možné zjednodušenie právneho rámca konsolidáciou rámcových rozhodnutí 2006/783/SVV a 2005/214/SVV a rozšírenie rozsahu ich pôsobnosti o všetky príkazy na konfiškáciu vydané v súvislosti s trestným konaním (politické opatrenie 14). Táto možnosť by zahŕňala aj zavedenie konsolidovaných formulárov o vzájomnom uznávaní (politické opatrenie 19). Táto možnosť by zahŕňala aj presadzovanie prednosti vzájomného uznávania pred dohovormi o vzájomnej právnej pomoci v súvislosti so žiadosťami medzi členskými štátmi (politické opatrenie 20). .

4.4. Politická možnosť 4.1 – Maximálne legislatívne riešenie bez vzájomného uznávania

Táto možnosť by obsahovala všetky politické opatrenia, ktoré nezahŕňajú legislatívne opatrenia v súvislosti so vzájomným uznávaním.

Na posilnenie právomocí v oblasti konfiškácie by sa v rámci tejto možnosti stanovila možnosť konfiškácie akéhokoľvek hodnotného úžitku vrátane nepriamych príjmov (politické opatrenie 2) zavedením širokej definície „príjmov z trestnej činnosti“.

Ako spôsob riešenia problému zákazu konfiškácie po ukončení trestného konania sa v tejto možnosti uvažuje o oddelení konania vo veci konfiškácie od trestného konania (politické opatrenie 4), aby bolo možné vykonať finančné vyšetrovanie a vykonať nevykonané príkazy aj po ukončení trestného konania.

Touto možnosťou by sa zároveň posilnila rozšírená konfiškácia (politické opatrenie 5), a to rozšírením rozsahu trestných činov, na ktoré sa vzťahuje, a jej uplatnením prinajmenšom v prípadoch, keď súd zistil, že je oveľa pravdepodobnejšie, že majetok osoby obvinenej z trestného činu podľa. článku 83 ods. 1 ZFEÚ pochádza z podobnej trestnej činnosti.

Pokiaľ ide o riešenie prekážok trestného stíhania, táto možnosť by zahŕňala (v obmedzených prípadoch) zavedenie konfiškácie, ktorá nie je založená na predchádzajúcom odsúdení (politické opatrenie 6). Konfiškácia by tak bola možná za okolností, keď nie je možné dosiahnuť odsúdenie, pretože podozrivá osoba zomrela, unikla pred trestným stíhaním alebo výkonom trestu, alebo pre duševnú chorobu nie je schopná podstúpiť súdne konanie.

Aby sa zločinci vyhli konfiškácii, často prevedú svoj majetok na informované tretie strany, hneď ako sa stanú predmetom vyšetrovania. Táto možnosť by preto zahŕňala aj konfiškáciu majetku tretej osoby (politické opatrenie 7) v prípade majetku získaného za cenu nižšiu, ako je trhová hodnota, v prípade ktorého by rozumná osoba na mieste tretej strany mala podozrenie, že pochádza z trestnej činnosti. V súvislosti so zmrazením/zhabaním majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti sa v tejto možnosti plánuje zavedenie harmonizovaných minimálnych štandardov (politické opatrenie 8). Ďalej by sa plánovali mechanizmy na zaručenie zmrazenia (politické opatrenie 9) tak, že od členských štátov by sa vyžadovalo, aby mali zavedené primerané mechanizmy, ktorými zabezpečia, že majetok, pri ktorom hrozí, že bude ukrytý alebo prevedený mimo ich jurisdikciu, môžu nejustičné orgány zmraziť/zhabať okamžite aj pred požiadaním o súdny príkaz.

Pokiaľ ide o uchovanie majetku, táto politická možnosť by zaručovala právomoci na predaj zmrazeného majetku aspoň v prípade, keď je pravdepodobné, že klesne jeho hodnota, alebo jeho údržba je ekonomiky nevýhodná (politické opatrenie 10).

V oblasti využitia právomocí by sa v rámci tejto politickej možnosti zaviedli povinnosti týkajúce sa podávania správ (politické opatrenie 16) pre členské štáty, ktoré by pomohli pri zostavovaní štatistiky využiteľnej na účely hodnotenia.

4.5. Politická možnosť 4.2 – Maximálne legislatívne riešenie vrátane vzájomného uznávania

Táto možnosť obsahuje všetky plánované politické opatrenia (ale politické opatrenia 19 a 20 sa čiastočne prekrývajú). V porovnaní s možnosťou 4.1 zahŕňa aj vzájomné uznávanie príkazov všetkých druhov (politické opatrenie 13). Táto možnosť by zahŕňala aj vzájomné uznávanie príkazov na konfiškáciu (politické opatrenie 14) konsolidáciou rámcových rozhodnutí 2006/783/SVV a 2005/214/SVV a rozšírením ich rozsahu pôsobnosti o všetky príkazy na konfiškáciu vystavené v súvislosti s trestným konaním. V rámci tejto možnosti by sa stanovili aj konsolidované formuláre o vzájomnom uznávaní (politické opatrenie 19) a opatrenia na presadzovanie prednosti vzájomného uznávania (politické opatrenie 20).

5. Posúdenie vplyvov 5.1. Analýza možnosti 1 – Zachovanie súčasného stavu

Pri možnosti „neprijať žiadne opatrenia“ sa môže očakávať slabý pokrok v dosahovaní každého konkrétneho cieľa. Predpokladá sa, že jej ekonomický vplyv bude malý, čo vyplýva z prirodzeného vývoja v súvislosti s vymoženým majetkom. Je pravdepodobné, že sa zvýši rozdiel medzi majetkom z trestnej činnosti a majetkom, ktorý sa vládam podarí vymôcť. Je pravdepodobné, že jej sociálny vplyv bude zanedbateľný vzhľadom na mierne zvýšenie majetku z trestnej činnosti vymoženého v prospech obetí trestných činov. Táto možnosť by nemala žiadny vplyv na trestnú činnosť. Je pravdepodobné, že bez dodatočného opatrenia na úrovni EÚ budú zločinci ďalej investovať svoj majetok v iných členských štátoch, čím sa zvýši potreba cezhraničného rozmeru konfiškácií. Celkovo by sa zachovali významné nedostatky, nástroje vzájomného uznávania by sa naďalej využívali v nedostatočnom rozsahu a množstvo skonfiškovaného majetku z trestnej činnosti v celej EÚ by zostalo na nízkej úrovni v porovnaní s odhadmi obratu organizovanej trestnej činnosti. Situácia bez intervencie EÚ by síce nebola statická, rýchlosť zmeny by však bola príliš malá. Prostredníctvom tejto možnosti by sa teda nepodarilo dosiahnuť cieľ posilniť vymáhanie majetku nadobudnutého trestnou činnosťou v Únii. Podpora tejto možnosti zo strany členských štátov je nepravdepodobná. Európsky parlament by s týmto riešením vôbec nebol spokojný.

5.2. Analýza možnosti 2 – Nelegislatívne riešenie

Táto možnosť by mala malý hospodársky vplyv. Semináre o transpozícii by mohli mať mierny pozitívny vplyv na transpozíciu v členských štátoch, ktoré zatiaľ v plnej miere netransponovali príslušné právne predpisy. Náklady na semináre o využití v praxi by boli zanedbateľné a ich užitočnosť by závisela od rozsahu, v akom by sa organizovali. Vzhľadom na veľmi nedostatočné využívanie postupov konfiškácie by semináre o využití v praxi mohli mať potenciálne významnejší vplyv a mohli by zabrániť tomu, aby sa rozhodnutia aj naďalej prijímali na základe predpokladu, že konfiškácia majetku neprináša zisky. Sociálny vplyv by bol zanedbateľný a vplyv na trestnú činnosť dosť obmedzený. Celkovo je pravdepodobné, že pridaná hodnota nelegislatívneho riešenia by bola nízka a jej najsľubnejším aspektom sú semináre o využití v praxi. Prostredníctvom tejto možnosti by sa ťažko podarilo dosiahnuť cieľ posilniť vymáhanie majetku nadobudnutého trestnou činnosťou v Únii a táto možnosť by vyvolala veľkú vlnu kritiky zo strany Európskeho parlamentu.

5.3. Analýza možnosti 3 – Minimálne legislatívne riešenie

Popri ekonomických vplyvoch seminárov o transpozícii a seminárov o využití v praxi by sa zlepšením nástrojov vzájomného uznávania jasne zvýšil počet cezhraničných konaní zameraných na presadzovania práva a v určitej miere aj hodnota vymoženého majetku. Je však ťažké posúdiť ekonomický prínos, a to dokonca aj významného zvýšenia využívania nástrojov vzájomného uznávania. Zvýšené využitie nástrojov vzájomného uznávania by presunulo administratívne náklady z ústredných orgánov na miestne súdne orgány a v zásade by sa mali znížiť administratívne náklady spojené s vybavovaním žiadostí z iných členských štátov. Úspory času dosiahnuté vďaka širšiemu využívaniu vzájomného uznávania (na rozdiel od vzájomnej právnej pomoci) by umožnili rýchlejšie cezhraničné vykonávanie a zvýšili by šancu na úspešné vymoženie tým, že by sa obmedzilo riziko rozptýlenia majetku. Plánovaná konsolidácia formulárov o vzájomnom uznávaní si môže vyžadovať určité počiatočné odborné vzdelávanie aktérov, pričom náklady naň by pravdepodobne vyvážili výhody, ktoré prinesie. Mierne zvýšenie množstva a hodnoty vymoženého majetku by malo logicky korešpondovať s miernym zvýšením sociálneho vplyvu v podobe kompenzácie pre obete. Lepší výkon cezhraničných konaní by pravdepodobne mal za výsledok zvýšenie dôvery vo vnútroštátne systémy trestného súdnictva a v priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti EÚ. Vo vzťahu k základným právam sa očakáva malý vplyv na právo na vlastníctvo. Možno očakávať mierny vplyv na trestnú činnosť. Lepší výkon cezhraničných konaní môže mať za následok určité presuny, ktorých výsledkom by bol únik čistého kapitálu – peňazí pochádzajúcich z trestnej činnosti – mimo EÚ, s miernym negatívnym vplyvom na nezákonnú ekonomiku a na hospodárstva tretích krajín. Celkovo je pravdepodobné, že pridaná hodnota minimálneho legislatívneho riešenia bude mierna. Prostredníctvom tejto možnosti by sa ťažko podarilo dosiahnuť cieľ, ktorým je posilnenie vymáhania majetku nadobudnutého trestnou činnosťou v Únii, a Európsky parlament by ju pravdepodobne nepovažoval za primerané riešenie problému.

5.4. Analýza možnosti 4.1 – Maximálne legislatívne riešenie bez vzájomného uznávania

Popri seminároch o transpozícii a seminároch o využití v praxi by väčšina jednotlivých politických opatrení mala prinajmenšom mierny ekonomický vplyv. Vzhľadom na množstvo politických opatrení a závažný nedostatok údajov o zmrazených, skonfiškovaných a vymožených sumách a nákladoch na vykonávanie činností spojených s konfiškáciou nie je možné kvantifikovať náklady na realizáciu tejto možnosti. V mnohých prípadoch sa náklady na implementáciu môžu navyše líšiť v závislosti od charakteristiky jednotlivých členských štátov.

So zámerom vyriešiť nedostatok údajov sa ako hlavná hospodárska analýza predkladá odhad ziskovosti v rámci EÚ-27 na základe modelu, pri ktorom sa využívajú náhradné ukazovatele na extrapoláciu z podrobnej analýzy príjmov a nákladov v Spojenom kráľovstve (jedinom členskom štáte, pre ktorý je možné vytvoriť odhad príjmov a nákladov všetkých prvkov systému konfiškácie majetku a ktorý ako jediný má systém konfiškácie, ktorý sa najviac približuje k maximálnemu legislatívnemu čiastkovému riešeniu). Výsledky tohto extrapolácie sú síce len orientačné, avšak povzbudivé: pre 21 z 27 členských štátov sa táto možnosť na základe modelu vyhodnotila ako zisková (pri mnohých z nich ako vysoko zisková). Skutočnosť, že konfiškácia majetku sa javí ako potenciálne zisková vo väčšine členských štátov, hovorí v prospech intervencie na úrovni EÚ. Možno predpokladať, že vymoženie väčšieho množstva majetku v prospech členského štátu bude mať významný sociálny vplyv, pretože prinajmenšom v niektorých členských štátoch bude spojené s vymožením väčšieho množstva majetku v prospech obetí trestnej činnosti. Konfiškácia majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti spôsobí nárast dôvery verejnosti v trestné súdnictvo.

Opatrenia s významným pozitívnym vplyvom na nástroje konfiškácie (napríklad opatrenie 5 týkajúce sa rozšírenej konfiškácie, opatrenie 6 týkajúce sa konfiškácie, ktorá nie je založená na predchádzajúcom odsúdení, alebo opatrenie 7 týkajúce sa konfiškácie majetku tretej strany) majú zároveň najväčší vplyv na základné práva. Obmedzenie práva na vlastníctvo a práva na spravodlivý proces obžalovaného musí byť odôvodnené, musí rešpektovať proporcionalitu a musia ho sprevádzať primerané záruky. Európsky súd pre ľudské práva (ESĽP) vyniesol množstvo rozhodnutí, v ktorých v konkrétnych prípadoch dôsledne presadzoval uplatňovanie režimov konfiškácie, ktorá nie je založená na predchádzajúcom odsúdení . Vyhol sa však rozhodnutiu o principiálnej otázke ich zlučiteľnosti s Európskym dohovorom o ľudských právach. Zmeny v predkladaní dôkazného bremena v súvislosti s legitimitou majetku zatiaľ vždy pri preskúmaní zo strany ESĽP obstáli, ak sa v konkrétnom prípade uplatnili spravodlivo, s poskytnutými primeranými zárukami, aby dotknutá osoba mohla spochybniť tieto vyvrátiteľné domnienky. Aj keď ESĽP konzistentne presadzuje režimy rozšírenej konfiškácie v konkrétnych prípadoch, ich zlučiteľnosť s dohovorom sa posudzuje od prípadu k prípadu. Miera procesných záruk poskytnutých obžalovanému opäť zohráva rozhodujúcu úlohu pri posúdení primeranosti opatrenia. Silným argumentom v prospech opodstatnenia konfiškácie majetku tretej strany je prípad, keď si majetok nárokuje tretia strana aj obeť. Ak páchateľ trestného činu nemá dostatočný majetok na urovnanie nároku (čo sa stáva často), opatrenia v prospech tretej strany by oslabili pozíciu obete. Dočasné opatrenia ako príkazy na zmrazenie môžu pre svoj dočasný charakter opodstatňovať ďalšie obmedzenia určitých práv a zásad riadneho procesu za predpokladu, že sú dostupné dostatočné záruky alebo prostriedky nápravy a tieto obmedzenia rešpektujú podstatu týchto práv a zásad. Opatrenia v rámci tejto politickej možnosti by rešpektovali základné práva, ak by sa uplatňovali proporcionálne a doplnili by sa primeranými zárukami stanovenými v legislatívnych návrhoch EÚ.

Vplyv tejto politickej možnosti na trestnú činnosť by bol výrazný, pretože konfiškácia, ktorá nie je založená na predchádzajúcom odsúdení (aj za obmedzených okolností) a konfiškácia majetku tretej strany by prinútili zločincov zmeniť ich postupy a sťažili by im schovávanie majetku. Táto možnosť by mohla spôsobiť mierny únik kapitálu – peňazí z trestnej činnosti do krajín mimo EÚ a mohla by mať výrazný negatívny vplyv na nezákonnú ekonomiku a hospodárstva tretích krajín. Celkovo je pravdepodobné, že pridaná hodnota tejto možnosti bude významná. K okamžitým vplyvom implementácie tejto možnosti patria silnejšie systémy konfiškácie a zmrazenia a správy majetku. Táto možnosť by však zároveň mala výrazný vplyv na využitie v praxi. Semináre o využití v praxi by informovali orgány členských štátov s rozhodovacími právomocami o potenciálnej ziskovosti konfiškácie majetku a tým by im umožnili podporiť zmenu, zatiaľ čo silnejšie legislatívne nástroje by podporili využitie v praxi tým, že by konkrétne zvýšili šance na úspešnosť intervencie. Harmonizáciou právnych predpisov o konfiškácii sa navyše môže aj de facto podporiť vzájomné uznávanie tým, že sa zabezpečí, že prichádzajúce príkazy budú zlučiteľné s justičným systémom vykonávajúceho členského štátu. Prostredníctvom tejto možnosti by sa podarilo dosiahnuť cieľ posilniť vymáhanie majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti v Únii. Európsky parlament by ju s najväčšou pravdepodobnosťou primerane privítal.

5.5. Analýza možnosti 4.2 – Maximálne legislatívne riešenie vrátane vzájomného uznávania

Z hľadiska ekonomického vplyvu by sa zavedením opatrenia týkajúceho sa vzájomného uznávania na úrovni EÚ ešte viac zlepšili výsledky analýzy ziskovosti pre EÚ-27. Vzhľadom na nedostatok údajov o počte a sumách príkazov, ktoré sa majú vykonať v iných členských štátoch, však nie je možné poskytnúť podrobný odhad ziskovosti uplatnenia tejto možnosti pre jednotlivé krajiny. Dodatočné náklady pre členské štáty, ktoré s veľkou pravdepodobnosťou budú musieť prijímať množstvo zahraničných príkazov na výkon, ktoré nie sú založené na predchádzajúcom odsúdení, by sa v plnej miere vyvážili existujúcim ustanovením (v rámcovom rozhodnutí 2006/783/SVV), že členský štát vykonávajúci príkaz na konfiškáciu má nárok ponechať si 50 % vymoženej hodnoty. Sociálny vplyv by bol významný. Popri vplyvoch maximálnej možnosti bez vzájomného uznávania možno očakávať, že rozšírenie vzájomného uznávania vyvolá zvýšenie dôvery v oblasť slobody, bezpečnosti a spravodlivosti EÚ. Vplyv na trestnú činnosť by bol takisto významný. Opatrenia v rámci maximálneho legislatívneho riešenia spolu s výrazne zlepšeným presadzovaním cezhraničných postupov by pravdepodobne prinútili zločincov zmeniť ich praktiky a mohli by viesť k presunom, ktorých výsledkom by bol únik čistého kapitálu – peňazí z trestnej činnosti do krajín mimo EÚ. Konečným výsledkom by bol ešte významnejší vplyv na nezákonnú ekonomiku a hospodárstva tretích krajín. Celkovo je pravdepodobné, že pridaná hodnota tejto možnosti bude veľmi výrazná. Kombinované účinky ekonomickej ziskovosti, výrazných sociálnych vplyvov a väčšieho využitia v praxi sú ešte viac zvýraznené opatreniami týkajúcimi sa vzájomného uznávania, ktoré majú väčší dosah ako opatrenia v rámci minimálneho legislatívneho riešenia. Táto možnosť by bola v úplnom súlade s cieľom posilniť vymáhanie majetku pochádzajúceho z trestnej činnosti v Únii. Európsky parlament by ju pravdepodobne privítal.

6. Porovnanie možností

Uprednostnená politická možnosť je maximálna možnosť s opatrením týkajúcim sa vzájomného uznávania, pričom maximálna legislatívna možnosť bez vzájomného uznávania je spolu s minimálnou legislatívnou možnosťou na druhom mieste. Uprednostnená možnosť rešpektuje zásady subsidiarity a proporcionality, pretože neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie opísaných cieľov a rešpektuje základné práva. Prostredníctvom tejto možnosti by sa značne zlepšila harmonizácia pravidiel a vykonávania príkazov v členských štátoch, okrem iného zmenou a doplnením existujúcich ustanovení o rozšírenej konfiškácii a zavedením nových ustanovení o konfiškácii, ktorá nie je založená na predchádzajúcom odsúdení, konfiškácii majetku tretej strany a zavedením vzájomného uznávania príkazov všetkých druhov (vrátane príkazov, ktoré nie sú založené na predchádzajúcom odsúdení). Politické opatrenia v rámci tejto možnosti sú stanovené tak, aby boli proporcionálne a aby zbytočne neovplyvňovali základné práva. S cieľom vyriešiť obavy vyjadrené obhajcami sa plánujú minimálne záruky na úrovni EÚ so zámerom v plnej miere rešpektovať Chartu základných práv Európskej únie. Monitorovanie a hodnotenie

Implementácia uprednostnenej možnosti by mala byť predmetom budúceho monitorovania a hodnotenia. V dôsledku nedostatku štatistických údajov o konfiškácii majetku a nízkej kvality dostupných údajov v súčasnosti vo väčšine krajín nie je možné vykonať riadne posúdenie vplyvu na základe dôkazov, pokiaľ ide o nové opatrenia/legislatívu na úrovni EÚ alebo na úrovni členských štátov. Informácie o rozsahu, v akom vzájomné uznávanie uľahčuje cezhraničné presadzovanie práva, navyše nie sú okamžite k dispozícii.

Z tohto dôvodu zahŕňa uprednostnená možnosť zavedenie povinnosti členských štátov týkajúce sa podávanie správ týkajúcich sa konfiškácie majetku. Údaje budú zbierať súdne orgány (súdy, úrady prokuratúry), úrady pre správu majetku a iné orgány zodpovedné za nakladanie s majetkom, a to prinajmenšom raz ročne. Takto zozbierané údaje budú predmetom monitorovania a hodnotenia a Komisii to umožní posúdiť, v akom rozsahu spĺňajú navrhované právne predpisy svoje ciele. Osobitná pozornosť by sa mala venovať tým členským štátom, v ktorých je zber údajov pomerne nerozvinutý.

S cieľom monitorovať účinnú implementáciu navrhovaného právneho predpisu Komisia pripraví realizačný plán a na základe konzultácií s členskými štátmi a zainteresovanými stranami vypracuje pravidelné správy o vykonávaní. Plánuje sa, že prvá správa sa vypracuje tri roky po nadobudnutí účinnosti právneho predpisu. Zmapovanie právnych predpisov členských štátov o konfiškácii majetku, ktoré sa vykonalo v rámci prípravy na toto posúdenie vplyvu, by sa mohlo použiť ako východisko pre monitorovanie vývoja v oblasti právnych predpisov a využitia v praxi v členských štátoch.

Hodnotenia sa budú vykonávať takisto pravidelne, pričom sa predpokladá, že prvá správa bude vypracovaná päť rokov po nadobudnutí účinnosti právneho predpisu. Hodnotiace správy by mohli obsahovať modelovanie nákladov a prínosov s cieľom posúdiť súčasnú a odhadnúť budúcu ziskovosť konfiškácie majetku.

Uskutočnia sa aj semináre o transpozícii a iné odborné stretnutia s cieľom prediskutovať problémy implementácie. Výmena najlepšej praxe vo všetkých fázach procesu konfiškácie sa bude naďalej odohrávať v rámci platformy úradov pre vyhľadávanie majetku v EÚ.

[1] V Taliansku sa zlegalizované zisky z organizovanej trestnej činnosti za rok 2011 odhadovali na 150 miliárd EUR (Talianska centrálna banka, 2011). V Spojenom kráľovstve oficiálneho odhadu boli v roku 2006 výnosy z organizovanej trestnej činnosti 15 miliárd libier ročne.

[2] Napríklad v roku 2009 sa v Spojenom kráľovstve vymohlo 189 miliónov EUR a v Holandsku 60 miliónov EUR.