Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti Časť I(Text s významom pre EHP) /* KOM/2011/0452 v konečnom znení */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. Kontext navrhovaného aktu 1.1. Dôvody a ciele návrhu Rozsah finančnej krízy odhalil neprijateľné riziká týkajúce sa súčasnej regulácie finančných inštitúcií. Podľa odhadov Medzinárodného menového fondu straty spojené s krízou, ktoré vznikli európskym úverovým inštitúciám v období rokov 2007 až 2010, sa približujú k 1 biliónu EUR alebo 8 % HDP EÚ. V snahe obnoviť stabilitu v odvetví bankovníctva a s cieľom zabezpečiť, aby úvery aj naďalej prúdili do reálnej ekonomiky EÚ a jej členské štáty prijali širokú škálu bezprecedentných opatrení, ktoré v konečnom dôsledku zaplatia daňoví poplatníci. V tejto súvislosti Komisia do októbra 2010 schválila opatrenia štátnej pomoci vo výške 4,6 bilióna EUR pre finančné inštitúcie, z ktorých sa viac ako 2 bilióny EUR účinne využili v rokoch 2008 a 2009. Úroveň fiškálnej podpory, ktorá sa poskytla úverovým inštitúciám, je potrebné uviesť do súladu s dôkladnou reformou zameranou na riešenie nedostatkov v regulácii, ktoré sa prejavili v priebehu krízy. V tejto súvislosti Komisia už navrhla niekoľko zmien a doplnení právnych predpisov v oblasti bankovníctva, ktoré nadobudli účinnosť v roku 2009 (smernica o kapitálových požiadavkách II – ďalej len „CRD II“) a v roku 2010 (smernica o kapitálových požiadavkách III – ďalej len „CRD III“). Tento návrh obsahuje prvky štandardov týkajúcich sa kapitálu a likvidity úverových inštitúcií, ktoré boli vypracované a dohodnuté na celosvetovej úrovni a ktoré sú známe ako Bazilej III, a zosúlaďuje ostatné ustanovenia súčasných právnych predpisov. Regulačné rozhodnutia sú podrobne vysvetlené v oddiele 5. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií obsahuje ustanovenia, ktoré úzko súvisia s prístupom k činnosti, pokiaľ ide o podnikanie úverových inštitúcií (ako sú napríklad ustanovenia upravujúce povolenie podnikať, výkon práva usadiť sa, právomoci orgánov dohľadu domovských a hostiteľských štátov v tejto súvislosti a preskúmanie úverových inštitúcií orgánmi dohľadu). Tieto prvky sú zahrnuté do návrhu smernice o prístupe k činnosti, pokiaľ ide o podnikanie úverových inštitúcií a o prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, s ktorým tento návrh tvorí jeden balík. V smernici 2006/48/ES a najmä v jej prílohách sú však takisto stanovené prudenciálne pravidlá. V záujme ďalšej aproximácie legislatívnych ustanovení, ktoré sú výsledkom transpozície smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES do vnútroštátneho práva, a s cieľom zabezpečiť, aby sa na ne priamo uplatňovali tie isté prudenciálne pravidlá, ktoré sú nevyhnutné pre fungovanie vnútorného trhu, sú predmetom tohto návrhu nariadenia tieto prudenciálne pravidlá. Z dôvodu jasnosti sa v tomto návrhu takisto zjednocujú prudenciálne požiadavky týkajúce sa úverových inštitúcií a investičných spoločností, pričom investičnými spoločnosťami sa zaoberá smernica 2006/49/ES. 1.1.1. Problémy, ktoré sa riešia v návrhu – nové prvky v rámci Bazilej III Návrh sa zameriava na riešenie regulačných nedostatkov v týchto oblastiach: Riadenie rizika likvidity (šiesta časť): Kríza odhalila, že existujúce postupy v oblasti riadenia rizika likvidity sú nedostatočné na úplné zvládnutie rizík spojených so sekuritizáciou „vytvoriť a distribuovať“ prostredníctvom využívania zložitých finančných nástrojov a spoliehania sa na medzibankové financovanie nástrojmi s krátkodobou splatnosťou. Táto skutočnosť prispela k rozpadu niekoľkých finančných inštitúcií a výrazne oslabila finančnú spoľahlivosť mnohých ďalších, pričom ohrozila finančnú stabilitu a vyvolala potrebu štátnej podpory. Zatiaľ čo niekoľko členských štátov v súčasnosti zavádza určitú formu kvantitatívneho regulačného predpisu, pokiaľ ide o likviditu, na úrovni EÚ neexistuje harmonizovaná a dostatočne explicitná regulačná úprava na príslušných úrovniach krátkodobej a dlhodobej likvidity. Rozdielnosť súčasných vnútroštátnych noriem bráni komunikácii medzi orgánmi dohľadu a zaťažuje cezhraničné inštitúcie dodatočnými nákladmi spojenými s predkladaním správ. Vymedzenie kapitálu (druhá časť hlava I): Inštitúcie vstúpili do krízy s kapitálom v nedostatočnom množstve a kvalite. Vzhľadom na riziká, ktorým čelili, mnohé inštitúcie nedisponovali dostatočnými množstvami kapitálových nástrojov najvyššej kvality, ktoré dokážu účinne pokryť straty, len čo vzniknú a ktoré pomáhajú zachovať inštitúciu ako fungujúci podnik. Zistilo sa, že hybridné kapitálové nástroje vlastného kapitálu Tier 1 (hybridy), ktoré sa predtým považovali za nástroje, ktoré dokážu pokryť stratu pri bežnej činnosti, nie sú v praxi účinné. Kapitálové nástroje Tier 2 neboli schopné plniť svoju funkciu pokrývania strát, keď sa inštitúcia stala insolventnou, pretože inštitúcie často nemali povolený úpadok. Zistilo sa, že kvalita kapitálových nástrojov potrebných na pokrytie nepredpokladaných strát z rizík v obchodnej knihe je taká vysoká ako v prípade rizík v neobchodnej knihe a kapitálové nástroje Tier 3 sa nepovažujú za nástroje dostatočne vysokej kvality. S cieľom zabezpečiť finančnú stabilitu poskytli vlády v mnohých krajinách bankovému sektoru bezprecedentnú podporu. V prípade tejto situácie bola katalyzátorom nedostatočná harmonizácia vymedzenia kapitálu v rámci EÚ, pričom rôzne členské štáty prijali veľmi rozdielne prístupy k prvkom kapitálu, ktoré by sa mali zahrnúť do vlastných zdrojov alebo z nich vylúčiť. V kombinácii so skutočnosťou, že v regulačných ukazovateľoch sa presne neodzrkadľovala skutočná schopnosť inštitúcie pokryť straty, sa tým oslabila schopnosť trhu presne a dôsledne posúdiť platobnú schopnosť inštitúcií EÚ. V dôsledku toho sa v EÚ zasa prehĺbila finančná nestabilita. Kreditné riziko protistrany (tretia časť hlava II kapitola 6): Kríza odhalila celý rad nedostatkov v súčasnej regulačnej úprave kreditného rizika protistrany vyplývajúceho z činností spojených s financovaním derivátov, repo transakcií a transakcií s cennými papiermi. Kríza ukázala, že existujúce ustanovenia nezaručujú primerané riadenie a dostatočnú kapitalizáciu v prípade tohto druhu rizika. Súčasné pravidlá takisto neposkytujú dostatočné stimuly na prechod od dvojstranného zúčtovania mimoburzových zmlúv o derivátoch k multilaterálnemu zúčtovaniu prostredníctvom centrálnych protistrán. Možnosti, voľby a harmonizácia (celé nariadenie): V roku 2000 sa sedem smerníc o bankovníctve nahradilo jedinou smernicou. Táto smernica bola prepracovaná v roku 2006 a zároveň sa v EÚ zaviedol rámec Bazilej II. Jeho súčasné ustanovenia v dôsledku toho zahŕňajú značný počet možností a volieb. Členským štátom sa okrem toho umožnilo, aby zaviedli prísnejšie pravidlá, než sú stanovené v smernici. Výsledkom je vysoká úroveň rozdielov, ktorá je zvlášť zaťažujúca pre firmy, ktoré pôsobia v cezhraničnom kontexte. Vedie to takisto k nedostatočnej právnej jasnosti a nevyváženým podmienkam. 1.1.2. Ciele návrhu Celkovým cieľom tejto iniciatívy je zabezpečiť, aby sa posilnila účinnosť regulácie kapitálu inštitúcií v EÚ a aby sa obmedzili jej nepriaznivé vplyvy na ochranu vkladateľov a procyklickosť finančného systému a zároveň sa zachovalo konkurenčné postavenie odvetvia bankovníctva EÚ. 1.2. Všeobecný kontext Finančná kríza podnietila široké úsilie na úrovni EÚ, ako aj na medzinárodnej úrovni s cieľom vyvinúť účinné politiky na riešenie základných problémov. Skupina na vysokej úrovni pod predsedníctvom pána de Larosièra navrhla odporúčania na reformovanie európskeho finančného dohľadu a regulácie. Tieto odporúčania boli podrobnejšie rozpracované v oznámení Komisie z marca 2009. Tento návrh obsahuje početné revízie politiky, ktoré sú uvedené v podrobnom akčnom pláne zahrnutom do tohto oznámenia. Na celosvetovej úrovni skupina G-20 vo svojom vyhlásení z 2. apríla 2009 oznámila záväzok riešiť krízu medzinárodne s vynaložením konzistentného úsilia s cieľom zlepšiť kvantitu a kvalitu kapitálu v bankovom systéme, zaviesť doplnkové meradlo, ktoré sa nezakladá na rizikách, aby sa obmedzilo rastúce využívanie pákového efektu, vybudovať rámec pre rezervy silnejšej likvidity vo finančných inštitúciách a vykonávať odporúčania Rady pre finančnú stabilitu (ďalej len „FSB“ – Financial Stability Board) na zmiernenie procyklickosti. Skupina guvernérov a vedúcich pre dohľad centrálnych bánk (ďalej len „GHOS“ – Group of Central Bank Governors and Heads of Supervision), dozorný orgán Bazilejského výboru pre bankový dohľad (ďalej len „BCBS“ – Basel Committee on Banking Supervision) [1] v reakcii na mandát, ktorý získala od G-20 v septembri 2009, odsúhlasila niekoľko opatrení na posilnenie regulácie odvetvia bankovníctva. Rada pre finančnú stabilitu a vedúci predstavitelia G-20 schválili tieto opatrenia na samite v Pittsburghu v dňoch 24. – 25. septembra 2009. V decembri 2010 BCBS vydal podrobné pravidlá nových globálnych regulačných predpisov o primeranosti a likvidite kapitálu úverových inštitúcií, ktoré sa spoločne uvádzajú ako Bazilej III. Tento návrh priamo súvisí s regulačnými predpismi zahrnutými do Bazilej III. Na vypracovaní týchto predpisov, ako aj na posudzovaní ich vplyvu s BCBS veľmi úzko spolupracovala Komisia ako pozorovateľ BCBS. V dôsledku toho sa v navrhovaných opatreniach verne dodržiava podstata zásad Bazilej III. V záujme dosiahnutia dvojakého cieľa, a to zlepšiť odolnosť globálneho finančného systému a zabezpečiť rovnaké podmienky, je nevyhnutné, aby sa dôsledne na celom svete uplatňoval spoľahlivejší súbor prudenciálnych požiadaviek . V procese vypracovania tohto legislatívneho návrhu musí Komisia zároveň vynaložiť osobitné úsilie, aby sa ubezpečila, že určité dôležité európske osobitosti a problémy sa riešia primeraným spôsobom. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že na rozdiel od iných hlavných ekonomík sa uplatňovanie regulačných zásad, ktoré boli dohodnuté na celosvetovej úrovni pod záštitou BCBS, v EÚ neobmedzuje len na medzinárodne aktívne banky. Tieto predpisy sa uplatňujú v EÚ naprieč celým odvetvím bankovníctva, zahŕňajú všetky úverové inštitúcie a vo všeobecnosti aj investičné spoločnosti. Ako sa podrobnejšie vysvetľuje v oddiele 4.2, EÚ sa vždy domnievala, že jedine takýmto prístupom by sa zabezpečila skutočná rovnosť príležitostí v EÚ a zároveň by sa maximálne zvýšili výhody spojené s finančnou stabilitou. Ide o jeden z dôvodov, prečo sa zdá, že by boli potrebné určité úpravy zásad rámca Bazilej III, ktorými by sa primeraným spôsobom riešili európske osobitosti a problémy. Tieto úpravy však budú aj naďalej konzistentné s povahou a cieľmi reformy Bazilej III. V širšom kontexte by sa malo uviesť, že jednou z priorít Komisie v reforme nariadenia o finančných službách EÚ je zabezpečiť, aby bol bankový sektor schopný plniť svoj základný účel, a to poskytovanie bankových úverov reálnej ekonomike a poskytovanie služieb občanom a podnikom v Európe. V tejto súvislosti Komisia prijala 18. júla odporúčanie o prístupe k základnému platobnému účtu[2]. 2. Výsledky konzultácií so zainteresovanými stranami a posúdení vplyvu 2.1. Konzultácie so zainteresovanými stranami Útvary Komisie pozorne sledovali prácu medzinárodných fór, najmä BCBS, ktorý bol poverený vytvorením rámca Bazilej III, a zúčastňovali sa na nej. Európsky výbor pre bankovníctvo (ďalej len „EBC“ – European Banking Committee) a Výbor európskeho bankového dohľadu (ďalej len „CEBS“ – Committee of European Banking Supervisors) a od roku 2011 jeho nástupca Európsky orgán pre bankovníctvo (ďalej len „EBA“ – European Banking Authority) sa v širokom rozsahu zapájali a zúčastňovali na konzultáciách. Ich stanoviská prispeli k príprave tohto návrhu a sprievodného posúdenia vplyvu. 2.1.1. CEBS CEBS uskutočnil komplexnú štúdiu kvantitatívneho vplyvu (QIS) týkajúcu sa vplyvu tohto legislatívneho návrhu na odvetvie bankovníctva EÚ. Na tejto štúdii sa zúčastnilo 246 úverových inštitúcií. CEBS takisto uskutočnil rozsiahle verejné konzultácie a v októbri 2008 predložil technické odporúčania v oblasti vnútroštátnych možností a volieb. 2.1.2. Pracovná skupina pre CRD V období rokov 2008 až 2011 útvary Komisie zorganizovali v oblasti vnútroštátnych možností a volieb šesť zasadnutí pracovnej skupiny pre smernicu o kapitálových požiadavkách (CRD), ktorej členov nominuje EBC. Podskupiny pracovnej skupiny pre smernicu CRD okrem toho vykonali prácu na ešte vyššej technickej úrovni v oblasti likvidity, vymedzenia kapitálu, miery využívania pákového efektu a kreditného rizika protistrany. 2.1.3. Ďalšie verejné konzultácie Komisia v rokoch 2009, 2010 a 2011 uskutočnila štyri verejné konzultácie, ktoré zahŕňali všetky prvky tohto návrhu. V apríli 2010 útvary Komisie uskutočnili verejné vypočutie k tomuto návrhu, na ktorom sa zúčastnili všetky skupiny zainteresovaných strán. Reakcie na verejné konzultácie a názory vyjadrené na verejnom vypočutí sa premietajú do celej sprievodnej správy o posúdení vplyvu. Jednotlivé reakcie sú dostupné na webovej stránke Komisie. Komisia okrem toho uskutočnila samostatné konzultácie s odvetvím bankovníctva vrátane Skupiny expertov na problematiku bankovníctva (ďalej len „GEBI“ – Group of Experts in Banking Issues) zriadenej Komisiou a rôznych združení odvetvia bankovníctva EÚ a jednotlivých inštitúcií. 2.2. Posúdenie vplyvu Posudzovalo a porovnávalo sa spolu 27 možností politiky na účely riešenia rôznych zistených problémov[3]. V tabuľke sú uvedené jednotlivé možnosti posudzované v rámci každého súboru politík, ktoré sú zoradené z hľadiska ich relatívnej efektívnosti[4] a účinnosti[5] so zreteľom na dosiahnutie príslušných dlhodobých cieľov politiky. Preferované možnosti stanovené na základe tohto poradia, sú zvýraznené a zaoberá sa nimi zostávajúca časť tohto oddielu. Možnosť politiky Súbor || Možnosti politiky || Kritériá na porovnanie možností politiky Efektívnosť || Účinnosť Zvýšiť primeranosť kapitálových požiadaviek || Posilniť riadenie bankového rizika || Predchádzať možnostiam regulačnej arbitráže || Zvýšiť právnu jasnosť || Znížiť záťaž spojenú s dodržiavaním predpisov || Zlepšiť rovnaké podmienky || Zvýšiť spoluprácu pri činnostiach dohľadu a konvergenciu || Zosúladiť prudenciálne požiadavky pre SIFI s rizikami, ktoré predstavujú || Znížiť cyklickosť financovania a kapitálové požiadavky Likvidita –pomer pokrytia likvidity (LCR) || Zachovať súčasný prístup || 3 || 3 || || || || || || || || 3 Zaviesť LCR stanovený v rámci verejnej konzultácie vo februári 2010 || 2 || 2 || || || || || || || || 1 Zaviesť LCR schválený bazilejským výborom s výhradou lehoty na predloženie pripomienok || 1 || 1 || || || || || || || || 2 Likvidita – pomer čistého stabilného financovania (NSFR) || Zachovať súčasný prístup || 3 || 3 || || || || || || || || 3 Zaviesť NSFR stanovený v rámci verejnej konzultácie vo februári 2010 || 2 || 2 || || || || || || || || 2 Zaviesť NSFR schválený bazilejským výborom s výhradou lehoty na predloženie pripomienok || 1 || 1 || || || || || || || || 1 Oprávnenosť kapitálových nástrojov a uplatňovanie regulačných úprav || Zachovať súčasný prístup || 5 || 5 || 5 || || || 5 || || 5 || 5 || 5 Upraviť len kritériá oprávnenosti stanovené v rámci verejnej konzultácie vo februári 2010 || 4 || 4 || 4 || || || 4 || || 4 || 4 || 4 Upraviť kritériá oprávnenosti a regulačné úpravy stanovené v rámci verejnej konzultácie vo februári 2010 || 1-3 || 1-3 || 1-3 || || || 2-3 || || 1 || 1-3 || 3 Upraviť kritériá oprávnenosti a regulačné úpravy na základe bazilejského prístupu || 1-3 || 1-3 || 1-3 || || || 2-3 || || 2-3 || 1-3 || 2 Upraviť kritériá oprávnenosti a regulačné úpravy na základe bazilejského prístupu s určitými úpravami, pokiaľ ide o osobitosti EÚ || 1-3 || 1-3 || 1-3 || || || 1 || || 2-3 || 1-3 || 1 Kreditné riziko protistrany (CCR) || Zachovať súčasný prístup || 3 || 3 || || || || || || 3 || 3 || 3 Zvýšiť požiadavku na CCR || 2 || 2 || || || || || || 2 || 2 || 2 Zvýšiť požiadavky na CCR a diferencovať postup v prípade expozícií voči centrálnym protistranám || 1 || 1 || || || || || || 1 || 1 || 1 Miera využívania pákového efektu || Zachovať súčasný prístup || 3 || 3 || || || || || || || 3 || 3 Zaviesť mieru využívania pákového efektu stanovenú v rámci verejnej konzultácie vo februári 2010 || 2 || 2 || || || || || || || 2 || 2 Vykonávať rozsiahle monitorovanie miery využívania pákového efektu || 1 || 1 || || || || || || || 1 || 1 Stupnica hodnotenia možností: 1=najefektívnejšia / najúčinnejšia, 5=najmenej efektívna / najmenej účinná 2.2.1. Jednotlivé opatrenia v oblasti politiky Riadenie rizika likvidity (šiesta časť): Na zlepšenie krátkodobej odolnosti profilu rizika likvidity finančných inštitúcií sa po uplynutí obdobia sledovania a preskúmania v roku 2015 zavedie pomer pokrytia likvidity (ďalej len „LCR“ – Liquidity Coverage Ratio). LCR by vyžadoval, aby inštitúcie pokryli čisté straty likvidity v priebehu 30-dňového obdobia rezervou „vysokokvalitných“ likvidných aktív. V pokrytých stratách (menovateľ) by sa odzrkadľovali inštitucionálne a systémové šoky založené na aktuálnych okolnostiach, ktoré sa vyskytli v rámci celosvetovej finančnej krízy. Rezervy na zozname vysokokvalitných likvidných aktív (čitateľ) určené na pokrytie týchto strát by zabezpečili, že tieto aktíva budú vysokej kvality, pokiaľ ide o úverovú bonitu a likviditu. Na základe vymedzenia pojmu LCR zahrnutého do Bazilej III sa predpokladá, že dodržanie súladu s touto požiadavkou prinesie čisté ročné výnosy HDP v rozpätí 0,1 % až 0,5 % vzhľadom na zníženie očakávanej frekvencie systémových kríz. S cieľom riešiť problémy financovania vyplývajúce z rozdielov v splatnosti aktív a pasív Komisia zváži navrhnutie pomeru čistého stabilného financovania (ďalej len „NSFR“ – Net Stable Funding Ratio) po lehote na predloženie pripomienok a preskúmanie v roku 2018. NSFR by vyžadoval, aby si inštitúcie zachovali zdravú štruktúru financovania v priebehu jedného roka v rámci rozšíreného stresového scenára špecifického pre spoločnosť, ako je napríklad významný pokles jej ziskovosti alebo platobnej schopnosti. Na tento účel by sa priebežne financované aktíva a akékoľvek prípadné záväzky, ktoré sa majú financovať, museli do určitej miery pokryť zdrojmi stabilného financovania. Vymedzenie kapitálu (druhá časť): Návrh vychádza zo zmien, ktoré sa uskutočnili v CRD 2 na účely ďalšieho posilnenia kritérií oprávnenosti kapitálových nástrojov. Návrhom sa okrem toho zavádza významná harmonizácia úprav vlastného kapitálu vykonaných s cieľom určiť výšku regulačného kapitálu, ktorý je obozretné uznať na regulačné účely. Týmto novým harmonizovaným vymedzením kapitálu by sa podstatne zvýšila výška požadovaného regulačného kapitálu, ktorý by inštitúcie mali vlastniť. Nové požiadavky na regulačný kapitál prosperujúceho podniku – vlastný kapitál Tier 1 a kapitál Tier 1 – by sa zavádzali postupne v období rokov 2013 až 2015. Nové prudenciálne úpravy by sa takisto zavádzali postupne, v rozsahu 20 % ročne od roku 2014, pričom 100 % by dosiahli v roku 2018. Na určité kapitálové nástroje by sa počas desiatich rokov takisto uplatňovali ustanovenia o ochrane predchádzajúceho stavu s cieľom pomôcť pri zabezpečení bezproblémového prechodu na nové pravidlá. Kreditné riziko protistrany (tretia časť hlava II kapitola 6): Požiadavky na riadenie a kapitalizáciu kreditného rizika protistrany sa budú posilňovať. Inštitúcie by mali podliehať dodatočnej kapitálovej požiadavke v súvislosti s možnými stratami spojenými so zhoršením dôveryhodnosti protistrany. Podporili by sa tým osvedčené postupy v riadení tohto rizika a potvrdilo by sa jeho zaistenie, ktoré by umožnilo inštitúciám zmierniť vplyv tejto kapitálovej požiadavky. Váhy rizika, pokiaľ ide o expozície voči finančným inštitúciám týkajúce sa nefinančného podnikového sektora, sa zvýšia. Predpokladá sa, že táto zmena a doplnenie podporí rozdelenie rizika protistrany medzi menšie inštitúcie a celkovo by mala prispieť k menšej vzájomnej prepojenosti medzi veľkými inštitúciami alebo inštitúciami, ktoré sú dôležité z hľadiska systému. Návrhom by sa mali takisto rozšíriť motivačné faktory pre zúčtovanie mimoburzových nástrojov prostredníctvom centrálnych protistrán. Predpokladá sa, že tieto návrhy v prevažnej miere ovplyvnia najväčšie inštitúcie EÚ, pretože kreditné riziko protistrany je relevantné len pre banky s významným podielom aktivít zameraných na financovanie mimoburzových derivátov a cenných papierov. Miera využívania pákového efektu (siedma časť): S cieľom obmedziť nadmerné vytváranie pákového efektu, pokiaľ ide o súvahy úverových inštitúcií a investičných spoločností, a v dôsledku toho pomôcť obmedziť cyklickosť poskytovania úverov, Komisia takisto navrhuje zaviesť mieru využívania pákového efektu, ktorá nie je založená na riziku. Ako sa dohodlo na zasadnutí BCBS, táto miera sa zavedie ako nástroj na preskúmanie úverových inštitúcií a investičných spoločností zo strany dohľadu. Vplyv zavedenia tejto miery sa bude monitorovať na účely prechodu na záväzné opatrenie piliera jeden v roku 2018, a to na základe primeraného preskúmania a nastavenia v súlade s medzinárodnými dohodami. Jednotný súbor pravidiel (celé nariadenie): V návrhu sa harmonizujú rozdielne vnútroštátne prístupy v oblasti dohľadu prostredníctvom takmer úplného zrušenia možností a volieb. Na niektoré špecifické vymedzené oblasti, v prípade ktorých sú rozdiely podmienené okolnosťami posúdenia rizika, osobitosťami trhu alebo výrobku a právnym rámcom členských štátov, sa vzťahuje výnimka, čo umožňuje členským štátom, aby prijali prísnejšie pravidlá. 2.2.2. Nástroj politiky Tento návrh účinne oddeľuje prudenciálne požiadavky od ďalších dvoch oblastí smernice 2006/48/ES a smernice 2006/49/ES, t. j. povoľovania a priebežného dohľadu, ktoré by aj naďalej mali mať formu smernice, s ktorou tento návrh tvorí balík. V tomto oddelení sa odzrkadľujú rozdiely v predmete úpravy, povahe a adresátoch. 2.2.3. Súhrnný vplyv balíka S cieľom doplniť vlastné posúdenie vplyvu Bazilej III Komisia preskúmala celý rad štúdií, ktoré vypracoval verejný a súkromný sektor. Ich hlavné výsledky možno zhrnúť takto: Odhaduje sa, že týmto návrhom spoločne s CRD III sa zvýšia rizikovo vážené aktíva veľkých úverových inštitúcií o 24,5 % a malých úverových inštitúcií o 4,1 %. Potreba získať vlastné nové finančné prostriedky v dôsledku novej požiadavky a rezerva na zachovanie kapitálu sa odhaduje na 84 miliárd EUR do roku 2015 a na 460 miliárd EUR do roku 2019. Prinesie to jednoznačné čisté dlhodobé ekonomické výhody v podobe ročného zvýšenia HDP EÚ v rozpätí od 0,3 % až do 2 %, Tieto výhody vyplývajú zo zníženia predpokladanej frekvencie a pravdepodobnosti budúcich systémových kríz. Odhaduje sa, že týmto návrhom by sa znížila pravdepodobnosť systémovej bankovej krízy v siedmich členských štátoch v rozpätí 29 % až 89 % v prípade, že sa úverové inštitúcie rekapitalizujú na podiel celkového kapitálu najmenej 10,5 %. Okrem toho, vyšší kapitál vrátane proticyklickej kapitálovej rezervy a požiadavky na likviditu by takisto viedol k zníženiu amplitúdy obvyklých hospodárskych cyklov. Týka sa to najmä malých a stredných podnikov, ktoré sú počas celého hospodárskeho cyklu relatívne viac závislé na financovaní zo strany úverovej inštitúcie než veľké podniky. 2.2.4. Administratívne zaťaženie Inštitúcie, ktoré sa viac zaoberajú cezhraničnou činnosťou, by získali najväčšie výhody z harmonizácie súčasných vnútroštátnych ustanovení, pretože sa predpokladá, že úspory administratívneho zaťaženia, ktoré z toho vyplývajú, by znížili ich zaťaženie týkajúce sa opatrení v rámci Bazilej III. 3. Monitorovanie a hodnotenie Navrhované zmeny a doplnenia sú spojené so smernicami 2006/48/ES a 2006/49/ES, ktoré predchádzali tomuto nariadeniu. Znamená to, že prvky predchádzajúcej smernice a nové prvky zavedené týmto nariadením sa budú dôsledne monitorovať. Monitorovanie miery využívania pákového efektu a nových opatrení v oblasti likvidity sa podrobí osobitnému skúmaniu na základe štatistických údajov získaných podľa ustanovení uvedených v tomto návrhu. Monitorovanie a hodnotenie sa uskutoční na úrovni EÚ (EBA/ECB – Európska centrálna banka), ako aj na medzinárodnej úrovni (BCBS). 4. Právne prvky návrhu 4.1. Právny základ Právny základ pre nariadenie, ktoré vytvára jednotné ustanovenia zamerané na fungovanie vnútorného trhu poskytuje článok 114 ods. 1 Zmluvy o fungovaní EÚ. Keďže návrh smernice [vložené OP] upravuje prístup k činnosti podnikov a je založený na článku 53 Zmluvy o fungovaní EÚ, potreba oddeliť tieto pravidlá od pravidiel týkajúcich sa spôsobu, akým sa tieto činnosti majú vykonávať, vyžaduje použitie nového právneho základu pre tieto pravidlá. V prudenciálnych požiadavkách sa stanovujú kritériá pre hodnotenie rizika spojeného s určitými bankovými činnosťami a finančných prostriedkov potrebných na vyváženie týchto rizík. Nereguluje sa nimi prístup k činnostiam spojeným s prijímaním vkladov, upravuje sa však spôsob, akým sa tieto činnosti vykonávajú s cieľom zabezpečiť ochranu vkladateľov a finančnú stabilitu. Navrhovaným nariadením sa zjednocujú prudenciálne požiadavky pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti, ktoré sú v súčasnosti stanovené v dvoch rôznych smerniciach (2006/48/ES a 2006/49/ES), do jedného právneho nástroja, čím sa značne zjednodušuje uplatniteľný právny rámec. Ako sa už zdôraznilo (oddiely 1.1.1 a 2.2.1), súčasné ustanovenia zahŕňajú značný počet možností a volieb a umožňujú členským štátom, aby stanovili prísnejšie pravidlá, než sú pravidlá uvedené v smerniciach 2006/48/ES a 2006/49/ES. Výsledkom je vysoká úroveň rozdielnosti, ktorá sa na účely finančnej stability nielenže môže javiť ako problematická, ako sa uvádza v oddiele 1.1.1, ale ktorá takisto predstavuje prekážku pre cezhraničné poskytovanie služieb a usadenie sa v iných členských štátoch, pretože vždy, keď chce inštitúcia začať činnosť v inom členskom štáte, musí posudzovať rozdielne pravidlá. Vytvárajú sa tým nerovnaké podmienky, ktoré sú brzdou vnútorného trhu a takisto bránia právnej jasnosti. Keďže predchádzajúce kodifikácie a prepracované znenia neviedli k zmenšeniu rozdielov, je potrebné prijať nariadenie s cieľom zaviesť jednotné pravidlá vo všetkých členských štátoch s cieľom zabezpečiť dobré fungovanie vnútorného trhu. Vypracovanie prudenciálnych požiadaviek v podobe nariadenia by zabezpečilo, že tieto požiadavky by boli priamo uplatniteľné na inštitúcie. Prostredníctvom zabránenia vzniku rozdielov vo vnútroštátnych požiadavkách v dôsledku transpozície smernice by sa zaistili rovnaké podmienky. Navrhované nariadenie by jasne preukázalo, že inštitúcie dodržiavajú rovnaké pravidlá na všetkých trhoch EÚ, čím by sa takisto posilnila dôvera v stabilitu inštitúcií v celej EÚ. Nariadenie by takisto umožnilo, aby EÚ rýchlejšie zaviedla akékoľvek budúce zmeny, pretože zmeny a doplnenia sa môžu uplatňovať takmer okamžite po prijatí. EÚ by to umožnilo dodržiavať medzinárodne dohodnuté lehoty na vykonávanie a sledovať významný vývoj na trhu. 4.2. Subsidiarita V súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality stanovenými v článku 5 Zmluvy o fungovaní EÚ členské štáty nemôžu dostatočným spôsobom dosiahnuť ciele navrhovaného opatrenia, a preto sa môžu lepšie dosiahnuť na úrovni EÚ. Jeho ustanovenia nepresahujú rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie sledovaných cieľov. Jedine prijatím opatrenia na úrovni EÚ je možné zabezpečiť, že inštitúcie a investičné spoločnosti pôsobiace vo viac ako jednom členskom štáte budú podliehať tým istým prudenciálnym požiadavkám, čím sa zabezpečia rovnaké podmienky, zníži sa regulačná zložitosť, zabráni sa vzniku neodôvodnených nákladov spojených s dodržiavaním predpisov v prípade cezhraničných činností, podporí sa ďalšia integrácia na trhu EÚ a prispeje sa k eliminovaniu možností regulačnej arbitráže. Prijatím opatrenia na úrovni EÚ sa takisto zabezpečuje vysoká úroveň finančnej stability v EÚ. Potvrdzuje to aj skutočnosť, že prudenciálne požiadavky stanovené v návrhu, sú v právnych predpisoch EÚ stanovené už viac ako 20 rokov. Článkom 288 Zmluvy o fungovaní EÚ sa umožňuje voľba medzi rôznymi právnymi nástrojmi. Nariadenie preto podlieha zásade subsidiarity rovnako ako iné právne nástroje. Subsidiarita musí byť v rovnováhe s inými zásadami v zmluvách, ako sú napríklad základné slobody. Smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES sú formálne adresované členským štátom, ale v konečnom dôsledku sú určené podnikom. Nariadením sa vytvára väčšia rovnosť podmienok, pretože je priamo uplatniteľné a pred začatím činnosti nie je potrebné posudzovať právne predpisy v iných členských štátoch, pretože pravidlá sú úplne rovnaké. Predstavuje to menšiu záťaž pre inštitúcie. Prijatie nariadenia takisto umožňuje vyhnúť sa omeškaniam so zreteľom na transpozíciu smerníc. 4.3. Úloha EBA a dodržiavanie súladu s článkami 290 a 291 Zmluvy o fungovaní EÚ Vo viac ako 50 ustanoveniach uvedených v tomto návrhu sa vyžaduje, aby EBA predložil Komisii regulačné a vykonávacie technické predpisy s cieľom spresniť kritériá uvedené v niektorých ustanoveniach tohto nariadenia a s cieľom zabezpečiť jeho konzistentné uplatňovanie. Komisia je splnomocnená, aby ich prijala ako delegované a vykonávacie akty. Komisia prijala 23. septembra 2009 návrhy nariadení, ktorými sa zriaďujú orgány EBA (Európsky orgán pre bankovníctvo), EIOPA (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) a ESMA (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy )[6]. Komisia by v tejto súvislosti chcela pripomenúť svoje vyhlásenie k článkom 290 a 291 ZFEÚ, ktoré urobila pri prijímaní nariadení, ktorými sa zriaďujú európske orgány dohľadu, a podľa ktorého: „pokiaľ ide o postup prijímania regulačných predpisov, Komisia zdôrazňuje jedinečnú povahu sektora finančných služieb vyplývajúcu z Lamfalussyho štruktúry a výslovne uznanú vo vyhlásení č. 39 k Zmluve o fungovaní EÚ. Komisia má však vážne obavy, či sú obmedzenia jej úlohy pri prijímaní delegovaných aktov a vykonávacích opatrení v súlade s článkami 290 a 291 Zmluvy o fungovaní EÚ.“ 4.4. Interakcia a konzistentnosť medzi prvkami balíka Toto nariadenie tvorí balík s navrhovanou smernicou [vložené OP]. Tento balík by mal nahradiť smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES. Znamená to, že smernica aj nariadenie by sa zaoberali úverovými inštitúciami aj investičnými spoločnosťami. V súčasnosti sú investičné spoločnosti len „pripojené“ k smernici 2006/48/ES prostredníctvom smernice 2006/49/ES. Veľká časť tejto smernice obsahuje iba odkazy na smernicu 2006/48/ES. Spájajúce ustanovenia uplatniteľné na obidve činnosti v balíku by preto zlepšili zrozumiteľnosť ustanovení, ktoré ich upravujú. Rozsiahle prílohy smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES by sa okrem toho integrovali do normatívnych ustanovení, čím by sa ešte viac zjednodušilo ich uplatňovanie. V návrhu nariadenia sa stanovujú prudenciálne pravidlá, ktoré sú priamo uplatniteľné na inštitúcie. V návrhu smernice zostávajú ustanovenia týkajúce sa vydávania povolení úverovým inštitúciám, výkonu práva slobody usadiť sa a voľného pohybu služieb. Netýkalo by sa to investičných spoločností, pretože zodpovedajúce práva a povinnosti upravuje smernica 2004/39/ES („MiFiD“). V smernici by takisto zostali všeobecné zásady dohľadu nad inštitúciami, ktoré sú adresované členským štátom a vyžadujú transponovanie a uplatňovanie voľby. Zahŕňa to najmä výmenu informácií, rozdelenie úloh medzi orgánmi dohľadu domovskej a hostiteľskej krajiny a výkon sankčných právomocí (ktoré by sa zaviedli ako nové). Smernica by ešte vždy obsahovala ustanovenia upravujúce preskúmanie inštitúcií dohľadom zo strany príslušných orgánov členských štátov. Tieto ustanovenia dopĺňajú všeobecné prudenciálne požiadavky stanovené v nariadení pre inštitúcie o individuálne opatrenia, o ktorých rozhodujú príslušné orgány v dôsledku ich priebežného dohľadu nad každou jednotlivou úverovou inštitúciou a investičnou spoločnosťou. Rozsah takých opatrení v oblasti dohľadu by sa stanovil v smernici, pretože príslušné orgány by mali byť schopné vykonať svoje rozhodnutie, pokiaľ ide o to, ktoré opatrenia by sa mali uložiť. Sú v tom zahrnuté interné postupy v rámci inštitúcie, ktoré sa týkajú najmä riadenia rizík a požiadaviek na správu a riadenie spoločností, ktoré sa zavádzajú ako nové. 5. Podrobné vysvetlenie návrhu a porovnanie s Bazilej III V snahe zabezpečiť vyvážené uplatňovanie Bazilej III na inštitúcie Európskej únie Komisia musela urobiť niekoľko regulačných rozhodnutí, ktoré sú vysvetlené v tejto kapitole. 5.1. Maximálna harmonizácia (celé nariadenie) Na dosiahnutie skutočne jednotného súboru pravidiel je potrebná maximálna harmonizácia. Neprimerané a nekoordinované prísnejšie požiadavky v jednotlivých členských štátoch by mohli mať za následok presun základných expozícií a rizík do tieňového bankového sektora alebo z jedného členského štátu EÚ do druhého. Posúdenia vplyvu, ktoré uskutočnil Bazilejský výbor a Európska komisia, sú založené na špecifických kapitálových podieloch, ktoré boli prijaté. Nie je isté, aký by bol potenciálny vplyv z hľadiska nákladov a rastu v prípade, ak by vyššie kapitálové požiadavky v jednom alebo vo viacerých členských štátoch potenciálne expandovali prostredníctvom mechanizmu „cesta na vrchol“ do celej EÚ. V prípade, že vznikne potreba prísnejších prudenciálnych požiadaviek na úrovni EÚ, mali by existovať spôsoby dočasnej úpravy jednotného súboru pravidiel v súlade s touto potrebou. Komisia by mohla prijať delegovaný akt, prostredníctvom ktorého sa na obmedzené časové obdobie zvýši úroveň kapitálových požiadaviek, váhy rizika určitých expozícií alebo sa stanovia prísnejšie prudenciálne požiadavky pre všetky expozície alebo pre expozície voči jednému alebo viacerým sektorom, regiónom alebo členským štátom v prípade, že je to potrebné na riešenie zmien v intenzite mikroprudenciálnych a makroprudenciálnych rizík, ktoré vzniknú v dôsledku vývoja trhu po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia, najmä na základe odporúčania alebo stanoviska ESRB. Tento návrh a sprievodný návrh smernice obsahuje už tri možnosti pre príslušné orgány na riešenie makroprudenciálnych obáv na vnútroštátnej úrovni: – v prípade úverov zaistených nehnuteľným majetkom by členské štáty mohli upraviť kapitálové požiadavky, – členské štáty by mohli stanoviť dodatočné kapitálové požiadavky pre jednotlivé inštitúcie alebo skupiny inštitúcií v prípade, že to odôvodňujú osobitné okolnosti v rámci takzvaného „piliera 2“, – členské štáty stanovia výšku proticyklickej kapitálovej rezervy odzrkadľujúcu osobitné makroekonomické riziká v danom členskom štáte. Tým by sa vlastne v značnom rozsahu upravili kapitálové požiadavky. Členským štátom by sa okrem toho umožnilo, aby počas prechodného obdobia v predstihu prijali niektoré nové prísnejšie pravidlá založené na Bazilej III, to znamená, aby ich zaviedli rýchlejším tempom, než je tempo stanovené v rámci Bazilej III. 5.2. Vymedzenie kapitálu (druhá časť) 5.2.1. Odpočítanie významných podielov v poisťovacích subjektoch a finančných konglomerátoch V Bazilej III sa vyžaduje, aby banky, ktoré sú medzinárodne aktívne, odpočítavali zo svojich vlastných zdrojov významné investície do nekonsolidovaných poisťovní. Cieľom je zabezpečiť, aby sa banke neumožnilo započítavať do jej vlastných zdrojov kapitál, ktorý používa dcérska poisťovňa. Pre skupiny, ktorých súčasťou je významná činnosť v oblasti bankovníctva alebo investovania a poisťovníctva, sú v smernici 2002/87/ES o finančných konglomerátoch stanovené osobitné pravidlá na riešenie takého „dvojitého započítavania“ kapitálu. Smernica 2002/87/ES je založená na medzinárodne dohodnutých zásadách zameraných na riešenie rizika v jednotlivých sektoroch. Tento návrh podporuje spôsob, akým sa tieto pravidlá zamerané na finančné konglomeráty uplatňujú na skupiny bankových a investičných spoločností, pričom zabezpečuje ich dôsledné a jednotné uplatňovanie. Akékoľvek ďalšie zmeny, ktoré budú potrebné, sa budú riešiť v revízii smernice 2002/87/ES, ktorá sa má uskutočniť v roku 2012. 5.2.2. Vlastné zdroje najvyššej kvality – kritériá, postupné ukončenie a zachovanie predchádzajúceho stavu Podľa Bazilej III nástroje pre vlastné zdroje najvyššej kvality v prípade medzinárodne aktívnych bank, ktoré sú akciovými spoločnosťami, môžu zahŕňať len „bežné akcie“, ktoré spĺňajú prísne kritériá. Týmto návrhom sa zavádzajú tieto prísne kritériá dohody Bazilej III. Návrh neobmedzuje právnu formu najkvalitnejšieho prvku kapitálu emitovaného inštitúciami, ktoré sú organizované ako akciové spoločnosti, na bežné akcie. Vymedzenie pojmu bežné akcie sa odlišuje v závislosti od vnútroštátneho obchodného práva. Prísne kritériá stanovené v tomto návrhu zabezpečia, že za najkvalitnejšiu formu regulačného kapitálu budú uznané len najkvalitnejšie nástroje . Podľa týchto kritérií by podmienky pre také zaobchádzanie mohli splniť len nástroje, ktoré sú takej vysokej kvality ako bežné akcie. V záujme zabezpečenia úplnej transparentnosti uznaných nástrojov sa v návrhu vyžaduje, aby EBA zostavoval, viedol a zverejňoval zoznam uznaných druhov nástrojov. V rámci Bazilej III sa stanovuje 10-ročné obdobie postupného ukončovania pre určité nástroje emitované neakciovými spoločnosťami, ktoré nespĺňajú nové pravidlá. V súlade so zmenami a doplneniami, ktoré sa v prípade vlastných zdrojov uskutočnili prostredníctvom smernice 2009/111/ES a v súlade s potrebou zabezpečiť jednotné zaobchádzanie s rôznymi právnymi formami spoločnosti, sa týmto návrhom (desiata časť hlava 1 kapitola 2) povoľuje také zachovanie predchádzajúceho stavu aj v prípade najkvalitnejších nástrojov emitovaných akciovými spoločnosťami, ktoré nie sú bežnými akciami, a súvisiacich účtov emisného ážia. Bazilej III umožňuje, aby s cieľom zabezpečiť bezproblémový prechod na nové pravidlá boli nástroje, ktoré nespĺňajú nové pravidlá a ktoré boli emitované pred 12. septembrom 2010, postupne vyradené z regulačného kapitálu. Tento dátum je známy ako „dátum uzávierky“ pre prechodné opatrenia. Všetky nástroje, ktoré nespĺňajú tieto nové pravidlá a sú emitované po dátume uzávierky, budú od roku 2013 v plnom rozsahu vylúčené z regulačného kapitálu. V tomto návrhu sa stanovuje dátum uzávierky na deň prijatia tohto návrhu Komisiou. Je to nevyhnutné, aby sa predišlo retroaktívnemu uplatňovaniu požiadaviek návrhu, čo by z právneho hľadiska nebolo uskutočniteľné. 5.2.3. Podielové fondy, družstevné banky a podobné inštitúcie Bazilej III zabezpečuje, že nové pravidlá sa môžu uplatňovať na najkvalitnejšie kapitálové nástroje neakciových spoločností – napríklad podielových fondov, družstevných bánk a podobných inštitúcií. V tomto návrhu sa veľmi podrobne špecifikuje uplatňovanie vymedzenia kapitálu uvedeného v Bazilej III na najkvalitnejšie kapitálové nástroje emitované neakciovými spoločnosťami. 5.2.4. Menšinový podiel a určité kapitálové nástroje emitované dcérskymi spoločnosťami Menšinový podiel je kapitál určitých dcérskych spoločností, ktoré vlastní menšinový akcionár, ktorý nie je súčasťou skupiny. V rámci Bazilej III sa uznáva menšinový podiel – a určitý regulačný kapitál emitovaný dcérskymi podnikmi – len pokiaľ sú tieto dcérske spoločnosti inštitúciami (alebo podliehajú tým istým pravidlám) a kapitál sa použije na splnenie kapitálových požiadaviek a novú rezervu na zachovanie kapitálu, novú kapitálovú podušku, ktorá ukladá nové obmedzenia na výplatu dividend a určitých kupónov a bonusov. Ďalšia nová kapitálová rezerva – proticyklická rezerva – je dôležitým makroprudenciálnym nástrojom, ktorý môžu uložiť orgány dohľadu na zmiernenie alebo podporenie úveru v rôznych etapách úverového cyklu. Týmto návrhom sa zavádzajú spoľahlivé postupy EÚ na koordináciu používania proticyklickej rezervy zo strany členských štátov. Prístup stanovený v tomto návrhu vo vzťahu k menšinovému podielu a určitým iným druhom kapitálu emitovaným dcérskymi spoločnosťami uznáva proticyklickú rezervu v prípade, že sa použije. Týmto prístupom sa potvrdzuje význam rezervy a kapitálu použitého na jej splnenie a odstraňuje sa potenciálna prekážka pre uplatnenie požiadavky na rezervu. . 5.2.5. Odpočítanie určitých odložených daňových pohľadávok (DTA) Odložená daňová pohľadávka je aktívum v súvahe, ktoré sa môže použiť na zníženie nákladov na daň z príjmu ktoréhokoľvek následného obdobia. V Bazilej III sa stanovuje, že určité odložené daňové pohľadávky nevyžadujú odpočítanie od kapitálu. V tomto návrhu sa objasňuje, že také odložené daňové pohľadávky, ktoré sa automaticky menia na pohľadávku voči štátu, keď firma dosiahne stratu, by nebolo potrebné odpočítať, ak bola zabezpečená ich schopnosť pokryť straty v prípade potreby. 5.3. Zaobchádzanie so špecifickými expozíciami (tretia časť hlava II kapitola 2) 5.3.1. Zaobchádzanie s expozíciami voči MSP Podľa súčasných právnych predpisov EÚ môžu banky využívať preferenčné váhy rizika uplatňované na expozície voči MSP. Toto preferenčné zaobchádzanie sa bude uplatňovať takisto v rámci Bazilej III, ako aj podľa tohto návrhu. Výhodnejšie kapitálové požiadavky v prípade expozícií voči MSP by na prvom mieste vyžadovali revíziu medzinárodného rámca Bazilej. Táto otázka je predmetom doložky o preskúmaní v návrhu. Je rozhodujúce, aby sa dôkladne preskúmali váhy rizika poskytovania úverov MSP. Z tohto dôvodu sa od EBA vyžaduje, aby do 1. septembra 2012 vykonal analýzu a predložil správu týkajúcu sa súčasných váh rizika, pričom by sa otestovali možnosti zníženia a zohľadnil by sa scenár obsahujúci možnosť zníženia o jednu tretinu v pomere k súčasnému stavu. V tejto súvislosti je zámerom Komisie informovať Európsky parlament a Radu o tejto analýze a v prípade potreby predložiť legislatívne návrhy na preskúmanie váhy rizika MSP. Komisia na základe konzultácií s EBA okrem toho do 24 mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia vypracuje správu o úveroch pre malé a stredné podniky a fyzické osoby a predloží túto správu Európskemu parlamentu a Rade spolu s každým vhodným návrhom. 5.3.2. Zaobchádzanie s expozíciami vyplývajúcimi z činností spojených s financovaním obchodu Očakáva sa, že BCBS dokončí svoje stanovisko k tomu, či by sa mali stanoviť výhodnejšie kapitálové požiadavky v prípade financovania obchodu, až ku koncu roku 2011. Preto toto stanovisko nie je vyjadrené v tomto návrhu, uvádza sa v ňom však doložka o preskúmaní, pokiaľ ide o zaobchádzanie s týmito expozíciami. 5.4. Kreditné riziko protistrany (tretia časť hlava II kapitola 6) V rámci Bazilej III sa od bánk bude vyžadovať, aby vlastnili dodatočný kapitál súvisiaci s rizikom, že by sa mohla zhoršiť kreditná kvalita protistrany. Týmto návrhom by sa zaviedla táto nová kapitálová požiadavka. V rámci Bazilej III sa však uznávajú straty, ktoré banka odpíše vopred s okamžitým vplyvom na účet ziskov a strát (vzniknuté úpravy ocenenia pohľadávky), len vo veľmi obmedzenom rozsahu. Na základe spätnej väzby na konzultáciu, ktorú uskutočnila Komisia k tejto otázke vo februári a marci 2011, a s podporou prevažnej väčšiny členských štátov, by tento návrh umožnil bankám, ktoré používajú moderný prístup ku kreditnému riziku, väčšie, ale obozretnejšie uznanie takých strát a z toho dôvodu by sa v ňom lepšie odzrkadľoval obvyklý postup tvorby rezerv na budúce straty, ktorý uplatňujú mnohé banky v EÚ. 5.5. Likvidita (šiesta časť) 5.5.1. Požiadavka na pokrytie likvidity Komisia sa pevne zaviazala, že do roku 2015 dosiahne harmonizovanú požiadavku na pokrytie likvidity. Súčasne by sa mala brať veľmi vážne neistota, pokiaľ ide o možné nežiaduce dôsledky a takisto obdobie sledovania v rámci Bazilej III. Tieto prvky zabezpečia zavedenie záväznej požiadavky len po primeranom preskúmaní: – všeobecnej požiadavky, ktorá sa má uplatňovať od roku 2013, aby banky mali dostatočné pokrytie likvidity ako prvý krok, – povinnosti informovať vnútroštátne orgány o prvkoch potrebných na overenie skutočnosti, že majú dostatočné pokrytie likvidity na základe jednotnej štruktúry predkladania správ vypracovanej Európskym bankovým orgánom s cieľom overiť kritériá Bazilej III, – právomoci udelenej Komisii, aby podrobnejšie špecifikovala požiadavku na pokrytie likvidity v súlade so závermi z obdobia sledovania a medzinárodného vývoja, vyhnutie sa zdĺhavému bežnému legislatívnemu postupu (prostredníctvom spolurozhodovania) by umožnilo maximálne využiť obdobie sledovania a odložiť kalibráciu na koniec tohto obdobia sledovania. Požiadavka na pokrytie likvidity sa bude v rámci skupín úverových inštitúcií alebo investičných spoločností, prípadne v rámci oboch typov skupín v zásade uplatňovať na úrovni každej úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti. Na rozdiel od pobočiek, ktoré nemajú právnu subjektivitu, samotné úverové inštitúcie alebo investičné spoločnosti podliehajú platobným záväzkom, ktoré môžu mať za následok straty likvidity v krízových podmienkach. Nie je možné brať ako samozrejmosť, že úverové inštitúcie alebo investičné spoločnosti dostanú likvidnú podporu od iných úverových inštitúcií alebo investičných spoločností patriacich do tej istej skupiny, keď čelia problémom pri plnení svojich platobných záväzkov. So zreteľom na prísne podmienky však príslušné orgány budú môcť upustiť od uplatňovania požiadavky na jednotlivé úverové inštitúcie alebo investičné spoločnosti a podrobiť tieto úverové inštitúcie alebo investičné spoločnosti konsolidovanej požiadavke. Tieto prísne podmienky možno nájsť v článku 7 ods. 1 a okrem iného zabezpečujú, že úverové inštitúcie alebo investičné spoločnosti sú právne vymáhateľným spôsobom zaviazané, aby si navzájom poskytli podporu a aby boli skutočne schopné tak urobiť. V prípade skupiny, ktorá má úverové inštitúcie alebo investičné spoločnosti v niekoľkých členských štátoch, sa s cieľom poskytnúť možnosť upustiť od individuálnych požiadaviek, všetky príslušné orgány jednotlivých úverových inštitúcií alebo investičných spoločností musia spoločne dohodnúť, že podmienky na upustenie od uplatňovania požiadaviek sú splnené. Tieto ďalšie podmienky vyžadujú, že všetky jednotlivé príslušné orgány sa musia presvedčiť o riadení likvidity skupiny a o tom, akou výškou likvidity jednotlivé úverové inštitúcie alebo investičné spoločnosti disponujú. V prípade nezhody každý príslušný orgán jednotlivej úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti samostatne rozhodne o tom, či sa uplatní upustenie od požiadaviek. Ďalšou možnosťou je, aby EBA v prípade nezhody medzi príslušnými orgánmi pôsobil ako sprostredkovateľ. Výsledok sprostredkovania je však záväzný len vzhľadom na podmienky uvedené v článku 7 ods. 1. Jednotlivé príslušné orgány si vyhradzujú posledné slovo, pokiaľ ide o podmienky uvedené v článku 7 ods. 2, t. j. pokiaľ ide o primeranosť riadenia likvidity skupiny a primeranosť likvidity jednotlivých úverových inštitúcií alebo investičných spoločností 5.5.2. Požiadavka čistého stabilného financovania Komisia je pevne odhodlaná dosiahnuť minimálny štandard, pokiaľ ide o požiadavku čistého stabilného financovania, do 1. januára 2018. Keďže v Bazilej III je v tejto súvislosti stanovené obdobie sledovania do roku 2018, je dostatok času na vypracovanie požiadavky stabilného financovania vo forme návrhu v rámci postupu spolurozhodovania, na ktorom sa má dohodnúť Parlament a Rada pred koncom obdobia sledovania. 5.6. Pákový efekt (siedma časť) Novým regulačným nástrojom v EÚ je miera využívania pákového efektu. V súlade s Bazilej III Komisia v tejto etape nenavrhne mieru využívania pákového efektu ako záväzný nástroj, ale najprv ako dodatočný prvok, ktorý možno uplatňovať na jednotlivé banky podľa uváženia orgánov dohľadu s cieľom prejsť na postup podľa záväzného opatrenia („pilier 1“) založeného na vhodnom prieskume a nastavení v roku 2018. Povinnosť predkladať správy by umožnila preskúmanie a rozhodnutie na základe poznania veci, pokiaľ ide o zavedenie tohto nástroja ako záväznej požiadavky v roku 2018. V súlade s Bazilej III sa navrhuje, aby inštitúcie uverejňovali svoje miery využívania pákového efektu od roku 2015. 5.7. Limit rámca Bazilej I (trinásta časť) V rámci Bazilej II sa vyžaduje, aby v prípade rizikovejších činností držali banky viac kapitálu, než by sa vyžadovalo v rámci Bazilej I. V prípade menej rizikových činností sa v rámci Bazilej II vyžaduje, aby banky držali kapitálu než v rámci Bazilej I. Je to preto, že rámec Bazilej II bol navrhnutý tak, aby bol voči riziku citlivejší než Bazilej I. S cieľom zabrániť bankám, aby podliehali neprimerane nízkym kapitálovým požiadavkám, neumožňuje rámec Bazilej II nižší kapitál ako 80 % z kapitálu, ktorý by sa vyžadoval podľa rámca Bazilej I. Lehota platnosti tejto požiadavky uplynula na konci roku 2009, ale smernica 2010/76/ES ju opätovne zaviedla do konca roka 2011. Na základe predĺženia tejto požiadavky zo strany BCBS v júli 2009 sa v tomto návrhu opätovne zavádza až do roku 2015. Príslušné orgány môžu na základe konzultácie s EBA upustiť od uplatňovania limitu stanoveného v rámci Bazilej I voči inštitúcii za predpokladu, že všetky požiadavky na použitie pokročilého prístupu pre úverové a operačné riziko sú splnené. 6. Vplyv na rozpočet EBA zohrá dôležitú úlohu pri dosahovaní cieľa tohto nariadenia, pretože v návrhoch sa vyžaduje, aby vypracoval viac ako 50 záväzných technických predpisov (ďalej len „BTS“ – binding technical standards) o rôznych otázkach politiky. BTS, ktoré by nakoniec schvaľovala Komisia, budú rozhodujúce, pokiaľ ide o zabezpečenie toho, aby sa ustanovenia vysoko technickej povahy vykonávali jednotne v celej EÚ a aby navrhnuté politiky fungovali tak, ako sa plánovalo. Na účely tohto značného pracovného zaťaženia bude EBA potrebovať viac zdrojov v porovnaní so zdrojmi, ktoré mu boli poskytnuté v súvislosti s jeho zriadením podľa nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. Podrobnejšie informácie sú uvedené v priloženom legislatívnom finančnom výkaze. 2011/0202 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o prudenciálnych požiadavkách pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[7], konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) Vyhlásenie skupiny G20 z 2. apríla 2009[8] o posilnení finančného systému obsahovalo výzvu na medzinárodne jednotné úsilia, ktoré sú zamerané na posilnenie transparentnosti, zodpovednosti a regulácie prostredníctvom zlepšenia kvantity a kvality kapitálu v systéme bankovníctva, len čo bude zabezpečené hospodárske zotavenie. Vo vyhlásení sa takisto vyzývalo na zavedenie doplnkového meradla, ktoré sa nezakladá na rizikách, s cieľom obmedziť rastúce využívanie pákového efektu v systéme bankovníctva a vybudovať rámec pre silnejšie rezervy likvidity v úverových inštitúciách a investičných spoločnostiach. V reakcii na mandát, ktorý dostala od G-20, skupina guvernérov a vedúcich pre dohľad centrálnych bánk (GHOS) odsúhlasila niekoľko opatrení na posilnenie regulácie odvetvia bankovníctva. Tieto opatrenia, ktoré schválili vedúci predstavitelia skupiny G-20 na svojom samite v Pittsburghu v dňoch 24. – 25. septembra 2009, boli podrobnejšie rozpracované v decembri 2009. V júli a v septembri 2010 skupina GHOS vydala dve ďalšie oznámenia o návrhu a kalibrovaní týchto nových opatrení a v decembri 2010 Bazilejský výbor pre bankový dohľad (BCBS) uverejnil konečné opatrenia, ktoré sa spoločne uvádzajú ako Bazilej III. (2) Skupina na vysokej úrovni pre finančný dohľad v EÚ, ktorej predsedá Jacques de Larosière, vyzvala Európsku úniu, aby vypracovala harmonizovanejší súbor finančnej regulácie. V kontexte budúcej európskej štruktúry dohľadu Európska rada na svojom zasadnutí v dňoch 18. a 19. júna 2009 takisto zdôraznila potrebu zaviesť „jednotný európsky súbor pravidiel“ uplatniteľný na všetky úverové inštitúcie a investičné spoločnosti na jednotnom trhu. (3) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií[9] a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES zo 14. júna 2006 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (ďalej len „inštitúcie“) [10] sa pri niekoľkých príležitostiach významne zmenili a doplnili. Mnohé ustanovenia smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES sú uplatniteľné na úverové inštitúcie aj na investičné spoločnosti. V snahe zabezpečiť koherentné uplatňovanie týchto ustanovení by bolo žiaduce zlúčiť tieto ustanovenia do nového právneho predpisu uplatniteľného na úverové inštitúcie aj na investičné spoločnosti. Z dôvodu jasnosti by ustanovenia príloh k týmto smerniciam mali byť integrované do normatívnych ustanovení tohto nového právneho predpisu. (4) Tento nový právny predpis by mal pozostávať z dvoch rozdielnych právnych nástrojov, smernice a nariadenia. Obidva tieto právne nástroje by spoločne vytvorili právny rámec upravujúci prístup k činnosti, rámec dohľadu a prudenciálne pravidlá pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti. Toto nariadenie by sa preto malo interpretovať spoločne so smernicou. (5) Smernica [vložené OP], založená na článku 53 ods. 1 ZFEÚ, by mala obsahovať ustanovenia týkajúce sa prístupu k činnosti úverových inštitúcií a investičných spoločností, predpísaných postupov pre ich správu a ustanovenia týkajúce sa rámca dohľadu nad nimi, ako sú napríklad ustanovenia upravujúce povoľovanie činnosti, nadobúdanie kvalifikovaných podielov, výkon slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby, právomoci orgánov dohľadu domovských a hostiteľských členských štátov v tejto súvislosti a ustanovenia upravujúce počiatočný kapitál a preskúmanie úverových inštitúcií a investičných spoločností orgánmi dohľadu. (6) Toto nariadenie by malo obsahovať prudenciálne požiadavky týkajúce sa úverových inštitúcií a investičných spoločností, ktoré sa striktne vzťahujú na fungovanie trhov s bankovými a finančnými službami a majú zabezpečiť finančnú stabilitu subjektov na týchto trhoch, ako aj vysokú úroveň ochrany investorov a vkladateľov. Tento priamo uplatniteľný právny akt má za cieľ rozhodujúcim spôsobom prispieť k hladkému fungovaniu vnútorného trhu, a preto by mal byť založený na ustanoveniach článku 114 ZFEÚ, ako sú interpretované v súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie. (7) Aj napriek tomu, že sa smernicami 2006/48/ES a 2006/49/ES do určitej miery zosúladili pravidlá členských štátov v oblasti prudenciálneho dohľadu, zahŕňajú značný počet možností a volieb a členské štáty majú ešte vždy možnosť, aby zaviedli prísnejšie pravidlá, ako sú pravidlá stanovené v týchto smerniciach. Výsledkom sú rozdiely medzi vnútroštátnymi pravidlami, ktoré predstavujú prekážku pre základné slobody, a preto majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu a spôsobujú závažné narušenia hospodárskej súťaže. Také rozdiely prekážajú najmä cezhraničnému poskytovaniu služieb a usadeniu sa v iných členských štátoch, pretože pri vykonávaní činností v inom členskom štáte sa zakaždým musia posudzovať rozdielne pravidlá, ktoré musia subjekty dodržiavať. Úverové inštitúcie a investičné spoločnosti, ktorým bolo udelené povolenie v rôznych členských štátoch, okrem toho často podliehajú rozdielnym požiadavkám, výsledkom čoho sú značné narušenia hospodárskej súťaže. Rozdielny vývoj vnútroštátnych právnych predpisov vytvára potenciálne a skutočné prekážky hladkého fungovania vnútorného trhu v dôsledku nerovnakých podmienok činnosti a v dôsledku ťažkostí pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti pôsobiace v rôznych právnych systémoch v Únii. (8) V snahe odstrániť zostávajúce prekážky obchodu a značné narušenia hospodárskej súťaže vyplývajúce z rozdielov medzi vnútroštátnymi právnymi predpismi a s cieľom zabrániť vzniku akýchkoľvek ďalších pravdepodobných prekážok obchodu a značných narušení hospodárskej súťaže je preto potrebné prijať nariadenie stanovujúce jednotné pravidlá uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. (9) Vypracovaním prudenciálnych požiadaviek v podobe nariadenia by sa zabezpečilo, že tieto požiadavky by boli priamo uplatniteľné na členské štáty. Tým by sa zaistili jednotné podmienky, pretože by sa zabránilo vzniku rozdielov vo vnútroštátnych požiadavkách v dôsledku transpozície smernice. Toto nariadenie by znamenalo, že inštitúcie dodržiavajú rovnaké pravidlá v celej Únii, čím by sa takisto posilnila dôvera v stabilitu úverových inštitúcií a investičných spoločností, zvlášť v obdobiach napätia. Nariadením by sa znížila aj regulačná zložitosť a náklady spoločností na dodržiavanie súladu, zvlášť v prípade úverových inštitúcií a investičných spoločností, ktoré pôsobia na cezhraničnom základe, a bol by to prínos k odstráneniu narúšania hospodárskej súťaže. So zreteľom na osobitosť trhov s nehnuteľným majetkom, pre ktoré je charakteristický hospodársky vývoj a rozdiely v jurisdikcii, ktoré sú špecifické pre členské štáty, regióny alebo miestne oblasti, príslušné orgány by mali mať možnosť stanoviť vyššie váhy rizika alebo uplatňovať prísnejšie kritériá založené na skúsenostiach so zlyhaním a na predpokladanom vývoji trhu voči expozíciám zabezpečeným hypotékami na nehnuteľný majetok v konkrétnych oblastiach. (10) Členské štáty by mali mať právomoc zachovať alebo zaviesť vnútroštátne ustanovenia, ak sa v tomto nariadení nestanovujú jednotné pravidlá, za predpokladu, že tieto vnútroštátne ustanovenia nie sú v rozpore s právnymi predpismi Únie ani neoslabujú ich uplatňovanie. (11) Ak členské štáty prijmú usmernenia so všeobecnou pôsobnosťou, najmä v oblastiach, v ktorých Komisia prijíma návrhy technických predpisov, tieto usmernenia nie sú v rozpore s právnymi predpismi Únie ani neoslabujú ich uplatňovanie. (12) Toto nariadenie nebráni členským štátom v tom, aby uložili rovnaké požiadavky podnikom, ktoré nepatria do rozsahu jeho pôsobnosti. (13) Všeobecné prudenciálne požiadavky stanovené v nariadení sa doplnia individuálnymi opatreniami, o ktorých rozhodnú príslušné orgány v dôsledku ich priebežného preverovania každej jednotlivej úverovej inštitúcie a investičnej spoločnosti orgánmi dohľadu. Rozsah takých opatrení v oblasti dohľadu by sa mal stanoviť v smernici, pretože príslušné orgány by mali byť schopné vykonať svoje rozhodnutie, pokiaľ ide o to, ktoré opatrenia by sa mali uložiť. (14) Toto nariadenie by nemalo ovplyvniť schopnosť príslušných orgánov stanoviť osobitné požiadavky v rámci postupu preskúmania orgánmi dohľadu a postupu hodnotenia stanoveného v smernici [vložené OP], ktoré by sa mali prispôsobiť špecifickému rizikovému profilu úverových inštitúcií a investičných spoločností. (15) Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa zriaďuje Európsky orgán dohľadu[11], bol ustanovený Európsky orgán pre bankovníctvo (EBA). Toto nariadenie sa zameriava na zvýšenie kvality a konzistentnosti vnútroštátneho dohľadu a posilnenie dohľadu nad cezhraničnými skupinami. (16) V nariadení (EÚ) č. 1093/2010 sa vyžaduje, aby EBA konal v rozsahu pôsobnosti smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES. Od EBA sa takisto vyžaduje, aby konal aj v oblasti činností úverových inštitúcií a investičných spoločností v súvislosti so záležitosťami, na ktoré sa priamo nevzťahujú tieto smernice, ak sú tieto činnosti potrebné na zabezpečenie účinného a konzistentného uplatňovania týchto aktov. V tomto nariadení by sa mala zohľadniť úloha a funkcia EBA a uľahčiť výkon právomocí EBA stanovených v tomto nariadení. (17) Rovnocenné finančné požiadavky pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti sú nevyhnutným predpokladom na zabezpečenie podobných ochranných mechanizmov pre vkladateľov a na vytvorenie spravodlivých podmienok pre hospodársku súťaž medzi porovnateľnými skupinami úverových inštitúcií a investičných spoločností. (18) Keďže úverové inštitúcie a investičné spoločnosti na vnútornom trhu priamo súťažia, na celom území Únie by mali platiť rovnocenné požiadavky na monitorovanie. (19) Ak vznikne kedykoľvek v priebehu výkonu dohľadu potreba určiť výšku konsolidovaných vlastných zdrojov skupiny úverových inštitúcií a investičných spoločností, tento výpočet by sa mal vykonať v súlade s týmto nariadením. (20) Podľa tohto nariadenia sa požiadavky na vlastné zdroje uplatňujú na individuálnom alebo konsolidovanom základe, pokiaľ príslušné orgány neupustia od uplatňovania dohľadu na individuálnom základe, ak to považujú za potrebné. Individuálny, konsolidovaný a cezhraničný konsolidovaný dohľad sú užitočnými nástrojmi dohľadu nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami. (21) Na zabezpečenie adekvátnej platobnej schopnosti úverových inštitúcií a investičných spoločností v rámci skupiny je nevyhnutné, aby sa kapitálové požiadavky uplatňovali na základe konsolidovanej situácie týchto inštitúcií v skupine. Na zabezpečenie primeraného rozdelenia vlastných zdrojov v rámci skupiny a v prípade potreby ich dostupnosti na ochranu úspor, by sa kapitálové požiadavky mali uplatňovať na jednotlivé úverové inštitúcie a investičné spoločnosti v rámci skupiny, pokiaľ sa tento cieľ nedá účinne dosiahnuť iným spôsobom. (22) V presnom postupe účtovania použitom pri výpočte vlastných zdrojov, ich primeranosti vo vzťahu k riziku, ktorému je úverová inštitúcia alebo investičná spoločnosť vystavená, a pri hodnotení koncentrácie expozícií by sa mali zohľadňovať ustanovenia smernice Rady 86/635/EHS z 8. decembra 1986 o ročnej účtovnej závierke a konsolidovaných účtoch bánk a iných finančných inštitúcií[12], ktorá zahŕňa niektoré upravené ustanovenia siedmej smernice Rady 83/349/EHS z 13. júna 1983 o konsolidovaných účtovných závierkach[13] alebo nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 z 19. júla 2002 o uplatňovaní medzinárodných účtovných noriem[14], podľa toho, ktorým z týchto aktov sa riadi účtovníctvo úverových inštitúcií a investičných spoločností podľa vnútroštátneho práva. (23) Na účely zabezpečenia adekvátnej platobnej schopnosti je dôležité stanoviť také kapitálové požiadavky, ktoré vážia aktíva a podsúvahové položky v súlade so stupňom rizika. (24) Bazilejský výbor pre bankový dohľad prijal 26. júna 2004 rámcovú dohodu o medzinárodnej konvergencii merania kapitálu a kapitálových požiadaviek (ďalej len „rámec Bazilej II“). Ustanovenia smernice 2006/48/ES a smernice 2006/49/ES, ktoré boli prevzaté do tohto nariadenia, sú rovnocenné ustanoveniam rámcovej dohody Bazilej II. Začlenením doplnkových prvkov rámca Bazilej III do tohto nariadenia sa následne toto nariadenie stáva rovnocenným ustanoveniam dohôd Bazilej II a III. (25) Rozmanitosť úverových inštitúcií a investičných spoločností v Únii je nevyhnutné zohľadniť prostredníctvom zabezpečenia alternatívnych prístupov k výpočtu kapitálových požiadaviek na kreditné riziko, a to zahrnutím rozličných stupňov citlivosti voči rizikám a vyžadovaním rôznych stupňov sofistikovanosti. Použitie externých ratingov a vlastných odhadov úverových inštitúcií a investičných spoločností týkajúcich sa jednotlivých parametrov kreditného rizika predstavuje významné zlepšenie v oblasti citlivosti voči rizikám a v prudenciálnej spoľahlivosti pravidiel kreditného rizika. Úverovým inštitúciám a investičným spoločnostiam by sa mali poskytnúť vhodné podnety, aby prešli na rizikovo citlivejšie prístupy. Pri vypracovaní odhadov potrebných na uplatnenie prístupov tohto nariadenia ku kreditnému riziku by úverové inštitúcie a investičné spoločnosti mali zlepšiť postupy merania a riadenia kreditného rizika úverových inštitúcií a investičných spoločností s cieľom umožniť, aby sa v metódach určenia regulačných požiadaviek úverových inštitúcií a investičných spoločností na vlastné zdroje odzrkadľovala sofistikovanosť postupov jednotlivých úverových inštitúcií a investičných spoločností. V tejto súvislosti by malo spracovanie údajov pri poskytovaní a riadení expozícií voči klientom zahŕňať rozvoj a validáciu systémov riadenia a merania kreditného rizika. Toto neslúži len na splnenie oprávneného záujmu úverových inštitúcií a investičných spoločností, ale aj na účely tohto nariadenia, aby sa používali lepšie metódy merania a riadenia rizika a aby sa tieto metódy využívali i na účely regulácie vlastných zdrojov. (26) Kapitálové požiadavky by mali byť primerané rizikám, na ktoré sa vzťahujú. V požiadavkách by sa malo odzrkadľovať najmä zníženie miery rizika vyplývajúce z veľkého počtu relatívne malých expozícií. (27) V súlade s rozhodnutím BCBS schváleným GHOS 10. januára 2011 by sa všetky dodatočné nástroje Tier 1 a Tier 2 inštitúcie v prípade neživotaschopnosti danej inštitúcie mali v plnom rozsahu a natrvalo odpísať alebo prepočítať na vlastný kapitál Tier 1. (28) V ustanoveniach tohto nariadenia sa dodržiava zásada proporcionality a prihliada sa najmä na rozdiely vo veľkosti a v rozsahu operácií úverových inštitúcií a investičných spoločností, ako aj na rozsah ich činností. Dodržiavanie zásady proporcionality takisto znamená, že pre retailové expozície sa uznávajú najjednoduchšie ratingové postupy, a to aj pri prístupe na základe interných ratingov. (29) „Evolučná“ povaha tohto nariadenia umožňuje úverovým inštitúciám a investičným spoločnostiam vybrať jeden z troch prístupov, ktoré sa odlišujú z hľadiska ich komplexnosti. S cieľom umožniť najmä malým úverovým inštitúciám a investičným spoločnostiam výber prístupu interných ratingov, ktorý je citlivejší voči rizikám, by sa príslušné ustanovenia mali interpretovať tak, aby triedy expozícií zahŕňali všetky expozície, ktoré sú priamo alebo nepriamo v tomto nariadení považované za rovnocenné. Vo všeobecnosti by príslušné orgány nemali vnášať diskrimináciu medzi tri prístupy z hľadiska postupu preskúmania dohľadom, to znamená, že úverové inštitúcie a investičné spoločnosti fungujúce na základe ustanovení štandardizovaného prístupu by nemali len z tohto dôvodu podliehať prísnejšiemu dohľadu. (30) Postupom na zmierňovanie kreditného rizika by sa malo dostať väčšieho uznania v rámci pravidiel, ktoré majú zabezpečiť, aby sa neprimeraným uznaním nepoškodila platobná schopnosť. Vždy, keď to bude možné, by sa bankové kolaterály na zmierňovanie kreditných rizík, v súčasnosti obvyklé v príslušných členských štátoch, mali uznať v štandardizovanom prístupe, ako aj v iných prístupoch. (31) Na zabezpečenie toho, aby sa riziká a účinky znižovania rizika vyplývajúce z činností a investícií úverových inštitúcií a investičných spoločností v sekuritizácii primerane odzrkadlili v kapitálových požiadavkách úverových inštitúcií a investičných spoločností, sú potrebné pravidlá stanovujúce prudenciálne náležité zaobchádzanie s takýmito činnosťami a investíciami, založené na citlivosti voči riziku. (32) Operačné riziko je významné riziko, ktorému sú vystavené úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a ktoré si vyžaduje krytie vlastnými zdrojmi. Rozmanitosť úverových inštitúcií a investičných spoločností v Únii je nevyhnutné zohľadniť prostredníctvom zabezpečenia alternatívnych prístupov k výpočtu kapitálových požiadaviek na operačné riziko, a to zahrnutím rozličných stupňov citlivosti voči riziku a vyžadovaním rôznych stupňov sofistikovanosti. Úverovým inštitúciám a investičným spoločnostiam by sa mali poskytnúť vhodné podnety, aby prešli na prístupy s vyššou citlivosťou voči riziku. Vzhľadom na vyvíjajúcu sa situáciu v oblasti merania a riadenia operačného rizika, pravidlá by sa mali neustále prehodnocovať a podľa potreby aktualizovať, čo platí aj pre kapitálové požiadavky pre rozličné obchodné línie, ako aj uznanie postupov na zmierňovanie rizika. V tejto súvislosti by sa mala venovať osobitná pozornosť zohľadneniu poistenia v jednoduchých prístupoch k výpočtu kapitálových požiadaviek na operačné riziko. (33) Monitorovanie a kontrola expozícií úverových inštitúcií by mali byť neoddeliteľnou súčasťou ich dohľadu. Nadmerná koncentrácia expozícií voči jednému klientovi alebo skupine prepojených klientov môže mať preto za následok neprijateľné riziko straty. Takáto situácia sa môže považovať za ohrozenie platobnej schopnosti úverovej inštitúcie. (34) Pri posudzovaní existencie skupiny prepojených klientov, a teda expozícií predstavujúcich jediné riziko, je dôležité zohľadniť aj riziká vyplývajúce zo spoločného zdroja významného financovania poskytnutého úverovou inštitúciou alebo samotnou investičnou spoločnosťou, jej finančnou skupinou alebo jej prepojenými stranami. (35) Hoci je žiaduce založiť výpočet hodnoty expozície na výpočte stanovenom na účely požiadaviek na vlastné zdroje, je vhodné prijať pravidlá monitorovania veľkej majetkovej angažovanosti bez uplatnenia váženia rizík alebo stanovenia stupňov rizík. Postupy zmierňovania kreditného rizika uplatňované v režime solventnosti boli okrem toho navrhnuté na základe predpokladu dobre diverzifikovaného kreditného rizika. V prípade veľkej majetkovej angažovanosti, ktorá sa týka koncentrácie rizika voči jedinému klientovi, kreditné riziko nie je dobre diverzifikované. Účinky týchto postupov by mali preto podliehať zárukám prudenciálneho podnikania. V súvislosti s tým je potrebné stanoviť účinnú realizáciu náhrady zabezpečenia úverov na účely veľkej majetkovej angažovanosti. (36) Keďže strata vyplývajúca z expozície voči úverovej inštitúcii alebo investičnej spoločnosti môže byť rovnako ťažká ako strata z akejkoľvek inej expozície, s týmito expozíciami by sa malo zaobchádzať a mali by sa oznamovať tak ako akékoľvek iné expozície. Zaviedol sa však alternatívny kvantitatívny limit na zmiernenie neúmerného vplyvu takéhoto prístupu na menšie inštitúcie. Okrem toho sú vyňaté aj veľmi krátkodobé angažovanosti týkajúce sa prevodu peňazí vrátane uskutočňovania platobných služieb, služieb zúčtovania, vyrovnania a správy cenných papierov pre klientov, aby sa uľahčilo bezproblémové fungovanie finančných trhov a s tým spojenej infraštruktúry. Tieto služby zahŕňajú napríklad hotovostné zúčtovanie a vyrovnanie a podobné činnosti na uľahčenie vyrovnania. Súvisiace expozície zahŕňajú expozície, ktoré nemožno predvídať, a preto nemôžu byť pod plnou kontrolou úverovej inštitúcie, okrem iného zostatky na medzibankových účtoch, ktoré vyplývajú z platieb klientov vrátane pripísaných alebo odpísaných poplatkov a úrokov a z ďalších platieb za služby klientom, ako aj poskytnutý či prijatý kolaterál. (37) Je dôležité, aby sa odstránil nesúlad medzi záujmami podnikov, ktoré spracúvajú úvery do podoby obchodovateľných cenných papierov a iných finančných nástrojov (originátori alebo sponzori), a záujmami podnikov, ktoré investujú do týchto cenných papierov alebo nástrojov (investori). Takisto je dôležité, aby záujmy originátora alebo sponzora boli zosúladené so záujmami investorov. Na tieto účely by si originátor alebo sponzor mal ponechať významný podiel v podkladových aktívach. Z uvedeného dôvodu je nevyhnutné, aby si originátori alebo sponzori ponechali expozíciu voči riziku v prípade predmetných úverov. Všeobecnejšie, sekuritizačné transakcie by nemali byť štruktúrované takým spôsobom, aby sa zabraňovalo uplatneniu požiadaviek na ponechanie, najmä prostredníctvom poplatkov alebo prémiovej štruktúry alebo oboch týchto spôsobov. Také ponechanie by sa malo uplatňovať vo všetkých situáciách, v ktorých sa uplatňuje ekonomická podstata sekuritizácie, bez ohľadu na to, aké právne štruktúry alebo nástroje sa použijú na dosiahnutie tejto ekonomickej podstaty. Najmä v tých prípadoch, keď sa kreditné riziko prenáša prostredníctvom sekuritizácie, by sa mali investori rozhodovať len s náležitou starostlivosťou, k čomu potrebujú primerané informácie o sekuritizáciách. (38) Viacnásobné uplatnenie požiadaviek na ponechanie by nemalo byť možné. Pre akúkoľvek sekuritizáciu postačuje, ak aspoň originátor, sponzor alebo pôvodný veriteľ podlieha požiadavkám. Podobne, ak sekuritizačné transakcie obsahujú sekuritizácie ako podklad, požiadavky na ponechanie by sa mali uplatňovať len na sekuritizácie, ktoré sú predmetom investície. Odkúpené pohľadávky by nemali byť predmetom požiadaviek na ponechanie, ak vznikajú z podnikateľskej činnosti, ak sú prevedené alebo diskontované s cieľom financovať takúto činnosť. Príslušné orgány by mali uplatniť váhu rizika v súvislosti s neplnením povinnosti náležitej starostlivosti a povinnosti riadenia rizika v súvislosti so sekuritizáciou v prípade nezanedbateľných porušení politík a postupov, ktoré sú rozhodujúce pre analýzu podkladových rizík. (39) Náležitá starostlivosť by sa mala využiť na riadne posúdenie rizika vyplývajúceho zo sekuritizačných expozícií v prípade obchodnej i neobchodnej knihy. Povinnosti vyplývajúce z náležitej starostlivosti musia byť okrem toho primerané. Postupy náležitej starostlivosti by mali prispievať k budovaniu väčšej dôvery medzi originátormi, sponzormi a investormi. Preto sa vyžaduje, aby sa riadne zverejňovali dôležité informácie týkajúce sa náležitej starostlivosti. (40) Ak má úverová inštitúcia alebo investičná spoločnosť expozíciu voči vlastnej materskej spoločnosti alebo iným dcérskym spoločnostiam svojej materskej spoločnosti, je potrebná osobitná opatrnosť. Riadenie expozícií úverových inštitúcií a investičných spoločností by malo prebiehať úplne nezávisle a podľa zásady zdravého riadenia, pričom sa nesmie brať ohľad na žiadne iné faktory. Pokiaľ ide o veľkú majetkovú angažovanosť, mali by sa stanoviť konkrétne štandardy pre expozície úverovej inštitúcie voči jej vlastnej skupine, a to vrátane prísnejších obmedzení. Takéto štandardy sa však nemusia uplatňovať v prípade, ak je materská spoločnosť finančnou holdingovou spoločnosťou alebo úverovou inštitúciou, alebo ak sú iné dcérske spoločnosti úverové alebo finančné inštitúcie, alebo podniky pomocných služieb, a to za predpokladu, že na všetky tieto podniky sa vzťahuje dohľad nad úverovou inštitúciou na konsolidovanom základe. (41) Vzhľadom na to, že pravidlá týkajúce sa kapitálových požiadaviek sa vyznačujú citlivosťou voči rizikám, je žiaduce neustále skúmať, či majú významný vplyv na hospodársky cyklus. Komisia by mala vzhľadom na príspevok Európskej centrálnej banky predkladať o týchto aspektoch správy Európskemu parlamentu a Rade. (42) Kapitálové požiadavky pre obchodníkov s komoditami vrátane tých obchodníkov, na ktorých sa v súčasnosti uplatňuje výnimka z požiadaviek smernice 2004/39/ES, by sa mali preskúmať. (43) Liberalizácia trhov s plynom a elektrinou je pre Úniu dôležitá z hospodárskeho aj politického hľadiska. Z tohto dôvodu by mali byť kapitálové požiadavky a iné prudenciálne pravidlá vzťahujúce sa na spoločnosti, ktoré pôsobia na týchto trhoch, primerané a nemali by nevhodne narúšať dosahovanie cieľa liberalizácie. Tento cieľ by sa mal brať do úvahy predovšetkým pri uskutočňovaní preskúmaní uvedených v tomto nariadení. (44) Úverové inštitúcie a investičné spoločnosti, ktoré investujú do resekuritizácií, by mali uplatňovať náležitú starostlivosť aj so zreteľom na podkladové sekuritizácie a nesekuritizačné expozície, ktoré sú v podstate základom podkladových sekuritizácií. Úverové inštitúcie a investičné spoločnosti by mali posúdiť, či expozície v kontexte programov aktívami zaistených krátkodobých obchodovateľných cenných papierov predstavujú resekuritizačné expozície vrátane expozícií v kontexte programov, pri ktorých sa nadobúdajú nadriadené tranže samostatných skupín celých úverov, pričom ani jeden z týchto úverov nie je sekuritizačnou alebo resekuritizačnou expozíciou a ochranu pred prvou stratou každej investície poskytuje predajca úverov. V tejto situácii by sa facilita likvidity špecifická pre skupinu vo všeobecnosti nemala považovať za resekuritizačnú expozíciu, pretože táto predstavuje tranžu samostatnej skupiny aktív (to znamená uplatniteľnú skupinu celých úverov), ktorá neobsahuje žiadnu sekuritizačnú expozíciu. Naproti tomu zvýšenie bonity celého programu, ktoré sa vzťahuje len na niektoré straty presahujúce ochranu poskytovanú predávajúcim na rozličné skupiny, by vo všeobecnosti znamenalo, že sa do tranží rozdeľuje riziko skupiny viacnásobných aktív obsahujúcich minimálne jednu sekuritizačnú expozíciu, a predstavovalo by preto resekuritizačnú expozíciu. Napriek tomu, ak sa celý takýto program financuje výlučne z jednej kategórie obchodovateľných cenných papierov a ak zvýšenie bonity celého programu nepredstavuje resekuritizáciu alebo obchodovateľné cenné papiere sú v plnom rozsahu podporované úverovou inštitúciou, ktorá je sponzorom, čo znamená, že namiesto podkladových skupín alebo aktív je riziku zlyhania sponzora v skutočnosti vystavený investor obchodovateľných cenných papierov, potom by sa tento obchodovateľný cenný papier vo všeobecnosti nemal považovať za resekuritizačnú expozíciu. (45) Ustanovenia o obozretnom oceňovaní by sa v prípade obchodnej knihy mali uplatňovať na všetky nástroje ocenené v reálnej hodnote, a to v obchodnej, ako aj v neobchodnej knihe úverových inštitúcií a investičných spoločností. Malo by sa objasniť, že v prípadoch, v ktorých by uplatnenie obozretného oceňovania malo viesť k nižšej hodnote, ako je skutočne uznaná hodnota evidovaná v účtovníctve, by sa absolútna hodnota rozdielu mala odpočítať od vlastných zdrojov. (46) Úverové inštitúcie a investičné spoločnosti by mali mať možnosť voľby, či na sekuritizačné pozície, ktorým bola priradená váha rizika 1 250 % podľa tohto nariadenia, uplatnia kapitálovú požiadavku alebo ich odpočítajú od vlastného kapitálu Tier 1, a to bez ohľadu na to, či sú tieto pozície súčasťou obchodnej, alebo neobchodnej knihy. (47) Inštitúcie, ktoré sú originátormi alebo sponzormi, by nemali mať možnosť obísť zákaz implicitnej podpory využitím svojich obchodných kníh na poskytnutie takejto podpory. (48) Smernicou 2006/48/ES sa zaviedla preferenčná váha rizika v rámci štandardizovaného prístupu pre expozície voči malým alebo stredne veľkým podnikom alebo fyzickým osobám a možnosť, aby inštitúcie uplatňovali prístupy založené na interných ratingoch, ak samy odhadujú rizikovú váhu vyjadrujúcu spoľahlivosť svojich vlastných konkrétnych kritérií upisovania. Preferenčné váhy rizika by sa mali uplatňovať aj naďalej podľa tohto nariadenia. Možné výhody znižovania váh rizika alebo rozšírenia ich uplatňovania na väčší počet expozícií by sa však mali preskúmať do 24 mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. Také preskúmanie by sa však malo zakladať na dôkazoch a malo by zohľadňovať spoľahlivé údaje o úverových stratách v prípade expozícií voči malým a stredným podnikom alebo fyzickým osobám počas celého hospodárskeho cyklu. V súvislosti s týmto preskúmaním by sa mala venovať osobitná pozornosť vplyvu na poskytovanie úverov spotrebiteľom. (49) Bez toho, aby bolo dotknuté zverejňovanie informácií, ktoré sa výslovne požaduje v tomto nariadení, by malo byť cieľom požiadaviek na zverejnenie poskytnúť účastníkom trhu presné a úplné informácie o rizikovom profile jednotlivých inštitúcií. Od úverových inštitúcií a investičných spoločností by sa preto malo požadovať, aby zverejnili dodatočné informácie, ktoré nie sú výslovne uvedené v tomto nariadení, pokiaľ je takéto zverejnenie nutné na dosiahnutie uvedeného cieľa. (50) Pokiaľ externý úverový rating sekuritizačnej pozície zohľadňuje účinok úverového zabezpečenia poskytovaného samotnou investičnou spoločnosťou, inštitúcia by nemala mať možnosť využiť vo svoj prospech nižšiu váhu rizika vyplývajúcu z tohto zabezpečenia. Nemalo by to viesť k odpočítaniu sekuritizácií od kapitálu, ak existujú iné spôsoby váženia rizika v súlade s aktuálnym rizikom pozície, ktoré neberú do úvahy takéto úverové zabezpečenie. (51) Vzhľadom na ich slabú výkonnosť pozorovanú v nedávnej minulosti by sa mali posilniť predpisy interných modelov na výpočet kapitálových požiadaviek na trhové riziko. Predovšetkým by sa malo doplniť ich zachytávanie rizík v súvislosti s úverovými rizikami v obchodnej knihe. Kapitálové požiadavky by okrem toho mali zahŕňať prvok prispôsobený stresovým podmienkam, aby sa posilnili kapitálové požiadavky vzhľadom na zhoršujúce sa trhové podmienky a aby sa obmedzila potenciálna procyklickosť. Úverové inštitúcie a investičné spoločnosti by mali tiež vykonávať reverzné stresové testy na posúdenie toho, ktoré scenáre by mohli ohroziť životaschopnosť inštitúcie, okrem prípadov, ak sú schopné preukázať, že takýto test nie je nutný. Vzhľadom na nedávne mimoriadne ťažkosti pri zaobchádzaní so sekuritizačnými pozíciami za použitia prístupov vychádzajúcich z interných modelov, by sa mali obmedziť možnosti úverových inštitúcií a investičných spoločností modelovať sekuritizačné riziká v obchodných knihách a malo by sa automaticky vyžadovať používanie štandardizovaných kapitálových požiadaviek pre sekuritizačné pozície v obchodnej knihe. (52) Týmto nariadením sa stanovujú obmedzené výnimky pre určité korelačné obchodné aktivity, v súlade s ktorými môže orgán dohľadu inštitúcii povoliť vypočítať kapitálovú požiadavku na krytie celkového rizika za predpokladu, že budú dodržané prísne požiadavky. V takýchto prípadoch by sa malo od inštitúcie požadovať, aby tieto činnosti podrobila kapitálovej požiadavke zodpovedajúcej vyššej kapitálovej požiadavke podľa tohto interne vyvinutého prístupu a 8 % kapitálovej požiadavke pre osobitné riziko podľa štandardizovanej metódy merania. Nemalo by sa požadovať, aby sa tieto expozície podrobili kapitálovým požiadavkám na dodatočné riziko, ale mali by sa zahrnúť do meraní hodnoty v riziku a meraní stresovej hodnoty v riziku. (53) V súvislosti s povahou a rozsahom nepredpokladaných strát, ktoré utrpeli úverové inštitúcie a investičné spoločnosti počas finančnej a hospodárskej krízy, je nevyhnutné ďalej zlepšovať kvalitu a harmonizáciu vlastných zdrojov, ktoré by mali mať v držbe úverové inštitúcie a investičné spoločnosti. Malo by to zahŕňať zavedenie nového vymedzenia kľúčových prvkov kapitálu, ktorý má byť k dispozícii na pokrytie nepredpokladaných strát v prípade ich vzniku, zlepšenie vymedzenia hybridného kapitálu a jednotných prudenciálnych úprav vlastných zdrojov. Takisto je nevyhnutné podstatne zvýšiť úroveň vlastných zdrojov vrátane nových pomerov kapitálu zameraných na kľúčové prvky vlastných zdrojov, ktoré majú byť k dispozícii na pokrytie strát v prípade ich vzniku. (54) Na účely posilnenia trhovej disciplíny a zvýšenia finančnej stability je nevyhnutné zaviesť podrobnejšie požiadavky na zverejňovanie informácií o forme a povahe regulačného kapitálu a o prudenciálnych úpravách vykonaných s cieľom zabezpečiť, aby boli investori a vkladatelia dostatočne dobre informovaní o platobnej schopnosti úverových inštitúcií a investičných spoločností. (55) Nové vymedzenie požiadaviek, pokiaľ ide o kapitál a regulačný kapitál, by sa malo zaviesť spôsobom, ktorý zohľadní skutočnosť, že existujú rozdielne vnútroštátne východiskové body a podmienky, pričom počiatočné rozdiely týkajúce sa nových predpisov by sa v priebehu prechodného obdobia mali znižovať. S cieľom zabezpečiť primeranú kontinuitu v úrovni vlastných zdrojov, mali by sa počas prechodného obdobia zachovať existujúce kapitálové injekcie verejného sektora. (56) V smernici 2006/48/ES sa vyžadovalo, aby si úverové inštitúcie zabezpečili vlastné zdroje, ktoré sa prinajmenšom rovnajú presne stanoveným minimálnym sumám do 31. decembra 2011. Vzhľadom na pokračujúce účinky finančnej krízy v odvetví bankovníctva a rozšírenie prechodných opatrení v prípade kapitálových požiadaviek, ktoré prijal BCBS, je vhodné opätovne zaviesť nižší limit počas obmedzeného obdobia, pokiaľ sa nevytvoria vlastné zdroje v dostatočnej výške v súlade s prechodnými opatreniami pre vlastné zdroje stanovenými v tomto nariadení, ktoré sa budú v období rokov 2013 až 2019 postupne znižovať. Pre skupiny, ktorých súčasťou je významná činnosť v oblasti bankovníctva alebo investovania a poisťovníctva, sa v smernici 2002/87/ES o finančných konglomerátoch stanovujú osobitné pravidlá na riešenie takého „dvojitého započítavania“ kapitálu. Smernica 2002/87/ES je založená na medzinárodne dohodnutých zásadách zameraných na riešenie rizika v jednotlivých sektoroch. Tento návrh podporuje spôsob, akým sa tieto pravidlá zamerané na finančné konglomeráty uplatňujú na skupiny bankových a investičných spoločností, pričom zabezpečuje ich dôsledné a konzistentné uplatňovanie. Akékoľvek ďalšie zmeny, ktoré budú potrebné, sa budú riešiť v revízii smernice 2002/87/ES, ktorá sa má uskutočniť v roku 2012. (57) Finančná kríza upozornila na to, že úverové inštitúcie a investičné spoločnosti značne podcenili úroveň kreditného rizika protistrany spojeného s mimoburzovými derivátmi (OTC). Vedúcich predstaviteľov skupiny G-20 to podnietilo k tomu, že na svojom zasadnutí v septembri 2009 predniesli výzvu, aby sa viac mimoburzových derivátov zúčtovávalo prostredníctvom centrálnej protistrany. Skupina okrem toho žiadala, aby tie mimoburzové deriváty, ktoré by sa nemohli zúčtovávať centrálne, podliehali vyšším požiadavkám na vlastné zdroje s cieľom primerane odzrkadľovať vyššie riziká, ktoré sú s nimi spojené. (58) Na základe výzvy vedúcich predstaviteľov skupiny G-20 Bazilejský výbor pre bankový dohľad ako súčasť rámca Bazilej III podstatne zmenil režim kreditného rizika protistrany. Predpokladá sa, že rámec Bazilej III podstatne zvýši požiadavky na vlastné zdroje spojené s mimoburzovými derivátmi a transakciami spočívajúcimi vo financovaní cenných papierov a povedie k vzniku dôležitých stimulov pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti, aby využívali centrálne protistrany. Od rámca Bazilej III sa takisto očakáva, že poskytne ďalšie stimuly na posilnenie riadenia rizika úverových expozícií protistrany a preskúma súčasný režim zaobchádzania s expozíciami kreditného rizika protistrany voči centrálnym protistranám. (59) Inštitúcie by mali mať dodatočné vlastné zdroje vzhľadom na riziko úpravy oceňovania úverov vyplývajúce z mimoburzových derivátov. Inštitúcie by takisto mali uplatňovať vyššiu koreláciu hodnoty aktív vo výpočte požiadaviek na vlastné zdroje v prípade expozícií kreditného rizika protistrany vyplývajúcich z mimoburzových derivátov a transakcií spočívajúcich vo financovaní cenných papierov voči niektorým finančným inštitúciám. Úverové inštitúcie a investičné spoločnosti by takisto mali značne zlepšiť meranie a riadenie kreditného rizika protistrany prostredníctvom lepšieho riešenia rizika nesprávnej voľby, vysoko špekulatívnych protistrán a kolaterálu, sprevádzaného zodpovedajúcimi zlepšeniami v oblasti spätného testovania a stresového testovania. (60) Obchodné expozície voči centrálnym protistranám obvykle využívajú mnohostranný mechanizmus vzájomného započítavania a znášania strát, ktorý poskytujú centrálne protistrany. V dôsledku toho sa na ne vzťahuje veľmi nízke kreditné riziko protistrany, a preto by mali podliehať veľmi nízkej požiadavke na vlastné zdroje. Táto požiadavka by zároveň mala byť kladná, aby zabezpečila, že úverové inštitúcie a investičné spoločnosti sledujú a monitorujú svoje expozície voči centrálnym protistranám ako súčasť dobrého riadenia rizika a aby sa v nej odzrkadľovalo, že dokonca ani obchodné expozície voči centrálnym protistranám nie sú bezrizikové. (61) Fond pre prípad zlyhania centrálnej protistrany je mechanizmus, ktorý umožňuje spoločné znášanie strát medzi zúčtovacími členmi centrálnej protistrany. Používa sa v prípade, ak sú straty vzniknuté centrálnej protistrane po zlyhaní zúčtovacieho člena väčšie ako marže a príspevky do fondu pre prípad zlyhania, ktoré poskytol tento zúčtovací člen, a ako akákoľvek iná obranná línia, ktorú môže centrálna protistrana uplatniť predtým, ako použije príspevky fondu pre prípad zlyhania zostávajúcich zúčtovacích členov. So zreteľom na to je riziko strát spojené s expozíciami z príspevkov fondu pre prípad zlyhania väčšie ako riziko spojené s obchodnými expozíciami. Tento druh expozícii by mal preto podliehať vyššej požiadavke na vlastné zdroje. (62) „Hypotetický kapitál“ centrálnej protistrany je premenná potrebná na stanovenie požiadavky vlastných zdrojov pre expozície zúčtovacieho člena z jeho príspevkov do fondu centrálnej protistrany pre prípad zlyhania. Nemal by sa chápať ako niečo iné. Predovšetkým by sa nemal chápať ako výška kapitálu, ktorú má mať centrálna protistrana v držbe podľa požiadavky jej príslušného orgánu. (63) Preskúmanie zaobchádzania s kreditným rizikom protistrany, a najmä zavedenie požiadaviek na vyššie vlastné zdroje v prípade dvojstranných zmlúv o derivátoch, tak aby sa v nich odrážalo vyššie riziko, ktoré takéto zmluvy predstavujú pre finančný systém, tvorí neoddeliteľnú súčasť úsilí Komisie zabezpečiť účinné, bezpečné a zdravé trhy s derivátmi. Preto toto nariadenie dopĺňa návrh nariadenia Komisie o mimoburzových derivátoch, centrálnych zmluvných stranách a archívoch obchodných údajov z 15. septembra 2010[15]. (64) Roky predchádzajúce finančnej kríze charakterizoval nadmerný nárast expozícií úverových inštitúcií a investičných spoločností vo vzťahu k ich vlastným zdrojom (pákový efekt). Straty a nedostatok finančných prostriedkov počas finančnej krízy nútili úverové inštitúcie a investičné spoločnosti, aby podstatne zmiernili svoj pákový efekt v priebehu krátkeho obdobia. V dôsledku toho zosilneli tlaky smerom nadol na ceny aktív, čo spôsobilo úverovým inštitúciám a investičným spoločnostiam ďalšie straty, ktoré zasa viedli k ďalšiemu poklesu ich vlastných zdrojov. Zníženie dostupnosti úverov pre reálnu ekonomiku a hlbšia a dlhšia kríza boli konečnými dôsledkami tejto negatívnej špirály. (65) Požiadavky na vlastné zdroje založené na rizikách sú nevyhnutné na zabezpečenie dostatočných vlastných zdrojov na pokrytie nepredpokladaných strát. Kríza však ukázala, že samotné tieto požiadavky nie sú postačujúce na to, aby zabránili úverovým inštitúciám a investičným spoločnostiam vziať na seba nadmerné a trvalo neudržateľné riziko využívania pákového efektu. (66) V septembri 2009 sa vedúci predstavitelia skupiny G-20 zaviazali, že vypracujú medzinárodne dohodnuté pravidlá s cieľom odradiť od nadmerného využívania pákového efektu. Na tento účel podporili zavedenie miery využívania pákového efektu ako doplnkového opatrenia rámca Bazilej II. (67) V decembri 2010 Bazilejský výbor pre bankový dohľad uverejnil usmernenia, v ktorých definoval metodiku pre výpočet miery využívania pákového efektu. V týchto pravidlách sa počíta s obdobím sledovania, ktoré bude prebiehať od 1. januára 2013 do 1. januára 2017 a počas ktorého sa bude monitorovať miera využívania pákového efektu, jeho zložky a jeho správanie vo vzťahu k požiadavke založenej na riziku. Na základe výsledkov obdobia sledovania je zámerom Bazilejského výboru pre bankový dohľad uskutočniť všetky konečné úpravy vymedzenia a kalibrácie miery využívania pákového efektu v prvej polovici roku 2017 s cieľom prejsť 1. januára 2018 na záväznú požiadavku založenú na vhodnom prieskume a nastavení. V usmerneniach Bazilejského výboru pre bankový dohľad sa takisto počíta so zverejňovaním informácií o miere využívania pákového efektu a o jeho zložkách od 1. januára 2015. (68) Miera využívania pákového efektu predstavuje pre Úniu nový nástroj v oblasti regulácie a dohľadu. V súlade s medzinárodnými dohodami by sa mal predovšetkým zaviesť ako dodatočný znak, ktorý sa môže uplatňovať na jednotlivé inštitúcie na základe rozhodnutia orgánov dohľadu. Keby sa inštitúciám uložila povinnosť predkladať správy, umožnilo by to primerané preskúmanie a nastavenie na účely prechodu na záväzné opatrenie v roku 2018. (69) Pri skúmaní vplyvu miery využívania pákového efektu na rôzne modely činnosti by sa mala venovať osobitná pozornosť modelom činnosti, ktoré sa považujú za modely spojené s nízkym rizikom, ako sú napríklad hypotekárne pôžičky a špecializované pôžičky regionálnych vlád, orgánov miestnej samosprávy alebo subjektov verejného sektora. (70) Na uľahčenie preskúmania by úverové inštitúcie a investičné spoločnosti mali počas obdobia sledovania monitorovať úroveň a zmeny v miere využívania pákového efektu, ako aj riziko pákového efektu ako súčasť interného procesu posudzovania kapitálovej primeranosti (ICAAP). Toto monitorovanie by malo byť zahrnuté do procesu preskúmania dohľadom. (71) Obmedzenia pohyblivých zložiek odmeňovania sú dôležitým prvkom pri zabezpečovaní toho, aby úverové inštitúcie a investičné spoločnosti obnovili výšku svojho kapitálu, keď pôsobia v rámci rezervy. Úverové inštitúcie a investičné spoločnosti už podliehajú zásade, že odmeny a dobrovoľné platby pohyblivých zložiek odmeňovania tým kategóriám pracovníkov, ktorých odborné činnosti majú významný vplyv na rizikový profil inštitúcie, musia byť udržateľné so zreteľom na finančnú situáciu inštitúcie. S cieľom zabezpečiť, aby inštitúcia obnovila výšku svojich vlastných zdrojov včas, je vhodné zosúladiť poskytovanie pohyblivých zložiek odmeňovania a dobrovoľných platieb dôchodkového zabezpečenia so ziskovou situáciou inštitúcie počas akéhokoľvek obdobia, v ktorom nie je dodržaná požiadavka na kombinovanú rezervu. (72) Pre správne politiky odmeňovania majú kľúčový význam vhodné štruktúry riadenia, transparentnosť a postupy zverejňovania. S cieľom zabezpečiť, aby štruktúry odmeňovania a súvisiace riziká boli pre trh dostatočne transparentné, by úverové inštitúcie a investičné spoločnosti mali zverejňovať podrobné informácie o svojich politikách a postupoch odmeňovania a z dôvodu zachovania dôvernosti aj súhrnné sumy v súvislosti s tými pracovníkmi, ktorých profesionálne aktivity majú významný vplyv na rizikový profil úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti. Tieto informácie by sa mali sprístupniť všetkým zúčastneným stranám. (73) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov[16] a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Európskej únie a o voľnom pohybe takýchto údajov[17] by sa mali v plnom rozsahu uplatňovať na spracovanie osobných údajov na účely tohto nariadenia. (74) Úverové inštitúcie a investičné spoločnosti by mali mať v držbe zásobu likvidných aktív, ktoré môžu použiť na pokrytie potrieb likvidity pri krátkodobom nedostatku likvidity. Ak použijú túto zásobu, mali by mať plán na obnovenie svojich rezerv likvidných aktív a príslušné orgány by mali zabezpečiť vhodnosť tohto plánu a jeho vykonanie. (75) Zásoba likvidných aktív by mala byť kedykoľvek k dispozícii na pokrytie straty likvidity. Úroveň potrieb likvidity pri krátkodobom nedostatku likvidity by sa mala stanoviť štandardným spôsobom, aby bola zabezpečená jednotná norma spoľahlivosti a rovnaké podmienky. Bolo by potrebné zabezpečiť, aby také štandardné stanovenie nemalo neplánované dôsledky pre finančné trhy, rozšírenie úverovej činnosti a hospodársky rast, pričom by sa mali vziať do úvahy rôzne modely činnosti a finančné prostredie úverových inštitúcií a investičných spoločností v celej Únii. Na tento účel by požiadavka na pokrytie likvidity mala podliehať obdobiu sledovania. Komisia by mala potvrdiť alebo upraviť požiadavku na pokrytie likvidity prostredníctvom delegovaného aktu, pričom by vychádzala zo sledovaní a podpory EBA. (76) Okrem krátkodobých potrieb likvidity by úverové inštitúcie a investičné spoločnosti mali prijať aj štruktúry financovania, ktoré sú stabilné v dlhodobejšom horizonte. V decembri 2010 BCBS odsúhlasil, že pomer čistého stabilného financovania (ďalej len „NSFR“) sa do 1. januára 2018 zmení na minimálny štandard a že BCBS zavedie dôsledné postupy v oblasti predkladania správ s cieľom monitorovať tento pomer počas prechodného obdobia, bude aj naďalej skúmať dôsledky týchto štandardov na finančné trhy, rozširovanie úverovej činnosti a hospodársky rast a v prípade potreby riešiť neplánované dôsledky. BCBS preto odsúhlasil, že NSFR bude podliehať obdobiu sledovania a bude zahŕňať doložku o preskúmaní. V tejto súvislosti by mal EBA na základe predkladania správ, ktoré sa vyžaduje v tomto nariadení, vyhodnotiť, ako by sa mala navrhnúť požiadavka na stabilné financovanie. S cieľom zaviesť takúto požiadavku do roku 2018 by na základe tohto hodnotenia Komisia mala predložiť správu Rade a Európskemu parlamentu spolu s akýmikoľvek vhodnými návrhmi. (77) Nedostatky v správe a riadení spoločností v celom rade úverových inštitúcií a investičných spoločností prispeli k nadmernému a neobozretnému riskovaniu v odvetví bankovníctva, čo malo za následok zlyhanie jednotlivých inštitúcií a systémové problémy. (78) S cieľom umožniť monitorovanie postupov v oblasti správy a riadenia spoločností v prípade inštitúcií a zlepšiť trhovú disciplínu by úverové inštitúcie a investičné spoločnosti mali zverejňovať svoje opatrenia v oblasti správy a riadenia spoločností. Ich riadiace orgány by mali schváliť a zverejniť vyhlásenie, v ktorom uistia verejnosť, že tieto opatrenia sú primerané a účinné. (79) S cieľom zabezpečiť postupné zbližovanie medzi výškou vlastných zdrojov a prudenciálnymi úpravami uplatňovanými na vymedzenie vlastných zdrojov v celej Únii a na vymedzenie vlastných zdrojov stanovené v tomto nariadení počas prechodného obdobia, by k postupnému zavádzaniu požiadaviek tohto nariadenia na vlastné zdroje malo dochádzať pozvoľne. Je nevyhnutné zabezpečiť, aby toto postupné zavádzanie bolo v súlade s nedávnymi zvýšeniami požadovaných úrovní vlastných zdrojov, ktoré uskutočnili členské štáty, a s vymedzením vlastných zdrojov, ktoré zaviedli členské štáty. Na tento účel by príslušné orgány mali počas prechodného obdobia určiť dolné a horné limity, pokiaľ ide o rýchlosť zavádzania požadovanej úrovne vlastných zdrojov a prudenciálnych úprav stanovených v tomto nariadení. (80) V záujme umožnenia hladkého prechodu od rozdielnych prudenciálnych úprav, ktoré sa v súčasnosti uplatňujú v členských štátoch, k súboru prudenciálnych úprav stanovených v tomto nariadení, by príslušné orgány mali byť schopné počas prechodného obdobia aj naďalej v obmedzenom rozsahu vyžadovať od inštitúcií, aby vykonávali prudenciálne úpravy, ktoré predstavujú výnimku z tohto nariadenia. (81) S cieľom zabezpečiť, aby mali inštitúcie dostatok času na splnenie nových požadovaných úrovní vlastných zdrojov a na ich nové vymedzenie, mali by sa v období medzi 1. januárom 2013 a 31. decembrom 2021 postupne odstrániť niektoré kapitálové nástroje, ktoré nie sú v súlade s vymedzením vlastných zdrojov stanoveným v tomto nariadení. Okrem toho by určité nástroje spojené s investíciami zo strany štátu mali byť v plnom rozsahu uznané ako vlastné zdroje na obmedzené obdobie. (82) S cieľom zabezpečiť postupné približovanie smerom k jednotným pravidlám zverejňovania informácií inštitúciami, aby sa účastníkom trhu poskytovali presné a komplexné informácie týkajúce sa rizikového profilu jednotlivých inštitúcií, požiadavky na zverejňovanie by sa mali zavádzať postupne. (83) S cieľom zohľadniť vývoj trhu a skúsenosti s uplatňovaním tohto nariadenia by sa od Komisie malo vyžadovať, aby Európskemu parlamentu a Rade predkladala správy, v prípade potreby spolu s akýmikoľvek legislatívnymi návrhmi, o možnom vplyve kapitálových požiadaviek na minimálny hospodársky cyklus, o požiadavkách na vlastné zdroje v prípade expozícií vo forme krytých dlhopisov, o veľkej majetkovej angažovanosti, požiadavkách na likviditu, pákovom účinku, o expozíciách voči prenesenému kreditnému riziku, kreditnému riziku protistrany a metóde pôvodnej expozície, retailových expozíciách, o vymedzení započítateľného kapitálu a úrovni uplatňovania tohto nariadenia. (84) S cieľom konkretizovať požiadavky stanovené v tomto nariadení by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ mala delegovať na Komisiu v súvislosti s technickými úpravami tohto nariadenia v záujme objasnenia vymedzení pojmov na zabezpečenie jednotného uplatňovania tohto nariadenia alebo na zohľadnenie vývoja na finančných trhoch; na zosúladenie terminológie a rámcového vymedzenia pojmov v súlade s následným príslušnými aktmi; na úpravu ustanovení tohto nariadenia o vlastných zdrojoch s cieľom zohľadniť vývoj účtovných štandardov ale