SK Úradný vestník Európskej únie C 5/4

Záverečná správa vyšetrovateľa vo veci COMP/38.899 – Rozvádzače izolované plynom (RIP)

(podľa článkov 15 a 16 rozhodnutia Komisie 2001/462/ES, ESUO z 23. mája 2001 o pôsobnosti vyšetrovateľov v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže – Ú. v. ES L 162, 19.6.2001, s. 21)

(2008/C 5/05)

Z návrhu rozhodnutia v uvedenom prípade vyplývajú tieto pripomienky.

Predmetná vec bola otvorená po podaní žiadosti o oslobodenie od pokút spoločnosťou ABB 3. marca 2004 v súlade s oznámením Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (oznámenie o zhovievavosti) (1). Dňa 25. apríla 2004 Komisia udelila spoločnosti ABB podmienečné oslobodenie od pokuty. Následne v dňoch 11. a 12. mája 2004 útvary Komisie vykonali neohlásené kontroly v priestoroch spoločností Areva, Siemens, VA Tech, Hitachi a Japan AE Power Systems Corporation.

Spoločnosti Areva, Siemens, Va Tech, Hitachi/Japan AE Power Systems Corporation, Mitsubishi a Fuji požiadali o oslobodenie od pokút a zníženie pokút v súlade s oznámením o zhovievavosti.

Vo vyhlásení o námietkach, ktoré bolo prijaté 20. apríla 2006, Komisia vyjadrila predbežný názor, že sa v prinajmenšom v období od 15. apríla 1988 do 11. mája 2004 21 spločností, ktorým bolo adresované vyhlásenie o námietkach, podieľalo na jedinom, komplexnom a pokračujúcom porušovaní článku 81 ods. 1 Zmluvy o ES a od 1. januára 1994 na porušovaní článku 53 ods. 1 Dohody o EHP a oznámila svoj zámer prijať rozhodnutie v prípade porušenia a uložiť pokuty (2). Podľa Komisie strany uzatvorili dohody o rozdelení trhu, pridelení kvót, rozdelení RIP projektov (koordinovaný postup pri predkladaní súťažných návrhov – bid-rigging), stanovení cien, zastavení licenčných dohôd so spoločnosťami, ktoré neboli členmi kartelu a o výmene citlivých obchodných informácií. Kartel mal svetový rozsah aj napriek tomu, že nezahŕňal niektoré územia konkrétne Spojené štáty a Kanadu.

Adresátom súpisu námietok bol umožnený prístup k súboru formou nosiča CD-ROM. Ústne vyjadrenia, ktoré boli uskutočnené v rámci oznámenia o zhovievavosti, boli sprístupnené v priestoroch Komisie. Strany boli oprávnené robiť si poznámky, vypočuť si nahrávky z pásky a/alebo prečítať si zápisy vypracované Komisiou. Nesmeli si však robiť kópie dokumentov týkajúcich sa predmetnej veci.

Niekoľko strán požiadalo o predĺženie konečného termínu na odpoveď na súpis námietok. Týmto žiadostiam som čiastočne vyhovel. Všetky strany odpovedali načas.

Na požiadanie dotknutých strán sa ústne vypočutie uskutočnilo 18. a 19. júla 2006 v súlade s článkom 12 nariadenia Komisie (ES) č. 773/2004. Na vypočutí sa zúčastnili všetky strany okrem spoločnosti Mitsubishi Electric Corporation.

Po ústnom vypočutí útvary Komisie sprístupnili dotknutým stranám žiadosť o zhovievavosť podanú spoločnosťou Fuji, ktorú dostali 12. júla 2006 a časti odpovedí na vyhlásenie o námietkach od spoločností ABB a Fuji a vyzvali dotknuté strany, aby predložili svoje pripomienky. Okrem toho bol spoločnostiam Hitachi a Fuji umožnený vzájomný prístup k ich odpovediam na vyhlásenie o námietkach, ale iba do tej miery, pokiaľ to bolo relevantné pre zodpovednosť vedenia ich spoločného podniku Japan AE Power Systems Corporation. Spoločnosti Fuji a ABB následne poskytli útvarom Komisie dodatočné informácie, ktoré boli sprístupnené na pripomienkovanie aj ostatným stranám.

Na základe nových informácií získaných po zaslaní vyhlásenia o námietkach, sa niektoré strany na mňa obrátili a požiadali, aby sa začalo nové kolo plného prístupu k súboru a aby obdržali verzie odpovedí ostatných strán na vyhlásenie o námietkach, ktoré nemajú dôverný charakter.

Dospel som k názoru, že dodatočné informácie, ktoré Komisia dostala po zaslaní vyhlásenia o námietkach, nestačili na opätovné začatie vyšetrovania, ktoré by mohlo zaručiť nové kolo plného prístupu k súboru. V súlade s najnovšou judikatúrou som tiež usúdil, že dotknuté strany nemajú žiadne všeobecné právo na prístup k odpovediam iných strán, ale len k informáciám, ktoré sú v týchto odpovediach uvedené a ktoré môžu byť inkriminujúce a použité v konečnom rozhodnutí, alebo ktoré ich môžu zbaviť viny (3). Napriek tomu som usúdil, že Komisia dostatočne neobjasnila, ktoré nové informácie zamýšľa zahrnúť v možnom konečnom rozhodnutí, alebo ktoré obvinenia budú podložené týmito informáciami. Požiadal som preto útvary Komisie, aby dotknutým stranám objasnili, ako plánujú využiť nové informácie, ktoré dostali, a ku ktorým im umožnili prístup.

Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž preto v dôsledku toho 14. novembra 2006 písomne upovedomilo dotknuté strany o informáciách, ktoré dostalo, pokiaľ obsahovali potvrdzujúce alebo usvedčujúce prvky, ktoré plánovalo zahrnúť v konečnom rozhodnutí a objasnilo, ako tieto informácie plánuje využiť. Dotknutým stranám bol na predloženie stanovísk poskytnutý dodatočný konečný termín v dĺžke trvania jedného týždňa.

Väčšina strán považovala konečný termín za príliš krátky na to, aby mohli riadne uplatniť svoje právo na obhajobu a požiadali o predĺženie.

Po preskúmaní ich žiadosti som sa rozhodol predĺžiť konečný termín o ďalší týždeň. Komisia zvážila stanoviská dotknutých strán a ak boli relevantné, zohľadnila ich v konečnom rozhodnutí.

So zreteľom na písomné odpovede na vyhlásenie o námietkach, následnú korešpondenciu a výsledky vypočutia bolo v prípade niekoľkých strán skrátené hlavne trvanie účasti na porušení opísané vo vyhlásení o námietkach. Ide o spoločnosti Areva T&D SA, Areva T&D AG, Nuova Magrini Galileo SpA v likvidácii, Schneider Electric SA, Siemens AG Österreich (predtým známa ako VA Technologie AG a VA Tech T&D GmbH), VA Tech Transmission&Distribution GmbH&Co KEG, Siemens Transmission&Distribution Ltd (predtým známa ako VA Tech Transmission&Distribution Ltd) a Siemens Transmission&Distribution SA (predtým známa ako VA Tech Transmission&Distribution SA).

Domnievam sa, že právo na vypočutie dotknutých strán sa rešpektovalo v prípade všetkých účastníkov konania.

Návrh rozhodnutia sa tiež podľa môjho názoru týka iba námietok, ku ktorým dostali strany možnosť vyjadriť sa.

V Bruseli 15. januára 2007 Serge DURANDE

(1) Ú. v. ES C 45, 19.2.2002, s. 3.

(2) Spoločnosť VA Technologie AG, jedna z adresátov vyhlásenia o námietkach, prestala od 27. mája 2006 existovať ako právnická osoba, keďže sa zlúčila do spoločnosti Siemens Aktiengesellchaft Österreich. Komisia preto 21. júna 2006 prijala dodatok k vyhláseniu o námietkach, podľa ktorého posledne menovaná spoločnosť nahradila v konaní spoločnosť VA Technologie AG.

(3) Rozhodnutie Súdu prvého stupňa z 27. septembra 2006 vo veci T-43/02, Jungbunzlauer.