SK Úradný vestník Európskej únie C 317/1

OSOBITNÁ SPRÁVA č. 7/2007

o systémoch kontrol, inšpekcií a sankcií týkajúcich sa pravidiel zachovania zdrojov rybného hospodárstva Spoločenstva spolu s odpoveďami Komisie

(podľa článku 248 ods. 4 druhého pododseku Zmluvy o ES)

(2007/C 317/01)

OBSAH

ZOZNAM SKRATIEK

I – III ZHRNUTIE

1 – 13 ÚVOD

1 – 5 Cieľ a základná charakteristika riadenia zdrojov rybného hospodárstva Spoločenstva

6 – 9 Základné politiky a opatrenia

10 – 11 Objem finančných prostriedkov

12 – 13 Základné nariadenia

14 – 17 CHARAKTERISTIKA AUDITU

14 Predmet a otázky auditu

15 – 17 Prístup a metodika auditu

18 – 120 PRIPOMIENKY

18 – 51 Údaje o využívaní kvót sú nespoľahlivé a monitorujú sa elementárnym spôsobom

19 – 43 Vnútroštátne systémy evidovania úlovkov majú mnohé nedostatky

44 – 51 Nedostatočné monitorovanie Komisiou

52 – 87 Obmedzená účinnosť vnútroštátnych inšpekcií

53 – 58 Neexistencia všeobecných kontrolných noriem

59 – 73 Kontrolný tlak sa ťažko hodnotí a nie je vždy dostatočný

74 – 87 Nedostatočná optimalizácia kontrolných činností

88 – 106 Systémy vyšetrovania priestupkov a udeľovania sankcií sú často nevhodné

89 – 94 Vnútroštátne systémy sú celkovo nedostatočne prísne

95 – 106 Prostriedky nátlaku na členské štáty sú účinné iba výnimočne

107 – 120 Kontext kontrol: nadmerná kapacita rybolovu ohrozuje dodržiavanie pravidiel a účinnosť kontrol

108 – 112 Nadmerná kapacita, hlavný rizikový faktor neúspechu činnosti Spoločenstva

113 – 120 Súčasný prístup je založený na znížení výlovu

121 – 136 ZÁVERY A ODPORÚČANIA

127 – 128 Kvalita údajov o úlovkoch

129 – 130 Účinnosť systémov inšpekcií

131 – 133 Uplatňovanie odrádzajúcich sankcií

134 – 136 Zníženie nadmernej kapacity a náležité sprievodné opatrenia

Príloha – Zjednodušená schéma zhromažďovania a monitorovania údajov o úlovkoch

Odpovede Komisie

ZOZNAM SKRATIEK EFRH Európsky fond rybného hospodárstva EÚ Európska únia ICES Medzinárodná rada pre výskum mora ISO Medzinárodná organizácia pre normalizáciu kW kilowatt, jednotka merania výkonu plavidiel SPR Spoločná politika v oblasti rybolovu TAC celkový povolený výlov (z angl. total allowable catch) VHZ výhradná hospodárska zóna VMS systém, pomocou ktorého plavidlá oznamujú v pravidelnom intervale svoju polohu kontrolným orgánom (z angl. Vessel Monitoring System) VTHVRH Vedecký, technický a hospodársky výbor pre rybné hospodárstvo

ZHRNUTIE

I. Cieľom spoločnej politiky v oblasti rybolovu, ktorá sa zaviedla v roku 1983, je trvalo udržateľné využívanie živých vodných zdrojov. Obmedzenie objemu úlovkov stanovením celkového povoleného výlovu (TAC) a národných kvót je jej základným kameňom. Úspech tohto prístupu závisí od existencie spoľahlivých a úplných údajov, ako aj od uplatňovania účinných systémov kontrol a sankcií.

II. Audit sa týkal týchto troch prvkov a výsledky kontrol v oblasti rybolovu, ktoré sa vykonali v Komisii a v šiestich hlavných členských štátoch (1), vedú Dvor audítorov k záveru, že: — údaje o úlovkoch nie sú úplné ani spoľahlivé, a preto je skutočný objem úlovkov neznámy a správne využitie systému TAC a kvót nie je možné. Predpisový rámec a postupy platné v členských štátoch v skutočnosti nezaručujú úplnosť zhromažďovaných údajov ani odhalenie nezrovnalostí počas potvrdzovania ich platnosti. Komisia nie je schopná uspokojivo identifikovať chyby a nedostatky údajov odovzdaných členskými štátmi a včas prijať rozhodnutia nevyhnutné na ochranu zdrojov (body 18 až 51), — systémy inšpekcií nezaručujú účinnú prevenciu ani odhaľovanie priestupkov. Keďže neexistujú všeobecné kontrolné normy, nie je možné zaistiť dostatočný kontrolný tlak ani optimalizáciu kontrolných činností v členských štátoch. Táto neexistencia navyše obmedzuje rozsah a dosah hodnotiacich prác Komisie o vnútroštátnych opatreniach, a tým jej schopnosť vyjadriť sa k celkovej účinnosti vnútroštátnych systémov (body 52 až 87), — postupy zaobchádzania so zistenými priestupkami nesvedčia o tom, že by sa každý priestupok kontroloval, a o to menej sankcionoval. Aj keď sa sankcie udelia, vo všeobecnosti je ich odrádzajúci účinok nedostatočný. Pri porušení predpisov Spoločenstva členským štátom jediným nástrojom, ktorým Komisia disponuje a ktorý sa ukázal ako účinný, je priestupkové konanie pred Súdnym dvorom vo veci neplnenia povinnosti. Toto konanie sa však vyznačuje vlastnosťami, ktoré obmedzujú jeho použitie a robia z neho nástroj s nedostatočnou spätnou väzbou (body 88 až 106), — nadmerná kapacita znižuje ziskovosť rybného hospodárstva a v kontexte poklesu povolených úlovkov podnecuje k nerešpektovaniu týchto limitov a ovplyvňuje kvalitu odovzdávaných údajov. Po neúspechu programov úpravy kapacity rybolovu nemôže súčasný prístup, založený predovšetkým na znížení výlovu, vyriešiť problém nadmernej kapacity (body 107 až 120). Pretrvávanie tejto situácie môže mať vážne následky nielen na zdroje, ale aj na budúcnosť rybného hospodárstva a na oblasti, ktoré sú s ním spojené.

III. Ak si politické orgány želajú, aby SPR dosiahla cieľ trvalo udržateľného využívania zdrojov rybného hospodárstva, súčasné systémy kontrol, inšpekcií a sankcií sa musia výrazne posilniť, a to najmä uplatnením nasledujúcich odporúčaní: — členské štáty by mali posilniť kvalitu informácií o úlovkoch prostredníctvom vykonávania systematických kontrol súladu všetkých operácií vrátane kontrol cezhraničných operácií a prostredníctvom overovania svojich údajov nezávislým orgánom, — Komisia by mala zabezpečiť čo najrýchlejšie a najrozsiahlejšie zavedenie elektronického systému na zaznamenávanie a predkladanie údajov o rybolovných aktivitách a mala by posilniť kontroly údajov, ktoré sa jej predkladajú, a to najmä rozšírením vlastných analýz jednotlivých údajov, — členské štáty by mali rozvíjať nástroje analýzy, plánovania a následnej kontroly svojich inšpekčných činností, aby boli schopné zabezpečiť celkový a dostatočný kontrolný tlak a optimálne využitie zdrojov, — členské štáty by mali pripomínať kompetentným orgánom nevyhnutnosť udeľovať odrádzajúce sankcie, — zákonodarný orgán Spoločenstva by mal v nariadeniach jasne sformulovať jednotlivé prvky, ktoré sú nevyhnutné pre účinný systém kontrol a sankcií, — zákonodarný orgán Spoločenstva by mal posilniť možnosť Komisie vyvíjať tlak na členské štáty, ktoré si neplnia svoje povinnosti, — Komisia a členské štáty by mali prijať aktívne opatrenia na zníženie štrukturálne nadmernej kapacity v rybnom hospodárstve.

ÚVOD

Cieľ a základná charakteristika riadenia zdrojov rybného hospodárstva Spoločenstva

1. Každý rok sa v prístavoch Spoločenstva vyloví viac než 4,4 mil. ton rýb a mäkkýšov v celkovej hodnote 6 100 mil. EUR (2). Rybné hospodárstvo poskytuje v Európskej únii (EÚ) 230 000 pracovných miest a v niektorých pobrežných regiónoch zohráva hlavnú a len ťažko nahraditeľnú úlohu.

2. Rybolovné zdroje Spoločenstva (3) sú súčasťou spoločného dedičstva. Cieľom spoločnej politiky v oblasti rybolovu (SPR) je zabezpečiť „využívanie živých vodných zdrojov, ktoré vytvárajú trvalo udržateľné ekonomické, environmentálne a sociálne podmienky“ (4). Pojem trvalo udržateľného rybolovu, hoci vtedy odlišne formulovaný, existoval už od vzniku SPR v roku 1983 (5).

3. Takmer po dvadsiatich rokoch Komisia musela negatívne zhodnotiť SPR a priznala, že táto politika nepomohla k dosiahnutiu stanoveného cieľa a „nezabezpečila trvalo udržateľné využívanie zdrojov rybného hospodárstva“ (6). Spresnila, že tento neúspech je tak environmentálny: „existuje veľa zásob, ktoré sa v súčasnosti nachádzajú mimo bezpečných biologických limitov“, ako aj ekonomický a sociálny: „sektor rybolovu sa vyznačuje ekonomickou krehkosťou prameniacou z nadmerného investovania, rýchleho rastu nákladov a zmenšovania zdrojov: tento vývoj sa odráža v slabej rentabilite a stálom poklese zamestnanosti“.

4. Túto diagnózu potvrdili posledné dostupné údaje. Vedci Medzinárodnej rady pre výskum mora (ICES), ktorá zodpovedá za biologické hodnotenia, analyzovali stupeň využívania niektorých zásob v severovýchodnom Atlantickom oceáne, v oblasti, v ktorej sa sústreďuje podstatná časť rybných zdrojov Spoločenstva (7). Z ich prác vyplýva, že 81 % z hodnotených zásob sa využíva nadmerne (8). Z hospodárskeho hľadiska údaje Eurostatu potvrdzujú diagnózu neúspechu tým, že poukazujú na neustály pokles objemu úlovkov Spoločenstva v severovýchodnom Atlantickom oceáne. V rokoch 1995 – 2005 celkový pokles dosiahol 30 %.

5. Počas Svetového samitu o trvalo udržateľnom rozvoji v Johannesburgu v roku 2002 pristúpila Európska únia k akčnému plánu, medzi ktorého ciele patrí obnova všetkých zásob rýb na úroveň maximálneho udržateľného výnosu najneskôr do roku 2015.

Základné politiky a opatrenia

6. Ryby sú prírodným obnoviteľným zdrojom, ktorý sa dá ťažko vyčísliť a ktorého faktory reprodukcie a migrácie nie je možné priamo ovládať. Obmedzenie úlovkov je preto jediným spôsobom, ako ovplyvniť zásoby. Na tento účel zohráva kľúčovú úlohu činnosť týkajúca sa „zachovania, kontroly a posilnenia“ tým, že jej cieľom je jednak definovať opatrenia na zachovanie a riadenie zdrojov a jednak zabezpečiť správne uplatnenie príslušných nariadení.

7. V Európskej únii je základným opatrením riadenia zdrojov obmedzenie objemu úlovkov stanovením celkového povoleného výlovu (TAC) pre základné druhy, ktorý sa rozdeľuje vo forme kvót medzi jednotlivé členské štáty. Hodnoty TAC stanovuje každoročne Rada na základe návrhov Komisie, ktoré sa zakladajú na vedeckých stanoviskách (9). V týchto stanoviskách sa stanovuje množstvo rýb, ktoré je možné uloviť bez toho, aby bola ohrozená obnova zásob. Údaje použité vedcami vychádzajú z ich vlastných prác, ale tiež z objemu úlovkov oznámeného rybármi.

8. V minulosti bolo obmedzenie povolených úlovkov sprevádzané politikou povinného zníženia kapacity rybárskej flotily. Po neúspechu tejto politiky sa od nej ustúpilo pri reforme SPR v roku 2002. V súčasnosti opatrenia Spoločenstva len stanovujú hornú hranicu kapacity a ovplyvňujú výlov, t. j. činnosť flotily. Poslednou zložkou systému sú „technické opatrenia“, ktoré spočívajú predovšetkým v spresnení charakteristiky lovných zariadení, prípadne v stanovení minimálnej veľkosti pre určité druhy.

9. Na úrovni Spoločenstva sa definujú rozličné politiky, avšak členské štáty (10) nesú celkovú zodpovednosť za účinné kontroly, inšpekcie a za uplatňovanie pravidiel SPR (11). To znamená, že majú úplnú slobodu, čo sa týka možných spôsobov riadenia svojich kvót, organizácie inšpekcií a povahy aplikovateľných sankcií v prípade priestupkov. Komisia zodpovedá za hodnotenie a kontrolu uplatňovania pravidiel SPR členskými štátmi a za uľahčenie koordinácie a spolupráce medzi nimi.

Objem finančných prostriedkov

10. Spoločenstvo prispieva na činnosť „kontrola a posilnenie“ sumou 46 mil. EUR, ak sa vezmú do úvahy len rozpočtové prostriedky, ktoré sú na ňu priamo vyčlenené (12). Finančný objem je oveľa vyšší, ak sa zohľadnia všetky činnosti na určené aspoň čiastočné odstránenie následkov vážneho neúspechu politiky riadenia zdrojov, predovšetkým štrukturálna pomoc pre rybolov (837 mil. EUR) a medzinárodné dohody o rybolove (156 mil. EUR).

11. Rybné zdroje sú navyše aktívom, ktoré sa priamo dotýka Európskej únie v tom zmysle, že zodpovedá za jeho riadenie. Ťažkosti s ocenením tohto aktíva z peňažnej stránky by nemali zatieňovať jeho existenciu a dôležitosť.

Základné nariadenia

12. Nariadenie Rady o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (13) je základným nariadením. V jeho piatej kapitole sa stanovujú ciele a rozličné akčné prostriedky Spoločenstva na ich dosiahnutie.

13. Ustanovenia týkajúce sa na jednej strane systému kontroly (14) a na strane druhej zhromažďovania údajov o úlovkoch (15) sú súčasťou starších špecifických nariadení. Ďalšie povinnosti týkajúce sa kontrol sú súčasťou príloh k ročným nariadeniam o „režime TAC a kvótach“ (16) a nariadení, ktorými sa stanovujú opatrenia na obnovu a ktoré zavádzajú viacročný plán pre trvalo udržateľného využívania príslušných zásob (17).

CHARAKTERISTIKA AUDITU

Predmet a otázky auditu

14. Obmedzenie objemu úlovkov stanovením hodnôt TAC a kvót je základným kameňom politiky Spoločenstva v oblasti riadenia zdrojov rybného hospodárstva. Úspech tohto prístupu závisí od spoľahlivých a úplných údajov, ako aj od zavedenia účinných systémov inšpekcií a sankcií. Dvor audítorov preto pokladal za vhodné vykonať audit s cieľom získať odpoveď na nasledujúcu otázku: „Vykonávajú Komisia a členské štáty činnosti potrebné pre účinný systém kontrol, inšpekcií a sankcií na zachovanie zdrojov rybného hospodárstva?“ Preskúmali sa štyri osobitné ciele auditu: a) Sú údaje o úlovkoch spoľahlivé a účinne sa monitorujú? (bez vyjadrenia stanoviska ku kvalite jednotlivých oznámení) b) Sú systémy inšpekcií čo najúčinnejšie? c) Sú systémy vyšetrovania priestupkov primerané a účinné? d) Do akej miery sa skutočne berie do úvahy riziko, ktoré predstavuje nadmerná kapacita rybného hospodárstva?

Prístup a metodika auditu

15. Audítorské práce sa zamerali predovšetkým na analýzu systémov zhromažďovania údajov, inšpekcií a sankcií a prebiehali na ústredí Komisie, ako aj v členských štátoch. Kontrolné dôkazy sa zhromaždili a preskúmali prostredníctvom rozhovorov, analýz dokumentov a údajov. Audítori uskutočnili množstvo kontrolných testov týkajúcich sa záznamov o úlovkoch a inšpekčných správ s cieľom doplniť, overiť a vzájomne skontrolovať znalosť systému. Keďže neexistujú špecifické nariadenia, stanovenými kritériami boli normy, ktoré sa všeobecne vzťahujú na túto oblasť a ktoré sú uznávané medzinárodnými inštitúciami (18).

16. Na tento audit bolo vybraných šesť členských štátov na základe veľkosti objemu úlovkov a hodnoty vykládok, a to Dánsko, Španielsko, Francúzsko, Taliansko, Holandsko a Spojené kráľovstvo, ktoré spoločne predstavujú takmer 70 % objemu úlovkov a viac než 80 % hodnôt vykládok (19). Kontroly na mieste sa uskutočnili medzi aprílom a novembrom 2006.

17. Táto správa sa uverejňuje takmer päť rokov po vydaní posledného všeobecného nariadenia o SPR v čase, keď Komisia plánuje prepracovať nariadenie o „kontrole“ a predložiť návrh textu Rade v roku 2008.

PRIPOMIENKY

Údaje o využívaní kvót sú nespoľahlivé a monitorujú sa elementárnym spôsobom

18. Režim TAC a kvót spočíva v kvantitatívnom obmedzení úlovkov. Kvalita jeho uplatňovania závisí v prvom rade od existencie systému evidovania a validácie (pozri prílohu č. 1), ktorý umožňuje získať úplné a spoľahlivé údaje, a v druhom rade od existencie účinného systému monitorovania týchto údajov, ktorý zabraňuje prekročeniu kvót. Ani jeden z týchto systémov však ako celok nezodpovedá týmto kritériám.

Vnútroštátne systémy evidovania úlovkov majú mnohé nedostatky

19. Vnútroštátne systémy zhromažďovania, potvrdzovania a kompilácie údajov o úlovkoch sú ovplyvnené mnohými, niekedy vážnymi nedostatkami, takže kvalita údajov odovzdávaných Komisii nie je spoľahlivá.

Údaje vo vyhláseniach sú neúplné a systémy zhromažďovania údajov nebránia priestupkom

20. Monitorovanie využívania kvót sa opiera o systém vyhlásení, ktorý tvoria tri základné dokumenty vypracovávané rybármi či prvými kupujúcimi: lodný denník (20), vyhlásenie o vykládke (21) a záznamy o predaji (22). Tieto dokumenty alebo ich kópie sa musia v závislosti od prípadu odovzdať úradom členského štátu, pod ktorého vlajkou sa loď plaví, prípadne štátu, v ktorom sa uskutočňuje vykládka, prípadne štátu prvého predaja: dotknuté môžu byť takto až tri štáty. Členským štátom zodpovedným za odovzdanie údajov o úlovkoch Komisii je ten štát, ktorý je miestom vykládky. Môže teda ísť o iný štát, ako je štát, od ktorého kvóty sa odpočítavajú dané úlovky (štát, pod ktorého vlajkou sa loď plaví).

Príliš pružný právny rámec schválený Radou

21. Podmienky, za akých sa zostavujú deklarované údaje, ktoré sú stanovené v predpisoch Spoločenstva, predstavujú prvú slabinu systému. V skutočnosti nezaručujú získanie čo najsprávnejších a najpresnejších údajov: a) termín na odovzdanie lodných denníkov, ktorý je stanovený v súčasných predpisoch, je 48 hodín od konca vykládky (23), zatiaľ čo všetky informácie, ktoré sa na ňu vzťahujú, by sa mali odovzdať pred začiatkom vykládky. Za týchto podmienok rybár často vie, či bude kontrolovaný, alebo nie v čase, keď dokončuje vyhlásenia o úlovku, čo môže mať dosah na kvalitu oznamovaných údajov. Práce Komisie ukázali, že za inak rovnakých podmienok sú oznámené množstvá vyššie v prípade inšpekcie vykládky (24); b) váženie množstva vykládok nie je všeobecnou povinnosťou Spoločenstva. V niektorých prípadoch sa množstvá týkajúce sa vykládok iba odhadujú, viac či menej správne, viac či menej presne; c) úroveň prípustnej odchýlky v odhadoch množstiev deklarovaných v lodnom denníku, stanovená na 20 %, neumožňuje sankcionovať deklarovanie nižších množstiev, ktoré dosahuje až 36 % v prípade nevykonania kontroly pri vykládke (25); d) pokiaľ ide o záznamy o predaji, rozdielne záujmy kupujúceho a predajcu, ktoré by mali zaručiť kvalitu informácií uvedených v záznamoch, v skutočnosti nie vždy existujú. Pri niektorých typoch rybolovu niektorí obchodníci kontrolujú súčasne rybolovnú činnosť aj činnosť spracovania či distribúcie.

22. Komisia, vedomá si týchto nedostatkov, zaviedla v niektorých špecifických typoch rybolovu mimoriadne opatrenia s cieľom napraviť niektoré z týchto nedostatkov. V rámci plánu obnovy bola napríklad odchýlka znížená na 8 % a povinným sa stalo váženie na dražbe a okamžité odovzdanie kópie lodného denníka pri príchode do prístavu. Niektoré členské štáty išli ďalej a rozšírili alebo zovšeobecnili tento typ ustanovení.

23. Okrem toho v nariadení vydanom v roku 2006 (26) sa stanovuje čiastočné a postupné nahradenie vyhlásení v tlačenej podobe systémom elektronických vyhlásení. To by malo viesť k úspore času a vytváraniu zisku z hľadiska spoľahlivosti a nákladov. Povinnosť odovzdať údaje z lodného denníka pred vstupom do prístavu by navyše viedla k odstráneniu nedostatkov kontroly, ktoré sú spojené so 48-hodinovým termínom stanoveným na odovzdanie dokumentov v tlačenej podobe. Táto povinnosť však začne byť účinná až 24 mesiacov po nadobudnutí platnosti vykonávacích predpisov, ktoré sa ešte musia vypracovať a schváliť.

24. Jeden štát mimo EÚ, konkrétne Nórsko, zaviedol postupy, ktoré prísnejšie kontrolujú operácie predaja a poskytujú lepšie záruky. Rybár hneď po poslednom uskutočnenom love odovzdáva obchodnej organizácii podrobný stav svojho nákladu. Tento náklad je v ten istý deň predmetom predaja na elektronickej dražbe (27) ešte pred tým, ako sa vyloží a povinne zváži; záznam o predaji vypracujú a podpíšu kupujúci a rybár pred tým, ako loď opustí výkladisko. Prítomnosť výnosu z predaja a príslušného podporného dokumentu v rovnakom čase a na rovnakom mieste inšpektorom uľahčuje prácu.

Úlovky nezaznamenané v systéme zhromažďovania údajov: vypúšťanie späť do mora

25. Určité množstvo rýb, väčšinou mŕtvych, sa vypúšťa späť do mora buď v dôsledku predpisov (28), alebo z ekonomických dôvodov (29). Tento fenomén, v severovýchodnej oblasti Atlantického oceánu odhadovaný na 13 % (30), predstavuje nielen výrazné plytvanie zdrojmi, ale aj zníženie kvality informácií používaných vedcami zaoberajúcimi sa hodnotením stavu zásob rybného hospodárstva.

26. Naopak v Nórsku, keď rybár uloví ryby, ktorých lov nie je povolený, má zakázané hodiť ich späť do mora. Aby táto povinnosť bola pre rybára ekonomicky čo najneutrálnejšia, inkasuje malú časť z výnosu z predaja týchto „nelegálnych“ rýb na pokrytie svojich nákladov a zostatok sa prevedie do verejných fondov.

Oneskorené alebo neúplné zhromažďovanie údajov

27. Po prvé sa v niektorých členských štátoch niektoré rybolovné činnosti nachádzajú úplne mimo systému zhromažďovania údajov z vyhlásení o úlovku: a) v Španielsku sa pri monitorovaní kvót nezohľadňujú úlovky plavidiel s dĺžkou menej ako 10 metrov, pričom tieto plavidlá predstavujú významnú časť národnej flotily (31); b) vo Francúzsku nie sú činnosti v Stredozemnom mori a v zámorských departementoch monitorované národným štatistickým systémom.

28. Po druhé niektoré členské štáty ešte nezaradili do svojho informačného systému zhromažďovanie niektorého dokumentu z troch kľúčových vyhlásení, hoci v niektorých prípadoch je to povinné viac než 20 rokov: a) vo Francúzsku vnútroštátne orgány vyžadujú vyhlásenia o vykládke len od roku 2005 a v roku 2006 sa nie vždy brali do úvahy v národnom systéme monitorovania údajov o úlovkoch; b) v Taliansku a Španielsku sa využívanie kvót monitoruje len na základe jediného typu dokumentu; c) v Španielsku a Francúzsku sa záznamy o predaji zmrazených produktov nezaznamenávajú, hoci mrazené produkty predstavujú veľmi významné množstvá (32); d) v Spojenom kráľovstve sa evidovanie záznamov o predaji stalo povinným až v roku 2006.

29. Systémy zhromažďovania údajov zavedené v členských štátoch navyše nie vždy umožňujú identifikovať a vyžadovať chýbajúce dokumenty: a) podľa útvaru zodpovedného za zhromažďovanie údajov o úlovkoch nebol vo Francúzsku za rok 2005 zaznamenaný žiadny údaj o úlovkoch pre 5 % plavidiel s dĺžkou nad 10 metrov; b) v Spojenom kráľovstve neexistuje opatrenie, ktoré by umožnilo overiť úplnosť záznamov o predaji odovzdávaných za plavidlá s dĺžkou pod 10 metrov, hoci tieto dokumenty sú jediným zdrojom informácií pre monitorovanie úlovkov tejto časti flotily; c) v Španielsku, Francúzsku, Taliansku a Spojenom kráľovstve neexistuje systém na kontrolu sériových čísel vyhlásení na účely zaručenia ich úplnosti; d) v Dánsku, Francúzsku, Taliansku, Holandsku a Spojenom kráľovstve neexistujú systematické krížové kontroly jednotnosti údajov VMS (33) s údajmi vo vyhláseniach. Dvor audítorov uskutočnil testy v štyroch z týchto piatich krajín a zistil výrazné nezrovnalosti, ku ktorým neboli zodpovedné úrady schopné podať uspokojujúce vysvetlenie.

30. Napokon, oneskorenia v zhromažďovaní a overovaní údajov môžu nepriaznivo ovplyvňovať ich úplnosť. Tak je to v prípade, keď sa úlovky neoverujú pred posledným dátumom lehoty na odovzdanie konečných údajov za uplynulý rok Komisii. Dvor audítorov zistil viaceré nezrovnalosti tohto typu: a) v Spojenom kráľovstve mali opravy vykonané po konečnom dátume 15. februára 2006 (34) za následok zistenie prekročenia kvóty na rok 2005 pre tri populácie rýb a zvýšenie už skonštatovaných prekročení pre tri ďalšie; b) v Taliansku útvar poverený monitorovaním kvót dostal po termíne stanovenom na poskytnutie konečných údajov osem dodatočných vyhlásení o úlovkoch tuniaka modroplutvého. Poslal ich rybár, ktorého prekvapilo, že mu úrady znížili jeho individuálnu kvótu na ďalší rok z dôvodu nízkeho objemu priznaných úlovkov v roku 2005 – ak sa do úvahy vezmú tieto dodatočné množstvá, došlo k prekročeniu kvóty členského štátu.

Validačné kontroly v obmedzenom rozsahu a nie vždy účinné

Ani jeden z kontrolovaných členských štátov nie je schopný identifikovať všetky nezrovnalosti vo vyhláseniach

31. Predpisy Spoločenstva (35) zaväzujú členské štáty zaviesť systém validácie, ktorý zahŕňa krížové kontroly a validáciu údajov prameniacich z rôznych oznamovacích povinností, ako aj údajov VMS. V predpisoch sa taktiež stanovuje, že každý členský štát vytvorí databázu na účely uľahčenia kontrol, predpisy však nespresňujú charakter ani rozsah validačných kontrol, ktoré sa majú vykonávať.

32. Ani jeden členský štát nemal úplne integrovaný systém validácie, t. j. systém, ktorý by umožnil automatickú a systematickú kontrolu súboru oznamovaných údajov rovnakého charakteru: a) ani v jednom z kontrolovaných členských štátov neexistuje automatická a systematická krížová kontrola medzi údajmi troch hlavných vyhlásení a príslušnými údajmi VMS; b) vo Francúzsku sa neberú do úvahy vyhlásenia o vykládke, systém validácie spočíva v doplňovaní neúplných (36) a niekedy irelevantných (37) údajov o predaji s údajmi odhadovanými z lodných denníkov; c) v Taliansku používanie jediného oznamovacieho dokumentu na monitorovanie jediného druhu podliehajúceho kvóte bráni akejkoľvek krížovej kontrole údajov. Navyše v roku 2005 a ešte čiastočne v roku 2006 sa používal model, ktorý nebol v súlade s predpismi Spoločenstva; d) v Dánsku a Španielsku sú údaje z vyhlásení o vykládkach a záznamy o predaji podrobené krížovej kontrole iba v prípade fyzickej kontroly.

33. Číselné údaje získané počas fyzických kontrol nie sú ani v jednom kontrolovanom členskom štáte, s výnimkou Holandska, integrované do systému validácie vyhlásení o úlovkoch, hoci sú a priori spoľahlivejšie než údaje z vyhlásení.

Nie všetky nezrovnalosti zistené členskými štátmi sú predmetom následných opatrení

34. Vo všetkých kontrolovaných štátoch boli krížové kontroly dokumentované nedostatočne na to, aby bolo možné overiť, či sa skutočne vykonali a či zistené nezrovnalosti boli predmetom primeraných následných opatrení.

35. Vo Francúzsku systém validácie oslabujú právne aspekty. V štátnej správe prebieha diskusia o tom, či sa oznamované údaje vyznačujú štatistickým charakterom, alebo nie. Taktiež z dôvodu absencie právnej istoty nie sú inšpektori systematicky informovaní, keď útvary zodpovedné za spracovanie údajov o úlovkoch zistia prekročenie odchýlky.

36. Dvor audítorov zistil vo všetkých kontrolovaných členských štátoch nezrovnalosti vo vyhláseniach (38), ktoré neboli odhalené či riešené pre nedostatky systémov validácie.

Nedostatočná integrácia a harmonizácia na úrovni Spoločenstva

Značne limitovaná interoperabilita medzi systémami jednotlivých členských štátov nepriaznivo vplýva na úplnosť kontrol

37. Nedostatočná interoperabilita a prepojenie medzi rôznymi vnútroštátnymi systémami zhromažďovania údajov o úlovkoch znižuje možnosti kontroly, a tým obmedzuje mieru účinnosti systémov validácie. Napríklad pri prvom predaji v inom štáte, ako je štát, pod ktorého vlajkou sa loď plaví, alebo ako je štát miesta vykládky, nie je možné uskutočniť automatickú kontrolu konfrontáciou s údajmi zo záznamu o predaji na jednej strane a údajmi z lodného denníka a vyhlásenia o úlovkoch na strane druhej (39).

Nepresnosť a nejednotnosť národných koeficientov prepočtu

38. Hodnoty TAC a kvóty sú stanovené v tonách vyjadrených v ekvivalente živej hmotnosti, t. j. ryby vcelku a v okamihu výlovu. Naopak, v oznamovacích dokumentoch, ktoré slúžia ako referencia pre monitorovanie úlovkov (40), sa používa čistá hmotnosť. Odchýlka medzi obidvoma jednotkami je spôsobená najmä porciovaním rýb na palube lodí. Koeficienty prepočtu slúžia na prepočet z jedného súboru jednotiek na druhý. Vychádzajú z údajov používaných v minulosti (41), ktoré neboli nikdy predmetom dôkladného hodnotenia, a často sa medzi jednotlivými členskými štátmi líšia. Výsledkom je nepresnosť potvrdených údajov o úlovkoch a nezdôvodnené, niekedy výrazné odchýlky medzi tonážou používanou na monitorovanie kvót podľa toho, či sa vykládka uskutočnila v jednom štáte alebo v inom (42).

Vážne problémy so sledovateľnosťou v dvoch z kontrolovaných štátov

39. Sledovateľnosť údajov nebola zabezpečená v dvoch z kontrolovaných štátov, čiže nebolo možné overiť, či konsolidované údaje odovzdané Komisii skutočne zodpovedali súčtu individuálnych validovaných údajov. Ide o významnú nezrovnalosť, keďže nie je možné prepojiť údaje používané na monitorovanie kvót a údaje uvedené v jednotlivých vyhláseniach: a) vo Francúzsku celkové súčty podrobného prehľadu zostaveného vnútroštátnymi orgánmi sa pri šiestich analyzovaných druhoch výrazne líšili od konečných údajov odovzdaných Komisii (pozri tabuľku 1). Francúzske orgány poskytli vysvetlenie možného pôvodu týchto rozdielov, ale nedokázali predložiť vzájomné porovnanie; Tabuľka 1 Druhy (v tonách) ANF (čert morský) BFT (tuniak modroplutvý) COD (treska obyčajná) HKE (merlúza) SRX (raja) WHG (treska merlan) Celkové množstvo z podrobného prehľadu poskytnutého audítorom 19 910,5 1 683,1 5 537,7 13 167,4 56,9 13 391,4 Údaje odovzdané GR pre rybné hospodárstvo 15 981,9 1 864,4 6 528,9 7 425,1 48,5 12 914,4 Rozdiel (v tonách) 3 928,6 – 181,3 – 991,2 5 742,3 8,4 477,0 Rozdiel % 24,6 % –9,7 % –15,2 % 77,3 % 17,3 % 3,7 % b) v Španielsku sú údaje oznámené generálnemu riaditeľstvu pre rybné hospodárstvo a námorné záležitosti za rok 2005 o vykládkach španielskych lodí v Španielsku nižšie približne o 40 % (43) než údaje zaznamenané vo vnútroštátnych databázach. Španielske orgány priznali chýbajúce údaje vo vyhláseniach pre GR pre rybné hospodárstvo pre približne 148 500 ton týkajúcich sa druhov, ktoré nepodliehajú kvóte, a nedokázali vysvetliť ďalších 20 500 ton predstavujúcich rozdiel; c) v Taliansku sa v dokumente zostavenom ústrednými útvarmi evidovali vykládky 97,5 tony tuniaka modroplutvého v roku 2005 v oblasti Salerna. Počas kontroly na mieste zodpovedné kontrolné orgány tvrdili, že v danom roku nedošlo k žiadnej vykládke tohto druhu. Zo siedmich vyhlásení o úlovkoch, ktoré dokazovali vyložené množstvá, sa na dvoch uvádzal prístav v inom regióne. Analýza signálov VMS neumožnila určiť presnú lokalizáciu daných plavidiel v uvedený deň vykládky (44).

Údaje o monitorovaní kvót sú v konečnom dôsledku nespoľahlivé

Členské štáty nemajú celkový systém auditov a certifikácií

40. Ani jeden z kontrolovaných členských štátov nevykonal celkový audit systémov zhromažďovania údajov o úlovkoch a systémov validácie s cieľom posúdiť kvalitu informačných aplikácií. Podobne ani údaje pochádzajúce z týchto systémov a odovzdané Komisii neboli nikdy predmetom certifikácie nezávislým orgánom.

41. V pôvodnej verzii nariadenia o kontrole (45) sa však stanovilo, že každý členský štát predloží Komisii v prvom roku nasledujúcom po nadobudnutí účinnosti nariadenia správu, v ktorej sa opíše spôsob zhromažďovania a overovania údajov, a určí stupeň spoľahlivosť týchto údajov. Táto povinnosť nebola zachovaná v neskorších verziách textu (46).

Komisia si uvedomuje túto situáciu

42. Komisia si uvedomuje nespoľahlivú kvalitu údajov, ktoré dostáva (47), čo už aj zverejnila.

43. Napriek tomu sa na základe údajov nespoľahlivej kvality Komisia snaží predchádzať prekračovaniu kvót a v prípade potreby ich sankcionovať.

Nedostatočné monitorovanie Komisiou

44. Keďže členské štáty nesú prvoradú zodpovednosť za riadenie a monitorovanie svojich kvót, prináleží im prijať opatrenia na predchádzanie prekročeniu kvót, v prípade potreby aj uzavretím príslušných lovísk. Komisii zasa prináleží kontrolovať, či členské štáty dodržiavajú svoje povinnosti. Na tento účel Komisia disponuje možnosťou z vlastnej iniciatívy ukončiť výlov určitej populácie rýb (48).

Nedostatočný informačný systém

45. Informačný systém, prostredníctvom ktorého Komisia prijíma každý mesiac údaje o úlovkoch pripravované členskými štátmi, sa vyznačuje viacerými nedostatkami. Predovšetkým, ako už bolo uvedené, odovzdávané informácie sú nespoľahlivé. Ďalej treba poznamenať, že nie všetky členské štáty odovzdávajú svoje správy systematicky v stanovených termínoch, čo obmedzuje možnosť Komisie reagovať. Vzhľadom na skutočnosť, že informácie sa počas roka kumulujú, nie je možné overiť konzistentnosť údajov medzi dvoma rokmi pre stanovené obdobie ani identifikovať oneskorené spracovanie. A napokon, keďže neexistujú jednoduché logické testy, nemožno okamžite zistiť ani závažné nezrovnalosti vo vyhláseniach (49).

Kvalita údajov sa nehodnotí

46. Údaje sa odovzdávajú GR pre rybné hospodárstvo v rámci implementácie politiky v oblasti rybného hospodárstva, avšak Komisia nevykonáva krížovú kontrolu týchto údajov s podobnými údajmi získanými z Eurostatu (50), ktoré sa v niektorých prípadoch výrazne odlišujú.

47. Komisia má od roku 1999 prístup k duplikátom vnútroštátnych počítačových súborov (51). Táto možnosť má Komisii umožniť posúdiť kvalitu údajov, ktoré sa jej odovzdávajú, avšak svoju prvú požiadavku vo veci údajov o úlovkoch adresovala členským štátom až v roku 2007. Komisia vysvetľuje nedostatočné využívanie tejto možnosti tým, že jej kontrolné a inšpekčné útvary nedisponujú dostatočným počtom zamestnancov s potrebnými skúsenosťami v oblasti analýzy, spracovania a kontroly údajov.

Tabuľka 2

Príklady rozdielov medzi údajmi GR pre rybné hospodárstvo a údajmi úradu Eurostat

2005 tuniak modroplutvý (BFT) (v tonách) Členský štát Kvóta Údaje GR pre rybné hospodárstvo Údaje úradu Eurostat Rozdiel tony % Francúzsko 6 983 8 936 9 726 – 791 –8,8 % Taliansko 4 888 4 879 4 272 607 12,4 % Španielsko 5 857 5 850 5 650 200 3,4 %

Monitorovanie v obmedzenom rozsahu

48. Monitorovací systém a systém včasného varovania, ktorý Komisia zaviedla pre každú populáciu podliehajúcu kvóte (52), spočíva v automatickom porovnávaní súhrnov kvót a oznámených úlovkov. Keď úroveň využitia dosiahne stanovený prah, danému členskému štátu sa zašle varovná správa s výzvou, aby oznámil plánované opatrenia.

49. Oneskorené vyhlásenia o úlovkoch a monitorovanie výmen kvót medzi členskými štátmi, ku ktorým sa pridáva zložitosť spôsobená existenciou osobitných podmienok (53), možností kompenzácií, prenosov alebo pomerných odpočtov na nasledujúci rok a za rôznych podmienok, ako aj nízky počet ľudských zdrojov pridelených na tento postup, znižujú účinnosť tohto postupu. V roku 2005 tento systém nezabránil oficiálnemu prekročeniu 26 kvót, z toho 11 sa prekročilo výrazne (54).

Obmedzené možnosti konať

50. Komisia disponuje právom zakázať rybolov z vlastnej iniciatívy (55). Avšak potreba zhromaždiť dostatočné dôkazy, aby sa získala istota, že nejaká kvóta bola vyčerpaná, obmedzuje v praxi pole použiteľnosti tohto opatrenia iba na zásoby, pre ktoré sú počty lodí a daných vykládok nízke. V snahe vyhnúť sa akémukoľvek právnemu riziku Komisia stanovuje veľmi vysokú úroveň istoty nevyhnutnej pred podniknutím akcie, čo odďaľuje dátum prijatia rozhodnutia, a tým zmenšuje účinnosť opatrenia.

51. Na záver možno povedať, že monitorovanie kvót je nedostatočné, pretože sa zakladá na údajoch pochybnej kvality, ktoré sa podrobujú kontrolám Komisie v obmedzenom rozsahu bez reálnej možnosti donucovacích opatrení. Administratívne kontroly sú síce efektívne, nezaručujú však vo všetkých prípadoch pravdivosť informácií vo vyhláseniach. Je potrebné dopĺňať ich fyzickými kontrolami.

Obmedzená účinnosť vnútroštátnych inšpekcií

52. Úspešnosť politiky trvalo udržateľného riadenia zdrojov rybného hospodárstva závisí od efektívneho uplatňovania rôznych právnych predpisov. To predpokladá existenciu účinných kontrol a systémov inšpekcií, ktoré dokážu predchádzať priestupkom a odhaľovať ich. To si vyžaduje všeobecné referenčné normy, dostatočný kontrolný tlak a optimalizáciu inšpekčných činností. Dvor audítorov nemohol overiť ani jednu z týchto troch podmienok.

Neexistencia všeobecných kontrolných noriem

Neexistencia všeobecných noriem

53. Právna úprava Spoločenstva zaväzuje členské štáty prijať opatrenia potrebné na účinné zavedenie kontrol a inšpekcií pravidiel SPR (56). Tieto pojmy však zatiaľ nie sú vymedzené v žiadnom usmernení.

54. Po reforme SPR v roku 2002, a najmä v rámci plánov na obnovu, Komisia zaradila do právnej úpravy inšpekčné normy, kvantitatívne ciele kontroly a záväzky týkajúce sa existencie vnútroštátnych kontrolných programov. Tie sa však obmedzujú na špecifické prípady a hrozí, že rast týchto požiadaviek vyústi do prekrývajúcich sa a neprehľadných povinností, ktoré sa budú ťažko riadiť a dodržiavať bez toho, aby výrazne neoslabili úroveň kontroly tých oblastí rybolovu, ktoré nie sú cieľom týchto plánov.

… vedie k odlišným a zle prijímaným praktikám…

55. Keďže neexistujú spoločné normy, každý členský štát zaviedol v oblasti svojej zodpovednosti vlastný systém s vlastnými charakteristikami. Tieto mnohopočetné vnútroštátne postupy viedli k vytvoreniu rôznych postupov a zvyklostí. Táto rozmanitosť dáva hospodárskym subjektom možnosť kritizovať postupy, ktoré považujú za diskriminačné, a spochybňovať vhodnosť SPR, čím sa znižuje ich vôľa dodržiavať predpisy.

… a obmedzuje rozsah hodnotení Komisie

56. Úlohou Komisie je hodnotiť a kontrolovať, ako členské štáty (57) uplatňujú pravidlá SPR, a najmä spôsob, akým plnia svoj záväzok zaviesť účinný systém kontrol a inšpekcií. Výsledky ich práce sa zverejňujú každý tretí rok v správach (58).

57. Keďže Komisia nedisponuje právnymi normami a nevyvinula všeobecne akceptované normy, neuskutočnila všeobecné hodnotenie systémov zavedených v členských štátoch. Komisia zameriava svoje inšpekcie skôr na postupy vnútroštátnych systémov, ktoré sú predmetom špecifických právnych noriem, čo je jediný spôsob vyvodenia záverov, ktoré by obstáli v právnom konaní. Tento prístup však neumožňuje Komisii vyjadriť sa k celkovej účinnosti systémov inšpekcií a kontrol, ktoré musí zabezpečiť každý členský štát podľa právnej úpravy Spoločenstva.

58. Dvor audítorov posúdil účinnosť systémov inšpekcií a kontrol v rôznych kontrolovaných členských štátoch, opierajúc sa o normy aplikovateľné na akýkoľvek systém kontroly (59). Tieto normy možno rozdeliť na dve hlavné kategórie: normy zabezpečujúce dostatočný celkový kontrolný tlak a normy zaručujúce správne zameranie inšpekcií.

Kontrolný tlak sa ťažko hodnotí a nie je vždy dostatočný

59. Každý systém kontroly potrebuje k svojej účinnosti minimálnu úroveň fyzickej kontroly, ktorej cieľom je overiť dodržiavanie nariadení na mieste. Táto úroveň sa musí hodnotiť z hľadiska kvantity aj kvality. To si vyžaduje definovať minimálne charakteristiky inšpekcie, monitorovania inšpekčnej činnosti a overenia skutočného stavu a kvality inšpekčných operácií.

Všeobecné právne normy pre inšpekcie neexistujú

60. Ako sa uvádza vyššie, pojem inšpekcie nie je vymedzený v predpisoch Spoločenstva. Pojem „inšpekcia“ tak môže označovať niekoľkominútovú kontrolu povolenia na rybolov, rovnako ako aj operáciu trvajúcu niekoľko dní, do ktorej je zapojených mnoho inšpektorov a zahŕňa podrobnú kontrolu nakládky, rybárskych zariadení a celej dokumentácie. Táto situácia navyše umožňuje niektorým členským štátom včleniť do svojich štatistík kontrol také inšpekcie, ktoré sa netýkajú priamo dodržiavania opatrení o zachovaní zdrojov, ale týkajú sa napríklad hygienických alebo bezpečnostných podmienok.

61. Nie každá kontrola musí byť vyčerpávajúca, aby bola užitočná. No ak má byť účinná, musí mať v závislosti od svojho charakteru určité vlastnosti. Napríklad kontrola vykládky, pri ktorej inšpektori nie sú prítomní od začiatku do konca operácií a na konci práce neoveria nákladný priestor lode, sa nemôže použiť ako základ na posúdenie presnosti množstiev vykázaných úlovkov.

62. Nie všetky členské štáty určili pre každý hlavný typ inšpekcie kritériá nevyhnutné na jej účinnosť. Toto opatrenie prijala Komisia až v roku 2007 a prostredníctvom neho stanovila kritériá, ktorým musia zodpovedať národné inšpekcie, aby sa mohli zaradiť ako inšpekcie do trojročných hodnotiacich správ. Nedostatky informačných systémov zavedených v členských štátoch by však mohli skomplikovať identifikáciu a zaradenie inšpekcií zodpovedajúcich týmto kritériám.

Inšpekcie sú zle dokumentované…

63. Správna dokumentácia inšpekcií je prvoradá. Umožňuje predovšetkým overiť individuálnu kvalitu a rozsah vykonaných kontrol a je nevyhnutným prvkom na dosiahnutie efektívnosti akýchkoľvek opatrení prijatých v prípade porušenia predpisov.

64. Predpisy Spoločenstva nestanovujú vzory inšpekčných formulárov, ktoré by mali používať všetky inšpektoráty (60). To by však umožnilo dosiahnuť väčšiu transparentnosť, keďže neexistuje normalizovaný postup, a uľahčilo by to spoluprácu medzi rozličnými inšpekčnými zložkami členských štátov.

65. Dvor audítorov pri audite v členských štátoch odhalil nasledujúce nedostatky týkajúce sa dokumentácie inšpekčných prác: a) v Taliansku sú predmetom správy len inšpekcie, pri ktorých sa zistil priestupok, a v správe sa uvádzajú iba skutkové zistenia; b) vo Francúzsku, Taliansku, Holandsku a Spojenom kráľovstve inšpekčné správy neumožnili overiť dodržanie určitých podmienok podstatných pre účinnosť inšpekcie (61) alebo obsahovali protichodné informácie.

… a nie vždy zaznamenané v ústredných databázach

66. Centralizované evidovanie všetkých inšpekčných správ v elektronickej databáze je veľmi dôležité. Len prostredníctvom neho je možné celkovo zhodnotiť inšpekčnú činnosť, najmä jej objem a výsledky, tým že uľahčuje možnosť sledovať a využiť údaje.

67. Ani v tejto oblasti predpisy Spoločenstva nestanovujú žiadnu povinnosť ani normu a ponechávajú každému členskému štátu možnosť vyvinúť (alebo nevyvinúť) systém podľa vlastného výberu.

68. V čase auditu Dvora audítorov Španielsko, Francúzsko, Taliansko ani Spojené kráľovstvo nemali k dispozícii centralizovaný systém evidovania inšpekčných správ.

Kontrola kvality v obmedzenom rozsahu

69. Účinný systém kontroly závisí od existencie kontroly kvality, ktorá umožňuje získať istotu, že vykonané práce sú v súlade s príslušnými normami z danej oblasti. Hoci sa v každom kontrolovanom členskom štáte kontrolujú práce vedúce k návrhu sankcií, preskúmanie ďalších inšpekčných správ sa nevykonáva, čo zabraňuje zistiť niektoré nezrovnalosti inšpekcií a bráni nápravným opatreniam.

70. V piatich zo šiestich kontrolovaných členských štátov Dvor audítorov odhalil prípady, keď po zistení priestupkov nedošlo k následným opatreniam, ktoré sú stanovené v príslušných postupoch, pričom dôvod tohto rozhodnutia nebol podložený. V šiestom štáte, v Taliansku, tento prípad nie je možný, pretože sa dokumentujú len inšpekcie, pri ktorých sa zistia priestupky.

Niekedy nedostatočný počet inšpektorov

71. Počet inšpektorov a časť ich činnosti venovaná dohľadu nad rybolovom musia byť dostatočné, aby sa zabezpečil uspokojivý objem inšpekcií a odradzujúca prítomnosť. Rôznorodosť miestnych okolností (62) neumožňuje zaviesť všeobecné normy v tejto oblasti.

72. Napriek tomu sa vo viacerých členských štátoch na konci auditu zistil alebo zaznamenal nedostatočný objem inšpekčných činností: a) v Španielsku sa v práci uskutočnenej vnútroštátnymi úradmi v roku 2003 stanovil potrebný počet inšpektorov na 139, zatiaľ čo v roku 2006 to bolo 91; b) v Dánsku a Spojenom kráľovstve (Anglicku a Walese) je miera prítomnosti inšpektorov jednoznačne nedostatočná; každá skupina skladajúca sa z dvoch inšpektorov bola priemerne zodpovedná za 11, resp. 10 miest vykládky používaných viackrát denne.

73. Naopak, vo Francúzsku a Taliansku nebolo možné vyjadriť sa k objemu činnosti venovanej dohľadu nad rybolovom, ktorá pripadá na určité inšpekčné útvary. Keďže tieto útvary v skutočnosti vykonávajú kontrolné úlohy v ďalších oblastiach a nedisponujú dostatočným analytickým nástrojom, nie sú schopné zabezpečiť presné a overiteľné informácie o svojich kontrolných činnostiach v oblasti rybolovu (pozri bod 83).

Nedostatočná optimalizácia kontrolných činností

74. Účinnosť systému kontrol si vyžaduje okrem dostatočného celkového kontrolného tlaku aj optimálne využitie dostupných zdrojov.

Obmedzený prístup k údajom potrebným na plánovanie a výber cieľov kontroly

75. Dostatočná znalosť rozličných rybolovných činností, zainteresovaných subjektov, zistených priestupkov a v minulosti udelených sankcií je nevyhnutná na vypracovanie správnej analýzy rizika, na definovanie vhodnej stratégie kontroly a na vypracovanie relevantného plánu.

76. Podobne aj na operatívnej úrovni závisí účinnosť kontrol od schopnosti inšpektorov vybrať spomedzi možných cieľov kontroly ten najzaujímavejší z hľadiska charakteristických vlastností (63). Preto je nevyhnutné, aby existovali databázy s rôznymi informáciami a údajmi, ktoré sú spoľahlivé, úplné a aktuálne, a aby každý inšpektor mal k nim priamy a okamžitý prístup z miesta kontroly.

77. V niektorých prípadoch členské štáty nemali k dispozícii informačný systém na zhromažďovanie, archiváciu a vyhľadávanie údajov: a) v Taliansku databáza údajov o inšpekciách neexistuje a vo Francúzsku je iba čiastočná; b) systém evidovania úlovkov, ktorý neumožňuje poskytnúť náležité informácie; vo Francúzsku napríklad nebolo možné zistiť objem vykládok podľa jednotlivých prístavov.

78. V iných prípadoch systémy nie sú prístupné všetkým zamestnancom, ktorí by ich potrebovali: a) v Španielsku, Francúzsku, Taliansku a Spojenom kráľovstve nemali všetci inšpektori priamy prístup k údajom o úlovkoch, prípadne k údajom VMS zo svojich operačných základní; b) ani v jednom štáte inšpektori nemali priamy operatívny prístup k údajom zaznamenaným inými členskými štátmi (k údajom o úlovkoch vyložených v inom štáte, o pozíciách VMS zahraničných lodí pred vstupom do vôd v súdnej právomoci štátu inšpektora atď.).

Nedostatočné strategické plánovanie a taktické zameranie

79. Väčšina členských štátov nevykonala analýzu rizika, ktorá by vyústila do oficiálneho strategického dokumentu stanovujúceho kontrolné priority, ktorý by slúžil ako základ pre racionálne rozdelenie zdrojov, najmä pokiaľ ide o pomer nákladov a prínosu kontrol. Ak aj existujú, všeobecné plány kontrol nie vždy stanovujú zdroje, ktoré sa majú nasadiť, a kvantitatívne ciele, ktoré sa majú splniť.

80. V tejto situácii nie je možné zaručiť správnu rovnováhu medzi typmi použitých zdrojov, plánovanými kontrolnými úlohami a hlavnými inherentnými rizikami rybolovných činností vykonávaných v oblasti, za ktorú zodpovedá daný členský štát. V oboch kontrolovaných regiónoch v Španielsku sa zistilo, že veľká časť inšpekcií sa venovala rybolovným činnostiam s pomerne nízkou mierou priestupkov.

81. Na operatívnej úrovni znižuje neexistencia náležitého zamerania kontrol ich efektívnosť. V Spojenom kráľovstve sa zistilo, že inšpektori zvýšili počet kontrol lodí, na ktorých sa nezistil žiadny priestupok, pričom na iných lodiach, ktoré boli značne aktívne a veľkých rozmerov, sa inšpekcie vôbec nevykonali.

82. Výkon integrovaných kontrol zahŕňajúcich preskúmanie účtovných údajov subjektov, napríklad počas spoločných kontrol s daňovým orgánom, sa ukázal byť účinný vo viacerých štátoch, napr. v Dánsku, Holandsku alebo Spojenom kráľovstve. Počas týchto kontrol sa zistili nezrovnalosti medzi údajmi odovzdanými správam pre rybolov a informáciami o riadení, najmä v subjektoch, ktoré vykonávajú činnosti spojené s rybolovom aj s prvým kupujúcim. Tento prístup však zostáva okrajový, keďže neexistujú právne povinnosti.

… niekedy komplikované vysokým počtom kontrolných orgánov

83. Vysoký počet kontrolných orgánov môže zvýšiť riziko presahovania alebo „oblastí mimo dohľadu“ pri rozdeľovaní oblastí ich pôsobnosti a môže spôsobiť nepružnosť, ktorá obmedzuje schopnosť nasadiť zdroje podľa meniacich sa priorít: a) vo Francúzsku bolo do systému inšpekcií a vynucovania zapojených osem štátnych riaditeľstiev z piatich ministerstiev bez toho, aby zodpovedný orgán, ministerstvo rybolovu, disponovalo prostriedkami priamej kontroly nad subjektmi, o ktoré sa opiera a ktorých činnosti a zdroje koordinuje; b) v Španielsku dochádza k presahovaniu kompetencií inšpekcií rybolovných činností plavidiel operujúcich vo vnútorných (64) aj vonkajších vodách. Okrem toho náklad vyložený plavidlom operujúcim vo vonkajších vodách môže byť skontrolovaný dvakrát na tom istom mieste a v tom istom okamihu, a to vnútroštátnymi inšpektormi z dôvodu operácií vykládky a regionálnymi inšpektormi z dôvodu prvého predaja; c) vo Francúzsku a Taliansku vnútroštátne orgány nedokázali presne posúdiť finančné, ľudské a materiálne zdroje vynaložené na kontrolu rybolovu; neznalosť týchto informácií v skutočnosti obmedzuje možnosti prerozdeľovania zdrojov.

Výkon kontrol sa nemonitoruje

84. Meranie výkonu je jedným zo základných prvkov účinného systému kontrol. Hodnotenie kvality systému kontroly ako celku a správnosti prístupov uplatnených v jednotlivých oblastiach si vyžaduje zaviesť ukazovatele.

85. Spomedzi kontrolovaných členských štátov len jediný stanovil skutočný ukazovateľ výkonu, avšak jeho kvalitu znižujú nedostatky systému monitorovania kontrol (65). Hodnotiace ukazovatele používané v ostatných prípadoch merajú celkovú operatívnu činnosť (66), ale neposkytujú informácie o konkrétnom regióne alebo rybolovnej oblasti. Dvor audítorov preto nemohol posúdiť efektívnosť kontrolných a inšpekčných činností.

Agentúra pre kontrolu rybného hospodárstva Spoločenstva (Vigo), koordinačný nástroj s obmedzenou právomocou

86. Agentúra pre kontrolu rybného hospodárstva Spoločenstva, ktorá sídli vo Vigu (Španielsko), bola založená s cieľom „organizovať prevádzkovú koordináciu kontrolných a inšpekčných činností členských štátov v rybnom hospodárstve a pomáhať im pri spolupráci zameranej na dosahovanie súladu so spoločnou politikou v oblasti rybného hospodárstva, aby sa zabezpečilo jej účinné a jednotné uplatňovanie“ (67). V rozpore so svojím názvom táto agentúra nemá vlastné kompetencie v oblasti kontroly rybného hospodárstva.

87. Keďže agentúra schválila svoj prvý plán práce na rok 2007, je priskoro vyjadrovať sa k eventuálnemu dosahu jej činnosti na rôzne nedostatky zistené počas auditu. Už teraz však možno ľutovať, že právomoc tzv. inšpektorov Spoločenstva (68) sa obmedzuje na činnosti na mori a že spolupráca pri vyšetrovaní priestupkov a udeľovaní sankcií je mimo oblasti pôsobnosti agentúry.

Systémy vyšetrovania priestupkov a udeľovania sankcií sú často nevhodné

88. Účinný systém vyšetrovania priestupkov a udeľovania sankcií predpokladá, že každý údajný priestupok je predmetom vyšetrovania a prípadná sankcia je odrádzajúca. To platí pre priestupky hospodárskych subjektov podliehajúcich súdnej právomoci vnútroštátnych orgánov, ako aj pre nesplnenie povinnosti členskými štátmi, ktoré zistí Komisia.

Vnútroštátne systémy sú celkovo nedostatočne prísne

89. Vnútroštátne systémy vyšetrovania priestupkov a udeľovania sankcií musia podľa právnych predpisov Spoločenstva zabezpečiť, aby bol každý priestupok predmetom náležitého vyšetrovania vedúceho v prípade potreby k odradzujúcej sankcii (69). Nedostatky na procedurálnej úrovni, ako aj na úrovni udelených sankcií sú prekážkou dodržiavania tejto povinnosti.

Vyšetrovanie je niekedy obmedzené z právnych alebo procedurálnych dôvodov

90. Príslušné postupy sa v niektorých prípadoch neuplatňujú, pretože ich zodpovedné orgány považujú za príliš nákladné alebo ich nemožno uplatniť z právnych dôvodov, čo zabraňuje akémukoľvek usvedčeniu: a) v Spojenom kráľovstve, presnejšie v Anglicku a vo Walese, neexistuje systém správnych sankcií a rozhodnutie pokračovať v prípade závisí od posúdenia „verejného záujmu“, či pomer nákladov na konanie a uplatniteľnú sankciu nie je príliš vysoký. 90 % (70) priestupkov zistených v roku 2005 sa neriešilo na súdoch, ale viedlo len k upozorneniu zo strany inšpektorátu; b) vo Francúzsku sa nezrovnalosti zistené v záznamoch údajov o úlovkoch z právnych dôvodov nezasielali inšpektorom vzhľadom na eventuálne súdne konania (pozri bod 35).

Neúplné informácie o sankciách a predchádzajúcich záznamoch

91. Vo viacerých kontrolovaných členských štátoch neexistuje centrálny informačný register, v ktorom by sa zhromažďovali informácie o priestupkoch v oblasti rybolovu a ich páchateľoch. Vzhľadom na túto skutočnosť nemôžu orgány činné v trestnom konaní zakladať svoje rozhodnutia na úplnej znalosti predchádzajúcich záznamov. Vzhľadom na nedostatočné informácie o sankciách udelených za jednotlivé typy priestupkov nie je možné posúdiť účinnosť kontrolných činností, čo je prekážkou správneho strategického plánovania a vhodného zamerania inšpekcií (pozri bod 63). V Španielsku, Francúzsku, Taliansku a Spojenom kráľovstve neexistuje databáza, v ktorej by sa sústreďovali všetky sankcie udelené v oblasti rybolovu. V Dánsku takáto databáza existuje až od roku 2004.

Nedostatočná integrácia a harmonizácia na úrovni Spoločenstva

92. Nedostatočná integrácia a harmonizácia v rámci Spoločenstva znižuje efektívnosť sankcií. Prvý problém sa týka účinného vymáhania trestu udeleného cudziemu štátnemu príslušníkovi v okamihu, keď opustí zónu spadajúcu do súdnej právomoci štátu, v ktorom sa dopustil priestupku. Druhým nedostatkom je ťažkosť, dokonca nemožnosť, aby orgány jedného štátu zohľadnili priestupky zaznamenané v inom členskom štáte, a to z dôvodu prístupu k informáciám alebo z právnych dôvodov.

93. Rada mala zostaviť zoznam opatrení aplikovateľných členskými štátmi v prípade vážnych priestupkov (71), zatiaľ však nebol vypracovaný. Komisia doteraz na tento účel Rade nepredložila nijaký návrh.

Sankcie nie sú podľa Komisie dostatočne odrádzajúce

94. Napriek tomu, že neexistujú presné nástroje, Komisii sa podarilo dospieť k záveru, že udelené sankcie nie sú dostatočne odrádzajúce. Verejne to vyjadrila týmito slovami: „suma, ktorú sektor rybného hospodárstva vynakladá na sankcie […] sa rovná približne dvojtisícine hodnoty vykládok […]. Táto suma predstavuje riziko, že sektor rybného hospodárstva môže sankcie za porušenie pravidiel SPR považovať za bežné prevádzkové náklady hospodárskych subjektov a nebude mať skutočný motív dodržiavať predpisy“ (72).

Prostriedky nátlaku na členské štáty sú účinné iba výnimočne

95. S cieľom prinútiť členské štáty dodržiavať záväzky Komisia môže pristúpiť k všeobecnému konaniu pre nesplnenie povinnosti pred Súdnym dvorom alebo môže použiť jedno z konaní špecifických pre SPR. Obidve konania sa však vyznačujú vlastnosťami, pre ktoré sú ťažko použiteľné a až na niektoré výnimky málo účinné.

Konania pre nesplnenie povinnosti sú zdĺhavé, zložité a iba výnimočne účinné…

96. Konania pre nesplnenie povinnosti sú samy osebe zdĺhavé. Skôr než sa zistené neplnenie dostane pred Súdny dvor, musí byť predmetom oficiálnej upomienky, potom dôvodového stanoviska. Každá z týchto etáp si vyžaduje nielen rozsiahlu prípravu a formálne konzultácie medzi príslušnými oddeleniami generálneho riaditeľstva pre rybné hospodárstvo, ale aj zásah právneho oddelenia Komisie. Oneskorenia, ktoré sú súčasťou každej z týchto úloh, znásobuje aj to, že Komisia prijíma rozhodnutia o priestupkoch len raz za štvrť roka. Vo veci rybolovu, ako aj v ostatných oblastiach trvá konanie pre nesplnenie povinnosti aj niekoľko rokov.

97. Konania pre nesplnenie kontrolných, inšpekčných alebo sankčných postupov si navyše vyžadujú množstvo inšpekčnej práce zo strany Komisie. Keďže neexistujú hodnotiace kritériá, ktoré by boli jednoducho overiteľné, Komisia musí zvyšovať množstvo dôkazového materiálu a znovu dokazovať, že priestupok je všeobecný, ako aj trvalý. To si vyžaduje mnohé misie o to viac, že v praxi inšpektori Komisie nemôžu oficiálne zaznamenať priestupok v neprítomnosti vnútroštátnych inšpektorov. Rozsah úlohy neumožňuje skúmať viac než jeden prípad tohto typu naraz (73).

98. Rozsudok pre nesplnenie povinnosti (74) nie je napokon účinný sám osebe, keďže povinnosť členského štátu sa obmedzuje len na zavedenie opatrení potrebných na vykonanie rozsudku. Ak má byť udelená finančná sankcia, je nevyhnutné, aby prvý rozsudok nasledoval druhý (75) za neuplatnenie ustanovení prvého rozsudku. Komisia musí preto predložiť dôkaz, že neplnenie povinnosti trvalo bez prerušenia už od prvého rozsudku.

99. V oblasti rybolovu nastal len jeden prípad, keď bola členskému štátu udelená finančná sankcia (76). Tento rozsudok bol vynesený v roku 2005 za nevykonanie rozsudku z roku 1991 týkajúceho sa prípadu, v ktorom boli prvé priestupky zaznamenané v roku 1984, t. j. pred 21 rokmi.

100. Napriek tomu bol vplyv tohto rozhodnutia veľmi dôležitý. Umožnil vnútroštátnym orgánom v priebehu niekoľkých mesiacov zaviesť a uplatniť mnohé dovtedy chýbajúce alebo nedostatočné postupy, hoci povinné už niekoľko rokov, a to nielen v sankciovanom štáte, ale aj v ostatných členských štátoch, proti ktorým prebiehali podobné konania.

… a obmedzené špecifické postupy, ktoré sa ťažko zavádzajú…

101. Jedným zo špecifických prostriedkov, ktorými Komisia disponuje, je možnosť zaviesť preventívne opatrenia (77) v prípade, keď môže výlov vážne ohroziť zachovanie zdrojov. Ťažkosti so zhromažďovaním potrebných dôkazov a s dodržaním princípu proporcionality však doteraz Komisiu odrádzali od zavedenia týchto opatrení tým viac, že dosah takého rozhodnutia by bol obmedzený, pretože jeho platnosť je maximálne šesť mesiacov.

102. Na druhej strane, ak sa zistí prekročenie predchádzajúcich kvót (78), Komisia má právomoc obmedziť budúce možnosti rybolovu členského štátu, ktorý sa dopustil priestupku (79). To si vyžaduje, aby Komisia získala dostatočné dôkazy o chybnosti konečných údajov o úlovkoch odovzdávaných členskými štátmi. V praxi bolo možné použiť toto opatrenie len raz (80), a to na základe informácií získaných v rámci vnútroštátnych kontrol jedného zo sankcionovaných členských štátov.

103. Komisia nemá možnosť pozastaviť pomoc pridelenú členskému štátu v rámci SPR v prípade nezavedenia kontrolných predpisov.

104. Komisia navyše nikdy nehodnotila, do akej miery členské štáty dodržiavajú povinnosť získať späť pomoc udelenú v rámci štrukturálnych fondov pre rybolov od príjemcov, ktorí neplnia pravidlá SPR (81).

… umožňujú pretrvávanie vážnych nedostatkov v členských štátoch

105. Vzhľadom na nedostatky opísaného systému sankcií nie je prekvapujúce, že Dvor audítorov zistil vážne nedostatky v prijímaní opatrení zameraných na trvalo udržateľné riadenie zdrojov rybného hospodárstva členskými štátmi, a to napriek tomu, že Komisia si je vedomá tejto situácie už niekoľko rokov.

106. Táto situácia je tiež spojená so skutočnosťou, že Komisia následne po svojich inšpekčných správach formálne nežiada, aby vnútroštátne orgány zaujali stanovisko k zisteným priestupkom a v prípade potreby predložili akčný plán na ich nápravu.

Kontext kontrol: nadmerná kapacita rybolovu ohrozuje dodržiavanie pravidiel a účinnosť kontrol

107. Okrem nedostatkov opísaných vyššie účinnosť systémov kontrol a inšpekcií znižuje aj prítomnosť vysokého rizika spojeného s výrazne nadmernou kapacitou rybolovu. Táto situácia podnecuje sektor rybného hospodárstva k nerešpektovaniu predpisov. Účinnosť kontrol sa môže dosiahnuť len zosilnením inšpekčných zdrojov a kontrolného tlaku. Hoci sa o tejto situácii vie už niekoľko rokov, nikdy nebola účinne riešená.

Nadmerná kapacita, hlavný rizikový faktor neúspechu činnosti Spoločenstva

108. Nadmernú kapacitu možno definovať ako prekročenie kapacity úlovkov flotily vo vzťahu k objemu úlovkov, ktorý by umožnil trvalo udržateľné využívanie zdroja. Napriek ťažkosti s meraním nadmernej kapacity flotily Spoločenstva sa o nej píše v zelenej knihe (82). Podľa Komisie „je flotila v súčasnosti zjavne predimenzovaná“ a „na účely obozretného riadenia zásob je potrebné znížiť úmrtnosť rýb približne o 40 % a v mnohých prípadoch oveľa viac“.

Nadmerná kapacita podporuje nadmerný rybolov

109. Nadmerná kapacita je jedným z faktorov nadmerného rybolovu. Ovplyvňuje správanie odvetvia a zákonodarného orgánu, keďže znižuje ziskovosť subjektov v sektore, ktoré musia niesť náklady spojené s nadmernou kapacitou výrobných prostriedkov.

110. Rybné hospodárstvo má sklon čo najviac využiť plavidlá nadmernej veľkosti a loviť nad povolený limit. Existuje riziko nepriznania všetkých úlovkov alebo vypustenia menej ziskovej časti úlovku späť do mora (pozri bod 25).

111. Rada ministrov pri schvaľovaní hodnôt TAC a kvót rozhoduje medzi odlišnými krátkodobými záujmami – na jednej strane environmentálnymi a na druhej strane sociálno-ekonomickými. Rada ministrov môže povoliť vyššie množstvo úlovkov, ako odporúčajú vedci (pozri tabuľku č. 3), s cieľom ochrániť bezprostredné sociálne a hospodárske záujmy osôb zamestnaných v tomto odvetví. Rada navyše rozhoduje bez objektívneho posúdenia dosahu množstva úlovkov na niektorý z týchto záujmov.

Tabuľka 3

Príklady rozdielov medzi vedeckými stanoviskami a hodnotami TAC

Treska Severné more Sleď Severné more Kranas Severné more Treska merlan Severné more Vedecké stanovisko na rok 2006 (tony) 0 < 425 000 < 18 000 < 17 300 TAC na rok 2006 (tony) 23 205 454 751 42 727 23 800 Vedecké stanovisko na rok 2007 (tony) 0 < 245 000 < 18 000 < 15 100 TAC na rok 2007 (tony) 19 957 341 063 42 727 23 800

Neúspech minulých politík založených na znížení kapacity

112. Prvé opatrenie zamerané na obmedzenie nadmernej kapacity flotily Spoločenstva siaha do roku 1986, keď sa zaviedol prvý viacročný orientačný program. Po ňom nasledovali tri ďalšie programy podobného charakteru, ktoré stanovili hornú hranicu kapacity a výlovu (83) pre rozličné segmenty flotily Spoločenstva. Avšak príliš skromné ciele spojené s ťažkosťami riadenia a používanie štrukturálnych fondov na modernizáciu a stavbu plavidiel vyústili do neúspechu týchto programov. To viedlo Komisiu k zanechaniu tohto prístupu v roku 2003.

Súčasný prístup je založený na znížení výlovu

113. Európske spoločenstvo prostredníctvom reformy SPR z roku 2002 prenechalo svoje právomoci v oblasti znižovania kapacity rybolovu členským štátom a obmedzilo sa na opatrenia zamerané na kontrolu výlovu.

Upustenie od cieľa Spoločenstva znížiť kapacitu rybolovu

114. Ciele zníženia kapacity rybolovu sa nahradili pojmom referenčných stropov, ktoré sú vyjadrené v kapacitných jednotkách a predstavujú maximálne hodnoty, ktoré flotily členských štátov nemôžu prekročiť. Tieto stropy sa stanovili na základe hodnôt z minulosti a znižujú sa len v prípade vyradenia plavidiel z flotily za pomoci Spoločenstva. Tento systém nezaväzuje a ani len nepodnecuje členské štáty znížiť nadmernú kapacitu.

Obmedzenie výlovu sa nemusí nevyhnutne prejaviť znížením kapacity

115. Opatrenia Spoločenstva sa v súčasnosti zameriavajú najmä na zníženie výlovu. Keďže sa výlov definuje ako súčin kapacity (v GT alebo v kW) a aktivity (dni na mori), jeho zníženie možno dosiahnuť jednoduchým znížením jedného z jeho faktorov – aktivity. V tomto prípade nadmerná kapacita naďalej zaťažuje ziskovosť rybného hospodárstva, ktoré sa dokonca môže pokúšať kompenzovať zníženie aktivity zvýšením produktivity a investovaním do technologických zariadení, akými sú sonare alebo účinnejšie rybolovné zariadenia, ktoré de facto zvýšia efektívnosť kapacity rybolovu.

Ťažko kontrolovateľné mechanizmy

116. Zákonné mechanizmy na zníženie výlovu sa vzťahujú na stále vyšší počet druhov rybolovu, čo vplýva na ich uplatňovanie a kontrolu, ktoré sú čoraz viac zložitejšie a problematickejšie.

117. Meranie kapacity rybolovu podľa tonáže (GT) a výkonu motora (kW) sa navyše vyznačuje dvoma hlavnými nedostatkami. Prvý vyplýva z neprimeranosti štandardných jednotiek používaných na určenie reálnej kapacity úlovkov, a najmä produktívnych ziskov spojených s technologickým pokrokom, ktoré by mohli podľa Komisie dosiahnuť 1 až 3 % ročne a pri niektorých druhoch rybolovu dokonca viac (84). Druhým nedostatkom je náročnosť dôsledne a presne merať údaje týkajúce sa týchto dvoch merných jednotiek (85).

118. Každý členský štát je povinný každoročne predložiť Komisii správu o úsilí vynaloženom na dosiahnutie trvalo udržateľnej rovnováhy medzi kapacitou rybolovu a možnosťami rybolovu (86). Len niektoré členské štáty však predkladajú hodnotenie svojej situácie z hľadiska nadmernej kapacity. Metodologické prístupy, ktorými sa jednotlivé štáty riadia, sú navyše odlišné. Komisia preto nemá presný obraz o existujúcej nerovnováhe a doteraz neoverila kvalitu predkladaných hodnotení.

Existuje riziko, že pomoc Spoločenstva podporí rast kapacity

119. Z nového Európskeho fondu rybného hospodárstva (EFRH) sa poskytuje pomoc na obnovu motorov rybárskych plavidiel, pokiaľ je výkon nového motora v závislosti od okolností nižší alebo rovnaký ako výkon starého motora. Vzhľadom na problémy s monitorovaním kilowattov, takéto opatrenie by sa mohlo v skutočnosti prejaviť reálnym zvýšením kapacity rybolovu.

120. Na záver možno uviesť, že politika Spoločenstva nedokázala zastaviť značne nadmernú kapacitu európskej flotily (87). Keďže súčasný systém prenecháva zodpovednosť za riadenie kapacity členským štátom a zameriava opatrenia Spoločenstva na zníženie výlovu, neobsahuje žiadne záväzné ustanovenie, ktoré by mohlo viesť k zníženiu nadmernej kapacity. Zdá sa teda, že problém s nadmernou kapacitou bude pretrvávať aj v nasledujúcich rokoch a naďalej bude ovplyvňovať dodržiavanie predpisov SPR vo všeobecnosti, a obzvlášť hodnôt TAC a kvót.

ZÁVERY A ODPORÚČANIA

121. Neúplnosť a nespoľahlivosť údajov o úlovkoch zabraňujú správnemu fungovaniu systému TAC a kvót, ktorý je základným kameňom riadenia zdrojov rybného hospodárstva Spoločenstva. Právny rámec a platné postupy nezaručujú úplnosť zhromažďovania údajov ani odhalenie nezrovnalostí počas ich validácie. Komisia nedokáže zistiť chyby a nezrovnalosti v údajoch odovzdaných členskými štátmi, ani včas prijať rozhodnutia potrebné na ochranu zdrojov (pozri body 18 až 51).

122. Systémy inšpekcií nezabraňujú priestupkom a nezabezpečujú ich účinné odhaľovanie. Neexistencia všeobecných noriem viedla k zavedeniu rôznych vnútroštátnych systémov, ktoré nezabezpečujú dostatočný kontrolný tlak ani optimalizáciu kontrolných činností. Táto neexistencia navyše v skutočnosti obmedzuje rozsah a dosah hodnotiacich prác Komisie o vnútroštátnych opatreniach, a tým jej schopnosť vyjadriť sa k účinnosti vnútroštátnych systémov (pozri body 52 až 87).

123. Postupy zaobchádzania so zistenými priestupkami nesvedčia o tom, že by sa každý priestupok kontroloval a o to menej sankcionoval. Aj keď sa sankcie udelia, vo všeobecnosti je ich odrádzajúci účinok nedostatočný. Pri porušení predpisov Spoločenstva členským štátom jediný nástroj, ktorým Komisia disponuje a ktorý sa ukázal ako účinný, je priestupkové konanie pred Súdnym dvorom vo veci neplnenia povinnosti. Toto konanie sa však vyznačuje vlastnosťami, ktoré obmedzujú jeho použitie a robia z neho nástroj s nedostatočnou spätnou väzbou (pozri body 88 až 106).

124. Nadmerná kapacita znižuje ziskovosť rybného hospodárstva a v kontexte poklesu povolených úlovkov podnecuje k nerešpektovaniu týchto limitov a ovplyvňuje kvalitu odovzdávaných údajov. Po neúspechu programov úpravy kapacity rybolovu nemôže súčasný prístup, založený predovšetkým na riadení výlovu, vyriešiť problém nadmernej kapacity (pozri body 107 až 120).

125. Dvor audítorov na základe svojho auditu zistil, že napriek nedávnym zlepšeniam zavedené mechanizmy kontrol, inšpekcií a sankcií nedokážu zabezpečiť účinné uplatňovanie pravidiel riadenia zdrojov rybného hospodárstva, a najmä režimu TAC a kvót. Táto situácia je o to problematickejšia, že existujúca nerovnováha medzi kapacitou a možnosťami rybolovu vytvára kontext, ktorý nepodporuje spontánne dodržiavanie zákonných ustanovení. Po výraznom poklese vykládok v posledných rokoch bude mať pretrvávanie tejto situácie vážne následky nielen na zdroje, ale aj na budúcnosť rybného hospodárstva a regiónov, ktoré sú s ním spojené.

126. Ak si politické orgány želajú, aby SPR dosiahla cieľ trvalo udržateľného využívania zdrojov rybného hospodárstva, súčasné systémy kontrol, inšpekcií a sankcií sa musia výrazne posilniť, a to najmä uplatnením nasledujúcich odporúčaní.

Kvalita údajov o úlovkoch

127. Zlepšenie kvality údajov o úlovkoch slúžiacich na riadenie zdrojov rybného hospodárstva je podmienené zlepšením kvality systémov zhromažďovania, validácie a monitorovania údajov o úlovkoch. To si vyžaduje, aby členské štáty: a) zabezpečili, že zodpovedné orgány skutočne vyhotovia, správne vypracujú a čo najrýchlejšie zaznamenajú vyhlásenia stanovené v nariadeniach; b) systematicky overovali pomocou informačných nástrojov jednotnosť údajov uvedených v týchto dokumentoch a v prípade potreby aj ich súlad s údajmi VMS; c) vytvorili interoperabilitu medi svojimi systémami, aby mohli overovať súlad zaznamenaných množstiev vykládok v jednom štáte, ktoré sú predmetom prvého predaja v inom štáte; d) každoročne potvrdzovali spoľahlivosť údajov odovzdávaných Komisii poskytnutím potvrdenia nezávislej inštitúcie k posledným súhrnným mesačným správam.

128. Na dosiahnutie zlepšenia je rovnako potrebné, aby Komisia: a) čo najrýchlejšie vypracovala a schválila postupy uplatňovania nariadenia o elektronickom zaznamenávaní a vykazovaní rybolovných činností a o prostriedkoch diaľkového snímania (88) a zároveň zabezpečila, aby podmienky uplatňovania tohto nástroja vylučovali možnosť podvodu a uľahčovali interoperabilitu vnútroštátnych systémov; b) znovu definovala formát správ odovzdávaných členskými štátmi s cieľom zjednodušiť ich analýzu a dosiahnuť účinnú kontrolu; c) pravidelne vyžívala právo na prístup k duplikátom informačných súborov, ktoré obsahujú relevantné informácie: právo na prístup by nemalo byť podmienené predchádzajúcou žiadosťou; d) zosúladila koeficienty prepočtu používané v jednotlivých členských štátoch na získanie množstva „ekvivalentu živej hmotnosti“; e) overila jednotnosť údajov získavaných prostredníctvom úradu Eurostat a prostredníctvom GR pre rybné hospodárstvo.

Účinnosť systémov inšpekcií

129. Účinnosť a jednotnosť kontrol a inšpekcií vykonávaných členskými štátmi, ako aj ich lepšia znalosť a hodnotenie Komisiou vyžadujú, aby členské štáty, ak to tak ešte nie je: a) stanovili minimálne charakteristiky inšpekcií a základných kontrol, ktoré musia zahŕňať; b) zabezpečili náležitý prístup ku všetkým informáciám potrebným na plánovanie a zameranie kontrol; c) vypracovali stratégiu kontroly založenú na analýze rizika; d) hodnotili svoje kontrolné činnosti na základe relevantných cieľov; e) zabezpečili kvalitu inšpekčných prác prostredníctvom dohľadu nad kontrolami; f) zaznamenávali všetky inšpekčné práce v ústredných databázach.

130. Na druhej strane by Komisia mala: a) navrhnúť Rade, aby do právnej úpravy zaradila všetky odporúčania uvedené v predchádzajúcom bode ako nevyhnutné prvky účinného nariadenia; b) vyzvať členské štáty, aby vypracovali akčné plány pre každý zo zistených nedostatkov.

Uplatňovanie odrádzajúcich sankcií

131. S cieľom zabezpečiť odrádzajúci účinok sankcií by členské štáty mali pripomínať príslušným orgánom, že pred udelením sankcie sú povinné podľa európskych právnych predpisov zohľadniť odrádzajúci účinok sankcie vo vzťahu k hospodárskym výhodám, ktoré subjekt získal z priestupku, a k závažnosti škôd, ktoré spôsobil zdrojom Spoločenstva.

132. S cieľom zabrániť presunu páchateľov priestupkov do členských štátov, kde sa priestupky postihujú menej prísne, je žiaduce, aby Rada vyzvala členské štáty porovnať a zjednotiť udeľovanie sankcií, napríklad prostredníctvom vydania zoznamu opatrení uplatnených členskými štátmi pri najvážnejších priestupkoch, ako sa stanovuje v právnej úprave (89).

133. S cieľom posilniť tlak Komisie na členské štáty je vhodné, aby zákonodarný orgán Spoločenstva zabezpečil kontrolovateľnosť prijatých riadiacich opatrení, preskúmal možnosť posilniť právomoci inšpektorov Komisie a rozšíriť mandát Agentúry pre kontrolu rybného hospodárstva Spoločenstva, a napokon zaviedol sankčné nástroje s lepšou spätnou väzbou, napr. možnosť pozastaviť pomoc Spoločenstva v oblasti rybného hospodárstva, ak si členský štát neplní svoje kontrolné povinnosti.

Zníženie nadmernej kapacity a náležité sprievodné opatrenia

134. Snaha členských štátov a Komisie znížiť tlak nadmerného rybolovu sa musí posilniť stanovením ambicióznych cieľov zníženia kapacity a prijatím sociálno-ekonomických opatrení v prospech obyvateľov, ktorí sa živia rybolovom.

135. Vzhľadom na to, že si stanovenie náležitých opatrení vyžaduje dobrú znalosť sociálnej a ekonomickej situácie rybného hospodárstva a dosahu rozhodnutí o znížení úlovkov, je nevyhnutné, aby Komisia rozvíjala svoje informačné a analytické nástroje v tejto oblasti.

136. Okrem odporúčaných technických zlepšení systémov kontrol, inšpekcií a sankcií úspech SPR a pokračovanie tejto činnosti závisí od uvedomelosti všetkých zúčastnených strán a od poskytnutia vhodnej finančnej pomoci, ktorá uľahčí rozvoj zdrojov príjmu dopĺňajúcich alebo nahrádzajúcich zisky z využívania tohto prírodného zdroja.

Túto správu prijal Dvor audítorov v Luxemburgu na svojom zasadnutí 25. októbra 2007. Za Dvor audítorov Hubert WEBER predseda

(1) Dánsko, Španielsko, Francúzsko, Holandsko, Taliansko a Spojené kráľovstvo (Anglicko a Wales).

(2) Zdroj: Eurostat, SPR v číslach, vydanie z roku 2006.

(3) V súlade s medzinárodným právom majú pobrežné štáty suverénne právo na všetky prírodné zdroje nachádzajúce sa v ich „výhradnej hospodárskej zóne“ (VHZ), t. j. vo vodách v oblasti do 200 námorných míľ od pobrežia. V Stredozemnom mori však neexistujú VHZ a vody spadajúce do národnej suverenity sú ohraničené oblasťou tzv. výsostných vôd do šírky 12 námorných míľ. Na úrovni Spoločenstva je riadenie zdrojov rybného hospodárstva vo výsostných vodách alebo vo VHZ každého členského štátu vo výlučnej zodpovednosti Európskej únie. Zdroje mimo týchto vôd sa riadia medzinárodnými dohodami.

(4) Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o zachovaní a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu, článok 2 ods. 1 (Ú. v. ES L 358, 31.12.2002, s. 59).

(5) Nariadenie Rady (EHS) č. 170/83 z 25. januára 1983, ktorým sa vytvára systém Spoločenstva pre zachovanie a riadenie zdrojov rybolovu, článok 1 (Ú. v. ES L 24, 27.1.1983, s. 1).

(6) Zelená kniha o budúcnosti spoločnej politiky v oblasti rybolovu, KOM(2001) 135 v konečnom znení z 20. marca 2001.

(7) V roku 2005 predstavoval severovýchodný Atlantický oceán 76 % z 5,6 mil. ton ulovených vo všetkých regiónoch sveta flotilou Spoločenstva.

Zdroj: Eurostat, stručné štatistiky 10/2007 z 15. januára 2007.

(8) Komisia, Memo/06/268 z 5. júla 2006.

(9) Vedecké stanoviská vydané Medzinárodnou radou pre výskum mora (ICES) a predložené Komisiou Vedeckému, technickému a hospodárskemu výboru pre rybné hospodárstvo (VTHVRH), ktorý sa skladá z odborníkov z jednotlivých štátov, predstaviteľov sektora rybného hospodárstva a ďalších zúčastnených strán vrátane mimovládnych organizácií na ochranu životného prostredia.

(10) Každý členský štát kontroluje činnosti vykonávané na jeho území alebo vo vodách spadajúcich pod jeho suverenitu alebo súdnu právomoc.

(11) Nariadenie (ES) č. 2371/2002, článok 23 ods. 1.

(12) Všetky údaje o rozpočtových prostriedkoch sú výdavkové rozpočtové prostriedky na rok 2007.

(13) Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002.

(14) Nariadenie Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zavádza systém kontroly spoločnej politiky v oblasti rybolovu (Ú. v. ES L 261, 20.10.1993, s. 1).

(15) Nariadenie Komisie (EHS) č. 2807/83 z 22. septembra 1983, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá pre zaznamenávanie údajov o úlovkoch rýb členskými štátmi (Ú. v. ES L 276, 10.10.1983, s. 1).

(16) Nariadenie Rady (ES) č. 27/2005 z 22. decembra 2004, ktorým sa na rok 2005 stanovujú príležitosti na rybolov a príslušné podmienky pre určité násadové ryby a skupiny násadových rýb uplatniteľné vo vodách Spoločenstva a pre plavidlá Spoločenstva vo vodách, v ktorých sa vyžaduje obmedzovanie úlovkov (Ú. v. EÚ L 12, 14.1.2005, s. 1).

(17) Nariadenie Rady (ES) č. 423/2004 z 26. februára 2004, ktorým sa ustanovujú opatrenia na regeneráciu zásob tresky;

nariadenie Rady (ES) č. 811/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa zavádzajú opatrenia na obnovu zásob severnej šťuky morskej;

nariadenie Rady (ES) č. 2166/2005 z 20. decembra 2005, ktorým sa stanovujú opatrenia na obnovu zásob merlúzy južnej a homára nórskeho v Kantábrijskom mori a na západe Pyrenejského polostrova;

nariadenie Rady (ES) č. 388/2006 z 23. februára 2006, ktorým sa ustanovuje viacročný plán trvalo udržateľného využívania zásob soley v Biskajskom zálive.

(18) Zdrojmi týchto noriem sú: Všeobecné kritériá činnosti orgánov rozličných typov vykonávajúcich inšpekciu (ISO/IEC 17 020: 1998); Riadenie podnikových rizík – integrovaný systém výboru COSO (2004); štúdia riadenia zdrojov rybného hospodárstva nórskeho najvyššieho kontrolného úradu; stanovisko Dvora audítorov k modelu jednotného auditu (Ú. v. EÚ C 107, 30.4.2004), KOM(2003) 130 v konečnom znení: Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu o jednotnom a účinnom zavádzaní SPR; štandardy vnútornej kontroly Komisie č. 11 Analýza a riadenie rizík, č. 17 Dohľad, č. 7 Stanovenie cieľov, č. 10 Monitorovanie výkonnosti a č. 9 Ročný plán riadenia.

(19) Údaje o úlovkoch v roku 2003 a vykládkach v roku 2002 uverejnené úradom Eurostat.

(20) Lodný denník je dokument, do ktorého kapitán plavidla denne zaznamenáva odhad množstva rýb ulovených a uskladnených na palube pre každý druh, ako aj dátum a miesto týchto úlovkov. Jedna kópia sa musí odovzdať úradom členského štátu, pod ktorého vlajkou sa loď plaví; nariadenie (EHS) č. 2807/83, príloha IV bod 4.

(21) Vyhlásenie o vykládke je dokument, do ktorého kapitán zaznamenáva presné množstvá vykládok pre každý druh. Jedna kópia sa musí odovzdať úradom členského štátu, pod ktorého vlajkou sa loď plaví, a jedna kópia úradom členského štátu miesta vykládky, ak je tento iný; nariadenie (EHS) č. 2807/83, príloha IV bod 4.

(22) Záznam o predaji je dokument vystavený aukčnými strediskami alebo prvým kupujúcim, na ktorom je pre všetky druhy uvedená hmotnosť a pôvodná geografická zóna; musí sa odovzdať úradom členského štátu, na ktorého území došlo k prvému predaju; nariadenie (EHS) 2847/93, článok 9.

(23) Nariadenie (EHS) č. 2807/83, príloha IV bod 4.2.

(24) Tento rozdiel dosiahol 48,7 % pri vykládkach tresky obyčajnej v Poľsku. Zdroj GR pre rybolov: Hodnotiaca správa o hlásení úlovkov v Baltskom mori v rokoch 2005 až 2006.

(25) Ak si vezmeme úlovok v množstve presne 1 000 kg, tak vykázanie množstva 800 kg v lodnom denníku bude spadať do rozpätia 20 %, ak by sa vykonala kontrola vykládky. Ak by sa kontrola nevykonala, tak vykázaním množstva 640 kg vo vyhlásení o vykládke vznikne rozdiel 20 % medzi lodným denníkom a prípadné zistenie odchýlky medzi týmito dvoma vyhláseniami sa nebude môcť sankcionovať napriek tomu, že sa celkovo vykázalo o 36 % menej.

(26) Nariadenie Rady (ES) č. 1996/2006 z 21. decembra 2006 o elektronickom zaznamenávaní a vykazovaní rybolovných činností a o prostriedkoch diaľkového snímania (Ú. v. EÚ L 409, 30.12.2006, s. 1).

(27) Dražba nie je v tomto prípade fyzickým miestom, ale len úplne automatizovaný systém, cez ktorý obchodná organizácia odovzdáva informácie o úlovkoch ešte na voľnom mori kupujúcim, ktorí dražia na diaľku bez toho, aby tovar videli.

(28) Rybári majú zákaz vykladať ryby, ktoré nedosahujú minimálnu veľkosť, alebo ide o druhy, na ktorých výlov nemajú povolenie (vyčerpaná kvóta, nevlastnenie licencie atď.).

(29) Rybári uprednostňujú neprechovávať na palube druhy s nízkou hodnotou – tieto druhy sa musia spracovať a zaberajú skladovací priestor, alebo v prípade druhov podliehajúcich kvótam, ryby, ktoré majú pre svoju veľkosť relatívne nízku hodnotu.

(30) Discards in the world's marine fisheries An update (Vypúšťanie späť do mora vo svetových morských loviskách – aktualizácia), FAO, 2005.

(31) Plavidlá s dĺžkou menej než 10 metrov predstavujú 67 % flotily z hľadiska počtu lodí a 11 %, resp. 3 % z hľadiska kapacity vyjadrenej v kW a GT.

(32) V Španielsku to bolo 298 000 t v roku 2005 podľa zastupiteľstva generálneho riaditeľstva pre marketing Ministerstva poľnohospodárstva, rybolovu a potravinárstva; vo Francúzsku podľa údajov francúzskeho národného štatistického úradu (INSEE) tvoria 40 % z množstiev vykládok v roku 2005.

(33) Systém, prostredníctvom ktorého plavidlá odovzdávajú v pravidelnom intervale svoju pozíciu inšpekčným úradom.

(34) Čiastočne pre oneskorenia v evidovaní a čiastočne pre odhalenia nedeklarovaných vykládok vnútroštátnymi inšpektormi.

(35) Nariadenie (EHS) č. 2847/93, článok 19.

(36) Do úvahy sa brali len údaje o predajoch na dražbe, hoci značná časť predaja (viac než 20 % vyloženého množstva) sa uskutočňuje mimo dražby.

(37) Údaje z dražieb zahŕňajú predaj produktov vyložených v inom členskom štáte, ktoré preto musí Komisii oznámiť tento štát, a nie Francúzsko.

(38) Najmä existencia rozdielov v prekročení odchýlky stanovenej v predpisoch medzi množstvami uvedenými vo vyhláseniach o vykládkach, resp. záznamoch o predaji, a množstvami, ktoré sú uvedené v lodných denníkoch.

(39) V nariadení (EHS) č. 2847/93 sa stanovuje, že kópie lodného denníka a vyhlásenia o vykládke sa musia odovzdať úradom členského štátu miesta vykládky, ako aj štátu, pod ktorého vlajkou sa loď plaví, ale záznam o predaji sa má odovzdať iba príslušným úradom členského štátu, na ktorého území sa uskutočnilo prvé uvedenie na trh.

(40) Vyhlásenia o vykládke a záznamy o predaji.

(41) Pred zavedením režimu TAC a kvót.

(42) 100 kg čerstvej vypitvanej tresky zodpovedá využitiu kvóty 124 kg, ak vykládka prebehne vo Francúzsku, a 111 kg, ak sa uskutoční v Litve;

100 kg čerstvého čerta morského vypitvaného/bez hlavy zodpovedá využitiu kvóty 250 kg, ak vykládka prebehne vo Švédsku, a 325 kg pri vykládke v Nemecku.

(43) 262,9 tis. oproti 431,9 tis. ton je rozdiel vo výške 169,0 tis. ton.

(44) Dve lode v skutočnosti neboli vybavené týmto systémom a od piatich lodí nebol v deň vykládky prijatý žiadny signál (v jednom prípade loď nevydala žiadny signál už tri roky pred uvedeným dátumom vykládky a v inom prípade už viac ako dva roky).

(45) Nariadenie (EHS) č. 2847/93, článok 19 ods. 5.

(46) Nariadenie (ES) č. 2846/98, článok 1 ods. 13 písm. c).

(47) V Compliance Scoreboard 2005, s. 12, sa uvádza: „Údaje predkladané členskými štátmi Komisii vychádzajú z vyhlásení o úlovkoch a vykládkach podávaných majiteľmi plavidiel alebo agentmi. Komisia sa domnieva, že tieto údaje nemusia vždy odrážať skutočnosť. Vo vedeckých správach sa opakovane zdôrazňuje možnosť, že chybné informovanie alebo podhodnotené informovanie o úlovkoch alebo vykládkach môže mať negatívny dosah na presnosť hodnotení dôležitých populácií, a toto podozrenie podporujú aj zistenia inšpektorov Komisie z niekoľkoročného sledovania.“ http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/control_enforcement/scoreboard/archives/scoreboard2005/management_en.htm

(48) Nariadenie (EHS) č. 2847/93, článok 21 ods. 3.

(49) Talianske orgány tak mohli vykázať v roku 2005 úlovky tuniaka modroplutvého, čo je druh podliehajúci kvóte v položke druhov nepodliehajúcich kvóte.

(50) Nariadenie Rady (EHS) č. 1382/91 z 21. mája 1991 o predkladaní údajov o vyloďovaní produktov rybolovu v členských štátoch (Ú. v. ES L 133, 28.5.1991, s. 1).

(51) Nariadenie Rady (ES) č. 2846/98 zo 17. decembra 1998, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2847/93, ktorým sa zavádza systém kontroly spoločnej politiky v oblasti rybolovu (Ú. v. ES L 358, 31.12.1998, s. 5).

(52) 229 v roku 2005.

(53) Niekedy je napríklad možné pripočítať k určitým kvótam úlovky uskutočnené v odlišnej zóne v priebehu určitého obdobia roku a v určitom limite alebo pre niektoré druhy sú vedľajšie úlovky niektorých druhov sčasti zaradené do množstva povoleného pre cieľový druh.

(54) Výrazné prekročenie: viac než 5 % kvóty a/alebo 10 % TAC a/alebo o viac než 100 ton. Po zistení bolo každé z týchto 26 prekročení predmetom odpočtu príslušných kvót na rok 2006; nariadenie (ES) č. 742/2006.

(55) Nariadenie (EHS) č. 2847/93, článok 21 ods. 3, a nariadenie (EHS) č. 2371/2002, článok 26 ods. 4.

(56) Nariadenie č. 2371/2002, článok 23.

(57) Nariadenie (ES) č. 2371/2002, článok 26 ods. 1.

(58) Podľa článku 35 nariadenia (EHS) č. 2847/93. Posledná uverejnená správa: Správa Komisie Rade a Európskemu parlamentu o monitorovaní implementácie spoločnej politiky rybolovu za roky 2003 – 2005 v členských štátoch, KOM(2007) 167 v konečnom znení z 10. apríla 2007.

(59) Pozri bod 15.

(60) V roku 1999 útvary Komisie vypracovali návrh štandardizovaných inšpekčných správ, ale ďalej sa už nedostali.

(61) Napríklad pri inšpekcii vykládky: prítomnosť inšpektora od začiatku do konca vykládky, zváženie dostatočnej vzorky nákladu; pri inšpekcii na mori: súlad oznámení v lodnom denníku s nákladom.

(62) Napríklad typ realizovaného rybolovu, veľkosť a zloženie flotily, dĺžka a charakter pobrežia, vodné plochy spadajúce do súdnej právomoci, marketingové praktiky atď.

(63) Povolenie na rybolov, práva na rybolov, história úlovkov, história inšpekcií, história sankcií, obrat, história pohybov VMS atď.

(64) V Španielsku vnútorné vody znamenajú v danom regióne zónu, ktorá sa rozprestiera od brehu po imaginárnu priamku („Líneas de Base Recta“) spájajúcu obidva najvzdialenejšie pobrežné body tohto regiónu.

(65) Francúzsko meria mieru výskytu priestupkov (pomer počtu zistených priestupkov k počtu kontrol). Miera uverejnená úradmi je 6,6 % a miera vypočítaná na základe údajov, ktoré dostali audítori, je 12,4 %.

(66) Celkový počet inšpekcií na súši alebo na voľnom mori, celkový počet hodín venovaných inšpekciám atď.

(67) Nariadenie Rady (ES) č. 768/2005 z 26. apríla 2005 o zriadení Agentúry pre kontrolu rybného hospodárstva Spoločenstva a o zmene a doplnení nariadenia (EHS) č. 2847/93, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu (Ú. v. EÚ L 128, 21.5.2005, s. 1).

(68) V skutočnosti ide o vnútroštátnych inšpektorov vymenovaných každým členským štátom na účasť na inšpekciách v rámci operácií koordinovaných agentúrou.

(69) Nariadenie (ES) č. 2371/2002, článok 25.

(70) Z 202 priestupkov zistených počas kontroly vykládky (vrátane kontrol na palube) bolo 167 ústnych upozornení, 14 písomných upozornení, 20 prípadov bolo postúpených súdnym orgánom a jeden prípad ešte nebol rozhodnutý.

(71) Nariadenie (ES) č. 2371/2002, článok 25 ods. 4.

(72) Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu – Správy členských štátov o správaniach, ktorými sa vážne porušili pravidlá spoločnej politiky rybného hospodárstva v roku 2004, KOM(2006) 387 zo 14. júla 2006. Pozri tiež tretie vydanie Common Fishery Policy Compliance Scoreboard (s. 40).

(73) Komisia odhaduje, že v roku 2005 sa 15 % zdrojov jej kontrolného útvaru muselo prideliť na práce spojené s právnym konaním proti Francúzsku.

(74) Podľa článku 226 Zmluvy o ES.

(75) Podľa článku 228 Zmluvy o ES.

(76) Vec C-304/02 Komisia/Francúzsko; žaloba pre nesplnenie povinnosti podľa článku 228 Zmluvy o ES; rozsudok zaplatiť paušálnu sumu 20 mil. EUR a pokutu 57,8 mil. EUR za každé šesťmesačné obdobie (rozsudok vynesený 12. júla 2005); v skutočnosti Francúzsko zaplatilo paušálnu sumu a jednu platbu pokuty.

(77) Nariadenie (ES) č. 2371/2002, článok 26 ods. 3.

(78) To znamená iných než kvót za minulé uzatvorené obdobie, pre ktoré existuje administratívny mechanizmus umožňujúci pripísať za určitých podmienok prebytky jedného ročného obdobia ku kvótam pre nasledujúce obdobie.

(79) Nariadenie (ES) č. 2371/2002, článok 23 ods. 4.

(80) Nariadenie Komisie (ES) č. 147/2007 z 15. februára 2007, ktorým sa prispôsobujú určité rybné kvóty na obdobie rokov 2007 – 2012 v súlade s článkom 23 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu.

(81) Nariadenie Rady (ES) č. 2792/1999 zo 17. decembra 1999, ktorým sa ustanovujú presné predpisy a opatrenia týkajúce sa štrukturálnej pomoci Spoločenstva v sektore rybného hospodárstva, článok 18 (Ú. v. ES L 337, 30.12.1999, s. 10).

(82) Zelená kniha o budúcnosti SPR, KOM(2001) 135, odsek 3.3.

(83) Výlov je súčinom kapacity a trvania rybolovnej aktivity.

(84) Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu o zlepšení ukazovateľov rybolovnej kapacity a rybolovného úsilia v rámci spoločnej politiky rybného hospodárstva, KOM(2007) 39 v konečnom znení z 5. februára 2007.

(85) Pokiaľ ide o výkon motorov, elektronický spôsob riadenia rýchlosti komplikuje overenie reálnosti oznamovaných čísiel. Pokiaľ ide o tonáž, táto jednotka bola zavedená len nedávno, a preto nie je možné porovnať ju spoľahlivo so staršími údajmi.

(86) Nariadenie (ES) č. 2371/2002, článok 14.

(87) Vedecký, technický a hospodársky výbor pre rybné hospodárstvo zdôrazňuje, že „oznámené zníženie je nielenže dosť banálne v porovnaní s jestvujúcou nerovnováhou medzi možnosťami rybolovu a kapacitou flotily, ale na dosiahnutie tejto rovnováhy je potrebné znížiť kapacitu (schopnosti) flotily EÚ loviť ryby, a nie znížiť len jej fyzickú kapacitu“. Stanovisko k výročnej správe Komisie Rade a Európskemu parlamentu o úsilí členských štátov, ktoré v roku 2005 vynaložili na dosiahnutie trvalo udržateľnej rovnováhy medzi kapacitou rybolovu a možnosťami rybolovu, KOM(2006) 872 v konečnom znení z 9. januára 2007.

(88) Nariadenie Rady (ES) č. 1966/2006.

(89) Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002, článok 25 ods. 4.

PRÍLOHA ZJEDNODUŠENÁ SCHÉMA ZHROMAŽĎOVANIA A MONITOROVANIA ÚDAJOV O ÚLOVKOCH