OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o uplatňovaní nariadenia (ES) č. 261/2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov /* KOM/2011/0174 v konečnom znení */





[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 11.4.2011 KOM(2011) 174 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o uplatňovaní nariadenia (ES) č. 261/2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov {SEK(2011) 428 v konečnom znení} OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE o uplatňovaní nariadenia (ES) č. 261/2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov ÚVOD Sloboda pohybu, jedno z najvýznamnejších osobných práv občanov EÚ a podstatný prvok vnútorného trhu, je životne dôležitá pre konkurencieschopnosť a integráciu hospodárstva EÚ. Cestovanie je nevyhnutným predpokladom uplatňovania slobody pohybu. Nariadenie (ES) č. 261/2004[1] (ďalej len „nariadenie“) nadobudlo účinnosť 17. februára 2005. Nariadením sa stanovila minimálna úroveň štandardov kvality ochrany cestujúcich, čím sa liberalizácia trhu leteckej dopravy doplnila o dôležitú občiansku rovinu. Nové znenie niektorých ustanovení nariadenia viedlo k rôznemu výkladu, a teda k nejednotnému uplatňovaniu leteckými dopravcami a vnútroštátnymi orgánmi presadzovania práva (NEB), čím sa pre cestujúcich a zainteresované subjekty sťažila zrozumiteľnosť rozsahu a obmedzení ustanovených práv. V roku 2007 Komisia vydala oznámenie[2], v ktorom sa určili hlavné nedostatky týkajúce sa uplatňovania nariadenia, ako aj nápravné opatrenia. Komisia zaviazala zainteresované subjekty a inštitúcie EÚ, aby pokračovali v úsilí o zlepšenie uplatňovania s cieľom zabezpečiť harmonizovaný výklad a presadzovanie nariadenia a pravidelne o tom podávať správy. V súlade s týmto záväzkom Komisia po šiestich rokoch uplatňovania opäť posudzuje realizáciu nariadenia. Táto správa je súčasťou práce Komisie na odstraňovaní prekážok, ktoré bránia občanom účinne uplatňovať svoje práva na základe právnych predpisov EÚ. Táto správa sa opiera o Správu o občianstve EÚ za rok 2010 pod názvom „Odstránenie prekážok vykonávania práv občanov EÚ“[3]. V tejto správe Komisia oznámila svoj zámer zabezpečiť primerané vykonávanie práv cestujúcich v leteckej doprave, najmä v prípade veľkého meškania a zrušenia letov. Cieľ tejto správy má teda tri roviny: uviesť vývoj od prijatia nariadenia, ktorý môže mať vplyv na uplatňovanie nariadenia; sledovať opatrenia prijaté od roku 2007 a zaznamenávať zlepšenia pri ich uplatňovaní, ako aj zostávajúce prekážky; určiť ďalšie akcie s cieľom zabezpečiť v krátkodobom horizonte zlepšenie jeho uplatňovania v rámci súčasného právneho rámca ustanoveného nariadením, ako aj vyhodnotiť možné zmeny, ktoré môžu pomôcť lepšie dosahovať jeho politické ciele. VÝVOJ SITUÁCIE OD ROKU 2007 Zmeny na trhu Počas posledných rokov dovŕšenia liberalizácie trhu s leteckou dopravou sa kombináciou rozmachu nových spoločností a podnikateľských koncepcií, ako aj pribudnutia nových leteckých trás vytvorili pre cestujúcich nové príležitosti na cestovanie. Počet cestujúcich sa od roku 2000 zvýšil približne o 35 %. Cestovanie lietadlom sa už viac nepovažuje za luxus, ale stalo sa nevyhnutným prostriedkom plnenia podnikateľských potrieb a očividným právom pre európskych občanov. Tento rast však v určitých ohľadoch negatívne ovplyvnil pociťovanú kvalitu leteckej dopravy. Dôvodom tohto zhoršenia sú okrem iného: zbytočné meškania pre preťaženie vzdušného priestoru, preplnené letiská a nedostatočné krízové plánovanie v prípade veľmi nepriaznivého počasia; prísnejšie bezpečnostné opatrenia; väčšie letiská s dlhšími vzdialenosťami, ktoré pre cestujúcich znamenajú riziko pri vyzdvihovaní batožiny a zmeškanie letov, ako aj niektoré obchodné postupy leteckých dopravcov, ktoré môžu mať negatívny vplyv na cestujúcich, ktorí predstavujú tú slabšiu stranu zmluvy o preprave (napríklad tzv. politika „no show“ alebo praktiky spojené s nesprávnym zaobchádzaním s batožinou, ktoré svedčia o medzerách a nedostatkoch pri uplatňovaní súčasnej legislatívy). V niektorých prípadoch môžu na tieto problémy cestujúci draho doplatiť, napríklad zrušením letu alebo veľkým meškaním. Nakoľko sa po prijatí nariadenia rozvinulo v širokom rozsahu uplatňovanie týchto obchodných praktík, je potrebné ešte uvážiť, či sa niektoré z týchto otázok majú riešiť na európskej úrovni. Aj spôsoby a účely cestovania sa vyvíjajú, v súlade s vývojom našej spoločnosti, a to smerom k intenzívnejšiemu využívaniu času a väčšiemu významu cestovania a dovoleniek. V prípade narušenia cesty sú nepríjemnosti pre cestujúcich pravdepodobne väčšie, ako to bolo v minulosti. Hlavný cieľ nariadenia, ktorým je zlepšenie situácie cestujúcich v prípade narušenia ich cesty, je teda relevantný viac ako kedykoľvek predtým. Zmeny legislatívy EÚ v oblasti práv cestujúcich Nariadenie o právach cestujúcich v železničnej doprave nadobudlo účinnosť v decembri 2009[4]. V roku 2010 Rada a Parlament prijali nariadenie o právach cestujúcich v námornej a vnútrozemskej vodnej doprave[5] a v roku 2011 nariadenie o právach cestujúcich v autobusovej a autokarovej doprave[6]. Z dôvodu odlišnej povahy rôznych spôsobov dopravy a ich trhov, pre priemyselné odvetvia (rozdiely vo veľkosti spoločností, výnosoch alebo počte trás), ako aj pre cestujúcich (rozdiely v dĺžke a podmienkach cesty), sa presný obsah týchto práv líši, ale typovo sú práva garantované tromi existujúcimi nariadeniami o leteckej, železničnej, námornej, vnútrozemskej, autobusovej a autokarovej preprave porovnateľné, konkrétne právo na informácie, náhradu, zmenu trasy, pomoc pri čakaní na cestu a kompenzáciu za určitých podmienok. Zmeny v medzinárodnej rovine EÚ už v medzinárodnom priestore nie je jedinou inštitúciou, ktorá stanovila pravidlá minimálnych štandardov práv cestujúcich. Orgány najväčších trhov s leteckou dopravou takisto čoraz výraznejšie skvalitňujú práva cestujúcich v leteckej doprave (APR). Spojené štáty, Kanada a ďalšie tretie krajiny v súčasnosti skvalitňujú svoje právne predpisy týkajúce sa APR, zatiaľ čo niektoré štáty v Európe a severnej Afrike budú uplatňovať nariadenie ako súčasť svojich dvojstranných alebo viacstranných dohôd o leteckej doprave s EÚ. EÚ je však zatiaľ jediným regiónom sveta, v ktorom sa v rámci všetkých spôsobov dopravy stanovili minimálne štandardy práv cestujúcich. Judikatúra Rozhodnutia súdov mali rozhodujúci vplyv na výklad nariadenia. V rozhodnutí vo veci IATA[7] Súdny dvor potvrdil jeho plný súlad s Montrealským dohovorom a komplementarity medzi týmito dvoma právnymi nástrojmi. Vo veci C-549/07 Wallentin-Herrman[8] súd objasnil, že technický problém v lietadle sa nesmie považovať za „mimoriadnu okolnosť“. Zdá sa, že by bolo vhodné lepšie vymedziť, čo sa môže považovať za vyššiu moc v leteckej doprave, berúc do úvahy výklad poskytnutý Súdnym dvorom, ako aj poučenie zo skúseností. Vo veci Sturgeon[9] týkajúcej sa veľkých meškaní Súdny dvor konštatoval, že cestujúci môžu mať z dôvodu veľkých meškaní v trvaní aspoň troch hodín pri prílete nárok na tú istú sumu náhrady ako v prípade zrušenia letu, keďže nepríjemnosti, ktorým sú cestujúci vystavení, sú podobné. Keďže rozhodnutia Súdneho dvora sú priamo uplatniteľné a právne záväzné odo dňa nadobudnutia účinnosti príslušného nariadenia, všetci leteckí dopravcovia sú povinní ich rešpektovať. Kríza spôsobená sopkou v apríli 2010 Uzavretie európskeho vzdušného priestoru v apríli 2010 z dôvodu sopečného mraku z islandskej sopky bolo dovtedy nevídanou udalosťou. Nariadenie ostalo v plnej miere platné, pričom uzavretie vzdušného priestoru sa okamžite v rámci celej EÚ kvalifikovalo ako výnimočná okolnosť. Z prvého posúdenia uplatňovania právnych predpisov EÚ na APR počas tohto obdobia vyplýva, že veľká väčšina leteckých spoločností, letísk a ďalších operátorov sa účinne postarala o minimalizáciu dosahu na cestujúcich. Bez nariadenia by chaos a náklady pre európskych občanov a spoločnosť ako celok boli bezpochyby oveľa väčšie. NEB teraz musia prijať nevyhnutné opatrenia proti tým niekoľkým dopravcom, ktorí odmietli dodržiavať nariadenie, aby sa zabránilo narušeniu hospodárskej súťaže medzi dopravcami, ako aj frustrácii cestujúcich spôsobenej nedostatkom súladu s právnymi predpismi. Sopečný mrak však odhalil/ilustroval niektoré základné obmedzenia nariadenia testovaného pod drobnohľadom krízy. Primeranosť niektorých platných opatrení, napríklad neobmedzenej zodpovednosti, pokiaľ ide o právo na starostlivosť pri veľkých prírodných katastrofách, si zaslúži prehodnotenie. Členské štáty a Komisia potrebujú zvážiť, ako zabezpečiť, aby sa v budúcnosti správne rozdelila zodpovednosť za túto dôležitú podporu, ktorú v čase krízy poskytovalo výlučne priemyselné odvetvie, a za jej financovanie. V súčasnosti prebieha analýza finančných nákladov tejto krízy. To si však vyžaduje od priemyselného odvetvia, aby poskytlo príslušné údaje, ktoré ešte nemusia byť k dispozícii vzhľadom na to, že o veľkom počte podaní cestujúcich ešte NEB alebo príslušné vnútroštátne súdy nerozhodli. Potrebné je kompletné posúdenie spoľahlivých údajov, súčasných ustanovení a možných budúcich opatrení, aby nedošlo k neúmernému zaťaženiu leteckého priemyslu, no zároveň treba zabezpečiť, aby cestujúci nemuseli sami znášať finančné náklady a nepríjemnosti spojené s prírodnými katastrofami. V rámci opatrení zameraných na zachovanie mobility cestujúcich v krízových situáciách Komisia preskúma možné spôsoby zvýšenia úrovne pripravenosti všetkých rôznych zainteresovaných subjektov. Mohlo by sa zvážiť dočasné zrušenie prevádzkových obmedzení, akými sú napríklad obmedzenia nočných letov. NADVÄZNOSť NA OPATRENIA PRIJATÉ OD ROKU 2007 Komisia monitoruje údaje týkajúce sa uplatňovania nariadenia, ktoré získava z rôznych zdrojov; patria k nim informácie uverejňované leteckými spoločnosťami a spotrebiteľskými združeniami alebo NEB a príslušnými útvarmi Komisie, ako sú sieť európskych spotrebiteľských centier (ECC-Net)[10] a call centrum služby Europe Direct – EDCC), niekoľko štúdií a prieskumov o uplatňovaní nariadenia, najmä správa z roku 2008 týkajúca sa zmluvných podmienok a schém zvýhodnených taríf[11], Eurobarometer práv cestujúcich z roku 2009, hodnotenie spotrebiteľských trhov z roku 2010 a správa o vyhodnotení nariadenia 261/2004 z roku 2010[12], výsledky verejnej konzultácie o APR ukončenej v roku 2010, ktoré sa zaoberali aj otázkami nesprávneho zaobchádzania s batožinou[13] a vzťahom medzi APR a právami a povinnosťami vyplývajúcimi zo smernice o balíku cestovných služieb[14] v prípade bankrotu leteckých spoločností. Tieto dokumenty zverejnené na webovej stránke Komisie môžu slúžiť ako doplňujúce informácie k tejto správe[15]. Podľa získaných informácií sa niektoré nedostatky týkajú znenia a obsahu nariadenia, teda nie je možné ich odstrániť zmenou a doplnením platných pravidiel, preto sa v tejto správe neriešia. Napriek tomu sa tu pre úplnosť uvádzajú hlavné kritizované časti obsahu nariadenia. Pokiaľ ide o priemyselné odvetvie, ťažisko kritiky súvisí s týmito aspektmi: zložitosť nariadenia, nedostatočné obmedzenie zodpovednosti za poskytovanie starostlivosti v prípade mimoriadnej okolnosti mimo kontroly leteckých dopravcov, ťažkosti so zabezpečovaním toho, aby náklady vzniknuté uplatňovaním nariadenia uhradila zodpovedná tretia strana, chýbajúce lepšie vymedzenie mimoriadnych okolností v rámci kontroly leteckých dopravcov aj mimo tohto rámca a nejednotný výklad a presadzovanie nariadenia. Pokiaľ ide o cestujúcich, hlavná kritika sa zameriava na to, že nariadenie nemusí byť správne uplatňované leteckými dopravcami (napr. právo na presmerovanie trasy pri najbližšej príležitosti akoukoľvek porovnateľnou dopravou a právo na starostlivosť počas čakania na presmerovanie), NEB neriešia sťažnosti rýchlym a účinným spôsobom, rozhodnutia NEB nie sú záväzné, a preto ich leteckí dopravcovia nie vždy dodržiavajú alebo sudcovia uznávajú, ako aj nedostatočný monitoring, meranie a uverejňovanie informácií o prevádzke operátorov v súvislosti s uplatňovaním nariadenia a úrovňami spokojnosti zákazníkov. Pokiaľ ide o uplatňovanie nariadenia, Komisia vo svojom oznámení z roku 2007 určila rôzne oblasti, v ktorých je potrebné dosiahnuť zlepšenie, najmä: - nejednotný výklad a presadzovanie nariadenia v rámci EÚ, - nedostatočne jasné a ľahko prístupné spôsoby zaobchádzania so sťažnosťami a - neadekvátne informovanie cestujúcich. Na odstránenie týchto problémov Komisia vyzvala zainteresované strany, aby dosiahli dohodu o spôsobe uspokojivého uplatňovania nariadenia. Uzatvorili sa dve dobrovoľné dohody, v ktorých sa objasňujú povinnosti NEB a leteckých spoločností v súvislosti s riešením sťažností, najmä v prípade mimoriadnych okolností. Okrem toho sa NEB pod vedením Komisie dohodli na dvoch vysvetľujúcich dokumentoch na pomoc pri harmonizácii uplatňovania a presadzovania nariadenia, pričom prvý z nich bol z roku 2007 („Otázky a odpovede“) a ďalší z roku 2010 sa týka krízy spôsobenej výbuchom sopky. Komisia každý rok predsedala zasadnutiam NEB, vyzývala k neustálym neformálnym výmenám informácií medzi NEB a udržiavala otvorený a nepretržitý dialóg s priemyselným odvetvím a zainteresovanými subjektmi na každoročných viacstranných stretnutiach. Tento dialóg pomohol všetkým zúčastneným lepšie pochopiť kontext, v ktorom sa nariadenie uplatňuje, ako aj požiadavky príslušných vnútroštátnych orgánov. Komisia prikladá veľký význam tomuto dialógu so všetkými zainteresovanými stranami a naďalej v ňom chce pokračovať. Podľa rôznych zdrojov informácií je možné v tejto etape dospieť k trom hlavným záverom. Po prvé, stále existujú veľké ťažkosti pri uplatňovaní spojené s nejednotným výkladom a nekonzistentným presadzovaním nariadenia na vnútroštátnej úrovni. Po druhé, výrazné rozdiely medzi postupmi riešenia sťažností, lehotami na odpoveď cestujúcim a právne záväznou povahou a rozsahom stanovísk NEB frustrujú cestujúcich a oslabujú uplatňovanie nariadenia. Zdá sa, že ani informovanosť cestujúcich o ich právach sa nezvýšila. Zatiaľ čo niektoré nedostatky sú priamo spojené s nariadením, časť z nich vyplýva z nejednotnej legislatívy v oblasti ochrany spotrebiteľov a presadzovania tejto legislatívy v praxi, najmä v prípade cezhraničných situácií. Nejednotný výklad Z dôvodu novej legislatívy v oblasti APR a nedostatočného vymedzenia niektorých pojmov používaných spoluzákonodarcami, niektoré články boli od začiatku interpretované rôznym spôsobom. V prípade väčšiny otázok riešených v roku 2007 vtedajšiu interpretáciu orgánov NEB a Komisie momentálne vo veľkom rozsahu akceptujú všetky zainteresované strany. Niektoré ďalšie otázky sa však na základe výkladu poskytnutého Súdnym dvorom stali neaktuálnymi, a objavili sa aj niektoré nové otázky. Preto je potrebná aktualizácia dokumentu „Otázky a odpovede“. Výnimočné prírodné udalosti, ku ktorým došlo v roku 2010 (kríza spôsobená sopkou a nepriaznivé poveternostné podmienky), ukázali potrebu zdôrazniť, že v prípadoch, keď zodpovednosť za narušenie nesie akákoľvek iná osoba vrátane tretích osôb (poskytovatelia letových navigačných služieb, orgány správy letiska, poskytovatelia pozemnej obsluhy, cestovné agentúry, vnútroštátne správne orgány atď.), leteckí dopravcovia si od nich môžu vymáhať náhradu škody. V článku 13 sa jasne ustanovuje rozdelenie zodpovednosti, pričom prevádzkujúci dopravca má zodpovednosť za pomoc cestujúcim, ale nemá povinnosť uhradiť všetky náklady. Účelom využitia prevádzkujúceho dopravcu ako centrálneho bodu v súvislosti s povinnosťami uvedenými v nariadení je zabezpečiť účinné uplatňovanie nariadenia v prospech cestujúcich a zároveň umožniť, aby sa na nákladoch podieľali aj iné súkromné alebo verejné osoby zodpovedné za narušenie[16]. Na základe objasnenia všeobecných zásad vyplývajúcich zo súdnych rozhodnutí sú niektoré ďalšie pojmy v článkoch dostatočne jasné, aby už nemohli byť predmetom rôzneho výkladu, a to aj bez ohľadu na budúce stanoviská Súdneho dvora. Týka sa to práva na presmerovanie trasy pri najbližšej príležitosti za porovnateľných prepravných podmienok [článok 8 ods. 1 písm. b)] v prípade zrušenia letu alebo odmietnutia nástupu do lietadla, ako aj práva na poskytnutie starostlivosti (článok 6) na prestupových letiskách. Ako Súdny dvor objasnil vo svojej judikatúre, pri vykladaní ustanovenia právnych predpisov EÚ je nevyhnutné zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj kontext, v ktorom sa uplatňuje, ciele zamýšľané predpismi, ktorých súčasťou tvorí, ako aj dôvody, ktoré viedli k jeho prijatiu[17]. Základným a najdôležitejším právom pre cestujúcich je záruka, že budú môcť cestovať za podobných podmienok, aké sú uvedených na cestovných lístkoch, najmä pokiaľ ide o plánované časy letov. V súlade s politickými cieľmi nariadenia zmierniť nepríjemnosti pre cestujúcich a ponúknuť im rozumné presmerovanie letov[18], ako aj s odôvodnením Súdneho dvora, pri ustanoveniach, ktorými sa udeľujú práva cestujúcim v leteckej doprave, sa musí uplatňovať široký výklad[19]. Podľa článku 8 majú cestujúci právo vybrať si presmerovanie „za porovnateľných prepravných podmienok“, čo sa môže uskutočniť iným spôsobom dopravy alebo lietadlom iného leteckého dopravcu, ktorý obsluhuje tú istú alebo veľmi podobnú trasu, a to v tej istej alebo podobnej cestovnej triede. Dopravcovia sú povinní ponúknuť svojim cestujúcim túto možnosť. „Porovnateľné prepravné podmienky“ sa musia vymedziť na základe tej istej alebo podobnej triedy, nie na základe ceny lístka zaplatenej konkrétnym cestujúcim, keďže cena sedadla v lietadle sa neustále mení v rámci obchodnej stratégie spoločnosti v závislosti od rôznych faktorov. Dôkazom je skutočnosť, že cestujúci toho istého letu v tej istej cestovnej triede, sediaci vedľa seba, mohli za rovnaké miesta platiť výrazne odlišné ceny. Tie isté zásady sa vzťahujú aj na poskytovanie starostlivosti na prestupných letiskách bez ohľadu na miesto v rámci cesty, kde došlo k veľkému meškaniu, alebo k prvému meškaniu, ktoré spôsobilo dlhé meškanie. Nariadenie sa musí interpretovať v súlade s primárnym právom ako celkom vrátane zásady rovnakého zaobchádzania, podľa ktorej sa vyžaduje, aby sa na porovnateľné situácie neuplatňovalo odlišné zaobchádzanie[20]. Podstatným prvkom pri vymedzení povinností dopravcu je zmluvný vzťah, ktorý zabezpečuje cestujúcim, že sa v plánovanom čase dostanú do ich cieľového miesta. Pre cestujúcich je jediným účelom prestupového letiska na ich lístkoch, ktoré spája dve rôzne etapy cesty, pomôcť im dostať sa do cieľového miesta. Na základe nariadenia sa momentálne dopravcom nebráni ponúkať službu z vlastného podnetu (buď priamo alebo prípojnými letmi), ani využívať lety iných dopravcov podľa dohôd medzi dopravcami. Zákonodarca to jasne uvádza v článku 2 písm. h), v ktorom sa ustanovuje vymedzenie cieľového miesta a obmedzuje sa zodpovednosť dopravcov, a to tak, že „použiteľné náhradné prípojné lety sa neberú do úvahy, ak sa dodrží pôvodný plánovaný čas príletu“. Zákonodarca si konzistentne vybral koncepciu cieľového miesta na vymedzenie zodpovednosti dopravcu (ktorá sa môže obmedziť, ak sa dodrží čas príletu) a primerané práva cestujúcich (na minimalizovanie akýchkoľvek nepríjemností). V článku 6 sa prevádzkujúcim dopravcom ukladá povinnosť poskytnúť starostlivosť, ak sa dá rozumne predpokladať, že meškanie cestujúcich presiahne časové lehoty ustanovené v tomto článku, pričom táto povinnosť sa vzťahuje na cestujúcich, ktorých zastihne meškanie na prestupovom letisku na ceste k cieľovému miestu. V článku 13 sa potvrdzuje právo prevádzkujúceho dopravcu (ktorý musí poskytnúť starostlivosť) na vymáhanie odškodnenia od dopravcu zodpovedného za spôsobenie meškania, napr. od zmluvného dopravcu alebo dopravcu prevádzkujúceho predchádzajúci (zmeškaný) let. Zatiaľ čo Súdny dvor zohrával kľúčovú úlohu pri objasňovaní najkontroverznejších bodov, Komisia si je vedomá, že vzhľadom na zložitosť súčasných predpisov ešte existuje veľa otázok, ktoré si môžu vyžadovať výklad Súdneho dvora. Okrem toho, ako sa uvádza v bode 2.4, kríza spôsobená sopkou zdôraznila význam jasnej interpretácie. Práva cestujúcich v leteckej doprave sa musia analyzovať ako celok, preto bude potrebné posúdiť, či by sa mali riešiť medzery v súčasnej legislatíve, t. j. otázky týkajúce sa batožiny, alebo nové postupy na trhu. Preto sa vzhľadom na skúsenosti a nedávny vývoj Komisia domnieva, že posúdenie súčasných opatrení je potrebné a že v tomto kontexte je potrebná riadna koordinácia s prebiehajúcou revíziou smernice o balíku cestovných služieb. Komisia bude spolupracovať so sieťou NEB na dohode o harmonizovanom výklade a v roku 2011 iniciuje posúdenie vplyvu na zhodnotenie primeranosti súčasných opatrení, pokiaľ ide o skúsenosti a náklady pre zainteresované subjekty vyplývajúce z uplatňovania nariadenia, s cieľom navrhnúť v roku 2012 ďalšie opatrenia v oblasti APR vrátane opatrení legislatívnej povahy. Nejednotné presadzovanie nariadenia v EÚ V správe 2010 sa dospelo k záveru, že problémy s presadzovaním nariadenia na úrovni EÚ sú spôsobené tým, že v mnohých členských štátoch toto presadzovanie nie je účinné, primerané a nemá dostatočne odrádzajúci charakter, aby leteckým dopravcom poskytol ekonomické stimuly pre dodržiavanie nariadenia. V dôsledku týchto vnútroštátnych odlišností v prístupe k presadzovaniu nariadenia hrozí, že dôjde k narušeniu hospodárskej súťaže v oblasti leteckej dopravy. V roku 2010 Komisia vyzvala NEB k niekoľkým spoločným opatreniam proti leteckým dopravcom, aby sa zabezpečila úspešná zosúladená náprava akýchkoľvek nesprávnych postupov. NEB začali vykonávať nové opatrenia ako napríklad monitoring informácií zverejňovaných dopravcami, ako aj listov zasielaných cestujúcim, s cieľom opraviť všetky nesprávne, zavádzajúce alebo neúplné informácie. Táto činnosť sa opiera o štruktúrované zmluvy s dopravcami v prípade podozrenia na nedodržiavanie predpisov, ako aj o využívanie oficiálnych varovaní s cieľom podporiť dodržiavanie predpisov. Týmito varovaniami a spoločnými akciami NEB sa síce zlepšilo presadzovanie nariadenia na úrovni EÚ, naďalej však existujú nedostatky, ktoré si vyžadujú ďalšie opatrenia. Odlišnosti medzi vnútroštátnymi právnymi predpismi a postupmi V správe z roku 2010 sa analyzovali a vysvetlili hlavné dôvody, prečo je presadzovanie vo väčšine členských štátov príliš zložité, pomalé alebo prakticky nerealizovateľné. Tieto odlišnosti vnútroštátnych právnych rámcov, správnych systémov a súdnych postupov zvyšujú náklady a právnu neistotu tak leteckého priemyslu, ktorý je vo veľkej miere závislý od cezhraničnej prepravy, ako aj cestujúcich. Spoluprácou s členskými štátmi na identifikovaní a odstraňovaní prekážok vo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktoré zabraňujú riadnemu uplatňovaniu nariadenia, prípadne vrátane otvorenia konaní o porušení, sa zlepší presadzovanie nariadenia na úrovni EÚ. Nadväzujúcim právnym aktom nariadenia 261/2004, pokiaľ ide o prešetrovanie a presadzovanie riešenia prípadov cezhraničného porušenia týkajúceho sa kolektívnych záujmov spotrebiteľov, je nariadenie (ES) č. 2006/2004 (nariadenie CPC)[21]. Vnútroštátne orgány však možnosti, ktoré im ponúka nariadenie CPC, v minulosti nevyužívali. V nariadení 261/2004 sa ustanovuje menovanie vlastných vnútroštátnych orgánov presadzovania práva, ktoré musia uplatňovať vnútroštátne penalizačné schémy na národných a zahraničných operátorov pôsobiacich na ich území. Táto skutočnosť možno prispela k obmedzenému využitiu siete CPC v tomto odvetví. Mali by sa preskúmať všetky možnosti zamerané na zabezpečenie lepšieho presadzovania nariadenia 261/2004 na cezhraničnej úrovni. Komisia bude spolupracovať s príslušnými členskými štátmi na identifikovaní a odstraňovaní prekážok vo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktoré zabraňujú riadnemu uplatňovaniu nariadenia a jednotnému presadzovaniu nariadenia, a v prípade potreby posúdi príležitosti na ich odstránenie prostredníctvom postupov o porušení. Nejasný mandát a vnútorné pravidlá skupiny „siete NEB“ V článku 16 nariadenia sa predpokladá presadzovanie na vnútroštátnej úrovni bez ustanovenia nástroja na zabezpečenie potrebného harmonizovaného, konzistentného a účinného uplatňovania nariadenia na úrovni EÚ. Aby sa tento nedostatok odstránil, Komisia vyzvala NEB, aby pracovali v podobe neformálnej skupiny (sieť NEB), v rámci ktorej sa môžu dohodnúť na otázkach týkajúcich sa presadzovania nariadenia. Skúsenosti ukázali výhody postupu, keď sa NEB dohodnú na spoločnej interpretácii nariadenia a na koordinácii zosúladených opatrení na jeho presadzovanie. Zo skúseností vyplynuli tieto tri hlavné prekážky, ktoré momentálne bránia úplnému dodržiavaniu dohôd uzavretých v rámci siete NEB: nedostatočný a neprimeraný mandát vymedzujúci úlohy siete, nedostatočný počet oficiálne vymenovaných členov so schopnosťou prijímať rozhodnutia v mene svojich vnútroštátnych správnych orgánov a chýbajúce vnútorné pravidlá vymedzujúce najmä účinky jej rozhodnutí a spôsob ich prijímania. To je možné dosiahnuť ustanovením mechanizmov, ktorými sa zabezpečí, aby dohody o uplatňovaní právnych predpisov v rámci súčasnej siete NEB dodržiavali všetky členské štáty. Táto sieť orgánov presadzovania práva sa bude zaoberať rôznymi nariadeniami EÚ v oblasti APR, a to prispôsobením menovania členov jednotlivým nariadeniam, o ktorých sa vedú diskusie, najmä nariadeniam 261/2004, 1107/2006[22] alebo 889/2002[23]. Komisia zrealizuje mandát a uplatní na existujúcu sieť NEB vnútorné pravidlá práce, ktoré sa budú týkať rôznych nariadení v oblasti APR s cieľom skvalitniť ich koordináciu na primeranej úrovni a uľahčiť prijímanie spoločných a relevantných rozhodnutí o výklade a presadzovaní nariadenia vrátane podrobnejšieho objasnenia výnimočných okolností a rozumného a primeraného práva na starostlivosť. Nedostatočné poskytovanie informácií leteckými dopravcami o ich postupoch na účely dodržiavania nariadenia Leteckí dopravcovia nie sú na účely prevádzky povinní na základe právnych predpisov EÚ ani vnútroštátnych právnych predpisov mať certifikovaný krízový plán týkajúci sa APR. To znamená, že NEB musí byť extrémne proaktívny a pri posudzovaní, ako každý dopravca vykladá a dodržiava svoje povinnosti na základe nariadenia, sa opierať o informácie, ktoré získa z nepriamych zdrojov. Chýbajúca povinnosť vopred informovať NEB o zavedených postupoch dodržiavania nariadenia zbytočne komplikuje NEB plnenie úlohy zamedzovať nespravodlivým postupom. Táto situácia sa môže zlepšiť lepšou koordináciou na vnútroštátnej úrovni medzi orgánmi udeľovania licencií a NEB, ako aj zintenzívnením spolupráce so všetkými zúčastnenými subjektmi. Na účely poskytovania stanovísk Komisii o všetkých právnych predpisoch v oblasti APR sa zriadi odborná skupina. Komisia: - podporí lepšiu koordináciu na vnútroštátnej úrovni medzi orgánom, ktorý vydal prevádzkovú licenciu, a NEB s cieľom skvalitniť opatrenia na presadzovanie a medzi rôznymi vnútroštátnymi orgánmi menovanými NEB s cieľom zintenzívniť výmenu informácií o dodržiavaní predpisov leteckými dopravcami, - vytvorí štruktúru na účely kontaktu so všetkými ostatnými kľúčovými zainteresovanými subjektmi, a to zriadením konzultačnej skupiny o právach cestujúcich v leteckej doprave, čím sa zohľadní pohľad leteckého priemyslu a cestujúcich na všetky otázky týkajúce sa práv cestujúcich v leteckej doprave. Nedostatok integrovaných údajov, nedostatočná povinnosť podávania správ a chýbajúca „zbierka“ súdnych rozhodnutí V správe z roku 2010 sa zdôraznilo, že lepšou koordináciou na úrovni EÚ všetkých údajov dostupných na vnútroštátnej úrovni a na úrovni EÚ by sa mohlo zlepšiť jednotné presadzovanie nariadenia. To by sa mohlo dosiahnuť dohodou v rámci skupiny siete NEB o spoločných definíciách a kategóriách údajov, ktoré sa majú spoločne využívať. V prípade, ak vymieňané údaje obsahujú osobné údaje, uplatňuje sa smernica 95/46[24]. Momentálne neexistuje súbor vnútroštátnych súdnych rozhodnutí o uplatňovaní nariadenia. To zabraňuje harmonizácii pri výklade, a to dokonca aj v tej istej krajine. NEB a vnútroštátne súdy by mohli presadzovať nariadenia harmonickejšie, keby sa zhromaždili a uverejnili príslušné rozsudky na úrovni EÚ, ako aj na vnútroštátnej úrovni. NEB navyše neposkytujú verejné správy o sankciách a ďalších prijatých opatrení na zabezpečenie plnenia nariadenia leteckými dopravcami, a NEB ani priemyselné odvetvie v súčasnosti neposkytujú správy o celkovej úrovni dodržiavania nariadenia prevádzkovateľmi. Uverejňovanie správ o sankciách a úrovni dodržiavania predpisov leteckých dopravcov by sa zvýšila transparentnosť vo verejnosti, a tým by sa napomohlo lepšie uplatňovanie nariadenia a podporili by sa rovnaké podmienky pre všetkých leteckých dopravcov. Komisia: - podporí NEB pri využívaní efektívnych nástrojov na výmenu informácií vrátane informácií o príslušných rozhodnutiach vnútroštátnych správnych a súdnych orgánov, a to s cieľom zabezpečiť lepšiu koordináciu databáz a poskytovanie správ o uplatňovaní nariadenia, - podporí skvalitnenie podmienok pre všetkých prevádzkovateľov v rámci Európy, okrem iného vyzývaním na uverejňovanie vydaných sankcií a/alebo správ o celkovej úrovni dodržiavania nariadenia prevádzkovateľmi. Nedostatočne harmonizované a dostupné postupy riešenia sťažností a spôsobov vymáhania odškodnenia V článku 16 sa ustanovujú dve rôzne úlohy pre NEB: presadzovanie nariadenia s uplatnením sankčných schém v prípade nesprávneho postupu a riešenie jednotlivých sťažností cestujúcich. V nariadení sa členským štátom ponecháva úplná voľnosť pri rozhodovaní o povahe orgánu zodpovedného za túto druhú úlohu, ktorým môže byť ten istý orgán, ktorý je zodpovedný za presadzovanie nariadenia. V nariadení sa neustanovuje vymedzenie pojmu riešenia sťažností, ani sa neurčuje konkrétny príslušný NEB pre riešenie sťažností. Z pohľadu cestujúcich vyplývajú tri hlavné kritické body: po prvé, platné lehoty na reakciu leteckých dopravcov a NEB na sťažnosti cestujúcich sú príliš dlhé, po druhé, orgány NEB vydávajú nezáväzné stanoviská, ktoré leteckí dopravcovia nemusia rešpektovať a vnútroštátne súdy nie vždy uznávať, najmä ak rozhodnutie vydá NEB z iného členského štátu, a po tretie, NEB nie vždy plnia úlohu sprostredkovateľa medzi cestujúcimi a leteckými dopravcami. Dvoma hlavnými nevyriešenými otázkami sú: Rozdiely, pokiaľ ide o úlohu NEB a rozsah pôsobnosti ich stanovísk Od roku 2005 sa vypracovali rôzne modely riešenia sťažností a podrobnejšie boli vysvetlené v správe z roku 2010. Stále teda existujú veľké rozdiely v EÚ, pokiaľ ide o úlohy NEB, rozsah pôsobnosti ich stanovísk a lehôt riešenia sťažností. V duchu nariadenia by sa riešením sťažnosti mala cestujúcim v primeranej lehote poskytnúť zmysluplná odpoveď na otázku v oblasti konkrétnych práv, a nielen informácia o úrovni dodržiavania právnych predpisov leteckým dopravcom alebo možných sankciách. Niektoré NEB zaznamenali v posledných rokoch nárast počtu sťažností cestujúcich. To je dobré znamenie z pohľadu zlepšenej informovanosti o občianskych právach pri využívaní leteckej dopravy, ale na druhej strane súčasné štruktúry NEB nemusia byť schopné riadne sa zaoberať rastúcim počtom sťažností v primeranej lehote. Spolupráca s členskými štátmi na určení a odstránení nedostatkov ich určených vnútroštátnych orgánov a postupov riešenia sťažností pri zabezpečení potrebného toku informácií pre orgán presadzovania práva by mohla viesť k účinnejšiemu a harmonizovanému riešeniu sťažností na úrovni EÚ. Po druhé, efektívne spôsoby vymáhania odškodnenia súkromnými osobami na vnútroštátnej úrovni a na úrovni EÚ, napr. ustanovenie arbitrážnych alebo mediačných orgánov, ktoré by pomáhali cestujúcim pri vymáhaní odškodnia záväzným, rýchlym a finančne nenáročným spôsobom, pomôžu skvalitniť uplatňovanie nariadenia a zvýšia spokojnosť cestujúcich. Komisia: - bude spolupracovať s príslušnými členskými štátmi na zisťovaní a odstraňovaní nedostatkov týkajúcich sa ich existujúcich orgánov a postupov riešenia sťažností s cieľom dosiahnuť účinnejšie, rýchlejšie a konzistentnejšie riešenie sťažností na úrovni EÚ, ako aj zabezpečiť nevyhnutný tok informácií medzi orgánmi riešenia sťažností a orgánmi presadzovania práva, - zabezpečí riadnu koordináciu s prebiehajúcou revíziou existujúcich alebo budúcich opatrení EÚ týkajúcich sa presadzovania nariadenia a vymáhania odškodnenia, ako sú mechanizmy alternatívneho riešenia sporov alebo kolektívne vymáhanie odškodnenia spotrebiteľmi. Príslušný orgán NEB na riešenie sťažností a primerané lehoty Dve dobrovoľné dohody týkajúce sa riešenia sťažností momentálne nedodržiavajú v plnej miere všetky zúčastnené subjekty. Podľa správ ECC a spotrebiteľských organizácií je náročné zistiť spôsob, ako podať sťažnosť na niektoré letecké spoločnosti. Lehoty, v rámci ktorých môžu cestujúci očakávať doručenie stanoviska NEB, sa môžu momentálne pohybovať približne od štyroch do 18 mesiacov, k čomu treba pripočítať čas, ktorý má letecký dopravca na reakciu na žiadosť. V súčasnosti v prípade dvoch podobných incidentov týkajúcich sa toho istého spiatočného lístka u toho istého leteckého dopravcu, napríklad z dôvodu nedostatočnej starostlivosti počas dvoch veľkých meškaní, jedného na odlietajúcom a druhého na prilietajúcom lete, cestujúci musia podávať sťažnosť dvom rôznym NEB, podstúpiť dva rôzne postupy s odlišnými lehotami, získať dva druhy stanovísk, pričom jeden by mohol kvantifikovať ich konkrétne práva a druhý by sa týkal stavu plnenia nariadenia. Súčasnú situáciu by zlepšila silnejšia politická angažovanosť členských štátov v oblasti rešpektovania lehôt stanovených v dobrovoľných dohodách, ako aj práca konzistentnejším spôsobom. Tieto rozdiely, ktoré na úrovni EÚ stále prevládajú, spôsobujú frustráciu cestujúcich z dôvodu odlišných predstáv a očakávaní týkajúcich sa úlohy NEB a toho, čo v skutočnosti NEB môžu robiť v rámci ich vlastných vnútroštátnych postupov. Jazykové problémy môžu predstavovať ďalšiu prekážku. Tieto sú o to očividnejšie z dôvodu cezhraničnej povahy leteckej dopravy a dohodnutej zásady, podľa ktorej sa kompetentnosť NEB pri riešení sťažnosti určuje na základe miesta, kde k incidentu došlo. Zo skúseností vyplýva, že niekedy kvôli bližšiemu vzťahu cestujúceho s iným relevantným bodom cesty cestujúci uprednostňujú možnosť výberu kompetentného NEB, ktorý bude riešiť sťažnosť (tak, ako je to v prípade príslušných jurisdikcií)[25]. Mohla by sa preskúmať možnosť ponúknuť cestujúcim podobný výber príslušného NEB na riešenie ich sťažností, keďže by to mohlo uľahčiť nielen cestujúcim podávanie žalôb, ale aj sledovanie rozhodnutí NEB príslušným súdom v tej istej krajine. Komisia: - podporí jednotnejšie a rýchlejšie riešenie sťažností, najmä predložením skupine siete NEB spoločného formulára na účely požadovania informácií od leteckých dopravcov, ako aj návrhu príslušného NEB, - bude spolupracovať s budúcou konzultačnou skupinou o APR s cieľom podporiť leteckých dopravcov pri ustanovení primeraných a presných lehôt na riešenie žiadostí cestujúcich. Nedostatočné informovanie cestujúcich Cestujúci potrebujú správne informácie, aby mohli posúdiť, či ich práva boli riadne dodržané, a aby vedeli, kam sa majú obrátiť v prípade nespokojnosti. Nepresné alebo zavádzajúce informácie poskytované cestujúcim v rámci zmluvných podmienok leteckých dopravcov, všeobecných informácií v ich verejných a tlačových správach, ako aj v rámci konkrétnych informácií, ktoré letecký dopravca poskytol cestujúcim v odpovedi na ich žiadosti, predstavujú vážnu chybu, ktorá by sa mala v každom prípade trestať, dokonca aj pri neexistencii sťažností. V tejto súvislosti je podstatná okamžitá reakcia NEB. Nezrovnalosti sa stále objavujú v prípade, keď letecký dopravca musí cestujúcim poskytnúť informácie podľa článku 14. ods. 2 o príčine prerušenia cesty. NEB by mohli vyzvať letecký priemysel, aby sa v ňom zvýšilo používanie nových technológií (napr. SMS, internet a sociálne siete) s cieľom čo najskôr informovať dotknutých cestujúcich, čo by mohlo pomôcť minimalizovať ťažkosti pre cestujúcich a náklady leteckých dopravcov. Kvantitatívne údajov v dostatočnom počte predstavujú neoceniteľný nástroj pre prevádzkovateľov, spotrebiteľov, ako aj orgány rozhodovania. Nariadenie by sa uplatňovalo účinnejšie, ak by leteckí dopravcovia poskytovali NEB viac informácií, čím by sa uľahčovalo uverejňovanie informácií o otázkach, ako sú presnosť, počet prerušených letov a prijaté opatrenia v oblasti APR, a to v úplnom súlade so smernicou 95/46/ES. To by tiež slúžilo na zintenzívnenie hospodárskej súťaže medzi leteckými dopravcami na základe štandardov starostlivosti o zákazníka, ako aj všeobecného toku informácií pre verejnosť, čím by sa pomohli dosiahnuť rovnaké podmienky pre všetkých leteckých dopravcov. Komisia spolu so sieťou NEB a s konzultačnou skupinou v oblasti APR bude nabádať letecké spoločnosti a ďalších príslušných prevádzkovateľov, aby pravidelne podávali NEB na uverejnenie správy s príslušnými údajmi o uplatňovaní nariadenia. Počet sťažností cestujúcich na prípady, keď letecký dopravca nesplní svoje povinnosti v prípade incidentu, je stále nízky[26], čo okrem iných možných dôvodov poukazuje na určitú nedostatočnú informovanosť cestujúcich o ich právach. V roku 2010 Komisia otvorila celoeurópsku informačnú kampaň s cieľom zvýšiť informovanosť občanov. Ďalšie opatrenia prijaté orgánmi NEB, spotrebiteľskými združeniami alebo útvarmi spojenými s Komisiou, ako je sieť ECC, môžu ešte zvýšiť informovanosť cestujúcich o rozsahu ich práv a spôsoboch ich presadzovania. V rámci svojho prístupu k právam bez ohľadu na spôsob dopravy sa Komisia naďalej bude snažiť o hľadanie podpory zúčastnených subjektov pre postupnú transformáciu dopravných uzlov vrátane letísk na miesta, kde občania budú môcť ľahko získať prístup k informáciám o svojich právach v EÚ, najmä počas cestovania v rámci EÚ. Komisia zvýši informovanosť cestujúcich o ich právach prostredníctvom širokej komunikácie, napríklad svojou súčasnou informačnou kampaňou o právach cestujúcich, ako aj prostredníctvom existujúcich spotrebiteľských sietí (ECC) a v koordinácii so sieťou NEB. ZÁVERY A ďALšIE KROKY Napriek pokroku dosiahnutému od roku 2007 Komisia zastáva názor, že existujú tri oblasti, v ktorých sú ešte potrebné opatrenia na zlepšenie uplatňovania nariadenia: účinne harmonizované presadzovanie práv v EÚ, uľahčenie ich praktického využívania a zvýšenie informovanosti o týchto právach. V tejto správe Komisia určila 12 opatrení na odstránenie prekážok, ktorým cestujúci a letecký priemysel stále čelia pri presadzovaní a využívaní práv ustanovených v nariadení. Z krátkodobého hľadiska sa tieto opatrenia opierajú o už zavedené mechanizmy a postupy s cieľom lepšie ich štrukturovať a využívať. Zo strednodobého hľadiska Komisia bude realizovať posúdenie s cieľom vyhodnotiť dosah súčasného nariadenia a rôznych scenárov, ktoré môžu pomôcť zlepšiť ochranu APR a budú držať krok s vývojom spoločnosti a hospodárstva. To by malo umožniť Komisii oznámiť v roku 2012, ktoré ďalšie opatrenia vrátane opatrení legislatívnej povahy, môžu byť nevyhnutné. Komisia teda[27]: 1. bude spolupracovať s príslušnými členskými štátmi na identifikovaní a odstraňovaní prekážok vo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktoré zabraňujú riadnemu uplatňovaniu a jednotnému presadzovaniu nariadenia, a takisto v prípade potreby posúdi príležitosti na ich odstránenie prostredníctvom začatia konaní o porušení. 2. zrealizuje mandát a uplatní na existujúcu sieť NEB vnútorné pravidlá práce, ktoré sa budú týkať rôznych nariadení v oblasti APR s cieľom skvalitniť ich koordináciu na primeranej úrovni a uľahčiť prijímanie spoločných a relevantných rozhodnutí o výklade a presadzovaní nariadenia vrátane podrobnejšieho objasnenia výnimočných okolností a rozumného a primeraného práva na starostlivosti. 3. podporí lepšiu koordináciu na vnútroštátnej úrovni medzi orgánom, ktorý vydal prevádzkovú licenciu, a NEB s cieľom skvalitniť opatrenia presadzovania a medzi rôznymi vnútroštátnymi orgánmi menovanými NEB s cieľom zintenzívniť výmenu informácií o dodržiavaní predpisov leteckými dopravcami. 4. vytvorí štruktúru na účely kontaktu so všetkými ostatnými kľúčovými zainteresovanými subjektmi, a to zriadením konzultačnej skupiny o právach cestujúcich v leteckej doprave, čím sa zohľadní pohľad leteckého priemyslu a cestujúcich na všetky otázky týkajúce sa práv cestujúcich v leteckej doprave. bude spolupracovať s budúcou konzultačnou skupinou o APR s cieľom podporiť leteckých dopravcov pri ustanovení primeraných a presných lehôt na riešenie žiadostí cestujúcich. 5. podporí NEB pri využívaní účinných nástrojov na výmenu informácií vrátane informácií o príslušných rozhodnutiach vnútroštátnych správnych a súdnych orgánov, a to s cieľom zabezpečiť lepšiu koordináciu ich databáz a poskytovanie správ o uplatňovaní nariadenia. 6. podporí skvalitnenie podmienok pre všetkých prevádzkovateľov v rámci Európy, okrem iného podporením uverejňovania vydaných sankcií a/alebo správ o celkovej úrovni dodržiavania nariadenia prevádzkovateľmi. 7. bude spolupracovať s príslušnými členskými štátmi na zisťovaní a odstraňovaní nedostatkov týkajúcich sa ich existujúcich orgánov a postupov riešenia sťažností s cieľom dosiahnuť účinnejšie, rýchlejšie a konzistentnejšie riešenie sťažností (na úrovni EÚ), ako aj zabezpečiť nevyhnutný tok informácií medzi orgánmi riešenia sťažností a orgánmi presadzovania práva. 8. zabezpečí riadnu koordináciu právnych predpisov v oblasti práv cestujúcich s prebiehajúcou revíziou existujúcich alebo budúcich opatrení EÚ týkajúcich sa presadzovania nariadenia a vymáhania odškodnenia, ako sú mechanizmy alternatívneho riešenia sporov alebo kolektívne vymáhanie odškodnenia spotrebiteľmi. 9. podporí jednotnejšie a rýchlejšie riešenie sťažností, najmä tým, že skupine siete NEB predloží spoločný formulár na účely požadovania informácií od leteckých dopravcov a návrhu príslušného NEB. 10. bude spolupracovať so sieťou NEB a s konzultačnou skupinou v oblasti APR pri vyzývaní leteckých spoločností a ďalších príslušných prevádzkovateľov, aby pravidelne podávali NEB správy s príslušnými údajmi o uplatňovaní nariadenia. 11. zvýši informovanosť cestujúcich o ich právach prostredníctvom nástrojov širokej komunikácie, napríklad prebiehajúcou informačnou kampaňou Komisie o právach cestujúcich, ako aj prostredníctvom existujúcich spotrebiteľských sietí, ako sú európske spotrebiteľské centrá. 12. iniciuje v roku 2011 posúdenie vplyvu na posúdenie primeranosti súčasných opatrení vzhľadom na skúsenosti a náklady pre zúčastnené subjekty spojené s nariadením, s cieľom navrhnúť v roku 2012 ďalšie opatrenia v oblasti práv cestujúcich v leteckej doprave a v koordinácii s prebiehajúcou revíziou smernice o balíku cestovných služieb (90/314/EHS) vrátane opatrení legislatívnej povahy. [1] Ú. v. EÚ L 46/1 zo 17.2.2004. [2] KOM (2007) 168. [3] KOM (2010) 603. [4] Ú. v. EÚ L 315/14 z 3.12.2007. [5] Ú. v. EÚ L 334/1 zo 17.12.2010. [6] Ú. v. EÚ L 55/1 z 28.2.2011. [7] C-344/04 z 10.1.2006. [8] C 549/07 z 22.12.2008. [9] Spojené veci C-402/07 a C-432/07 z 19.11.2009. [10] http://ec.europa.eu/consumers/ecc/index_en.htm. [11] Vypracované Steer Davies Gleave, http://ec.europa.eu/transport/passengers/studies/passengers_en.htm. [12] Vypracované Steer Davies Gleave, tá istá webová stránka. [13] Ú. v. ES L 140/2, 30.5.2002. [14] Ú. v. ES L 158/59, 23.6.1990. [15] SEK(2011) 428 pracovný dokument útvarov Komisie, sprievodný dokument k tomuto oznámeniu. [16] Odôvodnenia 7 a 8. [17] body 41 a 42 vo veci Sturgeon. [18] Odôvodnenie 12. [19] bod 17 vo veci Wallentin-Hermann; bod 45 vo veci Sturgeon. [20] bod 95 vo veci IATE. [21] Ú. v. EÚ L 364, 9. 12. 2004, s. 1. [22] Ú. v. EÚ L 204 z 26.7.2006, s. 1. [23] Ú. v. ES L 140 z 30.5.2002, s. 2. [24] Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 0031 – 0050. [25] Vec C-204/08, Rehder, body 43 a 45. [26] Menej ako 7 %. Zdroj: Eurobarometer 2009. [27] Tieto závery sú rovnaké, ako sa uvádzajú v rámčekoch.