SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Správa o uplatňovaní Charty základných práv EÚ v roku 2011 /* COM/2012/0169 final */





SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Správa o uplatňovaní Charty základných práv EÚ v roku 2011 1. Úvod Dva roky po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy sa Charta základných práv Európskej únie[1] (ďalej len „charta“) stala referenčným dokumentom, ktorý sa bežne využíva pri príprave politík EÚ. Tento vývoj podnietila Lisabonská zmluva. Po nadobudnutí platnosti tejto zmluvy Komisia prijala stratégiu na účinné uplatňovanie charty (ďalej len „stratégia uplatňovania charty“)[2], ktorej cieľom je, aby EÚ slúžila dobrým príkladom, pokiaľ ide o dodržiavanie základných práv pri tvorbe právnych predpisov. Komisia sa ďalej zaviazala predkladať výročné správy, aby mohla lepšie informovať občanov o uplatňovaní charty a merať pokrok pri jej uplatňovaní. Stratégia uplatňovania charty a prvá výročná správa o uplatňovaní charty vyvolali diskusie v Európskom parlamente, Rade, ako aj vo Výbore regiónov a v Európskom hospodárskom a sociálnom výbore. O chartu sa vo veľkej miere zaujímajú nielen inštitúcie EÚ, ale aj široká verejnosť: podľa nedávneho prieskumu Eurobarometra[3] si dve tretiny respondentov v celej EÚ želajú dozvedieť sa viac o svojich právach zakotvených v charte (66 %), kam sa majú obrátiť, ak sa domnievajú, že došlo k porušeniu týchto práv (65 %), a kedy sa charta uplatňuje a kedy sa neuplatňuje (60 %). Cieľom tejto správy je splniť toto želanie mať viac informácií o charte. Skúma sa v nej pokrok dosiahnutý pri zabezpečovaní účinného uplatňovania charty a poukazuje na významný vývoj v roku 2011. V prílohe (I) sa uvádzajú podrobné informácie o uplatňovaní charty zo strany všetkých inštitúcií EÚ a členských štátov a opisujú sa konkrétne problémy, ktorým občania čelia. V samostatnej prílohe (II) sa uvádza dosiahnutý pokrok v uplatňovaní stratégie rovnosti žien a mužov (2010 – 2015). 2. Presadzovanie účinného uplatňovania charty V nadväznosti na zistenia správy za rok 2010 Komisia uskutočnila viaceré konkrétne kroky na presadzovanie účinného uplatňovania Charty. 2.1. Podpora kultúry základných práv v EÚ Stratégia uplatňovania charty a správa z roku 2010 vyvolali diskusie vo všetkých inštitúciách EÚ o tom, ako účinne uplatňovať chartu v prospech občanov a ako zabezpečiť jej dodržiavanie v rámci legislatívneho procesu. Táto iniciatíva z podnetu Komisie už prináša prvé konkrétne výsledky. Komisia posilnila pri príprave svojich legislatívnych návrhov posudzovanie vplyvu na základné práva. Pred prijatím návrhov nových právnych predpisov Komisia vykoná posúdenia vplyvu. V novom usmernení týkajúcom sa základných práv v posúdeniach vplyvu[4] sa na konkrétnych príkladoch vysvetľuje, ako by mali útvary Komisie zohľadňovať aspekty základných práv. Komisia zriadila medziútvarovú skupinu pre uplatňovanie charty, ktorá bude slúžiť na výmenu poznatkov a skúseností medzi všetkými jej oddeleniami. Prístup, ktorý Komisia sleduje pri tvorbe právnych predpisov o používaní bezpečnostných skenerov[5] na odhaľovanie nebezpečných predmetov prenášaných cestujúcimi na letiskách EÚ, predstavuje konkrétny príklad pozitívneho vplyvu tejto politiky. V prípravných fázach vedúcich k prijatiu tejto legislatívy sa zohľadnil vplyv jednotlivých politických možností na základné práva s cieľom zabezpečiť, aby tieto právne predpisy boli v súlade s chartou. Členské štáty a letiská, ktoré chcú inštalovať bezpečnostné skenery, musia spĺňať minimálne podmienky stanovené novými pravidlami EÚ na ochranu základných práv. Najdôležitejšie je, že cestujúci budú mať nárok nepodrobiť sa kontrole bezpečnostným skenerom a nechať sa skontrolovať alternatívnymi metódami detekčnej kontroly. Cestujúci musia byť informovaní o možnosti nepodrobiť sa tejto kontrole, o použitej skenovacej technológii a o podmienkach spojených s jej použitím. Okrem toho sú stanovené podrobné podmienky, aby zabezpečili dodržiavanie práva na ochranu osobných údajov a súkromného života, ako je napríklad povinnosť, že bezpečnostné skenery nesmú ukladať zobrazenia, uchovávať ich, kopírovať, tlačiť ani ich spätne vyhľadávať. Pokiaľ ide o zdravotné aspekty, povolené sú len tie skenery, ktoré nevyužívajú ionizujúce žiarenie ako metódu detekčnej kontroly. Hodnotiaca správa Komisie[6] týkajúca sa pravidiel EÚ o uchovávaní údajov[7] je ďalším príkladom intenzívnejšieho posudzovania vplyvu na základné práva zo strany Komisie. Komisia vyzdvihla vplyv týchto pravidiel na hospodárske subjekty a spotrebiteľov, ako aj ich dôsledky na ochranu základných práv a slobôd najmä na ochranu osobných údajov. V správe sa konštatovalo, že uchovávanie údajov je na jednej strane cenným nástrojom na účely presadzovania práva. Na druhej strane sa v nej identifikovali oblasti, ktoré vzhľadom na nerovnomernú transpozíciu smernice o uchovávaní údajov zo strany členských štátov treba zlepšiť. Komisia by mala predovšetkým zabezpečiť väčšiu harmonizáciu v konkrétnych oblastiach, ako sú opatrenia na zabezpečenie dodržiavania základných práv a slobôd vrátane obdobia uchovávania údajov, účelu obmedzení, ako aj potrebné bezpečnostné opatrenia na prístup k uchovávaným údajom a ochranu osobných údajov. Ako bolo vysvetlené v stratégii uplatňovania charty, Komisia nielen zaručuje, že jej návrhy sú v súlade s chartou, ale dbá tiež o to, aby členské štáty dodržiavali chartu pri vykonávaní práva EÚ. Podľa článku 51 charty sa jej ustanovenia vzťahujú na členské štáty výlučne vtedy, ak vykonávajú právo Únie. Charta sa neuplatňuje v situáciách, ktoré nezahŕňajú právo EÚ. Po zásahu Komisie týkajúceho sa maďarského mediálneho zákona, pri ktorom plne využila svoje právomoci na presadzovanie acquis, maďarská vláda súhlasila so zmenou svojho mediálneho zákona tak, aby bol v súlade s hmotným právom EÚ. Viaceré obavy boli vyjadrené v súvislosti s inými ustanoveniami mediálneho zákona, na ktoré sa nevzťahujú právne predpisy EÚ. V takýchto situáciách bývajú základné práva zaručené ďalej na vnútroštátnej úrovni v súlade s ústavnými systémami štátov. V tejto súvislosti treba poznamenať, že na túto skutočnosť poukázal maďarský ústavný súd v rozhodnutí z 19. decembra, v ktorom vyhlasuje, že niektoré ustanovenia maďarského mediálneho zákona protiústavne obmedzujú slobodu tlače[8]. Komisia venovala v roku 2011 osobitnú pozornosť aj vývoju situácie týkajúcej sa novej maďarskej ústavy a jej uplatňovania, a to do tej miery, do akej táto ústava vyvolávala otázky súvisiace s právom EÚ. V júni na plenárnom zasadnutí Európskeho parlamentu Komisia zdôraznila, že ústava každého členského štátu by mala odrážať európske hodnoty slobody, demokracie, rovnosti, právneho štátu a ľudskej dôstojnosti a byť s nimi v súlade a mala by rešpektovať ľudské práva vrátane práv osôb patriacich k menšinám bez diskriminácie, ako je stanovené v článku 2 zmluvy. V decembri Komisia vyjadrila svoje obavy v súvislosti s možnými porušeniami práva EÚ určitými ustanoveniami navrhovaných právnych predpisov[9]. Maďarské orgány prijali predmetné právne predpisy bez toho, aby zohľadnili právne obavy Komisie. Komisia sa preto ako strážkyňa zmlúv rozhodla prijať opatrenia proti viacerým novým ustanoveniam v maďarských právnych predpisoch týkajúcich sa najmä nezávislosti úradu na ochranu údajov a diskriminačného vplyvu povinného dôchodkového veku pre sudcov, prokurátorov a notárov. Komisia poslala aj úradný list, v ktorom žiadala o viac informácií v súvislosti s niektorými aspektmi nových právnych predpisov, ktoré by mohli ovplyvniť nezávislosť justície[10]. Európsky parlament zohrával pri presadzovaní práv a slobôd zakotvených v charte kľúčovú úlohu. Osobitnú pozornosť venoval situácii v Maďarsku v súvislosti so slobodou médií a plurality[11], ako aj v súvislosti s novou maďarskou ústavou a jej uplatňovaním[12]. Dňa 16. februára prijal rezolúciu[13], v ktorej vyzýva maďarskú vládu, aby dodržiavala odporúčania, námietky a požiadavky Európskej komisie, Rady Európy a Benátskej komisie, a v ktorej vyzýva Európsku komisiu, strážkyňu zmlúv, aby pozorne sledovala možné zmeny a doplnenia a vykonávanie spomenutých právnych predpisov a ich súlad s obsahom a zmyslom európskych zmlúv. Keď vystupoval ako spoluzákonodarca, zdôraznil rozmer základných práv v nových návrhoch právnych predpisov EÚ. Európsky parlament napríklad schválil návrh Komisie na zmenu a doplnenie kvalifikačnej smernice, ktorá posilní práva priznané utečencom a osobám, ktorým sa poskytla doplnková ochrana v EÚ (články 18 a 19 charty) a zaručil rozšírenie sociálnych práv pre migrujúcich pracovníkov v nedávno prijatej smernici o jednotnom povolení[14]. Rada vyvinula značné úsilie, aby postupovala podľa stratégie uplatňovania charty, najmä v súvislosti so svojou úlohou spoluzákonodarcu. Rada pripustila, že zohráva zásadnú úlohu pri zabezpečovaní účinného uplatňovania charty, a zaviazala sa zabezpečiť, aby členské štáty, ktoré navrhujú Komisii zmeny a doplnenia legislatívnych iniciatív alebo predkladajú vlastné legislatívne iniciatívy, posúdili ich vplyv na základné práva[15]. Rada znovu potvrdila, že povinnosťou každej inštitúcie je posudzovať vplyv svojich návrhov, ako aj zmien a doplnení. V tejto súvislosti sa zaviazala v súlade s medziinštitucionálnou dohodou o lepšej tvorbe práva[16] posúdiť vplyv svojich zásadných zmien a doplnení týkajúcich sa základných práv. Tento záväzok je povzbudzujúcou zmenou v postupoch Rady, v ktorých sa dosiaľ nepredpokladal žiadny osobitný postup na zabezpečenie dodržiavania charty. S týmto cieľom Rada, nasledujúc príklad Komisie, pripravila usmernenia[17] na identifikáciu a riešenie otázok základných práv, ktoré vyplynuli z diskusie o návrhoch v prípravných orgánoch Rady. Rada napokon vytýčila svoje opatrenia na uplatňovanie charty[18]. Vplyv charty na justíciu na vnútroštátnej úrovni i na úrovni EÚ je už viditeľný. Súdny dvor Európskej únie čoraz častejšie uvádza vo svojich rozhodnutiach odkazy na chartu: počet rozhodnutí, v ktorých bola charta citovaná v jeho odôvodneniach vzrástol o viac než 50 % (z 27 na 42) v porovnaní s rokom 2010. Vnútroštátne súdy pri adresovaní otázok Súdnemu dvoru (rozhodnutia o prejudiciálnej otázke) tiež čoraz častejšie uvádzajú odkazy na chartu: v roku 2011 tieto odkazy vzrástli o 50 % (z 18 na 27) v porovnaní s rokom 2010. Vnútroštátne súdy predložili Súdnemu dvoru zaujímavé otázky napríklad o vplyve práva na účinný prostriedok nápravy a spravodlivý proces v konaniach o vyhostení proti občanom EÚ zakladajúcich sa na informáciách dôverného bezpečnostného charakteru, ktoré verejné orgány nechcú odhaliť na verejnom pojednávaní[19]. Ďalšia otázka sa týka dôležitej problematiky vzťahu medzi vnútroštátnymi základnými právami a základnými právami EÚ vo veci týkajúcej sa uplatňovania európskeho zatýkacieho rozkazu[20]. Súdny dvor vydal rad zásadných rozhodnutí, ktoré obsahujú odkaz na chartu. Napríklad vo veci Test-Achats Súdny dvor zrušil platnosť výnimky v právnych predpisoch EÚ o rodovej rovnosti, ktorá umožňovala poisťovateľom rozlišovať medzi mužmi a ženami v súvislosti s poistným a poistným plneniami pre jednotlivcov[21]. Súdny dvor konštatoval, že táto výnimka nie je zlučiteľná s cieľom stanovovania jednotných cien pre obe pohlavia uvedenom v týchto právnych predpisoch, a teda ani s chartou. V nadväznosti na rozhodnutie súdu Komisia vydala usmernenia o uplatňovaní práva EÚ týkajúceho sa rodovej rovnosti na poistenie[22]. Koncom roku 2011 Súdny dvor vydal zásadné rozhodnutie o vykonávaní dublinského nariadenia týkajúce sa určenia členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl v EÚ[23]. Súdny dvor zdôraznil, že členské štáty sú povinné dodržiavať chartu pri stanovovaní zodpovednosti za posúdenie žiadosti o azyl. Členské štáty nesmú premiestniť žiadateľa o azyl do iného členského štátu, pokiaľ je evidentné, že systémové nedostatky azylového konania a podmienok prijatia žiadateľov o azyl v tomto členskom štáte vedú k oprávnenej domnienke, že žiadateľ bude vystavený skutočnému nebezpečenstvu neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania. V prílohe I k tejto správe sa uvádzajú niektoré ďalšie dôležité rozhodnutia, ako aj rozsudky, ktoré objasňujú vzťah – v online prostredí – medzi ochranou práv duševného vlastníctva a inými základnými právami, napr. slobodou podnikania a ochranou osobných údajov[24], alebo sa týkajú ľudskej dôstojnosti, pokiaľ ide o otázku patentovateľnosti ľudských embryí vytvorených terapeutickým klonovaním[25], alebo analyzujú zásadu zákazu nediskriminácie na základe veku vzhľadom na právo vyjednávať a uzatvárať kolektívne zmluvy[26]. 2.2. Presadzovanie rovnosti medzi ženami a mužmi v EÚ V nadväznosti na oznámenie Komisie „Stratégia rovnosti žien a mužov (2010 – 2015)“[27] Rada prijala Európsky pakt pre rodovú rovnosť[28]. Vytvorením pevnej väzby s procesom Európa 2020 tento pakt potvrdzuje záväzky EÚ na odstránenie rozdielov v zamestnanosti, vzdelávaní a sociálnej ochrane, zabezpečenie rovnakého odmeňovania za rovnakú prácu, podporovanie rovnocennej účasti žien na rozhodovacom procese a boj proti všetkým formám násilia na ženách. Znovu potvrdzuje význam začlenenia aspektu rodovej rovnosti do všetkých politík vrátane vonkajších činností EÚ. Zdôrazňuje tiež zosúladenie práce a rodinného života ako predpoklad pre účasť na trhu práce. Rozvoj služieb starostlivosti o deti a nastupovanie otcov na rodičovskú dovolenku pozitívne vplývajú na ponuku pracovných síl pre hlavných opatrovateľov, ktorými sú zvyčajne ženy[29]. V súlade so záväzkami prijatými v rámci stratégie rovnosti žien a mužov na podporu rovnosti v rozhodovaní a v záujme riešenia rodovej nerovnováhy vo vedúcich pozíciách v súkromných spoločnostiach Komisia vyzvala všetky verejne kótované spoločnosti EÚ, aby podpísali iniciatívu „Ženy vo vedúcich pozíciách – záväzok Európy“ a vypracovali svoje vlastné prostriedky na to, aby sa viac žien dostalo do vedúcich pozícií[30]. Cieľom je dosiahnuť do roku 2015 v správnych radách veľkých európskych verejne kótovaných spoločností 30-percentný podiel žien a 40-percentný podiel do roku 2020. Komisia prijala legislatívne návrhy na budúci viacročný finančný rámec EÚ (2014 – 2020)[31]. Program Práva a občianstvo[32] bude podporovať a chrániť práva osôb vrátane zásad nediskriminácie a rovnosti medzi ženami a mužmi. Okrem toho na rodové otázky sa bude zameriavať aj nový program EÚ v oblasti sociálnej zmeny a inovácie[33] vytvorený na podporu zamestnanosti a sociálnych politík v celej EÚ. V rámci stratégie Európa 2020 Komisia vydala odporúčania členským štátom týkajúce sa rozdielu v odmeňovaní žien a mužov, starostlivosti o deti a daňových prekážkach pre druhého zárobkovo činného partnera s cieľom posilniť postavenie žien na trhu práce a dosiahnuť do roku 2020 mieru zamestnanosti žien a mužov vo veku 20 – 64 rokov až do úrovne 75 %. Členské štáty s daňovým režimom, ktorý zvýhodňuje buď páry s veľmi rozdielnymi príjmami alebo páry s jedným príjmom, nie sú z ekonomického hľadiska efektívne. Posilňujú model domácnosti, kde jedna osoba pracuje na plný úväzok (tradične muž) a druhá na čiastočný úväzok (tradične žena), čo vedie k nedostatočnému využitiu investícií do ľudského kapitálu, najmä žien. Odstránenie finančných prekážok v daňových systémoch a systémoch dávok a rozvoj starostlivosti o deti a staršie osoby by prispeli k zvýšeniu účasti žien na trhu práce žien v priebehu ich životného cyklu a zaručili ich ekonomickú nezávislosť. 2.3. Pomoc občanom pri uplatňovaní ich práv Komisia je presvedčená, že informovanie občanov o tom, kedy sa uplatňuje charta a kam sa majú obrátiť, keď sú porušené ich práva, si vyžaduje ďalšie úsilie. Z nedávneho prieskumu Eurobarometra[34] vyplynulo, že aj keď všeobecné povedomie o charte rastie (64 % v roku 2012 v porovnaní so 48 % v roku 2007), len málo občanov vie, čo vlastne charta znamená (11 %) a kedy ju uplatniť (14 %). Najväčšie nejasnosti sa týkajú toho, či sa charta uplatňuje na všetky činnosti členských štátov vrátane záležitostí, ktoré patria do vnútroštátnej právomoci. Charta sa neuplatňuje v prípade všetkých týchto záležitosti, avšak viac ako polovica respondentov (55 %) sa domnievala, že sa uplatňuje. Okrem toho takmer štvrtina (24 %) respondentov uviedla, že nie je pravda, že charta sa uplatňuje na členské štáty iba, keď vykonávajú právo EÚ, čo tiež poukazuje na tieto nejasnosti. Prieskum tiež odhaľuje, že v prípade porušenia práv zakotvených v charte by sa respondenti na prvom mieste obrátili na vnútroštátne súdy (21 %), tesne po nich na ombudsmanov/nezávislé orgány (20 %), inštitúcie EÚ (19 %) a miestnu políciu (19 %). Z toho vyplýva, že mnoho občanov vníma inštitúcie EÚ tak, že majú rovnakú úlohu, pokiaľ ide o nápravu, ako vnútroštátny súd alebo vnútroštátny orgán pre ľudské práva. Údaje, ktoré získala Komisia, tiež poukazujú na to, že občania často nerozumejú, akú úlohu majú inštitúcie EÚ v oblasti základných práv. V roku 2011 sa listy občanov adresované Komisii v súvislosti so základnými právami v 55 % prípadov týkali záležitostí, ktoré nepatria do právomoci EÚ. Charta neposkytuje EÚ všeobecnú právomoc zasahovať vo všetkých prípadoch porušovania základných práv vnútroštátnymi orgánmi. Uplatňuje sa na členské štáty len pri vykonávaní práva EÚ. Členské štáty majú rozsiahle vnútroštátne pravidlá základných práv, ktorých dodržiavanie garantujú vnútroštátne súdy[35]. Komisia pripomína, že inštitúcie a orgány EÚ (najmä Európsky ombudsman) a vnútroštátne, regionálne a miestne orgány členských štátov sú spoločne zodpovedné za to, aby lepšie informovali občanov o charte a o tom, kam sa majú obrátiť, aby dosiahli nápravu, ak sa domnievajú, že došlo k porušeniu ich práv. Komisia v spolupráci s členskými štátmi uverejnila nové stránky týkajúce sa základných práv na európskom portáli elektronickej justície[36]. Portál poskytuje informácie o tom, kde sa majú občania sťažovať, ak sa domnievajú, že došlo k porušeniu ich základných práv. Poskytuje informácie o vnútroštátnych súdoch a orgánoch, ktoré sa zaoberajú sťažnosťami týkajúcimi sa základných práv, ako sú napríklad národní ombudsmani, vnútroštátne inštitúcie pre ľudské práva a orgány pre otázky rovnosti. Komisia je odhodlaná pomáhať občanom pri uplatňovaní ich práv na základe viacúrovňovej spolupráce so všetkými zúčastnenými subjektmi na úrovni EÚ a na vnútroštátnej úrovni. Potrebný je užší dialóg medzi viacerými rôznymi inštitúciami v členských štátoch, aby popri justičných orgánoch, ktorým pripadá hlavná úloha pri ochrane základných práv, riešili sťažnosti občanov domnievajúcich sa, že došlo k porušeniu ich základných práv. Z iniciatívy Komisie sa 6. októbra 2011 po prvýkrát zišli orgány pre otázky rovnosti, inštitúcie ombudsmanov, inštitúcie ombudsmanov pre deti, európske a vnútroštátne inštitúcie pre ľudské práva na seminári organizovanom spoločne s Výborom pre petície Európskeho parlamentu. Seminár bol zameraný na to, ako tieto orgány riešia sťažnosti týkajúce sa základných práv v praxi. Tento viacúrovňový dialóg bude pokračovať s cieľom vymieňať si skúsenosti v oblasti uplatňovania charty a spoločných výziev, ktorým tieto orgány čelia v súvislosti s ich právomocou, nezávislosťou a efektívnosťou. Predovšetkým sa v rámci neho bude skúmať, akým spôsobom povzbudiť každý orgán, aby zriadil „kontrolné zoznamy prípustnosti“ orientované na občana, ktoré umožnia sťažovateľom zistiť, či by sa príslušný orgán mohol zaoberať ich prípadom. Takýto systém sa už ukázal ako veľmi užitočný v prípade Európskeho ombudsmana, ktorý na svojej webovej stránke zaviedol interaktívneho sprievodcu vo všetkých 23 úradných jazykoch EÚ, aby pomohol občanom rýchlo identifikovať najvhodnejší orgán, na ktorý sa obrátiť v prípade nesprávneho úradného postupu. Prostredníctvom tohto interaktívneho sprievodcu bolo možné zodpovedať 80 % z 22 000 otázok prijatých v roku 2011. Pri zriadení „kontrolných zoznamov prípustnosti“ orientovaných na občana je dôležitá spolupráca s Agentúrou Európskej únie pre základné práva (FRA), keďže táto agentúra plánuje pripraviť užívateľsky prístupné nástroje na usmernenie občanov v prípade, keď chcú podať sťažnosť týkajúcu sa porušenia ich základných práv. 3. Najdôležitejšie trendy vývoja v roku 2011 Komisia presadzuje aktívnu politiku na zabezpečenie účinného uplatňovania charty v širokej škále oblastí, na ktoré sa vzťahuje právo EÚ. V prílohe k tejto správe sú uvedené viaceré príklady uplatňovania charty týkajúce sa práv zahrnutých do šiestich hláv charty (Dôstojnosť, Sloboda, Rovnosť, Solidarita, Občianske práva a Spravodlivosť) vrátane dôležitých krokov na prípravu návrhu nových pravidiel EÚ o ochrane údajov, ktoré budú predložené v roku 2012. Prioritou EÚ nad rámec tejto správy je aj podpora ľudských práv v tretích krajinách, ako to znovu potvrdila Komisia a vysoká predstaviteľka Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku v spoločnom oznámení „Ľudské práva a demokracia v centre vonkajšej činnosti EÚ“ prijatom 12. decembra 2011[37], ako aj v dvoch oznámeniach, ktoré sa týkajú rozvojovej politiky EÚ[38]. Ochrana ľudských práv je taktiež jednou z kľúčových priorít procesu rozširovania EÚ a bude sa v priebehu prístupových rokovaní ďalej posilňovať. Členské štáty EÚ sú pri vykonávaní práva EÚ viazané chartou. Stále však chýbajú informácie o vynaloženom úsilí na zabezpečenie účinného uplatňovania charty. Komisia sa bude vo svojich nasledujúcich výročných správach o uplatňovaní Charty snažiť zdokumentovať dosiahnutý pokrok v tomto smere. 3.1. Nový vývoj v oblasti presadzovania práva občanov na voľný pohyb Hlavným faktorom hospodárskeho rastu v Európe, ktorá bojuje s klesajúcim počtom obyvateľov a významnou nerovnováhou medzi ponukou a dopytom na trhu práce v jednotlivých častiach EÚ, je mobilita osôb v rámci EÚ. Voľný pohyb študentov, turistov, pracovníkov a ich rodín medzi členskými štátmi je zároveň významným európskym úspechom a praktickým vyjadrením vzájomného rešpektu, otvorenosti a tolerancie, ktoré sú základnými hodnotami Európskej únie. Pre tieto dôvody Komisia uplatňovala prísnu politiku presadzovania práva s cieľom dosiahnuť úplnú a správnu transpozíciu a uplatňovanie pravidiel EÚ o voľnom pohybe[39] v celej Európskej únii. Vďaka tejto politike väčšina členských štátov zmenila svoje právne predpisy alebo oznámila svoj úmysel tak urobiť. Komisia pokračovala v spolupráci so zvyšnými krajinami na riešení pretrvávajúcich problémov vrátane začatia konania vo veci porušenia právnych predpisov v prípade potreby. Komisia zároveň zaujala zásadný postoj, pokiaľ ide o zabezpečenie, aby členské štáty v plnom rozsahu rešpektovali zásadu nediskriminácie a ďalšie záruky zakotvené v pravidlách o voľnom pohybe v prospech všetkých občanov EÚ. V tejto súvislosti Komisia vyjadrila svoje znepokojenie nad plánmi holandskej vlády týkajúcimi sa migrácie pracovných síl a pokračuje v dialógu s príslušnými orgánmi členských štátov s cieľom zabezpečiť úplný súlad každého opatrenia, ktoré môže byť zavedené, s právom EÚ. V marci 2011 prijala francúzska ústavná rada rozhodnutie týkajúce sa problému nelegálnych osád[40]. Zásah Komisie v lete 2010 nebol zameraný na tento problém[41], keďže vysťahovanie sa netýkalo vyhostenia občanov EÚ z členského štátu, a teda nešlo o právo na voľný pohyb. Súd vyhlásil za protiústavné určité právne predpisy umožňujúce orgánom vykonávať vysťahovanie čo najrýchlejšie kedykoľvek počas roka bez zohľadnenia osobnej alebo rodinnej situácie jednotlivcov. Toto rozhodnutie potvrdzuje, že ak nejde o právne predpisy EÚ, základné práva sa ďalej presadzujú na vnútroštátnej úrovni, najmä prostredníctvom súdov. V máji 2011 Komisia začala intenzívny dialóg s dánskou vládou o jej plánoch na zavedenie posilnených opatrení týkajúcich sa hraničných kontrol v rámci EÚ. V októbri 2011 dánska vláda oznámila, že nebude pokračovať v týchto plánoch a že colné kontroly sa budú vykonávať v súlade s pravidlami EÚ o voľnom pohybe a so schengenským acquis. Komisia kontaktovala dánske úrady aj v súvislosti so zmenami dánskeho cudzineckého zákona, ktorý nadobudol účinnosť v júli 2011. Tieto zmeny sú zamerané na zavedenie prísnejších pravidiel na vyhostenie cudzincov vrátane občanov EÚ a vyvolávajú vážne obavy týkajúce sa ich zlučiteľnosti so smernicou o voľnom pohybe. Komisia nebude váhať využiť svoje právomoci, ktoré jej boli zverené zmluvou, ak by považovala odpoveď dánskej strany za nevyhovujúcu. 3.2. Presadzovanie práv dieťaťa Komisia prijala vo februári 2011 Program EÚ v oblasti práv dieťaťa[42]. Program EÚ si kladie za cieľ uplatňovať v praxi práva dieťaťa zakotvené v charte a Dohovore OSN o právach dieťaťa prostredníctvom komplexného programu činností na obdobie rokov 2011 – 2014. V programe EÚ je stanovených 11 konkrétnych opatrení, ktoré prispejú k účinnému uplatňovaniu a ochrane práv dieťaťa. V rámci tohto komplexného prístupu k právam detí sa Komisia prednostne zasadzuje o opatrenia na zabezpečenie súdneho systému, ktorý bude lepšie prispôsobený deťom a bude lepšie zohľadňovať ich potreby. Komisia stanovila priority aj na ochranu obzvlášť zraniteľných detí a zabezpečenie práv dieťaťa v rámci vonkajšej činnosti EÚ. Komisia ďalej zaviedla jediný online vstup pre deti s názvom Detský kútik[43], ktorý obsahuje texty orientované na deti, hry a kvízy na informovanie detí o ich právach v rámci tohto programu podujatí. EÚ prijala nové pravidlá o boji proti sexuálnemu zneužívaniu a sexuálnemu vykorisťovaniu detí a detskej pornografii[44], aby mohla na viacerých frontoch ľahšie bojovať proti trestnej činnosti páchanej na deťoch. Podľa nových pravidiel sa za trestný čin považuje celý rad situácií sexuálneho zneužívania a vykorisťovania vrátane nových javov, ktoré umožňuje internet, napríklad nadväzovanie kontaktov s deťmi na sexuálne účely (grooming), zneužívanie webkamery a prezeranie materiálu obsahujúceho zneužívanie detí. Komisia pokračovala v poskytovaní podpory na zriadenie a činnosť nástrojov určených na pomoc strateným alebo uneseným deťom, najmä prostredníctvom horúcej linky 116 000 pre nezvestné deti a systémov ohlasovania nezvestných detí. Potrebné je koordinované úsilie niektorých členských štátoch[45], aby bola táto horúca linka všade funkčná, a aby sa dostala do širšieho povedomia v rámci EÚ. Komisia vynaloží všetky sily na dosiahnutie tohto cieľa. Nadobudnutie platnosti Haagskeho dohovoru o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí[46] v Rusku a opatrenia, ktoré prijalo Japonsko v súvislosti s jeho pristúpením k dohovoru, sú významnými udalosťami, ktoré prispievajú k ochrane detí v EÚ v prípadoch únosu. Komisia predložila návrhy na zabezpečenie súladu pri uplatňovaní dohovoru medzi EÚ a tretími štátmi, ktoré k nemu v posledných rokoch pristúpili[47]. 3.3. Posilňovanie práv obetí a procesných práv Komisia navrhla nový súbor nástrojov, ktorý zaručuje, aby sa s obeťami zaobchádzalo s rešpektom a dôstojnosťou, aby požívali ochranu a podporu svojej fyzickej integrity a majetku a aby mali prístup k spravodlivosti a odškodneniu. V navrhovaných nových pravidlách[48] sa venuje náležitá pozornosť obetiam s osobitnými potrebami, akými sú napríklad deti. Okrem toho sa Komisia zasadila o to, aby obete násilia (napríklad domáceho násilia) boli chránené pred ďalšou ujmou zo strany páchateľa, keď cestujú v rámci EÚ[49]. Nové pravidlá zabezpečujú tiež nedotknuteľnosť práva na obhajobu. V smernici o prevencii a boji proti obchodovaniu s ľuďmi je stanovený komplexný rozsah práv obetí v trestnom konaní vrátane pomoci a podpory obetiam, ako aj detským obetiam obchodovania s ľuďmi[50]. Najväčší pokrok sa dosiahol na ceste k prijatiu návrhov Komisie na posilnenie procesných práv podozrivých. Európsky parlament a Rada prijali nový súbor pravidiel, ktoré zabezpečujú, aby podozriví z trestného činu boli informovaní o svojich právach v jazyku, ktorému rozumejú. Každý, kto je zatknutý, bude musieť byť informovaný o svojich právach na základe dokumentu, ktorý sa nazýva listina práv. Komisia tiež predložila návrh nových pravidiel zabezpečujúcich okrem iného prístup k právnemu zástupcovi od začiatku policajného vypočúvania a počas celého trvania trestného konania[51]. Komisia začala verejnú konzultáciu o otázkach zadržania v rámci EÚ s cieľom preskúmať možnosť zavedenia podobných noriem ochrany v celej EÚ[52]. 3.4. Boj proti nenávistným prejavom motivovaným xenofóbiou a rasizmom Európsky parlament vyjadril svoje obavy týkajúce sa nenávistných prejavov a trestných činov motivovaných xenofóbiou a rasizmom, ktoré sa mnohokrát objavujú v členských štátoch EÚ. Podľa výročnej správy Agentúry EÚ pre základné práva z roku 2011, „v desiatich z dvanástich členských štátov, ktoré zverejňujú dostatočné trestnoprávne údaje o rasovo motivovaných trestných činoch umožňujúcich analýzu trendov, zaznamenali vzostupný trend rasovo motivovaných trestných činov“[53] v období rokov 2000 – 2009. V reakcii na obavy Európskeho parlamentu Komisia znovu potvrdila, že zásadne odmieta všetky formy a prejavy xenofóbie a rasizmu. Pripomenula, že verejné orgány musia jednoznačne odsúdiť takéto správanie a aktívne proti nemu bojovať. Akékoľvek vyhlásenie spájajúce trestnú činnosť s určitou národnosťou stigmatizuje túto národnosť a podnecuje xenofóbiu, a preto je nezlučiteľné so zásadami ľudskej dôstojnosti, rovnosti a rešpektovania základných práv, na ktorých je založená EÚ. Komisia je odhodlaná zabezpečiť súlad vnútroštátnych právnych predpisov s právom EÚ zakazujúcim nenávistné prejavy a trestné činy motivované rasizmom a xenofóbiou[54]. Do konca roka oznámilo 22 členských štátov Komisii svoje vnútroštátne právne predpisy zamerané na postihovanie nenávistných prejavov motivovaných rasizmom a xenofóbiou. Komisia nedostala žiadne oznámenia o vykonávacích opatreniach z Belgicka, Estónska, Grécka, Španielska a Poľska. Komisia v roku 2012 posúdi oznámenia, aby overila súlad vnútroštátnych právnych predpisov s právom EÚ. Bude sa snažiť doplniť túto prácu pravidelným dialógom medzi členskými štátmi o monitorovaní organizovaného šírenia rasizmu a nenávistného prejavu napríklad prostredníctvom rasistických webových stránok, aby posilnila základ pre spoločnú analýzu a podávanie správ o takýchto javoch, najmä ak sa týkajú viacerých členských štátov. Diskriminácia na základe rasy alebo etnického pôvodu je v práve EÚ zakázaná a Komisia je odhodlaná zabezpečiť, aby sa tým členské štáty riadili. Konanie proti štyrom členským štátom za nedodržanie týchto právnych požiadaviek bolo ukončené po tom, ako tieto štáty svoje vnútroštátne právne predpisy primerane prispôsobili. Proti trom členským štátom, v ktorých sa Komisia usiluje o vhodné riešenie, konanie ešte prebieha[55]. Komisia potvrdila potrebu pozitívneho prístupu k rozmanitosti a rovnakého zaobchádzania v „Európskej agende v oblasti integrácie štátnych príslušníkov tretích krajín“[56]. Treba vyvinúť zvýšené úsilie v boji proti diskriminácii a poskytnúť migrantom nástroje, aby sa mohli oboznámiť so základnými hodnotami Európskej únie a jej členských štátov. Oznámením Komisie „Rámec EÚ pre vnútroštátne stratégie integrácie Rómov do roku 2020“[57] urobila EU významný krok v podpore sociálnej a ekonomickej integrácie Rómov. Členské štáty sa v tomto rámci EÚ vyzývajú k tomu, aby pripravili alebo revidovali svoje národné stratégie integrácie Rómov na základe cieľov EÚ stanovených v tomto rámci a aby ich predložili Komisii najneskôr do konca decembra 2011. Rámec EÚ, ktorý schválila Európska rada[58], uvítal aj Európsky parlament. EÚ poskytla finančnú podporu aktivitám občianskej spoločnosti a vnútroštátnym politikám zameraným na boj proti diskriminácii, presadzovanie rovnosti a zlepšovanie uplatňovania nárokov na nápravu, pokiaľ ide o rasovo motivovaný prejav a trestnú činnosť[59]. Komisia podporuje aj prácu Agentúry EÚ pre základné práva pri zhromažďovaní údajov o situácii v oblasti základných práv, rasizmu a diskriminácii v členských štátoch. Agentúra uverejnila niekoľko štúdií a príručiek zameraných napríklad na úlohu pamätných stránok venovaných holokaustu pre vzdelávanie v oblasti ľudských práv, na situáciu v oblasti antisemitizmu v EÚ, európske antidiskriminačné právo, viacnásobnú diskrimináciu a ochranu menšín v EÚ. 3.5. Prispievanie ku konkurencieschopnosti EÚ Charta slúžila ako kompas pri formovaní iniciatív EÚ na podporu rastu. Viacero opatrení EÚ bolo posúdených so zreteľom na právo na účinný prostriedok nápravy pred súdom (článok 47 charty). Toto právo je dôležité nielen pre všetkých občanov, ale aj na presadzovanie hospodárskych právnych predpisov EÚ, čím prispieva k rastu. Zaisťuje, aby podniky mohli účinne dodržiavať práva priznané v právnych predpisoch EÚ, a poskytuje záruku voči riziku protiprávneho konania a svojvôle orgánov s dozornými právomocami. Komisia posúdila viaceré opatrenia EÚ so zreteľom na účinný prostriedok nápravy pred súdom. K týmto opatreniam patrili navrhované právne predpisy týkajúce sa trhov s finančnými nástrojmi, zneužívania trhu, transparentnosti na finančných trhoch, štatutárnych auditov, odborných kvalifikácií a alternatívneho riešenia spotrebiteľských sporov. V roku 2011 bolo právo na účinný opravný prostriedok najčastejšie citovaným právom v rozhodnutiach Súdneho dvora EÚ s odkazom na chartu a uvedené bolo v tretine všetkých týchto rozhodnutí. Právo na účinnú súdnu ochranu si vyžaduje nezávislú, nestrannú a úplne fungujúcu justíciu. Sloboda podnikania (článok 16 charty) je pre konkurencieschopnosť EÚ obzvlášť dôležitá a Komisia jej venovala náležitú pozornosť pri príprave nových právnych predpisov týkajúcich sa trhu s finančnými nástrojmi, sprostredkovania poistenia, ratingových agentúr a záznamového zariadenia pre cestnú dopravu (tachografov). Na slobodu podnikania sa kládol hlavný dôraz aj pri príprave návrhu spoločného európskeho kúpneho práva zameraného na odstránenie prekážok vyplývajúcich z rozdielov medzi zmluvným právom v jednotlivých členských štátoch[60]. Súdny dvor uznal dôležitosť slobody podnikania vo svojich zásadných rozhodnutiach vo veciach Scarlet[61] a Sabam[62]. Súd vyhlásil, že uloženie povinnosti poskytovateľovi internetových služieb alebo hostingu nainštalovať filtračný systém s cieľom zabrániť porušovaniu práv duševného vlastníctva by porušilo slobodu podnikania poskytovateľa, ako aj práva jeho zákazníkov na ochranu svojich osobných údajov a prijímanie a rozširovanie informácií. V týchto rozhodnutiach sa poukazujú na to, ako dôležité je zohľadňovať všetky základné práva, ktorých sa dané opatrenie týka, a zabezpečiť jeho súlad so všetkými týmito právami. V niektorých iniciatívach Komisia venovala osobitnú pozornosť vlastníckemu právu (článok 17 charty), ktoré stanovuje, že duševné vlastníctvo je chránené. Komisia predložila oznámenie o „jednotnom trhu pre práva duševného vlastníctva“[63], kde oznámila rad iniciatív vrátane možného preskúmania právnych predpisov EÚ o presadzovaní práv duševného vlastníctva, najmä v súvislosti s internetovým pirátstvom. Komisia oznámila, že takéto preskúmanie si bude vyžadovať posúdenie vplyvu nielen na vlastnícke právo, ale aj na práva týkajúce sa súkromného života, ochrany osobných údajov, slobody prejavu a informácií, ako aj na právo na účinný prostriedok nápravy. Ako bolo vysvetlené v stratégii uplatňovania charty, poukazovanie na potenciálne aspekty základných práv pred samotnou prípravou návrhov umožní predkladanie pripomienok, ktoré budú slúžiť ako východisko posúdenia vplyvu preskúmania. 3.6. Kľúčové kroky na pristúpenie EÚ k Európskemu dohovoru o ľudských právach Komisia prijala konkrétne kroky na dosiahnutie súladu s požiadavkami zakotvenými v Lisabonskej zmluve týkajúcimi sa pristúpenia EÚ k Európskemu dohovoru o ľudských právach. Komisia rokovala s odborníkmi z členských štátov Rady Európy, ktorí sú v súčasnosti stranami dohovoru, o technických otázkach v súvislosti s pristúpením. Návrh dohody o pristúpení vypracovaný v júni 2011 sa teraz podrobne skúma v Rade. 4. Závery V roku 2011 EÚ prijala ďalšie konkrétne kroky smerujúce k účinnému uplatňovaniu charty. Toto úsilie slúžilo na pomoc občanom, aby mohli uplatniť svoje základné práva v prípade, keď ide o právne predpisy EÚ. Najmä v čase hospodárskej krízy najlepšou zárukou pre dôveru občanov, ako aj dôveru partnerov a investorov je právne stabilné prostredie založené na právnom štáte a dodržiavaní základných práv. Komisia je presvedčená, že všetky inštitúcie EÚ, členské štáty a zainteresované strany musia ďalej spoločne pracovať na uplatňovaní charty v praxi. [1] Charta základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ C 83, 30.3.2010, s. 389 – 403). [2] Oznámenie Komisie: Stratégia účinného uplatňovania Charty základných práv Európskou úniou, KOM(2010) 573 v konečnom znení, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/justice/news/intro/doc/com_2010_573_en.pdf. [3] Flash Eurobarometer č. 340: „Charta základných práv Európskej únie“. [4] Prevádzkové usmernenie o zohľadňovaní základných práv v komisijných posúdeniach vplyvu, SEK(2011) 567 v konečnom znení, 6.5.2011, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/justice/fundamental-rights/files/operational-guidance_en.pdf. [5] Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1141/2011, ktorým sa dopĺňajú spoločné základné normy bezpečnostnej ochrany civilného letectva, pokiaľ ide o používanie bezpečnostných skenerov na letiskách EÚ (Ú. v. EÚ L 293, 11.11.2011, s. 22 – 23). Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1147/2011, o vykonávaní spoločných základných noriem bezpečnostnej ochrany civilného letectva, pokiaľ ide o používanie bezpečnostných skenerov na letiskách EÚ (Ú. v. EÚ L 294, 12.11.2011, s. 7 – 11). [6] Správa Komisie: Hodnotiaca správa o smernici o uchovávaní údajov (smernica 2006/24/ES), KOM(2011) 225 v konečnom znení, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/malmstrom/archive/20110418_data_retention_evaluation_en.pdf. [7] V smernici o uchovávaní údajov (2006/24/ES) sa požaduje, aby členské štáty uložili poskytovateľom verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí povinnosť uchovávať prevádzkové a lokalizačné údaje po dobu od šiestich mesiacov do dvoch rokov na účely vyšetrovania, odhaľovania a stíhania závažných trestných činov. [8] Podpredsedníčka Komisie Neelie Kroesová vyjadrila svoje obavy v listoch adresovaných maďarským orgánom a na dvojstranných stretnutiach s príslušným ministrom spravodlivosti. Rozhodnutie maďarského ústavného súdu, 19. decembra 2011, 1746/B/2010, k dispozícii na: www.mkab.hu/admin/data/file/1146_1746_10.pdf. [9] Podpredsedníčka Komisie Viviane Redingová zaslala 12. decembra list maďarskému ministrovi spravodlivosti. Podpredsedníčka Komisie Neelie Kroesová zaslala tiež list týkajúci sa plurality médií a podpredseda Komisie Olli Rehn poslal list týkajúci sa nezávislosti maďarskej centrálnej banky. [10] Tlačová správa zo 17. januára 2012 (IP 12/24), k dispozícii na: http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/12/24&format=HTML&aged=0&language=SK&guiLanguage=fr. [11] Uznesenie Európskeho parlamentu z 10. marca 2011 o mediálnom zákone v Maďarsku, k dispozícii na: http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2011-0094+0+DOC+XML+V0//SK. [12] Uznesenie z 5. júla 2011 o revízii maďarskej ústavy, k dispozícii na: http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2011- 0315+0+DOC+XML+V0//EN. [13] Rezolúcia zo 16. februára 2012 o nedávanom politickom vývoji v Maďarsku, k dispozícii na: http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-%2f%2fEP%2f%2fTEXT%2bTA%2bP7-TA-2012-0053%2b0%2bDOC%2bXML%2bV0%2f%2fEN&language=EN. [14] Smernica 2011/98/EÚ o jednotnom postupe vybavovania žiadostí o jednotné povolenie na pobyt a zamestnanie na území členského štátu pre štátnych príslušníkov tretích krajín a o spoločnom súbore práv pracovníkov z tretích krajín s oprávneným pobytom v členskom štáte (Ú. v. EÚ L 343, 23.12.2011, s. 1 – 9). [15] Závery Rady o úlohe Rady Európskej únie pri zabezpečovaní účinného vykonávania Charty základných práv Európskej únie, 25.2.2011, k dispozícii na: http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/jha/119464.pdf. [16] Medziinštitucionálna dohoda o lepšej tvorbe práva (Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1 – 5). [17] Usmernenia k metodike kontroly kompatibility so základnými právami v prípravných orgánoch Rady, 19.5.2001, k dispozícii na: http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/st10/st10140.en11.pdf. [18] Závery Rady o opatreniach a iniciatívach Rady zameraných na vykonávanie Charty základných práv Európskej únie, 23.5.2011, k dispozícii na: http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/genaff/122181.pdf. [19] Súdny dvor, vec C-300/11, ZZ/Secretary of State for the Home Department, 17.6.2011 [20] Súdny dvor, vec C-399/11, Stefano Melloni, 1.10.2011. [21] Súdny dvor, vec C-236/09, Test-Achats, 30.4.2011. [22] Usmernenia k uplatňovaniu smernice Rady 2004/113/ES pri poistení na základe rozsudku Súdneho dvora Európskej únie vo veci C-236/09 (Test-Achats) (Ú. v. EÚ C 11, 13.1.2012, s. 1 – 11). [23] Súdny dvor, spojené veci C-411/10 a C-493/10, N.S/ Secretary of State for the Home Department a M.E. a iní./Refugee Applications Commissioner, 21.12.2011. [24] Súdny dvor, vec C-70/10, Scarlet/SABAM, 24.11.2011. [25] Súdny dvor, C-34/10, Brüstle/Greenpeace, 18.10.2011. [26] Spojené veci C-297/10 a C-298/10, Hennings a Land Berlin. [27] Oznámenie Komisie: Stratégia rovnosti žien a mužov, 2010, KOM(2010) 491 v konečnom znení, k dispozícii na http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0491:FIN:SK:PDF. [28] Závery Rady o Európskom pakte pre rodovú rovnosť na obdobie rokov 2011 – 2020, 7.3.2011, k dispozícii na: http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/lsa/119628.pdf. [29] Zosúladenie práce a rodinného života v kontexte demografických zmien, 17.6.2011, k dispozícii na: http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/lsa/122875.pdf. [30] Ženy vo vedúcich pozíciách – záväzok Európy, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/reding/pdf/p_sk.pdf. [31] Informácie o finančnom rámci EÚ na obdobie rokov 2014 – 2020, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/budget/biblio/documents/fin_fwk1420/fin_fwk1420_en.cfm. [32] Návrh nariadenia, ktorým sa na obdobie rokov 2014 – 2020 ustanovuje program Práva a občianstvo, KOM(2011) 758 v konečnom znení, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/justice/newsroom/files/1_en_act_part1_v5_frc_en.pdf. [33] Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o programe Európskej únie v oblasti sociálnej zmeny a inovácie, KOM(2011) 609 v konečnom znení, k dispozícii na: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52011PC0609:SK:NOT. [34] Bleskový Eurobarometer 340; „Charta základných práv Európskej únie“. [35] V tejto súvislosti treba pripomenúť, že aj Listina práv USA sa uplatňuje len na federálnej úrovni. [36] Európsky portál elektronickej justície je k dispozícii na: https://e-justice.europa.eu/home.do?action=home [37] Spoločné oznámenie Európskej komisie a vysokej predstaviteľky EÚ pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku: Ľudské práva a demokracia v centre vonkajšej činnosti EÚ – smerom k účinnejšiemu prístupu, 12.12.2011, KOM(2011) 886 v konečnom znení, k dispozícii na: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0886:FIN:SK:PDF. [38] Oznámenie Komisie: Zvyšovanie vplyvu rozvojovej politiky EÚ: program zmien, KOM(2011) 637, Oznámenie Komisie: Budúci prístup k rozpočtovej podpore EÚ pre tretie krajiny, KOM(2011) 638 v konečnom znení, k dispozícii na: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0637:FIN:SK:PDF; http://ec.europa.eu/europeaid/how/delivering-aid/budget-support/documents/future_eu_budget_support_sk.pdf. [39] Smernica 2004/38/ES o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov (Ú. v. EÚ L 158, 30.4.2004, s. 77 – 123). [40] Francúzska ústavná rada, rozhodnutie č. 2011-625 DC z 10. marca 2011, k dispozícii na: http://www.conseil-constitutionnel.fr/conseil-constitutionnel/root/bank/download/2011625DCen2010625dc.pdf. [41] Pozri „Správu o uplatňovaní Charty základných práv EÚ v roku 2010“, strana 10, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/justice/fundamental-rights/files/annual_report_2010_sk.pdf. [42] Oznámenie Komisie: Program EÚ v oblasti práv dieťaťa, KOM(2011) 60 v konečnom znení, k dispozícii na: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52011DC0060:sk:NOT. [43] K dispozícii na stránke: http://europa.eu/kids-corner/index_sk.htm. [44] Smernica o boji proti sexuálnemu zneužívaniu a sexuálnemu vykorisťovaniu detí a proti detskej pornografii, ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2004/68/SVV, k dispozícii na: http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/pe00/pe00051.sk11.pdf. [45] Bulharsko, Cyprus, Česká republika, Fínsko, Írsko, Litva, Lotyšsko, Luxembursko, Rakúsko a Švédsko ešte nezaviedli horúcu linku. [46] Haagsky dohovor z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí, k dispozícii na: http://www.hcch.net/index_en.php?act=conventions.text&cid=24. [47] Albánsko, Andorra, Arménsko, Gabon, Maroko, Rusko, Seychely a Singapur. [48] Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov, KOM(2011) 275, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/justice/policies/criminal/victims/docs/com_2011_275_en.pdf Oznámenie Komisie: Posilnenie práv obetí v EÚ, KOM(2011) 274 v konečnom znení, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/justice/policies/criminal/victims/docs/com_2011_274_en.pdf. [49] Návrh nariadenia o vzájomnom uznávaní ochranných opatrení v občianskych veciach, KOM(2011) 276, k dispozícii na http://ec.europa.eu/justice/policies/criminal/victims/docs/com_2011_276_en.pdf. [50] Smernica 2011/36/EÚ o prevencii obchodovania s ľuďmi a boji proti nemu a o ochrane obetí obchodovania, ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2002/629/SVV (Ú. v. EÚ L 101, 15.4.2011, s. 1 – 11). [51] Smernica o práve na prístup k advokátovi v trestnom konaní a o práve na komunikáciu po zatknutí, KOM(2011) 326, k dispozícii na: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0326:FIN:SK:PDF. [52] Zelená kniha: Posilnenie vzájomnej dôvery v európskom justičnom priestore – zelená kniha o uplatňovaní trestnoprávnych predpisov EÚ v oblasti pozbavenia osobnej slobody, KOM(2011) 327, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/justice/policies/criminal/procedural/docs/com_2011_327_en.pdf. [53] Agentúra EÚ pre základné práva, „Fundamental Rights: challenges and achievements in 2010“, jún 2011, s. 127. K dispozícii na: http://fra.europa.eu/fraWebsite/attachments/annual-report-2011_EN.pdf. [54] Rámcové rozhodnutie Rady 2008/913/SVV o boji proti niektorým formám a prejavom rasizmu a xenofóbie prostredníctvom trestného práva (Ú. v. EÚ L 328, 6.12.2008, s. 55 – 58). [55] Smernica Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na ich rasový alebo etnický pôvod (Ú. v. ES L 180, 19.7.2000, s. 22 – 26). [56] Oznámenie Komisie: Európska agenda v oblasti integrácie štátnych príslušníkov tretích krajín, KOM(2011) 455 v konečnom znení, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/home-affairs/news/intro/docs/110720/1_EN_ACT_part1_v10.pdf.. [57] Oznámenie Komisie: Rámec EÚ pre vnútroštátne stratégie integrácie Rómov do roku 2020, KOM(2011) 173 v konečnom znení, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/justice/policies/discrimination/docs/com_2011_173_en.pdf. [58] Závery Európskej rady, 24. júna 2011, http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/123075.pdf. [59] Napríklad v roku 2011 bolo viac než dvadsať projektov zaoberajúcich sa rasizmom a xenofóbiou alebo podporujúcich rozmanitosť a toleranciu podporených prostredníctvom finančnej pomoci z programu Základné práva a občianstvo vo výške viac než 9,5 mil. EUR. Ďalšie informácie o tomto programe sú k dispozícii na: http://ec.europa.eu/justice/grants/programmes/fundamental-citizenship/index_en.htm. [60] Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o spoločnom európskom kúpnom práve, KOM(2011) 635 v konečnom znení, k dispozícii na: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0635:FIN:SK:PDF. [61] Súdny dvor, vec C-70/10, Scarlet/SABAM, 24.11.2011. [62] Súdny dvor, vec C-360/10, SABAM/Netlog, 16.11.2012. [63] Oznámenie Komisie: Jednotný trh pre práva duševného vlastníctva Podpora kreativity a inovácií na zabezpečenie hospodárskeho rastu, pracovných miest vysokej kvality a prvotriednych výrobkov a služieb v Európe, KOM(2011) 287 v konečnom znení, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/internal_market/copyright/docs/ipr_strategy/COM_2011_287_en.pdf.