ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.1.

Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) presadzuje, aby sa k spoločným normám pre všetky tri tripartitné agentúry dospelo s prihliadnutím na existujúce najlepšie postupy, ktoré sú výsledkom vývoja. Pravidlá a vlastnosti riadenia by sa mali čo najviac podobať, pričom sa však musí rešpektovať osobitná povaha každej agentúry. Kľúčové prvky štruktúry tripartitného riadenia by mali byť rovnaké pre všetky tri agentúry a formy implementácie tohto riadenia by mali byť pokiaľ možno čo najpodobnejšie. Otázky ako osobitné ciele, úlohy a podporné alebo poradné štruktúry by sa mali vymedziť osobitne pre každú agentúru.
3.1.6.2.

Prípadne by bolo treba v rámci navrhovaného nariadenia stabilizovať a podporiť centrálnu protistranu, skôr ako sa bude môcť na týchto problematických zúčtovacích členov uplatniť postup podľa smernice o ozdravení a riešení krízových situácií bánk. Za určitých okolností by sa mohli nezlyhávajúci zúčtovací členovia dostať do situácie zlyhania uplatnením nástrojov vymedzených v navrhovanej legislatíve a následne by podliehali smernici o ozdravení a riešení krízových situácií bánk. Ak by to však pomohlo stabilizovať centrálnu protistranu, ktorá poskytuje služby viacerých zúčtovacím členom, stabilizácia centrálnej protistrany by mala mať prednosť pred stabilizáciou jednotlivých zúčtovacích členov.
1.10.

Výbor si preto želá, aby Komisia preverila, či by bolo možné vytvoriť jediný portál na informovanie o všetkých činnostiach, ktoré vyvíjajú rôzne organizácie a agentúry. Tento portál by mal byť prístupný všetkým zainteresovaným z radov verejnosti a prevádzkovateľom a mal by zdôrazňovať prínos všetkých prebiehajúcich činností a poukazovať na potenciálne príležitosti v kozmickom hospodárstve, a to najmä pre MSP.
3.7.

Investičný plán pre Európu by mal byť nástrojom, ktorý môže prispieť k obnoveniu rastu a zmierneniu rozdielov. S doterajšou úrovňou financovania mohol iba udržiavať úroveň úverov od EIB z minulosti so silnou preferenciou investícií v krajinách s najmenšími ťažkosťami. Táto otázka by sa mala naliehavo riešiť, pričom by sa zabezpečila dostatočná flexibilita Paktu stability a rastu vo vzťahu k nevyhnutným verejným investíciám, a umožnil sa tak výrazný nárast investícií do transformácie energetiky, vzdelávania a zručností, infraštruktúry a projektov financovaných z ESFI v celej eurozóne, ako aj podporili investície do inovatívnych projektov súkromného sektora.
2.6.1.

Navyše pravidlá z roku 2005 týkajúce sa rozpočtového deficitu by sa mali prispôsobiť súčasnej hospodárskej a sociálnej situácii v EÚ, pričom by sa v nich mala zohľadniť skutočnosť, že niektoré verejné výdavky, ako napríklad v oblasti vzdelávania, sa nesmú brať do úvahy pri výpočte deficitu, pretože ide o dôležité investície do budúcnosti.
3.12.

V súvislosti s tým spresnenie koordinácie politiky navrhuje možnosť podmienečného a nátlakového prístupu – tretie krajiny by mali spolupracovať s EÚ a členskými štátmi pri readmisii a návrate vlastných štátnych príslušníkov, riadiť migračné toky na svojom území a cez hranice a prijímať ľudí utekajúcich pred konfliktom a prenasledovaním. V opačnom prípade by mohol byť ohrozený prístup k finančným prostriedkom a pomoci EÚ, ako aj prístup na trh EÚ. Táto možnosť by sa mohla ukázať ako problematická a v konečnom dôsledku neúčinná. Spoluprácu s tretími krajinami na migračnej agende určujú interné problémy a kapacity. Malo by sa rozlišovať medzi nedostatkom spolupráce v dôsledku politickej vôle a nedostatkom spolupráce v dôsledku nedostatku kapacity a zdrojov. Obidve otázky treba riešiť, ale odlišnými prostriedkami. V záujme zabezpečenia udržateľnosti a odolnosti by sa mal dôraz klásť predovšetkým na budovanie kapacít. Je tiež veľmi dôležité rozlišovať medzi rozvojovou pomocou a spoluprácou pri migrácii. Tá by nemala v žiadnom prípade podmieňovať rozvojovú pomoc.
3.12.

EHSV súhlasí s tým, že zamedzenie dvojitého zdanenia by sa malo dosiahnuť tak, že sa vec najprv predloží daňovým orgánom dotknutých členských štátov v snahe urovnať spor uplatnením postupu vzájomnej dohody. V prípade nedosiahnutia takejto dohody v určitej lehote by sa mala vec predložiť poradnej komisii alebo komisii pre alternatívne riešenie sporov, ktoré tvoria zástupcovia dotknutých daňových orgánov a nezávislé osoby. Daňové orgány by mali prijať konečné záväzné rozhodnutie s odkazom na stanovisko poradnej komisie alebo komisie pre alternatívne riešenie sporov.
3.1.2.

Angažovanosť v záujme kvalitného vzdelávania si vyžaduje konkrétne kroky, ako sú: — lepšie podporovať vzdelávanie v ranom detstve (rozhodujúce pre nadobudnutie jazykových vedomostí, socializáciu, prispôsobenie sa základnému a ďalšiemu vzdelávaniu) a celoživotné vzdelávanie (rozhodujúce pre úspešnú integráciu do spoločnosti a pracovného prostredia), — zabezpečiť, aby vzdelávanie reagovalo na výzvy globalizácie, digitalizácie a zmeny vo svete práce, — vytvoriť príležitosti na odbornú prípravu pre mladých ľudí, ktorí predčasne ukončia školskú dochádzku, nízkokvalifikovaných pracovníkov a migrujúcich pracovníkov a nezabúdať pri tom na digitálnu gramotnosť, — zabezpečiť, aby sa vo vzdelávacom procese rozvíjala schopnosť selektovať informácie, — uznať výsledky neformálneho a informálneho vzdelávania, — podporovať spojenectvá medzi rôznymi subjektmi v oblasti vzdelávania so zapojením celej vzdelávacej komunity, — investovať do počiatočnej a priebežnej odbornej prípravy pre učiteľov a pedagogických pracovníkov, — povýšiť učiteľskú profesiu a zabezpečiť lepšie pracovné podmienky a mzdy, — zabezpečiť, aby politické opatrenia v súvislosti s hospodárskou krízou a štátnym dlhom neohrozovali kvalitu vzdelávania a odbornej prípravy, — investovať do lepšej vzdelávacej infraštruktúry a nástrojov, ako sú napríklad IKT, — zlepšiť verejné investície do kvalitného vzdelávania, výskumu a odbornej prípravy a pokračovať v podpore a financovaní programu Erasmus+, — lepšie využiť eurofondy, najmä Európsky sociálny fond (ESF) a program Horizont 2020, s cieľom podporiť kvalitu vzdelávania a odbornej prípravy, výskumu a inovácií, — posilniť príležitosti na mobilitu v rámci EÚ pre študentov, akademických pracovníkov, učiteľov, školiteľov a výskumníkov, ktorí by mali mať možnosť stráviť istý čas v inom členskom štáte – toto by sa nemalo týkať len formálneho vzdelávania, ale aj neformálnych systémov, odbornej prípravy a učňovskej prípravy, — hľadať celoeurópske synergie a spoločné stratégie v oblasti vzdelávania, a — podporovať spoluprácu a dialóg medzi podnikmi a systémami a poskytovateľmi vzdelávania a odbornej prípravy s cieľom identifikovať potrebné zručnosti a podporovať zamestnanosť.
1.4.

EHSV podporuje holistický prístup stratégie, ktorá poskytuje celistvosť medzi dopravou a inými oblasťami politiky, ako sú rozvoj trhu s elektrickou energiou, podpora výskumu a inovácií, rozvoj nových riešení dopravy a nových zručností, ako aj lepšie plánovanie mobility vrátane rozvoja verejnej dopravy. Uvítal by, ak by sa tento prístup viac rozvíjal z hľadiska prepojenia medzi stratégiou a oznámením o rozvoji vnútorného trhu vrátane synergií medzi otváraním trhov a efektívnosťou. Uplatňuje sa to aj so zreteľom na vyhliadky digitálnej ekonomiky vrátane digitálnej mobility, ako aj rozvoja hospodárstva spoločného využívania zdrojov a obehového hospodárstva.
1.3.

Výbor odkazuje na svoje predchádzajúce stanoviská, v ktorých zdôraznil potrebu zapojiť do rozvoja súkromný sektor, pod podmienkou, že takýto rozvoj bude v súlade s cieľmi trvalo udržateľného rozvoja a že súkromný sektor bude rešpektovať základné hospodárske, environmentálne a sociálne práva, základné dohovory Medzinárodnej organizácie práce (MOP) a program dôstojnej práce. To isté by malo platiť aj pre investičné projekty financované prostredníctvom EFSD.
1.5.

Projekty LIFE však často poukážu aj na priame alebo nepriame rozpory medzi politickými rozhodnutiami, a to aj na úrovni EÚ. A hoci to môže mnohým rozhodujúcim politickým činiteľom byť nepríjemné, treba to považovať za dôležitý prínos, ktorý v konečnom dôsledku môže viesť k širšej integrácii ochrany životného prostredia do iných oblastí politiky.
5.3.1

Pokiaľ ide o rozsah a formát európskeho piliera sociálnych práv: — V 18 členských štátoch zo záverov/z odporúčaní vyplýva, že organizovaná občianska spoločnosť alebo jej časť podporovala iniciatívu zavedenia európskeho piliera sociálnych práv (CY, DE, EE, EL, ES, FI, FR, IE, IT, LT, LV, MT, PL, PT, RO, SE, SI, SK). V prípade 12 členských štátov (DE, EE, ES, FI, HR, HU, IE, IT, LU, MT, PT, SK) bolo uvedené, že ciele, rozsah a/alebo obsah piliera by sa mali väčšmi objasniť. — V 13 členských štátoch bola v záveroch zdôraznená vzájomná závislosť hospodárskych a sociálnych politík (BG, CY, CZ, DE, ES, FI, HR, IE, IT, RO, SE, SI, UK). Okrem toho, v deviatich členských štátoch (DE, DK, EE, EL, ES, FI, MT, RO, SE) bol zdôraznený význam rastu a v šiestich prípadoch konkurencieschopnosti (EE, ES, FI, DK, MT, SE). — V prípade 12 členských štátov sa v záveroch uvádzalo, že európsky pilier sociálnych práv by sa mal uplatňovať na celú EÚ (BG, DE, CZ, EE, ES, FI, HR, HU, IT, PL, SK, SE). — V záveroch deviatich členských štátoch sa poukázalo buď na vykonávanie/presadzovanie európskeho piliera sociálnych práv, alebo na vykonávanie/presadzovanie súčasného acquis a politík (BG, DK, EE, HR, IE, LV, LT, PL, SE). V piatich z nich (BG, HR, IE, LV, LT) bolo konkrétne uvedené, že pilier by mal byť zahrnutý do vykonávania európskeho semestra. — V záveroch ôsmich krajín (DE, EL, ES, FI, HU, PT, SK, RO) bola zdôraznená potreba podporovať sociálnu súdržnosť a boj proti rastúcej chudobe, nerovnosti a vylúčeniu. — V siedmich členských štátoch (BE, CZ, DE, DK, FI, HR, SE) bola pozornosť venovaná potrebe dodržiavania zásady subsidiarity. V tomto kontexte tri severské členské štáty (FI, SE, DK) bránili štátne právomoci v oblasti kolektívneho vyjednávania a tri členské štáty rozdelenie právomocí (FI, SE, BE). — Otázka konvergencie (vrátane vzostupnej konvergencie, konvergencie v sociálnej politike a/alebo konvergencie medzi členskými štátmi vo všeobecnosti) bola spomenutá v ôsmich členských štátoch (BG, DE, FR, HR, HU, IT, PT, SK). — Závery/odporúčania v šiestich členských štátoch poukázali na potrebu verejných, súkromných a/alebo sociálnych investícií (CZ, EL, ES, HR, IE, SL).
2.3

Hlavným cieľom návrhu je teda posilniť inštitucionálnu úlohu orgánu BEREC, zlepšiť jeho štruktúru riadenia a zároveň orgán BEREC a Úrad BEREC zmeniť na plnohodnotnú agentúru so širším mandátom, aby bol schopný vykonávať svoje budúce úlohy v nadväznosti na prácu, ktorú už orgán BEREC uskutočnil, a na výmenu poznatkov s národnými regulačnými orgánmi, pričom sa jeho štruktúra, ako aj riadenie, prevádzka, plánovanie a zodpovednosti zosúladia so spoločným vyhlásením Európskeho parlamentu, Rady a Komisie o decentralizovaných agentúrach z 19. júla 2012 (ďalej len „spoločný prístup“) (4). Do nariadenia sa začleňujú aj úlohy, ktorými bol orgán BEREC poverený v nedávno prijatom nariadení (EÚ) 2015/2120, ktorým sa ustanovujú opatrenia týkajúce sa prístupu k otvorenému internetu a zrušujú roamingové príplatky (5). Vynechala sa však revízia smernice o ochrane súkromia a elektronickej komunikácii (6), ktorej návrh Komisia sľúbila na koniec roku 2016.
3.14

EHSV v tejto súvislosti takisto vyjadruje pochybnosti o prospešnosti rozdelenia skúšobnej a certifikačnej funkcie medzi technické služby a schvaľovacie orgány, čo znamená, že skutočnú výkonnostnú skúšku výrobku by mali vykonávať technické služby, ktoré získali osvedčenie o úrovni odbornej spôsobilosti, zatiaľ čo o vydaní osvedčenia (typového schválenia) musí rozhodnúť schvaľovací orgán, ktorý nemusí spĺňať nijaké osobitné kritériá technickej spôsobilosti, ale sa bude výhradne opierať o posúdenia vykonané technickou službou. Ak by dôvodom na tento dvojstupňový systém bolo to, že všetky členské štáty nemajú k dispozícii dostatočnú technickú spôsobilosť, EHSV navrhuje začleniť tieto dve funkcie do menšieho počtu schvaľovacích orgánov alebo v ideálnom prípade, ako už bolo navrhnuté, zriadiť jeden spoločný schvaľovací orgán pre celú EÚ.
3.5

V rámci strategických cieľov na rok 2025, ako sa uvádzajú v oznámení, sa stanovuje časový plán pre rozvíjanie európskej širokopásmovej infraštruktúry s vysokou kapacitou. Vychádzajú z predpokladu, že miera investícii sa zrýchli na ambiciózne, ale stále realistické hodnoty: — gigabitové pripojenie pre všetky významné subjekty sociálno-ekonomickej interakcie, — všetky mestské oblasti a všetky hlavné pozemné dopravné trasy s neprerušeným pokrytím 5G, — pripojenie 5G dostupné do roku 2020 ako plnohodnotná komerčná služba minimálne v jednom veľkom meste každého členského štátu, — všetky európske domácnosti, či už vidiecke alebo mestské, budú mať prístup k internetovému pripojeniu s rýchlosťou zostupného spojenia minimálne 100 Mb/s, s možnosťou nadstavby na gigabitovú rýchlosť, — členské štáty by mali účinne kombinovať verejnú podporu z grantov a finančných nástrojov v záujme dosiahnutia dlhodobých cieľov, — do konca roka zriadenie fondu pre širokopásmové pripojenie, ktorý nadviaže na NPE a fond EFSI, — zváženie potreby primeraných rozpočtových zdrojov na efektívne financovanie širokopásmového pripojenia v oblastiach s nedostatočným pokrytím v rámci finančného plánovania NPE po roku 2020, — vyhradenie podpory zo štrukturálnych fondov prípadne s predbežným podielom na digitálnu transformáciu, — zriadenie systému poukážok na verejné Wi-Fi pre verejné orgány, aby ponúkali bezplatné Wi-Fi pripojenie v mestských centrách, — výzva členským štátom, aby do konca roka 2017 vyhodnotili pokrok pri realizácii národných plánov širokopásmového pokrytia a aktualizovali ich, — zriadenie participatívnej platformy pre širokopásmové pripojenie do konca roka 2016 s cieľom zabezpečiť vysokú úroveň zapojenia a spolupráce relevantných verejných a súkromných subjektov v oblasti investícií do širokopásmového pripojenia a pokrok v realizácii národných plánov širokopásmového pokrytia, — zriadiť a podporovať sieť úradov EÚ pre širokopásmové pripojenie na regionálnej alebo vnútroštátnej úrovni, do 1. júla 2018 posúdiť vplyv na náklady projektov širokopásmového pripojenia financovaných z prostriedkov EÚ a vydať usmernenie o podporovaní osvedčených postupov.
5.5

EHSV žiada zaviesť v období rokov 2017 – 2020 kvalitné služby bezplatného bezdrôtového prepojenia so zaručenou prenosovou rýchlosťou minimálne 100 Mb/s (ultraširokopásmové pripojenie), avšak vychádzajúc už teraz z predpokladu, že sa tento mechanizmus bude musieť prispôsobiť vyšším rýchlostiam už v strednodobom horizonte. Sú na to tri dôvody: a) treba zosúladiť WiFi4EU s oznámením o gigabitovej spoločnosti, ktorej cieľom je priniesť do roku 2025 ultravysokorýchlostné pripojenie optickými káblami (1Gb/s) do všetkých lokalít EÚ, kde sa poskytujú verejné služby (verejná správa, nemocnice, knižnice); b) jednoduché pripojenie ADSL by z dôvodu svojich technických obmedzení (latentný čas, stabilita pripojenia a maximálna šírka pásma) nedokázalo zabezpečiť uspokojivú kvalitu pripojenia súčasne pre desiatky ľudí; c) koncepcia bezplatnej verejnej služby nemusí nevyhnutne znamenať nízku kvalitu.
3.2

Ciele Komisie zamerané na zavedenie prvých sietí 5G do konca roku 2018 a následné zavedenie komerčných služieb v Európe do konca roku 2020 závisia v podstate od výsledkov projektov realizovaných v rámci 5G – PPP vo fáze výskumu. Okrem iného ide o mimoriadne dôležitý projekt 5GXCrosshaul, ktorého cieľom je prepojiť siete fronthaul (bezdrôtové siete 5G) so sieťami backhaul (siete, ktoré v prevažnej miere tvoria optické vlákna) pri prenose údajov. Treba vytvoriť vysokokapacitné prepínače, heterogénne prenosové spojenia, procesory umiestnené v cloude (minicentrá údajov) a prístupové body k základným sieťam jedného alebo viacerých poskytovateľov internetových služieb. Akcie 2 a 3 Komisia v spolupráci s členskými štátmi vypracuje do konca roku 2016 predbežný zoznam prvotných pásiem frekvenčného spektra na prvé spustenie služieb 5G a a do konca roku 2017 stanoví kompletný súbor pásiem frekvenčného spektra, ktoré sa budú harmonizovať pre počiatočnú implementáciu komerčných sietí 5G v Európe.
2.1.

Obnovený návrh spoločného konsolidovaného základu dane z príjmov právnických osôb (CCCTB) je jednotným súborom pravidiel na výpočet zdaniteľného zisku spoločností v EÚ, ktorého cieľom je významne prispieť k rastu, konkurencieschopnosti a spravodlivosti v rámci jednotného trhu. Pri uplatňovaní systému CCCTB by cezhraničné spoločnosti pri výpočte svojich zdaniteľných príjmov namiesto rôznych vnútroštátnych pravidiel dodržiavali jeden systém EÚ. Spoločnosti by podávali jedno daňové priznanie za všetky svoje aktivity v EÚ a kompenzovali straty v jednom členskom štáte ziskami v inom. Transakcie v rámci skupiny podnikov by sa už nezdaňovali na úrovni jednotlivých entít, čím by sa odstránili otázky transferového oceňovania v oblasti CCCTB. Konsolidované zdaniteľné zisky by sa podľa vzorca na rozdelenie podelili medzi členské štáty, v ktorých skupina pôsobí. Jednotlivé členské štáty by potom vlastnou daňovou sadzbou pre právnické osoby zdanili svoj podiel zisku.
1.5.

EHSV odporúča, aby sa správa zamerala na sumy, ktoré podniky a/alebo spotrebitelia investujú do výskumu a vývoja a zavádzania výsledkov výskumu v oblasti uskladňovania energie do praxe, čo by sa malo premietnuť do cien energie a nákladov na financovanie sietí.
3.15.

Európska komisia žiaľ nenavrhla žiadnu iniciatívu v tomto smere. Namiesto toho sa v článku 3 návrhu nariadenia COM(2016) 861 final konštatuje, že účasť spotrebiteľov a malých podnikov na trhu sa má umožniť prostredníctvom agregátorov. Hlavným opodstatnením agregátorov sú portfóliové účinky a transakčné náklady. Keby sa obchodovanie s elektrinou decentralizovalo, tento dôvod by prestal existovať. Spotrebitelia elektrickej energie a malé podniky – ak by mali záujem zohrávať aktívnu úlohu a ak by to dokázali – by tak mali možnosť v plnej miere a priamo sa zapojiť do trhu s elektrickou energiou. Je príznačné, že Európska komisia sa vôbec nezmieňuje o obchodovaní s elektrinou v súvislosti s „rovnakými podmienkami“ uvedenými v článku 3 ods. 1 písm. i).
3.3.

Je to o to dôležitejšie, že EÚ čelí v súčasnosti veľkej neistote, rizikám a hrozbám na celosvetovej úrovni. Zároveň sme na štátnej úrovni konfrontovaní s nástupom nacionalizmu a protekcionizmu, ktoré by mohli ohroziť pokrok jednotného energetického trhu. V najlepšom prípade by energetická únia mohla zohrať dôležitú úlohu pri zvyšovaní celkovej jednoty a následne aj globálnej sily EÚ.
2.12.

Viac investícií a spolupráce v tomto priemyselnom odvetví prispieva tiež k zachovaniu existujúcich pracovných miest a vytváraniu nových pracovných miest. Boj proti nezamestnanosti v Európe však nemôže byť hybnou silou rozhodnutí o investíciách v oblasti obrany. Nezamestnanosť treba znížiť inak, nie cez zbrojenie. Posilnenie európskych obranných spôsobilostí by sa malo zakladať výlučne na strategických úvahách, ako aj na fundovanom posúdení toho, čo je potrebné na ochranu Európy a zabezpečenie jej schopnosti vytvárať vojenské zoskupenia. To by však nemalo narušiť stabilitu verejných financií. EÚ by mala pokračovať hlavne v preventívnej a multilaterálnej diplomacii. Vojenské spôsobilosti sú však nevyhnutné na vykonávanie bezpečnostných a obranných priorít v rámci globálnej stratégie EÚ.
2.2.

Zatiaľ čo cieľ v oblasti energetickej efektívnosti bol stanovený vo výške 20 % na rok 2020, na obdobie do roku 2030 boli analyzované viaceré ciele (od 27 % do 40 %). Najambicióznejším je uznesenie Európskeho parlamentu, v ktorom sa požaduje záväzný cieľ vo výške 40 %. So zreteľom na analýzu prínosov z hľadiska pracovných miest a hospodárskeho rastu, bezpečnosti dodávok, zníženia emisií skleníkových plynov, zdravia a životného prostredia Komisia v súvislosti s energetickou efektívnosťou navrhla záväzný cieľ vo výške 30 %. EHSV sa domnieva, že v rámci tohto rozšírenia je veľmi dôležité vykonať dôslednú analýzu vplyvu cieľov v oblasti energetickej efektívnosti na ostatné ciele stanovené v legislatívnych návrhoch týkajúcich sa energetiky, a to najmä pokiaľ ide o systém obchodovania s emisiami EÚ.
6.4.

EHSV berie s potešením na vedomie, že Komisia v súčasnosti zriaďuje stredisko pre monitorovanie energetickej chudoby, ako to EHSV navrhol už v roku 2013 v stanovisku TEN/516 o energetickej chudobe. Malo by sa zamerať v prvom rade na definíciu európskych ukazovateľov energetickej chudoby. Mohlo by to byť kľúčom pre členské štáty, aby prijali plne koordinovaný prístup k energetickej chudobe vrátane pochopenia efektívnosti a úlohy, ktorú majú rôzne nástroje, ako napríklad sociálne tarify, opatrenia na zmiernenie chudoby, spotrebiteľské poradenstvo alebo energetická efektívnosť.
3.3.

Táto pomalá miera zvyšovania by však mohla znamenať, že v období rokov 2030 až 2050 by muselo dôjsť k veľkému exponenciálnemu zvýšeniu podielu energie z obnoviteľných zdrojov, aby sa splnili ciele Plánu postupu v energetike do roku 2050 (COM(2011) 885 final). Opatrenia, ktoré sú na to potrebné, by mohli znamenať dodatočné hospodárske náklady. V každom prípade by sa mal dôsledne sledovať vývoj energie z obnoviteľných zdrojov, aby sa tak mohla včas a nákladovo čo najefektívnejším spôsobom vykonať náprava.
3.1.

Navrhované nariadenie o riadení, ktorého cieľom je zabezpečiť, aby politiky a opatrenia tvoriace energetickú úniu boli jednotné, dopĺňali sa a boli dostatočne ambiciózne, vychádza z dvoch súvisiacich procesov. Cieľom prvého procesu je zefektívniť povinností týkajúce sa plánovania, podávania správ a monitorovania a lepšie ich zahrnúť do NECP a plánovania do roku 2050 a následných správ o pokroku, so zavedením vrstvy integrovaného monitorovania zo strany Komisie na úrovni EÚ. Z druhého procesu vyplýva proces politického riadenia medzi Komisiou a členskými štátmi v súvislosti so stanovením národných plánov a ich vykonávaním. Ak by bol návrh prijatý v uvedenej forme (nové legislatívne opatrenie a revízie existujúcich sekundárnych právnych predpisov), predstavoval by nový mechanizmus spolupráce medzi členskými štátmi a Komisiou.
2.2.

V súčasnosti môže do Európskej únie cestovať bez víz približne 1,4 miliardy osôb z asi 60 krajín na celom svete (1) a využívať výhody vyplývajúce zo zásady reciprocity, ktoré sú priznané aj občanom EÚ a uľahčujú ich bezvízové cestovanie do zahraničia. Počet štátnych príslušníkov tretích krajín oslobodených od vízovej povinnosti, ktorí cestujú do krajín schengenského priestoru, sa bude naďalej zvyšovať, pričom v porovnaní s rokom 2014, keď tento počet dosiahol 30 miliónov, sa očakáva, že do roku 2020 sa toto číslo bude pohybovať v rozpätí od 39 do 40 miliónov osôb, čo predstavuje nárast o 30 % (2).
1.5.

EHSV odporúča začleniť do smernice základnú zásadu, aby sa v prípade platobnej neschopnosti zabezpečilo postavenie prednostných veriteľov všetkým pracovníkom vo všetkých členských štátoch. Okrem toho EHSV navrhuje vytvoriť, ak ešte vytvorený nie je, národný fond spoločného poistenia rizík, ktorý zaručí výplatu miezd zamestnancom vo všetkých členských štátoch. Takýto fond, ktorý už v niektorých členských štátoch jestvuje, by mohli financovať zamestnávatelia formou stanovených príspevkov. Členské štáty by sa mohli zapojiť do riadenia tohto fondu a byť jeho garantmi.