[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 13.2.2008 KOM(2008) 69 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Príprava ďalších krokov pre riadenie hraníc v Európskej Únii {SEK(2008) 153}{SEK(2008) 154} ÚVOD Politický kontext Vonkajšie hranice EÚ každoročne prekračuje viac než 300 miliónov cestujúcich, občanov EÚ a štátnych príslušníkov tretích krajín. Európa je a ostane naďalej najvýznamnejším svetovým turistickým cieľom[1]. Táto skutočnosť odráža význam kultúrneho dedičstva EÚ a úspech jej politického a sociálno-ekonomického modelu. Aby mohla EÚ šíriť svoje hodnoty a podporovať hospodársky rast, musí ostať otvorená a prístupná pre iných. Zrušenie hraničnej kontroly na vnútorných hraniciach EÚ je jedným z najväčších úspechov európskej integrácie. Priestor bez vnútorných hraníc, ktorý sa zo siedmich krajín v roku 1995 rozšíril na dvadsaťštyri krajín na konci roku 2007 − jedinečná historická udalosť − nemôže však fungovať bez spoločnej zodpovednosti a solidarity pri správe svojich vonkajších hraníc. Ambiciózny program, ktorý Komisia a Rada prijali v roku 2002 v rámci plánu pre riadenie vonkajších hraníc členských štátov EÚ, sa teraz dovŕšil. Bol konsolidovaný právny rámec. V roku 2006 vstúpil do platnosti kódex schengenských hraníc[2]. Zavedené boli zjednodušené pravidlá pre malý pohraničný styk[3]. Spolu so zriadením agentúry FRONTEX pribudol operatívny rozmer[4]. Pojmy ako rozdelenie zaťaženia a solidarita nadobudli skutočný význam vďaka európskemu fondu pre vonkajšie hranice, ktorý po prvý krát poskytuje značné finančné zdroje na tieto oblasti politiky. Migračné tlaky, ako aj snaha zabrániť vstupu osôb, ktoré sa pokúšajú dostať do EÚ nezákonným spôsobom, predstavujú jasné výzvy, ktorým Európska únia a teda aj jej hraničná a vízová politika musia čeliť. Hlavné výzvy riadenia migrácie sa musia riešiť z pohľadu komplexnej migračnej politiky (porovnaj globálny prístup), najmä vrátane záväzkov EÚ voči tretím krajinám. Preto je tiež potrebné pozerať sa z pohľadu migračnej politiky ako celku na rad horizontálnych problémov, ktoré majú vplyv na schopnosť EÚ riadiť svoje vonkajšie hranice a zachovať schengenské acquis − vonkajší rozmer, stredné až dlhodobé rozpočtové aspekty súvisiace s finančnou solidaritou a rozdelením zaťaženia a vplyv novej Zmluvy. V tomto širšom kontexte Komisia prijme v júni oznámenie o rozsiahlej prisťahovaleckej politike. Zatiaľ čo členské štáty ostanú zodpovedné za kontrolu svojich vlastných hraníc, spoločná politika Únie na podporu úsilia členských štátov by sa mala neustále rozvíjať a posilňovať, aby mohla čeliť novým hrozbám, zmenám v migračných tlakoch a akýmkoľvek zisteným nedostatkom tým, že bude rozsiahle a úmerne používať novú technológiu. Sociálne a ekonomické rozmery by mali byť vyvážené. Prechod vonkajších hraníc by mal byť pre štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí spĺňajú podmienky stanovené právnymi predpismi Spoločenstva a vnútroštátnymi právnymi predpismi, jednoduchý a rýchly. Kontakty medzi ľuďmi v pohraničných oblastiach a medzi rodinnými príslušníkmi by sa mali zjednodušiť. Riadenie hraníc by malo podporovať, nie potláčať hospodársky rast v pohraničných oblastiach susedných krajín. Z týchto dôvodov EÚ nedávno uzatvorila dohody o uľahčení vydávania víz s ôsmimi susednými krajinami[5] a s niektorými z nich vedie rozhovory o zrušení vízovej povinnosti. Integrované riadenie hraníc a súčasné nástroje Koncept integrovaného riadenia hraníc zahŕňa kombináciu kontrolných mechanizmov a použitia nástrojov založených na pohyboch osôb smerom a dovnútra EÚ. Ďalej zahŕňa opatrenia prijaté na konzulátoch členských štátov v tretích krajinách, opatrenia prijaté v spolupráci so susednými krajinami, opatrenia prijaté na samotných hraniciach a opatrenia prijaté v rámci schengenského priestoru. Kľúčové prvky tohto konceptu obsahujú v súčasnosti opatrenia, ktoré sa týkajú štátnych príslušníkov tretích krajín cestujúcich do členského štátu, ktorý je zapojený do schengenskej spolupráce alebo do krajiny, ktorá je pridružená do tejto spolupráce. Podľa právnych predpisov Spoločenstva podliehajú cestujúci z niektorých tretích krajín vízovej povinnosti[6]. Pri tejto kategórii osôb sa pri podaní žiadosti o vízum na konzulátoch členských štátov v tretích krajinách vykoná prvá kontrola, či spĺňajú podmienky vstupu a pobytu. Štátni príslušníci tretích krajín, ktorí potrebujú krátkodobé vízum, budú kontrolovaní pomocou vízového informačného systému (VIS), ktorý bude plne v prevádzke najskôr v roku 2012, vrátane jeho zavedenia na konzulátoch a hraničných priechodoch. Európsky parlament a Rada dosiahli v roku 2007 politickú dohodu o právnom základe systému VIS. S formálnym prijatím tejto dohody sa počíta v prvom polroku 2008. VIS slúži hlavne na overenie platnosti víza a na kontrolu totožnosti jeho držiteľa pri vstupe do EÚ. Biometrické znaky − fotografia tváre a odtlačky prstov budú súčasťou VIS hneď od jeho spustenia. Komisia predložila návrh na zmenu kódexu schengenských hraníc, podľa ktorého by overovanie a kontrola totožnosti držiteľa víza bolo povinné pri každom vstupe. V prípade osôb cestujúcich do EÚ letecky budú cieľovému členskému štátu na jeho žiadosť pred alebo pri vybavovaní cestujúceho vydané údaje predbežnej kontroly cestujúceho (API − Advanced Passanger Information), ktoré zodpovedajú údajom v pase s cieľom upozorniť orgány pohraničnej stráže na rizikových cestujúcich[7]. Údaje API sa nemôžu použiť na ten účel, aby zabránili akejkoľvek osobe pricestovať na hraničný priechod cieľového členského štátu. Podľa kódexu schengenských hraníc[8] štátni príslušníci tretích krajín musia podliehať pri vstupe „dôkladnej kontrole“, ktorá okrem kontroly cestovného dokladu pre nich znamená nahlásenie účelu a dĺžky ich pobytu, či majú dostatočné finančné prostriedky na živobytie, ako aj ich vyhľadanie v schengenskom informačnom systéme a vo vnútroštátnych databázach, či nie sú hrozbou pre verejný poriadok, vnútornú bezpečnosť, verejné zdravie a medzinárodné vzťahy schengenských štátov. To znamená, že kontroly zahŕňajú celý rad podmienok, ktoré pohraničná stráž overuje na základe otázok kladených cestujúcemu. Pohraničná stráž musí takisto v každom prípade preveriť platnosť cestovného dokladu. Pri kontrolách sa nerozlišuje, či osoby podliehajú vízovej povinnosti alebo nie. Príslušníci pohraničnej stráže sú povinní ručne opečiatkovať – s uvedením dátumu a miesta vstupu a výstupu − cestovné doklady štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí prekračujú vonkajšie hranice. Na konzulátoch, ako aj na hraniciach sa používa schengenský informačný systém (SIS) na overenie, či danej osobe nebol niektorým členským štátom zamietnutý vstup. V SIS a v budúcom SIS II budú registrované výstražné informácie týkajúce sa štátnych príslušníkoch tretích krajín, osôb, ktorým bol zamietnutý vstup do schengenského priestoru, hľadaných osôb a osôb, ktoré by mali byť umiestnené pod ochranu. Všetci štátni príslušníci tretích krajín, ktorí vstupujú do EÚ s vízovou povinnosťou alebo bez nej sú systematicky kontrolovaní v SIS. Na kontroly v rámci schengenského priestoru budú mať orgány presadzovania práva prístup k VIS, ktorý im umožní overiť totožnosť osôb bez dokladov, ak im bolo predtým vydané vízum. Na záver je potrebné takisto spomenúť návrh Komisie o využívaní osobných záznamov o cestujúcich (PNR − Passenger Name Records) pri osobách, ktoré pricestujú letecky, kde ide prevažne o informácie identické s informáciami v rezervácii letu[9]. Aj tieto informácie sú postúpené orgánom presadzovania práva tesne pred vstupom alebo pri vstupe na palubu lietadla. Tento systém by platil pre všetky členské štáty, pretože sa neviaže na schengenskú spoluprácu ako takú. Postúpenie údajov PNR sa koná z dôvodov zabránenia terorizmu a organizovanému zločinu a nie pre pohraničné kontroly. Možné nové nástroje pre budúci rozvoj integrovanej stratégie riadenia hraníc Ak chce EÚ dosiahnuť svoj cieľ skutočne integrovaného riadenia hraníc a splniť pritom dva ciele − posilnenie bezpečnosti a uľahčenie cestovania pre štátnych príslušníkov tretích krajín, mohla by uvážiť ďalšie kroky. Pokiaľ ide o opatrenia prijaté na konzulátoch a z pohľadu uľahčenia cestovania a vstupu na územie EÚ, súčasná vízová politika predstavuje nediferencovaný prístup. Zatiaľ čo dohody o uľahčení vydávania víz boli uzavreté s radom tretích krajín, spoločná vízová politika nedovoľuje iné možnosti ako udeliť alebo neudeliť štátnemu príslušníkovi danej tretej krajiny vízovú povinnosť. Z hľadiska bezpečnosti štátni príslušníci tretích krajín bez vízovej povinnosti v súčasnosti nepodliehajú žiadnej systematickej kontrole na účely hraničnej kontroly, skôr než sa dostavia na samotnú hranicu. Pokiaľ ide o opatrenia prijaté na hraniciach a z pohľadu uľahčenia cestovania, súčasný právny rámec pre hraničné kontroly predstavuje prístup „jeden meter na všetko“, čo znamená, že právne predpisy Spoločenstva v ich terajšej podobe nedovoľujú zjednodušiť kontroly pre určité kategórie cestujúcich. Jedinou výnimkou sú štátni príslušníci tretích krajín sídliaci v pohraničných oblastiach susedných krajín − zvyčajne do 30 km od hranice − ktorí môžu využívať výhody zjednodušených pohraničných kontrol a na ktorých sa vzťahuje výnimka z vízovej povinnosti na základe nariadenia o malom pohraničnom styku. Iní štátni príslušníci tretích krajín, ktorí často cestujú do schengenského priestoru a späť z oprávnených dôvodov, napríklad osoby cestujúce služobne, a ktorí vždy dodržiavajú povolenú dĺžku pobytu, podliehajú pri každom vstupe tej istej dôkladnej hraničnej kontrole. To sa týka aj osôb s vízovou povinnosťou, ktorým bolo udelené vízum na viac vstupov. Tým, že súčasný právny rámec vyžaduje dôkladnú kontrolu všetkých osôb, bráni tým modernizovaniu spôsobu vykonávania hraničných kontrol − nová technológia by umožnila automatizáciu a tým aj podstatné zrýchlenie pohraničných kontrol pre cestujúcich bona fide . Pri pohľade na opatrenia, ktoré by sa mohli prijať v rámci schengenského priestoru, by mohla Únia uvažovať o zavedení efektívneho nástroja na odhalenie osôb, ktoré prekročili povolenú dĺžku pobytu, keďže dátumy, kedy štátni príslušníci tretích krajín prekračujú vonkajšie hranice sa v súčasnosti nezaznamenávajú. Osoby, ktoré prekročili povolenú dĺžku pobytu, tvoria najväčšiu kategóriu nelegálnych prisťahovalcov v EÚ[10]. Aj keby boli tieto údaje zhromažďované jednotlivými členskými štátmi, neexistujú žiadne prostriedky na výmenu týchto údajov medzi členskými štátmi. Pohraničné stráže nie sú schopné vypočítať dĺžku pobytu, ak boli pri vstupe a výstupe z EÚ použité rozdielne cestovné doklady alebo ak sa stretnú s praktickými ťažkosťami ako pas plný pečiatok alebo nečitateľné pečiatky. Na základe uvedeného toto oznámenie predkladá návrhy na nové nástroje, ktoré by sa v budúcnosti mohli stať integrovanou súčasťou stratégie riadenia európskych hraníc. Ďalej navrhuje spôsoby, ako hľadieť do budúcnosti a rozmýšľať nad novou generáciou nástrojov riadenia hraníc s cieľom uchovať integritu schengenského priestoru a zároveň uľahčiť postupy na hraničných priechodoch pre tie osoby, ktoré sa snažia vstúpiť do EÚ z oprávnených dôvodov. Možné nástroje na zváženie, ktoré by sa týkali štátnych príslušníkov tretích krajín cestujúcich do členského štátu, ktorý je zapojený do schengenskej spolupráce alebo do krajiny, ktorá je pridružená do tejto spolupráce, by mohli zahŕňať: - uľahčenie prechodu hraníc pre cestujúcich bona fide [11] , - možné zavedenie registrovania vstupu/výstupu a - skúšobné zavedenie systému elektronického cestovného povolenia (ESTA). Toto oznámenie vychádza z hodnotenia vplyvu, ktorého realizácia bola podporovaná dvomi štúdiami od externých zmluvných partnerov. Pracovný dokument útvarov Komisie, ktorý má byť predložený v marci, bude obsahovať podrobnejší opis technického zavedenia týchto systémov. UľAHčENIE PRECHODU HRANÍC PRE CESTUJÚCICH BONA FIDE - Nerizikovým cestujúcim z tretích krajín, vrátane cestujúcich s vízovou povinnosťou a bez nej by mohla byť ponúknutá predbežná kontrola na dobrovoľnom základe s tým, že by im bol udelený štatút registrovaného cestujúceho. - Pri príchode na hranice EÚ by registrovaní cestujúci mohli využívať výhody zjednodušených a automatických hraničných kontrol. Súčasný právny rámec, ktorý reguluje kontroly štátnych príslušníkov tretích krajín na vonkajších hraniciach by mohol byť zmenený a doplnený tak, aby poskytoval zmiernené kontroly pre určité kategórie cestujúcich, ktorým bol udelený štatút „registrovaného cestujúceho“. Žiadatelia o takýto štatút by podliehali predčasnej kontrole a kritéria by boli stanovené tak, aby kompenzovali miernejšie kontroly na hraniciach. Kontroly, ktoré by sa naďalej zachovali na hraniciach, by sa mohli organizovať tak, aby otvorili cestu pre použitie automatických brán. Priznanie štatútu „registrovaného cestujúceho“ a poskytnutie automatických kontrol v prípade týchto osôb by konkrétne znamenalo upustenie od overovania určitých podmienok vstupu (účel pobytu, prostriedky na živobytie, žiadna hrozba pre verejný poriadok) na hraniciach. Osobám by mohol byť udelený štatút „registrovaného cestujúceho“ po príslušnej kontrole na základe spoločných overovacích kritérií. Tieto by mali zahŕňať prinajmenšom spoľahlivú cestovnú dokumentáciu (osoba by nemala prekročiť povolenú dĺžku pobytu pri predchádzajúcich návštevách EÚ), preukázanie dostatočných prostriedkov na živobytie a držanie biometrického pasu. Mohlo by sa uvažovať o ďalších kritériách. Kritéria na priznanie štatútu registrovaného cestujúceho pre tých, ktorí podliehajú vízovej povinnosti, by mohli byť zosúladené s kritériami, ktoré sú uplatniteľné pre udelenie víza na viac vstupov. Štátni príslušníci tretích krajín by mohli požiadať o štatút registrovaného cestujúceho v každom členskom štáte. Podanie žiadostí by sa mohlo organizovať na konzulátoch alebo na budúcich spoločných žiadateľských centrách. Aby sa mohla využiť rovnaká infraštruktúra a vybavenie, mohli by sa použiť tie isté biometrické identifikátory (fotografia tváre a odtlačky prstov) ako pre držiteľov víza. Medzi členskými štátmi sa bude uskutočňovať výmena informácií o držiteľoch štatútu registrovaného utečenca, aby tieto osoby mohli využívať výhody zjednodušenej kontroly na vonkajších hraniciach schengenského priestoru na ktoromkoľvek hraničnom priechode, cez ktorý sa rozhodli vstúpiť. V rámci zjednodušenia kontroly registrovaného cestujúceho na hraniciach, by mohlo zavedenie automatických brán na hraniciach umožniť automatické overovanie totožnosti cestujúceho bez zásahu pohraničnej stráže. Stroj by čítal biometrické údaje uvedené v cestovných dokladoch alebo uložené v systéme alebo databáze a porovnal ich s biometrickými znakmi cestujúceho. Okrem iných pozitívnych aspektov ako sú spokojnosť cestujúcich a symbolický efekt Európskej únie, ktorá sa otvorene prezentuje svetu, systémy automatických hraničných kontrol by významne mohli zvýšiť cenovú hospodárnosť, keďže viac cestujúcich by bolo vybavených na hraniciach menším počtom príslušníkov pohraničnej stráže, čím by sa znížili celkové náklady členských štátov, ktoré čelia nepretržitému nárastu cestujúcich. Jeden príslušník pohraničnej stráže by mal byť schopný dohliadať na desať automatických hraničných brán v prevádzke. Automatické hraničné kontroly pre cestujúcich bona fide by priniesli značnú úsporu času pri prechode vonkajších hraníc a umožnili orgánom pohraničnej stráže zamerať svoje zdroje na tie skupiny štátnych príslušníkom tretích krajín, ktoré si vyžadujú viac pozornosti, čím by sa zlepšila celková bezpečnosť na hraniciach. Rozhodnutie o tom, na ktorých hraničných priechodoch treba zaviesť uľahčujúce opatrenia, by mal každý členský štát prijať samostatne, na základe prílevu cestujúcich a dopravných podmienok. V praxi by sa mohol vytvoriť dodatočný jazdný pruh na hraničnom priechode, kde by sa použili automatické hraničné brány. Použitie automatických brán občanmi EÚ Treba takisto poznamenať, že občania EÚ a iné osoby využívajúce právo Spoločenstva na voľný pohyb[12] by mohli využívať výhody automatických brán pri prechode vonkajších hraníc. Táto kategória podlieha pri vstupe a výstupe „minimálnej kontrole“, ktorá spočíva v kontrole cestovných dokladov pri overení totožnosti danej osoby. Podľa súčasného právneho rámca môžu byť pre občanov EÚ vlastniacich elektronický pas hraničné kontroly už teraz automatizované. Plánované systémy automatických brán pre štátnych príslušníkov tretích krajín by sa mohli použiť pre občanov EÚ pri prechode vonkajších hraníc, pretože spĺňajú rovnaké funkcie s výnimkou toho, že podľa kódexu schengenských hraníc je možné vykonať len náhodné kontroly v SIS a vo vnútroštátnych databázach[13]. Členské štáty začali vydávať biometrické pasy[14] s digitalizovanou fotografiou tváre držiteľa pasu od augusta 2006 a od 28. júna 2009 začnú vydávať pasy, ktoré budú obsahovať aj odtlačky prstov držiteľa pasu[15]. Zavedenie biometrických znakov v pasoch by malo byť ukončené pre jeden biometrický identifikátor najneskôr do roku 2016 a pre dva identifikátory do roku 2019 (za predpokladu, že maximálna doba platnosti pasov je 10 rokov). Všetci občania EÚ budú mať v tomto čase možnosť využívať výhody automatických hraničných priechodov, ak ich členské štáty v širokej miere zavedú. Občania EÚ s biometrickými pasmi by mohli používať tie isté automatické brány ako štátni príslušníci tretích krajín so štatútom registrovaného cestujúceho. Podľa súčasného právneho rámca môžu členské štáty až do úplného zavedenia biometrických pasov vyvíjať programy na dobrovoľnom základe, pokiaľ kritéria pre zavedenie týchto programov zodpovedajú kritériám minimálnych kontrol na hraniciach a tieto programy sú otvorené pre všetky osoby využívajúce právo Spoločenstva na voľný pohyb. Takéto programy by mali byť interoperabilné v rámci EÚ, založené sa na spoločných technických základoch, ktoré by mali podporovať široko rozsiahle a koherentné použitie systémov automatickej hraničnej kontroly. Na zavedenie interoperabilných programov by členské štáty mohli získať finančnú podporu z fondu pre vonkajšie hranice. VYTVORENIE SYSTÉMU PRE REGISTRÁCIU VSTUPU/VÝSTUPU šTÁTNYCH PRÍSLUšNÍKOV TRETÍCH KRAJÍN - Na hraniciach by sa mohla zaviesť automatická registrácia času a miesta vstupu a výstupu štátnych príslušníkov tretích krajín s vízovou povinnosťou a bez nej na určenie osôb, ktoré prekročili povolenú dĺžku pobytu. - Ako náhle by určitej osobe skončila povolená dĺžka pobytu v EÚ a neboli by zaznamenané žiadne údaje o výstupe, mohla by byť vydaná výstraha dostupná pre vnútroštátne orgány. Systém vstupu/výstupu by sa mohol vzťahovať na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorým bol povolený krátkodobý pobyt (do 3 mesiacov), a to na štátnych príslušníkov tretích krajín s vízovou povinnosťou a bez nej. Tento systém by mal zaznamenať informácie o čase a mieste vstupu, dĺžke povoleného pobytu, a automaticky zaslať výstrahu priamo príslušným orgánom, ak bola osoba identifikovaná ako osoba, ktorá prekročila povolenú dĺžku pobytu, a to v čase, keď táto osoba prekročí povolenú dĺžku pobytu, ako aj keď opustí EÚ. V prípade výnimočného predĺženia povolenia na pobyt (napr. ak bolo udelené vnútroštátne vízum z dôvodov zrušenia letu, choroby alebo z iných opodstatnených dôvodov) alebo ak sa zmení štatút osoby (napr. predĺžené právo na pobyt), informácia v systéme by mala byť zaktualizovaná príslušnými orgánmi, ktoré sú zodpovedné za toto rozhodnutie. Výstražné informácie budú slúžiť na: - poskytnutie pomoci vnútroštátnym orgánom pri identifikovaní osôb, ktoré prekročili povolenú dĺžku pobytu a zavedenie vhodných opatrení, - odstrašenie štátnych príslušníkov tretích krajín, aby neprekročili povolenú dĺžku pobytu, - operačné účely, tým že poskytnú údaje o praktikách týkajúcich sa prekročenia doby povoleného pobytu (napr. trasa cesty, podvodní sponzori, krajina pôvodu a účely cesty), ako aj na účely vízovej politiky poskytnutím údajov o migračných tokoch a osobách, ktoré prekročili povolenú dĺžku pobytu. Od všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí potrebujú vízum, budú na konzulárnych úradoch členských štátov zobrané biometrické údaje pre vízový informačný systém, a hraničné priechody budú vybavené potrebnými nástrojmi, aby mohli overiť totožnosť držiteľa víza na základe týchto údajov. Aby boli tieto investície naplno využité a vplyvy na hraničné kontroly minimalizované, bolo by rozumné počkať na kompletné a úspešné zavedenie VIS na všetkých konzulárnych úradoch a hraničných priechodoch. Štátni príslušníci tretích krajín bez vízovej povinnosti by mohli na hraniciach podliehať rovnakým overovacím postupom pomocou tých istých biometrických nástrojov ako držitelia víza. Pri prvom vstupe by bolo potrebné snímať ich biometrické údaje, aby sa mohli vykonať následné biometrické kontroly pri výstupe ako aj vo vnútri schengenského priestoru, čo by mohlo prípadne skomplikovať riadenie pohybu cestujúcich najmä na niektorých pozemných hraničných priechodoch. Viac vynaloženého času a dlhšie rady z dôvodov zavedenia systému vstupu/výstupu by sa mohli kompenzovať lepším riadením pohybu cestujúcich prostredníctvom automatických hraničných priechodov. Pre registrovaných cestujúcich by sa nemalo pri každom vstupe vykonať snímanie biometrických prvkov pre systém vstupu/výstupu, pretože zaznamenanie dátumu vstupu a výstupu je u týchto cestujúcich už zahrnuté v automatickej hraničnej kontrole. Treba zvážiť, či je potrebný samostatný systém na uchovanie údajov o vstupe/výstupe štátnych príslušníkov tretích krajín, ako aj ich biometrických údajov. Tento nový systém by mohol používať tú istú technickú platformu ako SIS II a VIS a využívať synergie so systémom biometrickej identifikácie (BMS – Biometric Matching System), ktorý je práve vo vývoji, a mohol tvoriť spoločný základ pre systém vstupu/výstupu, VIS a SIS II. Komisia predloží podrobnejšiu technickú analýzu týchto riešení, pričom zváži, či by VIS mohol byť pre špecifický účel uchovania údajov o vstupe/výstupe štátnych príslušníkov tretích krajín s vízovou povinnosťou rozšírený a či je potrebný samostatný systém pre program registrovaného cestujúceho. Náklady, ktoré členské štáty musia vynakladať kvôli potrebným investíciám na vybavenie hraničných priechodov, by mohli byť kryté z fondu pre vonkajšie hranice, ako je to v prípade súčasných investícií na zavedenie SIS a VIS. Odhadované náklady sú uvedené v sprievodnom posúdení vplyvu a budú ďalej podrobne rozoberané v pripravovanom pracovnom dokumente útvarov Komisie. Žiadne náklady by sa nemali vyskytnúť u tretích krajín z dôvodov zavedenia systému vstupu/výstupu a programu registrovaného cestujúceho. SYSTÉM ELEKTRONICKÉHO CESTOVNÉHO POVOLENIA (ESTA) Komisia preskúma možnosť zavedenia systému elektronického cestovného povolenia . Takýto systém by sa vzťahoval na štátnych príslušníkov tretích krajín bez vízovej povinnosti, ktorí by museli pred vycestovaním podať žiadosť elektronicky a poskytnúť údaje o totožnosti cestujúceho a špecifikovať údaje o pase a ceste. Tieto údaje by sa mohli použiť na overenie, či daná osoba spĺňa podmienky vstupu pred vycestovaním do EÚ, pričom by sa v porovnaní s vízovým systémom použil ľahší a jednoduchší systém. Komisia má v pláne iniciovať v roku 2008 štúdiu, ktorá by zanalyzovala uskutočniteľnosť, praktické dôsledky a vplyvy takéhoto systému. OTÁZKY TÝKAJÚCE SA OCHRANY ÚDAJOV Systémy musia byť v súlade s predpismi EÚ na ochranu údajov, vrátane požiadaviek nutnosti, proporcionality, obmedzenia účelu a kvality údajov. Osobitná starostlivosť sa musí venovať zabezpečeniu plného súladu s požiadavkami článkov 16 a 17 smernice 95/46/ES o dôvernej povahe a bezpečnosti, ako aj s požiadavkami na bezpečnosť siete a dôvernú povahu, ktoré sú stanovené v nariadení (ES) č. 45/2001. Predpisy na ochranu údajov pre VIS a status quo , vrátane zadržiavania informácií len po dobu piatich rokov sa zdajú byť vhodné. Údaje vytvorené systémom vstupu/výstupu by používali príslušné imigračné úrady. Jednotlivé osoby by mali mať právo prístupu k informáciám, ktoré sú o nich vedené, a možnosť spochybniť a opraviť tieto informácie, ako stanovujú právne predpisy Spoločenstva a vnútroštátne právne predpisy. V prípadoch, kde sú štátni príslušníci tretích krajín „nútení“ prekročiť povolenú dĺžku pobytu, by sa mali urobiť ustanovenia pre odvolací mechanizmus. V štúdii, ktorú by mala byť iniciovať Komisia o možnom zavedení systému elektronického cestovného povolenia, sa budú tiež zohľadňovať relevantné otázky ochrany údajov vyplývajúce z tohto systému. ZÁVERY So zreteľom na dosiahnutú dohodu o zavedení vízového informačného systému, by EÚ mala vážne premyslieť ďalšie kroky a dohodnúť sa na nevyhnutných parametroch, aby bol vytvorený funkčný systém vstupu/výstupu pre všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorým je povolený krátkodobý pobyt. Ak by tieto úvahy viedli k záveru, že vybudovanie tohto systému je možné, mohol by byť uvedený do prevádzky v roku 2015. Potrebné by boli ďalšie návrhy na: - zmenu a doplnenie kódexu schengenských hraníc, aby sa zabezpečila systematická registrácia údajov o vstupe a výstupe na všetkých vonkajších hraničných priechodoch, a aby sa snímanie biometrických znakov na hraniciach u štátnych príslušníkov tretích krajín bez vízovej povinnosti stalo povinnou podmienkou pre vstup. Aj keď je vytvorený štatút „registrovaného cestujúceho“, kódex schengenských hraníc by mal umožňovať na hraniciach jednoduchšie kontroly cestujúcich s týmto štatútom, - rozhodnutie zriadiť nový systém vstupu/výstupu na registráciu informácií o vstupe a výstupe a uchovanie biografických a biometrických údajov štátnych príslušníkov tretích krajín. Tento systém by mal byť vybudovaný na tej istej technickej platforme ako VIS/SIS II. Členské štáty by mohli tiež zvážiť, či je potrebné používať systémy automatickej hraničnej kontroly pre občanov EÚ , ktoré sa opierajú o elektronický pas alebo vnútroštátne programy. Uskutočniť by sa mala diskusia na príslušných fórach o vývoji technických noriem, aby sa dosiahla interoperabilita vnútroštátnych programov, ktoré sa neopierajú o elektronický pas. V širšej perspektíve by sa malo uvažovať o vytvorení globálnych noriem, ktoré by koordinovali zavedenie, oprávnenie a technickú interoperabililtu týchto programov na medzinárodnej úrovni. Komisia podá správu Európskemu parlamentu a Rade o výsledkoch štúdie o systéme elektronického cestovného povolenia počas roku 2009. Komisia z tohto dôvodu vyzýva Európsky parlament a Radu, aby sa zapojila do úvah o budúcej celkovej architektúre integrovaného riadenia hraníc EÚ a o použití systémov z pohľadu posilnenia bezpečnosti a uľahčenia cestovania. Na základe týchto úvah Komisia posúdi ďalší vývoj týchto systémov, vrátane predložených nevyhnutných legislatívnych návrhov. [1] Svetová organizácia cestovného ruchu (WTO): Vision 2020 oddiel 4, s. 48. „Cestovný ruch “takisto zahŕňa cestovanie na účely zlepšenia odborných kvalifikácií a zdravia. [2] Nariadenie (ES) č. 562/2006. [3] Nariadenie (ES) č. 1931/2006. [4] Nariadenie (ES) č. 2007/2004. [5] Rusko, Ukrajina, Srbsko, Čierna Hora, Albánsko, Bosna a Hercegovina, Bývalá juhoslovanská republika Macedónsko a Moldavská republika. [6] Nariadenie (ES) č. 539/2001. [7] Smernica 2004/82/ES. [8] Ú. v. EÚ L 105, 13.4.2006, s. 1. [9] KOM(2007) 654. [10] Porovnaj posúdenie vplyvu na odhadované počty. [11] Komisia zahrnula vytvorenie systému vstupu/výstupu a schémy uľahčenia prechodu hraníc medzi možný vývoj vo svojom Oznámení o zlepšení efektívnosti, posilňovaní interoperability a synergii medzi európskymi databázami v oblasti spravodlivosti a vnútorných záležitostí - KOM(2005) 597, z 24.11.2005 - a vo svojom Oznámení o prioritách politiky boja proti nelegálnemu prisťahovalectvu štátnych príslušníkov tretích krajín -KOM(2006) 402, z 19.7.2006. [12] Rodinní príslušníci občanov EÚ, iní občania EHP a štátni príslušníci Švajčiarska, vrátane rodinných príslušníkov. [13] Portugalský RAPID je príkladom takéhoto systému, ktorý je už v prevádzke. [14] Nariadenie Rady (ES) č. 2252/2004 z 13. decembra 2004 o normách pre bezpečnostné znaky a biometriu v pasoch. [15] Rozhodnutie Komisie K(2006) 2909 z 28. júna 2006.