Oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov - Návrh spoločnej správy o sociálnej ochrane a sociálnom začlenení na rok 2008 {SEK(2008)91} /* KOM/2008/0042 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 30.1.2008 KOM(2008) 42 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE RADE, EURÓPSKEMU PARLAMENTU, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Návrh spoločnej správy o sociálnej ochrane a sociálnom začlenení na rok 2008 {SEK(2008)91} KĽÚČOVÉ INFORMÁCIE - Sociálne a hospodárske politiky sa môžu a mali by sa navzájom podporovať. Reformy sociálnej ochrany a politika aktívneho začleňovania prispeli v posledných rokoch k vyššiemu rastu zamestnanosti a väčšiemu počtu pracovných miest. Stále je však potrebné urobiť viac pre to, aby zlepšená hospodárska situácia priniesla výhody i ľuďom na okraji spoločnosti. Na zabezpečenie udržateľného rozvoja v Európe je preto rozhodujúce predchádzanie chudobe a sociálnemu vylúčeniu a ich riešenie prostredníctvom modernizácie sociálnej ochrany v rámci zdravých fiškálnych politík spájajúcich sociálnu primeranosť a hospodársku udržateľnosť. Na všeobecnej úrovni je potrebné presadzovať integrované politiky – zohľadňujúce zároveň rovnosť mužov a žien – s cieľom úplného začlenenia i najzraniteľnejších skupín do spoločnosti. Počas ďalšej etapy Lisabonskej stratégie i po nej bude potrebné vynaložiť trvalé úsilie. - Pre všetky kategórie starších pracovníkov stúpla miera zamestnanosti. Opatrenia aktívneho začleňovania, reformy dôchodkového systému a reformy trhu práce zlepšili motiváciu ľudí pracovať, ale stále je potrebné, aby pracovalo viac ľudí. Navyše by ľudia mali dlhšie zostať ekonomicky aktívni. Spolu so snahami zlepšiť produktivitu to prispeje k zdravšiemu základu systémov sociálnej ochrany a k primeranosti i udržateľnosti dôchodkov. Zvyšovaním zamestnateľnosti, obmedzovaním odchodu do predčasného dôchodku, zvyšovaním flexibility odchodu do dôchodku a posilňovaním motivácie pracovať dlhšie môžu dôchodkové reformy podporovať najmä aktívne starnutie za predpokladu, že pracovné trhy sú otvorené pre starších pracovníkov. - Keďže dôchodkové reformy už prebiehajú, je potrebné ich pravidelne monitorovať s ohľadom na ich vplyv na budúcu primeranosť, riziko chudoby a udržateľnosť. Je potrebné zvyšovať povedomie o rizikách spojených s rôznymi dôchodkovými systémami a podporovať informované rozhodovanie. - Z celkového počtu 78 miliónov Európanov ohrozených chudobou je 19 miliónov detí. S cieľom zabrániť šíreniu chudoby a vylúčenia na ďalšie generácie je potrebné zabezpečiť rovnaké príležitosti pre všetkých a dobré výsledky vo vzdelávaní pre každé dieťa. Je potrebné zosilniť politiky začleňovania a antidiskriminačné politiky najmä vo vzťahu k prisťahovalcom a ich potomkom a k etnickým menšinám. - Chudoba detí je zapríčinená tým, že žijú v domácnostiach nezamestnaných s nedostatočnou podporou príjmov rodičov, alebo tým, že ich rodičia nezarábajú dostatočne na to, aby predišli chudobe alebo ju mohli riešiť. Presadzovanie vyrovnaných a komplexných stratégií aktívneho začleňovania preto predstavuje nepriamu, ale dôležitú súčasť podpory kvality života detí a mladých ľudí. Je potrebné nájsť vhodnú rovnováhu medzi pomocou rodinám a zameraním sa na deti samotné. Najlepšou stratégiou je zamerať sa na najviac znevýhodnené deti v rámci širšieho univerzálneho prístupu. - Sociálne politiky vo veľkej miere ovplyvňujú zdravie a zdravie je dôležitým určujúcim faktorom životných príležitostí. Je potrebné podniknúť kroky na zníženie pretrvávajúcich a podstatných nerovností vo výsledkoch zdravotnej starostlivosti. Je potrebné, aby kroky viedli k začleneniu zdravotného hľadiska do všetkých politík. Sociálna ochrana môže zabezpečiť rovnocenný prístup k zdravotnej starostlivosti a prevenciu podľa potreby vrátane najťažšie dostupných skupín. - Potreba dlhodobej starostlivosti vzrastá. Členské štáty sa zaviazali zlepšiť prístup ku kvalitným službám. Je potrebné nájsť správnu rovnováhu medzi verejnou a súkromnou zodpovednosťou a formálnou a neformálnou starostlivosťou. Starostlivosť v rezidenčnom alebo komunitnom prostredí je uprednostňovaná pred ústavnou starostlivosťou, avšak pre mnohé členské štáty je poskytovanie služieb tejto kvality stále problematické. To isté sa týka zlepšenia koordinácie starostlivosti a zabezpečenia podpory neformálnych opatrovateľov. - Prvá etapa vylepšenej otvorenej metódy koordinácie ukázala, že spoločné sociálne ciele schválené v roku 2006 pomohli členským štátom pri vytváraní ich politík. Vzhľadom na dlhodobé ciele zostávajú tieto politiky naďalej v platnosti a ich nepretržité presadzovanie zohráva kľúčovú úlohu v úspechu Lisabonskej stratégie. - Novinkou otvorenej metódy koordinácie bolo zameranie sa na kľúčové témy roka 2007. Tento prístup prispel k zlepšeniu porozumenia, podpore vzájomného vzdelávania a lepšej kontrole, ako aj k dôslednejšiemu podávaniu správ. Členské štáty a Komisia zavedú vylepšené pracovné postupy s cieľom zlepšiť výsledky v presadzovaní európskych a národných stratégií v rámci etapy otvorenej metódy koordinácie pre roky 2008-2011 a neskôr. 1. ÚVOD Reformy uskutočnené v rámci Lisabonskej stratégie prispeli k rastu, vznikajú nové pracovné miesta a nezamestnanosť v celej Európe klesá. Pozitívny vplyv na sociálnu súdržnosť je zjavný, napr. v poklese dlhodobej nezamestnanosti. Napriek faktu, že rozdiely v postavení mužov a žien takisto klesajú, sú stále dosť vysoké. Miera zamestnanosti starších pracovníkov v EÚ dosahuje v súčasnosti takmer 44 % (34,8 % u žien, 52,6 % u mužov), 9 krajín už dosiahlo cieľ stanovený na rok 2010, mieru zamestnanosti starších pracovníkov dosahujúcu 50 %. Reformy sociálnej ochrany a politík sociálneho začlenenia začínajú prinášať ovocie: priamo podporujú sociálnu súdržnosť, ale zároveň prispievajú k rastu zvyšovaním ponuky práce a podporou udržateľnosti rozpočtovej situácie. Financovanie sociálnej ochrany podlieha rozširovaniu finančného základu od zdaňovania práce k iným typom zdaňovania. Optimalizovanie kvality sociálnych výdavkov je nevyhnutné na udržanie primeranej úrovne sociálnej ochrany a zdravých verejných financií. Zdravý rast a vytváranie pracovných miest však neprináša automatické zlepšenie situácie ľudí na okraji spoločnosti. Mať zamestnanie predstavuje najlepšiu možnosť, ako sa vyhnúť vylúčeniu, ale nie je vždy zárukou. Približne 8 % občanov EÚ je ohrozených chudobou aj napriek tomu, že sú zamestnaní. Dokonca i v prípade prekvitajúcich pracovných trhov môže zostať podiel domácností nezamestnaných nezmenený a niektorí ľudia sa nevedia vymaniť zo začarovaného kruhu nízkej alebo žiadnej mzdy. Z celkového pohľadu na spoločnosť vyplýva, že približne 16 % občanov EÚ, t. j. takmer 80 miliónov ľudí je vystavených riziku príjmovej chudoby, pričom ženy sú ohrozené viac ako muži. Vo väčšine členských štátov patria deti a mladí ľudia medzi zraniteľné skupiny čeliace oveľa vyššiemu riziku. Spoločná správa z roku 2007 posudzovala prvý súbor národných strategických správ, ktoré sa integrovaným spôsobom zamerali na politiky zaoberajúce sa sociálnym začleňovaním, dôchodkami, zdravotnou a dlhodobou starostlivosťou[1]. Správy ukázali, ako spoločné zváženie všetkých cieľov a strategickejší a cielenejší prístup zlepšuje účinnosť politiky a kvalitu verejných výdavkov. Rok 2007 bol rokom, v ktorom jednotlivé štáty nepredkladali národné správy, čo umožnilo zamerať sa na špecifické témy s dôrazom na dlhodobý rozmer európskej stratégie. Časť 2 tohto návrhu predstavuje zhrnutie získaných skúseností týkajúcich sa vybraných tém a časť 3 sa venuje ďalšiemu postupu. Rok 2007 predstavoval aj začiatok nového programového obdobia štrukturálnych fondov. Väčšina členských štátov podnikla kroky smerujúce k využitiu štrukturálnych fondov nielen na splnenie priorít „rastu a zamestnanosti“, ale tiež spoločných cieľov v sociálnej oblasti. Z rozpočtu Európskeho sociálneho fondu na obdobie 2007-2013 bude takmer 10 miliárd EUR určených priamo na prioritu sociálneho začleňovania, čo predstavuje 12,4 % z celkového rozpočtu. Odhliadnuc od tohto priameho prídelu financií budú i ďalšie aktivity Európskeho sociálneho fondu podporovať začlenenie znevýhodnených osôb. Európsky fond regionálneho rozvoja tiež plánuje významnú investíciu v hodnote približne 17 miliárd EUR do sociálnej infraštruktúry (vzdelávanie, zdravotná starostlivosť, starostlivosť o deti, sociálne bývanie). Členské štáty čerpajú štrukturálne fondy s cieľom účinne dopĺňať národné, regionálne a miestne financovanie a činnosti. Detailnejšie hodnotenie týkajúce sa viacerých tém a podrobná analýza využitia štrukturálnych fondov pre spoločné ciele v sociálnej oblasti[2] sú uvedené v sprievodnom dokumente. 2. VZÁJOMNÁ INTERAKCIA MEDZI OTVORENOU METÓDOU KOORDINÁCIE A LISABONSKOU STRATÉGIOU PRE RAST A ZAMESTNANOSť Zasadanie Európskej rady v marci 2007 zdôraznilo, že lisabonská agenda by mala lepšie zohľadňovať spoločné ciele EÚ v sociálnej oblasti. Neformálne zasadanie Rady vyjadrilo potrebu zlepšiť integráciu a viditeľnosť sociálnych priorít v rámci širšieho európskeho strategického rámca reforiem . Ministri zdôraznili, že jedným z najdôležitejších nástrojov pre pokrok EÚ v otázkach zamestnanosti a v sociálnych otázkach je koordinácia politík, ktorá zohráva zásadnú úlohu v zlepšovaní kvality politík a v napĺňaní spoločných cieľov. Výbor pre sociálnu ochranu reagoval poverením pracovnej skupiny identifikáciou príkladov pozitívnej vzájomnej interakcie spoločných cieľov v sociálnej oblasti a cieľov väčšieho hospodárskeho rastu a väčšieho počtu a lepších pracovných príležitostí. Správa pracovnej skupiny vyzdvihla úzku prepojenosť a vzájomné prelínanie sa hospodárskych politík, politík zamestnanosti a sociálnych politík. Dobre navrhnuté systémy sociálnej ochrany a politiky sociálneho začlenenia predstavujú produktívne faktory, ktoré výrazne prispievajú k hospodárskym úspechom každého členského štátu. Prebiehajúce reformy dôchodkového systému a reformy zdravotnej starostlivosti pozitívne vplývajú na udržateľnosť verejných financií a správanie sa trhu práce. Úspešné opatrenia v oblasti zdravotnej starostlivosti zlepšujú kvalitu života a produktivitu. Súhrnné politiky aktívneho začleňovania pre ľudí, ktorí sú najviac vzdialení od trhu práce, zvyšujú ľudský kapitál a ponuku práce, pričom zároveň podporujú súdržnosť spoločnosti. Zvyšovanie kvality života detí a mladistvých pomáha budúcim generáciám naplno rozvíjať ich potenciál a umožňuje im urobiť viac pre spoločnosť a hospodárstvo. 2.1. Snahy znížiť chudobu detí Riziko chudoby detí v EÚ vo výške 19 % je vyššie ako riziko ostatného obyvateľstva. V najviac postihnutých oblastiach dosahuje táto miera 30 %. Približne 10 % všetkých detí žije v domácnostiach, v ktorých nikto nepracuje a 60 % týchto detí je ohrozených chudobou. Napriek celkovému rozvoju pracovného trhu zostáva toto číslo od roku 2000 nezmenené. V prípade, že obaja rodičia pracujú, je chudobou ohrozených iba 7 % detí, táto miera však dosahuje 25 % v prípade, že pracuje iba jeden rodič. Ostatné faktory spojené s nízkou intenzitou práce zahŕňajú domácnosti iba s jedným rodičom alebo mnohopočetné rodiny. Sociálne transfery znižujú riziko chudoby detí v priemere o 44 %. Chudoba detí je výsledkom zložitej interakcie týchto faktorov. Najlepšie výsledky zvyčajne dosahujú krajiny, ktoré túto otázku riešia komplexne a snažia sa o vhodnú rovnováhu medzi zameraním sa na rodinu a zameraním sa na dieťa samotné. Vyžaduje si to spájanie stratégií zameraných na zlepšenie prístupu a vzťahu rodičov k práci so službami, ktoré k tomu prispievajú, a s podporou príjmov s cieľom minimalizovať riziko vzniku pasce sociálnych dávok. Úspešnosť týchto opatrení si vyžaduje, aby vytvárali dobre vyváženú kombináciu politík zameranú na včasnú intervenciu, primerane financovanú a opierajúcu sa o jasné ciele a úlohy. Chudoba detí je najčastejšie spôsobená tým, že žijú v chudobných domácnostiach. Zlepšovanie materiálnej situácie detí zahŕňa zvyšovanie rodinného príjmu prostredníctvom priamej podpory, či už finančnej, alebo vo forme poskytovania základných sociálnych služieb, ako aj prostredníctvom opatrení zameraných na uľahčenie prístupu oboch rodičov na trh práce. Dôležitú úlohu môže zohrávať aj vytvorenie rovnováhy medzi pracovným a rodinným životom, napríklad prostredníctvom zvyšovania kvality a kvantity poskytovania starostlivosti o deti. Všetky aktivity zamerané na zlepšenie prístupu rodičov na trh práce musia však byť sprevádzané opatreniami zabezpečujúcimi, aby ľudia s nedostatočnými možnosťami alebo príležitosťami pracovať získali dostatočnú podporu, ktorá im a ich rodinám umožní viesť dôstojný život. Fakt, že existujú deti ohrozené chudobou aj napriek tomu, že ich rodičia pracujú, poukazuje na potrebu kvalitnejších pracovných miest, prostredia podporujúceho udržanie pracovného miesta a možností na kariérny rast. V tejto súvislosti je povzbudzujúce vidieť silný dôraz, ktorý návrhy členských štátov na využitie Európskeho sociálneho fondu kladú na aktívne začleňovanie s cieľom odstraňovať prekážky, ktorým čelia znevýhodnené osoby. Členské štáty, ktoré dosahujú najlepšie výsledky, zabezpečujú vhodné spojenie všeobecnej a cielenej pomoci. Všeobecné opatrenia vytvárajú celkové priaznivé prostredie pre rodiny, neprispievajú k pasci sociálnych dávok a nie sú stigmatizované. Na pomoc ľuďom v núdzi je však potrebná aj cielená pomoc, navrhnutá tak, aby ich neodrádzala od práce. Veľmi dôležitú úlohu pri kompenzácii sociálno-ekonomického znevýhodnenia a pri účinnom vytváraní priestoru pre úspešný rozvoj dieťaťa zohráva vzdelanie. Členské štáty si uvedomujú potrebu zabezpečiť rovnaké príležitosti pre všetky deti s ohľadom na starostlivosť o deti a predškolské vzdelávanie, pričom stále vo väčšej miere zavádzajú preventívne opatrenia na vyriešenie problému predčasného ukončovania školskej dochádzky. Na riešenie rizika sociálneho vylúčenia, ktorému čelia deti a mladí ľudia vystavení viacnásobnému znevýhodneniu, ako napríklad rómske deti, vytláčané často na okraj spoločnosti, sú však potrebné viaceré opatrenia. Cielené vzdelávacie programy zamerané na tieto znevýhodnené skupiny, ktoré podnecujú aktívnu spoluprácu rodičov, by mali byť podporované stále viac. Rozšírené sociálne vylúčenie mladých ľudí, ktorí prežili detstvo v ústavnej starostlivosti, predstavuje aj naďalej závažný problém. V mnohých členských štátoch je viditeľná snaha uprednostniť pred ústavnou starostlivosťou umiestňovanie detí do pestúnskej starostlivosti s cieľom poskytnúť im rodinné prostredie. Toto je len jedna z mnohých oblastí zameraných na rozvíjanie politík a vzájomné učenie sa (hodnotenie a školenia pre pestúnskych opatrovateľov, získavanie nových opatrovateľov v súvislosti s predpokladaným nárastom umiestnenia detí do pestúnskej starostlivosti, atď.). K pokroku v presadzovaní môžu prispieť kvantitatívne ciele jednotlivých štátov so silnou politickou vôľou. Významnú úlohu zohráva vhodné monitorovanie a v prípade, že účinné mechanizmy ešte nie sú zavedené, je potrebné ich zabezpečiť. Je však nevyhnutné uvedomiť si, že situácia najzraniteľnejších detí, napr. detí, ktoré vyrastali v ústavoch alebo na uliciach, nemôže byť monitorovaná s využitím štandardných nástrojov prieskumu, ale vyžaduje si špecifické monitorovacie nástroje. Výbor pre sociálnu ochranu navrhol súbor odporúčaní s cieľom zlepšiť analýzu a monitorovanie na základe činnosti pracovnej skupiny pre ukazovatele (ISG), týkajúce sa chudoby detí a kvality života detí. Taktiež nie je dostatočne využívaná spolupráca medzi stratégiami bojujúcimi s chudobou, politikami riešiacimi práva detí a snahami bojovať proti diskriminácii. Je zrejmé, že chudobu detí je potrebné vnímať v širšom meradle, nielen z pohľadu finančnej chudoby, berúc do úvahy napr. materiálny nedostatok, nedostatok sociálnej spoluúčasti a ohrozenie vrátane rizík v správaní. 2.2. Podpora dlhšieho pracovného života Vo väčšine krajín prebehli v uplynulom desaťročí rozsiahle štrukturálne reformy trhu práce a reformy dôchodkových systémov, ktoré v niektorých členských štátoch prebiehajú dodnes. Tieto reformy vychádzajú z prístupu založenom na životnom cykle tým, že upevňujú spojenia medzi príspevkami do dôchodkového systému a poberanými dávkami a zo stratégií aktívneho starnutia založených na znižovaní zapájania sa do programu predčasného odchodu do dôchodku, posilňovaní motivácie ľudí pracovať dlhšie a zlepšovaní zamestnateľnosti starších pracovníkov. Počas celého životného cyklu je potrebné doplniť ich opatreniami flexiistoty s cieľom zlepšiť kvantitu ako aj kvalitu pracovných miest najmä u ľudí s menej stabilným pracovným životom, s nízkymi mzdami a ťažkosťami získať primeraný dôchodok. Ľudia poberajúci predčasný dôchodok často predstavujú približne 20 % obyvateľstva vo veku 55 až 64 rokov. Zníženie tohto podielu môže výrazne prispieť k predĺženiu pracovného života. Nedávne zlepšenie miery nezamestnanosti ľudí vo veku 55 až 64 rokov prináša úžitok pre všetky kategórie pracovníkov vrátane pracovníkov s nízkou úrovňou kvalifikácie. Prebiehajúce reformy programov predčasného odchodu do dôchodku by sa mali zamerať aj na túto skupinu. Vo väčšine členských štátov prebiehajú reformy na zníženie predčasného odchodu do dôchodku zamerané na koncepciu dávok v nezamestnanosti a poberanie predčasného dôchodku, na dostupnosť invalidných dôchodkov a na rekvalifikáciu. Niektoré členské štáty sa zároveň venujú preskúmaniu zdanenia a návrhu súkromného dôchodkového pripoistenia. Kľúčovým cieľom týchto reforiem je obmedzenie podmienok oprávnenosti a zároveň vytváranie vhodného rámca pre pokračovanie účasti starších pracovníkov na trhu práce, ktorý by umožňoval výnimky v prípade mimoriadne náročných alebo nebezpečných zamestnaní, ďalším cieľom je zvýšenie motivácie zamestnancov pracovať dlhšie a zamestnanie alebo udržanie starších pracovníkov v zamestnaní, a zlepšenie pracovných príležitostí pre ľudí so zdravotným postihnutím alebo s nízkou úrovňou kvalifikácie prostredníctvom zlepšovania pracovných podmienok, uznávania neformálneho vzdelávania a poskytovania možností na zvyšovanie kvalifikácie vrátane zručností v oblasti informačných a komunikačných technológií, rekvalifikácie a celoživotného vzdelávania, často s finančnou podporou Európskeho sociálneho fondu. V niektorých členských štátoch však trend poberania dávok pri odchode do predčasného dôchodku stále narastá. Na skrátenie obdobia medzi odchodom z posledného zamestnania a poberaním zákonom stanoveného dôchodku sú preto potrebné systematickejšie reformy. Väčšina opatrení posilňuje budúci očakávaný pokles v poskytovaní zákonných dôchodkov v istom veku, čo spôsobuje nárast obáv týkajúcich sa dostatku dôchodkov v budúcnosti. Vhodným opatrením je zabezpečiť, aby pracovalo viac ľudí a aby pracovali dlhšie. Vyžaduje si to aktívnu snahu s cieľom znížiť diskrimináciu starších pracovníkov na trhu práce. Dôraz je zároveň kladený na význam poskytovania doplnkového súkromného dôchodkového pripoistenia. 2.3. Zabezpečenie dôchodkového pripoistenia financovaného zo súkromných zdrojov Dôležitosť dôchodkového pripoistenia financovaného zo súkromných zdrojov stále rastie. Vo všeobecnosti to znamená posun v spoluúčasti príjemcov, vlád, prispievajúcich subjektov a penzijných fondov na rizikách, ktoré musia byť dobre vyhodnotené a sprevádzané primeranými predpismi. Nie je ľahké odhadnúť celkový vplyv na primeranosť budúcich dôchodkov, ktorý závisí od veľkosti príspevkov odvádzaných do dôchodkových systémov a od ich aktuálneho pokrytia. Zatiaľ čo pri plnom a produktívnom zamestnaní rastie zabezpečenie pracovníkov so slabším prístupom k súkromnému dôchodkovému pripoisteniu, špecifické politické opatrenia sa zdajú byť nevyhnutné na zvýšenie dôchodkového zabezpečenia, ktoré v súčasnosti predstavuje 50-60 %, s cieľom zabezpečiť, aby pracujúce obyvateľstvo nahromadilo dostatok nárokov na dôchodok zo súkromných zdrojov – toto je cieľ stanovený mnohými štátmi. Dôchodkové dávky budú v budúcnosti tiež závisieť od reálnych výnosov akumulovaných finančných prostriedkov, ako aj od skutočných nákladov a poplatkov, ktoré môžu vo veľkej miere ovplyvniť nižšie dôchodky. V členských štátoch, ktoré zavádzajú väčšiu podporu poskytovaniu dôchodkov financovaných zo súkromných zdrojov, sú mechanizmy na prechod stále vo fáze vývoja. Čerpanie dôchodkových dávok v budúcnosti môžu ovplyvňovať faktory ako napríklad vek, v ktorom je povinné vstúpiť do zákonného dôchodkového systému, započítavanie obdobia bez platenia príspevkov, pravidlá indexácie, forma záruk a stanovenie veku odchodu do dôchodku. Je však potrebné, aby sa dôchodkový systém prispôsobil rastúcej priemernej dĺžke života. So zvyšujúcim sa podielom financovaných dôchodkov je potrebné jasne definovať úlohu vlády. Zahŕňa to definovanie podmienok vyplácania, primeraný dohľad, informovanie verejnosti a finančnú gramotnosť. 2.4. Znižovanie nerovností vo výsledkoch zdravotnej starostlivosti Napriek celkovým zlepšeniam zdravotnej starostlivosti pretrvávajú značné rozdiely vo výsledkoch zdravotnej starostlivosti nielen medzi členskými štátmi, ale aj v rámci jednotlivých krajín a skupín obyvateľstva v závislosti od sociálno-ekonomického postavenia, miesta bydliska, etnickej príslušnosti a pohlavia. Ľudia s nižšou úrovňou vzdelania, majetku alebo pracovného postavenia žijú v priemere kratšie a sú náchylnejší na ochorenia ako zámožnejší ľudia, pričom tieto rozdiely neklesajú. Nevyváženosť príjmov, chudoba, nezamestnanosť, stres, nevyhovujúce pracovné podmienky a bývanie spolu s individuálnym správaním, vôľou a schopnosťou znášať náklady predstavujú dôležité faktory vplývajúce na rozdiely v oblasti zdravia. Zatiaľ čo systémy zdravotnej starostlivosti prispeli k značným zlepšeniam zdravotného stavu v rámci EÚ, prístup k zdravotnej starostlivosti v rámci rôznych sociálnych skupín zostáva nevyvážený. Hlavnou výzvou je umožniť všetkým prístup k vysoko kvalitnej zdravotnej starostlivosti odrážajúcej najnovšie technologické pokroky a zároveň zabezpečiť udržateľnosť. Členské štáty preto presadzujú opatrenia zamerané na zníženie týchto rozdielov, napr. tým, že sa zaoberajú rizikovými faktormi prostredníctvom zdravotnej osvety, znižujú rozšírenie a výskyt určitých chorôb a zabezpečujú účinnejšie aktivity zamerané na prevenciu na rôznych miestach (doma, v školách, na pracoviskách). Rovnako dôležité sú kroky na zvýšenie dostupnosti zdravotnej starostlivosti pre všetkých obyvateľov, riešenie finančných prekážok v prístupe k zdravotnej starostlivosti, zdôraznenie aktivít zameraných na podporu a prevenciu chorôb pred liečebnou starostlivosťou a riešenie kultúrnych prekážok vo využívaní týchto služieb. Na podporu reforiem, posilnenie kapacít najmä v konvergenčných regiónoch budú využívané prostriedky zo štrukturálnych fondov s cieľom zlepšiť prístup a rozvoj ľudských zdrojov. Je však potrebné spojiť všeobecné politiky a politiky zamerané na nižšie sociálno-ekonomické vrstvy. Prakticky všetky členské štáty zaviedli univerzálne alebo takmer univerzálne právo na zdravotnú starostlivosť a prispôsobili služby tak, aby boli dostupné aj ľuďom, ktorí majú problém s prístupom k bežným službám z dôvodu telesného alebo duševného postihnutia, alebo jazykových a kultúrnych rozdielov. Iba zopár štátov začalo riešiť rozdiely v zdravotníctve systematicky a komplexne znižovaním sociálnych rozdielov, prevenciou pred vznikajúcimi rozdielmi v zdravotnom stave alebo riešením zlých výsledkov zdravotnej starostlivosti. Tieto kroky by v praxi mali zabezpečiť rovnaký prístup k zdravotnej starostlivosti pre všetkých. Politiky mimo zdravotnej oblasti sú takisto dôležité pre zlepšenie zdravia obyvateľstva a zníženie existujúcich rozdielov v poskytovaní zdravotnej starostlivosti. 2.5. Dlhodobá starostlivosť Starnutie obyvateľstva a sociálno-ekonomické zmeny sú zvyčajne vnímané ako hlavné dôvody vyššieho budúceho dopytu po službách dlhodobej starostlivosti. Nárast dopytu je v skutočnosti spôsobený nárastom priemernej dĺžky života a výskytom invalidity a závislosti. Členské štáty si uvedomili potrebu vnímať dlhodobú starostlivosť ako nové sociálne riziko, ktoré je treba pokryť sociálnou ochranou a zaväzujú sa zabezpečiť takmer univerzálny prístup. Hoci niektoré rozdiely v poskytovaní dlhodobej starostlivosti sú nevyhnutné, nemôže schopnosť jednotlivcov starostlivosť financovať ani podiel súkromných zdrojov financovania zabrániť prístupu ku kvalitným službám. Napriek zjavnej potrebe sa súčasná ponuka nepremieta do komplexného a univerzálneho rámca pre poskytovanie dlhodobej starostlivosti. Členské štáty sa snažia o zabezpečenie udržateľnej kombinácie verejných a súkromných zdrojov financovania. Opatrenia zahŕňajú zmeny v mechanizmoch financovania, v mnohých krajinách však zabezpečenie financovania dlhodobej starostlivosti ešte nebolo dosiahnuté. Správy jednotlivých štátov ukázali, že poskytovanie dlhodobej starostlivosti prispôsobené závislej osobe v rezidenčnom alebo komunitnom prostredí je uprednostňované pred ústavnou starostlivosťou. Podpora neformálnych opatrovateľov a využívanie nových technológií môže pomôcť ľuďom zotrvať čo najdlhšie vo vlastných domovoch. Štrukturálne fondy budú využívané na podporu deinštitucionalizácie a posilnia komunitné služby. Intenzívnejšia koordinácia medzi zdravotnou starostlivosťou a sociálnymi službami je považovaná za rozhodujúci faktor na dosiahnutie primeranej kontinuity starostlivosti umožňujúcej vysokú úroveň kvality a efektívne využitie prostriedkov pri poskytovaní služieb dlhodobej starostlivosti v ústavnom alebo komunitnom prostredí. Na zabezpečenie vysokej úrovne kvality je potrebné zaviesť opatrenia týkajúce sa jednotných noriem a mechanizmov overovania kvality v spojení s uzákonenými metódami hodnotenia. Rovnako dôležitá je otázka týkajúca sa pracovníkov zabezpečujúcich dlhodobú starostlivosť, pričom zastúpené budú prevažne ženy. Najmä pre krajiny čeliace nedostatku personálu je problémom primeraný nábor pracovníkov, odborná príprava a rekvalifikácia. Pri riešení tohto problému môže teoreticky pomôcť aj Európsky sociálny fond, rovnako ako koordinácia formálnej a neformálnej starostlivosti. Zlepšenie pracovných podmienok a formálne uznávanie neformálnych opatrovateľov v systéme sociálneho zabezpečenia sú spôsoby, ako zabezpečiť vysokú úroveň kvality neformálnej starostlivosti. 3. BUDÚCI ROZVOJ OTVORENEJ METÓDY KOORDINÁCIE Zameranie sa na vybrané témy v roku 2007 umožnilo hlbšiu analýzu daných otázok a politické opatrenia. Najmä zameranie sa na deti zvýšilo spoločné porozumenie rôznym faktorom, ktoré určujú sociálne začlenenie a kvalitu života detí a mladých ľudí. Pokračovanie týchto aktivít a zabezpečenie rovnakého pokroku v budúcich tematických rokoch by malo posilniť vplyv otvorenej metódy koordinácie na spoločné ciele v sociálnej oblasti. Otvorená metóda koordinácie je vhodný nástroj na podporu spoločného chápania priorít sociálnej politiky. Rámec tejto metódy zameraný na vzájomné učenie sa a výmenu skúseností podporil účinnejšie politické stratégie. Súčasný pokrok potvrdzuje platnosť spoločných cieľov v sociálnej oblasti. Tieto ciele poskytujú komplexný rámec pre integrovanú činnosť a analýza dlhodobých otázok poukazuje na potrebu zintenzívniť úsilie. Hľadanie spôsobov na ďalšie prehlbovanie spolupráce je dôležitým bodom programu Výboru pre sociálnu ochranu na rok 2007.Úvahy sú zamerané na prehĺbenie potenciálu vzájomného učenia sa. Dohodnuté bolo množstvo zlepšení, ktoré budú realizované v období rokov 2008-2011: - Posun smerom k prístupu orientovanému na kontext a postup, zároveň sledovanie neúspešných politík a opakovaný rozvoj politík ako reakcia na vzniknuté prekážky. - Integrovanejšie a strategickejšie využitie všetkých dostupných nástrojov na podporu implementácie otvorenej metódy koordinácie (najmä PROGRESS). - Systematickejšie zapracovanie kľúčových výsledkov vyplývajúcich z intenzívnejšieho monitorovania do vytvárania politík. - Prehĺbenie analytického rámca, vrátane hodnotenia sociálneho vplyvu. - Ďalšie zlepšenia riadenia prostredníctvom zabezpečenia nepretržitej angažovanosti zainteresovaných subjektov, vrátane miestnych úradov, v rámci cyklu politiky otvorenej metódy koordinácie. - Posilnenie vzájomnej pozitívnej spolupráce medzi sociálnou otvorenou metódou koordinácie a ďalšími relevantnými postupmi EÚ v rámci Lisabonskej stratégie. - Lepšie rozšírenie výsledkov. Prostredníctvom iniciatívy na aktívne začleňovanie[3] vyzvala Komisia členské štáty, ako aj ostatné zainteresované subjekty, aby zvážili návrh na posilnenie kapacity otvorenej metódy koordinácie na podporu snáh členských štátov realizovať spoločné ciele v sociálnej oblasti. Je potrebné vziať do úvahy subsidiaritu a odlišné situácie v jednotlivých členských štátoch. Cieľom však je stavať na základoch spoločného porozumenia dohodnutým kľúčovým problémom a v zhode vytvoriť spoločné pokyny na ich riešenie. Podpora osvedčených postupov a sledovanie pokroku by tým prispelo k vyššej účinnosti otvorenej metódy koordinácie. [1] V priebehu roka 2007 aktualizovali niektoré členské štáty svoje stratégie: AT, FR, NL, RO, FI, SE, SI a UK. [2] K sociálnemu začleneniu tiež prispievajú niektoré ďalšie finančné nástroje EÚ, ako napríklad Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka. [3] Konzultácie sa začali dňa 17. októbra 2007 na tému „Modernizácia sociálnej ochrany na dosiahnutie väčšej sociálnej spravodlivosti a hospodárskej súdržnosti: intenzívnejšie presadzovanie aktívneho začlenenia ľudí najviac vzdialených od trhu práce“, KOM(2007)620.