DÔVODOVÁ SPRÁVA

KONTEXT NÁVRHU

Makrofinančná pomoc sa od svojho uvedenia od života v roku 1990 používa na poskytovanie finančnej pomoci makroekonomickej povahy tretím krajinám, ktoré zažívajú krátkodobé ťažkosti týkajúce sa platobnej bilancie. Doteraz bolo schválených celkove 55 rozhodnutí o makrofinančnej pomoci, ktoré využilo 23 krajín, pričom celkové záväzky dosiahli sumu 7,4 miliardy EUR vo forme grantov a úverov

Makrofinančná pomoc dopĺňa financovanie, ktoré poskytuje Medzinárodný menový fond (MMF) v kontexte programu úpravy a reformy hospodárstva. Zodpovedá to skutočnosti, že hoci je v rámci globálnej ekonomickej architektúry poskytovanie pomoci v rámci platobnej bilancie hlavne úlohou MMF, v niektorých prípadoch je vhodné, aby EÚ na základe výnimky dopĺňala pomoc MMF v prípade krajín, ktoré sú politicky, hospodársky a geograficky blízke EÚ.

Okrem existencie finančného mechanizmu MMF sú hlavnými predpokladmi poskytnutia makrofinančnej pomoci zo strany EÚ existencia zostatkovej medzery vo vonkajšom financovaní na základe odhadu Komisie v úzkej spolupráci s MMF a rešpektovanie účinných demokratických inštitúcií a mechanizmov v prijímajúcej krajine. Po schválení operácie makrofinančnej pomoci je vyplatenie tejto pomoci podmienené tým, že prijímajúca krajina dosiahne uspokojivý pokrok v súlade s programom MMF a splnila určité opatrenia v oblasti hospodárskej a finančnej politiky dohodnuté medzi EÚ a prijímajúcou krajinou na základe spoločného dohovoru o hlavných hospodárskych a štrukturálnych výzvach krajiny. Makrofinančná pomoc má výnimočný charakter a má sa ukončiť, keď krajina dokáže uspokojovať svoje potreby vonkajšieho financovania prostredníctvom iných zdrojov, ako sú napríklad medzinárodné finančné inštitúcie (MFI) a prílev súkromného kapitálu.

Makrofinančná pomoc je cenným prínosom k makroekonomickej stabilite v kandidátskych, potenciálnych kandidátskych a susedných krajinách EÚ a na hospodárstvo EÚ má priaznivé účinky presahovania. Niektoré z jej znakov však zvyčajne znižujú jej účinnosť a transparentnosť. Makrofinančná pomoc v súčasnosti podlieha najmä legislatívnym rozhodnutiam osobitne pre každý prípad, t. j. na začatie každej jednotlivej operácie makrofinančnej pomoci krajine v kríze musí byť samostatné legislatívne rozhodnutie.

Dôvody a ciele návrhu

Komisia má v úmysle pomocou navrhovaného rámcového nariadenia vytvoriť formálny právny nástroj makrofinančnej pomoci určenej tretím krajinám. Hlavný cieľ je zefektívniť makrofinančnú pomoc prostredníctvom zjednodušenia jej rozhodovacieho procesu. Svetová finančná kríza upozornila na to, že na účinné riešenie mimoriadnych makroekonomických a finančných situácií musí byť nástroj odozvy na krízu, ktorý je možné rýchlo a efektívne využiť. Na to je potrebný rozhodovací proces, ktorý zamedzí dlhým postupom a meškaniam. Navrhovaným nariadením by sa urýchlil rozhodovací proces v prípade jednotlivých operácií makrofinančnej pomoci, takže nástroj by mohol lepšie pomáhať prijímajúcim krajinám odolávať krátkodobým vonkajším finančným tlakom a zároveň by ich podporil pri prijímaní opatrení na úpravu hospodárstva navrhnutých na obnovenie udržateľného stavu platobnej bilancie. Schopnosťou rýchlejšie využívať makrofinančnú pomoc by sa takisto posilnila jej komplementárnosť s nástrojmi medzinárodných finančných inštitúcií.

Navrhovaným nariadením by sa okrem toho zosúladil rozhodovací proces v prípade makrofinančnej pomoci s rozhodovacím procesom iných nástrojov vonkajšej finančnej pomoci EÚ. Komisia by predovšetkým mala právomoc prijímať rozhodnutia o poskytovaní makrofinančnej pomoci pod dohľadom výboru zloženého zo zástupcov členských štátov v súlade s postupom preskúmania zavedeným prostredníctvom nových komitologických pravidiel, ktoré nadobudli účinnosť 1. marca 2011.[1]

Cieľ navrhovaného rámcového nariadenia je takisto formulovať a objasniť kľúčové pravidlá upravujúce makrofinančnú pomoc so zreteľom na posilnenie transparentnosti a predvídateľnosti nástroja, aj keď bez toho, že by ho to podstatne zmenilo. Makrofinančná pomoc sa doteraz zakladala na zásadách ustanovených v záveroch Rady. Týmito „genvalskými kritériami“[2] sa stanovuje zemepisný rozsah, predpoklady a základné možnosti vykonávania makrofinančnej pomoci. Slúžia ako užitočné usmernenie pre minulé operácie makrofinančnej pomoci. Mali by sa preto zachovať a opätovne potvrdiť. V navrhovanom nariadení sa však niektoré z týchto kritérií aktualizujú a objasňujú.

Potrebu prijať rámcové nariadenie s cieľom zefektívniť rozhodovací proces makrofinančnej pomoci, poskytnúť transparentnejší právny základ pre tento nástroj a spresniť niektoré kritériá prijaté v Genvale uznal Európsky parlament v roku 2003 vo svojom uznesení o vykonávaní makrofinančnej pomoci určenej tretím krajinám.[3]

Okrem toho, po nadobudnutí účinnosti Lisabonskej zmluvy už rozhodnutia o makrofinančnej pomoci neprijíma samotná Rada, ale prijímajú sa v súlade s riadnym legislatívnym postupom (spolurozhodovanie). Táto skutočnosť zdôraznila potrebu urobiť z Parlamentu spolutvorcu pravidiel a kritérií upravujúcich makrofinančnú pomoc tak, že sa zakotvia do základného právneho nástroja schváleného obidvoma spoluzákonodarcami. Navrhované rámcové nariadenie by genvalským kritériám takýto oficiálny, právne záväzný štatút poskytlo.

Všeobecné súvislosti

Počas celosvetovej finančnej krízy v rokoch 2008 – 2009 sa poukázalo na to, aký význam by pre EÚ malo, keby si zabezpečila spoľahlivé a pohotové systémy na prevenciu a riadenie krízy, ako aj vhodné finančné nástroje. Proces prijímania samostatných legislatívnych rozhodnutí pre každú operáciu makrofinančnej pomoci zvyčajne viedol k podstatným omeškaniam v čase medzi žiadosťou krajiny o podporu a prvou platbou. Poškodzuje sa tým účinnosť nástroja, ktorý sa mal používať v súvislosti s kritickými situáciami týkajúcimi sa platobnej bilancie, ktoré vyžadujú rýchlu odozvu. Zdĺhavý proces viedol k časovému oneskoreniu medzi schválením programov MMF a operáciami EÚ v oblasti makrofinančnej pomoci, ktoré s nimi boli spojené. V súlade s týmito úvahami sa v metahodnotení minulých operácií makrofinančnej pomoci[4] dospelo k záveru, že omeškania v prijímaní rozhodnutí o makrofinančnej pomoci sú významným nedostatkom nástroja – nedostatkom, ktorého riešenie je cieľom navrhovaného rámcového nariadenia. Okrem toho by v dôsledku spolurozhodovacieho postupu, ktorý sa uplatňuje na MFP podľa Lisabonskej zmluvy, v spojení s potrebou poskytnúť parlamentom jednotlivých členských štátov aspoň osem týždňov, aby využili svoje právo na preskúmanie nových právnych predpisov, mohlo dôjsť k ďalšiemu predĺženiu rozhodovacieho procesu. To by mohol byť ďalší dôvod, prečo by sa malo rámcové nariadenie navrhnúť teraz.

Porovnanie s existujúcimi ustanoveniami v oblasti návrhu

Rozhodovací proces

Podľa navrhovaného rámcového nariadenia by Komisia predkladala návrh rozhodnutí o makrofinančnej pomoci pre konkrétnu krajinu výboru zástupcov členských štátov (ďalej len „výbor“). Výbor by vydal stanovisko v súlade s postupom preskúmania ustanoveným v nariadení o komitológii, ktoré nadobudlo účinnosť 1. marca 2011.[5] Tento rozhodovací proces by nahradil súčasné zdĺhavejšie legislatívne rozhodnutia o makrofinančnej pomoci, ktoré sa prijímajú pre každý jednotlivý prípad.

V súlade s nariadením o komitológii by sa výbor skladal zo zástupcov členských štátov a predsedal by mu zástupca Komisie, pričom predseda by nemal hlasovacie právo. Uplatňoval by sa tento postup: Komisia by predložila výboru návrh rozhodnutí Komisie o poskytnutí makrofinančnej pomoci tretej krajine („návrh vykonávacích aktov“). V prípade kladného stanoviska výboru (prijatého kvalifikovanou väčšinou zástupcov členských štátov) k navrhovaným rozhodnutim by ich Komisia prijala. V prípade zamietavého stanoviska výboru (takisto prijatého kvalifikovanou väčšinou zástupcov členských štátov) by ich Komisia neprijala, hoci by ich mohla postúpiť odvolaciemu výboru alebo predložiť návrhy na zmenu a doplnenie. Napokon, ak by stanovisko nebolo vydané, Komisia by ešte mohla prijať návrhy rozhodnutí, ale iba ak jednoduchá väčšina členov výboru nevysloví s nimi nesúhlas.

Po prijatí rozhodnutia o poskytnutí pomoci tretej krajine v súlade s postupom uvedeným v predchádzajúcom texte by Komisia vykonala operáciu makrofinančnej pomoci. Komisia by prijala memorandum o porozumení ustanovujúce opatrenia v oblasti politiky spojené s pomocou, ku ktorému výbor zaujal stanovisko. Na tento účel by Komisia konala v súlade s konzultačným postupom, keďže tieto memorandá nemajú vplyv na rozpočet ani na tretie krajiny, nad rámec dôsledkov rozhodnutia o poskytnutí pomoci. Po prijatí memoranda o porozumení Komisia rozhodne o uvoľnení pomoci s výhradou uspokojivého vykonávania hospodárskeho programu podporovaného MMF a na základe politických opatrení dohodnutých medzi EÚ a prijímajúcou krajinou.

Ako sa uvádza v článkoch 10 a 11 nariadenia (EÚ) č. 182/2011, Európsky parlament a Rada by mali mať prístup k dokumentom o činnostiach výboru a právo namietať proti návrhom vykonávacích aktov predložených Komisiou, ak by ktorýkoľvek z týchto orgánov usúdil, že tieto návrhy presahujú rámec vykonávacích právomocí ustanovených v rámcovom nariadení.

Usmernenia pre operácie makrofinančnej pomoci

Popri zmenách rozhodovacieho procesu by sa v rámcovom nariadení takisto formalizovali a prípadne aj aktualizovali genvalské kritériá, ktorými sa riadia operácie makrofinančnej pomoci. Tieto kritériá boli uvedené v záveroch zo zasadnutia Rady ECOFIN z 8. októbra 2002 a v marci 2006 ich potvrdil Hospodársky a finančný výbor.

- Výnimočnosť: Makrofinančná pomoc má výnimočnú povahu, mobilizuje sa na základe konkrétnych prípadov s cieľom pomôcť prijímajúcej krajine vyriešiť krátkodobé ťažkosti týkajúce sa platobnej bilancie alebo rozpočtu. Má sa ukončiť, len čo krajina dokáže uspokojovať svoje potreby vonkajšieho financovania prostredníctvom iných zdrojov.

- Geografické vymedzenie: Podľa genvalských kritérií je makrofinančná pomoc vyhradená pre tretie krajiny s tesnými politickými a hospodárskymi väzbami na EÚ. V roku 2002 Rada stanovila, že sa má vzťahovať na kandidátske a potenciálne kandidátske krajiny, tri európske krajiny Spoločenstva nezávislých štátov (Bielorusko, Moldavsko a Ukrajina) a krajiny dotknuté barcelonským procesom (t. j. krajiny, ktoré podpísali alebo o ktorých sa predpokladá, že podpíšu euro-stredozemské dohody o pridružení). Ďalšie tretie krajiny sa za výnimočných okolností takisto môžu stať oprávnenými príjemcami makrofinančnej pomoci.V rámcovom nariadení sa ako krajiny oprávnené na poskytnutie makrofinančnej pomoci vymedzujú kandidátske a potenciálne kandidátske krajiny, všetky krajiny a územia, na ktoré sa vzťahuje európska susedská politika (vrátane krajín južného Kaukazu: Arménska, Azerbajdžanu a Gruzínska), ako aj iné tretie krajiny za mimoriadnych a náležite odôvodnených okolností. Takéto iné krajiny musia byť politicky, hospodársky a geograficky blízke EÚ.

- Politické predpoklady: V súlade so základnými hodnotami EÚ musí mať potenciálna prijímajúca krajina zavedené účinné demokratické inštitúcie a mechanizmy vrátane parlamentného systému viacerých strán a musí dodržiavať ľudské práva a právny poriadok.

- Komplementárnosť a rozdelenie zaťaženia: Operácie makrofinančnej pomoci sú závislé od existencie a uspokojivého vykonávania programu s podporou MMF v prijímajúcej krajine spojeného s využívaním finančných prostriedkov MMF. Na účely primeraného rozdelenia finančného zaťaženia medzi EÚ a ostatných darcov sa v genvalských kritériách stanovil strop pre príspevok EÚ vo výške 60 % zostatkovej medzery krajiny vo vonkajšom financovaní (t. j. medzery, ktorá zostane po podpore očakávanej od medzinárodných finančných inštitúcií) pre kandidátske a potenciálne kandidátske krajiny a vo výške jednej tretiny zostatkovej medzery vo vonkajšom financovaní krajiny v prípade ostatných krajín.Pri opätovnom potvrdení zásad komplementárnosti s podporou MFI a rozdelením záťaže s ostatnými darcami Komisia nenavrhuje zahrnúť explicitné stropy podielu na príspevku makrofinančnej pomoci EÚ do pokrytia zostatkových finančných medzier prijímajúcich krajín. To odzrkadľuje minulé skúsenosti, pretože v niektorých prípadoch je ťažké presne odhadnúť finančné medzery. Okrem toho sa dvojstranní darcovia mimo EÚ na pokrytí medzier vo vonkajšom financovaní krajín susediacich s EÚ obyčajne zúčastňujú iba v malom rozsahu, ak sa na ňom vôbec zúčastňujú.

- Podmienenosť: Začatie každej operácie makrofinančnej pomoci je podmienené tým, aby krajina uplatňovala program s podporou MMF, ktorý je spojený s využívaním finančných prostriedkov MMF. Komisia sa okrem toho v mene EÚ dohodne s prijímajúcou krajinou na samostatnom súbore politických podmienok. Tieto podmienky sú ustanovené v memorande o porozumení (MoP).

Finančná disciplína: Ak makrofinančná pomoc nadobudne formu grantu, finančné prostriedky pochádzajú z rozpočtu EÚ. Sumy poskytnuté ako makrofinančná pomoc musia byť v súlade so stropmi stanovenými pre príslušné rozpočtové prostriedky vo viacročných finančných výhľadoch EÚ. Keď má makrofinančná pomoc formu úveru, Komisia v mene EÚ vydá dlhopis na kapitálových trhoch, ktorý zodpovedá finančným podmienkam dohodnutým s prijímajúcou krajinou, a výnosy bezodkladne použije na poskytnutie úverov. Na odstránenie rizika vyplývajúceho z nesplnenia záväzkov prijímajúcimi krajinami je dlhopis EÚ garantovaný garančným fondom, ktorý je financovaný na úrovni 9 % nesplatenej sumy. S cieľom posilniť finančnú disciplínu a zvýšiť predvídateľnosť nástroja sa v rámcovom nariadení navrhuje transparentnejší prístup k určeniu okolností, za akých by sa makrofinančná pomoc mala poskytnúť vo forme úveru alebo grantu, prípadne kombináciou oboch možností. Formu pomoci v súlade s praxou Svetovej banky a MMF určujú tieto hlavné kritériá: úroveň hospodárskeho a sociálneho rozvoja (priemerná úroveň príjmov, miera chudoby) a udržateľnosť dlhu, a to aj vzhľadom na schopnosť krajiny splácať poskytnutú pomoc.

Súlad s ostatnými politikami a cieľmi Únie

Rámcové nariadenia sa prijímajú v prípade všetkých kľúčových vonkajších finančných nástrojov EÚ (nástroj predvstupovej pomoci, nástroj európskeho susedstva a partnerstva, nástroj rozvojovej spolupráce, nástroj stability, nástroj spolupráce v oblasti jadrovej bezpečnosti a nástroj humanitárnej pomoci). Tieto nariadenia sa vzťahujú na finančný výhľad na obdobie rokov 2007 – 2013 a udeľujú Komisii vykonávacie právomoci. Rozhodovací proces plánovaný pre makrofinančnú pomoc podľa navrhovaného rámcového nariadenia je podobný postupu používanému pri ostatných nástrojoch vonkajšieho financovania.

Makrofinančná pomoc a ostatné nástroje vonkajšej pomoci sa navzájom posilňujú. Opatrenia v oblasti politiky, ktoré sa majú dohodnúť medzi Komisiou a prijímajúcou krajinou, sú v súlade so súčasnými dohodami o partnerstve, spolupráci alebo pridružení uzatvorenými medzi EÚ a prijímajúcou krajinou. Makrofinančná pomoc môže okrem toho zvýšiť efektívnosť programov podporovaných ostatnými vonkajšími finančnými nástrojmi EÚ, najmä projektov financovaných v rámci nástroja predvstupovej pomoci a nástroja európskeho partnerstva a susedstva, a to hlavne tým, že prostredníctvom svojej podmienenosti prispeje k zabezpečeniu vhodného celkového rámca pre makroekonomickú stabilitu a štrukturálnu reformu. Naopak, politické opatrenia zahrnuté do memoránd o porozumení týkajúcich sa operácií makrofinančnej pomoci sú často podporované technickou pomocou, ktorú poskytuje EÚ prostredníctvom svojich obvyklých nástrojov spolupráce, ako aj prostredníctvom sektorových opatrení stanovených v rámci operácií priamej rozpočtovej podpory. Nakoniec dopĺňajú riadenie verejných financií a ostatné ciele operácií EÚ v oblasti dlhodobej sektorovej rozpočtovej podpory.

KONZULTÁCIE SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU

Komplexné metahodnotenie operácií makrofinančnej pomoci, ktoré sa uskutočnili v období medzi rokmi 2004 až 2008, vykonala Komisia v roku 2009 s podporou externých expertov. V súvislosti s týmto metahodnotením Komisia zorganizovala v máji 2009 seminár na vysokej úrovni, na ktorom sa stretli úradníci z príslušných útvarov Komisie, MMF a Svetovej banky. Navrhované rámcové nariadenie je v súlade s výsledkami tohto metahodnotenia a konzultačného procesu, ktoré zdôraznili potrebu rýchlejšieho rozhodovacieho procesu a transparentnejšieho právneho základu. Je takisto v súlade s uznesením o vykonávaní makrofinančnej pomoci prijatým Európskym parlamentom v roku 2003[6], v ktorom sa požadovalo prijatie rámcového nariadenia s cieľom urýchliť rozhodovacie postupy a vytvoriť jasnejší právny základ. Keďže hlavný cieľ navrhovaného rámcového nariadenia je skôr zmeniť rozhodovací postup EÚ v prípade operácií makrofinančnej pomoci než zmeniť podstatu nástroja, Komisia nevykonala oficiálne posúdenie vplyvu. Vplyv navrhovaného nariadenia sa podrobnejšie posudzuje v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie, ktorý je priložený k návrhu.

PRÁVNE PRVKY NÁVRHU

Právny základ

Na rozdiel od situácie vyplývajúcej zo Zmluvy o ES, článok ZFEÚ upravujúci hospodársku a finančnú spoluprácu s tretími krajinami s (článok 212 ZFEÚ) zahŕňa makrofinančnú pomoc. Týmto článkom sa vytvoril právny základ pre rozhodnutia o makrofinančnej pomoci, ktoré sa prijali od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy. Ak je však prijímajúca krajina makrofinančnej pomoci rozvojovou krajinou, rozhodnutie by sa malo prijať na základe článku 209 ZFEÚ, ktorý upravuje rozvojovú spoluprácu EÚ. Keďže navrhovaným nariadením sa ustanovuje rámec pre budúce operácie makrofinančnej pomoci v tretích krajinách zasiahnutých krízou, má rovnaký právny základ ako individuálne rozhodnutia o makrofinančnej pomoci špecifické pre krajinu, ktoré boli prijaté po nadobudnutí účinnosti Lisabonskej zmluvy, to znamená články 209 a 212 ZFEÚ.

Okrem toho sa navrhuje, že Komisia bude môcť prijímať rozhodnutia o makrofinančnej pomoci pre konkrétnu krajinu pod dohľadom výboru zástupcov členských štátov. Uznáva sa tým skutočnosť, že makrofinančná pomoc patrí do kategórie právne záväzných aktov, ktoré sa musia vykonávať jednotne a z preto aj centrálne, ako to upravuje článok 291 ZFEÚ o vykonávacích právomociach prenesených na Komisiu, a najmä jeho odsek 2. Keďže rozhodnutia o makrofinančnej pomoci sú návrhmi vykonávacích aktov s podstatným vplyvom na rozpočet, uvedený výbor zástupcov členských štátov by konal v súlade s postupom preskúmania ustanoveným v nariadení o komitológii.[7]

Zásada subsidiarity

Navrhované rámcové nariadenie sa týka finančnej pomoci EÚ tretím krajinám, ktorá je oblasťou spoločnej právomoci EÚ. Nástroj makrofinančnej pomoci je v súlade so zásadou subsidiarity, pretože cieľ obnovenia krátkodobej makroekonomickej stability v tretích krajinách je možné účinnejšie a efektívnejšie dosiahnuť na úrovni EÚ než na úrovni jednotlivých členských štátov. EÚ ako celok môže spojiť finančné zdroje a rokovať s prijímajúcimi krajinami o možnostiach pomoci a politických podmienkach ako jediný účastník.

Zásada proporcionality

Návrh je v súlade so zásadou proporcionality. Tento súlad je zaručený nepretržitým uplatňovaním kľúčových zásad makrofinančnej pomoci, ako je komplementárnosť vo vzťahu k podpore medzinárodných finančných inštitúcií a rozdelenie zaťaženia s ostatnými darcami, čo zabezpečuje, že EÚ nepokrýva neprimerane veľkú časť finančnej medzery prijímajúcej krajiny. Proporcionalita je okrem toho zaistená aj tým, že makrofinančná pomoc nepresahuje schválené rozpočtové prostriedky a je v súlade s viacročnými finančnými výhľadmi.

Výber nástrojov

Navrhované rámcové nariadenie nie je spojené so zásadnou zmenou podstaty makrofinančnej pomoci ako nástroja, namiesto toho sa zameriava na zjednodušenie rozhodovacieho procesu. V prípade takého finančného nástroja, ako je makrofinančná pomoc, ktorý centrálne riadi Komisia pre celú EÚ, je vhodným právnym nástrojom na dosiahnutie tohto cieľa nariadenie (na rozdiel od smernice). Rámcovým nariadením sa zosúladia rozhodovacie postupy pre makrofinančnú pomoc s postupmi ostatných nástrojov vonkajšej pomoci, pričom sa zároveň poskytne príležitosť na dosiahnutie ostatných cieľov týkajúcich sa makrofinančnej pomoci, ako je formalizovanie a aktualizácia genvalských kritérií vrátane zaistenia ich formálneho schválenia Radou aj Parlamentom.

Možným alternatívnym spôsobom na dosiahnutie hlavného cieľa zjednodušenia rozhodovacieho procesu v prípade makrofinančnej pomoci by bolo pravidelné uplatňovanie článku 213 ZFEÚ pre makrofinančnú pomoc. Tento článok splnomocňuje Radu, aby „prijala potrebné rozhodnutia na návrh Komisie“, ak si „situácia v tretej krajine vyžaduje neodkladnú finančnú pomoc Únie“. Ako však zdôraznili právne útvary Rady a Komisie, používanie zrýchleného postupu ako pravidelného právneho základu pre všetky operácie alebo pre väčšinu operácií v rámci osobitného nástroja, akým je makrofinančná pomoc, by nebolo vhodné.

VPLYV NA ROZPOčET

Samotné navrhované rámcové nariadenie neznamená zmenu súčasnej praxe týkajúcej sa počtu operácií makrofinančnej pomoci alebo súm pridelených v rámci každej operácie. Počet a rozsah operácií je stanovený frekvenciou a závažnosťou hospodárskych a finančných kríz tak, ako to platí pre každý nástroj odozvy na krízu. V každom prípade makrofinančná pomoc aj naďalej zostane v súlade so súčasnými finančnými perspektívami, ktoré sa vzťahujú na obdobie rokov 2007 – 2013 a s rozpočtovými prostriedkami, ktoré sa v rámci nich plánujú.

2011/0176 (COD)

Návrh

NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o makrofinančnej pomoci tretím krajinám

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 209 a 212,

so zreteľom na návrh Európskej komisie,

po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

1. Európska únia je hlavným poskytovateľom hospodárskej, finančnej a technickej pomoci tretím krajinám. Makrofinančná pomoc Únie (ďalej len „makrofinančná pomoc“) sa osvedčila ako účinný nástroj hospodárskej stabilizácie a hnacia sila štrukturálnych reforiem v prijímajúcich krajinách. Únia môže v súlade so svojou celkovou politikou voči kandidátskym, potenciálnym kandidátskym a susedným krajinám poskytovať makrofinančnú pomoc týmto krajinám s cieľom rozvíjať zónu spoločnej stability, bezpečnosti a prosperity.

2. V súčasnosti je makrofinančná pomoc tretím krajinám založená na rozhodnutiach Európskeho parlamentu a Rady, ktoré sa prijímajú ad hoc pre konkrétnu krajinu. Týmto postupom sa znižuje efektívnosť a účinnosť pomoci, pretože spôsobuje nepotrebné omeškania v čase medzi žiadosťami o makrofinančnú pomoc a ich skutočnou realizáciou.

3. Rámec na poskytovanie makrofinančnej pomoci tretím krajinám, s ktorými má Únia dôležité politické, hospodárske a obchodné väzby, by mal účinnosť tejto pomoci zvýšiť. Predovšetkým by malo byť možné poskytovať makrofinančnú pomoc tretím krajinám s cieľom povzbudiť ich, aby prijali opatrenia v oblasti hospodárskej politiky, ktoré pravdepodobne vyriešia krízu týkajúcu sa platobnej bilancie.

4. Európsky parlament vo svojom uznesení o realizácii makrofinančnej pomoci tretím krajinám z 3. júna 2003[8] vyzval na prijatie rámcového nariadenia o makrofinančnej pomoci, aby sa urýchlil rozhodovací proces a finančnému nástroju poskytol oficiálny a transparentný základ.

5. Prijatím všeobecného nariadenia pre makrofinančnú pomoc založeného na článkoch 209 a 212 nie sú dotknuté ustanovenia článku 213 zmluvy, ktorým sa upravuje neodkladná finančná pomoc tretím krajinám, a príslušné výsadné práva Rady.

6. V roku 2006 Únia upravila a zjednodušila rámec svojej vonkajšej pomoci, aby sa zvýšila jeho účinnosť. Pre všetky kľúčové vonkajšie finančné nástroje prijala rámcové nariadenia, prostredníctvom ktorých poskytla Komisii vykonávacie právomoci. Jediný dôležitý nástroj, ktorý v súčasnosti nemá rámcové nariadenie, je makrofinančná pomoc.

7. Rada vo svojich záveroch z 8. októbra 2002 ustanovila kritériá (takzvané genvalské kritériá) s cieľom usmerňovať operácie makrofinančnej pomoci EÚ.[9] Je vhodné, aby sa tieto kritériá formalizovali v právnom akte, ktorý schváli Parlament aj Rada, pričom by sa aktualizovali a objasnili.

8. Príslušné postupy a nástroje by sa mali stanoviť vopred, aby sa Únii umožnilo zaistiť pohotové sprístupnenie makrofinančnej pomoci, najmä keď okolnosti vyžadujú neodkladnú akciu. Zvýšila by sa tým jasnosť a transparentnosť kritérií uplatniteľných na realizáciu makrofinančnej pomoci.

9. Komisia by mala zaistiť, aby bola makrofinančná pomoc zosúladená s hlavnými zásadami, cieľmi a opatreniami prijatými v rôznych oblastiach vonkajšej pomoci a ostatnými súvisiacimi politikami Únie.

10. Makrofinančnou pomocou by sa mali podporiť záväzky prijímajúcich krajín voči hodnotám, ktoré majú s Úniou spoločné, vrátane demokracie, právneho poriadku, dobrej správy vecí verejných, dodržiavania ľudských práv, udržateľného rozvoja a znižovania chudoby, ako aj zásad otvoreného a poctivého obchodu založeného na pravidlách.

11. Konkrétne ciele jednotlivých operácií makrofinančnej pomoci by mali zahŕňať posilnenie efektívnosti, transparentnosti a zodpovednosti riadenia verejných financií v prijímajúcich krajinách. Komisia by mala plnenie týchto cieľov pravidelne monitorovať.

12. Keďže ciele tohto nariadenia, najmä prínos k makroekonomickej stabilizácii v partnerských tretích krajinách, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu rozsahu opatrenia sa dajú skôr dosiahnuť na úrovni Únie, Únia môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity ustanovenou v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality, ako je ustanovená v tomto článku, toto nariadenie nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie týchto cieľov.

13. Makrofinančnou pomocou by sa mali doplniť zdroje, ktoré poskytuje Medzinárodný menový fond a ostatné mnohostranné finančné inštitúcie, a malo by sa tu uplatniť spravodlivé rozdelenie zaťaženia medzi ostatných darcov. Makrofinančnou pomocou by sa mala zaistiť pridaná hodnota angažovanosti Únie.

14. S cieľom zaistiť účinnú ochranu finančných záujmov Únie súvisiacich s touto makrofinančnou pomocou je potrebné, aby prijímajúce krajiny ustanovili vhodné opatrenia týkajúce sa predchádzania podvodom, korupcii a iným nezrovnalostiam súvisiacim s touto pomocou a boja proti nim a zároveň aby Komisia určila kontroly a Európsky dvor audítorov audity.

15. S cieľom zaistiť jednotné podmienky pre vykonávanie tohto nariadenia, pokiaľ ide o schvaľovanie a riadenie operácií makrofinančnej pomoci v prijímajúcich krajinách, vykonávacie právomoci by sa mali preniesť na Komisiu. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie[10].

16. Pre prijímanie vykonávacích rozhodnutí vymedzujúcich výšku, formu, trvanie a všeobecné podmienky jednotlivých operácií makrofinančnej pomoci by sa vzhľadom na to, že takéto rozhodnutia majú podstatný vplyv na rozpočet, mal používať postup preskúmania.

17. Pri prijímaní memoranda o porozumení ustanovujúceho opatrenia v oblasti hospodárskej politiky spojené s makrofinančnou pomocou Únie by sa mal použiť konzultačný postup, pretože memorandum o porozumení nie je vykonávacím aktom so všeobecnou pôsobnosťou ani aktom spojeným s vplyvom na rozpočet alebo vplyvmi na tretie krajiny nad rámec vplyvov, ktoré už vyplývajú z rozhodnutia o poskytnutí pomoci,

PRIJALI TOTO NARIADENIE:

Článok 1

Cieľ a rozsah pôsobnosti pomoci

18. Týmto nariadením sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o poskytovaní makrofinančnej pomoci oprávneným tretím krajinám a územiam uvedeným v článku 2.

19. Makrofinančná pomoc je výnimočný finančný nástroj určený na účelovo neviazanú a všeobecnú podporu platobnej bilancie oprávnených tretích krajín a území. Jej cieľ je obnoviť udržateľný stav vonkajších financií krajín, ktoré majú ťažkosti s vonkajším financovaním. Podporí sa ňou realizácia výrazných reformných opatrení v oblasti úprav, ako aj štrukturálnych reformných opatrení, ktorých účel je odstrániť ťažkosti súvisiace s platobnou bilanciou.

20. Poskytnutie makrofinančnej pomoci je podmienené existenciou značnej zostatkovej medzery vo vonkajšom financovaní, ktorú spoločne zistili mnohostranné finančné inštitúcie a ktorá presahuje rámec zdrojov poskytnutých Medzinárodným menovým fondom (MMF) a ďalšími mnohostrannými inštitúciami, a to aj napriek realizácii silných programov hospodárskej stabilizácie a reforiem.

21. Makrofinančná pomoc má dočasnú povahu a skončí sa hneď, ako sa situácia prijímajúcej krajiny v oblasti vonkajších financií opätovne zmení na udržateľnú situáciu.

Článok 2

Oprávnené krajiny

Na poskytnutie makrofinančnej pomoci sú oprávnené tieto tretie krajiny a územia:

a) kandidátske a potenciálne kandidátske krajiny uvedené v bode 1 prílohy I k tomuto nariadeniu;

b) krajiny a územia, na ktoré sa vzťahuje európska susedská politika a ktoré sú uvedené v bode 2 prílohy I k tomuto nariadeniu;

c) ďalšie tretie krajiny vo výnimočnej a náležite odôvodnenej situácii. Také krajiny musia byť politicky, hospodársky a geograficky blízke Európskej únii.

Článok 3

Forma pomoci

22. Makrofinančná pomoc má formu úveru alebo grantu alebo je kombináciou oboch možností. Komisia pri určovaní vhodnej formy vezme do úvahy úroveň hospodárskeho rozvoja prijímajúcej krajiny hodnotenú podľa príjmu na obyvateľa a podľa miery chudoby, ako aj jej schopnosť splácať, pričom sa bude opierať o analýzu udržateľnosti dlhu.

23. Keď makrofinančná pomoc nadobudne formu úveru, Komisia bude splnomocnená vypožičať si v mene Únie potrebné finančné prostriedky na kapitálových trhoch alebo od finančných inštitúcií a následne ich požičať prijímajúcej krajine.

24. Operácie prijímania a poskytovania úverov sa vykonávajú v eurách s použitím valuty aktuálneho dňa a nesmú pre Úniu predstavovať zmenu splatnosti, riziko spojené so zmenou výmenného kurzu alebo úrokovej sadzby.

25. Všetky náklady, ktoré vzniknú Únii v súvislosti s operáciami prijímania a poskytovania úverov na základe tohto rozhodnutia, znáša prijímajúca krajina.

26. Na požiadanie prijímajúcej krajiny a keď okolnosti umožnia zlepšenie úrokovej sadzby úveru, Komisia môže úplne alebo čiastočne refinancovať svoje počiatočné výpožičky alebo reštrukturalizovať príslušné finančné podmienky. Operácie refinancovania alebo reštrukturalizácie sa vykonajú v súlade s podmienkami ustanovenými v odseku 4 a nesmú viesť k predĺženiu priemernej lehoty splatnosti príslušného úveru ani k zvýšeniu sumy kapitálu nesplateného k dátumu refinancovania alebo reštrukturalizácie.

Článok 4

Finančné ustanovenia

27. Sumy makrofinančnej pomoci poskytovanej vo forme grantov podľa tohto nariadenia musia byť v súlade s rozpočtovými prostriedkami stanovenými vo viacročnom finančnom rámci.

28. Sumy makrofinančnej pomoci poskytovanej vo forme úverov podľa tohto nariadenia sa poskytujú v súlade s nariadením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 z 25. mája 2009 o Garančnom fonde pre vonkajšie opatrenia[11].

29. Ročné rozpočtové prostriedky schvaľuje rozpočtový orgán v medziach finančného rámca. Zodpovedajúce referenčné sumy na obdobie rokov 2011 až 2013 sú ustanovené v prílohe II.

Článok 5

Výška pomoci

30. Výška pomoci je založená na zostatkových potrebách vonkajšieho financovania prijímajúcej krajiny. Tieto potreby stanoví Komisia v spolupráci s medzinárodnými finančnými inštitúciami na základe komplexného a dostatočne zdokumentovaného kvantitatívneho posúdenia. Komisia sa bude opierať najmä o najnovšie prognózy platobnej bilancie pre príslušnú krajinu vypracované Medzinárodným menovým fondom a zohľadní predpokladané finančné príspevky od mnohostranných darcov.

31. Pri stanovovaní súm makrofinančnej pomoci sa takisto vezme do úvahy potreba zaistiť spravodlivé rozdelenie zaťaženia medzi ostatných darcov.

32. Ak sa finančné potreby prijímajúcej krajiny počas vyplácania makrofinančnej pomoci zásadne znížia, Komisia konajúc v súlade s článkom 14 ods. 2 môže rozhodnúť, že zníži sumu finančných prostriedkov poskytnutých v rámci pomoci, prípadne že pomoc pozastaví alebo ju zruší.

Článok 6

Podmienenosť

33. Predpoklad na poskytnutie makrofinančnej pomoci je, že prijímajúca krajina rešpektuje účinné demokratické mechanizmy vrátane parlamentných systémov s viacerými stranami, právneho poriadku a dodržiavania ľudských práv.

34. Makrofinančná pomoc je podmienená existenciou programu MMF spojeného s používaním zdrojov MMF.

35. Vyplatenie pomoci je podmienené uspokojivými doterajšími výsledkami programu MMF. Je podmienené aj tým, že sa v konkrétnom časovom rámci vykoná súbor jasne vymedzených opatrení týkajúcich sa hospodárskej politiky zameraných na štrukturálne reformy, na ktorých sa má dohodnúť Komisia a prijímajúca krajina a ktoré sa majú ustanoviť v memorande o porozumení.

36. So zreteľom na ochranu finančných záujmov Únie a upevnenie správy vecí verejných v prijímajúcich krajinách memorandum o porozumení zahŕňa opatrenia, ktorých cieľ je posilniť účinnosť, transparentnosť systémov správy verejných financií a zodpovednosť pri tejto správe.

37. Pri navrhovaní týchto politických opatrení by sa mal patrične zohľadniť pokrok dosiahnutý pri vzájomnom otváraní trhov, rozvoj obchodu založeného na pravidlách poctivého obchodu a ostatné priority v kontexte vonkajšej politiky Únie.

38. Opatrenia v oblasti politiky sú v súlade so súčasnými dohodami o partnerstve, spolupráci alebo o pridružení uzatvorenými medzi Úniou a prijímajúcou krajinou a s programami makroekonomických úprav a štrukturálnych reforiem, ktoré prijímajúca krajina vykonáva s podporou MMF.

Článok 7

Postup

39. Krajina, ktorá sa usiluje o to, aby je bola poskytnutá makrofinančná pomoc, požiada o ňu Komisiu písomne.

40. Ak sú splnené podmienky uvedené v článku 1, článku 2, článku 4 a článku 6, Komisia poskytne makrofinančnú pomoc konajúc v súlade s článkom 14 ods. 2.

41. V rozhodnutí o poskytnutí úveru sa stanoví suma, maximálna priemerná splatnosť a maximálny počet splátok makrofinančnej pomoci. V rozhodnutí o poskytnutí grantu sa stanoví suma a maximálny počet splátok. V obidvoch prípadoch sa vymedzí obdobie dostupnosti makrofinančnej pomoci. Spravidla nepresiahne tri roky

42. Po schválení rozhodnutia o poskytnutí makrofinančnej pomoci sa Komisia konajúca v súlade s článkom 14 ods. 3 dohodne s prijímajúcou krajinou na opatreniach v oblasti politiky uvedených v článku 6 ods. 3, 4, 5 a 6.

43. Po schválení rozhodnutia o poskytnutí makrofinančnej pomoci sa Komisia dohodne s prijímajúcou krajinou na podrobných finančných podmienkach pomoci. Tieto podmienky sa stanovia v dohode o grante alebo o úvere.

44. Komisia informuje Európsky parlament a Radu o vývoji pomoci špecifickej pre krajinu a poskytne im príslušné dokumenty.

Článok 8

Vykonávanie a finančné riadenie

45. Komisia vykonáva pomoc podľa tohto nariadenia v súlade s nariadením (ES, Euratom) č. 1605/2002[12] a jeho vykonávacími pravidlami[13].

46. Makrofinančná pomoc sa vykonáva na základe priameho centralizovaného hospodárenia.

47. Rozpočtové záväzky sa uskutočňujú na základe rozhodnutí prijatých Komisiou v súlade s týmto článkom. Rozpočtové záväzky týkajúce sa pomoci, ktorá trvá niekoľko rozpočtových rokov, sa môžu rozdeliť do ročných splátok.

Článok 9

Vyplácanie pomoci

48. Makrofinančná pomoc sa vypláca centrálnej banke prijímajúcej krajiny.

49. Pomoc sa vypláca v postupných splátkach a je podmienená splnením podmienok uvedených v článku 6 ods. 2 a článku 6 ods. 3.

50. Komisia pravidelne overuje, či sa aj naďalej plnia podmienky uvedené v článku 6 ods. 2 a článku 6 ods. článku 3.

51. V prípade, že sa neplnia podmienky uvedené v článku 6 ods. 2 a článku 6 ods. 3, Komisia môže dočasne pozastaviť, znížiť alebo zrušiť vyplácanie pomoci.

Článok 10

Podporné opatrenia

52. V medziach uvedených v článku 4 ods. 1 sa rozpočtové finančné prostriedky Únie môžu použiť na pokrytie výdavkov spojených s prípravou, nadväzujúcou činnosťou, monitorovaním, auditom a hodnotením operácií makrofinančnej pomoci potrebných na vykonávanie tohto nariadenia a na dosiahnutie jeho cieľov.

53. Činnosti uvedené v odseku 1 sa vykonávajú prostredníctvom zmlúv o poradenstve.

54. V prípade, že tieto zmluvy o poradenstve presiahnu jednotnú hodnotu 250 000 EUR, podpisuje ich Komisia postupom stanovenom v článku 14 ods. 2.

Článok 11

Ochrana finančných záujmov Únie

55. Prijímajúce krajiny pravidelne kontrolujú, či sa finančné prostriedky poskytované z rozpočtu Únie správne využívajú, prijmú vhodné opatrenia na zabránenie nezrovnalostiam a podvodom a v prípade potreby podniknú právne kroky s cieľom získať späť akékoľvek finančné prostriedky poskytnuté podľa tohto nariadenia, ktoré boli spreneverené.

56. Všetky dohody vyplývajúce z tohto nariadenia musia obsahovať ustanovenia, ktorými sa zaistí ochrana finančných záujmov Európskej únie, najmä pokiaľ ide o podvody, korupciu a akékoľvek iné nezrovnalosti, v súlade s nariadením (ES, Euratom) č. 2988/95[14], nariadením (Euratom, ES) č. 2185/96[15] a nariadením (ES) č. 1073/1999[16].

57. Memorandum o porozumení uvedené v článku 6 ods. 3 výslovne oprávňuje Komisiu a Dvor audítorov vykonávať audity vrátane auditov dokladov alebo auditov na mieste, ako sú napríklad operatívne posúdenia. Memorandum takisto výslovne oprávňuje Komisiu alebo jej zástupcov vykonávať kontroly a inšpekcie na mieste, ako sa stanovuje v s nariadení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96.

58. Počas vykonávania makrofinančnej pomoci Komisia prostredníctvom operatívnych posúdení monitoruje spoľahlivosť finančných opatrení, administratívnych postupov, vnútorných a vonkajších kontrolných mechanizmov prijímajúcej krajiny, ktoré sa týkajú tejto finančnej pomoci.

59. Keď sa zistí, že v súvislosti s riadením pomoci podľa tohto nariadenia sa prijímajúca krajina zapojila do akéhokoľvek aktu podvodu, korupcie alebo akejkoľvek inej nezákonnej činnosti, ktorá poškodzuje finančné záujmy Únie, Komisia má právo na splatenie grantu v plnej výške a/alebo predčasné splatenie úveru.

Článok 12

Hodnotenie

60. Komisia pravidelne hodnotí výsledky a účinnosť makrofinančnej pomoci, aby sa uistila, či sa splnili ciele, a aby mohla sformulovať odporúčania na účely zlepšenia budúcich operácií.

61. Komisia zasiela Európskemu parlamentu a Rade hodnotiace správy ex post, v ktorých sa posudzuje rozsah, v akom nedávno ukončené operácie makrofinančnej pomoci prispeli k cieľom pomoci.

Článok 13

Výročná správa

62. Komisia skúma pokrok dosiahnutý pri vykonávaní opatrení prijatých podľa tohto nariadenia a predkladá Európskemu parlamentu a Rade výročnú správu o vykonávaní makrofinančnej pomoci.

63. Vo výročnej správe sa posudzuje hospodárska situácia a vyhliadky prijímajúcich krajín, ako aj pokrok dosiahnutý pri vykonávaní opatrení v oblasti politiky uvedených v článku 6 ods. 3.

Článok 14

Výbor

64. Komisii pomáha výbor.

65. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.

66. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.

Článok 15

Nadobudnutie účinnosti

Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie a stráca účinnosť 31. decembra 2013.

V Bruseli

Za Európsky parlament Za Radu

predseda predseda

PRÍLOHA I KRAJINY A ÚZEMIA OPRÁVNENÉ PODĽA ČLÁNKU 2 PÍSM. a) A b)

1. Kandidátske a potenciálne kandidátske krajiny

Albánsko

Bosna a Hercegovina

Chorvátsko

Island

Kosovo (podľa rezolúcie BR OSN č. 1244/99)

Bývalá juhoslovanská republika Macedónsko

Čierna Hora

Srbsko

Turecko

2. Krajiny a územia, na ktoré sa vzťahuje európska susedská politika

Alžírsko

Arménsko

Azerbajdžan

Bielorusko

Egypt

Gruzínsko

Izrael

Jordánsko

Libanon

Líbya

Moldavsko

Maroko

Okupované palestínske územie

Sýria

Tunisko

Ukrajina

PRÍLOHA II REFERENČNÉ SUMY UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 ODS. 3

Rozpočtový riadok | Referenčné sumy v tis. EUR |

2011[17] | 2012 | 2013 |

Záväzky v grantoch makroekonomickej pomoci (rozpočtový riadok položka 01 03 02) | 104 869 | 104 900 | 137 436 |

LEGISLATÍVNY FINANČNÝ VÝKAZ PRE NÁVRH

RÁMEC NÁVRHU/INICIATÍVY

Názov návrhu/iniciatívy

Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia pre makrofinančnú pomoc tretím krajinám

Príslušné politické oblasti v štruktúre ABM/ABB[18]

Politická oblasť: Hlava 01 – Hospodárske a finančné záležitosti

Činnosť: 03 – Medzinárodné hospodárske a finančné záležitosti

Druh návrhu/iniciatívy

( Návrh/iniciatíva sa týka novej akcie

( Návrh/iniciatíva sa týka novej akcie, ktorá nadväzuje na pilotný projekt/prípravnú akciu[19]

X Návrh/iniciatíva sa týka predĺženia trvania existujúcej akcie

( Návrh/iniciatíva sa týka akcie presmerovanej na novú akciu

Ciele

Viacročné strategické ciele Komisie, ktoré sú predmetom návrhu/iniciatívy:

„Podporovať prosperitu za hranicami EÚ“

Hlavnou oblasťou činnosti súvisiacej s GR ECFIN je vývoj, monitorovanie a vykonávanie makrofinančnej pomoci pre tretie krajiny v spolupráci s príslušnými medzinárodnými finančnými inštitúciami.

Konkrétne ciele a príslušné činnosti v rámci ABM/ABB

Konkrétny cieľ č. 3: „Poskytnúť makrofinančnú pomoc tretím krajinám pri riešení krízy ich platobnej bilancie a pri obnovení udržateľnosti zahraničného dlhu“

Príslušná činnosť ABM/ABB: Medzinárodné hospodárske a finančné záležitosti, celosvetová správa.

Očakávané výsledky a vplyv

Hlavným cieľom navrhovaného rámcového nariadenia je zefektívnenie nástroja makrofinančnej pomoci (MFP) prostredníctvom zjednodušenia jeho rozhodovacieho procesu.

Svetová finančná kríza upozornila na to, že na účinné riešenie mimoriadnych makroekonomických a finančných situácií musí byť nástroj odozvy na krízu, ktorý je možné využiť rýchlo a efektívne. Vyžiada si to systém rozhodovania, pri ktorom nie sú potrebné zdĺhavé postupy. Navrhovaným nariadením by sa zrýchlilo rozhodovanie v prípade jednotlivých operácií makrofinančnej pomoci, takže nástroj by mohol lepšie pomáhať prijímajúcim krajinám odolávať krátkodobým vonkajším finančným tlakom a zároveň by ich podporil pri prijímaní opatrení navrhnutých na obnovenie udržateľného stavu platobnej bilancie.

Podľa navrhovaného nariadenia by Komisia mohla prijímať rozhodnutia o makrofinančnej pomoci špecifickej pre krajinu pod dohľadom výboru zloženého zo zástupcov členských štátov, ktorému by predsedal zástupca Komisie, v súlade s postupom preskúmania. Nariadenie by umožnilo rýchlejší rozhodovací proces v porovnaní s postupom na základe konkrétnych prípadov uplatňovaným na minulé rozhodnutia.

Napriek tomu, že rámcové nariadenie predstavuje nový právny nástroj, nemení sa ním podstata makrofinančnej pomoci.

Ukazovatele výsledkov a vplyvu

Vykonávanie operácií makrofinančnej pomoci schválených podľa navrhovaného nariadenia sa bude monitorovať na základe systému pravidelného predkladania správ o súbore ukazovateľov dohodnutých v rámci operácií makrofinančnej pomoci, vyhlásení o dodržiavaní súladu, ktoré poskytnú orgány príjemcu pred vyplatením pomoci, a dokumentov MMF.

Tak ako v súčasnosti, každá operácia makrofinančnej pomoci bude predmetom hodnotenia ex ante a hodnotenia ex post, ktoré má vykonať Komisia alebo jej náležite splnomocnení zástupcovia do dvoch rokov od skončenia operácie. Výročná správa Rade a Európskemu parlamentu je ustanovená v navrhovanom nariadení a má obsahovať posúdenie vykonávania operácií makrofinančnej pomoci.

Dôvody návrhu/iniciatívy

Potreby, ktoré sa majú uspokojiť v krátkodobom alebo dlhodobom horizonte

Na prijatie návrhu neboli stanovené konkrétne požiadavky.

Krajina, ktorá je oprávnená na poskytnutie makrofinančnej pomoci, musí splniť niekoľko nevyhnutných podmienok. Tieto podmienky sú stanovené v rámcovom nariadení.

Prínos zapojenia Európskej únie

Finančná pomoc poskytovaná v rámci operácií makrofinančnej pomoci a politické opatrenia, ktoré sú s nimi spojené, majú za cieľ podporu programu EÚ vo vzťahu k prijímajúcim krajinám, hlavne prostredníctvom presadzovania makroekonomickej a politickej stability v susedstve EÚ. Politické opatrenia spojené s makrofinančnou pomocou sa vzťahujú na vybrané ustanovenia, ktoré sa v prípade potreby týkajú dohôd o pristúpení, stabilizácii a pridružení, dohôd o partnerstve a spolupráci a akčných plánov európskej susedskej politiky alebo rovnocenných dokumentov. Zahŕňajú takisto iné podmienky zamerané na podporu udržateľnej platobnej bilancie a rozpočtovej pozície, zvyšovanie potenciálneho rastu, presadzovanie integračnej a regulačnej konvergencie s EÚ a posilnenie riadenia verejných financií.

Operácie makrofinančnej pomoci umožňujú EÚ ako celku, aby spájala finančné zdroje a rokovala s prijímajúcimi krajinami o možnostiach pomoci a politických podmienkach ako jeden aktér.

Prostredníctvom doplnenia zdrojov, ktoré poskytli medzinárodné finančné inštitúcie a ostatní darcovia, makrofinančná pomoc EÚ prispieva k celkovej účinnosti finančnej podpory, na ktorej sa dohodla komunita medzinárodných darcov.

Poznatky získané z podobných skúseností v minulosti

Okrem hodnotení špecifických pre konkrétne krajiny sa v roku 2009 uskutočnilo metahodnotenie operácií makrofinančnej pomoci, v ktorom sa preskúmali hodnotenia siedmich individuálnych operácií makrofinančnej pomoci realizovaných v období rokov 2004 až 2008. Jedným zo zistení v rámci metahodnotenia boli omeškania v rozhodovacom procese makrofinančnej pomoci, ktoré sa v metahodnotení opisujú ako významný nedostatok nástroja, hlavne v porovnaní s intervenciami medzinárodných finančných inštitúcií.

V metahodnotení sa takisto zistilo, že operácie makrofinančnej pomoci majú vo všeobecnosti kladný vplyv na vykonávanie štrukturálnych reforiem v prijímajúcich krajinách, najmä pokiaľ ide o reformy verejných financií a finančného sektora.

Zlučiteľnosť a možná synergia s inými finančnými nástrojmi

Ako už bolo uvedené, operácie makrofinančnej pomoci dopĺňajú intervencie medzinárodných finančných inštitúcií, najmä MMF, a sú s nimi úzko koordinované .

Makrofinančná pomoc a ostatné nástroje vonkajšej pomoci EÚ sa navzájom posilňujú. Makrofinančná pomoc môže zvýšiť účinnosť programov podporovaných ostatnými vonkajšími finančnými nástrojmi, najmä nástrojom predvstupovej pomoci a nástrojom európskeho susedstva a partnerstva, prostredníctvom príspevku na zabezpečenie vhodného celkového rámca makroekonomickej stability a štrukturálnej reformy. Naopak, niektoré politické opatrenia, ktoré sa týkajú operácií makrofinančnej pomoci, sú často podporované vo forme technickej pomoci, ktorú poskytuje EÚ prostredníctvom svojich pravidelných nástrojov spolupráce, a vo forme sektorových akcií stanovených v rámci operácií priamej rozpočtovej podpory. Nakoniec dopĺňajú riadenie verejných financií a ostatné ciele operácií dlhodobej priamej rozpočtovej podpory.

Trvanie akcie a jej finančného vplyvu

X Návrh/iniciatíva s obmedzeným trvaním

- ( Návrh/iniciatíva sú v platnosti od [DD/MM]RRRR do [DD/MM]RRRR]

- X Finančný vplyv trvá od roku 2011 do roku 2013

( Návrh/iniciatíva s neobmedzeným trvaním

- Počiatočná fáza vykonávania bude trvať od RRRR do RRRR,

- a potom bude vykonávanie postupovať v plnom rozsahu.

Plánovaný spôsob hospodárenia[20]

X Priame centralizované hospodárenie na úrovni Komisie

( Nepriame centralizované hospodárenie s delegovaním úloh súvisiacich s plnením rozpočtu na:

- ( výkonné agentúry

- ( subjekty zriadené spoločenstvami[21]

- ( národné verejnoprávne subjekty/subjekty poverené vykonávaním verejnej služby

- ( osoby poverené realizáciou osobitných akcií podľa hlavy V Zmluvy o Európskej únii a určené v príslušnom základnom akte v zmysle článku 49 nariadenia o rozpočtových pravidlách

( Zdieľané hospodárenie s členskými štátmi

( Decentralizované hospodárenie s tretími krajinami

( Spoločné hospodárenie s medzinárodnými organizáciami (uveďte)

V prípade viacerých spôsobov hospodárenia, uveďte v oddiele „Poznámky“ presnejšie vysvetlenie.

Poznámky:

Pri monitorovaní pomoci sa uskutočňuje aktívna spolupráca s delegáciami EÚ.

OPATRENIA V OBLASTI RIADENIA

Pravidlá monitorovania a predkladania správ

Pozri oddiel 1.4.4.

Systém riadenia a kontroly

Zistené riziká

S operáciami makrofinančnej pomoci súvisia správcovské a politické riziká.

Existuje riziko, že makrofinančná pomoc by sa mohla použiť podvodne. Toto riziko sa vzťahuje na faktory ako nezávislosť centrálnej banky, kvalita riadiacich systémov a administratívnych postupov, kontrolné a dozorné funkcie vo finančných tokoch, bezpečnosť systémov IT a primerané kapacity pre vnútorný a vonkajší audit v prijímajúcej krajine.

Pokiaľ ide o politické riziká, operácie makrofinančnej pomoci sú založené na predpoklade, že vláda prijímajúcej krajiny bude naďalej viazaná programom úprav a reforiem, na ktorom sa dohodla s MMF. Existuje riziko, že vlády prijímajúcich krajín nedodržia podmienky programu MMF, keďže ciele programu sa môžu ukázať ťažšie dosiahnuteľné, než sa predpokladalo, a keďže politické podmienky sa môžu zmeniť.

Nakoniec, existuje obmedzené riziko nesplatenia makrofinančnej pomoci poskytnutej vo forme úverov. Program makroekonomických úprav a reforiem podporovaný prostredníctvom operácie makrofinančnej pomoci a príslušnej finančnej dohody MMF pomôže zmierniť toto riziko do tej miery, že prispeje k obnoveniu platobnej bilancie a fiškálnej udržateľnosti. Takisto financovanie garančného fondu na účely poskytovania vonkajších úverov EÚ v súlade s pravidlami, ktorými sa riadi mechanizmus garančného fondu, je zamerané na riešenie možných nepriaznivých dôsledkov nesplácania úveru.

Plánované metódy kontroly

Pozri oddiel 2.3.

Opatrenia na predchádzanie podvodom a nezrovnalostiam

Útvary Komisie zaviedli program operatívnych posúdení finančných tokov a správnych postupov vo všetkých tretích krajinách, ktoré sú prijímateľmi makrofinančnej pomoci Európskej únie, s cieľom splniť požiadavky ustanovené v nariadení o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahuje na všeobecný rozpočet EÚ. Zohľadňujú sa aj závery ostatných súvisiacich správ MMF a Svetovej banky.

Útvary Komisie s podporou náležite splnomocnených externých expertov budú naďalej vykonávať operatívne posúdenia na ministerstvách financií a v centrálnych bankách prijímajúcich krajín. Tieto správy budú zahŕňať oblasti, ako je napríklad štruktúra a organizácia riadenia, riadenie a kontrola fondov, bezpečnosť systémov IT, kapacita vonkajšieho a vnútorného auditu, ako aj nezávislosť centrálnej banky.

Navrhované nariadenie zahŕňa osobitné ustanovenia týkajúce sa opatrení na predchádzanie podvodom. Každá operácia makrofinančnej pomoci podlieha overeniu, kontrole a postupom auditu v rámci právomoci Komisie, ako aj Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) a Európskeho dvora audítorov. Ustanovenia o predchádzaní podvodom sa takisto majú zahrnúť do memoranda o porozumení každej operácie makrofinančnej pomoci.

ODHADOVANÝ FINANČNÝ VPLYV NÁVRHU/INICIATÍVY

Príslušné okruhy viacročného finančného rámca a rozpočtové riadky výdavkov

- Existujúce rozpočtové riadky

V poradí , v akom za sebou nasledujú okruhy viacročného finančného rámca a rozpočtové riadky v týchto kapitolách.

01 03 02 – Makroekonomická pomoc

Okruh viacročného finančného rámca | Rozpočtový riadok | Druh výdavkov | Príspevok |

DRP/NRP ([22]) | krajín EZVO[23] | kandidátskych krajín[24] | tretích krajín | v zmysle článku 18 ods. 1 písm. aa) nariadenia o rozpočtových pravidlách |

4 | 01 03 02 01 Makroekonomická pomoc | DRP | NIE | NIE | NIE | NIE |

01 04 01 14 – Financovanie garančného fondu

Okruh viacročného finančného rámca | Rozpočtový riadok | Druh výdavkov | Príspevok |

DRP/NRP | krajín EZVO | kandidátskych krajín | tretích krajín | v zmysle článku 18 ods. 1 písm.aa) nariadenia o rozpočtových pravidlách |

4 | 01 04 01 14 Financovanie garančného fondu | DRP | NIE | NIE | NIE | NIE |

Garančný fond pre vonkajšie opatrenia musí byť financovaný v súlade s nariadením o fonde v znení zmien a doplnení. V súlade s týmto nariadením sa rezervy na úvery vytvárajú na základe nezaplatenej sumy na konci roka. Garančný fond poskytuje záruku na tri druhy vonkajších úverov: EIB v súvislosti s mandátom na poskytovanie vonkajších úverov, Euratom a makrofinančnú pomoc.

Pokiaľ ide o operácie makrofinančnej pomoci, garančný fond je spojený s rozpočtovým riadkom 01 04 01 04 – Záruka ES za úvery EÚ získané na makrofinančnú pomoc tretím krajinám. Do rozpočtovej položky („p.m.“) v tomto riadku sa premieta rozpočtová záruka za každý úver makrofinančnej pomoci. Bude sa aktivovať iba v prípade skutočnej žiadosti o zaplatenie záruky. So zreteľom na vykonávanie v minulosti sa očakáva, že zaplatenie rozpočtovej záruky sa nebude požadovať.

Požadované nové rozpočtové riadky: neuplatňuje sa.

Odhadovaný vplyv na výdavky

Zhrnutie odhadovaného vplyvu na výdavky

v mil. EUR (zaokrúhlené na 3 desatinné miesta)

Okruh viacročného finančného rámca: | 4 | 01 03 02 Makroekonomická pomoc 01 04 01 14 Financovanie garančného fondu |

v mil EUR

GR: ECFIN | 2011[25] | 2012 | 2013 |

( Operačné rozpočtové prostriedky (granty) |

Číslo rozpočtového riadka: 01 03 02 | Záväzky | (1) | 104 869 | 104 900 | 137 436 |

Platby | (2) | 88 700 | 88 500 | 116 000 |

( Z toho administratívne rozpočtové prostriedky financované z balíka prostriedkov určených na realizáciu špecifických programov[26]: operatívne posúdenia a hodnotenia ex post |

Číslo rozpočtového riadka: 01 03 02 | Záväzky | (3) | 0,700 | 0,600 | 0,600 |

Platby | (4) | 0,600 | 0,600 | 0,700 |

( Operačné rozpočtové prostriedky (úvery) |

Číslo rozpočtového riadka: 01 04 01 14 | Záväzky[27] | (3) | 138 880 | 260 170 | 200 000 |

Platby[28] | (4) | 58 320 |

Výška rezervy sa vypočíta na začiatku roka „n“ ako rozdiel medzi cieľovou sumou a čistými aktívami fondu na konci roka „n – 1“. Suma na vytvorenie rezervy sa vloží v roku „n“ do predbežného rozpočtu roku „n + 1“ a v skutočnosti sa vyplatí v rámci jednej transakcie na začiatku roku „n + 1“ z položky „Financovanie garančného fondu“ (rozpočtový riadok 01 04 01 14). V dôsledku toho sa 9 % skutočne zaplatenej sumy bude zohľadňovať v cieľovej sume na konci roka „n –1“ na výpočet tvorby rezervy fondu.”

Rozpočtové prostriedky OKRUHU 4 viacročného finančného rámca SPOLU | Záväzky | =4+6 | 243 749 | 365 070 | 337 436 |

Platby | =5+6 | 88 700 | 88 500 | 174 320 |

Okruh viacročného finančného rámca: | 5 | „Administratívne výdavky“ |

EUR

2011[29] | 2012 | 2013 | SPOLU |

GR: ECFIN |

( Ľudské zdroje | 762 000 | 762 000 | 762 000 | 2 286 000 |

( Ostatné administratívne výdavky: 01 01 02 11 01 – Náklady na služobné cesty a reprezentáciu | 160 000 | 133 000 | 200 000 | 493 000 |

GR ECFIN SPOLU | Rozpočtové prostriedky | 922 000 | 895 000 | 962 000 | 2,779 000 |

Rozpočtové prostriedky OKRUHU 5 viacročného finančného rámca SPOLU | (Záväzly spolu = platby spolu) | 922 000 | 895 000 | 962 000 | 2 779 000 |

Odhadovaný vplyv na operačné rozpočtové prostriedky

Zhrnutie

- ( Návrh/iniciatíva si nevyžaduje použitie administratívnych rozpočtových prostriedkov

- X Návrh/iniciatíva si vyžaduje použitie administratívnych rozpočtových prostriedkov[30].Potrebné administratívne rozpočtové prostriedky budú pokryté rozpočtovými prostriedkami, ktoré už boli pridelené na riadenie akcie a/alebo boli interne prerozdelené, a v prípade potreby budú doplnené zdrojmi, ktoré sa môžu prideliť riadiacemu GR v rámci ročného postupu prideľovania zdrojov v závislosti od rozpočtových obmedzení.

Odhadované potreby ľudských zdrojov

- ( Návrh/iniciatíva si nevyžaduje použitie ľudských zdrojov.

- X Návrh/iniciatíva si vyžaduje použitie ľudských zdrojov, ako je uvedené v nasledujúcej tabuľke:

Odhady sa zaokrúhľujú na celé čísla (alebo najviac na jedno desatinné miesto)

2011[31] | 2012 | 2013 |

Plán pracovných miest (úradníci a dočasní zamestnanci) |

Hospodárske a finančné záležitosti 01 01 01 (sídlo a zastúpenia Komisie) | 6,0 | 6,0 | 6,0 |

XX 01 01 02 (delegácie) | – | – | – |

XX 01 05 01 (nepriamy výskum) | – | – | – |

10 01 05 01 (priamy výskum) | – | – | – |

Externí zamestnanci (ekvivalent plného pracovného času)[32] |

XX 01 02 01 (ZZ, PADZ, VNE, z „celkového finančného krytia“) | – | – | – |

XX 01 02 02 (ZZ, PADZ, PED, MZ a MED v delegáciách) |

XX 01 04 yy | – sídlo |

– delegácia |

XX 01 05 02 (ZZ, PADZ, VNE – nepriamy výskum) |

10 01 05 02 (ZZ, PADZ, VNE – priamy výskum) |

Iné rozpočtové riadky (uveďte) |

SPOLU | 6,0 | 6,0 | 6,0 |

Potreby ľudských zdrojov budú pokryté úradníkmi GR, ktorí už boli pridelení na riadenie akcie a/alebo boli interne prerozdelení v rámci GR, a v prípade potreby budú doplnené zdrojmi, ktoré sa môžu prideliť riadiacemu GR v rámci ročného postupu prideľovania zdrojov v závislosti od rozpočtových obmedzení. Náklady na potrebných zamestnancov geografických oddelení na účely formulovania a monitorovania makrofinančnej pomoci sa odhadujú na základe 50 % ročných výdavkov na zamestnanca triedy AD5 – AD12 pre každú operáciu makrofinančnej pomoci. Na základe skúseností z posledných 5 rokov sa plánuje priemerne 8 operácií makrofinančnej pomoci za rok, a to vo forme prebiehajúcich alebo nových operácií. Odhaduje sa, že podporné funkcie vrátane koordinácie, finančného riadenia, príspevku k operačným posúdeniam a hodnoteniam ex post a práce sekretariátu budú predstavovať dodatočné náklady vo výške 50 % nákladov na geografické oddelenia.

Opis úloh, ktoré sa majú vykonať:

Úradníci a dočasní zamestnanci | Napr. príprava memoránd o porozumení a dohôd o úveroch alebo grantoch, nadväzovanie kontaktov s orgánmi a medzinárodnými finančnými inštitúciami, nadväzovanie kontaktov s externými odborníkmi v oblasti operačného posúdenia a hodnotení ex post, vykonávanie kontrolných misií, príprava hlásení zamestnancov Komisie, príprava postupov Komisie súvisiacich s riadením pomoci vrátane komitológie. |

Externí zamestnanci | neuplatňuje sa |

Súlad s platným viacročným finančným rámcom

- X Návrh/iniciatíva je v súlade s platným viacročným finančným rámcom.

- ( Návrh/iniciatíva si vyžaduje zmenu v plánovaní príslušného okruhu vo viacročnom finančnom rámci.

- ( Návrh/iniciatíva si vyžaduje, aby sa použil nástroj flexibility alebo aby sa uskutočnila revízia viacročného finančného rámca[33].

Účasť tretích strán na financovaní

- Návrh/iniciatíva nebude zahŕňať spolufinancovanie tretími stranami.

Odhadovaný vplyv na príjmy

- X Návrh/iniciatíva nemá finančný vplyv na príjmy.

- ( Návrh/iniciatíva má tento finančný vplyv:

- ( vplyv na vlastné zdroje

- ( vplyv na rôzne príjmy

[1] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13), ktorým sa nahrádza rozhodnutie Rady 1999/468/ES.

[2] Genvalské kritériá boli naposledy uvedené v záveroch zo zasadnutia Rady ECOFIN z 8. októbra 2002.

[3] Ú. v. EÚ C 68 E, 18.3.2004, s. 86.

[4] Metahodnotenie operácií makrofinančnej pomoci, 2004 – 2008. Záverečná správa, GHK Consulting, október 2009, dostupné na webovej stránke: http://ec.europa.eu/economy_finance/evaluation/pdf/final_report_meta_annex_en.pdf.

[5] Nariadenie (EÚ) č. 182/2011, op. cit.

[6] Ú. v. EÚ C 68 E, 18.3.2004, s. 86.

[7] Nariadenie (EÚ) 182/2011, op. cit.

[8] Ú. v. EÚ C 68 E, 18.3.2004, s. 86.

[9] Závery Rady pre hospodárske a finančné záležitosti (ECOFIN) – Preskúmanie makrofinančnej pomoci EÚ a možnosti poskytovania úverov a záruk ES na vonkajšie opatrenia, 8. október 2002.

[10] Ú. v. EÚ L 55, 28.11.2011, s. 13.

[11] Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 10.

[12] Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1).

[13] Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 1).

[14] Nariadenie Rady (Euratom, ES) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, 23.12.1995, s. 1).

[15] Nariadenie Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 z 11. novembra 1996 o kontrolách a inšpekciách na mieste, vykonávaných Komisiou s cieľom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi (Ú. v. ES L 292, 15.11.1996, s. 2).

[16] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 z 25. mája 1999 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) (Ú. v. ES L 136, 31.5.1999, s. 1).

[17] Rozpočtové prostriedky zahrnuté do rozpočtu na rok 2011.

[18] ABM: riadenie podľa činností – ABB: zostavovanie rozpočtu podľa činností.

[19] Podľa článku 49 ods. 6 písm. a) alebo b) nariadenia o rozpočtových pravidlách.

[20] Vysvetlenie spôsobov hospodárenia a odkazy na nariadenie o rozpočtových pravidlách sú k dispozícii na webovej stránke BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html

[21] Podľa článku 185 nariadenia o rozpočtových pravidlách.

[22] DRP = diferencované rozpočtové prostriedky / NRP = nediferencované rozpočtové prostriedky

[23] EFTA: Európske združenie voľného obchodu.

[24] Kandidátske krajiny a prípadne potenciálne kandidátske krajiny západného Balkánu.

[25] Rok 2011 je rok, v ktorom sa očakáva začatie vykonávania nariadenia. Od roku 2014 by sumy mali byť v súlade s novým viacročným finančným rámcom, ktorý začne v tom roku.

[26] Technická a/alebo administratívna pomoc a výdavky určené na financovanie vykonávania operácií makrofinančnej pomoci.

[27] Rozpočtové prostriedky pre všetky druhy úverov EÚ: EIB, Euratom a makrofinančná pomoc.

[28] Odhad platobných rozpočtových prostriedkov pre úvery makrofinančnej pomoci len na základe financovania 9 % z ich nesplatenej sumy v roku po vyplatení.

[29] Rok 2011 je rok, v ktorom sa očakáva začatie vykonávania nariadenia. Od roku 2014 by sumy mali byť v súlade s novým viacročným finančným rámcom, ktorý začne v tom roku.

[30] Doterajší zamestnanci zodpovední za operácie makrofinančnej pomoci v rámci GR ECFIN

[31] Rok 2011 je rok, v ktorom sa očakáva začatie vykonávania nariadenia. Od roku 2014 by sumy mali byť v súlade s novým viacročným finančným rámcom, ktorý začne v tom roku.

[32] ZZ = zmluvný zamestnanec; PADZ= pracovníci agentúr dočasného zamestnávania ; PED = pomocný expert v delegácii, MZ= miestny zamestnanec; VNE= vyslaný národný expert.

[33] Pozri body 19 a 24 medziinštitucionálnej dohody.