Takisto aj v dôsledku zamerania na alternatívne prístupy muselo mnoho členských štátov zvážiť, ako by mohli čo najlepšie splniť ustanovenia smernice. Niektoré z nich dobrovoľne zriadili centrá pre zásady nahradenia, obmedzenia a zjemnenia s cieľom podporiť alternatívy.

Obsah a kvalita správ jednotlivých členských štátov sa líšili. Správy predložili všetky členské štáty: 22 z nich v rámci termínu do 10. novembra 2018, pričom posledná správa bola doručená vo februári 2019 a konečné opravy začiatkom septembra 2019. Niektoré členské štáty poskytli doplňujúce dobrovoľné údaje. Vzhľadom na oneskorené podávanie správ a nevyrovnanú kvalitu poskytnutých informácií bolo vyvodzovanie záverov na úrovni EÚ zložité.

V júni 2019 bola smernica 2010/63/EÚ o ochrane zvierat používaných na vedecké účely („smernica“) zmenená nariadením (EÚ) 2019/1010 („nariadenie“), a najmä jej článok 54 ods. 1 o povinnosti členských štátov predložiť Komisii správu o jej vykonávaní do 10. novembra 2018. Okrem toho bola zrušená povinnosť Komisie predložiť Európskemu parlamentu a Rade správu o jej vykonávaní do 10. novembra 2019 (článok 57 ods. 1).

S postupným vývojom úlohy národných výborov by sa mali prepojenia medzi orgánmi pre dobré životné podmienky zvierat a národnými výbormi naďalej posilňovať, ich efektívnosť však do veľkej miery závisí od primeraného zabezpečovania zdrojov zo strany členského štátu.

Vzhľadom na to, že medzi členskými štátmi existujú významné rozdiely v štruktúre príslušných orgánov, nie je prekvapujúce, že v rámci preskúmania smernice v roku 2017 sa identifikovali problémy, ktorým musí čeliť vedecká komunita, a vznikli obavy týkajúce sa možných prípadov nesúladu.

Je známe, že čím viac príslušných orgánov je zapojených do vykonávania smernice v rámci členského štátu, tým zložitejšie je zabezpečenie konzistentného prístupu a výsledkov.

Štruktúry pre hodnotenie a schvaľovanie projektov sa takisto výrazne líšia – od jediného výboru (príslušného orgánu), ktorý je zodpovedný za hodnotenie a schvaľovanie všetkých projektov v členskom štáte, cez regionálne štruktúry [napr. Nemecko (26), Rakúsko (10) a Švédsko (6)] až po miestne etické výbory, ktoré hodnotia len miestne projekty, alebo v rámci jediného zariadenia [napr. Belgicko (33), Francúzsko (125)]. Rumunsko spomenulo jeden príslušný orgán, no na inom mieste uviedlo, že hodnotenie projektu vykonávajú etické výbory zriadené v rámci zariadení užívateľov.

Štruktúry sa v rámci členských štátov výrazne líšia, a to počnúc ústrednou či regionálnou až po miestnu úroveň. Niekedy sú medzi príslušnými orgánmi rozdiely v pridelení úloh aj na úrovni rôznych regiónov v rámci toho istého členského štátu.

Projekty, ktorých súčasťou sú kruté postupy a/alebo subhumánne primáty (primáty okrem človeka), ako aj projekty vybrané príslušnými orgánmi počas hodnotenia projektu, podliehajú spätnému posúdeniu zo strany príslušného orgánu s cieľom vyhodnotiť dosiahnutie cieľov, zvážiť ujmu spôsobenú zvieratám a identifikovať akékoľvek prvky, ktoré mohli viesť k ďalšiemu plneniu zásad nahradenia, obmedzenia a zjemnenia. Posúdenie plnenia tejto požiadavky je pomerne predčasné, pretože prechodné opatrenia pre schvaľovanie projektov sa týkali projektov do 31. decembra 2017. Hlavné dôvody uvádzané pri výbere projektov na spätné posúdenie (okrem projektov, pri ktorých je spätné posúdenie povinné) súviseli s obavami o dobré životné podmienky zvierat z hľadiska používania komplikovaných alebo nových technológií, nových typov chorôb, dlhotrvajúcich anestézií, potenciálu celkového utrpenia, veľkých počtov zvierat alebo nejasností v navrhovaných projektoch, resp. veľkosti skupín.

Tabuľka 2. Rozhodnutia v súvislosti so schvaľovaním projektov na členský štát v roku 2017 *) Počty vypočítané na základe údajov uvedených v ostatných stĺpcoch

IT

BE

AT

Musí sa zabezpečiť nestrannosť a zabrániť konfliktu záujmov najmä v situácii, ak je hodnotením projektu poverený subjekt iný ako verejný orgán. Väčšina členských štátov uviedla, že konflikt záujmov sa rieši požiadavkou, aby sa členovia výboru nezúčastňovali na hodnotení, ak je jeho predmetom ich vlastná činnosť alebo činnosť ich rodinného príslušníka, resp. ich útvaru. Tento problém vzniká najmä v prípade hodnotenia projektov, ktoré vykonávajú miestne výbory. Vyhlásenia sa používajú na účely zaručenia nestrannosti/neexistencie konfliktu záujmov. V niektorých prípadoch vykonáva dohľad nezávislý člen orgánu štátnej správy alebo sa na národnej úrovni uskutoční druhá časť preskúmania. Nezávislé zapojenie do procesu aktívne podporuje niekoľko členských štátov.

Pracovníci, ktorí zabezpečujú vykonávanie postupov, starostlivosť o zvieratá alebo ich usmrcovanie, musia vykonávať činnosť pod dohľadom až do posúdenia ich spôsobilosti. Ide o novú požiadavku, mnoho členských štátov teda zatiaľ nevytvorilo formálne systémy pre dohľad a posudzovanie spôsobilosti. Niekoľko členských štátov konštatovalo, že ďalšie usmernenia sú v štádiu prípravy. Niektorí poskytovatelia odbornej prípravy a platforma ETPLAS vytvárajú nástroje pre konzistentné posudzovanie spôsobilosti.

Opätovné použitie po tom, ako zviera pociťovalo pri predchádzajúcom postupe krutú bolesť, možno schváliť iba za mimoriadnych okolností. Iba jeden členský štát uviedol, že v prípade niektorých projektov bola umožnená určitá odchýlka, no neposkytol informácie o konkrétnych okolnostiach.

V záujme globálneho plnenia cieľov smernice sa v prípade dodávok zvierat z krajín mimo EÚ členské štáty usilujú získavať len zvieratá generácie F2/F2+, pričom podporujú chovateľov z krajín mimo EÚ, aby zvyšovali dodávky zvierat generácie F2/F2+, aj keď tieto štáty nepatria do jurisdikcie EÚ.

91 % z vykázaných zvierat tvorili myši (83 %) a danio pruhované (7 %). Riadny dohľad nad chovnými programami je dôležitý z hľadiska minimalizovania prebytočných zvierat v čo najväčšom možnom rozsahu, no z dôvodu fluktuácií v dopyte a ponuke a špecifickosti požiadaviek určitých štúdií sa bude vždy vyskytovať určitý počet zvierat, ktoré nemožno využiť na účely vedeckých štúdií.

Počet bežných zvierat chovaných a usmrtených, no nepoužitých v postupoch

Od roku 2021 sa bude vyžadovať, aby sa netechnické zhrnutia projektov uverejňovali prostredníctvom centrálnej databázy EÚ do šiestich mesiacov od schválenia projektu.

Spočiatku sa obavy týkali kvality obsahu a času potrebného na uverejnenie. Postupným získavaním skúseností sa obsah zlepšoval a zároveň sa skracoval čas potrebný na uverejnenie najmä vďaka IT systémom, ktoré slúžia na uloženie týchto netechnických zhrnutí projektov.

Každé zariadenie, ktoré chová, používa alebo dodáva zvieratá, musí mať k dispozícii orgán pre dobré životné podmienky zvierat, ktorý bude personálu poskytovať poradenstvo v súvislosti s dobrými životnými podmienkami zvierat a starostlivosťou o ne; poradenstvo o aspektoch súvisiacich so zásadami nahradenia, obmedzenia a zjemnenia; určovať a revidovať interné prevádzkové procesy z hľadiska dobrých životných podmienok chovaných alebo používaných zvierat; sledovať vývoj a výsledky projektov a poskytovať poradenstvo v súvislosti s programami na umiestnenie zvierat do domácej starostlivosti.

V mnohých členských štátoch je zloženie orgánov pre dobré životné podmienky zvierat širšie než minimálny počet stanovený v smernici. V takmer jednej tretine štátov sú dodatoční členovia ustanovení na základe vnútroštátnych právnych predpisov, pričom iné štáty podporujú väčší počet členov prostredníctvom administratívnych nariadení/usmernení. Nad rámec toho sa ako povinnosť bežne ukladá zapojenie určeného veterinárneho lekára, aj keď v niektorých štátoch zastávajú túto pozíciu neodborníci. Vo veľkých zariadeniach sa zasadnutia konali častejšie (až raz mesačne) a na druhej strane sa v niektorých zariadeniach rozdelili úlohy medzi podskupiny s cieľom zabezpečiť, aby sa všetky činnosti vykonávali účinným a efektívnym spôsobom.

Smernica umožňuje malým zariadeniam zabezpečiť plnenie úloh orgánov pre dobré životné podmienky zvierat inými prostriedkami. Takmer v polovici členských štátov je táto možnosť zakotvená vo vnútroštátnych právnych predpisoch. V praxi sa však bežne nevyužíva.

Orgány pre dobré životné podmienky zvierat sa považujú za veľmi pozitívny krok smerom k zlepšovaniu životných podmienok zvierat a v prospech vedy. Ich príspevok zvyšuje povedomie o dôležitosti uplatňovania zásad nahradenia, obmedzenia a zjemnenia pre všetky zvieratá bez ohľadu na to, či sú použité, chované alebo držané v zásobnom chove. Orgány pre dobré životné podmienky zvierat zlepšili komunikáciu medzi subjektmi, ktoré vykonávajú postupy, a subjektmi, ktoré sa starajú o zvieratá.

3.10. Zásady nahradenia, obmedzenia a zjemnenia

V smernici sa vyžaduje systematické uplatňovanie zásad nahradenia, obmedzenia a zjemnenia pri každej interakcii so zvieratami. Medzi odpoveďami týkajúcimi sa otázky, či sa do schválených projektov, ako aj počas umiestňovania zvierat a starostlivosti o ne podarilo uspokojivo začleniť zásady nahradenia, obmedzenia a zjemnenia, sa nachádzali tieto odpovede:

·formuláre žiadostí o schválenie projektu obsahujú špecifické časti, ktoré sa týkajú zásad nahradenia, obmedzenia a zjemnenia, a vyžadujú si napr. prieskum a rešerše literatúry v súvislosti so zásadami nahradenia, obmedzenia a zjemnenia,

·orgány pre dobré životné podmienky zvierat poskytujú žiadateľom o projekty poradenstvo o zásadách nahradenia, obmedzenia a zjemnenia a zabezpečujú, aby sa plnenie zásad nahradenia, obmedzenia a zjemnenia priebežne prehodnocovalo a aktualizovalo počas trvania projektu,

·preskúmanie zásad nahradenia, obmedzenia a zjemnenia zo strany odborníkov počas hodnotenia projektu a kontrola ich dodržiavania počas inšpekcií.

3.11. Odber tkanív geneticky modifikovaných zvierat

Členské štáty boli povinné predložiť reprezentatívne údaje o metódach používaných na genotypizáciu (genetická charakterizácia zvieraťa) pri vytváraní, udržiavaní a používaní geneticky modifikovaných zvierat.

Vzhľadom na početné chyby vo vykazovaní však bolo pomerne zložité dospieť k záverom, a preto sa analyzovali len údaje týkajúce sa metód odberu tkanív u myší.

V prípade viac než polovici myší, ktoré boli súčasťou vzorky, sa na genotypizáciu použilo tkanivo získané pri identifikácii zvieraťa, a preto sa životné podmienky zvieraťa ďalej nezhoršovali. V 89 % prípadov sa vzorky odoberali počas označovania ušníc značkami alebo výstrižkami tkaniva uší (ear clipping) a v 11 % počas zastrihávania posledných prstových článkov (toe clipping).

Z hľadiska použitých metód, ktoré boli uvedené v rámci schvaľovania projektov, bola najbežnejšia biopsia z chvosta, po ktorej nasledovala biopsia z ucha. Vo vykazovaných mierach krutosti existovali rozdiely (slabá alebo stredná). Dôvody rozdielov neboli uvedené, môžu však súvisieť so zjemňovacími technikami, ako napr. anestézia (lokálna alebo celková) a analgézia.

Menej než 2 % vykázaných metód bolo označených ako „neinvazívne“ (pod prahom minimálnej bolesti, utrpenia, stresu/strachu alebo trvalého poškodenia, ktoré by si vyžadovali schválenie projektu). V týchto prípadoch išlo najmä o použitie materiálu odobratého post mortem alebo využívanie pozorovaní, vystavenie špecifickým svetelným podmienkam alebo odber vzoriek srsti.

Tieto informácie budú slúžiť ako východiskové údaje pre správy v budúcnosti. Povinnosťou zjemňovať metódy odberu tkanív sa treba systematicky zaoberať. Ak sa pri identifikácii používajú invazívne metódy, malo by sa v rámci nich odoberať na účely genotypizácie aj tkanivo navyše. V prípade dostupnosti neinvazívnych metód by sa tieto metódy mali použiť, ak je to technicky možné.

3.12. Presadzovanie

3.12.1. Udeľovanie schválenia chovateľom, dodávateľom a užívateľom

V roku 2017 pôsobilo v EÚ takmer 4 000 aktívnych schválených chovateľov, dodávateľov a/alebo užívateľov, ktorí vykonávali postupy v rámci približne 16 500 schválených projektov. Porovnávanie počtov medzi jednotlivými členskými štátmi sa neodporúča, pretože pojmy „chovateľ/dodávateľ/užívateľ“ a „projekt“ môžu byť legislatívne rôznorodo upravené. Napr. v jednom členskom štáte môže byť univerzita držiteľom len jedného oprávnenia typu „užívateľ“ pre všetky svoje zariadenia na účely výskumu vykonávaného na zvieratách, zatiaľ čo v inom členskom štáte sa každé zariadenie na takýto výskum (v rámci tej istej univerzity) považuje za samostatnú právnickú osobu, ktorá je držiteľom individuálneho užívateľského oprávnenia.