SK Úradný vestník Európskej únie C 277/37

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Zapojenie občianskej spoločnosti do realizácie akčných plánov európskej susedskej politiky v krajinách južného Kaukazu: Arménsku, Azerbajdžane a Gruzínsku“

(2009/C 277/07)

Spravodajca: pán Andrzej ADAMCZYK

Európsky hospodársky a sociálny výbor sa na svojom plenárnom zasadnutí 15. a 16. februára 2007 rozhodol podľa článku 29 ods. 2 vnútorného poriadku vypracovať stanovisko z vlastnej iniciatívy na tému

„Zapojenie občianskej spoločnosti do realizácie akčných plánov európskej susedskej politiky v krajinách južného Kaukazu: Arménsku, Azerbajdžane a Gruzínsku“.

Odborná sekcia pre vonkajšie vzťahy poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 16. apríla 2009. Spravodajcom bol pán Andrzej ADAMCZYK.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 453. plenárnom zasadnutí 13. a 14. mája 2009 (schôdzi zo 14. mája 2009) prijal 151 hlasmi za, pričom 2 členovia hlasovali proti a 1 sa hlasovania zdržal, nasledujúce stanovisko:

1. Závery

1.1. Južný Kaukaz je mimoriadne rozmanitý z hľadiska etnickej príslušnosti, jazyka, histórie, náboženstva a politických súvislostí. To všetko spolu s prebiehajúcimi územnými konfliktami a stáročiami cudzej nadvlády znamená, že otázka vybudovania nezávislého štátu, národnej identity a obrany nezávislosti si vyžaduje množstvo energie, a to najmä zo strany organizácií občianskej spoločnosti.

1.2. Sociálni partneri ani organizácie občianskej spoločnosti od začiatku predmetných rokovaní zatiaľ nezohrávali primeranú úlohu pri vypracovávaní či implementácii dohôd o partnerstve a spolupráci, ktoré nadobudli účinnosť v roku 1999, ani akčných plánov na roky 2007 – 2011 spojených s európskou susedskou politikou.

1.3. Realizácia akčných plánov a očakávané rokovania o dohodách o pridružení (ako bilaterálne nástroje) a mnohostranná iniciatíva východné partnerstvo predstavujú príležitosť na zapojenie organizovanej občianskej spoločnosti do príslušných činností. Avšak na uskutočnenie týchto projektov je nevyhnutná účasť inštitúcií EÚ a členských štátov.

1.4. Európska komisia by mala nabádať vlády krajín južného Kaukazu, aby aktívne spolupracovali so sociálnymi partnermi a organizáciami občianskej spoločnosti pri realizácii akčných plánov a dohôd o partnerstve a spolupráci.

1.5. V rámci rokovaní týkajúcich sa akčných plánov by mali inštitúcie EÚ zároveň klásť dôraz na dodržiavanie ľudských práv a demokratických noriem, zásad sociálneho dialógu ako aj zásad občianskeho dialógu. Súčasťou výročných správ o realizácii akčných plánov by malo byť hodnotenie situácie vzhľadom na uvedené otázky. To by mohlo zvýšiť význam občianskej spoločnosti a nezávislosť jej organizácií a zároveň by to malo kladný vplyv na ochranu základných pracovných práv a rovnoprávnosť žien.

1.6. Vytvorenie fóra občianskej spoločnosti, ktoré je súčasťou iniciatívy východné partnerstvo, môže uľahčiť dialóg medzi organizáciami krajín zaradených do partnerstva, ako aj dialógu medzi nimi a štátnymi orgánmi. Je však potrebné zabezpečiť, aby organizácie zapojené do fóra boli skutočne reprezentatívne a nezávislé. EHSV by sa mohol významne podieľať na zabezpečení dodržania týchto kritérií a fungovaní fóra.

1.7. Je potrebné presadzovať nadväzovanie všestranných kontaktov medzi ľuďmi a organizáciami krajín tejto oblasti a členskými štátmi EÚ, a to najmä na bilaterálnom základe. Z tohto dôvodu by sa malo zjednodušiť získavanie víz pre ľudí z juhokaukazských krajín.

1.8. Inštitúcie EÚ, ktoré by mohli zohrávať úlohu pri pokusoch o vyriešenie konfliktov medzi krajinami na severe Kaukazu, by sa mali usilovať o zapojenie organizácií občianskej spoločnosti do mierového procesu, pretože tieto organizácie by mohli mať pozitívny vplyv na proces zmierenia.

2. Úvod

2.1. Južný Kaukaz tvoria tri krajiny: Arménsko, Azerbajdžan a Gruzínsko. Napriek tomu, že tento región nezaberá veľké územie, je mimoriadne rozmanitý z hľadiska etnickej príslušnosti, jazyka, histórie, náboženstva a politických súvislostí.

2.2. Situáciu navyše komplikuje skutočnosť, že medzi dvoma z týchto krajín – Arménskom a Azerbajdžanom – už vyše 20 rokov pretrváva spor o Náhorný Karabach a Gruzínsko už dlhý čas nemá pod kontrolou svoje dve provincie: Abcházsko a Južné Osetsko. Situáciu ešte viac skomplikovala nedávna vojna s Ruskom.

2.3. Napriek rozličným tradíciám, histórii a cestám k rozvoju spája krajiny južného Kaukazu spoločná minulosť členstva v Sovietskom zväze, čo zanechalo zreteľné stopy v mnohých oblastiach života, najmä v hospodárskej a sociálnej sfére.

2.4. V dôsledku mnohonárodnostného zloženia južného Kaukazu, ako aj pretrvávajúcich ozbrojených konfliktov je otázka posilnenia národnej identity, vybudovania štátu a jeho inštitúcií a obrany nezávislosti aj naďalej prioritou vo všetkých troch krajinách, a to najmä zo strany organizácií občianskej spoločnosti.

2.5. Pre politickú situáciu v tomto regióne je príznačný výrazný demokratický deficit. Počas nedávneho obdobia nezávislosti, ktoré trvá sotva dve desaťročia, došlo k štátnym prevratom, občianskym vojnám a viac-menej úspešným revolúciám. Niekoľko vlád po sebe sa usilovalo zamedziť činnosť politickej opozície, kontrolovať médiá a ovplyvňovať organizácie občianskej spoločnosti, najmä sociálnych partnerov. V Gruzínsku sa demokratická transformácia začala až po tzv. ružovej revolúcii, hoci nezávislé organizácie a vonkajší pozorovatelia upozorňujú na množstvo nedostatkov v spôsobe fungovania demokracie v tejto krajine.

2.6. Hospodárska situácia je stále zložitá. Chýbajúca moderná infraštruktúra, zastarané technológie, nedostatok domáceho investičného kapitálu, financovanie zbraní a vojenských zariadení a kolaps trhu v bývalých sovietskych republikách sú hlavnou príčinou zlých hospodárskych pomerov. Pozícia Azerbajdžanu je vďaka zásobám ropy a plynu odlišná. Avšak vzhľadom na závislosť hospodárstva od jedného odvetvia a stratu Náhorného Karabachu a okolitých oblastí Azerbajdžanu sú hospodárske problémy krajiny stále pomerne výrazné.

2.7. Sociálna situácia je tiež nesmierne zložitá. Značná časť obyvateľstva žije stále pod hranicou chudoby, rozdiely v príjmoch medzi bohatými a chudobnými sa výrazne zväčšujú a región zápasí s obrovskými sociálnymi problémami, najmä pokiaľ ide o starých ľudí a chorých. Situáciu nijako nezlepšuje ani vysoká miera nezamestnanosti a veľký počet vojnových utečencov, najmä v Gruzínsku a Azerbajdžane. Navyše podľa viacerých odhadov pochádza až takmer 60 % príjmu v južnom Kaukaze z neoficiálnej ekonomiky, čo vedie k vážnym sociálnym problémom. Túto skutočne pochmúrnu situáciu ešte zhoršuje súčasná celosvetová hospodárska kríza. Problémom je okrem toho aj rozšírená korupcia.

2.8. Geopolitická situácia krajín južného Kaukazu je nesmierne zložitá vzhľadom na ich problematické vzájomné vzťahy aj vzťahy so susednými krajinami. Je jasné, že ich geografickú izoláciu od ostatného sveta bude ťažké prekonať bez aktívneho zapojenia ich väčších susedov, ako je Turecko či Rusko. Normalizácia a optimalizácia vzťahov s týmito krajinami je preto v ich záujme. V tejto súvislosti by mohla byť pozitívnym faktorom skutočnosť, že všetky tri juhokaukazské krajiny sú spolu s Ruskom a Tureckom zapojené do novej iniciatívy Čiernomorská synergia, ktorá je zameraná na mnohostrannú regionálnu spoluprácu.

2.9. Poľnohospodárstvo je v krajinách južného Kaukazu jednou z oblastí so značným potenciálom. Momentálne je však v úpadku, zdevastované nerozvážnymi politickými opatreniami z minulosti, ako aj nedostatočnými investíciami v súčasnosti. Výrazným podnetom pre rozvoj poľnohospodárstva by preto mohlo byť nadviazanie obchodných vzťahov medzi týmito tromi krajinami, ako aj s ruským trhom ako ich tradičným odbytiskom.

3. Európska susedská politika (ESP) v južnom Kaukaze

3.1. Krajiny južného Kaukazu neboli pôvodne zaradené do Európskej susedskej politiky (ESP). Nové perspektívy pre spoluprácu sa otvorili až po tom, ako tento región prejavil záujem o nadviazanie bližších vzťahov s Európou a najmä po ružovej revolúcii v Gruzínsku.

3.2. Akčné plány pre tieto tri krajiny boli po dvojročných rokovaniach prijaté v novembri 2006 a sú základom pre spoluprácu pre obdobie rokov 2007 – 2011. Priority akčných plánov sú pre Arménsko, Azerbajdžan a Gruzínsko podobné a týkajú sa, okrem iného, otázok, ako je:

— posilnenie právneho štátu, najmä prostredníctvom reformy súdnictva v súlade s normami Rady Európy,

— posilnenie demokracie a zabezpečenie dodržiavania ľudských práv (o. i.) prostredníctvom podpory miestnej samosprávy,

— vytvorenie podmienok pre fungovanie nezávislých médií,

— zlepšenie hospodárskej situácie vytvorením lepších podmienok pre obchod a podnikanie, reformou daňového systému a bojom proti korupcii,

— dosiahnutie väčšej stability podporou udržateľného hospodárskeho rozvoja a sociálnej súdržnosti, zmiernením chudoby a opatreniami na ochranu životného prostredia,

— posilnenie regionálnej spolupráce v oblasti južného Kaukazu,

— opatrenia na mierové vyriešenie územných konfliktov.

3.3. ESP nie je nijako spojená s prípadným pristúpením krajín južného Kaukazu do EÚ. Stanovuje však oblasti pre užšiu spoluprácu, ktoré by mohli tieto krajiny väčšmi zosúladiť s normami acquis communautaire. Teoreticky by to mohlo viesť k ich pristúpeniu do Európskeho hospodárskeho priestoru, ak si to budú želať.

3.4. Sociálni partneri ani organizácie občianskej spoločnosti zatiaľ nezohrávali významnú úlohu pri rokovaní o zásadách dohôd o partnerstve a spolupráci a akčných plánov ani pri ich realizácii, hoci situácia sa v jednotlivých krajinách líši, a to aj podľa dynamiky konkrétnych organizácií. Organizácie, ktoré sa snažili do procesu zapojiť, tak niekedy urobili z vlastnej iniciatívy a skôr proti vôli štátnych orgánov ako na ich žiadosť.

3.5. Realizácia akčných plánov ako hlavný nástroj bilaterálneho prístupu a taktiež nová mnohostranná iniciatíva východné partnerstvo poskytujú organizáciám občianskej spoločnosti možnosť podieľať sa na prebiehajúcej činnosti a príslušných opatreniach. Avšak na to, aby tieto organizácie mohli skutočne spolupracovať, je potrebná nejaká iniciatíva alebo monitorovanie zo strany inštitúcií EÚ a pomoc partnerských organizácií z členských štátov EÚ.

4. Zamestnávatelia

4.1. Organizácie zamestnávateľov v troch juhokaukazských krajinách sa zdajú byť pod silným vplyvom štátnych orgánov, a to tiež kvôli tomu, že značná časť hospodárskej aktivity sa uskutočňuje v štátnom sektore. Príčiny a mechanizmy tohto vplyvu však nie sú vo všetkých krajinách rovnaké.

4.2. Spoločnou črtou podnikateľských organizácií je kľúčový význam obchodných a priemyselných komôr. Hoci v tomto prípade nejde v pravom zmysle slova o organizácie zamestnávateľov a ich úlohy a pole pôsobnosti sa neobmedzujú len na zastupovanie podnikateľskej sféry v úlohe sociálneho partnera, ich silné väzby na vládu a často aj kvázi verejný status znamenajú, že tieto organizácie sú veľmi autoritárske, nie však obzvlášť nezávislé.

Keďže organizácie zamestnávateľov sú slabé, málo reprezentatívne a majú úzke väzby na štátne orgány, čo zvyčajne predpokladá istú formu závislosti, nemôžu plniť úlohu plnoprávneho sociálneho partnera v rokovaniach s odbormi, ktoré sú tak nútené diskutovať o mnohých otázkach priamo s vládou, či sa im to páči alebo nie. Špecifické črty organizácií zamestnávateľov sa však medzi jednotlivými krajinami líšia.

4.3.1. Napriek výraznej snahe o privatizáciu zo strany trhovo orientovanej gruzínskej vlády kontroluje štát značnú časť priemyslu, pričom väčšina sprivatizovaných podnikov patrí ruským alebo kazašským investorom. Táto situácia ešte umocňuje snahu a rozširuje možnosti vlády zasahovať do zamestnávateľskej problematiky.

4.3.2. Hlavné odvetvia arménskeho hospodárstva majú v rukách veteráni vojny o Náhorný Karabach, ktorí tvoria privilegovanú skupinu podnikateľov. Podnikatelia, poslanci parlamentu a vládni činitelia zároveň udržiavajú vzájomné finančné, obchodné a politické vzťahy. V súčasnosti, keď generácia bojovníkov o Náhorný Karabach postupne odchádza zo scény, a vďaka spolupráci so sesterskými organizáciami zamestnávateľov z Európy, by mohli arménske podnikateľské organizácie začať plniť tradičnejšiu úlohu sociálneho partnera.

4.3.3. Odvetvie energetiky sa na hospodárstve Azerbajdžanu podieľa 90 % a je aj naďalej pod priamym dohľadom prezidenta. Spolu so skutočnosťou, že podnikateľskú elitu v ostatných odvetviach hospodárstva tvoria väčšinou mladí manažéri lojálni štátnym orgánom, z ktorých mnohí získali kvalitné vzdelanie a odbornú kvalifikáciu v západnej Európe a Spojených štátoch, to znamená, že organizácie zamestnávateľov začínajú čoraz viac zohrávať úlohu sociálneho partnera.

5. Odbory

5.1. Odborové zväzy v troch juhokaukazských krajinách sa navzájom veľmi líšia, čo z veľkej časti vyplýva zo skutočnosti, že pôsobia v odlišných hospodárskych, sociálnych a politických podmienkach. Medzi ich spoločné črty patrí výrazný úbytok členskej základne v priebehu uplynulých rokov a viac-menej úspešné pokusy o reformu zastaraných štruktúr a organizačných metód. Napriek niekoľkým pokusom sa však nepodarilo vytvoriť skutočnú alternatívu odborovým zväzom, čo v praxi ponecháva výlučné postavenie pri zastupovaní pracovníkov organizáciám, ktoré existovali v čase získania nezávislosti.

Tieto organizácie sa však líšia v miere nezávislosti od štátnych orgánov a blízkosti vzťahov s partnerskými zamestnávateľskými organizáciami.

5.2.1. Odborové zväzy v Gruzínsku sú pomerne nezávislé od vlády a prezidentskej administratívy, sú však medzi nimi vážne spory. Vzhľadom na obvinenia z nevlasteneckého správania či dokonca sabotáže v stave vojny je táto situácia zložitá, avšak neodvratná, berúc do úvahy aroganciu štátnych orgánov a ich nevšímavosť voči názorom sociálnych partnerov. V mnohých prípadoch boli práva odborov a pracovníkov porušené a nový zákonník práce bol zavedený bez toho, aby bol s nimi konzultovaný.

5.2.2. Arménske odbory, ktoré sa v rámci týchto troch krajín začali reformovať ako posledné, len veľmi zriedka zaujímajú kritické alebo nezávislé stanovisko voči štátnym orgánom. Od získania nezávislosti od celosovietskej štruktúry veľmi dlho nepodstúpili žiadnu zásadnú reformu. Spôsobil to vojnový stav a zásada politickej korektnosti, v rámci ktorej sa podpora štátnych orgánov v tejto krajine chápe ako vlastenecká povinnosť. Zmena vo vedení konfederácie odborových zväzov z roku 2007 ponúka možnosť na zvýšenie dynamiky činnosti odborov, ako aj ich nezávislosti.

5.2.3. Azerbajdžanské štátne orgány venovali od nástupu súčasnej politickej garnitúry k moci značnú pozornosť sociálnemu dialógu a zabezpečovaniu sociálneho zmieru. Odbory, ktoré túto politiku podporujú, sa snažia dosiahnuť pre pracovníkov maximum a zároveň sa vyhýbajú vážnym konfliktom a ohrozeniu národnej jednoty. Na základe toho vznikol špecifický korporačný model odborov, najmä v najbohatšom priemyselnom odvetví (t. j. v energetike) a v sektore verejných služieb. Odborové zväzy, ktoré sú do značnej miery relatívne nezávislé, sa aktívne zasadzujú za sociálne práva a blahobyt svojich členov, pričom sa vyhýbajú priamej konfrontácii s vládou, čo sa v súčasnosti zdá byť jediná možná stratégia.

6. Mimovládne organizácie zastupujúce iné záujmy

6.1. Podľa spôsobu financovania ich činnosti možno mimovládne organizácie (MVO) v južnom Kaukaze rozdeliť do troch skupín:

— nezávislé MVO, ktoré svoju činnosť financujú z príspevkov svojich členov, služieb poskytovaných externe alebo zo zhromaždeného alebo zdedeného majetku,

— MVO, ktoré zriadila, financuje a kontroluje vláda,

— MVO závislé od externých, zvyčajne zahraničných darcov.

6.2. Typickou črtou juhokaukazských MVO je rôznorodosť ich cieľov a úloh a často aj ich dočasný charakter. MVO sa často zakladajú a neskôr, po splnení jednej konkrétnej úlohy alebo vyčerpaní finančných zdrojov zaniknú.

6.3. V dôsledku chýbajúcej tradície činnosti organizácií občianskej spoločnosti, ozbrojených konfliktov a ťažkostí s financovaním činností je vytvorenie skutočne nezávislých organizácií problematické.

Po hospodárskom páde a sociálnej katastrofe, ktoré nastali v počiatočnom období po rozpade Sovietskeho zväzu, sa výrazná časť organizácií občianskej spoločnosti zamerala na boj proti chudobe a zlepšovanie životnej úrovne.

6.4.1. Zdá sa, že občianska spoločnosť sa najdynamickejšie rozvíja v Gruzínsku. V krajine pôsobí približne 100 MVO, ktoré uznali aj nezávislí pozorovatelia. Svoju činnosť vyvíjajú v oblastiach, ako je boj proti korupcii a podpora právneho štátu, ľudské práva a práva menšín, sloboda médií, ochrana životného prostredia a energetická bezpečnosť.

6.4.2. Do hlavných skupín MVO v Arménsku patria organizácie, ktoré vláda alebo medzinárodné organizácie priamo poverujú vypracovaním politických analýz alebo návrhov strategických dokumentov a organizácie, ktoré realizujú projekty v oblastiach, ako je vzdelávanie, zdravotná starostlivosť či sociálna ochrana. Zaujímavým fenoménom je transformácia MVO na malé podniky poskytujúce komerčné služby po ukončení projektu.

6.4.3. Národné fórum mimovládnych organizácií v Azerbajdžane, založené v roku 1999 za pomoci UNDP, zastupuje vyše 400 rôznych MVO, ktoré sú čiastočne závislé od vlády, zahraničných sponzorov alebo opozičných strán a niekoľko ďalších organizácií financuje svoju činnosť spoplatňovaním poskytovaných služieb. Napriek tomu existuje niekoľko organizácií, ktoré si zachovávajú politickú neutralitu a v budúcnosti by mohli zohrávať dôležitú úlohu pri formovaní názorov.

7. Perspektívy a odporúčania

Realizácia akčných plánov európskej susedskej politiky doposiaľ predstavovala nevyužitú možnosť na posilnenie sociálneho a občianskeho dialógu v oblasti európskej spolupráce s krajinami južného Kaukazu.

7.1.1. Európska komisia by mala nabádať vlády krajín južného Kaukazu, aby konzultovali so sociálnymi partnermi a inými organizáciami občianskej spoločnosti akčné plány a aby ich zapojili do spoločnej práce na realizácii, monitorovaní a hodnotení týchto plánov. To nemôžu nahradiť ani osvedčené postupy získané na základe priamych kontaktov medzi zástupcami EÚ a vybranými organizáciami. To by bolo dôležité tak pre realizáciu akčných plánov, ako aj zvýšenie významu úlohy občianskej spoločnosti.

7.1.2. Počas rokovaní o akčných plánoch a dohodách o partnerstve a spolupráci by mala Európska komisia klásť väčší dôraz na dodržiavanie ľudských práv a demokratických noriem, zásad sociálneho dialógu ako aj zásad občianskeho dialógu, vrátane práva združovať sa a práva na kolektívne vyjednávanie. Bolo by žiaduce, aby súčasťou výročných správ o realizácii akčných plánov bolo hĺbkové hodnotenie týchto otázok.

7.1.3. Vlády jednotlivých krajín by mali spolu s európskymi inštitúciami a za úzkej spolupráce s organizáciami občianskej spoločnosti viesť rozsiahle informačné kampane o EÚ, jej inštitúciách a acquis communautaire, ako aj o jej susedskej politike a realizácii akčných plánov. V súlade s tým by mali byť vytvorené vhodné nástroje a možnosti financovania. Jednou z nich by mohli byť malé európske granty pre organizácie občianskej spoločnosti vytvorené špeciálne na tento účel.

7.2. Nová iniciatíva východné partnerstvo poskytne novú príležitosť na posilnenie kontaktov medzi organizáciami občianskej spoločnosti južného Kaukazu a Európskej únie a predovšetkým na oživenie občianskeho dialógu na miestnej úrovni.

Návrh vytvoriť fórum občianskej spoločnosti zamerané na podporu spolupráce medzi organizáciami a uľahčenie dialógu medzi nimi a štátnymi orgánmi, uvedený v iniciatíve východné partnerstvo, je síce cenným podnetom, ale malo by ho sprevádzať monitorovanie zo strany inštitúcií EÚ, ktoré by zabezpečilo jeho autentickosť.

7.3.1. Je potrebné zabezpečiť, aby boli zástupcovia do fóra vymenovaní demokraticky a aby vo fóre pôsobili najreprezentatívnejšie, najdemokratickejšie a najnezávislejšie organizácie. EHSV by v tomto procese mohol zohrávať dôležitú úlohu, a to pri zabezpečovaní dodržiavania týchto kritérií a pri celkovom fungovaní fóra.

7.3.2. Ak by členmi fóra ako orgánu boli aj iné krajiny zahrnuté vo východnom partnerstve, občianskej spoločnosti by to umožnilo rozšíriť model mnohostrannej spolupráce aj na krajiny mimo južného Kaukazu.

7.4. Východné partnerstvo by malo podporovať kontakty medzi ľuďmi a organizáciami v oblasti vzdelávania, vedy, kultúry, vzájomnej úcty medzi národmi a boja proti diskriminácii a netolerancii. V záujme toho by sa malo zjednodušiť získavanie víz pre ľudí z juhokaukazských krajín.

7.5. Európska susedská politika ako aj iniciatíva východné partnerstvo by mali občianskej spoločnosti v juhokaukazských krajinách umožniť nielen nadviazať kontakty s inštitúciami EÚ, ale aj zapájať sa do bilaterálnej spolupráce so svojimi partnerskými organizáciami. Veľmi užitočným krokom by bolo vytvorenie mechanizmu na podporu nadviazania spolupráce s partnermi z EÚ.

7.6. Jedným z problémov, ktoré sužujú krajiny južného Kaukazu je pretrvávajúci ozbrojený konflikt. Okrem evidentnej úlohy inštitúcií EÚ pri snahe o vyriešenie týchto konfliktov sa zdá, že organizácie občianskej spoločnosti by mohli v rámci mierového procesu zohrávať podpornú úlohu, najmä pri jeho presadzovaní medzi obyvateľmi danej krajiny. Spoločné regionálne iniciatívy by mohli byť v tejto súvislosti mimoriadne dôležité. Východiskovým bodom pre zložitý proces zmierenia by mohli byť kontakty medzi partnerskými organizáciami krajín, ktoré sa dostali do konfliktu.