V súbore odporúčaní sa taktiež poukazuje na potrebu silnejšieho pocitu kolektívnej zodpovednosti za výzvy, a to najmä v eurozóne. Mnoho možno získať z ďalších reforiem, pred ktorými stojí viacero členských štátov v tom istom časovom horizonte: otázky ako udržateľnosť dôchodkov, účinnosť výskumu a vývoja alebo posilnenie odolnosti trhu práce sú spoločnými výzvami. Spoločné využívanie expertízy a skúseností môže členské štáty podporiť z politického i odborného hľadiska. Spoločný postup by členským štátom tiež umožnil maximalizovať prínosy cezhraničných presahov. To je dôvodom, prečo je dôležité, aby sa eurozóna ako celok teraz posunula dopredu zohľadňujúc odporúčania adresované jej jednotlivým členom a aby sa v čoraz väčšej miere sústredila na prierezové prvky, ktoré boli identifikované spoločne.

Nový systém koordinácie a dohľadu teda všeobecne vyhovuje svojmu účelu, ale kľúčová výzva je aj naďalej politického charakteru. Trvalé výsledky možno dosiahnuť len vtedy, ak politická vôľa a pripravenosť konať zostanú pevné. Paradoxne sa to zdá byť ľahšie v časoch krízy, keď sú alternatívy vzácne, ale neschopnosť prijímať proaktívne rozhodnutia v lepších časoch je často príčinou budúcich ťažkostí. To je dôvod, prečo je väčšia predvídateľnosť a schopnosť prevencie nového systému správy EÚ rovnako relevantná v lepších časoch, ako bola v časoch krízy.

Vďaka tomu sa zlepšila hĺbka a kvalita prijímania rozhodnutí na úrovni EÚ. K dispozícii sú podrobnejšie analýzy jednotlivých tém a krajín. Spoľahlivé hospodárske prognózy a štatistiky sa vypracúvajú vo veľmi pravidelných intervaloch. Vydané pokyny sa všeobecne považujú za relevantné a včasné a je možné na ne nadväzovať v každom nasledujúcom roku. To napríklad znamená, že varovné signály sa zaregistrujú oveľa skôr – napríklad slabé miesta vo finančnom systéme, opätovný vznik destabilizujúcich bublín na realitnom trhu, straty vonkajšej konkurencieschopnosti alebo zhoršenie v oblasti zamestnanosti a v sociálnej situácii sú všetko okolnosti, ktoré si v záujme zamedzenia negatívnym účinkom presahovania do ostatných členských štátov vyžadujú nápravné opatrenia.

Hospodárske oživenie nadobúda v Európe na sile. Začalo sa v strede roka 2013 a očakáva sa, že do roku 2015 sa ďalej posilní a rozšíri do všetkých členských štátov. Finančná stabilita sa vracia, nárast verejného dlhu je pod kontrolou a vonkajšia konkurencieschopnosť sa zlepšuje, najmä v najzraniteľnejších krajinách. Toto zlepšenie prináša nádej, že EÚ je na ceste z tej najhoršej hospodárskej a finančnej krízy vo svojej histórii a smeruje k udržateľnejšiemu rastu, ktorý prinesie nové pracovné miesta a zlepší životnú úroveň. Toto zlepšenie je tiež dôkazom toho, že silnejšia správa hospodárskych záležitostí a dohľad na úrovni EÚ, o ktorých sa rozhodlo v najhlbšej kríze, pomohli zlepšiť podmienky pre vyváženejší rast.

Za posledný rok sa dosiahol určitý pokrok, pokiaľ ide o zachovanie fiškálnej konsolidácie a politík zamestnanosti. Dôkazom toho je niekoľko členských štátov, ktoré ukončili postupy pri nadmernom deficite, ako aj reformy politík zamestnanosti prostredníctvom mobilizácie aktívnych politík trhu práce, zavedenie záruk pre mladých ľudí a úprava určitých systémov stanovovania miezd. Nevyvíja sa však dostatočné úsilie na zníženie vysokého daňovo-odvodového zaťaženia práce napriek tomu, že nižšie dane z práce majú aj naďalej zásadný význam pre oživenie sprevádzané výraznou tvorbou pracovných miest. V rámci reformy trhu s výrobkami a službami sa však dosahuje len obmedzený pokrok a rovnako tomu tak je, aj pokiaľ ide o opatrenia na zlepšenie podnikateľského prostredia a rámcových podmienok pre výskum a vývoj a inovácie. Taktiež je potrebné viac vykonať v záujme zlepšenia rámca pre hospodársku súťaž a fungovania sieťových odvetví, a to aj prostredníctvom modernizácie infraštruktúry a otvorenia a zlúčenia trhov, napríklad v energetike a oblasti informačno-komunikačných technológií. Okrem toho je potrebné toho ešte veľa vykonať v záujme zlepšenia dosahu systému vzdelávania a systému sociálneho zabezpečenia a ich výsledkov, ako aj v záujme zlepšenia fungovania verejnej správy, čo by uvoľnilo rozpočtové prostriedky na výdavky podporujúce rast.

Investície, ktoré podporujú rast, sú aj naďalej zásadne dôležité pre udržateľné oživenie. Keďže hlavné prekážky stojace v ceste dopytu a zisku podnikov, ako sú neistota, podmienky financovania a potreba znižovania zadlženosti, postupne ustupujú a hospodárske vyhliadky sa zlepšujú, očakáva sa, že rast investícií sa v krátkodobom horizonte posilní. Fiškálna konsolidácia by tiež mala pomôcť verejným orgánom, aby si opätovne vytvorili rezervy na investície, ktoré podporujú rast. V Európe však stále existujú veľké nedostatky a je zrejmé, že ak má byť EÚ ako celok konkurencieschopná v globálnom hospodárstve a ak má napĺňať očakávania našich občanov, potrebuje viac investovať do výskumu a vývoja, inovácií, vzdelávania, zručností a aktívnych politík trhu práce, ako aj do energetiky, dopravy a digitálnej ekonomiky. Strategické využívanie finančných prostriedkov EÚ období rokov 2014 – 2020 môže byť katalyzátorom pri podpore investičných snáh na národnej úrovni a v neposlednom rade môže zlepšiť priemyselnú konkurencieschopnosť EÚ. Viac pozornosti by sa malo venovať ďalším nástrojom na európskej úrovni, ktoré už boli navrhnuté na úrovni EÚ, napr. európske dlhopisy na projekty a možnosť spájania štrukturálnych fondov a úverov EIB. Kritický význam má potreba obnovy súkromných investícií. Aby k nej došlo, sú potrebné ďalšie rozhodnutia, ktoré idú nad rámec fiškálnej politiky. To si vyžaduje zaoberať sa otázkou finančnej fragmentácie v HMÚ.

Dôsledky krízy stále brzdia naše oživenie. Zabezpečenie udržateľnosti verejného a súkromného dlhu je dôležité na to, aby sa európskym hospodárstvam umožnilo znova získať určitú flexibilitu a odolnosť voči otrasom, ale nemalo by byť prekážkou v raste a v kontexte nízkej inflácie to môže byť náročné. Problémy spočívajúce v nevýraznom vývoji produktivity, ktoré existovali už pred krízou, a to od polovice 90. rokov 20. storočia, stále pretrvávajú a vplyvy, ktoré má starnutie obyvateľstva na rast, ich ešte zhoršia. Stabilizácia bankového sektora a pokrok v oblasti alternatívnych foriem financovania sú aj naďalej prioritami, pokiaľ ide o snahu o zlepšenie úverových podmienok do reálnej ekonomiky. Vysoké miery nezamestnanosti a sociálne pnutie nahlodávajú ľudský a sociálny kapitál Európy a vyžadujú si dlhodobé rozhodné opatrenia.

Charakter výziev, ktorým čelí EÚ, sa mení. Ako je typické po hlbokej finančnej kríze, oživenie je najskôr nestabilné a charakter výziev sa rýchlo mení. Len pred pár rokmi bolo uprostred krízy životne dôležitou prioritou obnoviť dôveryhodnosť rozpočtov vzhľadom na rýchlo narastajúce deficity a štátny dlh, a to s cieľom zastaviť negatívnu špirálu medzi zhoršujúcou sa fiškálnou situáciou a ohrozením stability bankového sektora a vykonať korekciu neudržateľných trendov v reálnej ekonomike ako napr. znepokojujúce straty konkurencieschopnosti, nárast súkromného dlhu alebo vysoké ceny bývania. Teraz hlavná výzva spočíva v postupnom posilňovaní reálnej ekonomiky – v raste a vo vytváraní pracovných miest. Priority sa líšia v závislosti od krajiny a patrí k nim znižovanie vysokých úrovní verejného a súkromného dlhu, ktorý sa nahromadil počas krízy, ďalšia stabilizácia finančného sektora, ktorá má umožniť oživenie úverových tokov do reálnej ekonomiky, vykonávanie politických opatrení s cieľom posilniť zdroje rastu a zamestnanosť, posilnenie podmienok na podporu súkromných investícií a na zvýšenie dopytu, zlepšenie kvalifikácií a pomoc ľuďom, aby znovu získali prácu, ako aj podpora sociálnej súdržnosti.

Pokračuje obnova rovnováhy v hospodárstvach EÚ. To bolo zdokumentované už v najnovšej správe Komisie o mechanizme varovania. Táto skutočnosť bola potvrdená v hĺbkových preskúmaniach, ktoré Komisia uverejnila v súvislosti so 17 členskými štátmi v rámci postupu pri makroekonomickej nerovnováhe a z ktorých vyplýva, že dochádza k úprave viacerých vonkajších a vnútorných nerovnováh. V niekoľkých členských štátoch došlo najmä k zlepšeniu stavu bežných účtov, k čomu často dopomohlo posilnenie nákladovej konkurencieschopnosti. Prvý raz od zavedenia postupu pri makroekonomickej nerovnováhe Komisia dospela k záveru, že v troch krajinách (Dánsko, Malta a Luxembursko) identifikované výzvy nepredstavujú nerovnováhy. Okrem toho situácia v Španielsku už nie je charakterizovaná nadmernou nerovnováhou. Úprava nerovnováh však musí byť aj naďalej prioritou v mnohých krajinách, najmä vzhľadom na úroveň ich verejného a súkromného dlhu. Okrem toho pretrvávajúce prebytky bežného účtu, ktoré v niektorých členských štátoch vznikajú v dôsledku veľkých domácich investičných medzier, takisto bránia strednodobým až dlhodobým výhľadom hospodárstva.

Očakáva sa, že reálny HDP v EÚ bude opäť rásť. Kým údaje z prvého štvrťroka 2014 neboli až tak pozitívne, ako sa predpokladalo, očakáva sa, že súčasné oživenie sa bude rozširovať na ďalšie krajiny a postupne nadobudne na sile a bude viac vyvážené. Očakáva sa, že rast reálneho HDP sa tohto roku zvýši na 1,6 % a v roku 2015 by mohol dosiahnuť 2,0 %. Dôležité je, že hospodárska činnosť sa začala posilňovať tiež v krajinách, ktoré sú najviac postihnuté krízou, a tento vývoj má podľa očakávaní ďalej pokračovať. Očakáva sa, že v tomto roku ešte stále zaznamenajú negatívny ročný rast HDP Chorvátsko a Cyprus. Do roku 2015 by všetky hospodárstva EÚ mali opäť rásť. Celkovo sa očakáva, že EÚ dosiahne úroveň ekonomickej produkcie, akú mala pred krízou, čím postupne dobehne stratené roky.

Reformné úsilie, ktoré si vyžiadala kríza, je nevídané, a to nielen v krajinách, ktoré sú podporované programami úprav. Írsko ukončilo svoj program finančnej pomoci v decembri 2013, Španielsko ukončilo svoj program v oblasti finančného sektora začiatkom roka 2014 a Portugalsko uzavrelo svoj program finančnej pomoci v máji 2014. Lotyšsko splnilo podmienky na členstvo v eurozóne a vstúpilo do nej v roku 2014. V Grécku a na Cypre sa situácia zastabilizovala a badať určité znaky zlepšenia. Ako ukazuje dnešný súbor odporúčaní, ďalekosiahle reformy sa začali vykonávať alebo sa istý čas už vykonávajú tiež v iných krajinách. Na úrovni EÚ, a najmä v eurozóne, boli významne posilnené mechanizmy správy hospodárskych záležitostí a finančného dohľadu.

Vplyv krízy na zamestnanosť a sociálnu situáciu je v mnohých častiach EÚ vážny a ďalekosiahly. Miera nezamestnanosti EÚ stúpla z menej než 7 % v roku 2008 na 10,8 % v roku 2013 (t. j. nárast o viac než 9 miliónov ľudí). Situácia v oblasti nezamestnanosti sa v rámci EÚ výrazne líši: v roku 2013 boli miery nezamestnanosti v rozpätí od 4,9 % v Rakúsku a 5,3 % v Nemecku do 27,3 % v Grécku a 26,1 % v Španielsku. Situácia je obzvlášť znepokojivá v prípade určitých kategórií, akými sú mladí ľudia a dlhodobo nezamestnaní. Vzhľadom na to, že vývoj na trhu práce obvykle zaostáva za HDP o pol roka alebo viac, podľa výhľadov sa počnúc týmto rokom očakáva mierny nárast zamestnanosti a pokles miery nezamestnanosti v EÚ smerom k 10,1 % do roku 2015. Taktiež sa očakáva, že rozdiely medzi jednotlivými krajinami zostanú aj v najbližšej budúcnosti veľké. Takýto vývoj má ďalekosiahle dôsledky na jednotlivé spoločnosti. Celkovo stúpol od roku 2008 počet ľudí ohrozených chudobou a sociálnym vylúčením o viac než 6 miliónov a v roku 2012 dosiahol úroveň 124 miliónov ľudí. Počet ľudí, ktorí sa nachádzajú v závažnej hmotnej núdzi, stúpol o približne 7 miliónov. Narastajúca a trvale vysoká nerovnosť príjmov je taktiež vnímaná ako zdroj obáv z hľadiska sociálnej súdržnosti.

Rok 2014 je taktiež rokom, v ktorom členské štáty dokončujú svoje plánovanie a začínajú využívať nové európske štrukturálne a investičné fondy. Mnohé dlhodobé investície boli počas krízy z nutnosti pozastavené. Hoci je finančná injekcia EÚ v absolútnom vyjadrení malá, v mnohých členských štátoch pôsobí ako kľúčový katalyzátor. To je dôvod, prečo musí byť dobre zameraná na podporu investícií, ktoré majú najväčší potenciál podporiť rast. Zároveň je potrebné ju používať v spojení s technikami finančného inžinierstva, podporujúc využívanie úverov namiesto grantov, ako aj v spojení so schémami na uľahčenie financovania malých a stredných podnikov v záujme zvýšenia jej vplyvu na hospodárstvo EÚ.

Tento súbor odporúčaní napokon ukazuje, prečo je dôležité zlúčiť rôzne politiky a nástroje, a to aj na úrovni EÚ. Rok 2014 je rokom, v ktorom EÚ sumarizuje a konzultuje o svojej dlhodobejšej stratégii pre rast – stratégia Európa 2020. Odporúčania pre jednotlivé krajiny, ktoré sa vydávajú od roku 2011, predstavujú stratégiu cielenej reformy. Sú súčasťou rozsiahlejšieho rámca stratégie Európa 2020 a musia byť plne integrované s cieľom vytvoriť stratégiu rastu EÚ a umožniť jej napĺňať jej osobitnú úlohu a sociálny model. Získané skúsenosti a osvedčené postupy by sa mali zohľadniť pri prispôsobovaní stratégie na najbližších päť rokov.

Fiškálna konsolidácia nikdy nebola cieľom samým o sebe. Je nevyhnutná na to, aby verejné orgány získali späť svoju finančnú dôveryhodnosť a opätovne si vytvorili potrebný fiškálny priestor, ktorý im umožní investovať do udržateľného rastu.

V tejto súvislosti je Komisia trvalým zástancom toho, aby fiškálna konsolidácia v čo najväčšej možnej miere podporovala rast. Vzhľadom na veľké rozdiely medzi členskými štátmi Komisia apeluje na diferencované prístupy, ktoré sú osobitné pre každú krajinu, a toto by malo platiť aj v zlepšujúcich sa fiškálnych podmienkach. Celkovo sa Pakt stability a rastu ukázal ako dobre funkčný v prípade, že sa dodržiavajú jeho pravidlá.

Od roku 2011 sa v EÚ dosiahli výrazné zlepšenia vo verejných financiách a rovnako tomu bolo aj v priebehu minulého roku: deficity klesajú a pomer dlhu k HDP dosiahne v tomto roku vrchol a počnúc rokom 2015 začne klesať. Niekoľko členských štátov tak postupne znovu nadobúda väčšiu voľnosť vo fiškálnej oblasti a môže teraz zaujať menej reštriktívnu fiškálnu pozíciu. Krajiny s vysokými deficitmi a dlhom potrebujú stále vyvíjať ďalšie úsilie, hoci už v pomalšom tempe. Väčšia pozornosť by sa mala zamerať na kvalitu verejných financií a strategické prepracovanie plánov výdavkov i príjmov na podporu rastu a nových pracovných miest.

V súlade s pravidlami paktu Komisia odporúča, aby Rakúsko, Belgicko, Česká republika, Dánsko, Slovensko a Holandsko ukončili postup pri nadmernom deficite (EDP). V dôsledku toho bude v EDP 11 členských štátov, čo znamená pokles oproti 17 členským štátom v roku 2013. V porovnaní s rokom 2011, kedy bolo v EDP nie menej než 24 krajín, došlo k zníženiu o viac než polovicu.





Rámček 1. Situácia v členských štátoch z hľadiska Paktu stability a rastu,

v súlade s odporúčaniami Komisie z 2. júna 2014 Žiadny postup pri nadmernom deficite BG, DE, EE, FI, HU, IT, LT, LU, LV, RO, SE Zrušenie postupu pri nadmernom deficite AT, BE, CZ, DK, SK, NL* Prebiehajúci postup pri nadmernom deficite s lehotami v roku: 2014 2015 2016 MT IE, FR, PL, PT, SI, UK** CY, EL, ES, HR

Poznámky: * V prípade NL sa odporúča včasné zrušenie. ** Termínom pre UK je rozpočtový rok 2014/2015.

Na stále väčší počet členských štátov sa tým vzťahuje preventívna zložka Paktu stability a rastu. Tieto pravidlá sa výrazne posilnili v rámci balíka šiestich legislatívnych aktov, aby sa zabezpečilo, že členské štáty aj naďalej primerane postupujú smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu.

V súlade s požiadavkami EÚ boli fiškálne rámce posilnené na národnej úrovni a pomôžu pri monitorovaní zdravia verejných financií vďaka väčšej zodpovednosti a transparentnosti. Súčasťou tohto prístupu je zriadenie nezávislých fiškálnych inštitúcií s presne vymedzenou úlohou vo vnútroštátnom ročnom rozpočtovom cykle.

Hoci celoplošne možno hovoriť o pokroku, niektoré členské štáty stále potrebujú zriadiť vhodné orgány alebo posilniť už zriadené orgány, aby mohli nezávisle vykonávať svoje úlohy (Bulharsko, Česká republika, Luxembursko, Malta, Poľsko, Chorvátsko, Maďarsko, Taliansko, Slovinsko a Španielsko). Komisia prijme potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť spravodlivé uplatňovanie právnych požiadaviek.

V závislosti od dostupných fiškálnych rezerv Komisia odporúča, aby sa dala prednosť verejným investíciám do výskumu, inovácií a ľudského kapitálu, a to aj prostredníctvom väčšej nákladovej efektívnosti na strane výdavkov. To sa zdôraznilo najmä v odporúčaniach pre Českú republiku, Nemecko, Taliansko, Holandsko, Poľsko, Spojené kráľovstvo a do istej miery aj pre Španielsko. Vo všeobecnosti je možné vykonať viac v záujme maximalizácie vplyvu verejných výdavkov a uľahčenia prideľovania obmedzených zdrojov na investície. Niektorým členským štátom ako napr. Nemecku sa tiež odporučilo, aby zvýšili domáci dopyt tým, že urýchlia verejné investície, uvoľnia fiškálny priestor a podporia súkromné investície. To by podporilo potenciálny rast, pomohlo pri napĺňaní dlhodobých potrieb a prispelo k oživeniu.

Zásadným aspektom prebiehajúcich reforiem je štruktúra daňových systémov, a najmä presun daňového základu z práce na iné zdroje. Prioritou mnohých členských štátov je zmierniť daňové zaťaženie práce v záujme posilnenia stimulov, ktoré by motivovali k práci, a znížiť pomerne vysoké náklady práce, najmä v prípade pracovníkov s nízkou kvalifikáciou. Kým viacero členských štátov prijalo alebo začalo prijímať daňové opatrenia v reakcii na minuloročné odporúčania v tejto oblasti (Rakúsko, Belgicko, Taliansko, Francúzsko, Lotyšsko, Maďarsko a Holandsko), celkový pokrok je obmedzený. Preto väčšina výziev v daňovej oblasti, ktoré boli identifikované v minulom roku, platí aj pre rok 2014/2015.

Všeobecnejšie povedané, stále možno dosiahnuť pokrok pri znižovaní celkového dňového zaťaženia a/alebo pri snahe o dosiahnutie daňového systému, ktorý by bol efektívnejší a menej by narúšal hospodársku súťaž. Tieto reformy je možné uskutočniť spôsobom, ktorý zlepší efektívnosť výberu daní, podnieti hospodársku činnosť a vytváranie pracovných miest a zabezpečí väčšiu spravodlivosť v rámci daňového systému. Niektoré odporúčania sa preto zameriavajú na zlepšenie daňovej disciplíny a na boj proti podvodom, na rozšírenie daňového základu tým, že sa odstránia existujúce nedostatky (ako napríklad odstránenie výnimiek, príspevkov, znížených sadzieb a iných osobitných režimov), na odstránenie dotácií, ktoré majú škodlivý vplyv na životné prostredie, a na ďalší presun daňového základu z práce na iné dane, ktoré by boli menej škodlivé pre rast, ako sú environmentálne dane alebo periodické dane z majetku. Snahy o obmedzenie zdanenia práce môžu sprevádzať špecifickejšie opatrenia v oblasti daňových výhod s cieľom posilniť stimuly, ktoré motivujú k práci, a znížiť pomerne vysoké náklady práce v prípade pracovníkov s nízkou kvalifikáciou.

Súčasný vývoj tiež poukázal na to, že niekoľko nadnárodných spoločností používa stratégie daňového plánovania na zníženie svojho globálneho daňového zaťaženia tým, že využívajú drobné technické detaily jednotlivých daňových systémov alebo nesúlad medzi viacerými daňovými systémami, a tak výrazne znižujú svoje daňové povinnosti. Cezhraničný aspekt mnohých štruktúr daňového plánovania a zvýšená mobilita kapitálu sťažuje jednotlivým jurisdikciám boj proti agresívnemu daňovému plánovaniu. Táto otázka si vyžaduje intenzívnejšiu a neodkladnú pozornosť zo strany členských štátov i na európskej úrovni. Narúša daňové základy členských štátov, ktoré sú už aj tak finančne oklieštené. Niektoré členské štáty potrebujú uvažovať o spôsoboch zachovania udržateľnosti príjmov v očakávaní európskych a medzinárodných snáh o riešenie otázky narúšania daňových základov a presunu zisku a mali by preskúmať svoje daňové dohody s cieľom posilniť mechanizmy na boj proti zneužívaniu daňových predpisov.

Na systémy sociálnej ochrany pripadá vysoký podiel verejných výdavkov v mnohých členských štátoch a očakáva sa, že starnutie obyvateľstva bude mať veľký vplyv najmä na štátom financované dôchodky a zdravotnícku starostlivosť. Napríklad viac než 70 % prognózovaný nárast verejných výdavkov súvisiacich so starnutím obyvateľstva je spôsobený zdravotnou a dlhodobou starostlivosťou.

Komisia poukazuje na potrebu uskutočniť dôchodkové reformy vo viac než polovici členských štátov, aby sa aj naďalej zachovala sociálna primeranosť a finančná udržateľnosť dôchodkových systémov. Kľúčovým parametrom udržateľnosti dôchodkových systémov je vek, v ktorom sú ľudia zákonom oprávnení odísť do dôchodku, t. j. zákonný vek odchodu do dôchodku. Užšie prepojenie zákonného veku odchodu do dôchodku so strednou dĺžkou života pomôže zachovať finančnú stabilitu verejných dôchodkových systémov, keďže podiel starších ľudí na obyvateľstve EÚ sa zvyšuje. Dlhšie obdobia platenia príspevkov počas pracovného života by taktiež pomohli zachovať primeranosť dôchodkov. Také reformy potrebujú ísť ruka v ruke so snahami o zvýšenie príležitostí starších pracovníkov na zamestnanie, a to aj prostredníctvom celoživotného vzdelávania a stimulačných opatrení, ktoré motivujú pracovať dlhšie, aby skutočný vek odchodu z trhu práce, t. j. skutočný vek odchodu do dôchodku viac zodpovedal zákonnému veku.

V posledných rokoch prijalo 23 členských štátov právne predpisy, ktorými zvýšili vek odchodu do dôchodku. V mnohých prípadoch (napríklad v Českej republike, Estónsku, Grécku, Chorvátsku, Taliansku, Litve, na Malte, v Poľsku, Slovinsku, na Slovensku a v Spojenom kráľovstve) popri tom došlo k zjednoteniu veku odchodu do dôchodku u mužov a žien. Viaceré členské štáty tiež zaviedli výslovnú väzbu medzi vekom odchodu do dôchodku a budúcim zvýšením strednej dĺžky života. Tak tomu je na Cypre, v Dánsku, Grécku, Taliansku, Holandsku a na Slovensku. Okrem toho väčšina členských štátov podnikla kroky na obmedzenie predčasného odchodu do dôchodku. Väčšina jednoduchších opatrení však už bola teraz vyčerpaná a je potrebné dosiahnuť väčší pokrok pri prekleňovaní možnej budúcej medzery vo financovaní. Odporúčania sa preto zachovali v prípade viacerých krajín, najmä v záujme zabezpečenia lepšieho prepojenia medzi zákonným vekom odchodu do dôchodku a strednou dĺžkou života.

Tabuľka 1 Zákonný vek odchodu do dôchodku a vek odchodu do predčasného dôchodku v EÚ

Zákonný vek odchodu do dôchodku - muži Zákonný vek odchodu do dôchodku - ženy Vek odchodu do predčasného dôchodku - muži Vek odchodu do predčasného dôchodku - ženy 2010 2020 2030 2060 2010 2020 2030 2060 2010 2020 2030 2060 2010 2020 2030 2060 BE 65 65 65 65 65 65 65 65 60 62 62 62 60 62 62 62 BG 63 65 65 65 60 63 63 63 63 65 65 65 60 63 63 63 CZ 62r 2m 63r 8m 65r 69r 4m 58r 8m 61r 8m 64r 8m 69r 4m 60 60 60 64r 4m 55r 8m 58r 8m 60 64r 4m DK 65 66 68 72,5 65 66 68 72,5 60 63 65 69,5 60 63 65 69,5 DE 65 65r 9m 67 67 65 65r 9m 67 67 63 63 63 63 60 63 63 63 EE 63 63r 9m 65 65 61 63r 9m 65 65 60 60r 9m 62 62 58 60r 9m 62 62 IE 66 66 67 69 66 66 67 69 65 65 65 65 65 65 65 65 EL 65 67 68,8 71,4 60 67 68,8 71,4 60 62 63,8 66,4 55 62 63,8 66,4 ES 65 65,8 67 67 65 65,8 67 67 61 63 63 63 61 63 63 63 FR 60-65 62-67 62-67 62-67 60-65 62-67 62-67 62-67 60 62 62 62 60 62 62 62 HR 65 65 65 65 60 62r 6m 65 65 60 60 60 62 55 57r 6m 60 62 IT 65r 4m 66r 11m 67r9m 70r 3m 60r 4m 66r 11m 67r 9m 70r 3m - 63r 11m 64r 9m 67r 3m - 63r 11m 64r 9m 67r 3m CY 65 65 66 69 65 65 66 69 63 63 63 63 63 63 63 63 LV 62 63r 9m 65 65 62 63r 9m 65 65 60 61r 6m 63 63 60 61r 6m 63 63 LT 62,5 64 65 65 60 63 65 65 57,5 59 60 60 55 58 60 60 LU 65 65 65 65 65 65 65 65 57 57 57 57 57 57 57 57 HU 62 65 65 65 62 65 65 65 60 65 65 65 59 65 65 65 MT 61 63 65 65 60 63 65 65 61 61 61 61 60 61 61 61 NL 65 66r 3m 67r 9m 69r 9m 65 66r 3m 67r 9m 69r 9m 65 66r 3m 67r 9m 69r 9m 65 66r 3m 67r 9m 69r 9m AT 65 65 65 65 60 60 63,5 65 62 62 62 62 60 60 62 62 PL 65 67 67 67 60 62 64,8 67 - 65 65 65 55 62 62 62 PT 65 66 66 66 65 66 66 66 55 55 55 55 55 55 55 55 RO 64 65 65 65 59 61 63 63 59 60 60 60 54 56 58 58 SI 63 65 65 65 61 65 65 65 58 60 60 60 56r 8m 60 60 60 SK 62 62,6 63,9 67,7 57,9 62,6 63,9 67,7 60 60,6 61,9 65,7 55,9 60,6 61,9 65,7 FI 63-68 63-68 63-68 63-68 63-68 63-68 63-68 63-68 62 62 62 62 62 62 62 62 SE 61-67 61-67 61-67 61-67 61-67 61-67 61-67 61-67 61 61 61 61 61 61 61 61 UK 65 66 66 68 60 66 66 68 65 66 66 68 60 66 66 68

Zdroj: Útvary Komisie.