/* KOM/2011/0516 v konečnom znení - 2011/0223 (COD) */ Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex)





ODÔVODNENIE 1. KONTEXT NÁVRHU Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva[1], nadobudlo účinnosť 5. apríla 2010. V súlade s článkom 51 vízového kódexu boli rozhodnutím Komisie z 19. marca 2010, ktorým sa ustanovuje príručka pre spracovanie žiadostí o víza a úpravu udelených víz[2], vypracované pokyny na praktické uplatňovanie ustanovení nariadenia. Počas prípravy príručky sa zistilo, že znenie článku 3 ods. 5 písm. b) a c) je nejasné: 1. v článku 3 ods. 5 písm. b) týkajúcom sa oslobodenia od požiadavky na letiskové tranzitné víza držiteľov povolení na pobyt vydaných konkrétnymi krajinami bol vynechaný odkaz na členské štáty Európskej únie, ktoré sa nezúčastňujú na prijatí tohto nariadenia, a na členské štáty Európskej únie, ktoré ešte v plnej miere neuplatňujú ustanovenia schengenského acquis (v súčasnosti je to Bulharsko, Cyprus, Írsko, Rumunsko a Spojené kráľovstvo); 2. v článku 3 ods. 5 písm. c) týkajúcom sa oslobodenia od požiadavky na letiskové tranzitné víza držiteľov víz vydaných konkrétnymi krajinami bol vynechaný odkaz na členské štáty Európskej únie, ktoré sa nezúčastňujú na prijatí tohto nariadenia, a na členské štáty Európskej únie, ktoré ešte v plnej miere neuplatňujú ustanovenia schengenského acquis (v súčasnosti je to Bulharsko, Cyprus, Írsko, Rumunsko a Spojené kráľovstvo); 3. okrem toho sa počas vypracovania príručky zistilo, že formulácia súčasného znenia článku 3 ods. 5 písm. c) umožňuje dve interpretácie, a preto by sa malo vyjasniť, že držitelia víz vydaných členskými štátmi Európskej únie, ktoré sa nezúčastňujú na prijatí tohto nariadenia, členskými štátmi Európskej únie, ktoré ešte v plnej miere neuplatňujú ustanovenia schengenského acquis , a určitými tretími krajinami sú oslobodení od povinnosti mať letiskové tranzitné víza, pokiaľ cestujú do krajiny, ktorá vízum vydala, alebo do akejkoľvek inej tretej krajiny a pokiaľ sa po použití víza vracajú z krajiny, ktorá vízum vydala (avšak nie, keď sa vracajú z akejkoľvek inej tretej krajiny); 4. odkaz na krajiny, ktoré sú zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore, je nadbytočný, pretože tieto štáty sú buď zahrnuté v článku 3 ods. 5 písm. a), alebo pridružené krajiny, na ktoré sa článok 3 ods. 5 písm. a) vzťahuje prostredníctvom príslušných dohôd, či protokolov o pridružení. Do apríla 2010 boli ustanovenia týkajúce sa tretích krajín, ktorých štátni príslušníci podliehajú povinnosti mať letiskové tranzitné víza (ATV), upravené spoločnými konzulárnymi pokynmi (CCI) a jednotnou akciou 96/197/SVV[3]. Tieto ustanovenia sa vzťahovali na všetky osoby danej štátnej príslušnosti s výnimkou držiteľov povolenia na pobyt vydaného Írskom, Spojeným kráľovstvom alebo určitými tretími krajinami (Kanadou, USA, Japonskom atď.), pretože sa predpokladalo, že takéto osoby nebudú pre schengenské štáty predstavovať riziko nelegálneho prisťahovalectva. V roku 2008 niektoré členské štáty iniciovali zmeny a doplnenia prílohy 3 k spoločným konzulárnym pokynom s cieľom stanoviť, že z rovnakého dôvodu by aj držitelia víz vydaných určitými tretími krajinami mali byť oslobodení od povinnosti mať letiskové tranzitné víza, pokiaľ by držiteľ víza cestoval do tretej krajiny (alebo Írska alebo Spojeného kráľovstva), ktorá vízum vydala, alebo do akejkoľvek tretej krajiny. Podobne by dotyčná osoba bola oslobodená od povinnosti mať letiskové tranzitné vízum, pokiaľ by sa po použití víza vracala z tretej krajiny, ktorá toto vízum vydala. Toto oslobodenie by sa nevzťahovalo na osobu vracajúcu sa z akejkoľvek inej tretej krajiny ako tej, ktorá vízum vydala, keďže v prípade, že táto osoba už nie je držiteľom víza platného pre jednu z krajín uvedených v článku 3 ods. 5 písm. c), nie je možné ďalej predpokladať, že nepredstavuje pre schengenské štáty riziko nelegálneho prisťahovalectva. Tieto ustanovenia sa síce mali prijať vo vízovom kódexe, ale v článku 3 ods. 5 písm. b) a c) boli vynechané podstatné slová, čo spôsobilo nejasnú právnu situáciu. Počas vypracúvania príručky sa zvažovalo vyriešiť tento problém prostredníctvom usmernení, ktoré by vyjadrili tento úmysel. Vzhľadom na to, že príručkou sa členským štátom nemôžu uložiť právne záväzné povinnosti, je potrebné vykonať zmenu a doplnenie vízového kódexu, ktorej cieľom bude zabezpečiť právnu istotu a harmonizované uplatňovanie pravidiel. Takéto vyjasnenie má praktický význam pre jednotlivých cestujúcich a pre letecké spoločnosti. Návrh sa obmedzuje na technické zmeny a doplnenia spočívajúce vo vyjasnení existujúceho znenia. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU Dva aspekty, ktorými sa návrh zaoberá, boli prediskutované vo Výbore pre víza a v pracovnej skupine pre víza a členské štáty podporili Komisiu v jej úsilí o obmedzené zmeny a doplnenia vízového kódexu. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Článok 3 ods. 5 písm. b) a písm. c) vízového kódexu by sa mali zmeniť a doplniť, aby sa vyjasnilo, že: - oslobodenie od povinnosti mať letiskové tranzitné vízum sa má vzťahovať na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú držiteľmi platného víza alebo povolenia na pobyt vydaného členským štátom, ktorý v plnej miere neuplatňuje spoločnú vízovú politiku, - oslobodenie od povinnosti mať letiskové tranzitné vízum sa vzťahuje na držiteľov platného víza, pokiaľ cestujú do tretej krajiny, ktorá vízum vydala, do akejkoľvek inej tretej krajiny a pokiaľ sa po použití víza vracajú z tretej krajiny, ktorá vízum vydala. 2011/0223 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE , so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2 písm. a), so zreteľom na návrh Európskej komisie, po predložení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: 5. S cieľom zabezpečiť právnu istotu a transparentnosť je potrebné stanoviť pravidlá pre tranzit cez medzinárodné tranzitné priestory letísk. 6. Štátni príslušníci tretích krajín, na ktorých sa vzťahuje vízová povinnosť podľa článku 3 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 810/2009 a ktorí sú držiteľmi platného víza vydaného členským štátom, Kanadou, Japonskom alebo Spojenými štátmi americkými alebo sú držiteľmi platného povolenia na pobyt, ktorý vydal členský štát, Andorra, Kanada, Japonsko, San Marino alebo Spojené štáty americké, sú oslobodení od povinnosti mať letiskové tranzitné vízum. Malo by sa jasne stanoviť, že toto oslobodenie sa vzťahuje aj na držiteľov platných víz alebo povolení na pobyt vydaných členskými štátmi Európskej únie, ktoré sa nezúčastňujú na prijatí tohto nariadenia a členskými štátmi Európskej únie, ktoré ešte v plnej miere neuplatňujú ustanovenia schengenského acquis . 7. Na osoby, ktoré sú držiteľmi platného víza, by sa toto oslobodenie malo vzťahovať, pokiaľ cestujú do krajiny, ktorá vízum vydala alebo do akejkoľvek tretej krajiny a pokiaľ sa po použití víza vracajú z krajiny, ktorá vízum vydala. 8. Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení Islandskej republiky a Nórskeho kráľovstva pri vykonávaní, uplatňovaní a rozvoji schengenského acquis [4], ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode B rozhodnutia Rady 1999/437/ES zo 17. mája 1999 o určitých vykonávacích predpisoch k uvedenej dohode[5]. 9. Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis [6], ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 písm. B rozhodnutia Rady 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/146/ES[7]. 10. Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis , ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 písm. B rozhodnutia Rady 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2011/350/EÚ[8]. 11. V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto nariadenia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto nariadenie predstavuje vývoj schengenského acquis , sa Dánsko v súlade s článkom 4 uvedeného protokolu do šiestich mesiacov od rozhodnutia Rady o tomto nariadení rozhodne, či ho bude transponovať do svojho vnútroštátneho práva. 12. Toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis , na ktorom sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis [9]. Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na jeho prijímaní, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. 13. Toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis , na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis [10]. Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijímaní, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. 14. Pokiaľ ide o Cyprus, toto nariadenie predstavuje akt, ktorý je založený na schengenskom acquis alebo s ním inak súvisí v zmysle článku 3 ods. 2 Aktu o pristúpení z roku 2003. 15. Toto nariadenie predstavuje akt, ktorý je založený na schengenskom acquis alebo s ním inak súvisí v zmysle článku 4 ods. 2 Aktu o pristúpení z roku 2005. PRIJALI TOTO NARIADENIE: Článok 1 V článku 3 ods. 5 nariadenia (ES) č. 810/2009 sa písm. b) a písm. c) nahrádzajú takto: „b) štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sú držiteľmi platného povolenia na pobyt vydaného členským štátom Európskej únie, ktorý sa nezúčastňuje na prijatí tohto nariadenia, alebo členským štátom Európskej únie, ktorý ešte v plnej miere neuplatňuje ustanovenia schengenského acquis , alebo ktorí sú držiteľmi platných povolení na pobyt uvedených v prílohe V, ktoré vydala Andorra, Kanada, Japonsko, San Marino alebo Spojené štáty americké a ktoré zaručujú ich bezpodmienečnú readmisiu; c) štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sú držiteľmi platného víza do členského štátu Európskej únie, ktorý sa nezúčastňuje na prijatí tohto nariadenia, alebo členského štátu Európskej únie, ktorý ešte v plnej miere neuplatňuje ustanovenia schengenského acquis , Kanady, Japonska alebo Spojených štátov amerických, pokiaľ cestujú do krajiny, ktorá vízum vydala, alebo akejkoľvek inej tretej krajiny, alebo ktorí sa po použití víza vracajú z krajiny, ktorá vízum vydala;“. Článok 2 Toto nariadenie nadobúda účinnosť [ dvadsiatym ] dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie . Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné v členských štátoch v súlade so zmluvami. V Bruseli Za Európsky parlament Za Radu predseda predseda [1] Ú. v. EÚ L 243, 15.9.2009. [2] K(2010) 1620 v konečnom znení. [3] Ú. v. ES L 63, 13.3.1996, s. 8. [4] Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 36. [5] Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 31. [6] Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 52. [7] Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 1. [8] Ú. v. EÚ L 160, 18.6.2011, s. 19. [9] Ú. v. ES L 131, 1.6.2000, s. 43. [10] Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20.