EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli16. 9. 2020 COM(2020) 560 final SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE, v ktorej sa posudzuje, či boli všetky správy zvereného majetku a podobné právne štruktúry, ktoré podliehajú právu členských štátov, náležite identifikované a či sa na ne vzťahujú povinnosti stanovené v smernici (EÚ) 2015/849



I.Úvod V posledných desaťročiach zločinci využívajú globalizáciu finančného systému a obchodu, ako aj technologickú inováciu s cieľom utajiť a prevádzať svoje nezákonné prostriedky po celom svete. Hlavným nástrojom, ktorý sa používa na zakrytie prania špinavých peňazí ako legitímneho podnikového obchodu, často prostredníctvom zložitých štruktúr a sietí, sú právne subjekty a štruktúry, ktoré sa môžu použiť aj na páchanie predikatívnych trestných činov vrátane daňových trestných činov. Po odhalení panamských dokumentov a „Lux Leaks“ prijala Európska únia kroky na zabezpečenie transparentnosti vlastníckych práv právnych subjektov a štruktúr vrátane právnych štruktúr upravených právnymi predpismi alebo zvyklosťami členských štátov, ktoré majú štruktúru alebo funkcie podobné správe zvereného majetku. V článku 31 smernice (EÚ) 2015/849 (smernica o boji proti praniu špinavých peňazí) sa vyžaduje, aby správcovia alebo osoby zastávajúce rovnocenné pozície v podobnej právnej štruktúre: -získali a mali primerané, presné a aktuálne informácie o vlastníckych právach štruktúry, -informovali včas povinné subjekty o svojom postavení a poskytli im informácie o vlastníckych právach štruktúry, -poskytli informácie o vlastníckych právach štruktúry do centrálneho registra konečných užívateľov výhod zriadeného v krajine, v ktorom má správca sídlo alebo bydlisko, alebo v krajine, v ktorej štruktúra nadviaže obchodný vzťah alebo získa nehnuteľný majetok, ak má správca sídlo alebo bydlisko mimo EÚ, a -poskytli osvedčenie o registrácii v centrálnom registri konečných užívateľov výhod alebo výpis z registra, ak chcú nadviazať obchodný vzťah v inom členskom štáte. Smernica o boji proti praniu špinavých peňazí tiež zaväzuje členské štáty, aby zaviedli účinné, primerané a odrádzajúce opatrenia alebo sankcie za porušenie uvedených povinností. Vzhľadom na rôznorodosť správy zvereného majetku a právnych štruktúr používaných v EÚ sa v článku 31 ods. 10 smernice o boji proti praniu špinavých peňazí stanovuje, že členské štáty musia identifikovať tie právne štruktúry, ktoré majú štruktúru alebo funkcie podobné správe zvereného majetku, a oznámiť Komisii kategórie, charakteristiky, mená a prípadne právny základ takýchto štruktúr. Komisia musí tieto oznámenia uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie. Zároveň sa v článku 31 ods. 10 smernice o boji proti praniu špinavých peňazí vyžaduje, aby Komisia posúdila, či členské štáty náležite oznámili povinnosti správy zvereného majetku a podobných právnych štruktúr podľa smernice, ktoré podliehajú ich právu, a či sa na ne tieto povinnosti vzťahujú. Táto správa je splnením tejto povinnosti, a to na základe oznámení členských štátov, ich ústneho a písomného podania prostredníctvom skupiny expertov v oblasti predchádzania praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu, ako aj analýz, ktoré vypracovala Finančná akčná skupina (FATF) a Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) a akademického výskumu. II.Oznámenia členských štátov

Prvý zoznam oznámení členských štátov bol uverejnený 24. októbra 2019 a bol dvakrát revidovaný, pričom posledný zoznam bol uverejnený 27. apríla 2020. Tento tretí zoznam tvorí základ analýzy v tejto správe. Šestnásť členských štátov uviedlo, že v ich právnych predpisoch nie sú upravené žiadne správy zvereného majetku ani podobné právne štruktúry. Ostatné členské štáty oznámili správy zvereného majetku alebo podobné právne štruktúry, ktoré podliehajú ich právu, takto: -Tri členské štáty a Spojené kráľovstvo oznámili, že správy zvereného majetku sa upravujú podľa ich právnych systémov, a tri ďalšie členské štáty oznámili, že správy zvereného majetku sa na ich území uznávajú na základe ustanovení Haagskeho dohovoru o rozhodnom práve pre inštitút zvereného majetku a o jeho uznávaní z 1. júla 1985. -Sedem členských štátov oznámilo podobné štruktúry, ktoré sú upravené ich vnútroštátnym právom. -Dva členské štáty oznámili právne štruktúry, ktoré nie sú výslovne upravené ich vnútroštátnym právom, vychádzajú však zo všeobecnej zásady autonómie zmluvných strán a sú vymedzené judikatúrou a doktrínou. Na účely transpozície článku 31 smernice o boji proti praniu špinavých peňazí sa Nemecko vo svojom zákone o boji proti praniu špinavých peňazí o uvedených štruktúrach výslovne zmienilo. Tieto oznámenia sú predmetom analýzy v ďalšej kapitole. III.Prehľad právnych štruktúr V pravidlách v oblasti boja proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu nie sú vymedzené právne štruktúry ako také, ako príklad sa v nich však uvádza správa zvereného majetku podľa systému common law. Ostatné štruktúry sa stávajú relevantnými podľa podobnosti ich štruktúry alebo funkcie so štruktúrou alebo funkciou správy zvereného majetku. Tieto štruktúry, rovnako ako správy zvereného majetku, umožňujú rozluku alebo oddelenie zákonného a skutočného vlastníctva aktív. Neznamená to nevyhnutne deliteľnosť vlastníctva, čo je koncepcia typická pre systém common law, ktorá sa však podľa občianskeho práva neuznáva. Podobné právne štruktúry vo všeobecnosti zahŕňajú skôr mechanizmus, v rámci ktorého je majetok zverený jednej osobe, ktorá má k nej právny titul, alebo ho spravuje v prospech jednej alebo viacerých ďalších osôb alebo na konkrétny účel. V tejto kapitole sú zhrnuté hlavné črty správ zvereného majetku a iné hlavné štruktúry s podobnou štruktúrou alebo funkciou ako správy zvereného majetku. Zámerom nie je poskytnúť vyčerpávajúci zoznam. 3.1Správy zvereného majetku

Správy zvereného majetku sú právne štruktúry, ktoré boli vyvinuté v jurisdikciách so systémom common law, v ktorých zriaďovateľ prevedie niektoré aktíva na správcu, ktorý nad nimi vykonáva kontrolu v záujme jedného alebo viacerých beneficientov určených zriaďovateľom. Aktíva zahrnuté do zvereného majetku predstavujú samostatný majetok na rozdiel od majetku správcu, pričom iné strany, napríklad zriaďovateľ a protektor, môžu nad ním tiež vykonávať určitú úroveň kontroly alebo vplyvu. Komplexná štruktúra správ zvereného majetku sťažuje identifikáciu konečných užívateľov výhod a vyžaduje si ďalšie úsilie v záujme určenia skutočnej povahy vzťahu pri správe zvereného majetku. Z analýzy prípadov prania špinavých peňazí vyplýva, že riziko zneužitia správ zvereného majetku sa zvyšuje, keď sa viacerí účastníci správy zvereného majetku zhodujú s rovnakou fyzickou alebo právnickou osobou, alebo keď sú správy zvereného majetku založené v zahraničnej jurisdikcii. Tri členské štáty a Spojené kráľovstvo oznámili, že správy zvereného majetku sa upravujú podľa ich právnych systémov, ktoré úplne alebo čiastočne vychádzajú zo systému common law. Konkrétne uviedli buď majetok výslovne zverený do správy, ako to urobilo Írsko a Spojené kráľovstvo, alebo sa odvolávali na správy zvereného majetku vo všeobecnosti, ako to urobili Cyprus a Malta. Cyprus tiež oznámil podkategóriu správ zvereného majetku, a to medzinárodné správy zvereného majetku. Všetky štyri uvedené krajiny uvádzajú správy zvereného majetku, ktoré si strany dobrovoľne založili, čím sa vylučujú tie správy zvereného majetku, ktoré vyplývajú zo zákona alebo ktoré sú výsledkom zlyhania majetku výslovne zvereného do správy, všeobecne vymedzené ako zákonné, konštruktívne alebo odvodené správy zvereného majetku. Týmto sa premietajú ustanovenia smernice o boji proti praniu špinavých peňazí. Správy zvereného majetku však môžu uznávať aj iné členské štáty. Napríklad napriek skutočnosti, že Litva neinformovala o žiadnej správe zvereného majetku ani podobnej právnej štruktúre, ktorá by bola uznaná podľa jej vnútroštátneho práva, literatúra poukazuje na skutočnosť, že litovským občianskym zákonníkom [kniha štyri (Hmotné právo), časť I (Veci), kapitola VI (Právo správy zvereného majetku)] sa zavádza koncepcia správy zvereného majetku podľa vnútroštátneho práva. V článku 4.106 sa ustanovujú najmä rozsiahle práva týkajúce sa aktív správcu, ktoré sú v zásade rovnocenné s právami vlastníka. V rámci tejto štruktúry majú vlastník aj správca vecné práva týkajúce sa aktív, vďaka čomu je táto štruktúra veľmi blízka správe zvereného majetku podľa systému common law. Tri ďalšie členské štáty, konkrétne Holandsko, Luxembursko a Taliansko, oznámili, že hoci sa správy zvereného majetku podľa ich vnútroštátneho práva neupravujú, sú uznané v ich právnom systéme na základe ustanovení Haagskeho dohovoru z roku 1985, ktorý ratifikovali. Hoci Belgicko neoznámilo žiadnu právnu štruktúru uznanú podľa svojho práva, z literatúry vyplýva, že je v podobnej situácii ako tieto tri členské štáty, keďže do svojho občianskeho zákonníka medzinárodného súkromného práva (kapitola XII) začlenilo koncepciu správy zvereného majetku. Tieto ustanovenia neumožňujú založenie správ zvereného majetku podľa belgického práva, ale uznanie správ zvereného majetku zákonne založených podľa zahraničného práva. 3.2Právne štruktúry podobné správam zvereného majetku identifikovaným v smernici o boji proti praniu špinavých peňazí a oznámené členskými štátmi Hoci správy zvereného majetku podľa systému common law možno len ťažko reprodukovať ako také v občianskom práve, iné právne štruktúry vykazujú významnú podobnosť, pokiaľ ide o funkciu alebo štruktúru. V týchto štruktúrach nie je rozluka medzi zákonným a skutočným vlastníctvom nevyhnutne taká silná, ako je to v prípade správ zvereného majetku, napriek tomu však vytvárajú fiduciárny záväzok, ktorý sa dá prirovnať k záväzku poskytovanému v rámci správy zvereného majetku. c.b.aFiducie Fiducie patria medzi právne štruktúry, ktoré boli skupinou FATF a smernicou o boji proti praniu špinavých peňazí konkrétne označené ako tie, ktoré sú podobné správam zvereného majetku. Tieto právne štruktúry vo všeobecnosti vychádzajú zo schémy, do ktorej sú zapojené tri strany, v ktorých jeden alebo viacerí postupcovia prevádzajú aktíva na fiduciára v prospech jedného alebo viacerých identifikovaných beneficientov. Táto schéma znamená rozluku aktív od osobných aktív postupcu. V rámci tejto štruktúry má fiduciár povinnosť spravovať aktíva v súlade s podmienkami dohody s postupcom. Fiducie sú v Európe pomerne bežnou právnou štruktúrou, najmä vo francúzsky hovoriacich krajinách a v krajinách, kde sa hovorí románskymi jazykmi. Konkrétne črty fiducie sa môžu líšiť a prispôsobiť sa v závislosti od rôznych členských štátov a príslušných vnútroštátnych právnych systémov. Tri členské štáty oznámili štruktúry tohto typu, ktoré sú priamo upravené vnútroštátnym právom. Toto je prípad francúzskych fiducies (článok 2013 francúzskeho občianskeho zákonníka), luxemburských contrats fiduciaires (zákon z 27. júla 2003) a rumunskej fiducia (články 773 – 791 rumunského občianskeho zákonníka).

V iných prípadoch je podobná štruktúra založená na všeobecnej zásade autonómie zmluvných strán a je vymedzená súdnymi rozhodnutiami a doktrínou. Je to napríklad prípad fiduciárneho mandátu (mandato fiduciario), ktorý oznámilo Taliansko. Aj keď neexistujú žiadne vnútroštátne právne predpisy upravujúce tento typ zmluvy, obvykle má formu schémy, ktorá zodpovedá schéme fiducie, s rovnakými účinkami, pokiaľ ide o rozluku a prevod aktív na fiduciára v prospech jedného alebo viacerých beneficientov. Rovnako ako talianska štruktúra mandato fiduciario, aj španielska fiducia sa zakladá na autonómii zmluvných strán stanovenej v článku 1255 španielskeho občianskeho zákonníka. Na základe tejto štruktúry má fiduciár právny titul k aktívam, ktorým sa na neho vlastníctvo neprevádza, ale umožňuje sa mu konať ako vlastníkovi v súvislosti s tretími stranami a spravovať majetok s plnou mocou. Španielsko túto štruktúru neoznámilo, pretože sa domnieva, že tento typ zmluvy nemožno považovať za podobný správe zvereného majetku, keďže vlastníctvo fiduciára je iba formálne a nedochádza k prevodu majetku v presnom zmysle slova. Táto štruktúra však udeľuje fiduciárovi účinný, hoci obmedzený, právny titul k majetku, ktorý je porovnateľný s právnym titulom iných štruktúr podobných správe zvereného majetku, ktoré sa analyzujú v tejto správe. Nižší stupeň ochrany práv beneficienta v porovnaní so správou zvereného majetku je tiež porovnateľný so stupňom ochrany iných štruktúr podobných správe zvereného majetku, ktoré sú analyzované v tomto dokumente. Absencia verejnej formy oznámenia o existencii fiduciárneho titulu navyše spôsobí, že fiduciár sa javí ako jediný vlastník aktív pred tretími stranami konajúcimi dobromyseľne. Zo všetkých týchto podobností vyplýva, že španielska fiducia má podobnú funkciu ako správa zvereného majetku, čo by odôvodňovalo jej oznámenie podľa článku 31 ods. 10 smernice o boji proti praniu špinavých peňazí. Treba poznamenať, že to nie je ojedinelý prípad. Ďalším príkladom, keď sa v literatúre uvádza, že štruktúry založené na románskej štruktúre fiducia, pokiaľ ich zákon nezakazuje, sú podobné správam zvereného majetku, je Holandsko, ktoré túto štruktúru takisto neoznámilo. Príslušná kategória by sa mohla ďalej rozšíriť o ďalšie právne štruktúry uznané podľa vnútroštátneho práva, ktoré vykazujú podobné črty napriek určitým rozdielom, napríklad v povahe záväzku medzi stranami. Pokiaľ ide o túto skupinu, relevantným príkladom je štruktúra bizalmi vagyonkezelő oznámená Maďarskom (zákon V z roku 2013 o občianskom zákonníku a zákon XV z roku 2014 o správcoch a pravidlách upravujúcich ich činnosť). Podľa tejto štruktúry je správca povinný spravovať majetok prevedený do jeho vlastníctva zriaďovateľom vo vlastnom mene, v prospech beneficienta, za ktorý je zriaďovateľ povinný zaplatiť poplatok. Ďalším príkladom je štruktúra vincolo di destinazione, ktorú oznámilo Taliansko (článok 2645-ter talianskeho občianskeho zákonníka), pozostávajúce zo schémy, v ktorej vlastník nehnuteľného majetku alebo aktív zapísaných do verejných registrov zakladá záväzok nad týmto majetkom. Na základe tohto záväzku možno aktíva spravovať a používať iba na plnenie konkrétneho účelu, ktorý určil vlastník. c.b.bTreuhand Treuhand patrí medzi právne štruktúry, ktoré sú v normách skupiny FATF aj v smernici o boji proti praniu špinavých peňazí výslovne identifikované ako štruktúry podobné správam zvereného majetku. Treuhand je právna štruktúra bez právnej subjektivity vyplývajúca zo zásady autonómie zmluvných strán, ktorá je typická pre nemecké a rakúske právne systémy. Podľa tejto schémy osoba (Treugeber) prevádza určité aktíva alebo vlastnícke práva na inú osobu (Treuhänder), ktorá je oprávnená spravovať takéto aktíva v súlade so zmluvou medzi oboma stranami. Takýto zmluvný vzťah môže plniť rôzne funkcie. Najbežnejšie, ako to uznala aj OECD, slúži na účely podmienečnej dohody. Poukazuje to na skutočnosť, že tieto typy štruktúry Treuhand by sa nemali považovať za podobné správam zvereného majetku. Štruktúra Treuhand však môže byť vďaka svojej flexibilite štruktúrovaná tak, aby mohla plniť funkciu podobnú správe zvereného majetku. Môže to byť napríklad v prípade štruktúry Treuhand, ktorá sa používa na prevod a správu akcií spoločnosti. OECD potvrdila relevantnosť tohto typu štruktúry Treuhand v oblasti boja proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu a poznamenala, že pokiaľ ide o vlastnícke práva, mala by podliehať povinnostiam týkajúcim sa transparentnosti. Žiadny členský štát neoznámil Treuhand. Členské štáty poukázali na nedostatočnú porovnateľnosť medzi štruktúrou Treuhand a správou zvereného majetku, najmä vzhľadom na to, že v štruktúre Treuhänder nemožno držať aktíva oddelene od vlastného majetku, a že táto štruktúra sa najčastejšie používa ako podmienečný vzťah. Z literatúry vyplýva, že štruktúra Treuhand vykazuje črty podobné správam zvereného majetku, a to aj napriek niektorým štrukturálnym rozdielom, ktoré sú vlastné pôvodu štruktúry Treuhand v občianskom práve. Zároveň sa uznáva spoločné používanie štruktúryTreuhand ako podmienečného vzťahu. Ako je však uvedené vyššie, nezdá sa, že ide o jedinú funkciu, ktorú môže štruktúra Treuhand plniť, pretože by mohla slúžiť napríklad aj ako mechanizmus riadenia súkromného majetku. Z uvedených informácií, spolu so skutočnosťou, že Nemecko aj Rakúsko zaviedli povinnosť, aby štruktúra Treuhand, ktorá má v držbe aktíva spoločnosti, zverejnila svoje vlastnícke práva, vyplýva, že Treuhände by sa mali považovať za právne štruktúry podobné správam zvereného majetku. c.b.cFideicomiso

Fideicomiso patrí medzi právne štruktúry, ktoré sú v normách skupiny FATF aj v smernici o boji proti praniu špinavých peňazí výslovne identifikované ako štruktúry podobné správam zvereného majetku. Táto štruktúra je najbežnejšia v Latinskej Amerike, kde je rovnocenná správe zvereného majetku podľa systému common law medzi živými. Vzhľadom na svoje geografické špecifiká nie je táto štruktúra pre EÚ relevantná. Ďalšie právne štruktúry v EÚ majú rovnaký pôvod ako fideicomiso v latinskom výraze fideicommissum (napr. fideicommis, fedecommesso, familienfideikommis). Tieto štruktúry boli vo väčšine prípadov zrušené, prípadne len umožňujú zákonným poručníkom starať sa o aktíva maloletej osoby alebo osoby s mentálnym postihnutím. V literatúre sa uvádza, že tieto štruktúry, v ktorých závetca určí poručníka, ktorý bude spravovať určité aktíva v prospech beneficienta, vykazujú štrukturálne podobnosti so správami zvereného majetku podľa systému common law. Preto by mali patriť do rozsahu pôsobnosti článku 31. Členské štáty však žiadne z týchto štruktúr neoznámili. Na druhej strane, v prípade fideokomisnej náhrady alebo štruktúry, ako je zvyškový fideikomis, je príjemca aktív jediným majiteľom a aktíva (alebo zvyšok) sa prevedú na beneficienta až po jeho smrti. V týchto prípadoch môže osoba, ktorá spravuje aktíva, využívať svoj majetok v plnom rozsahu bez obmedzení, ktoré zvyčajne charakterizujú fiduciárnu zmluvu. Takáto dohoda teda nekopíruje ani štruktúru, ani funkciu správy zvereného majetku, pokiaľ ide o odluku právneho titulu k určitým aktívam alebo správy určitých aktív od ich vlastníckych práv. (Možný) zvyškový právny titul k aktívam ďalšieho beneficienta nemá žiadny vplyv na štruktúru, pretože nadobúda účinnosť až po smrti prvého beneficienta. Ako teda poznamenalo niekoľko členských štátov, zdá sa, že tieto štruktúry by sa nemali považovať za podobné správam zvereného majetku. c.b.dSvěřenský fond Česká republika oznámila svěřenský fond (oddiel 1448 a nasl. českého občianskeho zákonníka). Ide o právnu štruktúru sui-generis, ktorá sa nepodobá na žiadnu štruktúru v iných členských štátoch EÚ. Na základe tejto právnej štruktúry nemá na k aktívam právny titul ani zriaďovateľ, ani správca. Tieto aktíva sa stávajú majetkom bez vlastníka, ktorý spravuje správca v prospech beneficientov. Napriek svojim špecifikám plní táto štruktúra rovnakú funkciu správy zvereného majetku podľa systému common law, pokiaľ ide o odluku zákonných a vlastníckych práv. c.b.eFondy Pravidlá EÚ o investičných fondoch nie sú normatívne, pokiaľ ide o právnu štruktúru, ktorú môžu tieto fondy mať. Výsledkom je, že investičné fondy môžu mať formu investičných spoločností, správ zvereného majetku alebo podobných právnych štruktúr. Investičné fondy majú funkčné podobnosti so správami zvereného majetku v tom, že investori prostredníctvom týchto štruktúr prenechávajú svoje právo rozhodovať o nich špecializovaným odborníkom. Jeden členský štát oznámil fondy, ktoré patria do tejto typológie, konkrétne Holandsko, ktoré oznámilo fonds voor gemene rekening (článok 2 zákona o dani z príjmov právnických osôb z roku 1969), čo je osobitný typ uzavretého fondu. Ostatné členské štáty sa rozhodli pre konkrétne prístupy k investičným fondom. Napríklad v Luxembursku sa vyžaduje, aby štruktúry fonds communs de placement a sociétés d’investissement à capital variable zverejňovali svoje vlastnícke práva podľa článku 30 smernice o boji proti praniu špinavých peňazí. Z dostupných informácií vyplýva, že spoločný prístup k fondom neexistuje (vrátane dôchodkových fondov), a že pretrvávajú otázky, ako sa vysporiadať s fondmi, ktoré majú zmluvnú formu. c.b.fNadácie Nadácie sa považujú za občianske právo rovnocenné so správami zvereného majetku podľa systému common law, pretože sa môžu použiť na podobné účely. V smernici o boji proti praniu špinavých peňazí je táto rovnocennosť zohľadnená a nadáciám sa ňou ukladajú rovnaké požiadavky na vlastnícke práva ako v prípade správ zvereného majetku a podobných právnych štruktúr. Nadácie však majú právnu subjektivitu, a preto nemôžu patriť do kategórie podobných právnych štruktúr ako správy zvereného majetku. Uskutočnilo sa iba jedno oznámenie nadácií s právnou subjektivitou, ktoré bolo odvtedy stiahnuté.

Nemecko oznámilo nichtrechtsfähige Stiftungen, typ nadácie bez právnej subjektivity, za predpokladu, že účelom takýchto nadácií je slúžiť záujmom zriaďovateľa a „iným právnym štruktúram, ktoré zodpovedajú takýmto nadáciám svojou štruktúrou a funkciou“. Podľa analýzy OECD sa nichtrechtsfähige Stiftungen môžu bez ohľadu na svoj účel považovať za Treuhand. Odôvodňuje sa tým oznámenie tejto štruktúry, hoci dostupné informácie nie sú dostatočné na odôvodnenie jeho obmedzenia na prípady, keď nadácia slúži iba záujmom zriaďovateľa. Oznámenie „iných právnych štruktúr, ktoré zodpovedajú takýmto nadáciám svojou štruktúrou a funkciou“, sa zdá príliš vágne na dosiahnutie cieľa smernice o boji proti praniu špinavých peňazí, ktorým je zabezpečiť právnu istotu a rovnaké podmienky tým, že sa jasne stanoví, ktoré právne štruktúry založené v rámci Únie by sa mali považovať za podobné správam zvereného majetku. 3.3Iné právne štruktúry V literatúre sú uvedené aj právne štruktúry, ktoré možno na základe ich štruktúry považovať za podobné správam zvereného majetku, ako napríklad poručníctvo, opatrovníctvo a spravovanie majetkov zosnulej osoby. Členské štáty však tieto štruktúry neoznámili. Na druhej strane, ako uznala skupina FATF, na utajenie vzťahu medzi konečným užívateľom výhod a aktívami možno použiť celý rad ďalších štruktúr, nemožno ich však považovať za podobné správam zvereného majetku, pokiaľ ide o ich štruktúru a funkciu. Príklady takýchto štruktúr: -Zmluvy o životnom poistení možno považovať za také, ktoré plnia podobnú funkciu ako správa zvereného majetku. Osobitné ustanovenia týkajúce sa týchto výrobkov však už existujú v smernici o boji proti praniu špinavých peňazí, ako aj v smernici Solventnosť II, a preto by sa s týmito zmluvami malo zaobchádzať osobitne. -Na určenie podrobností o postupe pri prevode aktív sa uzatvárajú podmienečné dohody. Agent správy majetku tretej osoby je ručiteľom v transakcii pre obidve strany a sám nie je jej účastníkom. -Poverení zástupcovia konajú podľa pokynov týkajúcich sa určitých aktív v mene konečného užívateľa výhod. Pri prevode majetku sa vyžaduje, aby správa zvereného majetku, podobná právna štruktúra alebo občianska zmluva upravovala vzťah povereného zástupcu. -Pokiaľ ide o iné štruktúry, ako sú tiché spoločenstvá, dostupné informácie nie sú jednoznačné, pokiaľ ide o to, či by sa tieto štruktúry mali alebo nemali považovať za podobné správam zvereného majetku. IV.Podliehanie právnych štruktúr povinnostiam smernice o boji proti praniu špinavých peňazí V článku 31 smernice o boji proti praniu špinavých peňazí sa stanovuje, že na správcov alebo osoby zastávajúce rovnocenné pozície v podobnej právnej štruktúre sa vzťahujú povinnosti týkajúce sa vlastníctva a predkladania informácií o vlastníckych právach. Pokiaľ ide o presadzovanie týchto povinností, prehľad oznámení členských štátov ponúka rozdrobený obraz, ktorý odráža zložitosť identifikácie a klasifikácie príslušných platných právnych štruktúr. Toto zhrnutie sa zakladá na informáciách získaných od členských štátov pred termínom transpozície 5. smernice o boji proti praniu špinavých peňazí alebo krátko po ňom. Tieto príspevky nie vždy obsahovali uplatniteľné právne ustanovenia a nedokážu úplne zohľadniť to, či členské štáty správne transponovali ustanovenia článku 31 smernice o boji proti praniu špinavých peňazí. Ak ich členské štáty netransponujú správne, nasledovať bude riešenie podľa príslušných postupov. Členské štáty, ktoré oznámili, že správy zvereného majetku alebo podobné právne štruktúry podliehajú ich právu, vo všeobecnosti prijali právne predpisy, ktoré zaväzujú tieto štruktúry k získaniu a vlastníctvu primeraných informácií o vlastníckych právach. V niektorých členských štátoch takéto právne predpisy ešte nenadobudli účinnosť. Takéto povinnosti vo všeobecnosti patria správcovi a v niektorých prípadoch sa uvádza, že tieto informácie zahŕňajú totožnosť účastníkov správy zvereného majetku v súlade s článkom 31 smernice. Väčšina z uvedených členských štátov uplatňuje rovnaké povinnosti aj na iné právne štruktúry podobné správam zvereného majetku. Tieto štruktúry sú v niektorých prípadoch vysvetlené (napríklad fiducie).

Pokiaľ ide o členské štáty, ktoré uviedli, že nemajú žiadne správy zvereného majetku ani podobné právne štruktúry, ktoré podliehajú ich právnym systémom, väčšina z nich prijala právne predpisy, ktorými sa od zahraničných správ zvereného majetku a podobných právnych štruktúr vyžaduje, aby získali primerané informácie o vlastníckych právach a informovali o nich. Všeobecne platí, že rozsah a nejednoznačnosť oznámení naznačuje ťažkosti s riešením rôznych druhov príslušných právnych štruktúr. V niektorých prípadoch sú informácie týkajúce sa povinností uložených zahraničným správam zvereného majetku nejasné, nepresné (napr. namiesto toho odkaz na právnické osoby), alebo chýbajú. Pokiaľ ide o oznámené sankcie a iné odrádzajúce opatrenia za to, že neboli získané a k dispozícii primerané informácie o vlastníckych právach, informácie poskytnuté členskými štátmi ukazujú rozdrobený obraz. Vo všeobecnosti členské štáty, ktoré požadujú, aby správy zvereného majetku a podobné právne štruktúry získavali informácie o vlastníckych právach, stanovujú peňažné sankcie administratívnej povahy (napr. jednorazové sumy, pokuty vypočítané za deň). Sumy sa značne líšia (od niekoľkých tisíc eur až do jedného milióna alebo viac) a možno ich stanoviť alebo zvýšiť na základe rôznych parametrov. Menšina členských štátov oznámila sankcie aj na trestnej úrovni vrátane trestu odňatia slobody, hoci sa zdá nejasné, či poskytnuté informácie skutočne odkazujú skôr na požiadavky registrácie podnikov vo všeobecnosti ako na predkladanie informácií o vlastníckych právach. Podobné úvahy sa týkajú opatrení, ako je zákaz činnosti alebo výmaz z obchodného registra. Výsledkom nedodržiavania vnútroštátnych predpisov o transparentnosti a povinnostiach týkajúcich sa registrácie bude v niektorých prípadoch neplatnosť takýchto štruktúr. Členské štáty, ktoré zaviedli pravidlá zaväzujúce správy zvereného majetku a podobné právne štruktúry, aby získavali a mali informácie o vlastníckych právach, od nich tiež požadovali, aby tieto informácie poskytli povinným subjektom. Prístupy členských štátov sa však v tomto ohľade zdajú rozdrobené. Niekoľko členských štátov oznámilo vnútroštátne právne predpisy, v ktorých sa zohľadňujú ustanovenia článku 31 smernice o boji proti praniu špinavých peňazí. Členské štáty v niektorých prípadoch iba uviedli, že správy zvereného majetku povinné poskytovať informácie o vlastníckych právach sú tie, ktoré vstupujú do podnikateľskej činnosti v danom štáte, a to bez toho, aby sa zdôraznil aspekt bydliska správcu, ktorý tak zostáva nejasný. A nakoniec, v iných prípadoch členské štáty poskytli všeobecné alebo nepresné informácie, ktoré neriešia špecifickú situáciu správ zvereného majetku alebo podobných štruktúr. Väčšina členských štátov neposkytla dostatočné informácie na vytvorenie jasného obrazu o povinnosti správ zvereného majetku s bydliskom v inom členskom štáte predložiť dôkaz o registrácii pri podnikaní na ich území. V niekoľkých prípadoch boli príspevky v tomto bode buď príliš všeobecné (napr. odkazovalo sa na vzájomné prepojenie národných centrálnych registrov konečných užívateľov výhod, s termínom v marci 2021), nejasné, chýbajúce, alebo naznačujúce, že príslušné právne predpisy ešte nenadobudli účinnosť. V.Závery V medzinárodnej komunite v oblasti boja proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu neexistuje jednoznačná analýza toho, čo predstavuje podobnú právnu štruktúru ako správa zvereného majetku. Táto správa je prvým pokusom na úrovni EÚ o analýzu právnych štruktúr, ktoré by sa mohli považovať za podobné správe zvereného majetku podľa systému common law v zmysle práva a zvykov členských štátov, a to na základe príspevkov členských štátov a analýz, ktoré vypracovala akademická obec. V analýze sa odhaľuje, že celý rad štruktúr vykazuje podobnosť so správou zvereného majetku podľa systému common law v súlade s podmienkami článku 31 smernice o boji proti praniu špinavých peňazí. Právne štruktúry, ako sú Treuhand alebo Fiducie, sa na jednej strane môžu považovať za podobné správam zvereného majetku na základe ich funkcie, kým iné štruktúry, ako napríklad poručníctvo, opatrovníctvo a spravovanie majetkov zosnulej osoby, sa na základe svojej štruktúry môžu považovať za podobné. Oznámenia členských štátov podľa článku 31 ods. 10 smernice o boji proti praniu špinavých peňazí nezahŕňali všetky vyššie uvedené štruktúry, čo odráža neexistenciu spoločného prístupu k tomu, aké črty určujú podobnosť so správou zvereného majetku podľa systému common law. Tieto oznámenia preto môžu predstavovať iba prvý pokus o zistenie toho, aké štruktúry podobné správam zvereného majetku podliehajú právu členských štátov. V dôsledku absencie spoločného prístupu k identifikácii štruktúr podobných správam zvereného majetku sa zároveň nezabezpečuje právna istota a rovnaké podmienky, pričom by sa mohli zanechať medzery, ktoré umožňujú, aby sa málo známe štruktúry používali v schémach prania špinavých peňazí, ako je to v prípade právnych subjektov. S cieľom vyriešiť tento problém Komisia zváži možnosť zriadenia neformálnej pracovnej skupiny s akademickými pracovníkmi, odborníkmi z praxe, finančnými spravodajskými jednotkami a príslušnými orgánmi na účely určenia spoločných objektívnych a jednotných kritérií na identifikáciu príslušných právnych štruktúr, ktoré podliehajú ich právu. Výsledkom takéhoto postupu by mohlo byť vydanie technického dokumentu. Z predbežnej analýzy povinností, ktoré v súvislosti s takýmito právnymi štruktúrami udelili členské štáty, okrem toho vyplýva, že cieľ ustanoviť jednotný rámec pre monitorovanie a registráciu možno ešte nebol dosiahnutý.