Článok 115 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) je právnym základom pre legislatívne iniciatívy v oblasti priameho zdaňovania. Hoci článok 115 neobsahuje výslovný odkaz na priame zdaňovanie, spomínajú sa v ňom smernice na aproximáciu vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré priamo ovplyvňujú vytvorenie alebo fungovanie vnútorného trhu. Na to, aby bola táto podmienka splnená, je potrebné, aby sa navrhované právne predpisy EÚ v oblasti priameho zdaňovania zameriavali na nápravu existujúcich nezrovnalostí pri fungovaní vnútorného trhu. V súčasnom scenári sú takouto existujúcou nezrovnalosťou chýbajúce pravidlá, ktorými by sa zabezpečilo minimálne efektívne zdaňovanie právnických osôb na celom jednotnom trhu. V článku 115 sa stanovuje, že právne opatrenia aproximácie podľa uvedeného článku majú právnu podobu smernice.

Po druhé, transpozíciou vzorových globálnych pravidiel proti narúšaniu základu dane v EÚ by sa mala pripraviť pôda na schválenie existujúceho návrhu na prepracovanie smernice o výplate úrokov a licenčných poplatkov (IRD), o ktorom sa v Rade rokuje od roku 2011. Cieľom prepracovaného znenia smernice bolo podmieniť výhody smernice (ktorou sa odstraňujú súvisiace so zrážkovou daňou pre cezhraničné výplaty úrokov a licenčných poplatkov v rámci skupiny spoločností) tým, že úroky budú podliehať zdaneniu v štáte určenia. Niektoré členské štáty zastávali názor, že smernica o výplate úrokov a licenčných poplatkov by mala ísť ďalej a stanoviť minimálnu úroveň dane v cieľovom štáte ako podmienku na získanie výhody z neexistencie zrážkovej dane. Vykonávaním vzorových globálnych pravidiel proti narúšaniu základu dane v EÚ by sa mal vyriešiť problém, o ktorom sa diskutuje v rámci prepracovania smernice IRD.

Vykonávanie vzorových globálnych pravidiel proti narúšaniu základu dane v EÚ by mohlo mať vplyv na existujúce ustanovenia smernice o opatreniach proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam (ďalej len „ATAD“) a osobitne na pravidlá pre kontrolované zahraničné spoločnosti, ktoré by mohli interagovať so základným pravidlom druhého piliera – pravidlom zahrnutia príjmov. Komisia preskúmala, ako čo najlepšie zladiť interakciu medzi pravidlom týkajúcim sa kontrolovaných zahraničných spoločností smernice ATAD a pravidlom zahrnutia príjmov, a dospela k záveru, že v tejto súvislosti nie je potrebné meniť smernicu ATAD. Navyše pokračovanie v uplatňovaní pravidla týkajúceho sa kontrolovaných zahraničných spoločností podľa smernice ATAD súčasne so vzorovými globálnymi pravidlami proti narúšaniu základu dane je v súlade so vzorovými pravidlami OECD. V praxi to znamená, že najprv sa budú uplatňovať pravidlá týkajúce sa kontrolovaných zahraničných spoločností podľa smernice ATAD a akékoľvek doplňujúce dane zaplatené materskou spoločnosťou v rámci režimu pre kontrolovanú zahraničnú spoločnosť v danom finančnom roku sa zohľadnia vo vzorových globálnych pravidlách proti narúšaniu základu dane tak, že sa priradia príslušnému nízko zdanenému subjektu na účely výpočtu jeho efektívnej sadzby dane danej jurisdikcie.

Druhý pilier pozostáva z dvoch pravidiel určených na zavedenie do vnútroštátnych právnych predpisov v oblasti daní a z pravidla založeného na zmluve. Dve vnútroštátne daňové pravidlá, pravidlo zahrnutia príjmov (IIR, z angl. Income Inclusion Rule) a jeho zabezpečovací mechanizmus, pravidlo pre nedostatočne zdanené platby (UTPR, z angl. Under Taxed Payments Rule), sú spolu známe ako globálne pravidlá proti narúšaniu základu dane (pravidlá GloBE). Pravidlo podliehania dani (STTR, z angl. Subject to Tax Rule) je pravidlo založené na zmluve, ktoré umožňuje jurisdikciám zdroja uložiť obmedzené zdaňovanie pri zdroji na určité platby prepojených strán, ktoré podliehajú nižšej dani ako minimálna sadzba. Vzorové pravidlá OECD obsahujú ustanovenia, ktoré sa týkajú len vzorových globálnych pravidiel proti narúšaniu základu dane.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Iniciatíva EÚ by priniesla pridanú hodnotu v porovnaní s tým, čo by sa dalo dosiahnuť mnohými vnútroštátnymi spôsobmi vykonávania. Keďže vzorové globálne pravidlá proti narúšaniu základu dane majú silný cezhraničný rozmer, opatrenia na úrovni EÚ by nastolili rovnováhu medzi rozdielnymi záujmami na vnútornom trhu a zohľadňovali by celkovú situáciu, pričom ich cieľom by bolo identifikovať spoločné ciele a riešenia. A napokon, opatrenia na vykonávanie vzorových pravidiel OECD musia byť prijaté v súlade s primárnym právom a mať spoločnú líniu v celej Únii, aby daňovníkom poskytli právnu istotu, že nový právny rámec je zlučiteľný so základnými slobodami EÚ vrátane slobody usadiť sa.

Hoci smernica všeobecne úzko nadväzuje na vzorové pravidlá OECD, jej rozsah pôsobnosti sa rozširuje na veľké, výhradne vnútroštátne skupiny, aby sa zaistil súlad so základnými slobodami. Okrem toho sa v smernici využíva možnosť ponúkaná v poznámkovom aparáte k vzorovým pravidlám, ktorou sa od členského štátu základného subjektu uplatňujúceho pravidlo zahrnutia príjmov, ktorým je obvykle jurisdikcia hlavného materského subjektu, vyžaduje, aby zaistil efektívne zdaňovanie na minimálnej dohodnutej úrovni nielen v prípade zahraničných dcérskych spoločností, ale aj všetkých základných subjektov, ktoré sú rezidentmi v danom členskom štáte, a stálych prevádzkarní nadnárodnej skupiny podnikov usadených v danom členskom štáte. Vo vzorových pravidlách OECD sa stanovuje, že jurisdikcia, v ktorej sa uplatňuje pravidlo zahrnutia príjmov, berie do úvahy efektívnu sadzbu dane len zahraničných základných subjektov.

Táto kapitola obsahuje osobitné pravidlá, pokiaľ ide o fúzie, nadobudnutia, spoločné podniky a nadnárodné skupiny podnikov s viacerými materskými subjektmi. Stanovuje sa v nej uplatnenie prahovej hodnoty konsolidovaného výnosu pre členov skupiny v situácii zlúčenia alebo rozdelenia. Keď nadnárodná skupina podnikov nadobúda alebo predáva základný subjekt v rozsahu daných pravidiel, takýto základný subjekt by sa mal počas daného roka považovať za súčasť oboch skupín s určitými úpravami hodnôt atribútov používaných pri uplatňovaní vzorových globálnych pravidiel proti narúšaniu základu dane (zahrnuté dane, uznané mzdové náklady, uznaný hmotný majetok, odložené daňové pohľadávky v rámci globálnych pravidiel proti narúšaniu základu dane). Existujú pravidlá na zaúčtovanie zisku alebo straty a účtovných hodnôt pri prevode aktív a záväzkov vrátane reorganizácií. Existuje špeciálne ustanovenie na zahrnutie spoločných podnikov, ktoré by inak neboli zahrnuté do vymedzenia nadnárodnej skupiny podnikov na účely globálnych pravidiel proti narúšaniu základu dane. A napokon, existuje osobitné pravidlo pre nadnárodné skupiny podnikov s viacerými materskými subjektmi v tom zmysle, že subjekty skupiny sa považujú sa súčasť jednej nadnárodnej skupiny podnikov.

V smernici sa stanovuje, že pravidlo pre nedostatočne zdanené platby sa bude uplatňovať aj na situácie, keď sa v jurisdikcii hlavného materského subjektu uplatňuje kvalifikované pravidlo zahrnutia príjmov, ale hlavný materský subjekt spolu so svojimi dcérskymi spoločnosťami, ktoré sa nachádzajú v tej istej jurisdikcii, sú nízko zdaňované. Dodatočná daň zodpovedajúca nízko zdanenému hlavnému materskému subjektu a jeho vnútroštátnym dcérskym spoločnostiam sa bude účtovať prostredníctvom pravidla pre nedostatočne zdanené platby všetkým oprávneným subjektom v nadnárodnej skupine podnikov vrátane subjektov, ktoré sa nachádzajú v členskom štáte. K tomuto by malo dôjsť len vtedy, keď sa hlavný materský subjekt nachádza mimo EÚ, pretože hlavný materský subjekt nachádzajúci sa v EÚ buď na seba a na svoje vnútroštátne dcérske spoločnosti uplatňuje zásady pravidla zahrnutia príjmov, alebo uzná, že dodatočná daň sa vymeria na miestnej úrovni prostredníctvom vnútroštátnej dodatočnej dane. Keď sa hlavný materský subjekt nachádza v EÚ, nemala by sa teda priraďovať žiadna dodatočná daň podľa pravidla pre nedostatočne zdanené platby.

Navyše inkluzívny rámec OECD samostatným postupom stanoví podmienky, za ktorých bude režim US GILTI existovať súbežne s globálnymi pravidlami proti narúšaniu základu dane, aby sa zaistili rovnaké podmienky. Vychádza to z očakávanej požiadavky Spojených štátov považovať ich právny rámec, ktorý je v súčasnosti v procese revízie, za rovnocenný obsahu globálnej dohody, najmä základnému pravidlu, ktorým je „pravidlo zahrnutia príjmov“. V smernici sa stanovujú podmienky, ktoré Komisii umožnia posúdiť rovnocennosť systémov tretích krajín a zahrnúť jurisdikcie, ktoré spĺňajú príslušné podmienky do zoznamu v prílohe k smernici. Komisii bude mať takisto za úlohu upraviť zoznam v prílohe na základe následného posúdenia, keď jurisdikcie tretích krajín pozmenia svoj právny rámec. Zmena prílohy sa bude musieť vykonať v súlade s pravidlami pre delegované akty.

Predpokladá sa, že členovia inkluzívneho rámca zavedú vzorové pravidlá, v ktorých je začlenená dohoda o globálnej minimálnej úrovni zdaňovania nadnárodných skupín podnikov v Únii, do konca roku 2022. Predpokladá sa, že následne a v náležitom čase inkluzívny rámec OECD vykoná partnerské preskúmanie pravidiel transpozície do vnútroštátneho práva zúčastnených členov inkluzívneho rámca s cieľom určiť, či možno tieto vnútroštátne pravidlá považovať za „kvalifikované“; konkrétne, či sú v súlade s literou a duchom vzorových pravidiel.

V súvislosti so distribučnými daňovými systémami sa v smernici stanovuje, že na základe každoročného rozhodnutia podávajúci subjekt v súvislosti so základnými subjektmi podliehajúcimi uznanému distribučnému daňovému systému, sa daň z predpokladaného rozdelenia výnosov zahrnie do výpočtu upravených zahrnutých daní príslušných základných subjektov. Zahŕňa to vedenie účtu znovuzahrnutia dane z predpokladaného rozdelenia výnosov za každý finančný rok, v ktorom sa zvolilo toto rozhodnutie. Ak sa počas štvorročného obdobia nezaplatí žiadna daň pri minimálnej sadzbe z takéhoto domnelého rozdelenia výnosov a základnému subjektu nevznikne prípustná strata, dodatočná daň je potom splatná na základe nevyrovnaného zostatku na účte znovuzahrnutia za predmetný rok.

(2)OECD ako súčasť svojho sústavného úsilia o zahatanie daňových praktík nadnárodných podnikov, ktoré im umožňujú presunúť zisky do jurisdikcií, kde podliehajú nulovému alebo veľmi nízkemu zdaneniu, ďalej vypracovala súbor medzinárodných daňových pravidiel, ktoré majú zaistiť, aby nadnárodné podniky platili spravodlivý podiel dane bez ohľadu na to, kde pôsobia. Cieľom tejto významnej reformy je obmedziť konkurenciu v oblasti sadzieb dane z príjmov právnických osôb zavedením globálnej minimálnej úrovne zdanenia. Tým, že reforma spočívajúca v zavedení globálnej minimálnej dane zruší podstatnú časť výhod spojených s presunom ziskov do jurisdikcií s nulovým alebo veľmi nízkym zdanením, sa dosiahnu rovnaké podmienky pre podniky na celom svete a jurisdikciám sa umožní lepšie chrániť ich základy dane.

(3)Tento politický cieľ sa premietol do vzorových globálnych pravidiel proti narúšaniu základu dane (ďalej aj vzorové pravidlá GloBE) schválených 14. decembra 2021 inkluzívnym rámcom OECD/G20 pre boj proti BEPS, ku ktorým sa zaviazali členské štáty. Rada v záveroch Rady zo 7. decembra 2021 zopakovala svoju pevnú podporu reforme spočívajúcej v zavedení globálnej minimálnej dane a zaviazala sa k rýchlemu vykonávaniu dohody prostredníctvom právnych predpisov Únie. V tejto súvislosti je dôležité, aby členské štáty efektívne plnili svoj záväzok s cieľom dosiahnuť globálnu minimálnu úroveň zdanenia.

(4)V Únii úzko integrovaných hospodárstiev je veľmi dôležité, aby sa reforma spočívajúca v zavedení globálnej minimálnej dane realizovala dostatočne koherentným a koordinovaným spôsobom. Vzhľadom na rozsah, podrobnosť a technické aspekty týchto nových medzinárodných daňových pravidiel by sa pri ich vykonávaní zabránilo rozdrobenosti vnútorného trhu len spoločným rámcom Únie. Spoločný rámec navrhnutý tak, aby bol v súlade so základnými slobodami zaručenými Zmluvou o fungovaní Európskej únie, by navyše poskytol daňovníkom právnu istotu pri vykonávaní pravidiel.

(5)Je nevyhnutné stanoviť pravidlá s cieľom zaviesť efektívny a koherentný rámec pre globálnu minimálnu úroveň zdanenia na úrovni Únie. Týmto rámcom sa vytvára systém dvoch vzájomne prepojených pravidiel, spoločne označovaných ako globálne pravidlá proti narúšaniu základu dane, na základe ktorých by sa mala vždy, keď je efektívna sadzba dane nadnárodného podniku v určitej jurisdikcii nižšia ako 15 %, vyberať doplňujúca suma dane nazývaná dodatočná daň. V takomto prípade sa jurisdikcia považuje za jurisdikciu z nízkym zdanením. Tieto dve pravidlá sa nazývajú pravidlo zahrnutia príjmov (IIR, z angl. Income Inclusion Rule) a pravidlo pre nedostatočne zdanené platby (UTPR, z angl. Under Taxed Payments Rule). V rámci tohto systému má materský subjekt nadnárodného podniku, ktorý sa nachádza v členskom štáte, povinnosť uplatňovať pravidlo zahrnutia príjmov na svoj podiel dodatočnej dane týkajúcej sa ktoréhokoľvek subjektu v skupine, ktorý je nízko zdanený, bez ohľadu na to, či sa nachádza v Únii alebo mimo nej. Pravidlo pre nedostatočne zdanené platby by malo pôsobiť ako zabezpečovací mechanizmus pre pravidlo zahrnutia príjmov prostredníctvom prerozdelenia prípadnej zostatkovej sumy dodatočnej dane v prípadoch, keď materské subjekty nemohli na základe uplatnenia pravidla zahrnutia príjmov vybrať celú sumu dodatočnej dane týkajúcej sa nízko zdanených subjektov.

(6)Je nevyhnutné, aby sa vzorové globálne pravidlá proti narúšaniu základu dane (GloBE) dohodnuté členskými štátmi vykonávali v čo najväčšej možnej zhode s globálnou dohodou. Táto smernica sa obsahom a štruktúrou úzko drží vzorových globálnych pravidiel proti narúšaniu základu dane. Aby sa zabezpečila zlučiteľnosť s primárnym právom Únie, a presnejšie so slobodou usadiť sa, pravidlá tejto smernice by sa mali uplatňovať na subjekty, ktoré sú rezidentmi v členskom štáte, ako aj na subjekty materského subjektu nachádzajúce sa v danom členskom štáte, ktoré v ňom nie sú rezidentmi. Táto smernica by sa mala takisto uplatňovať aj na veľmi veľké, výhradne vnútroštátne skupiny. Takto koncipovaným právnym rámcom by sa predchádzalo riziku diskriminácie medzi cezhraničnými a vnútroštátnymi situáciami. Všetky subjekty vrátane materského subjektu, ktorý uplatňuje pravidlo zahrnutia príjmov, nachádzajúce sa v členskom štáte s nízkou úrovňou zdanenia, by podliehali dodatočnej dani. Dodatočnej dani by rovnako podliehali aj základné subjekty toho istého materského subjektu, ktoré sa nachádzajú v inom členskom štáte s nízkou úrovňou zdaňovania.

(7)Hoci treba zabezpečiť odrádzanie od praktík vyhýbania sa daňovým povinnostiam, malo by sa zároveň zabrániť nepriaznivým vplyvom na menšie nadnárodné podniky na vnútornom trhu. S týmto zámerom by sa táto smernica mala uplatňovať len na subjekty nachádzajúce sa v Únii, ktoré sú členmi nadnárodných skupín podnikov, alebo na veľké vnútroštátne skupiny, ktoré dosahujú ročný prah konsolidovaných výnosov aspoň 750 000 000 EUR. Táto prahová hodnota by bola v súlade s prahovou hodnotou existujúcich medzinárodných daňových pravidiel, ako sú pravidlá týkajúce sa podávania správ podľa jednotlivých štátov. Subjekty, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, sa označujú ako základné subjekty. Určité subjekty by sa mali na základe ich konkrétneho účelu a postavenia vylúčiť z rozsahu pôsobnosti. Vylúčenými subjektmi by boli neziskové subjekty vykonávajúce činnosti vo všeobecnom záujme, ktoré z týchto dôvodov pravdepodobne v členskom štáte, v ktorom nachádzajú, nepodliehajú dani. V záujme ochrany uvedených osobitných záujmov je potrebné z rozsahu pôsobnosti tejto smernice vylúčiť vládne subjekty, medzinárodné organizácie, neziskové organizácie a dôchodkové fondy. Vylúčiť by sa mali aj investičné fondy a investičné nástroje v oblasti nehnuteľností, ak sa nachádzajú na vrchole reťazca vlastníckych vzťahov, keďže v prípade tzv. subjektov s prvkom daňovej transparentnosti sa dosiahnutý príjem zdaňuje na úrovni vlastníkov.

(8)Ústredným prvkom systému je hlavný materský subjekt nadnárodnej skupiny podnikov alebo veľkej vnútroštátnej skupiny, ktorý priamo alebo nepriamo vlastní kontrolný podiel vo všetkých ostatných základných subjektoch danej nadnárodnej skupiny podnikov alebo danej veľkej vnútroštátnej skupiny. Keďže sa od hlavného materského subjektu obvykle vyžaduje, aby konsolidoval finančné účty všetkých subjektov nadnárodnej skupiny podnikov alebo veľkej vnútroštátnej skupiny, alebo ak to tak nie je, vyžadovalo by sa to od neho na základe prípustného finančného účtovného štandardu, má tento subjekt kľúčové informácie a bol by najvhodnejším subjektom na zabezpečenie toho, aby bola úroveň zdanenia skupiny v jednotlivých jurisdikciách v súlade s dohodnutou minimálnou sadzbou. Ak sa hlavný materský subjekt nachádza v Únii, mala by mu preto podľa tejto smernice pripadnúť primárna povinnosť uplatniť pravidlo zahrnutia príjmov na jeho priraditeľný podiel dodatočnej dane v súvislosti so všetkými nízko zdanenými základnými subjektmi nadnárodnej skupiny podnikov bez ohľadu na to, či sa nachádzajú v Únii alebo mimo nej. Hlavný materský subjekt na vrchole veľkej vnútroštátnej skupiny by uplatňoval pravidlo zahrnutia príjmov na celú sumu dodatočnej dane vo vzťahu k svojím nízko zdaneným základným subjektom.

(9)Za určitých okolností by sa táto povinnosť musela presunúť na nižšiu úroveň na iné základné subjekty nadnárodnej skupiny podnikov nachádzajúce sa v Únii. Po prvé, ak sa hlavný materský subjekt nachádza v jurisdikcii tretej krajiny, ktorá nezaviedla vzorové globálne pravidlá proti narúšaniu základu dane ani rovnocenné pravidlá, a preto nemá kvalifikované pravidlo zahrnutia príjmov, medzistupňové materské subjekty nachádzajúce sa v Únii, ktoré sa v reťazci vlastníckych vzťahov nachádzajú pod hlavným materským subjektom, by mali mať podľa smernice povinnosť uplatňovať pravidlo zahrnutia príjmov do výšky svojho priraditeľného podielu dodatočnej dane, pokiaľ medzistupňový materský subjekt, ktorý je povinný uplatňovať pravidlo zahrnutia príjmov, nevlastní kontrolný podiel v inom medzistupňovom materskom subjekte, pričom v tomto prípade by mal pravidlo zahrnutia príjmov uplatňovať posledný uvedený subjekt.

(10)Po druhé, bez ohľadu na to, či sa hlavný materský subjekt nachádza v jurisdikcii, ktorá má kvalifikované pravidlo zahrnutia príjmov, alebo nie, mali mať podľa tejto smernice povinnosť uplatňovať pravidlo zahrnutia príjmov do výšky svojho priraditeľného podielu dodatočnej dane čiastočne vlastnené materské subjekty nachádzajúce sa v Únii, ktorých viac ako 20 % vlastnia držitelia podielov mimo nadnárodnej skupiny podnikov. Takéto čiastočne vlastnené materské subjekty by však nemali uplatňovať pravidlo zahrnutia príjmov, ak sú v úplnom vlastníctve iného čiastočne vlastneného materského subjektu, ktorý je povinný uplatňovať pravidlo zahrnutia príjmov. Po tretie, ak sa hlavný materský subjekt nachádza v jurisdikcii, ktorá nemá kvalifikované pravidlo zahrnutia príjmov, základné subjekty nadnárodnej skupiny podnikov by mali uplatňovať pravidlo pre nedostatočne zdanené platby na každú zostatkovú sumu dodatočnej dane, ktorá nebola predmetom pravidla zahrnutia príjmov, úmerne k rozdeľovaciemu kľúču na základe počtu ich zamestnancov a hmotného majetku. Po štvrté, ak sa hlavný materský subjekt nachádza v jurisdikcii tretej krajiny s kvalifikovaným pravidlom zahrnutia príjmov, základné subjekty nadnárodnej skupiny podnikov by mali uplatňovať pravidlo pre nedostatočne zdanené platby na základné subjekty nachádzajúce sa v jurisdikcii danej tretej krajiny vtedy, ak ide o jurisdikciu tretej krajiny s nízkou úrovňou zdanenia podľa efektívnej sadzby dane všetkých základných subjektov v danej jurisdikcii vrátane hlavného materského subjektu.

(11)V súlade s politickými cieľmi reformy spočívajúcej v zavedení globálnej minimálnej dane z hľadiska spravodlivej daňovej konkurencie medzi jurisdikciami by sa mal výpočet efektívnej sadzby dane vykonať na úrovni jurisdikcie. Touto smernicou by sa mal na účely výpočtu efektívnej sadzby dane stanoviť spoločný súbor osobitných pravidiel výpočtu základu dane, označovaného ako oprávnený príjem alebo strata, a zaplatených daní, označovaných ako zahrnuté dane. Východiskovým bodom sú finančné účty používané na konsolidačné účely, ktoré sú následne predmetom radu úprav vrátane zohľadnenia časových rozdielov, aby sa predišlo akýmkoľvek narušeniam medzi jurisdikciami. Oprávnený príjem alebo strata a zahrnuté dane určitých subjektov sa môžu okrem toho prisúdiť iným príslušným subjektom v rámci nadnárodnej skupiny podnikov s cieľom zabezpečiť neutralitu daňového zaobchádzania s oprávneným príjmom alebo stratou, ktoré môžu byť predmetom zahrnutých daní vo viacerých jurisdikciách, či už z dôvodu povahy subjektov (subjekty s prvkom daňovej transparentnosti, hybridné subjekty alebo stála prevádzkareň), alebo v dôsledku osobitného daňového zaobchádzania s príjmom (vyplácanie dividend alebo daňový režim pre kontrolovanú zahraničnú spoločnosť).

(12)Efektívna sadzba dane nadnárodnej skupiny podnikov v každej jurisdikcii, v ktorej vykonáva svoje činnosti, alebo efektívna sadzba dane veľkej vnútroštátnej skupiny by sa mala porovnať s dohodnutou minimálnou sadzbou dane vo výške 15 %, aby sa určilo, či nadnárodnej skupine podnikov alebo veľkej vnútroštátnej skupine vzniká povinnosť zaplatiť dodatočnú daň, a následne by sa malo uplatniť pravidlo zahrnutia príjmov alebo pravidlo pre nedostatočne zdanené platby. Minimálna sadzba dane vo výške 15 % dohodnutá v inkluzívnom rámci OECD/G20 pre boj proti BEPS predstavuje vyváženie medzi sadzbami dane z príjmov právnických osôb na celom svete. Ak efektívna sadzba dane nadnárodnej skupiny podnikov klesne v určitej jurisdikcii pod úroveň minimálnej sadzby dane, dodatočná daň by sa mala priradiť subjektom v nadnárodnej skupine podnikov, ktoré majú povinnosť zaplatiť daň v súlade s uplatnením pravidla zahrnutia príjmov a pravidla pre nedostatočne zdanené platby, s cieľom dodržať globálne dohodnutú minimálnu efektívnu sadzbu 15 %. Ak efektívna sadzba dane veľkej vnútroštátnej skupiny klesne pod úroveň minimálnej sadzby dane, hlavný materský subjekt na vrchole tejto veľkej vnútroštátnej skupiny by mal uplatniť pravidlo zahrnutia príjmov vo vzťahu k svojim nízko zdaneným základným subjektom, aby sa zabezpečilo, že takáto skupina bude povinná zaplatiť daň pri efektívnej minimálnej sadzbe 15 %.

(13)Aby sa členským štátom umožnilo využívať príjmy z dodatočných daní vybraných od ich nízko zdanených základných subjektov nachádzajúcich sa na ich území, mali by si môcť zvoliť uplatňovanie systému vnútroštátnej dodatočnej dane. Základné subjekty nadnárodnej skupiny podnikov nachádzajúce sa v členskom štáte, ktorý sa rozhodol uplatňovať pravidlá rovnocenné s pravidlom zahrnutia príjmov a pravidlom pre nedostatočne zdanené platby v rámci vlastného vnútroštátneho daňového systému, by mali dodatočnú daň odvádzať tomuto členskému štátu. Hoci sa členským štátom ponecháva určitá miera flexibility pri technickom vykonávaní systému vnútroštátnej dodatočnej dane, takýmto systémom by sa malo zabezpečiť minimálne efektívne zdanenie oprávneného príjmu alebo straty základných subjektov rovnakým alebo rovnocenným spôsobom v porovnaní s pravidlom zahrnutia príjmov alebo pravidlom pre nedostatočne zdanené platby tejto smernice.

(14)Pri tomto postupe by sa v záujme zabezpečenia primeraného prístupu mal brať ohľad na určité špecifické situácie, v ktorých je riziko narúšania základu dane a presunu ziskov nižšie. Súčasťou smernice by preto malo byť vyňatie ekonomickej podstaty založené na nákladoch spojených so zamestnancami a hodnote hmotného majetku v danej jurisdikcii. Do určitej miery by sa tým umožnilo riešenie situácií, keď nadnárodná skupina podnikov alebo veľká vnútroštátna skupina vykonáva hospodárske činnosti, ktoré si vyžadujú fyzickú prítomnosť v jurisdikcii s nízkou úrovňou zdanenia, keďže v takom prípade by sa praktikám BEPS pravdepodobne nedarilo. Zohľadniť by sa mal aj špecifický prípad nadnárodných skupín podnikov nachádzajúcich sa v ranných fázach svojej medzinárodnej činnosti, aby tieto nadnárodné skupiny podnikov, ktoré využívajú nízku úroveň zdanenia vo svojich vnútroštátnych jurisdikciách, v ktorých prevažne pôsobia, neboli odrádzané od rozvoja cezhraničných činností. Nízko zdaňované vnútroštátne činnosti takýchto skupín by sa preto mali vylúčiť z uplatňovania pravidiel počas prechodného obdobia piatich rokov a za predpokladu, že nadnárodná skupina podnikov nemá základné subjekty vo viac ako v šiestich ďalších jurisdikciách. Aby sa zabezpečilo rovnaké zaobchádzanie s veľkými vnútroštátnymi skupinami, príjem z činností takýchto skupín by sa mal takisto vylúčiť počas prechodného obdobia piatich rokov.

(15)Odvetvie námornej dopravy je pre svoju veľmi nestabilnú povahu a dlhý hospodársky cyklus zvyčajne predmetom alternatívnych alebo doplnkových daňových režimov v členských štátoch. Aby sa predišlo oslabeniu tohto politického odôvodnenia a aby sa členským štátom umožnilo pokračovať v uplatňovaní osobitného daňového zaobchádzania v prípade odvetvia námornej dopravy v súlade s medzinárodnými postupmi a pravidlami štátnej pomoci, príjem z námornej dopravy by sa mal zo systému vylúčiť.

(16)Touto smernicou by malo v záujme dosiahnutia rovnováhy medzi cieľmi reformy spočívajúcej v zavedení globálnej minimálnej dane a administratívnou záťažou pre daňové správy a daňovníkov stanoviť vylúčenie de minimis nadnárodných skupín podnikov alebo veľkých vnútroštátnych skupín s priemerným výnosom nepresahujúcim 10 000 000 EUR a priemerným oprávneným príjmom alebo stratou nižším(-ou) ako 1 000 000 EUR v určitej jurisdikcii. Takéto nadnárodné skupiny podnikov alebo veľké vnútroštátne skupiny by nemali platiť dodatočnú daň, a to ani vtedy, ak ich efektívna sadzba dane nedosahuje v uvedenej jurisdikcii úroveň minimálnej sadzby dane.

(17)Uplatňovaním pravidiel tejto smernice na nadnárodné skupiny podnikov a veľké vnútroštátne skupiny, ktoré patria do rozsahu jej pôsobnosti po prvýkrát, by mohli vzniknúť narušenia vyplývajúce z existencie daňových atribútov, a to vrátane strát z predchádzajúcich finančných rokov alebo z časových rozdielov, a na odstránenie takýchto narušení sú nutné prechodné pravidlá. Počas obdobia 10 rokov by sa malo uplatňovať aj postupné znižovanie mier vyňatia mzdových nákladov a hmotného majetku, aby sa umožnil bezproblémový prechod na nový daňový systém.

(18)Pokiaľ ide o účinné uplatňovanie systému, kľúčovou je koordinácia postupov na úrovni skupiny. Bude potrebné prevádzkovať systém, ktorým sa zabezpečí neobmedzený tok informácií v rámci nadnárodnej skupiny podnikov a smerom k daňovým správam v mieste, kde sa nachádzajú základné subjekty. Primárnu zodpovednosť za podávanie priznania s informáciami by mal niesť samotný základný subjekt. Ak však nadnárodná skupina podnikov určila iný subjekt, aby podal a sprístupnil priznanie s informáciami, malo by sa uplatňovať upustenie od takejto zodpovednosti. Mohlo by ísť o miestny subjekt alebo subjekt z inej jurisdikcie, ktorý má s členským štátom základného subjektu uzavretú dohodu o príslušnom orgáne. Komisia by mala preskúmať túto smernicu počas prvých 12 mesiacov od nadobudnutia jej účinnosti v súlade s dohodou dosiahnutou inkluzívnym rámcom o požiadavkách na podávanie podľa vykonávacieho rámca pravidiel GloBE. Vzhľadom na úpravy, ktoré sú nutné na dosiahnutie súladu s týmto systémom, by sa malo skupinám, ktoré po prvýkrát patria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, udeliť obdobie 18 mesiacov na splnenie požiadaviek na informácie.

(19)Vzhľadom na prínosy transparentnosti v daňovej oblasti je povzbudzujúce, že sa daňovým orgánom vo všetkých zúčastnených jurisdikciách podá značné množstvo informácií. Nadnárodné skupiny podnikov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, by mali byť povinné poskytovať komplexné a podrobné informácie o svojich ziskoch a efektívnej sadzbe dane v každej jurisdikcii, v ktorej majú základné subjekty. Možno očakávať, že takýmto rozsiahlym podávaním informácií sa zvýši transparentnosť.

(20)Praktický účinok a spravodlivosť reformy spočívajúcej v zavedení globálnej minimálnej dane do veľkej miery závisia od jej celosvetového vykonávania. Bude preto mimoriadne dôležité, aby všetci hlavní obchodní partneri Únie uplatňovali buď kvalifikované pravidlo zahrnutia príjmov, alebo rovnocenný súbor pravidiel týkajúcich sa minimálneho zdanenia. V tejto súvislosti, ako aj na podporu právnej istoty a účinnosti pravidiel týkajúcich sa globálnej minimálnej dane, je dôležité ďalej vymedziť podmienky, za ktorých možno pravidlám zavedeným v jurisdikcii tretej krajiny, ktorá netransponuje pravidlá globálnej dohody, priznať rovnocennosť s kvalifikovaným pravidlom zahrnutia príjmov. V smernici by sa na tento účel malo stanoviť, že Komisia posúdi kritériá rovnocennosti na základe určitých parametrov spolu so zoznamom jurisdikcií tretích krajín, ktoré spĺňajú kritériá rovnocennosti. Tento zoznam by sa menil delegovaným aktom v nadväznosti na každé nasledujúce posúdenie právneho rámca, ktorý jurisdikcia tretej krajiny zaviedla do svojho vnútroštátneho práva.

(21)S cieľom pozmeniť určité nepodstatné prvky tejto smernice by sa na Komisiu mala delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Cieľom by malo byť na základe posúdenia Komisie umožniť zmeny prílohy, v ktorej sa uvádza zoznam jurisdikcií s vnútroštátnym právnym rámcom, ktorý možno považovať za rovnocenný s kvalifikovaným pravidlom zahrnutia príjmov.