Podľa hodnotenia hrozieb internetovej organizovanej trestnej činnosti za rok 2016, ktoré vypracoval Europol, je počítačová kriminalita čoraz agresívnejšia a konfrontačnejšia. Dokazujú to rôzne formy počítačovej kriminality, vrátane útokov na informačné systémy . Medzi vážnymi formami útokov, ktoré Europol spomína, je používanie škodlivého softvéru a sociálne inžinierstvo s cieľom preniknúť do informačných systémov a prevziať nad nimi kontrolu alebo zachytávať informácie, ako aj spúšťanie rozsiahlych sieťových útokov, namierených aj na kritickú infraštruktúru. Tieto útoky sa považujú za kľúčové hrozby pre našu spoločnosť.

·protiprávny zásah do údajov (článok 5), ktorý sa týka akéhokoľvek neoprávneného zásahu do počítačových údajov, ktorý naruší ich integritu a dostupnosť;

·protiprávny zásah do systému (článok 4), ktorý zahŕňa akýkoľvek protiprávny vstup do informačného systému, ktorý závažne zabráni fungovaniu informačného systému alebo fungovanie preruší;

·V prípade, že je trestný čin podľa článkov 4 a 5 spáchaný prostredníctvom zneužitia osobných údajov inej osoby, členské štáty by mali zabezpečiť, aby sa to mohlo považovať za priťažujúce okolnosti, pokiaľ tieto okolnosti už nepatria pod iný trestný čin (článok 9 ods. 5).

Pojem „počítačové údaje“ sa stanovuje v právnych predpisoch AT, BG, CY, CZ, DE, EE, EL IE, FI, HR, LT, MT, NL, PT, RO a UK (Gibraltár), zatiaľ čo informácie poskytnuté ES, FR, IT, LU, LV, PL, SE, SK a UK (s výnimkou Gibraltáru) neboli presvedčivé. V prípade SE je vymedzenie tohto pojmu zbytočné vzhľadom na konkrétnu formuláciu predmetných článkov. Čo sa týka zvyšných členských štátov, HU uvádza definíciu počítačových údajov iba pre trestné činy opísané v článkoch 4 a 5 smernice, zatiaľ čo v právnych predpisoch BE a SI nie je vo vymedzení pojmu počítačové údaje zahrnutý „program, ktorý zabezpečí, aby informačný systém vykonal funkciu“.

Pojem vymedzený v smernici vychádza z vymedzenia pojmu „počítačový systém“ v článku 1 písm. a) Budapeštianskeho dohovoru, pričom počítačové údaje boli doplnené ako súčasť informačného systému. CY, EL, IE, FI, HR, MT, PT a UK (Gibraltár) prijali právne predpisy s vymedzením pojmu informačný systém, pričom informácie poskytnuté DE, ES, FR, LU, LV, PL, SE a SK neboli presvedčivé. V prípade zvyšných členských štátov, t.j. AT, BE, BG, CZ, EE, HU, IT, LT, NL, RO, SI a UK (s výnimkou Gibraltáru), v príslušnom právnom vymedzení pojmov sa konkrétne neuvádza „počítačové údaje“. Z toho vyplýva odkaz na článok 1 písm. a) Budapeštianskeho dohovoru s rovnakým rozsahom vymedzenia pojmu počítačový systém.

V článku 2 smernice sú právne vymedzené pojmy „informačný systém“ [písm. a)], „počítačové údaje“ [písm. b)], „právnická osoba“ [písm. c)] a „bez oprávnenia“ [písm. d)]. Iba CY a UK (Gibraltár) zaviedli právne predpisy týkajúce sa všetkých aspektov týchto vymedzených pojmov. Podrobne to znamená:

Opis a analýza v tejto správe vychádzajú z informácií, ktoré členské štáty poskytli do 31. mája 2017. Oznámenia prijaté po uvedenom dátume neboli zohľadnené. Zohľadnili sa všetky oznámené opatrenia týkajúce sa vnútroštátnych právnych predpisov, ako aj rozhodnutia súdov a v prípadoch, kedy to bolo vhodné, aj spoločná právna teória. V priebehu analýzy Komisia navyše kontaktovala členské štáty priamo, keď bolo potrebné alebo vhodné získať doplňujúce informácie alebo objasnenie. V analýze sa zohľadnili všetky získané informácie.

Do uplynutia lehoty na transpozíciu 22 členských štátov oznámilo Komisii, že dokončilo transpozíciu smernice v plnom rozsahu. V novembri 2015 Komisia začala postupy v prípade nesplnenia povinnosti v súvislosti s neoznámením vnútroštátnych transpozičných opatrení proti zvyšným piatim členským štátom: BE, BG, EL, IE a SI . K 31. máju 2017 postupy v prípade nesplnenia povinnosti v súvislosti s neoznámením vnútroštátnych transpozičných opatrení proti BE, BG a IE ešte prebiehali.

V článku 16 smernice sa stanovuje povinnosť členských štátov uviesť do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou najneskôr do 4. septembra 2015 a oznámiť ich Komisii.

c) Právnická osoba

S výnimkou LU, ktoré poskytlo nepresvedčivé informácie o transpozícii článku 2 písm. c), transpozícia pojmu právnická osoba nespôsobila žiadne problémy. Je to preto, že vo všeobecnosti sa už nachádza v ustanoveniach občianskeho alebo obchodného práva väčšiny členských štátov. Iba CY prijal osobitné ustanovenie v rámci opatrení na transpozíciu smernice.

d) Bez oprávnenia

Transpozíciu vymedzenia pojmu „bez oprávnenia“ v článku 2 písm. d) oznámili iba CY, IE, RO a UK (Gibraltár), pričom 23 členských štátov neprijalo žiadne transpozičné opatrenia, pokiaľ ide o tento pojem. Treba však poznamenať, že vo všetkých členských štátoch platí všeobecný princíp, že trestná zodpovednosť sa nevyvodzuje za akékoľvek činy spáchané s príslušným oprávnením.

2.2 Konkrétne trestné činy (články 3 až 7 smernice)

a) Protiprávny prístup do informačných systémov

Protiprávny prístup do informačného systému, ako je vymedzený v článku 3 smernice, pokrývajú vnútroštátne právne predpisy AT, CY, CZ, EL, ES, IE, FI, FR, LT, LU, NL, PL, PT, SE a SK.

V prípade ostatných členských štátov, teda BE, BG, DE, EE, HR, HU, IT, LV, MT, RO, SI a UK, príslušný vnútroštátny opis trestného činu nerozlišuje medzi získaním vstupu do celého informačného systému alebo iba do jeho časti, napriek tomu, že v smernici je toto výslovne stanovené. V transpozícii DE nie je pokrytý samotný prístup do počítačového hardvéru, AT a LU prijali doplňujúce ustanovenia týkajúce sa osobitného zámeru (zámer získať vedomosti, spôsobiť nevýhodu alebo podvodný úmysel) a LV prijalo doplňujúce ustanovenie týkajúce sa spôsobenia závažnej ujmy. V prípade BE, BG, FR, HR, LU, MT, PT, RO, SI a UK je rozsah pôsobnosti vnútroštátnych ustanovení širší ako v smernici, keďže tieto ustanovenia pri stanovovaní trestnej zodpovednosti nevyžadujú obídenie žiadnych bezpečnostných opatrení. Zvyšné členské štáty buď doslovne odkazujú na trestný čin spáchaný porušením bezpečnostného opatrenia (CY, EL a SK), alebo používajú podobnú terminológiu na opis tohto aspektu (AT, CZ, DE, EE, ES, FI, HU, IT, LT, LV, NL, PL a SE).

b) Protiprávny zásah do systému

V článku 4 smernice sa hovorí o protiprávnom zásahu do systému. V smernici je vymenovaných 8 možných činov (vloženie počítačových údajov, prenos, poškodenie, vymazanie, zhoršenie, pozmenenie alebo potlačenie takýchto údajov alebo ich zneprístupnenie a 2 možné výsledky týchto činov (závažné bránenie fungovaniu informačného systému alebo prerušenie jeho fungovania). BE, CY, CZ, EL, IE, FR, HR, LU, MT, PT, SE a UK (s výnimkou Gibraltáru) prijali zodpovedajúce právne predpisy. BG hovorí iba o vložení vírusu, zatiaľ čo ostatné členské štáty (AT, DE, EE, ES, HU, IT, LV, NL, PL, RO, SI, SK a UK) konkrétne neuvádzajú 1 až 4 možné činy. V tejto súvislosti možno konštatovať, že najviac problémov vzniklo v súvislosti s výrazmi „zhoršenie“ (chýba v 8 prípadoch) a „zneprístupnenie“ (chýba v 9 prípadoch).

c) Protiprávny zásah do údajov

V článku 5 smernice sa vymedzuje protiprávny zásah do údajov a vymenovaných je týchto 6 možných činov: vymazanie, poškodenie, zhoršenie, pozmenenie, potlačenie údajov alebo zneprístupnenie takýchto údajov. CY, EL, IE a MT doslovne transponovali toto ustanovenie; BE, CZ, LT, PT a SE použili všeobecnejšie výrazy s cieľom zahrnúť všetky možné činy. Transpozičné opatrenia ostatných členských štátov sa nevzťahujú na všetky možnosti, ale týkajú sa iba 5 alternatív (FI a SK) alebo menej (AT, BG, DE, EE, FR, HR, HU, IT, LU, NL, PL , RO, SI a UK). Väčšina problémov súvisela s výrazom „poškodenie“ (chýba 8-krát), „zhoršenie“ (13-krát), „potlačenie údajov“ (11-krát) a „zneprístupnenie takýchto údajov“ (13-krát). Nad rámec znenia smernice FI vyžaduje „úmysel spôsobiť škodu alebo finančnú stratu“, aby sa mohla vyvodiť trestná zodpovednosť, zatiaľ čo LT a LV vyžadujú, aby „čin spôsobil veľkú škodu alebo závažnú ujmu“.

d) Protiprávne zachytávanie údajov

V článku 6 sa hovorí o protiprávnom zachytávaní prostredníctvom neverejného prenosu počítačových údajov a elektromagnetického vysielania z informačného systému nesúceho takéto údaje. CY, CZ, DE, ES, IE, FI, HR, LV, MT, RO, SE, SK a UK (Gibraltár) zaviedli právne predpisy, ktoré v plnej miere pokrývajú článok 6. Všeobecný rozsah pôsobnosti smernice týkajúci sa zachytávania počítačových údajov sa obmedzuje na správy (AT a BG), pozorovanie osoby (EE) alebo korešpondenciu (FR a HU). Okrem toho sa transpozičné opatrenia týchto členských štátov nevzťahujú na zachytávanie elektromagnetického vysielania: BE, BG, EE, FR, HU, IT, LT, LU, NL, PL, PT, SI a UK (s výnimkou Gibraltáru). Niektoré členské štáty navyše vyžadujú osobitný úmysel (ako napr. získať vedomosti, ekonomický zisk, spôsobiť nevýhodu — pozri AT, EL, HU) alebo konkrétne ďalšie činy (napr. zaznamenávanie alebo oboznámenie sa so zachyteným obsahom – pozri BG a HU).

e) Nástroje na spáchanie trestných činov

V článku 7 sa kriminalizujú niektoré činy, súvisiace s nástrojmi, ako sú počítačové programy alebo prístupové kódy na spáchanie trestných činov uvedených v článkoch 3 až 6: výroba takýchto nástrojov, predaj, obstarávanie na použitie, dovoz, distribúcia alebo akékoľvek sprístupnenie nástrojov. AT, BE, CY, DE, EL, IE a SK zaviedli zodpovedajúce vnútroštátne právne predpisy. Niektoré členské štáty nezahrnuli všetky uvedené trestné činy (EE, IT, MT, PL a SI). Niektoré nerozlišujú páchateľa v zmysle článku 7 od páchateľa trestných činov uvedených v článkoch 3 až 6 (CZ a SI). Niektoré vyžadujú konkrétny úmysel (spôsobiť škodu alebo konať podvodným spôsobom — pozri FI, IT a LU), a konkrétny výsledok, napr. porušenie tajomstva (BG) alebo aspoň úroveň pripravenosti uvedených trestných činov (SE). A napokon, nezrovnalosti medzi článkom 7 a vnútroštátnymi opatreniami je možné nájsť v nedostatočnej transpozícii všetkých uvedených činov. To platí pre BG, CZ, EE, ES, FR, HR, HU, IT, LT, LU, LV, PL, PT, RO, SI a UK. Spomedzi nich právne predpisy LU osobitne uvádzajú päť alebo šesť možných činov uvedených v smernici, zatiaľ čo ostatné členské štáty výslovne uvádzajú iba štyri alebo menej.

Iba ES transponovalo alternatívu obstarania na použitie.

2.3 Všeobecné pravidlá týkajúce sa uvedených trestných činov (články 8 až 12 smernice)