SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Výročná správa Európskej komisie o nástroji stability za rok 2009 {SEK(2010) 1114} /* KOM/2010/0512 v konečnom znení */





[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 28.9.2010 KOM(2010) 512 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Výročná správa Európskej komisieo nástroji stability za rok 2009{SEK(2010) 1114} 1. Úvod Táto tretia výročná správa sa predkladá Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov v súlade s príslušnou požiadavkou podávania správ stanovenou v článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1717/2006 z 15. novembra 2006, ktorým sa ustanovuje nástroj stability (ďalej len „nariadenie o nástroji stability“). Táto správa sa predkladá takisto ako príloha k informáciám, ktoré už boli poskytnuté v súlade s príslušnou požiadavkou podávania správ uvedenou v článku 6 ods. 6 nariadenia o nástroji stability. Postupom, ktorý zaviedla Komisia v roku 2007, je informovanie Rady a Európskeho parlamentu o opatreniach výnimočnej pomoci, ktoré majú byť podporované v rámci nástroja stability ako súčasť reakcie EÚ na krízové situácie. Aby boli dostupné aj informácie o ďalšom pokroku v prijatých opatreniach, je výročná správa doplnená o pracovný dokument útvarov Komisie, ktorým sa umožní celková aktualizácia vykonávania prebiehajúcich opatrení. 2. Súvislosti nástroja stability Prostredníctvom nástroja stability, na ktorý bola v období rokov 2007 – 2013 vyčlenená suma vo výške 2 miliardy EUR, sa od jeho spustenia v roku 2007 reagovalo na celosvetové konflikty a krízy tým, že sa prijímali opatrenia týkajúce sa ohrozenia na vnútroštátnej a regionálnej úrovni a budovali sa kapacity na riešenie krízových situácií a predchádzanie konfliktom. Nástroj stability tak Európskej únii umožnil, aby počas celého konfliktu zasahovala včas, účinne a doplnkovo. Reakcia na krízové situácie Prevažná časť rozpočtu určeného na nástroj stability (1,4 miliardy EUR na obdobie rokov 2007 – 2013) je podľa článku 3 nariadenia o nástroji stability vyčlenená na zložku tohto nástroja týkajúcu sa reakcie na krízové situácie. Nástroj stability sa môže použiť na predchádzanie politickým krízam, násilným konfliktom alebo prírodným katastrofám alebo na ich riešenie a je navrhnutý tak, aby sa tretím krajinám poskytla včasná, flexibilná, integrovaná a politicky citlivá pomoc. Od roku 2007 sa v rámci nástroja stability navrhuje veľký počet opatrení, ktoré majú byť doplnkom celkovej reakcie EÚ alebo širšej medzinárodnej reakcie na mieste, často súčasne s humanitárnou pomocou, a to v záujme zlepšenia previazanosti medzi pomocou, obnovou a rozvojom alebo ľahšieho dosiahnutia politických cieľov misií Spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky (SBOP). Programy reakcie na krízy v rámci nástroja stability nemôžu byť zo svojej vlastnej podstaty naplánované dopredu. Vypracúvajú sa ako reakcia na krízové situácie alebo vznikajúce krízy, keď podpora z iných finančných nástrojov EÚ nemôže byť poskytnutá dostatočne rýchlo, pričom sa zohľadňujú horizontálne a zemepisné ciele a strategické priority EÚ. Uskutočňované opatrenia musia dopĺňať zemepisné politiky a nástroje EÚ a usilovať sa o súčinnosť s týmito politikami a nástrojmi. Tiež musia byť koherentné s cieľmi vnútroštátnych a regionálnych stratégií. Schvaľovacie postupy v rámci nástroja stability sú navrhnuté tak, aby sa zaistilo rýchle prijatie programov reakcie na krízové situácie, na ktoré sa vyčlenilo maximálne 20 miliónov EUR. Opatrenia nástroja stability majú politický charakter. Preto sú riadne politické konzultácie v rámci EÚ, v prípade potreby s príslušnými štátnymi orgánmi a ďalšími medzinárodnými a neštátnymi subjektmi, dôležitou súčasťou rozhodovacieho procesu. Dlhodobé výzvy Nástroj stability obsahuje aj dlhodobejšiu dimenziu, ktorá zahŕňa tri naplánovateľné zložky a umožňuje poskytnutie „pomoci v kontexte stabilných podmienok spolupráce“, prijatie opatrení pre prípad ohrozenia bezpečnosti podľa článku 4 ods. 1, zmiernenie rizík súvisiacich s chemickými, biologickými, rádioaktívnymi a jadrovými materiálmi podľa článku 4 ods. 2 a splnenie svojho účelu, pokiaľ ide o pripravenosť na krízové situácie podľa článku 4 ods. 3. V dokumente o stratégii nástroja stability 2007 – 2011 Komisia stanovila priority pre dlhodobé opatrenia podľa článku 4. Tieto priority zahŕňajú i) podporu medzinárodného úsilia riešiť šírenie zbraní hromadného ničenia, a to prostredníctvom opatrení zameraných na zlepšenie účinnej kontroly chemických, biologických, rádioaktívnych a jadrových materiálov a látok, prostredníctvom kontroly tovaru s dvojakým použitím a prostredníctvom opatrení, ktoré by pomohli presmerovať odborné znalosti získané pri vývoji zbraní do sféry mierových činností; ii) podporu celosvetového a transregionálneho úsilia o riešenie hrozieb, ktoré prináša nezákonné obchodovanie, terorizmus a organizovaná trestná činnosť, a iii) vykonávanie dlhodobých opatrení, ktorých cieľom je budovanie kapacít zameraných na posilnenie medzinárodných organizácií a neštátnych subjektov, ktoré sú poverené predchádzaním krízovým situáciám alebo reakciami na ne. 3. Reakcia na krízové situácie v rámci nástroja stability (opatrenia výnimočnej pomoci podľa článku 3 nariadenia o nástroji stability) Včasná a rýchla identifikácia možných opatrení v rámci nástroja stability, pokiaľ ide o reakciu na krízové situácie, závisí od dobrej spolupráce a komunikácie medzi útvarmi EÚ v Bruseli a delegáciami EÚ na danom mieste. V priebehu identifikácie uvedených opatrení sú relevantné tri typy úvah: i) spôsobilosť pre príslušné opatrenie (existencia skutočnej krízovej situácie, doplnkový charakter opatrenia a priestor pre súčinnosť s inými intervenciami EÚ v krízových situáciách); ii) uskutočniteľnosť (t. j. mať dostatok času na dôkladnú prípravu opatrenia a mať k dispozícii solídnych partnerov na vykonávanie) a iii) politická vhodnosť plánovaného opatrenia. Úzka spolupráca členských štátov EÚ už v počiatočnom štádiu, napr. spolupráca medzi odborníkmi členských štátov a vyšetrovacími misiami pôsobiacimi v rámci nástroja stability, môže predstavovať pridanú hodnotu a prispieť k súdržnejším opatreniam EÚ. 3.1. Doterajšie zemepisné rozdelenie prostriedkov Na podporu 100 individuálnych opatrení v 48 krajinách na celom svete sa od roku 2007 uvoľnilo 350 miliónov EUR. Zemepisné rozdelenie prostriedkov vyčlenených na intervencie v krízových situáciách za posledné tri roky zostáva pomerne vyrovnané. Značný podiel podpory sa stále poskytuje Afrike (hlavne Stredoafrickej republike, Čadu, Konžskej demokratickej republike, Somálsku a Zimbabwe – približne 20 %), ďalšie opatrenia sú určené pre Áziu (hlavne Bangladéšu, Východnému Timoru, Nepálu, Pakistanu, Filipínam, južnému Thajsku a Srí Lanke – približne 20 %), Blízkemu Východu (Libanonu, okupovaným palestínskym územiam a utečencom v Sýrii – približne 18 %), západnému Balkánu a východnej Európe (Bosne a Hercegovine, Kosovu[1] a Moldavskej republike – približne 15 %), Latinskej Amerike a Karibiku (Bolívii, Kolumbii, Kube, Haiti, Nikarague a Peru – približne 11 %) a strednej Ázii a južnému Kaukazu (Arménsku/Náhornému Karabachu, Gruzínsku a Kirgizsku – 11 %). 3.2. Cieľové odvetvia Z tematického hľadiska pokrývajú prijaté opatrenia širokú škálu otázok zameraných na osobitné potreby príslušnej začínajúcej konfliktnej situácie alebo situácie po skončení konfliktu: - krátkodobé poradenstvo na rozvoj a spustenie systému bezpečnosti po skončení konfliktu (Stredoafrická republika, Konžská demokratická republika, Guinea-Bissau, Libanon, okupované palestínske územia, Pakistan, Východný Timor), - vykonávacie alebo podporné opatrenia v oblastiach, kde pôsobia misie SBOP (Afganistan, Čad, Konžská demokratická republika, Gruzínsko, Africký roh/pirátstvo, Kosovo[2], okupované palestínske územia), - podpora misií OSN a/alebo regionálnych organizácií na udržanie mieru a podpora činností zameraných na budovanie mieru (MINURCAT v Čade, sprostredkovanie AÚ – OSN v Dárfúre, AÚ v Somálsku), - právny štát a súdnictvo v prechodnom období (Afganistan, Kolumbia, Kirgizsko, Libanon, Sierra Leone, Šalamúnove ostrovy, Východný Timor, západný Balkán), - podpora dočasnej správy a osobitných tribunálov (Medzinárodný civilný úrad v Kosove, libanonský tribunál, osobitný tribunál Sierra Leone, program ODIHR/ICTY na Balkáne), - podpora riešenia a urovnávania konfliktov (Kolumbia, Gruzínsko, Moldavská republika, Myanmar/Barma, Nepál, okupované palestínske územia, Peru, Srí Lanka, južné Thajsko, Uganda, Zimbabwe), - podpora krehkých volebných procesov (celá Afrika, Bolívia, Komory, Haiti, Moldavská republika, Pakistan), - programy obnovy po skončení konfliktov a katastrof (Bangladéš, Kuba, východ Konžskej demokratickej republiky, pásmo Gazy, Haiti, Libanon, Myanmar/Barma, Nikaragua, Peru) a financovanie posúdení potrieb vykonávaných spoločne OSN, Svetovou bankou a Európskou úniou (uskutočnených osem spoločných posúdení potrieb po krízovej situácii) a - podpora vysídleného obyvateľstva (Gruzínsko, Libanon, Sýria). 3.3. S kým Európska únia spolupracuje? Približne 48 % prostriedkov z nástroja stability bolo pridelených prostredníctvom agentúr OSN, ktoré majú v mnohých prípadoch k dispozícii priamo na mieste štruktúry schopné ako prvé reagovať v krajinách postihnutých krízovými situáciami a konfliktmi. Aj keď kľúčovú úlohu zohrala OSN, osobitnú pozornosť tomu, aby sa vychádzalo z odborných znalostí, ktoré boli dostupné v rámci rastúcich sietí medzinárodných a miestnych nevládnych organizácií špecializovaných v oblasti predchádzania konfliktom a budovania mieru, venovali aj útvary Komisie, ktoré zodpovedali za činnosti súvisiace s reakciou na krízové situácie v rámci nástroja stability. Výsledkom bolo pridelenie 22 % prostriedkov prostredníctvom mimovládnych organizácií, 17 % prostriedkov bolo pridelených v rámci spolupráce s ostatnými medzinárodnými organizáciami, ktoré nie sú členmi OSN, vrátane Africkej únie, Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe (OBSE) alebo Svetovej banky. Zostávajúce prostriedky boli pridelené prostredníctvom súkromných prevádzkovateľov (6 %), subjektov členských štátov (4 %) a v niektorých prípadoch prostredníctvom vládnych štruktúr danej krajiny (3 %). [pic] 3.4. Programy reakcie na krízové situácie ( opatrenia výnimočnej pomoci ) prijaté v roku 2009 Nástroj stability sa v treťom roku fungovania využíval aj na financovanie celého radu opatrení týkajúcich sa reakcie na krízové situácie, a to prijatím opatrení výnimočnej pomoci na základe nariadenia o nástroji stability. Celkovo sa v roku 2009 prijalo a začalo 20 rozhodnutí o financovaní a 26 opatrení v rámci nástrojov nariadenia o nástroji stability. Úplný zoznam všetkých rozhodnutí o financovaní prijatých v roku 2009 v rámci rozpočtovej položky 19 06 01 je súčasťou pracovného dokumentu útvarov Komisie, ktorý je sprievodným dokumentom tejto správy a tvorí jej prílohu. Ako príklad možno uviesť rýchly zásah zo začiatku roku 2009, ktorý bol reakciou na devastáciu spôsobenú inváziou Izraela do Gazy a ktorý bol spojený s operáciou humanitárnej pomoci vedenou generálnym riaditeľstvom pre humanitárnu pomoc a civilnú ochranu Európskej komisie. Ďalšie kľúčové programy, ktoré boli spustené, zahŕňajú civilnú podporu opatrení proti terorizmu v Pakistane (15 miliónov EUR), podporný balík určený na obdobie po skončení konfliktu v Gruzínsku (14 miliónov EUR) a príspevky z nástroja stability určené na krátkodobú prechodnú stratégiu v Zimbabwe (10,5 milióna EUR). Projekty boli spustené rýchlo aj s cieľom poskytnúť naliehavú a potrebnú podporu krehkým volebným procesom organizovaným v priebehu krátkeho časového obdobia, napr. v Bolívii, Zambii a na Komorách. Okrem toho okamžité začatie opatrení na zmiernenie konfliktu prispelo ku stabilizácii situácie v Moldavsku a Libanone. Nestabilná situácia v okolí Afrického rohu sa riešila prostredníctvom programu boja proti nezákonnému obchodovaniu v Adenskom zálive v Jemene a prostredníctvom podpory poskytnutej v prospech Kene a Seychel, ktorých cieľom bolo pomôcť týmto krajinám pri súdnych konaniach proti osobám podozrivým z pirátstva zadržaným v rámci vojenskej misie EÚ EUNAVFOR ATALANTA. 3.5. Úloha delegácií EÚ v reakcii na krízové situácie Delegácie EÚ často predkladajú návrhy projektov Komisii v Bruseli a sú priamo zodpovedné za riadenie prijatých opatrení výnimočnej pomoci. V roku 2009 boli vykonávaním väčšiny opatrení v príslušných krajinách – 19 z celkovo 20 rozhodnutí o financovaní a 15 opatrení v rámci nástrojov nariadenia o nástroji stability – následne poverené delegácie EÚ. To umožňuje včas prerokovať zmluvy s miestnymi partnermi a starostlivo sledovať vykonávanie projektu na mieste. V roku 2009 tak na delegácie EÚ pripadlo 80 % záväzkov a 90 % platieb v rámci nástroja stability. [pic][pic] Počet zamestnancov delegácií EÚ, ktorí v rámci nástroja stability pôsobia na mieste, sa zvýšil na 22 osôb. Ide o osem osôb vo funkcii regionálnych pracovníkov zodpovedných za plánovanie reakcie na krízové situácie a 14 osôb, ktoré majú v delegáciách funkciu vedúceho projektu nástroja stability s významným portfóliom v rámci tohto nástroja. 3.6. Medzinárodná koordinácia a vplyv opatrení Európska komisia zorganizovala konferenciu s názvom „Dosiahnuť skutočné zmeny: posilniť kapacity v prípade reakcie na krízové situácie a ohrozenia bezpečnosti“ (Brusel, 3. – 4. júna 2009). Cieľom konferencie bolo hľadať vhodný spôsob na identifikovanie účinných metód, ktoré by umožnili posilnenie kapacít v prípade reakcie na krízové situácie. Na konferencii sa stretlo mnoho partnerov z inštitúcií EÚ, občianskej spoločnosti, z univerzitného prostredia a medzinárodných organizácií, ako sú OSN, Svetová banka, Liga arabských štátov a Africká únia. Na tému predchádzania konfliktom, riadenia krízových situácií a budovania mieru Európskou úniou bolo publikovaných niekoľko kníh. Cieľom je zaistenie dobrej informovanosti cieľových skupín v súvislosti s vývojom dosiahnutým Európskou úniou, pokiaľ ide o jej schopnosť reagovať na krízové situácie, a v súvislosti s opatreniami vykonávanými Európskou úniou v priebehu konfliktov v celosvetovom kontexte. Uvedené knihy sú dostupné na webovej stránke http://ec.europa.eu/external_relations/ifs/publications/index_en.htm. 3.7. Doplnkovosť reakcie na krízové situácie v rámci nástroja stability s SBOP a väzba medzi bezpečnosťou a rozvojom Na zabezpečenie komplexnej reakcie EÚ na krízové situácie sa opatrenia nástroja stability v roku 2009 naďalej zameriavajú na doplnkovosť so spoločnou bezpečnostnou a obrannou politikou (SBOP), o čom svedčí podpora poskytnutá v prospech Kene a Seychel, ktorej cieľom bolo pomôcť týmto krajinám pri súdnych konaniach proti osobám podozrivým z pirátstva zadržaným v rámci vojenskej misie EÚ EUNAVFOR ATALANTA. Existujú ďalšie príklady doplnkovosti medzi opatreniami nástroja stability v rámci SBOP na jednej strane a už existujúcimi programami pomoci EÚ na druhej strane. Spoločnou črtou vysoko prioritných pretrvávajúcich kríz na okupovaných palestínskych územiach, v Kosove[3] a Afganistane je to, že rozvojová pomoc EÚ kľúčové priority EÚ v oblasti stabilizácie už začala riešiť, pretože uvedené priority sa mohli začleniť do programovacieho cyklu 2007 – 2013. Poprednú úlohu, ktorú Európska únia zohrala v oblasti bezpečnosti a rozvoja v týchto troch prípadoch, zdôrazňujú štyri misie SBOP, ktoré v uvedených oblastiach v súčasnej dobe pôsobia (EUPOL COPPS a EUBAM Rafah, EUPOL Afghanistan a EULEX Kosovo). Vzhľadom na veľké rozpočtové prostriedky už vynaložené na tieto prípady bol nástroj stability využitý jasne cieleným a doplnkovým spôsobom na účely riešenia zostávajúcich potrieb, ako je napríklad realizácia záverečnej fázy IV. piliera misie OSN v Kosove (UNMIK), previerka sudcov a prokurátorov a vynaloženie prostriedkov na prevádzku civilného úradu v Kosove. Na Blízkom Východe bola pomocou opatrení nástroja stability vybavená civilná polícia. Cieľom tohto opatrenia bolo podporiť snahy EÚ o reformu palestínskych bezpečnostných zložiek, súčasne s aktivitami policajnej misie EÚ pre palestínske územia EUPOL COPPS. V rámci nástroja stability sa navyše po skončení konfliktov v Gaze poskytla pomoc vo výške 20 miliónov EUR. V Afganistane dal nástroj stability vďaka vyslaniu tímu špičkových odborníkov impulz na oživenie reformy afganského súdnictva, pričom následným opatrením je uskutočňovanie programu v rámci nástroja rozvojovej spolupráce. Situácia v Gruzínsku je obdobná. Vzhľadom na neustále sa predlžujúcu krízu, ktorá nastala po konflikte spôsobenom vypuknutím vojny s Ruskom v roku 2008, sa všetky nástroje dohromady, teda nástroj európskeho susedstva a partnerstva (ENPI), SBOP a nástroj stability, využili doplnkovým spôsobom. V iných oblastiach, najmä v Acehu, Bolívii, Kolumbii, Haiti, Mindanau, Pakistane, na Srí Lanke, v južnom Thajsku, vo Východnom Timore a Jemene sa nástroj stability využil na rýchlu reakciu na politickú krízu alebo nestabilitu v prípade, že nebolo možné využiť žiadny iný nástroj EÚ. V týchto krajinách je rozvojová pomoc EÚ predmetom plánovania, ktoré sa výrazne orientuje na dlhodobé odstránenie chudoby a dosiahnutie miléniových rozvojových cieľov, pričom neexistuje žiadny priestor pre simultánnu intervenciu zo strany SBOP. To dokazuje, že nástroj stability rozšíril zemepisné a politické možnosti reakcie EÚ na krízové situácie. 4. Dlhodobá zložka nástroja stability (článok 4 nariadenia o nástroji stability) V apríli 2009 Komisia prijala nový viacročný indikatívny program na roky 2009 – 2011 pre dlhodobé opatrenia v rámci nástroja stability. Týmto programom sa na tri prioritné oblasti podľa článku 4 vyčlenila maximálna suma 225 miliónov EUR a sú v ňom zahrnuté nové programy budovania kapacít prímorských štátov na boj proti pirátstvu, jeden z prvých programov Komisie týkajúci sa boja proti terorizmu a zameraný na Afganistan/Pakistan a región Sahel, ako aj program zameraný na boj proti organizovanej trestnej činnosti súvisiacej s obchodovaním s kokaínom v západnej Afrike a Latinskej Amerike. Zložka týkajúca sa pripravenosti na krízu zahŕňa intenzívny dialóg s občianskou spoločnosťou, členskými štátmi EÚ a medzinárodnými a regionálnymi organizáciami v rámci „partnerstva pre budovanie mieru“. Všetky výsledné ročné akčné programy na rok 2009 týkajúce sa nešírenia zbraní a transregionálnych hrozieb, ako aj partnerstva pre budovanie mieru boli prijaté v roku 2009. Zo spätného pohľadu na roky 2007 – 2009 vyplýva, že na dlhodobú zložku v prvých troch rokoch sa vyčlenila celková suma vo výške 139 miliónov EUR: 36 miliónov EUR bolo pridelených na opatrenia v oblasti transregionálneho ohrozenia bezpečnosti (článok 4 ods. 1), 83 miliónov EUR na opatrenia v oblasti zmierňovania rizík a pripravenosti v súvislosti s chemickými, jadrovými a biologickými materiálmi alebo látkami (článok 4 ods. 2) a 20 miliónov EUR na opatrenia v rámci zložky nástroja stability týkajúcej sa pripravenosti na krízu (článok 4 ods. 3, partnerstvo pre budovanie mieru). 4.1. Transregionálne akcie v oblasti organizovaného zločinu, nezákonného obchodovania, ochrany kritickej infraštruktúry a ohrození verejného zdravia a boja proti terorizmu Na základe nového indikatívneho programu na roky 2009 – 2011 bol 25. septembra 2009 prijatý ročný akčný plán na rok 2009 v celkovej výške 14 miliónov EUR, ktorý zahŕňa nové programy týkajúce sa obchodných ciest s kokaínom a dôležitých námorných trás a ktorý sprevádza pilotný projekt týkajúci sa znalosti námornej problematiky a rizík (1 milión EUR). Hlavná pridaná hodnota tohto nového akčného programu spočíva v riešení nezákonných transregionálnych tokov, ako aj v pokračovaní integrovaného prístupu, ktorý sa zaoberá väzbami medzi organizovanou trestnou činnosťou a terorizmom v kľúčových regiónoch, ktoré sú pre Európsku úniu zdrojom obáv. Nezákonné obchodovanie s prekurzormi drog a ručnými zbraňami je jedným z najväčších prierezových problémov, ktorý je potrebné riešiť. Úsilie EÚ v týchto oblastiach bude doplnkom prebiehajúcich a plánovaných aktivít členských štátov. Preto je dôležité, aby vykonávanie programov sprevádzala úzka koordinácia a aby sa do nej zapojili odborníci členských štátov. Cieľom je maximálne využitie súčinnosti a zároveň aj odborných znalostí orgánov národných administratív. Na tento účel Komisia zriadila mechanizmus odbornej podpory v rámci nástroja stability, ktorý umožňuje mobilizáciu národných expertov pôsobiacich v misiách na danom mieste, ako aj financovanie ich účasti na definovaní a vykonávaní opatrení a kontrole týchto opatrení. Neformálna výzva na prejavenie záujmu z roku 2009 týkajúca sa účasti na mechanizme odbornej podpory sa stretla s veľkým úspechom – záujem prejavilo približne 180 verejných a poloverejných subjektov členských štátov. Do konca roku 2009 pôsobilo v 30 krajinách viac než 40 odborných misií. Európska únia v roku 2009 rovnako naďalej zdôrazňovala problematiku ručných a ľahkých zbraní, a to prostredníctvom všetkých viacstranných fór a politických dialógov s tretími krajinami. Problém destabilizujúcich účinkov šírenia ručných a ľahkých zbraní, strelných zbraní a výbušných materiálov a obchodovania s nimi riešila pomocou konkrétnych projektov s transregionálnou dimenziou. V Strednej Amerike EÚ podporuje program na kontrolu ručných a ľahkých zbraní (CASAC), ktorého cieľom je bojovať proti nezákonnému obchodovaniu so strelnými zbraňami a výbušným materiálom v Strednej Amerike a susedných krajinách (1 milión EUR). V Afrike EÚ podporuje boj proti nezákonnému hromadeniu strelných zbraní a výbušného materiálu a proti obchodovaniu s nimi prostredníctvom Regionálneho centra pre ručné zbrane (RESCA) so sídlom v Nairobi. Koná tak v súlade s rámcom strategického partnerstva EÚ a Afriky (3,3 milióna EUR). 4.2. Akcie v oblasti zmierňovania rizika a pripravenosti, ktoré súvisia s chemickými, jadrovými a biologickými materiálmi alebo látkami Na základe nového indikatívneho programu na roky 2009 – 2011 bol 30. novembra 2009 vypracovaný a prijatý tretí ročný akčný plán pre túto zložku (32 miliónov EUR). Poskytujú sa z neho finančné prostriedky na zriadenie a prevádzku špičkových vedeckých centier pôsobiacich v oblasti chémie, biológie, rádioaktivity a jadrovej energie, na posilnenie civilných kapacít a výmenu informácií na účely boja proti nezákonnému obchodovaniu s chemickým, biologickým, rádioaktívnym a jadrovým materiálom, na zlepšenie kapacít na boj proti biologickým hrozbám, na vytvorenie alternatívnych pracovných miest pre bývalých vedcov a inžinierov z oblasti zbrojárstva prostredníctvom podpory medzinárodných centier pre vedu a techniku v Moskve v Rusku a v Kyjeve na Ukrajine (ISTC/STCU) a prostredníctvom vytvárania kapacít umožňujúcich vyraďovanie jadrových zariadení z prevádzky s cieľom presmerovať činnosti iránskych vedcov, ktorí v minulosti pôsobili v oblasti zbraní hromadného ničenia. Všetky činnosti vymedzené v dvoch predchádzajúcich ročných akčných plánoch na roky 2007 a 2008 boli pokryté zmluvami a aj sa začali. Prvé hodnotenie výsledkov programu sa začalo v januári 2010. Zahŕňa tri hlavné oblasti: kontrolu vývozu tovaru s dvojakým použitím, boj proti nezákonnému obchodovaniu s chemickým, biologickým, rádioaktívnym a jadrovým materiálom a presmerovanie činností vedcov, ktorí v minulosti pôsobili v oblasti zbraní hromadného ničenia, na mierové činnosti. Výsledky hodnotenia sa zohľadnia pri definovaní novej stratégie a indikatívneho programu na roky 2012 – 2013 pre túto zložku. 4.3. Zložka nástroja stability týkajúca sa pripravenosti na krízové situácie Dňa 30. júna 2009 Komisia prijala ročný akčný program pre zložku nástroja stability týkajúcu sa pripravenosti na krízové situácie – známu tiež pod názvom partnerstvo pre budovanie mieru – a vyčlenila na tento program sumu v celkovej výške 5 miliónov EUR. Program sa zameriava na tieto hlavné oblasti: i) posilnenie spolupráce s medzinárodnými, regionálnymi a subregionálnymi organizáciami a budovanie ich kapacít, vrátane pomoci poskytnutej oddeleniu mediačnej podpory pri OSN, kancelárii podpory budovania mieru pri OSN, pomoci v oblasti medzinárodného dialógu o budovaní mieru a štátu, do ktorého sú zapojené nestabilné štáty a rozvojoví partneri, a podpory projektu, ktorý sa týka implementácie zásad prospešnej medzinárodnej účasti v nestabilných štátoch a situáciách a ktorý je riadený Výborom pre rozvojovú pomoc (DAC) pri Organizácii pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD), a podpory sietí včasného varovania v príslušných medzinárodných, regionálnych a subregionálnych organizáciách, a to prostredníctvom využitia spoločných nástrojov a pracovných postupov; ii) školenia až 600 dodatočných policajných odborníkov s cieľom ich účasti na civilných stabilizačných misiách. Dialóg s organizáciami občianskej spoločnosti sa tiež ešte posilnil prostredníctvom štyroch konzultačných stretnutí, ktoré sa uskutočnili v roku 2009 v rámci partnerstva pre budovanie mieru. Dve stretnutia sa týkali otázok o samotnom partnerstve a ďalšie dve stretnutia boli pre odborníkov z občianskej spoločnosti v rámci EÚ, ako aj pre odborníkov pôsobiacich na mieste príležitosťou na výmenu názorov s tvorcami politík EÚ o špeciálnych zemepisných krízach ako napríklad v Bosne a Hercegovine a Náhornom Karabachu. V prvej polovici roku 2009 sa začalo pracovať na štúdii týkajúcej sa hodnotenia a definície partnerstva pre budovanie mieru. Táto štúdia bola vypracovaná na základe konzultácií s príslušnými účastníkmi (útvarmi Komisie, občianskou spoločnosťou, Parlamentom, atď.) a jej cieľom bolo čerpať zo skúseností z prvého roka implementácie partnerstva a sformulovať odporúčania, z ktorých vo veľkej miere vychádza návrh ročného akčného programu na rok 2010 pre zložku nástroja stability týkajúcu sa pripravenosti na krízové situácie. Hlavné odporúčania tejto štúdie sa týkajú prijatia definície budovania mieru v čo najširšom význame. Prioritnými by mali byť tiež tematické oblasti alebo oblasti so širokým záberom, ktoré fungujú v celom rade zemepisných kontextov a ktoré sú dôkazom jasnej doplnkovosti s ďalšími politickými prioritami a aktivitami podporovanými Európskou úniou. Webový portál partnerstva pre budovanie mieru vznikol ako prostriedok komunikácie s aktérmi občianskej spoločnosti. Organizáciám občianskej spoločnosti umožňuje registráciu a získanie aktualizovaných údajov o najnovších udalostiach súvisiacich s partnerstvom, a to prostredníctvom elektronických upozornení. (https://webgate.ec.europa.eu/tariqa/PeaceBuilding/) 5. PLNENIE ROZPOčTU NÁSTROJA STABILITY 5.1. Rok 2009 Pokiaľ ide o rozpočet na rok 2009, v rámci troch rozpočtových položiek (19 06 01, 19 06 02 a 19 06 03) bola pre dlhodobé a krátkodobé zložky nástroja stability vyčlenená celková suma vo výške 182 442 000 EUR a vyplatená suma vo výške 132 822 913 EUR. Čo sa týka reakcie a pripravenosti na krízové situácie (článok 3 a článok 4 ods. 3 nariadenia o nástroji stability), miera plnenia v oblasti záväzkov dosiahla na konci roka 100 %. Z celkovej sumy sa vyčlenilo 5 miliónov EUR pre zložku pripravenosti na krízové situácie, ktorá je súčasťou ročného akčného programu na rok 2009 týkajúceho sa partnerstva pre budovanie mieru v rámci nástroja stability. Zvyšná suma vo výške 130 miliónov EUR bola vyčlenená na reakciu na krízové situácie. Platby súvisiace s reakciou a pripravenosťou na krízové situácie predstavovali 113 miliónov EUR. Prostriedky na platby na konci rozpočtového roka dosiahli mieru plnenia presahujúcu 90 %, čo predstavuje ďalšie zvýšenie v porovnaní s rokom 2008 (86 %) a rokom 2007, kedy miera plnenia platieb dosiahla 68 %. Ďalším ukazovateľom rýchlejšej reakcie na krízové situácie je skutočnosť, že na 92 % záväzkov z roku 2009 sa už uzavreli zmluvy a že 2/3 zmluvne dohodnutých finančných prostriedkov sa už vyplatili, všetko v priebehu toho istého roku. Rozpočet na rok 2009 vo výške 47 miliónov EUR vyčlenený na zostávajúcu dlhodobú zložku nástroja stability (článok 4 ods. 1 a 2, rozpočtové položky 19 06 03 a 19 06 02) bol tiež plne viazaný, miera plnenie predstavovala 100 % a takmer polovica finančných prostriedkov sa zmluvne pokryla v priebehu toho istého roka. 5.2. Pokrok pri uskutočňovaní programov reakcie na krízové situácie prijatých v rokoch 2007 a 2008 Všetky opatrenia a nástroje z rokov 2007 a 2008 týkajúce sa reakcie na krízové situácie boli zmluvne zabezpečené, pričom sa využilo 100 % dostupných rozpočtových prostriedkov (215 miliónov EUR, okrem 20 miliónov vyčlenených na partnerstvo pre budovanie mieru). Väčšina opatrení týkajúcich sa reakcie na krízové situácie, ktoré boli prijaté v roku 2007, a zhruba polovica opatrení prijatých v roku 2008 sa dokončili v priebehu roka 2009. Celkovo sa dokončilo 40 zo 100 prijatých opatrení od roku 2007 a vyplatilo sa približne 80 % zmluvne dohodnutých finančných prostriedkov. Podrobné štatistiky o záväzkoch, zmluvách a vyplácaní sa nachádzajú v pracovnom dokumente útvarov Komisie, ktorý je sprievodným dokumentom tejto správy a tvorí jej prílohu. 6. Záver Vzhľadom na uvedené skutočnosti je vývoj nástroja stability za prvé tri roky od jeho zavedenia veľmi pozitívny, a to z hľadiska politického významu, strategickej orientácie, celkovej súdržnosti, ale aj pokiaľ ide o prevádzkové a rozpočtové výsledky. Tento názor potvrdzuje nová porovnávacia štúdia nástroja stability, fondu OSN pre budovanie mieru a fondu Svetovej banky pre budovanie mieru a štátu. Z tohto prieskumu, ktorý sa uskutočnil na žiadosť ministerstva Spojeného kráľovstva pre medzinárodný rozvoj a ktorý podporila skupina darcov (Kanada, Japonsko, Holandsko, Nórsko a Švédsko), vyplýva, že nástroj stability umožňuje, aby Európska únia: „… prispela ku krehkým nestabilným transformačným procesom po konflikte a doplnila svoju širšiu inštitucionálnu kapacitu a záväzok v takých súvislostiach. Zjavná komparatívna výhoda spočíva v potenciáli (nástroja stability), ktorý umožňuje mobilizovať významné technické a finančné zdroje v záujme podpory procesov budovania štátu a mieru a úsilia o rekonštrukciu, vrátane posilnenia kľúčových inštitúcií a systémov, a nadviazať na dlhodobejšie rozvojové programy. Správna štruktúra a systémy rozhodovania nástroja stability sa zdajú byť účinné a pevne spojené s procesmi rozhodovania na vysokej úrovni. … Rovnako sa zdá, že správna štruktúra nástroja stability na úrovni ústredia umožňuje strategické rozhodovanie, vrátane riešenia veľmi citlivých politických otázok a riadenia rizík spojených s prácou v nestabilnom prostredí. Stretnutia s politickým a bezpečnostným výborom Európskej únie sa konajú každý mesiac, čo členským štátom umožňuje neustále získavať aktuálne informácie a posilňuje koordináciu s partnermi EÚ“[4]. Na tomto pevnom základe môže nástroj stability spoločne s príslušnými nástrojmi Spoločenstva, SBOP a ďalšími politickými nástrojmi EÚ pre riadenie krízových situácií naďalej prispievať ku komplexnej reakcii na krízové situácie a konflikty, za ktorú zodpovedá Európska služba pre vonkajšiu činnosť pod vedením vysokej predstaviteľky/podpredsedníčky Komisie. [1] Podľa rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1244 z roku 1999. [2] Podľa rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1244 z roku 1999. [3] Podľa rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1244 z roku 1999. [4] Financovanie budovania mieru a obnovy: porovnávacia štúdia celého systému trustových fondov viacerých darcov a ostatných nástrojov na financovanie budovania mieru a obnovy po konflikte, správu vypracovala Donata Garrasiová na žiadosť ministerstva Spojeného kráľovstva pre medzinárodný rozvoj v roku 2010.