DÔVODOVÁ SPRÁVA

1. KONTEXT NÁVRHU

Európsky súdny dvor 2. februára 2012 zrušil vo veci C-249/10[1] P - Brosmann a i./Rada (ďalej len „Brosmann“) nariadenie Rady (ES) č. 1472/2006 z 5. októbra 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname v rozsahu, v akom sa týka žiadateľov. Vo svojom rozsudku Súdny dvor rozhodol, že metóda výberu vzorky stanovená v článku 17 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 sa nemôže použiť na účely stanovenia nárokov na individuálne trhovohospodárske zaobchádzanie podľa článku 2 ods. 7 písm. c). Vo svojom rozsudku Súd zistil, že podľa článku 2 ods. 7 písm. c) spolupracujúci výrobcovia, ktorí nie sú súčasťou vzorky, majú právo na preskúmanie svojho nároku na trhovohospodárske zaobchádzanie, bez ohľadu na to, či bolo pre spoločnosti nezahrnuté do vzorky vypočítané individuálne dumpingové rozpätie. Európsky súdny dvor tiež upozornil, že nároky na trhovohospodárske zaobchádzanie podľa článku 2 ods. 7 písm. c) sa musia stanoviť do troch mesiacov od začatia prešetrovania. Podľa rozhodnutia Európskeho súdneho dvora o uplatnení nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 by bolo potrebné, aby Komisia prešetrila všetky žiadosti o trhovohospodárske zaobchádzanie podané spolupracujúcimi výrobcami, ktorí nie sú súčasťou vzorky, bez ohľadu na počet výrobcov. Takýto postup by však znamenal neprimeranú administratívnu záťaž pre prešetrujúce orgány Únie. Preto je vhodné zmeniť a doplniť nariadenie (ES) č. 1225/2009, najmä v súvislosti s trojmesačnou lehotou, ktorú má Komisia na to, aby rozhodla o žiadostiach o trhovohospodárske zaobchádzanie.

Rovnako je potrebné upozorniť na to, že použitie metódy výberu vzorky podľa článku 17 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 na účely stanovenia nárokov na trhovohospodárske zaobchádzanie podľa článku 1 ods. 7 písm c) uvedeného nariadenia nie je v rozpore so záväzkami Únie, pokiaľ ide o pravidlá Svetovej obchodnej organizácie. Napríklad porota orgánu Svetovej obchodnej organizácie na urovnávanie sporov v spore DS405 (Európska únia — antidumpingové opatrenia na určitú obuv z Číny, správa prijatá 22. februára 2012) zistila, že Čína nestanovila, že Európska únia nekonala v súlade s článkom 2.4 a 6.10.2 antidumpingovej dohody, odsek 15 písm. a) bod ii) Protokolu o pristúpení Číny a odsekmi 151 písm. e) a f) Správy pracovnej skupiny o pristúpení Číny, tým, že nepreskúmala žiadosti o trhovohospodárske zaobchádzanie spolupracujúcich čínskych výrobcov, ktorí nie sú súčasťou vzorky v rámci pôvodného prešetrovania.

S prihliadnutím na tieto súvislosti a z dôvodov právnej istoty sa preto považuje za vhodné zaviesť ustanovenie, ktoré objasňuje, že rozhodnutie obmedziť prešetrovanie na primeraný počet výrobcov použitím vzoriek podľa článku 17 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 sa týka tiež strán, ktoré podliehajú preskúmaniu trhovohospodárskeho zaobchádzania v súlade s článkom 2 ods. 7 písm. b) a c). Zároveň je tiež vhodné objasniť, že prijatie rozhodnutia podľa článku 2 ods. 7 písm. c) by sa nemalo týkať výrobcov, ktorí nie sú súčasťou vzorky, pokiaľ títo výrobcovia nepožiadajú a nezískajú individuálne preskúmanie v súlade s článkom 17 ods. 3.

Navyše sa považuje za vhodné objasniť, že antidumpingové clo, ktoré sa vzťahuje na dovoz od výrobcov, ktorí sa prihlásili v súlade s článkom 17, ale neboli zahrnutí do preskúmania, nesmie prekročiť vážené priemerné dumpingové rozpätie stanovené pre strany vo vzorke, bez ohľadu na to, či bola normálna hodnota stanovená pre takéto strany určená podľa článku 2 ods. 1 až 6 alebo článku 2 ods. 7 písm. a).

Nakoniec, trojmesačná lehota, v rámci ktorej by sa malo podľa článku 2 ods. 7 písm. c) prijať rozhodnutie, sa ukázala ako nedodržateľná v mnohých antidumpingových konaniach, najmä v tých, kde sa použil výber vzorky v súlade s článkom 17. Do svojho návrhu na zmenu a doplnenie určitých nariadení na účely zabezpečenia súladu s ustanoveniami, ktoré zaviedla Lisabonská zmluva (ďalej len „súhrnný akt pre obchod I“)[2], Komisia zahrnula zmenu a doplnenie s cieľom predĺžiť lehotu v článku 2 ods. 7 písm c) nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 na šesť mesiacov (bod 1 záhlavia 24 v prílohe k „súhrnnému aktu pre obchod I“). Vzhľadom na rozhodnutie vo veci Brosmann týkajúce sa tejto lehoty, (ktoré bolo prijaté rok po predložení návrhu súhrnného aktu I) sa predĺženie lehoty na šesť mesiacov už nepovažuje za primerané z dôvodu právnej istoty. Namiesto toho sa považuje za vhodnejšie odstrániť túto lehotu z nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009. Preto by sa Komisia už nemala usilovať o zmenu a doplnenie lehoty v článku 2 ods. 7 písm. c) v kontexte návrhu súhrnného aktu pre obchod I a mala by o svojich zámeroch informovať Radu a Parlament.

V záujme právnej istoty a zásady riadnej správy je potrebné zabezpečiť, aby sa tieto zmeny a doplnenia začali uplatňovať čo najskôr vo všetkých nových a prebiehajúcich prešetrovaniach.

2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU

Neuplatňuje sa.

3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU

· Právny základ

Právnym základom tohto návrhu je článok 207 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, podľa ktorého Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom prijmú prostredníctvom nariadení opatrenia vymedzujúce rámec pre uskutočňovanie spoločnej obchodnej politiky.

Týmto návrhom sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009, ktoré vychádzalo zo zodpovedajúceho ustanovenia Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, t. j. z článku 133.

· Zásada subsidiarity

V zmysle článku 3 ods. 1 písm. e) Zmluvy o fungovaní Európskej únie tento návrh patrí do výlučnej právomoci Únie. Zásada subsidiarity sa preto neuplatňuje.

· Zásada proporcionality

Návrh je v súlade so zásadou proporcionality.

· Výber nástrojov

Navrhovaný nástroj: nariadenie Európskeho parlamentu a Rady.

Iné prostriedky by neboli primerané z tohto dôvodu: nariadenie sa musí meniť a dopĺňať nariadením.

4. VPLYV NA ROZPOČET

Neuplatňuje sa.

5. VOLITEĽNÉ PRVKY

Neuplatňuje sa.

2012/0145 (COD)

Návrh

NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY,

ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207,

so zreteľom na návrh Európskej komisie,

po predložení návrhu legislatívneho aktu parlamentom jednotlivých štátov,

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1) Vo veci C‑249/10 P[3] Európsky súdny dvor rozhodol, že metóda výberu vzorky stanovená v článku 17 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva[4] sa nemôže použiť na účely stanovenia nárokov na trhovohospodárske zaobchádzanie podľa článku 2 ods. 7 písm. c) uvedeného nariadenia.

(2) Podľa rozhodnutia Európskeho súdneho dvora by bolo potrebné, aby Komisia preskúmala všetky žiadosti o trhovohospodárske zaobchádzanie podané spolupracujúcimi vyvážajúcimi vývozcami, ktorí nie sú súčasťou vzorky, bez ohľadu na to, či je počet spolupracujúcich výrobcov vysoký. Takýto postup by však znamenal neprimeranú administratívnu záťaž pre prešetrujúce orgány Únie. Z tohto dôvodu je vhodné zmeniť a doplniť nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009.

(3) Okrem toho použitie metódy výberu vzorky podľa článku 17 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 na účely stanovenia nárokov na trhovohospodárske zaobchádzanie podľa článku 2 ods. 7 písm c) uvedeného nariadenia je v rámci pravidiel Svetovej obchodnej organizácie povolené. Napríklad porota orgánu Svetovej obchodnej organizácie na urovnávanie sporov v spore DS405 (Európska únia — antidumpingové opatrenia na určitú obuv z Číny, správa prijatá 22. februára 2012) zistila, že Čína nestanovila, že Európska únia nekonala v súlade s článkom 2.4 a 6.10.2 antidumpingovej dohody, odsek 15 písm. a) bod ii) Protokolu o pristúpení Číny a odsekmi písm. 151 e) a f) Správy pracovnej skupiny o pristúpení Číny, tým, že nepreskúmala žiadosti o trhovohospodárske zaobchádzanie spolupracujúcich čínskych vyvážajúcich výrobcov, ktorí nie sú súčasťou vzorky pôvodného prešetrovania.

(4) S prihliadnutím na tieto súvislosti a z dôvodu právnej istoty sa preto považuje za vhodné zaviesť ustanovenie, ktoré objasňuje, že rozhodnutie obmedziť prešetrovanie na primeraný počet výrobcov použitím vzoriek podľa článku 17 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 sa týka tiež strán, ktoré podliehajú preskúmaniu v súlade s článkom 2 ods. 7 písm. b) a c). Zároveň je tiež vhodné objasniť, že prijatie rozhodnutia podľa článku 2 ods. 7 písm. c) by sa nemalo týkať vyvážajúcich výrobcov, ktorí nie sú súčasťou vzorky, pokiaľ títo výrobcovia nepožiadajú a nezískajú individuálne preskúmanie v súlade s článkom 17 ods. 3.

(5) Navyše sa považuje za vhodné objasniť, že antidumpingové clo, ktoré sa má uplatniť na dovoz od vývozcov alebo výrobcov, ktorí sa prihlásili v súlade s článkom 17, ale neboli zahrnutí do preskúmania, nesmie prekročiť vážené priemerné dumpingové rozpätie stanovené pre strany vo vzorke, bez ohľadu na to, či bola normálna hodnota stanovená pre tieto strany určená podľa článku 2 ods. 1 až 6 alebo článku 2 ods. 7 písm. a).

(6) Nakoniec, trojmesačná lehota, v rámci ktorej by sa malo podľa článku 2 ods. 7 písm. c) prijať rozhodnutie, sa ukázala ako nedodržateľná, najmä v konaniach, kde sa použil výber vzorky v súlade s článkom 17. Považuje sa preto za vhodné odstrániť túto lehotu.

(7) V záujme právnej istoty a zásady riadnej správy je potrebné zabezpečiť, aby sa tieto zmeny a doplnenia uplatnili čo najskôr vo všetkých nových a prebiehajúcich prešetrovaniach.

(8) Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,

PRIJALI TOTO NARIADENIE:

Článok 1

Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 sa mení a dopĺňa takto:

(1) V článku 2 sa odsek 7 mení a dopĺňa takto:

a) predposledná veta pododseku c) sa mení a dopĺňa takto:

Vypúšťa sa výraz „do troch mesiacov od začatia prešetrovania“.

b) dopĺňa sa tento pododsek d):

„d) Ak Komisia obmedzila svoje preskúmanie v súlade s článkom 17, prijatie rozhodnutia podľa pododsekov b) a c) sa obmedzí na strany zahrnuté do preskúmania a na každého výrobcu, ktorý získa individuálne trhovohospodárske zaobchádzanie podľa článku 17 ods. 3.“

(2) V článku 9 ods. 6 sa prvá veta nahrádza touto vetou:

„Ak Komisia obmedzila svoje preskúmanie v súlade s článkom 17, každé antidumpingové clo, ktoré sa uplatňuje na dovoz od vývozcov alebo výrobcov, ktorí sa prihlásili v súlade s článkom 17, ale neboli zahrnutí do preskúmania, nesmie prekročiť vážené priemerné dumpingové rozpätie stanovené pre strany vo vzorke, bez ohľadu na to, či bola normálna hodnota pre takéto strany stanovená podľa článku 2 ods. 1 až 6 alebo článku 2 ods. 7 písm. a).“

Článok 2

Toto nariadenie sa vzťahuje na všetky nové a prebiehajúce prešetrovania v čase nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.

Článok 3

Toto nariadenie nadobúda účinnosť prvým dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.

V Bruseli,

Za Európsky parlament Za Radu

predseda predseda

[1] Vec C-249/10 P - Brosmann Footwear (HK) a i./Rada, rozsudok z 2. februára 2012 (zatiaľ neuverejnený v zbierke).

[2] Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa menia a dopĺňajú určité nariadenia, ktoré sa vzťahujú na spoločnú obchodnú politiku, pokiaľ ide o postupy prijímania určitých opatrení (KOM(2011) 82 v konečnom znení).

[3] Vec C-249/10 P – Brosmann Footwear (HK) a i./Rada, rozsudok z 2. februára 2012.

[4] Ú. v. EÚ L 343, 22.12.2009, s. 51.