Navrhované zmeny uľahčujú cestovanie legitímnym cestujúcim a zjednodušujú právny rámec v záujme členských štátov, napr. tým, že umožňujú pružnejšie pravidlá spolupráce konzulárnych úradov, pričom zároveň umožňujú zachovať bezpečnosť na vonkajších hraniciach a zaisťujú riadne fungovanie schengenského priestoru. Spoločná vízová politika by mala prispievať k rastu, ale mala by byť aj v súlade s ostatnými politikami EÚ v oblasti vonkajších vzťahov, obchodu, vzdelávania, kultúry a cestovného ruchu.

Vízový kódex je hlavný prvok spoločnej vízovej politiky: stanovujú sa ním harmonizované postupy a podmienky spracúvania žiadostí o vízum a udeľovania víz. Do platnosti vstúpil 5. apríla 2010 so všeobecným cieľom zjednodušiť legitímne cestovanie a riešiť neregulárnu migráciu, zvýšiť transparentnosť a právnu istotu, posilniť procesné záruky a upevniť rovnaké zaobchádzanie so žiadosťami o vízum.

Tento návrh sa opiera o posúdenie vplyvu zamerané na riešenie troch hlavných problémových oblastí. Iné prvky súvisiace buď so zjednodušením vízových postupov, alebo s objasnením či so zjednodušením existujúcich ustanovení sa prevzali z návrhu na prepracovanie z roku 2014. Väčšina z nich sa týka skôr procesných záležitostí, v ktorých nie je veľa priestoru na zváženie iných možností politiky, a preto sa v posúdení vplyvu podrobne neskúmali.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

–navrhované zvýšenie vízového poplatku je primerané vzhľadom na to, že je v súlade s tým, aké by bolo zvýšenie od roku 2006 (keď bola stanovená súčasná úroveň poplatku) na základe úrovne všeobecnej inflácie v celej EÚ,

Uprednostňovanou možnosťou je univerzálny kaskádový systém víz na viac vstupov na úrovni EÚ a možnosť prispôsobiť tento kaskádový systém jednotlivým krajinám. Napriek tomu, že táto možnosť nie je najúčinnejšia (v porovnaní s možnosťami, ktoré by predpisovali víza na viac vstupov s dlhou platnosťou ako štandardne udeľované víza), do veľkej miery pomocou nej možno dosiahnuť cieľ zvýšiť počet udelených víz na viac vstupov s dlhou platnosťou. Ďalej sa v nej kombinuje minimálny uplatniteľný štandard na tretie krajiny s možnosťou priaznivejších riešení pre špecifické tretie krajiny, prispôsobených miestnym okolnostiam a migračným rizikám. V dôsledku zníženia počtu vízových postupov pre častých cestujúcich sa znížia náklady členských štátov aj žiadateľov. Zároveň sa tým umožní spontánne cestovanie pre držiteľov víz na viac vstupov, a tak sa podporí aj konkurencieschopnosť odvetvia cestovného ruchu EÚ.

Uprednostňovanou možnosťou je mierne zvýšenie spoločného vízového poplatku na 80 EUR. Táto možnosť nie je najúčinnejšia vzhľadom na to, že výraznejšie zvýšenie poplatku by, samozrejme, prinášalo viac finančných zdrojov. Povedie to však k výraznému zvýšeniu príjmov členských štátov (+ 26 %) a podporí sa tak integrita spracúvania žiadostí o vízum a bezpečnosť schengenského priestoru. Zároveň mierny nárast (o 20 EUR) nebude odrádzať prevažnú väčšinu žiadateľov o vízum, pre ktorých to nebude rozhodujúci faktor v porovnaní s cenou leteniek do Európy a iných nákladov súvisiacich s cestovaním. Negatívny vplyv na správanie v oblasti cestovania, a teda aj na turizmus a odvetvie cestovného ruchu EÚ, bude minimálny. V medzinárodnom porovnaní bude poplatok naďalej relatívne nízky, a tak aj konkurencieschopný.

–možnosť 1C: zvýšenie spoločného vízového poplatku s rôznymi čiastkovými možnosťami: 80 EUR, 100 EUR, 120 EUR alebo kombinácia 80 EUR v prípade víz s platnosťou do šesť mesiacov a 120 EUR v prípade víz na viac vstupov s platnosťou od jedného roka do päť rokov.

–Okrem toho sa objasňuje právomoc v prípadoch, keď osoba musí uskutočniť niekoľko nenadväzujúcich ciest do rôznych členských štátov v krátkom časovom období, pričom nielen že by nebolo možné požiadať o udelenie víza pre každú cestu vzhľadom na časové obmedzenie, ale spôsobovalo by to aj nadmernú záťaž.

–Odsek 1: vízový poplatok sa zvyšuje zo 60 EUR na 80 EUR, aby sa zabezpečilo lepšie pokrytie nákladov členských štátov. Povedie to k zvýšeniu príjmov členských štátov (+ 26 %), ale nebude to odrádzať prevažnú väčšinu žiadateľov o vízum pri porovnaní s cestovnými a inými súvisiacimi nákladmi. Zavádza sa mechanizmus na posúdenie potreby upraviť poplatok každé dva roky pri zohľadnení kritérií, ako je napr. miera inflácie v EÚ. Týmto sa umožní pravidelné monitorovanie a preskúmanie poplatku podľa potreby. Navrhované zvýšenie poplatku okrem iného umožní členským štátom udržiavať primerané úrovne zamestnancov konzulárnych úradov na spracovanie žiadostí o vízum v rámci časového rámca stanoveného v článku 23.

–Dopĺňa sa nový odsek 4a s cieľom umožniť, aby poskytovatelia externých služieb mohli vyberať vyššie poplatky za služby, keď poskytujú služby v tretích krajinách, ktorých štátni príslušníci podliehajú vízovej povinnosti a v ktorých nie je prítomný žiadny členský štát na účely zhromažďovania žiadostí o vízum. Vyšší poplatok za služby pokryje presun spisov so žiadosťami a návrat cestovných dokladov na konzulárny úrad, ktorý prípad vybavuje a ktorý sa nachádza v druhej krajine, a takisto presun spisov so žiadosťami a cestovných dokladov z tohto konzulárneho úradu.

–Odsek 4 písm. c): znenie sa mení s cieľom zabezpečiť, aby boli výskumní pracovníci zúčastňujúci sa na seminároch/konferenciách takisto zahrnutí do oslobodenia od vízového poplatku, a dopĺňa sa odkaz na správny právny základ.

–Na účely podpory krátkodobého turizmu (najviac sedem dní) sa zavádza nové ustanovenie, ktoré sa odchyľuje od všeobecných pravidiel týkajúcich sa udeľovania víz na vonkajšej hranici. Členským štátom sa umožní udeľovať víza na vonkajšej hranici podľa osobitného režimu podliehajúceho prísnym kritériám a na základe oznámenia a uverejnenia organizačných modalít tohto režimu. V podrobných ustanoveniach sú uvedené záruky s cieľom minimalizovať neregulárnu migráciu a bezpečnostné riziká, a to najmä obmedzením trvania takýchto režimov na štyri mesiace a obmedzením rozsahu ich pôsobnosti na štátnych príslušníkov krajiny, ktorá susedí s pozemným hraničným priechodom, alebo na štátnych príslušníkov krajiny, ktorá má priame trajektové spojenie s námorným hraničným priechodom. Osobitne kvalifikovaní zamestnanci musia vykonávať úplné preskúmanie súladu so všetkými podmienkami vstupu v príslušných štruktúrach. Vízum, ktoré sa na napokon udelí, bude platné v členskom štáte, ktorý vízum udelil, na jeden vstup a na pobyt nepresahujúci sedem dní. Tieto režimy sa môžu uplatňovať len na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré uzavreli dohodu o readmisii a v prípade ktorých sa neaktivoval mechanizmus uvedený v článku 25a.

(1)Spoločná politika Európskej únie v oblasti krátkodobých víz bola neoddeliteľnou súčasťou vytvárania priestoru bez vnútorných hraníc. Vízová politika by mala zostať kľúčovým nástrojom na uľahčenie cestovného ruchu a podnikania a zároveň by mala pomôcť čeliť bezpečnostným rizikám a riziku neregulárnej migrácie do Únie.

(2)Únia by mala využiť svoju vízovú politiku pri spolupráci s tretími krajinami, ako aj zabezpečiť lepšiu rovnováhu medzi obavami v súvislosti s migráciou a bezpečnosťou, hospodárskymi otázkami a celkovými vonkajšími vzťahmi.

(3)V nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 sa stanovujú postupy a podmienky vydávania víz na plánované pobyty na území členských štátov, ktorých dĺžka nepresahuje 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia.

(4)Postup podávania žiadosti o vízum by mal byť pre žiadateľov čo najjednoduchší. Malo by byť jasné, ktorý členský štát je príslušný preskúmať žiadosť o vízum, najmä ak sa plánovaná návšteva týka viacerých členských štátov. Ak je to možné, členské štáty by mali umožňovať elektronické vyplňovanie a podávanie formulárov žiadostí. Pre jednotlivé fázy postupu by sa mali stanoviť lehoty, a to najmä preto, aby sa cestujúcim umožnilo plánovať vopred a vyhnúť sa obdobiam zvýšeného záujmu o víza na konzulátoch.

(5)Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov podľa smernice 2004/38/ES, a najmä jej článku 5 ods. 2, by členské štáty nemali byť povinné zachovať možnosť priameho prístupu na účely podávania žiadostí na konzulárnom úrade na miestach, kde bol zhromažďovaním žiadostí o víza v jeho mene poverený externý poskytovateľ služieb.

(6)Vízový poplatok by mal zabezpečiť dostatočné finančné zdroje na pokrytie výdavkov na spracovávanie žiadostí o víza vrátane vhodných štruktúr a dostatočného počtu zamestnancov na zabezpečenie kvality a integrity preskúmania žiadostí o víza. Výška vízového poplatku by sa mala revidovať každé dva roky na základe objektívnych kritérií.

(7)S cieľom zaistiť, aby štátni príslušníci tretích krajín, ktorí podliehajú vízovej povinnosti, mohli podať žiadosť o vízum v krajine svojho bydliska aj vtedy, ak na účely zhromažďovania žiadostí nie je prítomný žiadny členský štát, malo by sa umožniť pôsobenie externých poskytovateľov služieb, ktorí by poskytovali potrebnú službu za poplatok presahujúci všeobecnú maximálnu úroveň.

(8)Dohody o zastúpení by sa mali zjednodušiť, pričom je potrebné predchádzať prekážkam, ktoré bránia uzavretiu takýchto dohôd medzi členskými štátmi. Zastupujúci členský štát by mal byť zodpovedný za celý proces spracovania žiadostí o víza bez zapojenia zastupovaného členského štátu.

(9)Aby sa znížilo administratívne zaťaženie konzulárnych úradov členských štátov a umožnilo sa bezproblémové cestovanie častým alebo pravidelným cestujúcim, mali by sa víza na viac vstupov s dlhou dobou platnosti vydávať na základe objektívne stanovených spoločných kritérií a nemali by byť obmedzené len na osobitné účely cesty alebo kategórie žiadateľov.

(10)Vzhľadom na rozdiely miestnych podmienok, najmä pokiaľ ide o migračné a bezpečnostné riziká, ako aj vzťahy, ktoré Únia udržiava s konkrétnymi krajinami, by diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov v jednotlivých lokalitách mali posudzovať potrebu prispôsobenia všeobecných ustanovení na účely priaznivejšieho alebo prísnejšieho uplatňovania. V rámci priaznivejšieho prístupu pri vydávaní víz na viac vstupov s dlhou dobou platnosti by sa mala zohľadniť najmä existencia obchodných dohôd týkajúcich sa mobility podnikateľov a spolupráca tretích krajín v oblasti readmisie neregulárnych migrantov.

(11)V prípade nedostatočnej spolupráce určitých tretích krajín, pokiaľ ide o readmisiu ich štátnych príslušníkov zadržaných v neregulárnej situácii, a neochoty týchto tretích krajín účinne spolupracovať počas procesu návratu, by sa malo pristúpiť k reštriktívnemu a dočasnému uplatňovaniu určitých ustanovení nariadenia (ES) č. 810/2009 na základe transparentného mechanizmu vychádzajúceho z objektívnych kritérií s cieľom zlepšiť spoluprácu danej tretej krajiny v oblasti readmisie neregulárnych migrantov.

(12)Žiadatelia, ktorým bolo udelenie víza zamietnuté, by mali mať právo na odvolanie, ktoré by v určitej fáze konania zaručovalo účinný súdny opravný prostriedok. V oznámení o zamietnutí by mali byť uvedené podrobnejšie informácie o dôvodoch zamietnutia a postupoch pre odvolanie voči zamietavým rozhodnutiam.

(13)Udeľovanie víz na vonkajšej hranici by malo byť naďalej výnimkou. Členské štáty by však na podporu krátkodobých turistických pobytov mali mať možnosť udeľovať víza na vonkajšej hranici na základe dočasných režimov, pre ktoré by sa mali oznamovať a uverejňovať organizačné opatrenia. Takéto režimy by mali mať obmedzený rozsah pôsobnosti a mali by byť v súlade so všeobecnými pravidlami pre spracúvanie žiadostí o víza. Platnosť udeleného víza by mala byť obmedzená na územie vydávajúceho členského štátu.

(14)Pre harmonizované uplatňovanie spoločnej vízovej politiky a správne posúdenie migračného a bezpečnostného rizika je rozhodujúca miestna schengenská spolupráca. Spoluprácu a výmenu medzi diplomatickými misiami a konzulárnymi úradmi členských štátov v jednotlivých lokalitách by mali koordinovať delegácie Únie. Mali by posúdiť operačné uplatňovanie osobitných ustanovení so zreteľom na miestne podmienky a migračné riziko.

(15)Členské štáty by mali pozorne a pravidelne monitorovať činnosti externých poskytovateľov služieb, aby zabezpečili dodržiavanie právneho nástroja, ktorým sa upravujú úlohy zverené externým poskytovateľom služieb. Členské štáty by mali každý rok predložiť Komisii správu o spolupráci s externými poskytovateľmi služieb a ich monitorovaní. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby bol celý postup spracúvania žiadostí o víza a spolupráce s externými poskytovateľmi služieb monitorovaný vyslanými pracovníkmi.

(16)Mali by sa stanoviť pružné pravidlá, ktoré by členským štátom umožnili optimalizovať spoločné využívanie zdrojov a rozšíriť konzulárne pokrytie. Spolupráca medzi členskými štátmi („schengenskými vízovými centrami“) by mohla mať akúkoľvek formu, ktorá je vhodná vzhľadom na miestne podmienky s cieľom rozšíriť geografické konzulárne pokrytie, znížiť náklady členských štátov, zviditeľniť Úniu a zlepšiť služby poskytované žiadateľom o vízum.

(17)Systémy elektronického podávania žiadostí o vízum, ktoré vyvinuli členské štáty, prispievajú k uľahčeniu postupu podávania žiadosti pre žiadateľov i konzuláty. Malo by sa vyvinúť spoločné riešenie, ktoré umožní úplnú digitalizáciu, a to s plným využitím nedávneho pokroku dosiahnutého v právnej a technologickej oblasti.

(18)V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii (ZEÚ), Zmluve o založení Európskeho spoločenstva a Zmluve o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto nariadenia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto nariadenie je založené na schengenskom acquis podľa ustanovení tretej časti hlavy IV Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, sa Dánsko v súlade s článkom 4 uvedeného protokolu rozhodne do šiestich mesiacov po rozhodnutí Rady o tomto nariadení, či ho bude transponovať do svojho vnútroštátneho práva.

(19)Toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES. Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

(20)Toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES. Írsko sa preto nezúčastňuje na prijatí nariadenia, nie je ním viazané, ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

(21)Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení Islandskej republiky a Nórskeho kráľovstva pri vykonávaní, uplatňovaní a rozvoji schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode B rozhodnutia Rady 1999/437/ES.