Cieľom návrhu na zmenu nariadenia (EÚ) 2018/841 ako súčasti balíka „Fit for 55“ je posilniť príspevok sektora LULUCF k napĺňaniu ambicióznejších klimatických cieľov do roku 2030. Na tento účel sa v návrhu: stanovuje celkový cieľ Únie dosiahnuť v roku 2030 v sektore LULUCF množstvo čistých odstránených skleníkových plynov vo výške 310 miliónov ton ekvivalentu CO2; sprísňuje povinnosť členských štátov predkladať integrované plány integrovaného mitigačných opatrení v sektore pôdy a dopĺňajú požiadavky na monitorovanie pomocou digitálnych technológií; zosúlaďujú ciele so súvisiacimi politickými iniciatívami v oblasti biodiverzity a bioenergie; stanovuje cieľ Únie dosiahnuť klimatickú neutralitu v sektore pôdy (ktorý kombinuje sektor LULUCF a poľnohospodársky sektor s emisiami inými než CO2) do roku 2035 a Komisia zaväzuje predložiť do roku 2025 návrhy vnútroštátnych príspevkov k napĺňaniu cieľa na rok 2035.

Legislatívny balík „Fit for 55“, ktorý Komisia oznámila vo svojom pláne cieľov v oblasti klímy, je tým najkomplexnejším stavebným prvkom v úsilí o naplnenie ambiciózneho klimatického cieľa do roku 2030 zapojením všetkých hospodárskych odvetví a politík.

S cieľom vydať sa na cestu navrhnutú v európskom právnom predpise v oblasti klímy a dosiahnuť túto vyššiu úroveň ambícií do roku 2030 Komisia preskúmala v súčasnosti platné právne predpisy v oblasti klímy a energetiky, v ktorých sa očakáva zníženie emisií skleníkových plynov o 40 % do roku 2030 a o 60 % do roku 2050.

Na tento účel sa na základe európskeho právneho predpisu v oblasti klímy stal cieľ EÚ dosiahnuť klimatickú neutralitu právne záväzným a ambície na obdobie do roku 2030 sa zvýšili stanovením cieľa, ktorým je znížiť čisté emisie do roku 2030 aspoň o 55 % v porovnaní s rokom 1990.

V oznámení sa navrhuje posun k prísnejšiemu záväzku sektora LULUCF a ako ďalší krok, začlenenie poľnohospodárskych emisií iných skleníkových plynov ako CO2 do sektora využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva, čím by sa vytvoril novoregulovaný sektor pôdy (zahŕňajúci emisie a ich odstraňovanie z poľnohospodárstva, lesného hospodárstva a iného využívania pôdy). Podporí sa tým súčinnosť mitigačných opatrení v kontexte využívania pôdy a umožní integrovanejšia tvorba a vykonávanie politík na vnútroštátnej úrovni a na úrovni EÚ. Analýza, o ktorú sa oznámenie opiera, poukazuje na to, že sektor pôdy by mal potenciál stať sa klimaticky neutrálnym približne do roku 2035, a to nákladovo efektívnym spôsobom, a výsledkom by bolo viac odstráneného CO2 ako vyprodukovaných emisií skleníkových plynov.

V oznámení Komisie Ambicióznejšie klimatické ciele pre Európu na rok 2030 zo 17. septembra 2020 sa na základe komplexného posúdenia vplyvu navrhlo, aby sa zvýšili ambície EÚ a aby sa predložil komplexný plán na zvýšenie záväzného cieľa Európskej únie na rok 2030 zameraného na zníženie čistých emisií aspoň o 55 % zodpovedným spôsobom. Zvýšenie ambícií na obdobie do roku 2030 znamená pre tvorcov politík a investorov istotu, že rozhodnutia o úrovniach emisií skleníkových plynov prijímané v nadchádzajúcich rokoch nebudú v rozpore s cieľom EÚ dosiahnuť do roku 2050 klimatickú neutralitu. Cieľová hodnota na rok 2030 je v súlade s cieľom Parížskej dohody udržať zvyšovanie globálnej teploty výrazne pod úrovňou 2 °C a usilovať sa o udržanie tohto nárastu na úrovni 1,5 °C.

Sektor LULUCF je prepojený so všetkými ekosystémami a s hospodárskymi činnosťami, ktoré závisia od pôdy a služieb, ktoré poskytuje. Nariadenie o LULUCF je preto v súčinnosti s ostatnými politikami EÚ týkajúcimi sa činností súvisiacich s pôdou, najmä so Spoločnou poľnohospodárskou politikou, politikami v oblasti životného prostredia a energetickou politikou, hlavne pokiaľ ide o energiu z obnoviteľných zdrojov.

Návrhy v balíku „Fit for 55“ by mali byť v súlade so všetkými opatreniami a politikami EÚ a mali by Únii pomôcť pri dosahovaní zvýšeného cieľa do roku 2030, ako aj v úspešnej a spravodlivej transformácii smerom k splneniu cieľa klimatickej neutrality do roku 2050, ako sa uvádza v oznámení o Európskej zelenej dohode. Preto je táto iniciatíva spojená s mnohými inými oblasťami politiky vrátane vonkajších politík Únie.

3.VÝSLEDKY EX POST HODNOTENÍ, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Európsky právny predpis v oblasti klímy stanovuje záväzný cieľ Únie v oblasti klímy do roku 2030, ktorým je zníženie domácich čistých emisií skleníkových plynov do roku 2030 minimálne o 55 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990. Tento návrh zahŕňa veľkú časť týchto emisií skleníkových plynov a reviduje sa ním nariadenie o LULUCF s cieľom dosiahnuť uvedený cieľ.

Zvýšenie cieľa v oblasti znižovania emisií skleníkových plynov do roku 2030 bude mať vplyv na väčšinu, ak nie na všetky hospodárske odvetvia v EÚ. Zvýšenie tohto cieľa si okrem toho môže vyžiadať politické zmeny v mnohých oblastiach, a to aj nad rámec politík v oblasti klímy, lesného hospodárstva a využívania pôdy. Opatrenia, ktoré členské štáty prijímajú v rámci nariadenia o LULUCF, úzko súvisia s inými politikami, najmä s poľnohospodárstvom, ochranou biodiverzity a biotopu, adaptáciou na zmenu klímy, ako aj energetickú politiku, vzhľadom na aspekty týkajúce sa obnoviteľných zdrojov energie. Vzájomná závislosť medzi jednotlivými zapojenými politikami má nadnárodný vplyv, ciele týkajúce sa znižovania a odstraňovania emisií stanovujú členské štáty, pričom zásady, na základe ktorých budú členské štáty podávať správy o svojich výsledkoch a pokroku pri dosahovaní svojich individuálnych cieľov a cieľov EÚ ako celku, sú stanovené v nariadení (EÚ) 2018/1999. Opatrenia na úrovni EÚ sú nevyhnutné, keďže koordinované politiky EÚ majú oveľa väčšiu šancu viesť ku skutočnej transformácii smerujúcej k dosiahnutiu klimaticky neutrálneho hospodárstva do roku 2050.

Uprednostňovanou možnosťou je kombinácia zjednodušených a ambicióznejších národných cieľov LULUCF do roku 2030 (ako v možnosti 1.2 alebo možnosti 2 v závislosti od cieľov nariadenia o spoločnom úsilí) s celoeurópskym cieľom klimatickej neutrality v kontexte využívania pôdy do roku 2035. V uprednostňovanej možnosti sa ráta aj s procesom plánovania pre zmierňovanie zmeny klímy v kontexte využívania pôdy, národnými cieľmi v sektore pôdy do roku 2035, ktoré sa majú stanoviť v neskoršej fáze, a s aktualizáciou požiadaviek monitorovania a nahlasovania.

V tretej možnosti sa kombinujú emisie zo sektora poľnohospodárstva spolu s emisiami a ich odstraňovaním v sektore LULUCF do jedného piliera sektora pôdy, pričom táto možnosť obsahuje tri prvky: proces plánovania s cieľom zaistiť klimatickú neutralitu v kontexte využívania pôdy do roku 2035, národné záväzné ciele pre sektor pôdy do roku 2030 a národné záväzné ciele pre sektor pôdy do roku 2035.

V rámci druhej možnosti je stanovený aj jednotný cieľ odstraňovania emisií na základe nahlásených vyprodukovaných a odstránených emisií, navrhuje sa v ňom však nižší cieľ EÚ do roku 2030, ktorý zodpovedá posledným dosiahnutým výsledkom v sektore LULUCF (t. j. priemer rokov 2016 až 2018). Pridaním možnosti vytvoriť kredity LULUCF v záujme plnenia cieľov nariadenia o spoločnom úsilí sa vytvára možnosť stimulov na prekročenie cieľov LULUCF, pričom možno potenciálne dosiahnuť úroveň odstraňovania emisií, ktorá je v súlade s trajektóriou vedúcou ku klimaticky neutrálnemu sektoru pôdy do roku 2035.

Druhým problémom je nedostatočná integrácia sektora pôdy do politík v oblasti klímy, pretože sektor poľnohospodárstva a sektor LULUCF nemajú spoločný cieľ, vzťahujú sa na ne dva rôzne právne predpisy a súvisia s pravidlami flexibility, ktoré sú do istej miery obmedzujúce. Príslušným cieľom je zabezpečiť spravodlivý, flexibilný a integrovaný politický rámec v oblasti klímy, ktorý by podporoval účinnú tvorbu politík a ich vykonávanie, a zároveň sprísniť nákladovo efektívne a synergické mitigačné opatrenia v sektore pôdy. Toto má zásadný význam z hľadiska veľkého potenciálu zvýšiť synergické účinky medzi mitigačnými opatreniami a opatreniami na ochranu životného prostredia súvisiacimi s obhospodarovaním pôdy tak v poľnohospodárstve a lesnom hospodárstve, ako aj v prírodných a poloprírodných oblastiach. Obnova ekosystémov bohatých na uhlík, ako aj udržateľné využívanie pôd a lesov prispejú k riešeniu krízy v oblasti klímy a biodiverzity.

Posúdenie vplyvu priložené k tomuto návrhu dopĺňa analýzu realizovanú v roku 2020 ako súčasť posúdenia vplyvu, ktoré sprevádzalo plán cieľov v oblasti klímy do roku 2030. Posúdenie slúžilo ako analytický základ na stanovenie cieľa čistého zníženia emisií skleníkových plynov do roku 2030 aspoň o 55 % v porovnaní s rokom 1990, cieľa dosiahnuť v sektore pôdy do roku 2035 klimatickú neutralitu, ako aj cieľa dosiahnuť do roku 2050 klimatickú neutralitu v celej Únii.

Využitie súčasných údajov je výhodnejšie z dvoch dôvodov. Prvým je, že východiskový bod trajektórie by mal byť čo možno najbližšie k obdobiu plnenia záväzkov. Ide o technický prvok, ktorým sa eliminuje potreba stanoviť referenčnú hodnotu, ako je napríklad lesná referenčná úroveň. Druhým je skutočnosť, že inventúry v sektore LULUCF budú od predloženia v roku 2023 ako prvé podliehať podmienkam nariadenia o riadení energetickej únie, čím sa zvýši ich úroveň. Komisia na základe výsledkov komplexného preskúmania skleníkových plynov nahlásených do inventúry prijme v roku 2025 vykonávací akt, ktorým sa stanovia ročné ciele na základe overených emisií a ich odstránených množstiev z rokov 2021, 2022 a 2023 každého členského štátu. Najnovšie preskúmané údaje preto budú slúžiť ako základ pre stanovenie trajektórie ročných cieľov na roky 2026 až 2029 vedúcej k dosiahnutiu národných cieľov čistých odstránených množstiev do roku 2030.

V období od 2026 až 2030 bude cieľom Únie dosiahnuť do roku 2030 čisté odstránené emisie v objeme 310 miliónov ton ekvivalentu CO2 na základe inventúry emisií skleníkových plynov z rokov 2016, 2017 a 2018. Cieľ Únie, ktorý predstavuje 310 miliónov ton ekvivalentu CO2 čistých odstránených emisií, bude rozdelený medzi členské štáty s cieľom určiť záväzné národné ciele, pokiaľ ide o minimálne čisté odstránené množstvá, ktoré sa podľa tabuľky v prílohe IIa majú dosiahnuť do roku 2030.

Rozsah pôsobnosti v období 2026 až 2030 vychádza priamo z nahlásených emisií a ich odstránených množstiev do inventúr skleníkových plynov podľa nariadenia (EÚ) 2018/1999 a presne odráža kategórie nahlasovania stanovené v spoločnom formáte nahlasovania údajov podľa usmernení UNFCCC pre nahlasovanie (napr. rašeliniská a ťažba rašeliny sú zahrnuté do kategórie nahlasovania „Mokrade“).

Zvýšená kvalita monitorovania a nahlasovania emisií a ich odstránených množstiev pri využívaní pôdy, zmenách využívania pôdy a lesnom hospodárstve sa stáva významnejšou zavedením cieľa EÚ na čisté zníženie emisií, ktorý vychádza z údajov nahlásených do inventúr emisií skleníkových plynov. Veľký význam má aj súdržnosť s inými politikami EÚ, ktoré sa takisto spoliehajú na monitorovanie pôdy, ako sú spoločná poľnohospodárska politika, politiky v oblasti biodiverzity a smernica o obnoviteľných zdrojoch energie, keďže ponúkajú značné administratívne a nákladové synergie. Vývoj technológií na monitorovanie pôdy ponúka bohaté príležitosti na monitorovanie zmien využívania pôdy za nízke náklady a včas (napr. použitím metód založených na diaľkovom snímaní vrátane satelitov Sentinel programu Copernicus alebo komerčne dostupných služieb). Takéto včasné digitálne zemepisné údaje pokrývajúce celú EÚ nielen uľahčia nahlasovanie skleníkových plynov, ale aj nasmerujú mitigačné opatrenia do oblastí s najvyšším potenciálom znižovania emisií a vo všeobecnosti umožnia environmentálne opatrenia, rozvoj biodiverzity, ochranu prírody a plánovanie využitia krajiny. Aktualizácia monitorovacieho prístupu v nariadení o LULUCF, ktorou sa pre členské štáty zavedú rovnaké podmienky používania porovnateľných a štandardizovaných prístupov v súlade s dostupnými nástrojmi a technológiami, má preto zásadný význam a zabezpečí prijatie najlepších postupov na monitorovanie.

Transparentné, pravidelné nahlasovanie plnenia povinností zo strany členských štátov spolu s dôkladnými kontrolami dodržiavania záväzkov sú základnými prvkami na zabezpečenie pokroku pri plnení dlhodobých záväzkov EÚ v oblasti zníženia emisií. Iniciatíva vychádza z postupu založeného na integrovaných národných energetických a klimatických plánoch, ako aj zo spoľahlivého rámca transparentnosti pre emisie skleníkových plynov a z iných informáciách o klíme, ktoré figurujú v nariadení (EÚ) 2018/1999 o riadení energetickej únie a opatrení v oblasti klímy. Komisia bude ako základ svojho pravidelného hodnotenia pokroku využívať okrem iného informácie, ktoré budú nahlasovať členské štáty podľa nariadenia o riadení energetickej únie. Patria sem údaje o emisiách skleníkových plynov, informácie o politikách a opatreniach, prognózach a úpravách. Komisia tieto informácie takisto využije pri preskúmaní vykonávania predpisov týkajúcich sa životného prostredia a pri monitorovaní environmentálnych akčných programov. Informácie získané od členských štátov možno doplniť systematickými pozorovaniami atmosféry, a to tak in situ, ako aj formou diaľkového snímania, napríklad pozorovaniami stanovenými v programe Copernicus.

Touto zmenou sa špecifikuje výška dostupnej kompenzácie až do 5 miliónov ton ekvivalentu CO2, t. j. polovice súčasnej výšky, keďže tá sa uplatňuje len do konca roka 2025. Okrem toho sa kompenzácia za lesnú pôdu, ktorá bola nahlásená ako konvertovaná na inú pôdu, obmedzí do konca roka 2017. Kompenzáciu bude možné použiť len na účely dodržania záväzku na obdobie 2021 až 2025, pričom sa zaručí, že žiadne kredity nebudú použité na obchodovanie, ani sa neodložia do druhého obdobia 2026 až 2030.

Po prvom období sa očakáva prebytok, keďže v súčasnosti je množstvo čistých odstránených emisií v lesnom hospodárstve v hlavných členských štátoch na podstatne vyššej úrovni, ako sú prijaté lesné referenčné úrovne. V dôsledku toho takmer všetky členské štáty bohaté na lesy pravdepodobne splnia svoje záväzky na obdobie 2021 až 2025 podľa nariadenia o LULUCF bez toho, aby museli využiť svoju flexibilitu. Je preto pravdepodobné, že by značný podiel dostupnej flexibility zostal nevyužitý, a teda by bolo možné poskytnúť novozavedený mechanizmus na prerozdelenie akejkoľvek nevyužitej kompenzácie obhospodarovanej lesnej pôdy členským štátom zasiahnutým prírodnými škodlivými činiteľmi.

V oznámení Ambicióznejšie klimatické ciele pre Európu na rok 2030 sa poukazuje na iniciatívy týkajúce sa uhlíkového poľnohospodárstva a certifikácie odstraňovania uhlíka, ktoré by sa s blížiacim sa rokom 2030 mali uplatňovať v čoraz väčšej miere. Je preto potrebné podporovať takéto nové obchodné modely zvyšovania sekvestrácie uhlíka, pričom užívatelia pôdy sa musia snažiť vyhnúť ďalšiemu vyčerpávaniu zásob uhlíka, a to najmä v pôdach.

Od roku 2036 bude v rámci kombinovaného sektora musieť dochádzať k ďalšiemu odstraňovaniu uhlíka, aby sa vyvážili zostávajúce emisie z iných sektorov vychádzajúce zo spoľahlivého systému certifikácie odstraňovania uhlíka. Tento politický rámec by mohol začať progresívne kombinovať sektor pôdy s inými sektormi (mimo poľnohospodárstva), ktoré vyčerpali svoje možnosti zníženia emisií alebo ktoré povedzme dosiahli viac ako 90 % zníženia emisií. Stimul na trvalé zvyšovanie odstraňovania uhlíka v kombinovaných sektoroch až do roku 2050 by sa tým zachoval.

Od roku 2031 bude sektor LULUCF zahŕňať emisie iné ako CO2 zo sektora poľnohospodárstva a zmenené nariadenie sa bude zameriavať na cieľ dosiahnuť klimatickú neutralitu v rámci celej Únie, pokiaľ ide o emisie skleníkových plynov a ich odstraňovanie v kombinovaných sektoroch najneskôr do roku 2035, pričom emisie sa dovtedy znížia na čistú nulu a následne vzniknú záporné emisie. Členské štáty sú povinné prispievať k dosiahnutiu spoločného cieľa a v rámci svojich aktualizovaných integrovaných národných energetických a klimatických plánov musia do júna 2024 preukázať, ako plánujú tento cieľ dosiahnuť. Pokiaľ ide o predložené plány, Komisia do konca roka 2025 navrhne ciele pre jednotlivé členské štáty, ako aj opatrenia na úrovni EÚ na obdobie po roku 2030. Jednotlivé ciele pre členské štáty na obdobie po roku 2030 budú predmetom posúdenia vplyvu a nového legislatívneho návrhu.

Prechodom na národné ročné ciele pre čisté odstránené emisie v období 2026 až 2030 sa zavedú podobné zásady, aké existujú v rámci plnenia záväzkov podľa nariadenia (EÚ) 2018/842 o spoločnom úsilí, ako napr. sankcia za ich nedodržanie vo výške 8 %, pokiaľ ide o rozdiel chýbajúci k ich dodržaniu v roku 2030, s ohľadom na následné stanovenie cieľa/kvóty po roku 2030. V prípade, že členský štát nesplní svoj cieľ do roku 2030 na konci druhého obdobia plnenia záväzkov, a to aj napriek možnosti prevodu z iného členského štátu a príslušnému podielu mechanizmu flexibility, bude rozdiel medzi jeho cieľom do roku 2030 a skutočne dosiahnutým čistým znížením emisií v roku 2030 pridaný k jeho cieľu vytýčenému na rok 2031.

Všetky nepoužité množstvá by bolo možné prerozdeliť rozhodnutím Komisie a prostredníctvom registra tým členským štátom, ktoré v súlade so zásadami uvedenými v prílohe VI preukážu ich potrebu, ktorá presahuje vopred vymedzené úrovne pre členské štáty v prílohe VII, najmä pokiaľ ide o prírodné škodlivé činitele.

keďže:

(1)Parížska dohoda bola prijatá v decembri 2015 na základe Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy (UNFCCC) a platnosť nadobudla v novembri 2016 („Parížska dohoda“). Jej zmluvné strany sa dohodli na plnení záväzku udržať zvýšenie globálnej priemernej teploty výrazne pod hodnotou 2 °C v porovnaní s hodnotami predindustriálneho obdobia a vyvíjať úsilie o obmedzenie zvýšenia teploty na 1,5 °v porovnaní s hodnotami predindustriálneho obdobia.

(2)Riešenie výziev súvisiacich s klímou a životným prostredím a dosiahnutie cieľov Parížskej dohody sú ťažiskom oznámenia o Európskej zelenej dohode, ktoré Komisia prijala 11. decembra 2019. Potreba a význam Európskej zelenej dohody vzhľadom na veľmi vážny vplyv pandémie COVID-19 na zdravie a prosperitu občanov Únie ešte vzrástli.

(3)Vzhľadom na aktualizovaný vnútroštátne stanoveného záväzku týkajúceho sa znižovania emisií, ktorý bol predložený sekretariátu UNFCCC 17. decembra 2020, sa Únia zaviazala, že do roku 2030 dosiahne celohospodárske zníženie svojich čistých emisií skleníkových plynov aspoň o 55 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990.

(4)Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1119 Únia do právnych predpisov zakotvila cieľ dosiahnuť do roku 2050 celohospodársku klimatickú neutralitu. V uvedenom nariadení sa takisto stanovuje záväzný cieľ Únie, ktorým je dosiahnuť do roku 2030 zníženie čistých emisií skleníkových plynov (emisie po odpočítaní odstránených emisií) aspoň o 55 % v porovnaní s úrovňami z roku 1990. Očakáva sa, že k dosiahnutiu tohto cieľa prispejú všetky hospodárske odvetvia vrátane sektora využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a odvetvia lesného hospodárstva. Prínos v podobe čistých odstránených emisií k cieľu Únie v oblasti klímy na rok 2030 je obmedzený na 225 miliónov ton ekvivalentu CO2. V zmysle nariadenia (EÚ) 2021/1119 Komisia v zodpovedajúcom vyhlásení opätovne potvrdila, že má v úmysle navrhnúť revíziu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/841 v súlade s ambíciou zvýšiť do roku 2030 úrovne čistých odstránených uhlíkových emisií v sektore využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva na úrovne presahujúce 300 miliónov ton ekvivalentu CO2.

(5)S cieľom prispieť k dosahovaniu náročnejších ambícií, a to znížiť čisté emisie skleníkových plynov v porovnaní s úrovňami z roku 1990 z najmenej 40 % na aspoň 55 %, by sa pre každý členský štát mali stanoviť záväzné ročné ciele týkajúce sa množstiev čistých odstránených emisií skleníkových plynov v sektore využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva v období 2026 až 2030 [analogicky k ročne prideleným emisným kvótam stanovenom v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/842]. Tie by sa mali pretaviť do cieľa, ktorý by mal pre Úniu ako celok v roku 2030 predstavovať 310 miliónov ton čistých odstránených emisií vyjadrených v ekvivalente CO2. V metodike použitej na stanovenie národných cieľov na rok 2030 by sa mali zohľadňovať priemerné emisie skleníkových plynov a ich odstránené množstvá z rokov 2016, 2017 a 2018 nahlásené jednotlivými členskými štátmi, pričom by sa v nej mali odrážať aktuálne výsledky sektora využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva z hľadiska zmierňovania zmeny klímy, ako aj podiel jednotlivých členských štátov na obhospodarovanej pôde v rámci Únie, a to s prihliadnutím na schopnosť daného členského štátu zlepšiť výsledky v predmetnom sektore prostredníctvom postupov obhospodarovania pôdy alebo zmien vo využívaní pôdy, ktoré sú prospešné pre klímu a biodiverzitu.

(6)Záväzné ročné ciele týkajúce sa čistých odstránených emisií skleníkových plynov by sa mali pre každý členský štát určiť na základe lineárnej trajektórie. Táto trajektória by sa mala začať v roku 2022, pričom by mala vychádzať z priemerných emisií skleníkových plynov nahlásených daným členským štátom v rokoch 2021, 2022 a 2023, a mala by sa skončiť v roku 2030 na cieľovej hodnote stanovenej pre daný členský štát. V prípade členských štátov, ktorým sa podarí zlepšiť svoju metodiku výpočtu emisií a ich odstránených množstiev by sa mal zaviesť mechanizmus technickej opravy. V záujme environmentálnej integrity by sa k cieľu daného členského štátu mala pripočítať technická oprava zodpovedajúca vplyvu zmeny metodiky na ciele a úsilie členského štátu o ich dosiahnutie.

(7)V oznámení zo 17. septembra 2020 s názvom Ambicióznejšie klimatické ciele pre Európu na rok 2030 je načrtnutá možnosť kombinovať iné ako uhlíkové emisie skleníkových plynov z poľnohospodárstva s čistými odstránenými emisiami v rámci využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva, vďaka čomu dôjde k vytvoreniu novoregulovaného sektora pôdy. Takouto kombináciou možno podporiť synergie medzi mitigačnými opatreniami v kontexte využívania pôdy a tým umožniť integrovanejšiu tvorbu politík a ich vykonávanie na národnej úrovni a na úrovni Únie. Na tento účel by sa mala sprísniť povinnosť členských štátov predkladať integrované plány mitigačných opatrení v sektore pôdy.

(8)Sektor pôdy má potenciál na to, aby sa do roku 2035 rýchlo a nákladovo efektívne pretransformoval na klimaticky neutrálne odvetvie, v ktorom by následne množstvá odstránených emisií skleníkových plynov prekračovali množstvá samotných emisií. Kolektívny záväzok, ktorým je dosiahnuť v roku 2035 v sektore pôdy klimatickú neutralitu na úrovni EÚ, môže poskytnúť potrebnú istotu týkajúcu sa plánovania s cieľom podnietiť realizáciu mitigačných opatrení týkajúcich sa pôdy už v krátkodobom horizonte, keďže želané mitigačné výsledky sa v prípade takéhoto opatrenia môžu prejaviť až o mnoho rokov neskôr. Okrem toho sa predpokladá, že sektor pôdy sa v roku 2050 stane najväčším odvetvím s najväčším podielom emisií skleníkových plynov v EÚ. Preto je mimoriadne dôležité vytýčiť pre tento sektor trajektóriu, na základe ktorej bude možné do roku 2050 účinne dosiahnuť čistú nulovú bilanciu emisií skleníkových plynov. Do polovice roku 2024 by mali členské štáty predložiť svoje aktualizované integrované národné energetické a klimatické plány v súlade s článkom 14 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1999. Tieto plány by mali obsahovať príslušné opatrenia, vďaka ktorým dokáže každý členský štát čo najlepšie prispieť k naplneniu kolektívneho cieľa, ktorým je dosiahnuť v roku 2035 v sektore pôdy klimatickú neutralitu na úrovni EÚ. Na základe týchto plánov by Komisia mala navrhnúť národné ciele, ktorými sa zabezpečí, aby sa do roku 2035 dosiahol v Únii prinajmenšom vyvážený stav emisií skleníkových plynov a ich odstránených množstiev v sektore využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva, ako aj emisií z poľnohospodárskych sektorov, ktoré sú zdrojom iných skleníkových plynov ako CO2. Na rozdiel od cieľa EÚ, ktorým je dosiahnuť do roku 2035 klimatickú neutralitu v sektore pôdy, budú dané národné ciele v prípade každého členského štátu záväzné a vymáhateľné.

(9)Pravidlá započítavania stanovené v článkoch 6, 7, 8 a 10 nariadenia (EÚ) 2018/841 boli navrhnuté tak, aby sa určilo, do akej miery by mohla výkonnosť v oblasti zmierňovania zmeny klímy v rámci sektora využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva prispieť k dosiahnutiu cieľa EÚ na rok 2030 spočívajúcom v znížení čistých emisií skleníkových plynov o 40 %, ktorý sektor využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva nezahŕňal. S cieľom zjednodušiť regulačný rámec pre tento sektor by sa už súčasné pravidlá započítavania nemali po roku 2025 uplatňovať, pričom by sa malo overiť plnenie národných cieľov členských štátov na základe nahlásených emisií skleníkových plynov a ich odstránených množstiev. Tým sa zabezpečí metodický súlad so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/842 a stanovenie nového cieľa, ktorým je znížiť čisté emisie skleníkových plynov aspoň o 55 % (a to aj vrátane sektora využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva).

(10)V záujme zlepšenia odstraňovania skleníkových plynov je potrebné, aby mali jednotliví poľnohospodári alebo lesní hospodári k dispozícii priamy stimul na to, aby na svojej pôde a vo svojich lesoch ukladali väčšie množstvá uhlíka. V období do roku 2030 je potrebné zavádzať čoraz viac nových obchodných modelov založených na stimuloch v oblasti uhlíkového poľnohospodárstva a na certifikácii odstraňovania uhlíka. Vďaka takýmto stimulom a obchodným modelom sa v biohospodárstve dosiahnu lepšie výsledky v oblasti zmierňovania zmeny klímy, a to aj využívaním trvanlivých produktov z vyťaženého dreva pri plnom dodržiavaní ekologických zásad slúžiacich na podporu biodiverzity a obehového hospodárstva. Preto by sa popri produktoch z vyťaženého dreva mali zaviesť nové kategórie produktov slúžiacich na ukladanie uhlíka. Novovznikajúce obchodné modely, poľnohospodárske postupy a postupy obhospodarovania pôdy zamerané na lepšie odstraňovanie emisií prispievajú k vyváženému územnému rozvoju a hospodárskemu rastu vo vidieckych oblastiach. Zároveň tak vďaka nim vznikajú príležitosti na vytváranie nových pracovných miest a stimulov pre relevantné odborné vzdelávanie, rekvalifikáciu a zvyšovanie kvalifikácie.

(11)Vzhľadom na špecifiká sektora využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva v jednotlivých členských štátoch, ako aj na nevyhnutnosť zvyšovania výkonnosti členských štátov v záujme dosiahnutia ich národných záväzných cieľov by členským štátom mala zostať k dispozícii široká škála nástrojov flexibility vrátane využívania obchodných prebytkov a rozšírenia mechanizmov flexibility špecifických pre lesné hospodárstvo s dôrazom na environmentálnu integritu daných cieľov.

(12)Keďže sa súčasné pravidlá započítavania po roku 2025 prestanú uplatňovať, bude treba prijať alternatívne ustanovenia týkajúce sa prírodných škodlivých činiteľov, ako sú požiare, škodcovia či búrky. Tieto ustanovenia budú zamerané na riešenie neistôt, ktoré nastali v dôsledku prirodzených procesov alebo zmeny klímy v sektore využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva. V roku 2032 by členské štáty mali mať k dispozícii mechanizmus flexibility súvisiaci s prírodnými škodlivými činiteľmi, a to za predpokladu, že už vyčerpali všetky dostupné možnosti flexibility, zaviedli náležité opatrenia na zníženie zraniteľnosti svojich pôdnych plôch voči takýmto škodlivým činiteľom a že sa podarilo dosiahnuť cieľ Únie na rok 2030, ktorý sa týka sektora využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva.

(13)Popri záväzných národných ročných cieľoch týkajúcich sa odstraňovania skleníkových plynov, ktoré vychádzajú z nahlásených emisií skleníkových plynov a ich odstránených množstiev od roku 2026, by sa mali stanoviť aj pravidlá ich plnenia. Zásady stanovené v nariadení (EÚ) 2018/842 by sa mali uplatňovať mutatis mutandis, pričom sankcia za ich nedodržanie sa vypočíta takto: K číselnému údaju o emisiách skleníkových plynov, ktorý daný členský štát nahlási v nasledujúcom roku, sa pripočíta 108 % rozdielu medzi vytýčeným cieľovým množstvom odstránených emisií a množstvom čistých odstránených emisií nahláseným v danom roku.

(14)S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania ustanovení nariadenia (EÚ) 2018/841 týkajúcich sa stanovovania ročne pridelených cieľových kvót pre členské štáty by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011.

(15)V záujme stanovenia cieľových hodnôt čistých odstránených emisií skleníkových plynov pre členské štáty na obdobie 2026 až 2030 by Komisia mala vykonať komplexné preskúmanie s cieľom overiť údaje vyplývajúce z inventúry skleníkových plynov za roky 2021, 2022 a 2023. Na tento účel by sa popri komplexných preskúmaniach, ktoré má Komisia vykonať v rokoch 2027 a 2032 v súlade s článkom 38 nariadenia (EÚ) 2018/1999, malo v roku 2025 vykonať aj osobitné komplexné preskúmanie.

(16)Vzhľadom na zmenu cieľov vychádzajúcich z nahlásených údajov je potrebné, aby sa emisie skleníkových plynov a ich odstránené množstvá odhadovali s vyššou presnosťou. Realizácia cieľov stanovených v oznámení Komisie venovanom stratégii EÚ v oblasti biodiverzity na rok 2030 s názvom Stratégia „z farmy na stôl“ v záujme spravodlivého, zdravého potravinového systému šetrného k životnému prostrediu, v stratégii pre lesné hospodárstvo EÚ, v revidovanej smernici Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/2001 a v oznámení Komisie s názvom Budovanie Európy odolnej proti zmene klímy – nová stratégia EÚ pre adaptáciu na zmenu klímy si okrem toho bude vyžadovať lepšie monitorovanie pôdy, ktoré pomôže chrániť a zvyšovať odolnosť prírodných spôsobov odstraňovania uhlíka v celej Únii. Monitorovanie a nahlasovanie emisií a ich odstránených množstiev sa musí zmodernizovať tak, aby sa pri nich využívali pokročilé technológie dostupné v rámci programov Únie (napr. program Copernicus) a digitálne údaje zozbierané v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky, s využitím súbežnej transformácie zelených a digitálnych inovácií.

(17)Využívanie očakávaných antropogénnych zmien morského a sladkovodného prostredia (napríklad plánované rozširovanie využívania morskej energie, potenciálny nárast akvakultúrnej produkcie či zvyšujúce sa úrovne ochrany prírody v záujme plnenia cieľov stratégie EÚ v oblasti biodiverzity) však bude mať vplyv na emisie skleníkových plynov a ich sekvestráciu. Tieto emisie a ich odstránené množstvá v súčasnosti nie sú zahrnuté v štandardných tabuľkách nahlasovaných UNFCCC. Po prijatí metodiky podávania správ Komisia v priebehu vykonávania preskúmania v súlade s článkom 17 ods. 2 tohto nariadenia posúdi podávanie správ o pokroku, uskutočniteľnosti analýzy a vplyve rozšírenia nahlasovacích povinností aj na morské a sladkovodné prostredie, a to na základe najnovších vedeckých dôkazov o týchto tokoch emisií.

(18)Nariadenia (EÚ) 2018/841 a (EÚ) 2018/1999 by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

PRIJALI TOTO NARIADENIE: