EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli23. 9. 2021 COM(2021) 583 final SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Vykonávanie nariadenia o technických opatreniach [článok 31 nariadenia (EÚ) 2019/1241]







{SWD(2021) 268 final}



1.Úvod Dňa 14. augusta 2019 nadobudlo účinnosť nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1241 (ďalej len „nariadenie“). Stanovujú sa v ňom technické ochranné opatrenia EÚ, ktoré upravujú ako, kde a kedy sa môže rybolov uskutočňovať. Účelom týchto technických opatrení je prispieť k dosiahnutiu cieľov spoločnej rybárskej politiky (ďalej len „SRP“) [ako je vymedzené v nariadení č. 1380/2013 (ďalej len „nariadenie o SRP“)] a prispieť k dosiahnutiu dobrého environmentálneho stavu, ako sa stanovuje v rámcovej smernici o morskej stratégii a v príslušných ustanoveniach smernice o vtákoch a smernice o biotopoch . Rybolov, pri ktorom sa vhodnými technickými opatreniami dosahuje maximálny udržateľný výnos, slúži na zvýšenie výnosu z cieľových populácií rýb a zároveň znižuje množstvo nechcených (vedľajších) úlovkov a vplyv na citlivé biotopy prostredníctvom veľkostnej selektívnosti (predchádzanie výlovu malých rýb) alebo druhovej selektívnosti (predchádzanie výlovu určitých druhov). Tieto opatrenia majú zásadný význam pre účinné vykonávanie politiky EÚ týkajúcej sa odhadzovania úlovkov a plnenia povinnosti vylodiť úlovky. Členské štáty a prevádzkovatelia by sa mali prioritne zamerať na výber lepšieho rybárskeho výstroja a techník, aby čo najviac zabránili nechceným úlovkom a znížili ich počet. Nariadením sa zaviedli prístupy založené na výsledkoch podporované „regionalizáciou“. Stanovili sa v ňom všeobecné pravidlá, ktoré sa uplatňujú na všetky vody EÚ, a zabezpečilo sa prijatie technických opatrení, ktoré zodpovedajú regionálnym špecifikám rybolovu. Tento regionalizačný prístup založený na výsledkoch je koncipovaný podľa SRP s cieľom priblížiť rozhodovanie k rybárom. Zároveň členským štátom a odvetviu rybárstva poskytuje stimul zohrávať aktívnu úlohu pri jeho vytváraní a vykonávaní. V súlade s článkom 31 ods. 1 nariadenia sa v tejto správe posudzuje aktuálne vykonávanie nariadenia. Táto prvá správa mala byť vypracovaná do 31. decembra 2020, z dôvodu pandémie COVID-19 však bola odložená. Táto správa obsahuje najnovšie dostupné vedecké odporúčania. Uverejňuje sa iba dva roky po nadobudnutí účinnosti nariadenia. Vzhľadom na krátke časové obdobie, ktoré uplynulo medzi prijatím, vykonaním, monitorovaním, zberom údajov a vedeckým a technickým posúdením, nebolo možné plne posúdiť, či nariadenie splnilo svoje ciele na regionálnej úrovni alebo na úrovni EÚ. Preto sa táto prvá správa zameriava na analýzu: ·vplyvu predchádzajúcich technických opatrení, ·súčasného stavu a ·opatrení naplánovaných na vykonávanie nariadenia v blízkej budúcnosti. Súčasná správa je vypracovaná na základe mandátu udeleného podľa článku 31 ods. 1 nariadenia a takisto predstavuje základ príspevku SRP k „akčnému plánu na ochranu rybolovných zdrojov a morských ekosystémov“ (ďalej len „akčný plán“) tak, ako sa oznámilo v stratégii EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030. V správe sa uvedie, v ktorých oblastiach je potrebné vynaložiť väčšie úsilie. 2.Zdroje informácií Táto správa vychádza z vedeckých hodnotení a príspevkov Vedeckého, technického a hospodárskeho výboru pre rybárstvo (ďalej len „výbor STECF“) a Medzinárodnej rady pre výskum mora (ďalej len „rada ICES“). V správe sa v plnej miere zohľadňujú názory a stanoviská 23 členských štátov, ôsmich poradných rád a 37 zainteresovaných strán, ktoré boli formulované počas cielenej online konzultácie. V pracovnom dokumente útvarov Komisie pripojenom k tejto správe je uvedený podrobný opis vedeckých príspevkov a výsledky konzultácie. 3.Meranie pokroku

Riadenie orientované na výsledky v kombinácii s aktívnymi zainteresovanými stranami a účasťou členských štátov vyžaduje, aby sa výsledky monitorovali, merali a aby sa na ne nadviazalo postupne revidovanými technickými opatreniami. Predchádzajúce nariadenia nezahŕňali metriku na meranie vplyvu a úspešnosti vykonávania technických opatrení. To znamená, že nebolo možné podrobne určiť, ako technické opatrenia prispeli k uvedeným cieľom. Z najaktuálnejšej vedeckej analýzy výboru STECF, vyplýva, že nastupuje pomalý a postupný trend lovu väčšieho podielu väčších rýb. Kým experimentálne štúdie preukázali, že lepšiu selektívnosť možno dosiahnuť používaním určitého rybárskeho výstroja v kontrolovaných podmienkach, ukázalo sa, že je ťažké určiť priame príčinné súvislosti medzi uplatňovaním určitých predpisov týkajúcich sa rybárskeho výstroja, zmenami používaného rybárskeho výstroja a celkovou veľkostnou selektívnosťou úlovkov rybárskych flotíl. Nie sú dostupné dostatočne podrobné údaje, ktoré by umožnili identifikovať takéto súvislosti. Navyše sa predpokladá, že na selektívnosť majú významný vplyv aj prevádzkové faktory, ktoré nie sú upravené regulačnými povinnosťami (voľba miesta a času rybolovu a podrobné informácie o vybavení výstroja). Nariadenie, ktorým sa skúmajú prístupy k vymedzeniu opatrení založených viac na výsledkoch, zahŕňa zámery technických opatrení: ·znížiť množstvá nechcených úlovkov (obzvlášť citlivých druhov), ·optimalizovať spôsoby využívania populácie, ·prispieť k zlepšeniu výnosov a ·zabezpečiť, aby bol vplyv rybolovu na biotopy morského dna v súlade s environmentálnymi právnymi predpismi EÚ. Potreba lepších postupov na meranie selektívnosti a jej vplyvu je čoraz očividnejšia a naliehavejšia. Účinnosť možno posúdiť len na základe viditeľných výsledkov: lepšia ochrana juvenilných rýb a neresísk, zníženie množstva náhodných úlovkov citlivých morských druhov, zmiernenie negatívnych vplyvov na životné prostredie a pozitívne príspevky k právnym predpisom v oblasti životného prostredia. Takéto postupy merania majú dvojaký účel: i) predbežné vyhodnotenie potenciálnych výsledkov navrhnutých a vypracovaných opatrení a ii) posúdenie opatrení z hľadiska ich výsledkov. Selektívnosť je daná jednak typom používaného rybárskeho výstroja a jednak spôsobom, akým ho velitelia rybolovu a rybári používajú vo vzťahu k miestu, ročnému obdobiu, dennej dobe, rýchlosti a iným prevádzkovým rozhodnutiam. Zlepšovanie selektívnosti závisí nielen od používania právnych predpisov na zmenu štruktúry rybárskeho výstroja, ale aj od používania právnych predpisov na vytvorenie stimulov pre rybárov, aby pri používaní výstroja používali lepšie postupy. To znamená, že treba zlepšiť postupy monitorovania selektívnosti presnejším meraním množstva ulovených malých rýb alebo citlivých druhov. Na základe údajov získaných pomocou súčasných postupov monitorovania mohol výbor STECF iba vyhodnotiť všeobecné trendy vo veľkostnej selektívnosti vo veľkých segmentoch flotíl. Komisia vo svojom nadchádzajúcom akčnom pláne zváži odporučiť členským štátom ďalšie spôsoby zhromažďovania informácií nevyhnutných na fungovanie tejto politiky. 4.Prínos k dosiahnutiu environmentálnych cieľov EÚ Technické opatrenia musia takisto prispieť k dosiahnutiu dobrého environmentálneho stavu stanoveného v rámcovej smernici o morskej stratégii. Opatrenia zamerané na ochranu morských biologických zdrojov v rámci SRP, ktoré takisto prispievajú k ochrane morského prostredia, patria do výlučnej právomoci EÚ. V SRP sa vyžaduje koherentnosť s environmentálnymi právnymi predpismi EÚ a nariadenie vychádza z cieľov, ktoré sú v nej stanovené. Kvantitatívne environmentálne ciele sa stanovujú na základe rámcovej smernice o morskej stratégii, ale väčšina environmentálnych cieľov je stále kvalitatívna, napríklad „priaznivý stav ochrany“ uvedený v článku 1 písm. e) a v článku 2 smernice o biotopoch. Spätná väzba z konzultácií potvrdzuje, že na prispôsobenie sa nariadeniu (ktorým sa konsoliduje a nahrádza vyše 30 predchádzajúcich nariadení) a prechod od normatívnych pravidiel k regionálne prispôsobeným opatreniam prostredníctvom procesu regionalizácie je potrebný čas. Väčšina členských štátov, poradných rád, zainteresovaných strán a výbor STECF potvrdili, že na meranie účinku nariadenia je ešte príliš skoro. Väčšina mimovládnych organizácií sa domnieva, že nariadenie dosiaľ neprispelo k dosiahnutiu cieľov a cieľových hodnôt uvedených v nariadení a nedokázalo zabrániť negatívnemu vplyvu rybolovu na životné prostredie. Tieto zainteresované strany sú takisto zástancami prístupu založeného na výsledkoch, ktorý je v súlade s ambíciami Európskej zelenej dohody a stratégie EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030. Pri rybolove dochádza k výraznému tlaku na ekosystémy, citlivé druhy a vplyvu na morské dno. V nedávnom preskúmaní Európskym dvorom audítorov sa dospelo k záveru, že strata biotopov a morskej biodiverzity je aj naďalej problémom, ktorý treba riešiť. Komisia súhlasí s dvorom audítorov, že sú potrebné ďalšie opatrenia, a vývoj ďalších vhodných technických opatrení podľa nariadenia považuje za základný predpoklad na dosiahnutie tohto cieľa. Citlivé druhy v tejto správe zahŕňajú druhy chránené právnymi predpismi EÚ a medzinárodnými dohodami záväznými pre EÚ, ako sú delfíny, sviňucha tuponosá, morské vtáky, žraloky a niektoré druhy rýb a korytnačiek, ktorým bezprostredne hrozí vyhynutie. Mnoho veľkých, pomaly rastúcich rýb a iných živočíchov v rozsiahlych častiach svojho pôvodného areálu vyhynulo a ďalšie sú kriticky ohrozené. Rybolov môže byť pre tieto druhy závažnou hrozbou a v niektorých prípadoch môžu technické opatrenia pomôcť túto hrozbu zmierniť. Existuje množstvo dôkazov o náhodných úlovkoch týchto druhov. Napríklad morské vtáky sa pri rybolove lovnými šnúrami alebo pobrežnými žiabrovkami môžu zachytiť a utopiť. Sviňucha tuponosá a delfíny sa takisto môžu zachytiť v žiabrovkách a aj v (pelagických) vlečných sieťach. Korytnačky sa zachytávajú v žiabrovkách a môžu sa zachytiť o unášané lovné šnúry, hlbokomorské žraloky sa zachytávajú v lovných šnúrach a žiabrovkách, veľké pelagické žraloky sa zachytávajú pri love tuniakov lovnou šnúrou. Mláďatá veľkých žralokov a rajovité sa z dôvodu svojej veľkosti zachytávajú do vlečných sietí na lov pri dne. Niektoré očividné prípady druhov, ktorým hrozí vyhynutie, sú známe, ale všeobecné poznatky o náhodných úlovkoch citlivých druhov nie sú dostatočné na to, aby sa dal presne odhadnúť vplyv týchto úlovkov. Výbor STECF zistil, že pobrežné statické siete (žiabrovky a viacstenné žiabrovky) majú najväčší a najčastejší vplyv na citlivé druhy, preskúmal metódy na zníženie množstva týchto náhodných úlovkov a identifikoval súbor možných opatrení, napríklad obdobia zákazu rybolovu a využitie akustických odplašovačov a šnúr na odplašovanie vtákov. Nariadením sa naďalej zakazujú unášané siete a obmedzuje sa používanie iných druhov rybárskeho výstroja so známym negatívnym vplyvom na životné prostredie a nadväzuje sa na opatrenia, ktoré boli pôvodne stanovené v zrušenom nariadení o veľrybotvarých cicavcoch , vrátane monitorovacích povinností, ktoré mali doplniť komplexnejší zber údajov podľa bývalého rámca zberu údajov (v ktorom boli údaje o vedľajších úlovkoch súčasťou oveľa rozsiahlejšieho komplexného zberu údajov). Ukázalo sa, že toto cielené monitorovanie veľrybotvarých cicavcov je náročné a existujú zjavné pochybnosti o jeho účinnosti. Množstvo vedľajších úlovkov zostáva do veľkej miery neznáme. Nariadením sa takisto poskytuje rámec na vykonávanie akčného plánu na zníženie náhodných úlovkov morských vtákov rybárskym výstrojom a členským štátom sa poskytuje možnosť umožňuje prijať opatrenia pre svoje vody alebo v regionálnom kontexte ako prostriedok, ktorým účinne prispejú k dosahovaniu cieľov a cieľových hodnôt.

Komisia 3. júla 2020 prijala vykonávacie nariadenie o akustických odplašovačoch. Dve regionálne skupiny členských štátov pracujú na opatreniach na ochranu kriticky ohrozenej baltskej populácie sviňuchy tuponosej a populácie delfína obyčajného v Biskajskom zálive na základe odporúčania rady ICES z mája 2020. Niektoré členské štáty využili možnosť podľa nariadenia stanoviť vnútroštátne opatrenia, napríklad zvýšené monitorovanie alebo ustanovenia o presune do inej rybolovnej oblasti. Zainteresované strany zistili nedostatky v zmierňovacích opatreniach stanovených v článku 11 ods. 4 nariadenia a v zozname zakázaných druhov uvedenom v prílohe I. Zainteresované strany viac ako z obsahu aktuálne platných ustanovení nariadenia vyjadrili obavy skôr z nečinnosti a nevytvárania ďalších opatrení vrátane chýbajúceho elektronického monitorovania. Členské štáty nevyjadrili vo vzťahu k právnym ustanoveniam žiadne zásadné obavy. Viacero členských štátov uznalo potrebu ďalšieho monitorovania pri príprave opatrení. Komisia na podporu členských štátov pri vykonávaní nariadenia vo svojom akčnom pláne identifikuje opatrenia na zvýšenie selektívnosti a zníženie množstva vedľajších úlovkov citlivých druhov, pričom sa zameria na druhy, ktorým hrozí vyhynutie, a druhy, ktorých stav ochrany je nepriaznivý. Rybolov môže mať vplyv na ekosystémy a biotopy aj nad rámec odchytu lovených druhov a citlivých druhov. Rozsah tohto vplyvu je rôzny a závisí od intenzity rybolovu, biotopov, kde sa rybolov uskutočňuje, a príslušných cieľových druhov. Cieľom SRP je takéto vplyvy čo najviac zmenšiť. Vplyvy sa líšia aj podľa druhu výstroja: rybolov vlečnou sieťou na lov pri dne môže ovplyvniť sedimenty morského dna, ich vertikálnu pórovitosť a geochemický obsah, čím dochádza k zníženiu komplexnosti biotopu a zmene druhové zloženie. Rybolov lovnými šnúrami (najmä v najvzdialenejších regiónoch) môže spôsobiť zachytenie sa a poškodenie koralov. Cieľom článku 12 nariadenia je aj ochrana citlivých biotopov pomocou určenia oblastí, v ktorých je určitý rybársky výstroj zakázaný. To možno zmeniť prostredníctvom regionalizácie v súlade s postupom stanoveným v článku 11 ods. 2 a 3 nariadenia o SRP. Členské štáty môžu takisto určiť oblasti zákazu rybolovu alebo iné ochranné opatrenia na zachovanie zdrojov prostredníctvom vnútroštátnych opatrení alebo regionalizácie v súlade s článkom 15 ods. 2 nariadenia. Určité zákazy rybárskeho výstroja na ochranu citlivých biotopov už existujú, napríklad používanie výbušnín, úderných nástrojov, dredží a drapákov na zber koralov a vlečných sietí používaných v hĺbke väčšej ako 800 metrov. Ďalšie pravidlá existujú na základe nariadenia o Stredozemnom mori, ktorým sa zakazuje rybolov s mobilným výstrojom nad dnom zarasteným morskou trávou, koralovými biotopmi a mäerlovým dnom. Navyše v pobrežných oblastiach je zakázané používať škrabáky na lov hubiek, vlečené výstroje a vakové siete (môžu sa uplatňovať osobitné podmienky a výnimky). Obmedzenia sa takisto uplatňujú na výstroj, ktorý môže byť použitý pri stredomorskom rekreačnom rybolove, pri ktorom je zakázané používanie vlečených sietí, obchvatných sietí, záťahových sietí, dredží a statických sietí. Vedecká práca s cieľom zmapovať rozmiestnenie rôznych druhov biotopov morského dna a vplyvy rybolovných činností na nich alebo nad nimi stále prebieha. Vďaka tomu bude možné posúdiť oblasti, v ktorých je biodiverzita najviac ohrozená a v ktorých je najpotrebnejšie vykonať ochranné opatrenia. Výbor STECF poukázal na alternatívny rybársky výstroj s potenciálom znížiť vplyvy na morské dno: elektrická impulzová vlečná sieť, semipelagické vodiace štíty, dnové vypúšťacie panely, vlečné siete s nadvihnutými dnovým lanom, výstroj na lov pri dne nepoškodzujúci morské dno a elektrické dredže na lov solenovitých. V rámci konzultácie sa poskytli informácie o opatreniach, ktoré boli už prijaté alebo ktoré členské štáty pripravujú, a o práci prebiehajúcej v regionálnych skupinách zameranej na vytvorenie opatrení na ochranu biotopov, ktorými sa doplnia opatrenia prijímané členskými štátmi individuálne s cieľom splniť si povinnosti vyplývajúce z environmentálnych právnych predpisov EÚ. V súlade so záväzkami v stratégii EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030 Komisia vo svojom akčnom pláne identifikuje opatrenia na obmedzenie používania rybárskeho výstroja, ktorý najviac poškodzuje biodiverzitu, a to aj na morskom dne, a preskúma spôsoby zlepšenia vykonávania opatrení na riadenie rybolovu najmä v lokalitách sústavy Natura 2000 a ďalších chránených morských oblastiach. 5.Vedecký výskum, inovácia a pilotné projekty Nariadenie uľahčuje vedecký výskum a zapojenie odvetvia rybolovu do vedeckej činnosti. Členským štátom môžu byť udelené výnimky na rybolovné operácie na účely vedeckého výskumu, pokiaľ budú splnené potrebné podmienky stanovené v článku 25 ods. 1 písm. a) až f) nariadenia. Od nadobudnutia účinnosti nariadenia 17 členských štátov informovalo Komisiu o 67 rybolovných operáciách vykonávaných na účely vedeckého výskumu. Boli prijaté dve žiadosti o vedecký výskum, ktoré sa týkali vyše šiestich komerčných plavidiel, a preto boli podrobené osobitnej kontrole. Komisia na základe odporúčania výboru STECF dospela k záveru, že ani v jednom prípade nebola úroveň zapojenia vedecky podložená, a členské štáty museli podmienky výskumu upraviť zodpovedajúcim spôsobom. Článok 20 nariadenia takisto zahŕňa možnosť členských štátov povoliť prostredníctvom regionalizácie používanie inovatívneho rybárskeho výstroja. S cieľom pomôcť tomuto procesu vyhotovila rada ICES posúdenie inovatívneho výstroja. Zatiaľ čo na tomto základe mohli byť predložené predbežné závery, rada ICES aj výbor STECF zdôraznili potrebu podrobnejšieho posúdenia, najmä lepšieho zohľadnenia socio-ekonomických faktorov, ktoré zohrávajú významnú úlohu pri zavádzaní inovatívneho výstroja v rámci odvetvia rybolovu. Hoci sa v článku 23 nariadenia stanovuje možnosť vymedziť pilotné projekty na vytvorenie systému úplnej dokumentácie úlovkov a odhodených úlovkov založeného na merateľných cieľoch, žiadna z regionálnych skupín nepredložila na tento účel spoločné odporúčania.