EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli2. 3. 2021 COM(2021) 94 final SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE podľa článku 77 služobného poriadku úradníkov



SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE podľa článku 77 služobného poriadku úradníkov Právny základ V článku 77 služobného poriadku naposledy zmeneného v roku 2013 sa stanovuje, že od 1. januára 2014 sa každých päť rokov vykoná prehodnotenie veku odchodu do dôchodku na základe správy, ktorú Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade. V správe sa posúdi predovšetkým vývoj veku odchodu do dôchodku zamestnancov verejnej služby členských štátov a vývoj očakávanej dĺžky života úradníkov inštitúcií. Spoluzákonodarcovia okrem toho rozhodli, že v prípade potreby navrhne Komisia zmenu veku odchodu do dôchodku v súlade so závermi tejto správy, pričom osobitnú pozornosť venuje vývoju v členských štátoch. Touto správou sa vykonáva uvedené ustanovenie najmä preskúmaním vývoja veku odchodu do dôchodku zamestnancov verejnej služby členských štátov a vývoja očakávanej dĺžky života úradníkov inštitúcií v rokoch 2014 až 2018. 1.Rozsah správy Podľa článku 77 služobného poriadku by sa mal vývoj veku odchodu do dôchodku zamestnancov verejnej služby členských štátov a vývoj očakávanej dĺžky života úradníkov inštitúcií prehodnotiť každých päť rokov, čím sa poskytne referenčné obdobie piatich rokov medzi 1. januárom 2014 a 31. decembrom 2018 pre túto správu. Spoluzákonodarcovia vymedzili vecnú pôsobnosť, ktorá zahŕňa vývoj veku odchodu do dôchodku zamestnancov verejnej služby členských štátov aj vývoj očakávanej dĺžky života úradníkov inštitúcií. Okrem toho sa spresnilo, že pri posudzovaní možnosti zmeny veku odchodu do dôchodku by Komisia mala venovať osobitnú pozornosť vývoju v členských štátoch. Po vystúpení Spojeného kráľovstva z Európskej únie 1. februára 2020 nie sú oznámené žiadne údaje týkajúce sa Spojeného kráľovstva. Analýza uvedená v správe bude teda slúžiť ako základ pre budúce opatrenia. Preto aj keď v plnej miere uznávame skutočnosť, že počas referenčného obdobia bolo Spojené kráľovstvo členským štátom, nezdá sa v tejto fáze vhodné zahrnúť údaje týkajúce sa situácie v Spojenom kráľovstve. 2.Podkladové informácie 2.1.Zber údajov Eurostat požiadal odborníkov z členských štátov, aby každoročne poskytovali údaje v rámci pracovnej skupiny pre článok 83 služobného poriadku. Táto skupina je príslušná v spolupráci s Eurostatom riešiť akékoľvek otázky týkajúce sa metodiky vykonávania prílohy XII služobného poriadku. S cieľom splniť si oznamovaciu povinnosť a v súlade s článkom 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii Európska komisia požiadala delegátov členských štátov v pracovnej skupine pre článok 83, aby do konca roku 2019 poskytli údaje a potvrdili spoľahlivosť údajov týkajúcich sa ich príslušných systémov dôchodkového zabezpečenia pre verejnú službu. Týkalo sa to najmä platného veku odchodu do dôchodku počas referenčného obdobia a iných spôsobov fungovania systémov dôchodkového zabezpečenia. 2.2.Metodické aspekty Porovnanie dôchodkových dávok medzi členskými štátmi je možné len do istej miery, pretože medzi systémami dôchodkového zabezpečenia existujú štrukturálne rozdiely. Najmä systémy pre zamestnancov ústrednej štátnej správy členských štátov sa nemusia vzťahovať na rovnaké obyvateľstvo, t. j. systémy v členských štátoch sa alternatívne vzťahujú na úradníkov ústrednej štátnej správy, všetkých štátnych zamestnancov vo verejnom sektore alebo zachytávajú pracujúce obyvateľstvo vo všeobecnosti spolu so štátnymi zamestnancami v ústredných štátnych správach. Niektoré vnútroštátne systémy dôchodkového zabezpečenia okrem toho fungujú ako „systémy priebežného financovania“ (t. j. príspevky pracujúcich do dôchodkového systému sa rozdeľujú tým, ktorí sú na dôchodku) na rozdiel od systémov, v ktorých si zamestnanci prispievajú na svoje vlastné nadchádzajúce dôchodky. Niektoré vnútroštátne systémy navyše pri stanovovaní veku odchodu do dôchodku uplatňujú rodové rozdiely. Ako potvrdzuje judikatúra súdov EÚ, systém dôchodkového zabezpečenia pre úradníkov EÚ je fiktívny (virtuálny) fond s definovanými dávkami, v ktorom sa z príspevkov zamestnancov financujú ich budúce dôchodky. Príspevky v skutočnosti pokrývajú náklady na dôchodkové práva za daný rok a žiadnym spôsobom nesúvisia s výdavkami na dôchodky za daný rok. 2.3.Definícia bežného veku odchodu do dôchodku

V článku 77 služobného poriadku sa uvádza vek odchodu do dôchodku, ktorý sa označuje aj ako bežný vek odchodu do dôchodku. Tento výraz zodpovedá veku, v ktorom zamestnanci EÚ automaticky odchádzajú do dôchodku bez finančnej sankcie. Bežný vek odchodu do dôchodku pre zamestnancov EÚ sa 1. januára 2014 zvýšil na 66 rokov pre zamestnancov prijatých od roku 2014. V prípade zamestnancov prijatých pred týmto dátumom sa uplatňujú prechodné ustanovenia. Na bežný vek odchodu do dôchodku sa vzťahujú dve výnimky: -Po prvé, zamestnanci môžu požiadať o predčasný odchod do dôchodku, t. j. odchod do dôchodku pred dosiahnutím bežného veku odchodu do dôchodku. Vek predčasného odchodu do dôchodku sa od 1. januára 2014 zvýšil na 58 rokov pre všetkých zamestnancov. Z predčasného odchodu do dôchodku vždy vyplýva značná peňažná sankcia. -Po druhé, zamestnanci môžu na vlastnú žiadosť, a ak to menovací orgán pokladá za odôvodnené v záujme služby, pokračovať v práci až do veku 67 rokov. Zamestnanci môžu výnimočne pracovať do veku 70 rokov a v tom prípade odídu do dôchodku automaticky v posledný deň mesiaca, v ktorom dosiahnu tento vek. 3.Vývoj príslušného veku odchodu do dôchodku zamestnancov ústrednej štátnej správy členských štátov Nasledujúci graf zobrazuje vývoj bežného veku odchodu do dôchodku, minimálneho veku odchodu do dôchodku a maximálneho veku odchodu do dôchodku pre zamestnancov ústrednej štátnej správy členských štátov. Členské štáty, ktoré nie sú uvedené v tabuľkách, buď neposkytli Eurostatu údaje, alebo nemajú minimálny alebo maximálny vek odchodu do dôchodku. 3.1. Bežný vek odchodu do dôchodku v ústrednej štátnej správe členských štátov 3.2. Minimálny vek odchodu do dôchodku 3.3. Maximálny vek odchodu do dôchodku 3.4. Posúdenie vývoja veku odchodu do dôchodku pre zamestnancov verejnej služby členských štátov * Táto tabuľka vychádza z údajov dostupných v tabuľke 3.2. V prípade krajín s diferencovaným vekom odchodu do dôchodku pre ženy a mužov sa najvyššia hodnota uvádza v predchádzajúcej tabuľke. V uvedených grafoch je znázornený vývoj minimálneho, bežného a maximálneho veku odchodu do dôchodku pre štátnych zamestnancov ústredných štátnych správ členských štátov EÚ v rokoch 2014 až 2018. Možno si všimnúť odchýlky, keďže v niektorých členských štátoch nie je minimálny vek odchodu do dôchodku, zatiaľ čo v iných štátoch nie sú žiadne rozdiely medzi maximálnym vekom odchodu do dôchodku a bežným vekom odchodu do dôchodku zamestnancov ústrednej štátnej správy.

Vzhľadom k tomu, hoci tento zber údajov poskytuje užitočné ukazovatele, pokiaľ ide o prípustný vek odchodu do dôchodku platný v ústrednej štátnej správe členských štátov, k akémukoľvek porovnaniu treba pristupovať opatrne. Z posúdenia v roku 2014 vyplýva, že v jednom členskom štáte bol bežný vek odchodu do dôchodku vyšší ako bežný vek odchodu do dôchodku vo výške 66 rokov pre zamestnancov EÚ rokov a bežný vek odchodu do dôchodku vo všetkých členských štátoch sa pohyboval od 58 do 67 rokov. Z posúdenia v roku 2018 vyplýva, že v troch členských štátoch bol bežný vek odchodu do dôchodku vyšší ako bežný vek odchodu do dôchodku pre zamestnancov EÚ a bežný vek odchodu do dôchodku vo všetkých členských štátoch sa pohyboval od 59 do 67 rokov. Na základe uvedeného sa dospelo k týmto zisteniam: -Súčasný maximálny vek odchodu do dôchodku pre zamestnancov EÚ (70 rokov) zodpovedá najvyššej norme, ktorá sa uplatňuje v ústrednej štátnej správe členských štátov. -Súčasný minimálny vek odchodu do dôchodku pre zamestnancov EÚ (58 rokov) je nižší ako priemerný minimálny vek odchodu do dôchodku platný v ústrednej štátnej správe odpovedajúcich členských štátov (59,4 roka). -Po zvýšení bežného veku odchodu do dôchodku pre zamestnancov EÚ zo 60 na 66 rokov medzi rokmi 2004 a 2014 je možné v členských štátoch pozorovať snahu o dobehnutie rozdielov. -Počas referenčného obdobia je možné pozorovať pretrvávajúce rozdiely medzi členskými štátmi. -V rokoch 2014 až 2018 sa priemerný bežný vek odchodu do dôchodku v odpovedajúcich členských štátoch zvýšil o menej ako jeden rok. -V roku 2018 bol v 89 % odpovedajúcich členských štátov bežný vek odchodu do dôchodku rovnaký alebo nižší ako bežný vek odchodu do dôchodku zamestnancov EÚ. -Od reformy z roku 2014 bežný vek odchodu do dôchodku platný pre štatutárnych zamestnancov podľa článku 77 služobného poriadku naďalej patrí medzi najvyššie platné vekové hranice v porovnaní s vekovými hranicami platnými pre ústrednú štátnu správu členských štátov. 4.Vývoj očakávanej dĺžky života úradníkov inštitúcií Posúdenie vývoja očakávanej dĺžky života zamestnancov inštitúcií EÚ je založené na demografických parametroch stanovených v prílohe XII služobného poriadku. Rovnaké parametre sa používajú pre ročné a päťročné poistno-matematické hodnotenie systému dôchodkového zabezpečenia pre úradníkov EÚ. Eurostat každoročne zbiera tieto demografické parametre založené na pozorovaní základného súboru pozostávajúceho z účastníkov tohto systému, ktorý zahŕňa zamestnancov v aktívnej službe a dôchodcov. Informácie sa získavajú od inštitúcií a agentúr, ktorých zamestnanci sú členmi tohto systému. Očakávaná dĺžka života úradníkov a ostatných zamestnancov inštitúcií sa konkrétne hodnotí na základe tabuľky očakávanej dĺžky života vypracovanej Eurostatom pre poistno-matematické hodnotenie systému dôchodkového zabezpečenia pre úradníkov EÚ. Tabuľka očakávanej dĺžky života zohľadňuje charakteristiky celého základného súboru členov tohto systému, vychádza teda zo základného súboru, ktorý sa v plnej miere vzťahuje na tento systém, čím sa predchádza skresľujúcemu účinku. Tabuľky očakávanej dĺžky života zohľadňujúce údaje o úmrtnosti sa aktualizujú každých päť rokov s cieľom zohľadniť aj najnovšie zistenia o úmrtnosti. 4.1.Metodické aspekty Eurostat použil prognostické tabuľky očakávanej dĺžky života pre päťročné hodnotenia systému dôchodkového zabezpečenia pre úradníkov EÚ v roku 2013 a v roku 2018. Schválili ich externí poistní matematici menovaní podľa článku 13 ods. 2 prílohy XII služobného poriadku. Prognostické tabuľky očakávanej dĺžky života zohľadňujú miery úmrtnosti v závislosti od veku a posudzovaného roku. Tieto tabuľky zohľadňujú očakávané budúce zmeny úmrtnosti tak, že berú do úvahy pozorované a plánované zmeny úmrtnosti pre vymedzené obyvateľstvo počas celého obdobia jeho života. Použitie prognostických tabuliek očakávanej dĺžky života predstavuje najlepší poistno-matematický postup v porovnaní s používaním tabuliek očakávanej dĺžky života za dané obdobie, v ktorých sa používajú miery úmrtnosti z jedného roka (alebo skupiny rokov) a predpokladá sa, že tieto miery sa uplatňujú po zvyšok života osoby. Na rozdiel od prognostických tabuliek očakávanej dĺžky života sa v tabuľkách očakávanej dĺžky života za dané obdobie nezohľadňujú žiadne následné zmeny mier úmrtnosti. Výsledkom zvolenej metodiky je preto výraznejší nárast očakávanej dĺžky života v porovnaní s prístupom založeným na tabuľkách očakávanej dĺžky života za dané obdobie. Prognostické tabuľky očakávanej dĺžky života v EÚ (EU Life Tables – EULT), ktoré vytvoril Eurostat, zahŕňajú trend neustáleho nárastu očakávanej dĺžky života v časovom horizonte 20 rokov na základe vývoja úmrtnosti v systéme dôchodkového zabezpečenia pre základný súbor úradníkov EÚ. Táto tabuľka vychádza z pozorovania javov úmrtnosti členov systému dôchodkového zabezpečenia pre úradníkov EÚ, čím sa predchádza možným externým odchýlkam.

Použitie prognostickej tabuľky očakávanej dĺžky života zodpovedá najlepšiemu poistno-matematickému postupu. Táto očakávaná dĺžka života sa zohľadňuje v hodnotení systému dôchodkového zabezpečenia pre úradníkov EÚ. Na tomto základe sa každoročne upravuje sadzba príspevku do dôchodkového systému s cieľom zabezpečiť jeho rovnováhu. 4.2. Porovnanie očakávanej dĺžky života zamestnancov EÚ v roku 2013 a v roku 2018 Príslušné miery úmrtnosti sú rozdielne pre mužov a ženy. Následne sa samostatne vypočítajú poistno-matematické tabuľky očakávanej dĺžky života pre rok 2013 a rok 2018, čo je v súlade s najlepším poistno-matematickým postupom. Muži Ženy Vek Očakávaná dĺžka života 2013 Očakávaná dĺžka života 2018 Nárast očakávanej dĺžky života (2014 – 2018) Vek Očakávaná dĺžka života 2013 Očakávaná dĺžka života 2018 Nárast očakávanej dĺžky života (2014 – 2018) 18 65,7 65,8 0,078 18 67,8 68,3 0,559 19 64,8 64,8 0,078 19 66,8 67,3 0,559 20 63,8 63,8 0,078 20 65,8 66,3 0,559 21 62,8 62,9 0,078 21 64,8 65,4 0,559 22 61,8 61,9 0,078 22 63,8 64,4 0,559 23 60,8 60,9 0,078 23 62,8 63,4 0,559 24 59,8 59,9 0,078 24 61,8 62,4 0,559 25 58,8 58,9 0,078 25 60,8 61,4 0,559 26 57,9 57,9 0,078 26 59,8 60,4 0,559 27 56,9 57,0 0,078 27 58,9 59,4 0,559 28 55,9 56,0 0,078 28 57,9 58,4 0,560 29 54,9 55,0 0,078 29 56,9 57,4 0,560 30 53,9 54,0 0,078 30 55,9 56,4 0,560 31 52,9 53,0 0,078 31 54,9 55,5 0,560 32 51,9 52,0 0,078 32 53,9 54,5 0,560 33 51,0 51,0 0,078 33 52,9 53,5 0,560 34 50,0 50,1 0,078 34 51,9 52,5 0,560 35 49,0 49,1 0,078 35 50,9 51,5 0,560 36 48,0 48,1 0,078 36 50,0 50,5 0,560 37 47,0 47,1 0,078 37 49,0 49,5 0,560 38 46,0 46,1 0,078 38 48,0 48,5 0,560 39 45,1 45,1 0,079 39 47,0 47,6 0,560 40 44,1 44,2 0,079 40 46,0 46,6 0,560 41 43,1 43,2 0,079 41 45,0 45,6 0,560 42 42,1 42,2 0,079 42 44,1 44,6 0,560 43 41,2 41,2 0,079 43 43,1 43,6 0,561 44 40,2 40,3 0,080 44 42,1 42,7 0,561 45 39,2 39,3 0,081 45 41,1 41,7 0,562 46 38,3 38,3 0,082 46 40,1 40,7 0,563 47 37,3 37,4 0,083 47 39,2 39,7 0,564 48 36,3 36,4 0,084 48 38,2 38,8 0,566 49 35,4 35,5 0,086 49 37,2 37,8 0,568 50 34,4 34,5 0,087 50 36,3 36,9 0,570 51 33,5 33,6 0,090 51 35,3 35,9 0,573 52 32,5 32,6 0,092 52 34,4 34,9 0,577 53 31,6 31,7 0,096 53 33,4 34,0 0,582 54 30,6 30,7 0,100 54 32,5 33,0 0,588 55 29,7 29,8 0,105 55 31,5 32,1 0,596 56 28,8 28,9 0,112 56 30,6 31,2 0,605 57 27,8 28,0 0,120 57 29,6 30,2 0,616 58 26,9 27,0 0,129 58 28,7 29,3 0,629 59 26,0 26,1 0,138 59 27,8 28,4 0,645 60 25,1 25,2 0,146 60 26,8 27,5 0,659 61 24,2 24,3 0,155 61 25,9 26,6 0,672 62 23,3 23,5 0,163 62 25,0 25,7 0 682 63 22,4 22,6 0,172 63 24,1 24,8 0,690 64 21,5 21,7 0,179 64 23,2 23,9 0,695 65 20,7 20,8 0,184 65 22,3 23,0 0,697 66 19,8 20,0 0,183 66 21,5 22,2 0,696 Z porovnania očakávanej dĺžky života zamestnancov v činnej službe (18 až 66 rokov ) v roku 2013 a v roku 2018 vyplýva obmedzený nárast očakávanej dĺžky života. Z tabuľky očakávanej dĺžky života pre mužov z roku 2018 vyplýva veľmi obmedzený nárast očakávanej dĺžky života v rozsahu od 0,078 roka (28 dní) v mladšom aktívnom veku do 0,184 roka (2 mesiace, 6 dní) v bežnom dôchodkovom veku. Z tabuľky očakávanej dĺžky života pre ženy z roku 2018 vyplýva obmedzený nárast očakávanej dĺžky života v rozsahu od 0,559 roka (6 mesiacov, 24 dní) v mladšom aktívnom veku do 0,697 roka (8 mesiacov, 14 dní) vo veku odchodu do dôchodku. Z vývoja v tabuľke očakávanej dĺžky života v EÚ v priemere vyplýva obmedzený nárast očakávanej dĺžky života zamestnancov inštitúcií, t. j. 4 mesiace v mladšom veku a 5 mesiacov v bežnom dôchodkovom veku. 5.Vývoj v členských štátoch Okrem hodnotenia v bode 3 a bode 4 tejto správy Komisia zvážila aj vývoj v systémoch dôchodkového zabezpečenia členských štátov. 5.1.Aktualizácia veku odchodu do dôchodku na základe vývoja očakávanej dĺžky života Vo väčšine členských štátov sa vek odchodu do dôchodku aktualizuje, pravidelne alebo jednorazovo, s cieľom zohľadniť vývoj očakávanej dĺžky života. Na základe informácií poskytnutých odpovedajúcimi členskými štátmi v rámci pracovnej skupiny pre článok 83 boli medzi členskými štátmi identifikované rôzne metódy, pokiaľ ide o postup aktualizácie veku odchodu do dôchodku na základe vývoja očakávanej dĺžky života. 5.2.Pozorovaný vývoj v systémoch dôchodkového zabezpečenia členských štátov V dôsledku globálnej finančnej krízy mnohé krajiny prijali opatrenia na zlepšenie finančnej udržateľnosti svojich systémov dôchodkového zabezpečenia. Konkrétne v súlade so systémom reforiem v čase krízy a po kríze pozorovaným v správach o primeranosti dôchodkov za roky 2015 a 2018 kľúčovým záujmom dôchodkových reforiem počas referenčného obdobia bolo aj naďalej zlepšenie udržateľnosti dôchodkov. To sa väčšinou vykonalo upravením dĺžky trvania dôchodku podľa očakávanej dĺžky života. Rôzne členské štáty to však vykonali z rozdielnych východiskových pozícií, s rôznymi úrovňami ambícií a rôznym dôrazom na pohlavie. V roku 2020 je vo veľkej väčšine členských štátov vek odchodu dôchodku nižší ako vek odchodu do dôchodku zamestnancov EÚ. Niektoré nedávne dôchodkové reformy sa okrem toho zamerali na uvoľnenie vekových požiadaviek na poberanie dôchodku, zvýšenie dôchodkových dávok vrátane dôchodkov v prvom pilieri a rozšírenie dôchodkového krytia. V niektorých prípadoch sa vplyv uzákonených reforiem pozastavil alebo oddialil (napr. uplatňovanie „indexu pre valorizáciu dôchodkov“ a faktora udržateľnosti) alebo sa vytvorili nové dočasné možnosti pre predčasný odchod do dôchodku. V iných prípadoch sa dynamika reforiem v dôsledku finančnej krízy v rokoch 2008 – 2012 v poslednom čase oslabila a v niekoľkých členských štátoch boli dokonca už uzákonené reformy zvrátené. V niektorých prípadoch sa znovu zaviedol nižší vek odchodu do dôchodku pre ženy a mužov. Okrem toho dlhodobé prognózy oznámené väčšinou členských štátov nepredpokladajú zvyšovanie veku odchodu do dôchodku nad hranicu 66 rokov skôr než v roku 2030.