EN    EN SK 
EN    EN  EURÓPSKA KOMISIA 
Brusel, 10.11.2010 
KOM(2010) 629 v kone čnom znení 
  
ZELENÁ KNIHA 
Rozvojová politika EÚ na podporu  inkluzívneho rastu a udržate ľného rozvoja 
 
Zvyšovanie dosahu rozvojovej spolupráce EÚ 
EN 2   EN OBSAH 
1. Úvod........................................................................................................................ ..... 3 
2. Vysoký dosah rozvojovej politiky ............................................................................... 6 2.1. Vysoký dosah spolupráce v praxi ................................................................................ 6 2.2. Rast v prospech ľudského rozvoja ............................................................................... 7 
2.3. Podpora správy vecí verejných .................................................................................... 8 2.4. Bezpe čnosť a nestabilita .............................................................................................. 9 
2.5. Skuto čná koordinácia pomoci...................................................................................... 9 
2.6. Súdržná politika rozvoja ............................................................................................ 10 2.7. Zvyšovanie dosahu rozpo čtovej podpory................................................................... 11 
3. Rozvojová politika ako kata lyzátor inkluzívneho a udržate ľného rastu.................... 11 
3.1. Partnerstvá v prospech inkluzívneho rastu................................................................. 12 3.2. Podpora regionálnej spolupráce; pokra čovanie obchodu v prospech rozvoja ........... 14 
4. Udržate ľný rozvoj ako nová hybná sila ..................................................................... 15 
4.1. Zmena klímy, prírodná rôznorodos ť a rozvoj ............................................................ 16 
4.2. Energia a rozvoj ......................................................................................................... 1 7 
5. Po ľnohospodárstvo a potravinová bezpe čnosť.......................................................... 19 
6. Záver ....................................................................................................................... ... 21 
EN 3   EN 1. Ú VOD 
V roku 2000 vyspelé a rozvojové krajiny schválili rozvojové ciele tisícro čia (RCT), čiže 8 
hlavných cie ľov a ved ľajších cie ľov na zníženie chudoby do roku 2015. Na plenárnom 
zasadnutí valného zhromaždenia OSN na vysokej úrovni v New Yorku v d ňoch 20. – 22. 
septembra 2010 svetoví lídri uzna li, že hoci dosiahnutý pokrok je z h ľadiska RCT aj krajín 
nerovnaký, dosiahlo sa ve ľa a milióny ľudí sa vymanili z chudoby.  
Hoci v minulom desa ťročí v mnohých častiach sveta vykazovali zdravý hospodársky rast, 
naďalej zostáva ve ľa nedostatkov, ke ďže mnohé rozvojové kraji ny sú vystavené riziku, že 
zaostanú v zotavovaní z nepriaznivých dosahov globálnej hospodárskej a finan čnej krízy. 
Približne 1,5 miliardy ľudí aj na ďalej žije v extrémnej chudobe (polovica z nich 
v subsaharskej Afrike) a šestina ľudstva je podvyživená. Mnohé z najmenej vyspelých krajín 
majú slabšiu schopnos ť zotaviť sa zo súčasnej hospodárskej krízy a ich HDP sa v roku 2009 
prevažne znížil. Pokia ľ ide o RCT v oblasti znižovania úm rtnosti matiek a detí, dosiahol sa 
len veľmi malý pokrok a obavy vyvolávajú aj kval ita vzdelávania a pe rspektívny prístup 
k hygiene. Okrem toho je pokrok v každom regióne  iný a v niektorých prípadoch nepocítilo 
úžitok z rastu širšie obyvate ľstvo ani v krajinách so zdravým hospodárskym rastom.   
Pokiaľ ide o Európsku úniu (EÚ) a jej členské štáty, za posledných desa ť rokov a najmä od 
prijatia Európskeho konsenzu o rozvoji1 v roku 2005 EÚ zvýšila sumu oficiálnej rozvojovej 
pomoci (ODA), zlepšila svoju výkonnos ť v oblasti realizácie pomoci a členské štáty sa 
zjednotili na spolo čných prístupoch k politik ám. Zlepšila sa aj ú činnosť2 pomoci, 
zmodernizovali sa partnerstvá a doh ody o spolupráci, ako aj finan čné nástroje, a zaviedli sa 
mechanizmy na zlepšenie súdržnosti  politík v záujme rozvoja (PCD)3. EÚ si uvedomuje, že 
primárna zodpovednos ť za vymedzenie vlastných rozvojových stratégií spo číva na jej 
partnerských krajinách  a v tom zohráva k ľúčovú úlohu dobrá správa vecí  verejných. Preto sa 
čoraz viac priklá ňa namiesto k vz ťahu darca - príjemca k vz ťahu dvoch partnerov4 so 
zapojením zmluvných postupov na základe dial ógu o politikách a s prepojením výsledkov na 
konkrétne programy alebo nástroje spolupráce. 
V roku 2010 EÚ zaujala ambiciózny postoj na podporu RCT, pri čom znova potvrdila 
kolektívny cie ľ vyčleniť do roku 2015 0,7 % HND na ODA. Aj na ďalej je najvä čším darcom 
na svete. Miliónom ľuďom na celom svete priniesla do života významnú zmenu. Hoci EÚ 
uznáva, že je potrebné ďalšie úsilie, je na tieto výsledky hr dá. Pre Úniu je rozvojová pomoc aj 
naďalej otázkou solidarity, oddanosti a vzájomného záujmu. Lisabonskou zmluvou sa 
rozvojová politika v skuto čnosti posunula do ťažiska cie ľov EÚ, ke ďže v článku 208 sa 
uvádza, že „hlavným cie ľom politiky Únie v oblasti rozvojovej spolupráce je obmedzovanie 
chudoby a v dlhodobom horizonte jej odstránenie. Únia zoh ľadní ciele rozvojovej spolupráce 
pri uskuto čňovaní politík, ktoré môžu ovplyvni ť rozvojové krajiny.“ 
                                                 
1 http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/european_consensus_2005_en.pdf . 
2 http://ec.europa.eu/development/how/aid_effectiveness_en.cfm .  
3 http://ec.europa.eu/development/policies/policy_coherence_en.cfm .  
4 V posledných rokoch EÚ uzavrela rôzne partnerské dohody, ktorými sa riadia jej vz ťahy s rozvojovými 
a rýchlo sa rozvíjajúcimi krajinami, napríklad stra tegické partnerstvo EÚ a Afriky, zrevidovanú dohodu 
z Cotonou s krajinami AKT, strategické partnerstvá s rýchlo sa rozvíjajúcimi ekonomikami a krajinami 
v procese transformácie a stratégiu pre strednú Áziu.  
EN 4   EN Rozvojová pomoc si bude na ďalej vyžadova ť dlhodobé finan čné záväzky. Preto je zvláš ť 
dôležité preukáza ť občanom EÚ jej význam, a to hne ď v niekoľkých oblastiach, najmä pri 
znižovaní chudoby a ďalších globálnych výzvach. Zmena klímy je úzko prepojená 
s rozvojom, ke ďže ďalej zvyšuje potrebu rozvojovej pomoci a vyžaduje si zvýšené 
sústredenie na iné významné otázky, ako na príklad prístup k energii a jej bezpe čnosť, 
nedostatok vody a potravinovú bezpe čnosť. Rozvojová pomoc musí rieši ť zlú alebo slabú 
správu vecí verejných, ktorá vytvára úrodnú  pôdu pre terorizmus, pirátstvo, nelegálne 
obchodovanie a kriminalitu; zlepši ť riadenie migra čných tokov zjednodušením legálnej 
migrácie v súlade s potrebami pracovného trhu, opatreniami proti nelegálnej migrácii 
a prispôsobením migrácie v prospech rozvoja; podporova ť hospodársky rast v rozvojových 
krajinách a asistova ť im pri za čleňovaní do svetovej ekonomiky. V tomto rámci sú pri 
získavaní podpory európskych ob čanov pre rozvojovú spoluprácu  strategicky dôležité 
vzdelávanie a zvyšovanie informovanosti o rozvoji. 
V preskúmaní pokroku vo vykonávaní RCT sa pret o jasne uvádza, že svet musí na podporu 
úsilia krajín o naplnenie RCT urobi ť viac, a to nie len pokia ľ ide o úrovne ODA, ale 
prinajmenšom o rovnako dôležité spôsoby pos kytovania a využívania pomoci. Iba samotná 
pomoc nikdy nebude sta čiť na to, aby milióny ľudí zbavila chudoby. Mimo zabezpe čenia 
a zlepšenia základných služie b môže rozvojová pomoc by ť účinná len vtedy, ak bude rieši ť 
hlbšie dôvody nedostato čného pokroku v nap ĺňaní RCT. Pomoc nie je všeliekom, ale iba 
jedným z nieko ľkých finan čných tokov smerujúcich do rozvoj ových krajín. Musí sa zaobera ť 
skôr praprí činami chudoby než ich príznakmi, by ť predovšetkým katalyzátorom schopnosti 
rozvojových krajín vytvára ť inkluzívny rast, ktorý ľuďom umož ňuje prispieva ť 
k hospodárskemu rastu a ma ť z neho aj úžitok, a mobilizova ť ich hospodársky, prírodný 
a ľudský kapitál na podporu straté gií znižovania chudoby. Je tak čoraz zrejmejšie, že RCT 
nemožno dosiahnu ť bez stáleho zvyšovania inkluzívne ho rastu. Zvýšenie hrubého národného 
dôchodku rozvojových krajín o 1 % môže by ť oveľa účinnejšie ako zvýšen ie pomoci pre tieto 
krajiny. Môže významne zlepši ť schopnos ť krajín dosiahnu ť zníženie chudoby 
a prostredníctvom vytvárania pracovných miest a sociálnej ochrany sa môže ďalej znásobi ť. 
Dosiahnutie RCT do roku 2015 preto musí zosta ť prvoradou a najdôležitejšou prioritou 
Európy, pri čom ďalšie napredovanie bude spo čívať na základných princípoch stanovených 
v Európskom konsenze o rozvoji5. Boj s globálnou chudobou patrí k ťažiskovým hodnotám, 
cieľom a záujmom Európy. Jasne sa preukázalo, že sledovanie tohto cie ľa na úrovni EÚ môže 
predstavova ť vysokú pridanú hodnotu najmä tým, že zabezpe čí globálny a vnútorne súdržný 
dosah a prítomnos ť na celom svete, dodá opatreniam po litickú váhu a rozsah a prerozdelí 
prácu zameranú na zvýšeniu ú činnosti pomoci v EÚ a partnerských krajinách. 
Vzhľadom na sú časné výzvy je cie ľom tejto zelenej knihy otvori ť diskusiu o tom, ako môže 
EÚ čo najlepšie podporova ť úsilie rozvojových krajín o urýchlenie pokroku v nap ĺňaní RCT 
a ako môžu nové príležitostí vyvola ť pákový ú činok pri znižovaní chudoby. Otázky sa týkajú 
štyroch hlavných cie ľov, ktoré majú EÚ a jej členské štáty spolo čne napĺňať: 
• ako zabezpe čiť vysoký dosah rozvojovej politiky EÚ , aby každé vynaložené euro 
prinieslo čo najvyššiu pridanú hodnotu, malo čo najväčší pákový ú činok a zabezpe čilo čo 
najlepšie pokra čovanie príležitostí pre budúce generácie,  
                                                 
5 Najmä komplexné prístupy k znižovaniu chudoby, vlastníctvu a zosúladeniu v partnerských krajinách, 
koordinácii a súdržnosti politík. 
EN 5   EN • ako v rozvojových krajinách podpori ť zvyšovanie rastu a jeho inkluzívnosti  ako 
prostriedku na znižovanie chudoby a šance na dôstojný život a perspektívu do budúcnosti 
pre všetkých,  
• ako rozšíri ť udržateľný rozvoj ako hybnú silu pokroku a 
• ako dospie ť k dlhodobým výsledkom v oblasti po ľnohospodárstva a potravinovej 
bezpečnosti.  
Zelená kniha bude uverej nená na webovej lokalite Komisie (http://ec.europa .eu/yourvoice/). 
Konzultácia bude prebieha ť od 15. novembra 2010 do 17. januára 2011 a je prístupná 
akémukoľvek zainteresovanému subjektu. Príspevky môžu posiela ť jednotlivci, organizácie či 
krajiny, a to formou odpovedí na otázky uvede né v dokumente a/alebo formou všeobecných 
poznámok k predloženým otázkam. Zvláš ť vysoko cenené budú príspevky od partnerov EÚ 
v rozvojových krajinách. 
Prijaté príspevky sa uverejnia pod ľa možnosti v súhrnnej podobe, pokia ľ autori nenamietnu, 
že uverejnenie ich osobných údajov by poškodilo ich legitímne záujmy. V takomto prípade sa 
príspevok môže uverejni ť anonymne. Inak sa príspevok neuverejní a v zásade ani jeho obsah 
nebude zoh ľadnený. Od vytvorenia Regi stra zástupcov záujmových skupín (lobistov) v rámci 
európskej iniciatívy za transparentnos ť v júni 2008 sú organizácie vyzývané, aby využívali 
tento register a poskytovali Európskej komisii a širokej verejnosti informácie o svojich 
zámeroch, financovaní a št ruktúrach. Komisia uplat ňuje politiku, že pokia ľ sa organizácie 
nezaregistrujú, ich príspevky sa považujú za príspevky jednotlivcov. 
Príspevky do konzultácie sa posiela jú na adresu DEV-GREENPAPER-
EUDEVPOL@ec.europa.eu. Otázky týkajú ce sa tejto konzultácie možno posiela ť na tú istú e-
mailovú adresu alebo na túto poštovú adresu: European Commission, DG Development, Unit A/1, Office SC-15 03/70, 1049 Brusel, Belgicko. 
Výsledky tejto konzultácie budú zoh ľadnené v návrhoch Komisie v súvislosti 
s modernizáciou európskej rozvojovej politiky,  ktoré sú plánované na druhú polovicu roku 
2011, ako aj v iných iniciatívach politík v príbuzných oblastiach.  
EN 6   EN 2. V YSOKÝ DOSAH ROZVOJOVEJ POLITIKY  
Na dosah spolupráce vplýva celé spektrum fa ktorov, ktoré tvarujú širší rámec rozvojovej 
politiky EÚ vrátane globálneho hospodárskeho  kontextu, vlastných politík partnerských 
krajín, vnútornej súdržnosti polit ík darcov (v oblasti obchodu, po ľnohospodárstva, migrácie, 
humanitárnych politík, zmier ňovania zmeny klímy at ď.) a dialógu o politikách, ktorý 
predchádza rozhodnutiam o plánovaní pomoci. V niektorých krajinách má na rozvoj vyšší 
dosah externý rozmer politík EÚ než jej pomoc.  
Napriek tomu potreby financovania na dosiahnutie RCT ďaleko presahujú množstvo 
v súčasnosti dostupných verejných prostriedkov, či už na vnútroštátne j úrovni v rozvojových 
krajinách alebo na medzin árodnej úrovni prostredníct vom rozvojovej spolupráce 
a rozvíjajúcej sa južno-južnej spolupráce. Okrem toho v sú časnom hospodárskom 
a finančnom kontexte bude potreba fi škálnej konsolidácie vytvára ť čoraz väčší tlak na 
darcovské rozpo čty pomoci. Bude potrebné seriózne zváži ť inovatívne riešenia. K nim patria 
možnosti, ktorým sa v rámci diskusie  o inovatívnych zdro joch financovania6 prisudzoval 
„značný potenciál vytvára ť príjmy“7, ako aj úsilie o zlepšenie dosahu sú časných tokov ODA. 
Je zrejmé, že európska pomoc musí prináša ť významnú pridanú hodnotu a skuto čnú hodnotu 
za vynaložené prostriedky, a zárove ň sa musí zamera ť na tie oblasti, v ktorých možno jasnú 
pridanú hodnotu preukáza ť. To jednoducho znamená, že EÚ musí vo všetkých relevantných 
formách a sektoroch preukáza ť, že jej programy pomoci pos kytnú najvyšší dlhodobý dosah 
a budú využité ako k ľúčový nástroj na dosiahnutie RCT a ďalších cie ľov. Na za čiatku je 
potrebné zamera ť sa na štyri základné a hlavné požiadavky: ľudský rozvoj a bezpe čnosť ako 
podmienky rozvoja ktorejko ľvek krajiny, rast a sociálna inkluzívnos ť potrebné pre akýko ľvek 
dlhodobejší rozvoj. Všetko sú to nutné d oplnkové podmienky, na ktorých sa musí 
konzistentne pracova ť. 
2.1. Vysoký dosah spolupráce v praxi 
Je dôležité, aby sa vyzna čené ciele premietli do všetkýc h etáp plánovania a výdavkového 
cyklu, a aby sa tak investovalo do projektov,  ktoré umožnia, aby v partnerskej krajine 
vyvolalo pákový ú činok a stimulovalo rast každé vynaložené euro – či už z rozvojovej 
pomoci, financovania opat rení v súvislosti s klímou alebo z iných rozpo čtov pomoci. EÚ a jej 
členské štáty môžu považova ť niektoré podmienky, pokia ľ ide o programy/projekty/podporu, 
za splnené po zvážení: 
i) pridanej hodnoty,  ii) predpokladu koordinácie EÚ pred sc hválením grantov/plánovania, napríklad 
prostredníctvom strategických dokumen tov pre jednotlivé krajiny EÚ,  
iii) preukázania, že navrhovaná podpora programov/grantov/rozpo čtov bude ma ť pákový 
účinok na jednej strane na reformy a hospodárne pol itiky a na druhej st rane na iné zdroje 
                                                
 
6 KOM(2010) 549 a KOM(2010) 700.  
7 Závery Rady o rozvojových cie ľoch tisícro čia na plenárne zasadnutie Organizácie Spojených národov 
na vysokej úrovni v New Yorku a po ňom – podpora dosiahnutia rozvojových cie ľov tisícro čia do roku 
2015, 11080/10, 14. jún 2010. 
EN 7   EN financovania (vrátane zapájania súkromné ho sektora alebo mobilizovania domácich 
fiškálnych zdrojov). 
Okrem toho vzh ľadom na prebiehajúcu fiškálnu konsolidáciu ke ďže rozpočty pomoci sa 
dostávajú pod zvýšený tlak, rastie dôležitos ť monitorovania a hodnotenia výsledkov, ako aj 
informovania o nich. Zvýšením zodpovednosti a vidite ľnosti príspevkov EÚ ukazuje 
partnerom aj to, že dostála svojím me dzinárodným záväzkom. Preto musíme vedie ť výsledky 
rozvojovej spolupráce EÚ presved čivo dokáza ť. To si bude vyžadova ť zvýšené úsilie 
o upevnenie systémov monitorovania a hodnotenia  a takisto sprísnenie požiadaviek na 
podávanie hlásení ako v EÚ, tak v jej partnerských krajinách.  
1. Ako by EÚ a jej členské štáty mohli vypracova ť súbor usmer ňujúcich pokynov 
o plánovaní a výdavkoch, v ktorýc h by požadovali splnenie nieko ľkých podmienok 
(ohľadne pridanej hodnoty, koordinácie, dosahu) v každom 
programe/projekte/podpore? 
2. Aké osved čené postupy sa v sú časnosti uplat ňujú na úrovni EÚ a členských štátov, 
na ktorých by sa malo ďalej stava ť? 
3. Ako by sa mohla rôznorodos ť tokov pomoci (z verejných aj súkromných zdrojov, 
z rôznych rozpo čtov politík na externé činnosti) vhodne kombinova ť, sledova ť 
a podávať o nej hlásenia, aby mala čo najväčší dosah, adresnú zodpovednos ť 
a viditeľnosť? 
2.2. Rast v prospech ľudského rozvoja  
Bez potravinami zabezpe čenej, vzdelanej a zdravej populácie nemôžu krajiny rás ť ani sa 
vymaniť z chudoby. Pokia ľ má mať hospodársky rast udržate ľný rozvojový prínos, musí by ť 
sociálne inkluzívny a politiky musia by ť súdržné a vyvážené. Pri znižovaní chudoby, 
dosahovaní RCT a zlepšovaní sociálnej súdržnosti, ľudských práv a mieru má rastúci význam 
znižovanie nerovností prostredníctvom t vorby príjmov, produktívneho a dôstojného 
zamestnania, rodovej rovnosti, sociálnej ochrany, všeobecn ého prístupu ku kvalitnému 
vzdelávaniu a odbornej príprave, pružného syst ému vyššieho vzdelávania, ktorý je schopný 
poskytova ť potrebné ľudské zdroje, a zdravotníckych služieb.  
To sú nutné priority sú časného aj budúceho rozvojového úsilia EÚ a členských štátov 
v najnúdznejších krajinách. 
Na základe svojej bohat ej skúsenosti s podporou ľudského a spolo čenského rozvoja skúmajúc 
priestor mimo tradi čných oblastí činnosti je dnes EÚ v stave zhodnoti ť, ako lepšie integrova ť 
zameranie na schopnosti, inováciu, tvorivos ť a podnikanie do komplexného prístupu 
k sociálnym politikám a ako podpori ť aktívne politiky trhu práce,  program tvorby dôstojného 
zamestnania a rozvoj ú činných štátnych systémov sociálnej ochrany. 
4. Ako môže EÚ a jej členské štáty čo najlepšie zabezpe čiť, aby bola pomoc na 
vzdelávanie a zdravotníctvo sústredenejšia a ďalej zvýšila svoj dosah a ú činnosť 
z hľadiska ľudského rozvoja a rastu?  
5. Ako by mala EÚ podporova ť rozvoj schopností v partners kých krajinách v súlade 
s vlastnos ťami a potrebami miestnych trhov pr áce vrátane neformálneho sektora? 
Ako by mohol by ť v tomto oh ľade užitočný globálny prístup EÚ k migrácii?  
EN 8   EN 2.3. Podpora správy vecí verejných  
Zo skúseností je známe, že bez do brej správy vecí verejných budú ma ť programy pomoci 
obmedzený ú činok a zabezpe čiť vysoký dosah spolupráce bude nesmierne náro čné. 
Integrálnymi sú časťami rozvojových stratégií EÚ sú dem okratická správa vecí verejných, 
dodržiavanie ľudských práv, boj proti korupcii, prá vny štát a budovanie inštitúcií a štátu.  
Účinná správa vecí verejnýc h si vyžaduje riadne finan čné hospodárenie a ú činnú prevenciu, 
kontrolu a sank čné/opravné mechanizmy na boj  proti korupcii a podvodu. Rovnako k ľúčovú 
úlohu zohrávajú šírenie transparen tnosti, adresnej zodpovednosti a ú časti v procese 
rozhodovania, a to najmä prostredníctvom parlamentu, nezávislého súdnictva a audítorských inštitúcií. Zárove ň sa treba sústredi ť na zvýšenie regula čnej kapacity vlád s cie ľom vybudova ť 
prostredie priaznivé pre podnikanie, ktoré by čo najlepšie využívalo vnútorné zdroje 
a priťahovalo by domáce aj zahrani čné investície v kombinácii s mechanizmami, ktoré zaistia, 
že úžitok z rastu sa premietne vo všetkých vrstvách spolo čnosti. V tomto oh ľade možno 
oceniť skúsenosti EÚ s procesom transformácie. Ve ľmi dôležitým partnerom sú aj 
organizácie ob čianskej spolo čnosti. V politickom dialógu so št átnymi orgánmi EÚ presadzuje 
minimálne štandardy na vytvorenie pri aznivého prostredia pre organizácie ob čianskej 
spoločnosti a nabáda k aktívnemu dialógu medz i štátom a mimovládnymi subjektmi.  
Hlavnými zásadami sú časného prístupu EÚ sú dialóg medzi partnermi a zameranie na 
motivačné opatrenia v prospech reforiem or ientovaných na výsledky. To sa uskuto čňuje 
začle
ňovaním ukazovate ľov pokroku do pravidelných preskúmaní  pridelenej pomoci, ako aj 
do konkrétnych programov a rozpo čtovej podpory. EÚ sa už posunula smerom k zmluvnému 
plánovaniu pomoci založenému na dopyte, napríklad prostr edníctvom iniciatívy za dobrú 
správu vecí verejných8 v spolupráci s africkými, karibskými a tichomorskými krajinami 
(AKT), zmluvy o RCT9 a doložiek o správe vecí vere jných v dohodách s krajinami AKT 
a Ázie, Latinskej Ameriky a európskymi suse dskými krajinami. Dôležitú úlohu pri zais ťovaní 
lepšieho prijatia a leg itímnosti reforiem zohráva regionálny  rozmer propagovania správy vecí 
verejných. 
Prioritou rozvojovej politi ky EÚ však musí zosta ť pokračovanie v zameraní na využívanie 
pomoci ako katalyzátora zlepšovania sprá vy vecí verejných, kt oré je integrálnou sú časťou 
rozvojových partnerstiev. V niekto rých partnerských krajinách os táva v tomto zmysle ešte 
veľa nedostatkov. Z toho vyplýva nieko ľko otázok, ako čo najlepšie posunú ť využívanie 
pomoci na podporu správy v ecí verejných dopredu. Zatia ľ čo napríklad viacro čné rozpočtové 
prostriedky pridelené danej krajine  ex ante umožňujú rozvojovým krajinám do istej miery 
predvídať svoje financie, mohlo by sa zváži ť, či by nebolo vhodné zauja ť nové prístupy 
k motivačným opatreniam v prospech reforiem  a mobilizácie vnútorných zdrojov. 
6. Ako môže EÚ prispôsobi ť svoj prístup, nástroje a ukazovatele na podporu reforiem 
správy vecí verejných v rozv ojových krajinách/regiónoch? 
7. Ako a do akej miery by mala EÚ zapracova ť viac motiva čných opatrení v prospech 
reforiem do procesu pride ľovania rozpo čtových prostriedkov, či už jednotlivým 
krajinám alebo tematickým programom? 
                                                 
8 Pozri najmä pracovný dokument útvarov Komisie „Podpora demokratickej správy vecí verejných 
prostredníctvom iniciatívy pre správu vecí verejných: preskúmanie a ďalší postup“ – SEK(2009) 58, 
19.11.2009. 
9 http://ec.europa.eu/development/how/aid/mdg-contract_en.cfm .  
EN 9   EN 8. Ako by mala EÚ podporova ť vhodné rámce hodnotenia a monitorovania rozvojových 
výsledkov dosiahnutých v pr ijímajúcich krajinách? 
2.4. Bezpe čnosť a nestabilita 
Bez mieru a bezpe čnosti, právneho štátu, primeraných a predvídate ľných právnych predpisov 
či hospodárneho zaobchádzania s verejnými fina nciami sa pomoci nikdy nepodarí poskytnú ť 
ľuďom dlhodobú budúcnos ť. Táto skuto čnosť je zakotvená ako v európskej bezpe čnostnej 
stratégii, tak v európskom konsenze o roz voji. Okrem toho je pre zaistenie ú činnosti pomoci 
kľúčové úzko prepoji ť rozvojovú politiku EÚ s jej širšou vonkajšou činnosťou na základe 
dobre koordinovaného a nákladovo efektívneho  prístupu na úrovni EÚ, ako aj členských 
štátov. To platí zvláš ť v nestabilných štátoch, post-konflik tných situáciách a krajinách, kde 
kombinácia faktorov vytvára úrodnú pôdu pre vznik alebo podporu sociálneho násilia 
a násilného extrémizmu. 
Inštitucionálne úpravy po prijatí Lisabons kej zmluvy v EÚ predstavujú príležitos ť pre 
komplexnejší a lepšie koordinovaný eu rópsky prístup k riešeniu praprí čin konfliktov 
a podpore úsilia partnerských krajín o budova nie mierových, demokratických, legitímnych 
a inkluzívnych štátov.  
EÚ by mohla ma ť osobitý záujem využi ť svoju novú Európsku službu pre vonkajšiu činnosť 
(ESVČ) v spolupráci so zodpovedajúcimi útva rmi Komisie pri budovaní komplexných 
politických stratégií, v ktorých by sa v časné varovanie a preventí vna diplomacia prepojili 
s krátkodobými protikrízovými opa treniami (humanitárne, diplomatické, civilné a vojenské 
krízové riadenie), a ko aj s dlhodobými nástrojmi a polit ikami (o rozvojovej spolupráci, 
obchode, životnom prostredí a prispôsobovaní zmene klímy s cie ľom zvýši ť odolnosť voči 
prírodným katastrofám, o migrácii at ď.) Do nich by sa mohla zapracova ť aj riadna rozvojová 
zložka pokrývajúca správu vecí verejných, budovanie štátu a in é rozvojové reformy potrebné 
na udržanie mieru a st ability a na podporu ľudských práv. 
V tejto súvislosti je pre zvýšenie odo lnosti krajín, ktoré sú náchylné podlieha ť krízam, pre ich 
upevnenie a ú činnú transformáciu z núdzového st avu k obnove zásadná súdržnos ť a dobrá 
súčinnosť s humanitárnymi činnosťami. 
9. Ako by mala EÚ pri plánovaní svojich rozvojových zásahov rieši ť väzbu medzi 
bezpečnosťou a rozvojom, najmä v nestabiln ých krajinách náchylných podlieha ť 
krízam, a vä čšmi sa sústredi ť na demokratickú správu vecí verejných, ľudské práva, 
právny štát, spravodlivos ť a reformu bezpe čnostného sektora?  
10. Ako by mohla EÚ pri plánovaní bezpe čnostných zásahov zlepši ť koordináciu 
s rozvojovými zásahmi? 
11. Ako môže EÚ čo najlepšie reagova ť na výzvu súvisiacu s prepojením pomoci, 
oživenia a rozvoja v situáciách  transformácie a prestavby? 
2.5. Skuto čná koordinácia pomoci 
Účinná koordinácia programov pomoci je právnym záväzkom Únie a jej členských štátov. 
V článku 210 Lisabonskej zmluvy sa ustanovuje: „S cie ľom podporova ť komplementárnos ť 
a efektívnos ť svojich činností Únia a členské štáty koordinujú svoje politiky rozvojovej 
spolupráce a navzájom sa radia o programoc h pomoci vrátane pôs obenia v medzinárodných 
organizáciách a na medzinár odných konferenciách.“ Dôležitos ť koordinácie pomoci s inými 
EN 10   EN darcami je zakotvená v európskom kons enze o rozvoji, kódexe správania10 a v opera čnom 
rámci11 vychádzajúcom z programu zvyšovania ú činnosti pomoci (Parížska deklarácia 
a akčný program z Akkry)12. 
Naozaj účinná koordinácia pomoci v št ádiu plánovania je však doteraz skôr výnimkou ako 
pravidlom. 
Koordinácia sa musí sta ť podstatne systematickejšou a ú činnejšou, ako to uznala Rada13, 
a pritom vyzvala Komisiu, aby „predložila Rade do roku 2011 návrh na postupnú 
synchronizáciu programovacích cyklov EÚ a vnútroštátnych programovacích cyklov na 
úrovni partnerskej krajiny, ktoré sa budú zaklada ť na rozvojových stratégiách partnerských 
krajín a zoh ľadňovať ich programovacie cykly“.  Komisia plánuje takýto mechanizmus 
zaviesť v roku 2011.  
12. Ktoré spôsoby a štruktúry sú z právneho aj praktického h ľadiska najvhodnejšie na 
realizáciu ú činnej pomoci a strategických dokum entov pre jednotlivé krajiny EÚ? 
Ako možno v tomto oh ľade čo najlepšie prakticky uplatni ť Lisabonskú zmluvu 
a závery Rady zo 14. júna? 
2.6. Súdržná politika rozvoja 
Súdržná politika rozvoja je právna pož iadavka zakotvená v Lisabonskej zmluve14. Politiky 
v oblastiach ako napríklad obchod, rybné hospodárstvo, po ľnohospodárstvo, migrácia alebo 
klíma, energetika a ďalšie, môžu ma ť veľký dosah na schopnos ť najchudobnejších krajín 
znížiť chudobu a rás ť. 
V Dvanás ťbodovom ak čnom pláne EÚ na podporu rozvojových cie ľov tisícro čia 
uverejnenom 21. apríla 201015 Komisia zdôraznila, že „EÚ podporuje RCT aj tým, že 
opatrenia, ktoré nepatria do oblasti rozvojov ej pomoci, zameriav a na podporu rozvojových 
cieľov“. Za posledných pä ť rokov EÚ na tento ú čel zaviedla mechanizmy ex ante a ex post 
vrátane posúdení vplyvu, ktoré sa zamerali na vonkajší dosah návrhov politík. V pracovnom 
programe SPR sú stanovené konkrétne ciele a ukazovatele pokroku pri nap ĺňaní záväzkov EÚ 
v oblasti SPR v celej škále pol itík s dosahom na týchto pä ť globálnych výziev: obchod 
a financie, zmena klímy, potravinová bezpe čnosť, migrácia a bezpe čnosť. Tento program sa 
používa ako nástroj na usmer ňovanie rozhodovania EÚ, najmä pokia ľ ide o Komisiu, Radu 
a Parlament, o širokom spektre rozhodnutí, kt oré majú vplyv na rozvojové krajiny mimo 
rozvojovej pomoci.  
Ďalší pokrok možno dosiahnu ť aj proaktívnejším prístupom k pracovnému programu SPR 
a v skoršom štádiu prípravou nových iniciatív. Preto je potrebné ďalej pracova ť na spôsoboch, 
ako tento záväzok premeni ť na konkrétny ak čný program. K ľúčovou výzvou zostáva by ť 
                                                 
10 Kódex správania EÚ v oblasti komplementárnos ti a rozdelenia práce v ro zvojovej politike, dok. č. 
9090/07, 15.5.2007. 
11 Kódex správania EÚ v obl asti komplementárnosti a rozdelenia práce a Opera čný rámec pre ú činnosť 
pomoci. 
12 http://www.oecd.org/dataoecd/58/16/41202012.pdf .  
13 Závery Rady o RCT, 14. júna 2010. 
14 V článku 208 Zmluvy o fungovaní EÚ sa uvádza: „(...) Únia zoh ľadní ciele rozvojovej spolupráce pri 
uskutočňovaní politík, ktoré môžu ovplyvni ť rozvojové krajiny.“ 
15 http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/COMM_COM_2010_0159_MDG_EN.PDF . 
EN 11   EN najmä ďalší rozvoj sú časných prístupov k posudzovaniu ko nkrétneho dosahu politík EÚ na 
rozvojové ciele. 
13. Aké praktické opatrenia a opat renia politík možno prija ť v EÚ na zlepšenie 
súdržnosti politík rozvoja? Ako možno čo najlepšie posúdi ť pokrok a dosah? 
2.7. Zvyšovanie dosahu rozpo čtovej podpory 
Jedným zo spôsobov, ako uskuto čňovať rozvojovú pomoc, je rozpo čtová podpora, ktorá 
spočíva v poskytovaní finan čnej pomoci do rozpo čtov prijímajúcich krajín. Za posledné roky 
rozpočtová podpora (všeobecná aj sektorová) získala na význame na úrovni EÚ pri podpore 
zdravých hospodárskych a finan čných politík, ako aj v reformných programoch partnerských 
krajín. Komisia je pripravená zabezpe čiť, aby sa rozpo čtová podpora využívala selektívne 
a s čo najvyššou mierou ú činnosti, efektivity a dosahu.  
Vzhľadom na dôležitos ť preskúma ť využívanie tohto významného nástroja prijala Komisia 
19. októbra 2010 zelenú knihu pod názvom „Budúcnos ť rozpočtovej podpory EÚ pre tretie 
krajiny“16. Jej cieľom je otvori ť širokú verejnú konzultáciu, v ktorej by sa zhromaždili názory 
a podklady od zainteresovaných subj ektov o tom, ako môže pou čenie z doterajšieho vývoja 
viesť k zlepšeniu využívania rozpo čtovej podpory v budúcnosti, a to ako na úrovni 
Spoločenstva, tak na úrovni členských štátov.  
3. R OZVOJOVÁ POLITIKA AKO KATALYZÁTOR INKLUZÍVNEHO A UDRŽATE ĽNÉHO 
RASTU  
Hlavným cie ľom pomoci je pôsobi ť ako katalyzátor na podporu rastu partnerských krajín 
a najmä pomôc ť vytvoriť prostredie priaznivé pre udržate ľný a inkluzívny rast, ktorý týmto 
krajinám umožní vymani ť sa z chudoby. Ak je hospodársky rast sociálne inkluzívny, má 
oveľa väčší účinok na znižovanie chudoby než postupné mierne zvyšovanie ODA.  
Prostredie priazniv é pre rast je ovplyv ňované mnohými faktormi vrátane politickej 
a makroekonomickej stability, dobre j správy vecí verejných, bezpe čnosti, dodržiavania 
ľudských práv, živého regula čného prostredia a obchodnej po litiky, ktoré dokážu vytvára ť 
produktívne a dôstojné zamestnanie, vzdelané, zdravé a tvorivé obyvate ľstvo, udržate ľné 
využívanie vzácnych prírodných zdrojov, hospodá rsku infraštruktúru, zavedenie základných 
noriem práce a ú činné a prospešné za členenie do medzinárodného obchodu.  
EÚ sa v týchto všetkých oblastiac h už aktivizuje v rámci svojich sú časných partnerstiev 
s rozvojovými krajinami.  Napriek tomu je potrebné porozmýš ľať, ako ďalej zlepši ť jej dosah 
na rast, ktorý nie je sám o sebe cie ľom, ale prostriedkom na odstránenie chudoby.  
Je zrejmé, že schopnos ť rozvojových krajín uskuto čňovať dobrú správu vecí verejných 
a politík zvyšujúcich rast je ve ľmi rozličná. Pre krajiny, ktoré zavádzajú politiky založené na 
rastových faktoroch a zabezpe čujú sociálne inkluzívny rast , bude vhodnejšia spolupráca 
zameraná na rast, zatia ľ čo v najnúdznejších krajinách alebo v tých, ktoré sa ocitajú v cykle 
konfliktov alebo v nestabilnej situácii, bude potrebné pokra čovať vo využívaní tradi čnejších 
rozvojových nástrojov. Rozdiely medzi krajinami a regiónmi tak môžu vies ť k zaujatiu 
                                                 
16 KOM(2010) 586.  
http://ec.europa.eu/development/how/consultation/index.cfm?action=viewcons&id=5221. 
EN 12   EN nových prístupov s cie ľom zlepši ť spoluprácu s krajinami, ktoré sú ochotné zapoji ť sa do 
nových foriem partnerstiev, a zárove ň v prípade potreby pokra čovať v podpore budovania 
štátu, dobrej správy vecí verejných a straté gií zameraných na znižovanie chudoby. Z toho 
vyplýva, že je dôležité pr e každú krajinu vytvori ť kombináciu politík, v kt orej sa odrazia jej 
špecifické problémy, a pritom spolupracova ť na partnerskom základe, rešpektova ť 
vlastníctvo, zameranie na výsledky a zabezpe čiť vzájomnú adresnú zodpovednos ť. 
Okrem toho opatrenia EÚ je  potrebné lepšie skoordinova ť a zacieli ť na oblasti, v ktorých 
môžu ma ť skutočne hodnotný prínos. Lisabonská zmluva a nová inštitucionálna štruktúra 
spoločnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky EÚ, ako aj  nové právomoci súvisiace 
s oblasťami dôležitými pre rozvoj17, poskytujú príležitosti na posilnenie strategickej 
rozvojovej politiky v širšom rámci ú činnejšej vonkajšej pomoci.  
V úsilí o podporu rozvojovej politiky ako katalyzátora inkluzívneho rastu sú zvláš ť dôležité 
tieto otázky. 
3.1. Partnerstvá v prospech inkluzívneho rastu  
Na pritiahnutie a udržanie domácich a zahrani čných investícií sú potrebné predvídate ľné, 
transparentné, nediskrimina čné a na pravidlách zalo žené obchodné podmienky, ako aj 
podpora investícií do výrobného se ktora a trhové príležitosti.  Vyvstáva preto otázka, či by EÚ 
nemala uvažova ť o nových spoločných stratégiách pre inkluzívny rast v partnerstve 
s jednotlivými rozvojovými krajinami alebo regionálnymi zoskupeniami zah ŕňajúc aj 
súkromné subjekty (podniky, nadáci e, akademickú obec a organizácie ob čianskej spolo čnosti 
v širokom zmysle at ď.), ktorých cie ľom by bolo dosiahnu ť merateľný pokrok v oblastiach, pri 
ktorých môžu kona ť spoločne. Tieto spolo čné stratégie sa môžu vypracova ť v rámci 
existujúcich formálnych dohôd o partnerstve medz i EÚ a skupinami rozvojových krajín alebo 
s jednotlivými krajinami. 
Mimovládni aktéri sú vo svojich po četných úlohách ako zástupc ovia záujmov, poskytovatelia 
služieb, darcovia alebo veritelia sami o sebe hybnou silou a sú časťou rozvoja a tým k nemu 
významne prispievajú. Preto je potre bné podobne ako Komisia s nimi vies ť pravidelný 
dialóg18, ktorým sa má dosiahnu ť konsenzus o nastávajúcich výzvach a oblastiach, ktoré 
najviac potrebujú zmenu. 
Takéto spolo čné stratégie sa môžu zaklada ť na rôznych prioritách, pri čom EÚ a partnerské 
krajiny sa jasne dohodnú na prís lušných povinnostiach a úlohách:  
– Presadzova ť a podporova ť produktívne a udržate ľné investície , zahraničné ako aj domáce, 
v najchudobnejších rozvojových krajinách, na jmä v tých, ktoré nemajú prínosy zo 
zvýšeného obchodu a v sú časnosti nepri ťahujú veľké investi čné toky. K možnostiam patrí 
pomoc na podporu dodato čných investícií do infr aštruktúry s pákovým ú činkom, ktoré by 
dopĺňali súkromné investície (napr. doprav a produktov na trh), a v prípade potreby 
podpora projektov s ur čitým stup ňom rizika, pre ktoré je zložité pritiahnu ť súkromných 
investorov formou financovania pri spolo čnom rozdelení rizika. Takéto investície by sa 
mali menej zamera ť na rozvoj existujúcich priemyselných činností, konkrétne ťažobného 
                                                 
17 Napríklad investície, migrácia. 
18 Štruktúrovaný dialóg o zapojení ob čianskej spolo čnosti a miestnych orgánov do rozvoja bol otvorený v 
marci 2010 a uzavrie sa koncom mája 2011,  
https://webgate.ec.europa.eu/fpfis/mwikis/aidco/index.php/Structured_dialogue .  
EN 13   EN priemyslu, ale sa viac sústredi ť na činnosti s vyššou prida nou hodnotou, konkrétne na 
spracujúci priemysel. Okrem toho by mali prináša ť výhody pre čo najširšiu škálu 
obyvateľov v danej krajine.  
– Prístup ku kapitálu a výhodnému úveru , najmä pre malé a stredné podniky (MSP) 
a mikropodniky, má k ľúčový význam pre podporu rastu miestneho po ľnohospodárstva, 
priemyslu a služieb a podporuje pá kový efekt medzi pomocou a finan čnými nástrojmi. 
V prípadoch, kde je pr ístup k domácim financiám ťažký alebo nemožný, by EÚ mohla 
ďalej podporova ť postupný rozvoj domáceho bankového systému a miestnych 
kapitálových trhov, čím by sa dosiahlo zapojenie domácich a zahrani čných investorov, 
ktorí by sa kvôli možným rizikám inak nea ngažovali, do operác ií s významným vplyvom 
na rozvoj. To by sa mohlo dosiahnu ť napríklad prostredníctvo m integrovaného fondu EÚ 
alebo mechanizmu spravovaného spolo čne inštitúciami EÚ a európskymi rozvojovými 
bankami a finan čnými inštitúciami, ktoré by v úzkej koordinácii na podporu súkromných 
investícií v rozvojových kraj inách poskytovali dotované pôži čky, v prípade potreby 
technickú a finan čnú podporu a delenie rizika.  
– Právny a regula čný rámec:  Jednoduchos ť a náklady spojené so zriadením nového podniku, 
najmä MSP, a riadenie už etablovaného podniku zohráva ve ľmi dôležitú úlohu. Týka sa to 
nielen po čiatočných registra čných formalít, ale aj následného dodržiavania da ňových 
povinností, boja proti korupcii a úniku kapitálu  mimo krajinu a vydávania povolení. EÚ 
môže podporova ť reformy v tejto oblasti finan čnou a technickou pomocou, ak sa 
partnerské krajiny zaviažu plni ť záväzky a sú odhodlané zavies ť zlepšenia. K tomu patrí 
ochrana investícií, transpar entné a otvorené postupy pri re gistrácii a zr ušení podniku 
a dostupné a spo ľahlivé metódy vynucovania plnenia zmlúv. Rastúcim tlakom na 
celosvetový dopyt získava správa práv spojených s využívaním, riadením alebo predajom prírodných zdrojov (pôda, voda, suroviny aleb o zásoby rýb) na význame. Pokrok v týchto 
otázkach však vo ve ľkej miere závisí na odhodlan í partnerských krajín. 
– Inovácie
: Vedecká a technologická spolupráca a budova nie kapacít, ako aj  investície do 
poznatkov, inovácií a nových te chnológií, zohrávajú k ľúčovú úlohu pri urýchlenom 
inkluzívnom raste a zbavení ľudí chudoby. Jednou z najvä čších výziev rozvojových krajín 
je identifikova ť a využíva ť oblasti, v ktorých môžu ma ť konkuren čnú výhodu, aby mohli 
konkurova ť väčším krajinám s rýchlo rozvíjajúcim sa hospodárstvom. Preto majú opatrenia 
špecifické pre danú krajinu na podporu technol ogického rozvoja a tr ansferu, ktoré môžu 
viesť k založeniu životaschopných podnikov, ne smierny význam, aby znásobili po čet 
investičných príležitostí. Osobitná pozornos ť by sa mala venova ť aj potenciálnemu rastu 
vplyvu kultúrnych a tvorivých odvetví na miestne hospodárstvo viacerých rozvojových 
krajín. Ochrana a dodržiavanie práv duševné ho vlastníctva v súlade s medzinárodnými 
povinnosťami a zoh ľadňovanie rôznych úrovní a pot rieb rozvoja môže pri podpore 
inovácií zohráva ť dôležitú úlohu. Informa čné a komunika čné technológie (IKT) môžu vo 
všetkých sociálno-ekonom ických oblastiach spôsobi ť obrovskú a rýchlu zmenu a sú 
neobyčajne nákladovo efektívne vzh ľadom na poskytovanie služieb v oblastiach ako 
zdravotná starostlivos ť, vzdelávanie, energetika, environmentálne riadenie, dopravné 
systémy, verejná správa alebo obchod a finan čné služby19. 
– Dôstojná práca a sociálna ochrana: Vyššia nerovnos ť drasticky brzdí znižovanie chudoby a 
má značne negatívne dôsledky na hospodársky rast. Znížením nerovností a podporovaním 
                                                 
19 Vďaka enormnému technologickému pokroku a vývoju na trhu sa v rozvojových krajinách v sú časnosti 
používa viac než 3 mld. mobilných telefónov a desa ťkrát viac ľudí používa internet než v roku 2000. 
EN 14   EN najviac znevýhodnených obyvate ľov prispieva sociálna ochrana k investíciám do ľudského 
kapitálu, zlepšeniu produktivity, sociálno-po litickej stability a k vytvoreniu riadne 
fungujúcich inštitúcií. Preto je potreb ná integrovaná agenda pre zamestnanos ť a inkluzívny 
rast, ktorá sa zameria na zru čnosti, produktivitu a priaznivé regula čné prostredie pre 
podnikanie. Pri spolupráci EÚ  s krajinami Latinskej Amer iky je napríklad sociálna 
súdržnosť základným cie ľom a považuje sa za k ľúčový prvok inkluzívneho rastu. 
Vo všetkých týchto oblastiach sa musí zaru čiť dodržiavanie ľudských práv a noriem pre 
sociálnu a environmentálnu udržate ľnosť odkazom na iniciatívu OSN Global Compact 
a usmernenia OECD, a síce odvetvovými doje dnaniami a predpismi, ako sú uvedené 
v partnerských dohodách o vymáhate ľnosti práva, správe a obchode v lesníctve20, dohodách 
o partnerstve v rybnom hospodárstve,  iniciatíve pre transparentnos ť v ťažobnom priemysle21 
alebo Kimberleyskom procese22, alebo formou sociálne j zodpovednosti podnikov23 a adresnej 
zodpovednosti. Tieto iniciatívy by mali dop ĺňať, no nie nahrádza ť úsilie vynaložené na 
zlepšenie prostredia pre podnikani e na úrovni krajiny a pomôc ť vyplniť medzery 
v zákonodarstve a presadzovaní práva. 
14. Ako a do akej miery by  mala pomoc EÚ podporova ť priemyselné investi čné projekty 
v rozvojových krajinách a ako možno dosiahnu ť správnu rovnováhu medzi rozvojom 
ťažobných/energetických záujmov a podporou ťažobných a priemyselných odvetví?  
15. Ako môže EÚ zabezpe čiť, aby podpora hospodárskeho rozvoja zaru čovala 
spravodlivú ú časť všetkých na prínosoch a poskytov ala lepšiu ochranu sociálnych 
a hospodárskych práv vrátane uplat ňovania základných noriem práce a lepšej 
zodpovednosti podnikov?  
16. Aké opatrenia by sa mali prija ť − ako ich čo najlepšie diferencova ť − aby pomohli 
rozvojovým krajinám pri tvorbe hos podárskeho prostredia, ktorým sa podporí 
podnikanie a najmä MSP? 
17. Aké opatrenia alebo štruktúry by sa mohli vytvori ť v spolupráci s partnerskými 
krajinami a európskymi a medzinárodnými finan čnými inštitúciami, aby poskytovali 
finančnú podporu a prípadne výhodné úvery a finan čné záruky na podporu takého 
rastu? 
18. Aké nástroje by mohla EÚ použi ť na podporu tvorivosti, inovácií a technologického 
transferu a ich životaschopné uplatnenie v rozvojových krajinách? 
3.2. Podpora regionálnej spolupráce; pokra čovanie obchodu v prospech rozvoja 
Prehĺbenie regionálnej integrácie 
Európska únia v ďačí za svoj úspech pri tvorbe mierovej a prosperujúcej spolo čnosti a jej 
geografickému rozšíreniu postupnej integr ácii svojich trhov z právneho, hospodárskeho, 
finančného, politického a da ňového hľadiska. Jej zameranie na infraštruktúru v oblasti 
                                                 
20 http://ec.europa.eu/environment/forests/flegt.htm .  
21 http://eiti.org/ .  
22 http://www.kimberleyprocess.com/ .  
23 http://ec.europa.eu/enterprise/policies/ sustainable-business/corporate-social-
responsibility/index_en.htm .  
EN 15   EN dopravy, telekomunikácií a energetiky umožnilo, aby sa obchod rozvíjal a rast prekvital. 
Preukázalo sa, že k ľúčom k rastu a rozvoju je inte grovaný a živý regionálny trh.  
V rozvojovom svete, napríklad v Afrike , juhovýchodnej a východnej Ázii a Latinskej 
Amerike možno pozorova ť podobný proces, avšak na omnoho nižšom stupni vývoja. 
Prevažná vä čšina afrického obchodu sa realizuje s neafrickými krajinami. V rozvojových 
krajinách prevláda roztrieštenos ť a prekrývanie regioná lnych zoskupení, pri čom tu neexistujú 
dostatočné prepojenia infraštruktúry medzi členmi regionálnych zoskupení.  
Napriek tomu sa v posledných rokoch v mnohých regiónoch urýchlil pokrok smerom 
k účinnej regionálnej integrácii. Tento pokrok  sa zameral predovšetkým na hospodárske 
otázky (podobne ako EÚ, ktor á sa v prvých rokoch sústre ďovala na hospodársku integráciu). 
Aj na politickej úrovni však Africká únia na príklad nedávno vykonala dôležité kroky smerom 
k mierovej a bezpe čnostnej architektúre a regionálnemu sprostredkovaniu. 
19. Ako môžu skúsenosti EÚ lepšie pomôc ť regiónom, ktoré sa usilujú o posilnenie 
integrácie? 
Pokračovanie obchodu v prospech rozvoja 
Zo skúseností je zrejmé, že aby mohli rozvojové krajiny plne rozvinú ť svoj hospodársky 
potenciál, musia skombinova ť a zosúladi ť domáce reformy s opatreniami medzinárodného 
spoločenstva prispôsobenými ich vlastným potrebám. Rozvoj zvy čajne prichádza s postupnou 
liberalizáciou trhu t ovarov a služieb v prostredí pria znivom pre podnikanie, ktoré u ľahčuje 
integráciu do svetového hospodárs tva a regionálnu integráciu.  
EÚ patrí pre rozvojové krajiny k jednému z najviac otvorených trhov na svete. Spolu 
s členskými štátmi je najvä čším poskytovate ľom pomoci obchodu, ktorá dosiahla v roku 2008 
rekordnú výšku 10,4 mld. EUR, t. j. zvýšenie o 3,4 mld. EUR (48 %) opro ti roku 2007. EÚ už 
roky využíva obchodné nástroje na podporu so ciálneho, ako aj hospodárskeho blahobytu 
v rozvojových krajinách.  
Najdôležitejšie ciele v blízkej budúcnosti sú tieto: zabezpe čiť súlad medzi obchodnou 
politikou EÚ a cie ľmi rozvojovej spolupráce, uzavrie ť s viacerými rozvojovými krajinami 
komplexné, rozvoj podporujúce doh ody o spolupráci a obchode, pokra čovať v posilňovaní 
úsilia o pomoc obchodu a jej dosahov na mieste a preskúma ť synergie medzi vnútroštátnymi 
a regionálnymi obchod nými stratégiami. 
20. Čo možno vykona ť na zabezpe čenie väčšieho súladu medzi obchodnou a rozvojovou 
politikou EÚ?  
21. Ako možno zlepši ť poskytovanie pomoci obchodu, aby  sa maximálne využil jej 
pákový ú činok pre rozšírenie udržate ľných hospodárskych aktivít v rozvojových 
krajinách, a tým vytvoril ďalší rast?  
4. U DRŽATE ĽNÝ ROZVOJ AKO NOVÁ HYBNÁ SILA  
Očakáva sa, že rozvojový svet sa v budúcich desa ťročiach stane jednou z hlavných hybných 
síl globálneho rastu, a to rast u hospodárstva, ako aj obyvate ľstva. Zabezpe čenie zvýšeného 
a rozsiahleho rastu predstavuje obrovské výzvy z poh ľadu udržate ľnosti životného prostredia, 
prispôsobenia zmene klímy a opatrení na jej zmiernenie. Je však jasné, že potreba zaobera ť sa 
EN 16   EN zmenou klímy nemôže by ť príčinou na obmedzenie úsilia vymani ť najchudobnejších 
obyvateľov sveta z chudoby.  
4.1. Zmena klímy, prírodná rôznorodos ť a rozvoj 
Zmena klímy je jednou z najvä čších výziev tohto storo čia, ktorá sa dotýka rozvojového sveta 
a skrýva v sebe najvä čšie riziká na ceste k dosiahnutiu RCT. Aby sa ľudia vymanili 
z chudoby, je potrebné zaisti ť, aby malo viac ľudí prístup k energii. To povedie k obrovskému 
zvýšeniu spotreby energie a s tým spojen ému dosahu na emisie skleníkových plynov 
a globálne životné pros tredie. Preto musí by ť jadrom našej politiky v oblasti rozvoja ako aj 
v oblasti zmeny klímy udržate ľný rozvoj, aby sme zabezpe čili, že opatrenia na boj proti 
zmene klímy prinášajú pre potenciál rastu najchudobnejších obyvate ľov sveta úžitok a že 
tento rast neohrozujú.  
Rozvoj založený na udržate ľnom hospodárstve by mohol rozvojovému svetu poskytnú ť 
viaceré možnosti rastu. Najú činnejší spôsob, akým to možno dosiahnu ť, je začleniť zmenu 
klímy do politiky rozvoja. Nevyhnutný je stra tegický prístup, ktorý pri otázkach rozvoja 
„zohľadňuje zmenu klímy“ spojením opatrení na jej zmiernenie, prispôsobenie zmene klímy, 
zníženie rizika prírodných katastrof a ic h predchádzanie. Inic iatívy, ktoré spájajú 
nízkouhlíkový rozvoj so strategickým pružným  plánovaním, prinesú pre rozvojové krajiny 
viaceré výhody 24.  
Udržateľný rozvoj si vyžaduje stratégie, ktoré rieš ia hospodárske, sociálne a environmentálne 
otázky. Z environmentálneho h ľadiska sa v záujme udržate ľnosti musí diskutova ť o otázkach 
využitia a riadenia prírodných zdrojov, na jmä pôdy, vody, lesov a pr írodnej rôznorodosti. 
Rozhodujúce pre zabezpe čenie udržate ľnosti rozvoja bude zahrnutie  priorít prispôsobenia 
zmene klímy a napredovanie smerom k nízkouhlíkovému rozvoju.  
Hospodárstva rozvojových krajín sú vo ve ľkej miere závislé na využ ívaní prírodných zdrojov, 
najmä v sektoroch po ľnohospodárstva a surovín. V sú časnosti sa v zvýšenej miere uznáva, že 
ekosystémy, napríklad lesy a mokrade zohr ávajú významnú úlohu ako výrobné aktíva, ktoré 
sú užitočné pre hospodárstvo tým, že stimulujú pr ílev prospešných t ovarov a služieb. 
Vzhľadom na to je nevyhnutné pochopi ť, do akej miery môžu by ť podniky závislé na 
prírodnej rôznorodosti a ekos ystémových službách a zváži ť plný dosah, aký by strata 
prírodnej rôznorodosti mohla ma ť na potenciál rozvoja novýc h produktov, pracovných miest 
a technológií. Štúdia „Ekonómia ekosystémov a bi odiverzity“ [The economics of ecosystems 
and biodiversity (TEEB)] zlep šila pochopenie tejto výzvy tým, že širokej škále služieb 
poskytovaných prírodou, ktoré v predchádzajúcich tradi čných ekonomických modeloch vôbec 
neboli ocenené, pripísala ekonomickú hodnotu. 
Využívanie prírodných ekosystémov ako zachytáva čov uhlíka a zdrojov na prispôsobenie sa 
zmene klímy sa v zvýšenej miere uznáva ako nevyhnutné, ú činné a nákladovo relatívne 
efektívne riešenie. Nato, aby sa znížili emisie skleníkových plynov spôsobených zmenou využívania pôdy, a aby sa udržali ekosystémové služby, ktoré sú nevyhnutné pri prispôsobení 
zmene klímy, sú potrebné viaceré stratégie ri adenia na využívanie pôdy. Najmä chránené 
oblasti zohrávajú ve ľmi dôležitú úlohu pri rozv oji vnútroštátnych opatrení na prispôsobenie 
zmene klímy a jej zmiernenie. Zvýšenie ochr any poskytovanej takýmto oblastiam, ako aj 
všeobecné pokrytie a riadenie takýchto miest má preto k ľúčový význam.  
                                                
 
24 Ako bolo uvedené v správe o dosiahnutom pokroku v Afrike z roku 2010, je nevyhnuté, aby „africké 
krajiny vo svojich stratégiách rozvoja zoh ľadňovali klímu“. 
EN 17   EN Začlenenie obáv spojených so zmenou klímy do rozvojovej politiky bude ma ť finančné 
dôsledky. Na konferencii v Kodani Európska únia vy členila na obdobie rokov 2010 − 2012 
sumu 7,2 mld. EUR na financovanie urýchleného za čatia opatrení na prispôsobenie zmene 
klímy a jej zmiernenie vrátane činností na znižovanie rizika prírodných katastrof a ich 
predchádzanie v krajinách s ve ľkým rizikom výskytu katastrof. Rozvinuté kraji ny si takisto 
stanovili za cie ľ do roku 2020 spolo čne zmobilizova ť 100 mld. USD ro čne, a to z rôznych 
finančných zdrojov vrátane alternatívnych zdro jov za predpokladu, že rozvojové krajiny 
zavedú zmysluplné opatrenia na prispôsobeni e zmene klímy a preukážu transparentnos ť 
ohľadne emisií skleníkových plynov. Vyvážené pride ľovanie finan čných prostriedkov medzi 
opatrenia zamerané na prispôsobenie zmene k límy a na jej zmiernenie by malo prispie ť 
k zvýšeniu odolnosti roz vojových hospodárstiev vo či zmene klímy a k podpore smerovania 
k nízkouhlíkovému rozvoju25. Zatiaľ čo opatrenia na prispôs obenie zmene klímy budú 
naďalej financované hlavne z grantov a zam erané v prvom rade na pomoc rozvojovým 
krajinám pri vypracúvaní vnútroštátnych ak čných plánov prispôsobenia, opatrenia na 
zmiernenie budú musie ť čerpať aj zo zvýhodnených úverov a spolufinancovania súkromným 
sektorom. Financovanie v obl asti klímy a rozvoja by sa teda malo zameriava ť aj na posilnenie 
(na všetkých stup ňoch spolo čnosti) schopnosti pritiahnu ť investície do technológií s nízkymi 
emisiami a postupov udržate ľného využívania pôdy.  Na konferencii v Nagoji v októbri 2010 
sa všetky zmluvné strany Dohovoru o biologic kej diverzite zhodli v potrebe mobilizova ť 
zdroje na podporu prírodnej rôznorodosti a najmä na pomoc rozvojovým krajinám pri 
vykonávaní nového desa ťročného strategického plánu prijatého pri tejto príležitosti. 
22. Ako možno prispôsobenie zmene klímy a zníženie rizika prírodných katastrof 
(vzhľadom na úzku prepojenos ť zmeny klímy, prírodnej rôznorodosti a rozvoja 
a vzhľadom na nové možnosti, ktoré súvisia s finan čnými prostriedkami na ochranu 
klímy a trhov) lepšie za členiť do rozvojových politík EÚ, aby sa zaru čila väčšia 
odolnosť hospodárstiev rozvojových krajín vo či zmene klímy a ich udržate ľnosť, ako 
aj ochrana lesov a prírodnej rôznorodosti? 
4.2. Energia a rozvoj 
V rámci po četných výziev udržate ľného rozvoja je prístup všetkých obyvate ľov k udržate ľnej 
energii k ľúčovo dôležitý. Všeobecný prístup k energii naozaj predstavuje predpoklad na 
splnenie vä čšiny RCT. Prístup k spo ľahlivým dodávkam energie, najmä elektrickej energie za 
stabilné ceny prispieva vo ve ľkej miere k odstráneniu chudoby a je nesmierne dôležitý pre 
ochranu zdravia, vzdelanie, po ľnohospodárstvo a hospodársky rozvoj. To sú výzvy, ktoré si 
vyžadujú inovatívne riešenia. Ve ľa pozitívnych možností môže vzniknú ť z toho, že sa 
v stratégiách rozvoja a spolupráce bude zoh ľadňovať zmena klímy („climate proofing“) a že 
sa bude investova ť do udržate ľného rozvoja.  
Napríklad v subsaharskej Afrike napríklad má menej než 30 % obyvate ľov prístup k verejnej 
elektrickej sieti a pre tých, kt orí ho majú, je v dôsledku príliš častých výpadkov a prerušení 
nespoľahlivým zdrojom energie. To platí aj pre viaceré ďalšie rozvojové krajiny a má 
obrovské dôsledky na sociálny a hos podársky rozvoj a najmä na možnos ť dosiahnutia RCT. 
                                                 
25 Sú časné práce o znížení emisií zo zal esnených oblastí prebiehajúce pod ľa Rámcového dohovoru OSN o 
zmene klímy (UNFCCC) sú ve ľmi významné najmä v spojení s iniciatívami ako napr. iniciatíva pre 
vynútiteľnosť práva, správu a obchod v lesnom hospodárstve (FLEGT – Forest Law Enforcement, 
Governance and Trade) na zlepšenie lesnej správy v partnerských krajinách. 
EN 18   EN Za posledné desa ťročia zaznamenali ceny ropy obrovské výkyvy. To malo rozsiahly dosah na 
krehké a rozvíjajúce sa hospodárstv a, najmä na tie, ktoré sú vo ve ľkej miere závislé na rope, 
a predovšetkým tam, kde naftové generátory pre nedostatok spo ľahlivých dodávok 
elektrického prúdu zohrávajú vý znamnú úlohu. Pre nedostatok spo ľahlivej dodávky 
elektrického prúdu sa okrem toho pri varení často používa drevené uhlie, ktoré vedie 
k rozsiahlym zdravotným problémom a odles ňovaniu. 
Je však pozoruhodné, že mnohé oblasti rozvoj ového sveta predstavujú ideálne miesta na 
rozvoj energie z obnovite ľných zdrojov vrátane vodnej, vetern ej, fotovoltaickej elektrickej 
energie a koncentrovanej solárnej energie, a to v ďaka veľmi priaznivým prírodným 
podmienkam (voda, slne čné svetlo). Okrem toho sa celkové náklady môžu zníži ť tam, kde 
energetická infraštruktúra nie je dostupná a energia z obnovite ľných zdrojov sa môžu 
poskytova ť mimo siete. V mnohých oh ľadoch sa investovaním do miestnej, 
konkurencieschopnej výroby energie z obnovite ľných zdrojov vo viacerých častiach 
rozvojového sveta dá presko čiť celá technologická generá cia. Okrem toho by zavedenie 
moderných riešení pre výrobu a distribúciu energie um ožnilo významne zvýši ť energetickú 
účinnosť. Modernou technológiou je možné dosiahnu ť významné zníženia emisií 
skleníkových plynov a podstatne zlepši ť miestne životné podmienky. V tomto smere môže 
Európa zohráva ť kľúčovú úlohu poskytovaním potrebného know-how. Tam, kde 
infraštruktúra existuje, môže modernizácia exis tujúcich zariadení a ich prepojenie zabezpe čiť 
širší prístup k energii. 
Kombináciou rozvojovej pomoci EÚ so silným pákovým ú činkom a v Kodani dohodnutého 
financovania rýchleho za čatia investícií do energie z obnovite ľných zdrojov v rozvojových 
krajinách by sa mohli dosiahnu ť obrovské úspechy v zásobova ní najchudobnejších krajín 
sveta udržate ľnou energiou. Rozvoj energie z obnovite ľných zdrojov v týchto krajinách, 
najmä v najmenej rozvinutých kraj inách, prináša so sebou ešte iný ve ľmi významný úžitok 
pre rozvoj, ke ďže sa zníži ich závislos ť a zraniteľnosť od značne nestabilných cien ropy.  
Na poskytovanie takejto pomoci je EÚ obzvláš ť dobre vybavená. Je vedúcim výrobcom 
technológií v oblasti získ avania energie z obnovite ľných zdrojov. Európa má najvä čšie 
skúsenosti v tom, aké právne a administra tívne opatrenia sú potrebné na zrýchlenie 
investovania do energie z obnovite ľných zdrojov. Je to spôsobené aj tým, že je jediným 
regiónom sveta, ktorý stanovil pre všetky členské štáty právne záväzné ciele. EÚ sa zaviazala 
do roku 2020 pokrýva ť 20 % svojich energetických potrieb z obnovite ľných zdrojov. 
Napokon investície do energie si nevyžadujú iba významnú pomoc vo forme grantov. 
Dôležité je uvedomi ť si, že rozvojová pomoc sama o sebe neposta čí na to, aby financovala 
miliardové investície potrebné na udržate ľné zásobovanie všetkých obyvate ľov elektrickým 
prúdom. Takéto investície môžu by ť v zásade ziskové. Doplnenie rozpo čtu EÚ o financovanie 
zo strany darcov a finan čných inštitúcií vrátane súkromného sektora by sa preto v tejto oblasti 
malo dosiahnu ť ľahšie než v iných oblastiach. 
Preto by sa malo zváži ť, či by EÚ a rozvojové krajiny a/al ebo regionálne zoskupenia nemali 
v rámci existujúcich partnerstiev kona ť spoločne, aby zaviedli konkrétne spoločné programy 
na postupné rozšírenie zásobovania všetkých ob čanov udržate ľnou energiou .  
Takéto programy, ktoré zah ŕňajú finančné prostriedky EÚ na rozvoj a zmier ňovanie zmeny 
klímy so silným pákovým ú činkom a na ktorých sa podie ľajú ako EÚ, tak rozvojové krajiny, 
energetický priemysel a finan čné inštitúcie EÚ, by sa mohli zamera ť na stanovenie časových 
rámcov pre spolo čné akcie a pre krajiny s nízkym príjmom zahrnú ť reformy ochrany 
EN 19   EN investícií, zda ňovania a spolupráce medzi regionálnymi or gánmi. Tieto programy by sa mali 
opierať o existujúce opatrenia v energetických part nerstvách, ako je napríklad partnerstvo EÚ 
a Afriky v oblasti energetiky. Op atrenia v oblasti energie z obnovite ľných zdrojov môžu 
významne prispie ť k pokrytiu energetických potrieb rozvojového sveta, musia však by ť 
ucelene zapracované do širšej  energetickej politiky, ktorá pokrýva napríklad energetickú 
účinnosť, siete a infraštruktúru a zabezpe čuje efektívne dodávky a rozvoj iných 
„tradičnejších“ energetických zdro jov. Spolupráca by mala by ť prístupná aj darcom mimo EÚ 
a medzinárodným inštitúciám a mohla by sa okrem iného zameriava ť na: 
• Financovanie . Počas nedávnej finan čnej krízy bolo aj v EÚ, kde existuje stabilný 
a obnovite ľným zdrojom naklonený administ ratívny a právny rámec, náro čné zabezpe čiť 
komerčné financovanie projektov v oblasti energie z obnovite ľných zdrojov. Zabezpe čiť 
financovanie riskantnejších projektov v roz vojovom svete, kde takéto administratívne 
a právne podmienky neexistuj ú, je prakticky nemožné. 
• Stabilné regula čné a administratívne podmienky . Aj keď existujú vhodné finan čné 
nástroje, bez stab ilných a predvídate ľných podmienok, ktoré umož ňujú a podporujú 
investície súkromných spolo čností, sa investície neuskuto čnia. Týka sa to škály oblastí od 
rozvodové sietí, daní, práva obchodných spolo čností až po pravidlá plánovania. Potrebné 
sú aj právne usmernenia, ktoré umož ňujú otvorenú hospodársku sú ťaž na trhoch 
s elektrickou energiou pri zásobovaní zákazníkov a jasné, spravodlivé a ú činné regula čné 
pravidlá na zabezpe čenie návratnosti nákl adov a ochranu zákazníkov. 
• Technické poznatky, vzdelávanie a odborná príprava . Vo viacerých častiach rozvojového 
sveta sú možnosti technick ej odbornej prípravy neposta čujúce alebo vôbec neexistujú. Bez 
dostatočne kvalifikovaného personálu, od elektroi nžinierov po remeselníkov, sa možnosti 
energie z obnovite ľných zdrojov nikdy plne nevyužijú . Najvýznamnejším prínosom 
takéhoto rozvoja je vytváranie  pracovných miest, no zlepšeni e odbornej prípravy a znalostí 
si bude vyžadova ť značné úsilie.  
• Regionálne trhy . V mnohých prípadoch, najmä pri ve ľkých projektoch vodných elektrární 
bude potrebné ma ť možnosť predávať elektrickú energiu aj do zahrani čia. To si bude 
vyžadova ť jasné regionálne dohody a regula čnú stabilitu. 
23. Ako môže EÚ čo najlepšie podporova ť úsilie rozvojových krajín pri zabezpe čovaní 
udržateľnej energie pre všetkých svojich ob čanov? Akú úlohu môže zohráva ť 
napríklad spolo čný program EÚ a Afriky pri postupnom rozšírení zásobovania 
udržateľnou energiou na všetkých ob čanov, ktorý spojí prostriedky na rozvojovú 
pomoc a zmenu klímy a pôži čky s pákovým ú činkom finan čných inštitúcií 
podporujúcich rozvojov?  
5. P OĽNOHOSPODÁRSTVO A POTRAVINOVÁ BEZPE ČNOSŤ 
Vo viacerých rozvojových krajinách, kde 75 % obyvate ľstva je ešte stále závislých na 
poľnohospodárstve, ostáva potravinová bezpe čnosť kľúčovou výzvou pre mestské a vidiecke 
obyvateľstvo. Odhaduje sa, že celková po ľnohospodárska výroba musí vzrás ť o 70 %, aby 
mohla uživi ť svetovú populáciu, ktorá sa pod ľa očakávaní Organizácie spojených národov do 
roku 2050 zvýši na 9 miliárd obyvate ľov. Hlad vplýva na ľudský rozvoj, sociálnu a politickú 
stabilitu a na akúko ľvek šancu dosiahnu ť RCT. Nedávny vývoj cien  na svetových trhoch 
EN 20   EN potravín poukázal na neustálu výzvu, ktorej najmä rozvojové krajiny závislé od dovozu 
potravín čelia.  
Rozvoj a potravinová bezpe čnosť spolu úzko súvisia. Skúsenos ť ukazuje, že reforma 
v poľnohospodárstve a schopnos ť uživiť obyvateľstvo vlastnej krajin y sú predpokladom 
väčšieho rozvoja a zníženia chudoby. Vä čšina chudobných a podvyživených na svete žije vo 
vidieckych oblastiach, kde po ľnohospodárstvo tvorí hlavnú hospodársku aktivitu a kde 
prevláda drobné po ľnohospodárstvo. 
Napríklad v Afrike drobní po ľnohospodári vyrábajú okolo 80 % potravín konzumovaných na 
tomto kontinente. Po ľnohospodárstvo v sebe však skrýva  aj obrovský potenciál na 
povzbudenie rozsiahleho rastu príjmov. V rozvoj ových krajinách je rast HDP generovaný 
poľnohospodárstvom až štvornásobne ú činnejší pri znižovaní chudoby,  než rast generovaný 
inými sektormi26. Investície do potravinovej bezpe čnosti v podobe noriem na ochranu zdravia 
a rastlín ďalej zvyšujú potravinovú bezpe čnosť a zlepšujú ľudské zdravie. Ochrana prírodnej 
rôznorodosti a s ňou súvisiace ekosystémové služby sú takisto nevyhnutné, aby sa zabezpe čilo 
udržateľné poľnohospodárstvo a prispelo k primeranej výžive. Po ľnohospodárstvo je 
významne prepojené s inými sektormi a jeho rast vytvára násobiace ú činky v celom 
hospodárstve. Dobre spravované po ľnohospodárstvo je okrem toho dôležitým faktorom pri 
zmierňovaní ohrozenia životného pros tredia, ktoré spôsobuje odles ňovanie, degradácia pôdy, 
nedostatok vody a zmena klímy. Urýc hlený prechod na nízkouhlíkovú po ľnohospodársku 
výrobu prispeje aj k celosvetovej stabil ite cien a k vzniku rozmanitých a spo ľahlivých 
výrobných oblastí. 
Súčinná iniciatíva EÚ ťažiť z investícií do inkluzívneho, intenzívneho, udržate ľného 
a ekologicky ú činného po ľnohospodárstva preto môže vytvára ť pre všetky strany prospešnú 
(win-win) situáciu, vä čší ekologický rast s nižšími emis iami a zvýšenú sociálnu stabilitu27. 
Aby sa to podarilo, mala by sa výroba chápa ť v kontexte hodnotového re ťazca s primeraným 
prístupom k financovaniu, spracovaniu a trhom . V tejto súvislosti by dôležitú úlohu mohli 
zohrávať verejno-súkromné partnerstvá. 
Cieľ zabezpečiť, aby mala rozvojová spolupráca EÚ sama  o sebe „vysoký dosah“, je obzvláš ť 
relevantný pre po ľnohospodárstvo a potravinovú bezpe čnosť. Skúsenos ť ukázala najmä to, že 
je potrebné zaobera ť sa touto výzvou komplexným spôsobom zoh ľadňujúc celý hodnotový 
reťazec: výskum a zodpovednú odbornú prípravu po ľnohospodárov, prístup k pôde, vhodné 
hnojivá, zavlažovacie metódy, dopravu produktov na trhy, uskladnenie, financovanie, banky 
a poistenia, ako aj kapacity spracovania. Výskum a inovácie môžu zohráva ť kľúčovú úlohu 
umožňujúcu postupnú zmenu smerom k lepšej pot ravinovej výrobe, ak sú orientované na 
dopyt, umož ňujú zapojenie a sú prispôsobené na potre by a priority príjemcov. EÚ disponuje 
širokými odbornými poznatkami o udržate ľnom po ľnohospodárstve v rozli čných 
podmienkach, ako aj rozsiahlymi sie ťami s rozvojovými krajinami. 
Preto by mala EÚ v oblasti po ľnohospodárstva a potravinovej bezpe čnosti vyskúša ť svoju 
schopnosť spolupráce s vysokým dosahom a podporova ť inkluzívny a ekologický rast tým, že 
svoje úsilie skoncentruje na to, a by bol pri poskytovaní pomoci zoh ľadnený celý výrobný 
reťazec. To sa môže realizova ť prostredníctvom programov EÚ zameraných na tento re ťazec 
                                                 
26 http://www.ifad.org/hfs/ .  
27 Ako sa uvádza v oznámení „Politický rámec − EÚ na pomoc rozvojovým krajinám pri riešení výziev v 
oblasti potravinovej bezpe čnosti“, KOM(2010) 127, a súvisiacich záveroch Rady z 10. mája 2010 
dostupných na: http://www.consilium.europa.eu/uedo cs/cms_data/docs/pressdata/EN/foraff/114357.pdf .  
EN 21   EN alebo lepšou a užšou spoluprácou s partnerský mi krajinami a inými darcami, aby úsilie 
zjednotili. Spolupráca v rá mci partnerstva s darcami mimo EÚ a s medzinárodnými 
inštitúciami by sa okrem iného mohla sústre ďovať na výskum a inovácie orientované na 
dopyt, sektorovú politiku a hodnotové re ťazce, regionálne po ľnohospodárske a potravinové 
trhy. 
Takýto komplexný prístup k otázkam po ľnohospodárstva a potravinovej bezpe čnosti by mal 
zohľadňovať aj aspekt výživy. Najnovšie vedeck é dôkazy poukazujú na  to, že podvýživa 
brzdí rozvojové úsilie a podkopáva hospodársky  rast až do 3 % straty HDP. Je hlavnou 
príčinou detskej úmrtnosti a pre týc h, ktorí prežijú podvýživu, môže ma ť nezvratné ú činky na 
duševný a telesný vývoj. Zoh ľadnenie aspektu výživy má „násobiaci ú činok“ pri dosahovaní 
RCT. 
Napokon dôležitú úlohu vo všeobecnom boji pr oti nedostatku potravín a jeho dôsledkoch na 
výživu obyvate ľstva môžu zohráva ť aj produkty rybolovu. Preto EÚ  a rozvojové krajiny majú 
spoločný záujem podporova ť udržateľné rybné hospodárstvo vrátane ú činných systémov 
monitorovania, kontroly a dozoru a udržate ľného rozvoja akvakultúry. Úloha partnerských 
dohôd v oblasti rybného hospodárstva a regionál nych organizácií rybného hospodárstva má 
v tejto súvislosti ve ľký význam. 
24. Ako môže rozvojová politika EÚ čo najlepšie prispie ť k zvýšeniu potravinovej 
bezpečnosti pri zachovaní kvality životného prostredia? Aké politiky a programy 
poskytujú najlepšie podnety pr e investície drobných ro ľníkov a súkromného sektora 
do poľnohospodárstva a rybného hospodárstva?  
25. V akých strategických oblastiach by sa EÚ mala angažova ť, najmä vo vz ťahu 
k Afrike? Ako môže EÚ podnecova ť agroekologické prístupy zah ŕňajúce 
poľnohospodárstvo a udržate ľné zintenzívnenie po ľnohospodárstva, udržate ľné 
rybné hospodárstvo a akvakultúru?  
26. Ako by mohla EÚ podporova ť boj proti podvýžive? 
6. Z ÁVER  
Komisia je rozhodnutá pokra čovať v modernizácii rozvojovej  politiky EÚ a vo výdavkových 
programoch, aby dosiahla lepšiu pridanú hodnot u a lepší pomer vynaložených nákladov 
k úžitku. V nadväznosti na túto zelenú knihu a na základe doru čených odpovedí Komisia 
predloží oznámenie o modernizovanej rozv ojovej politike EÚ, ktoré bude okrem iného 
zahŕňať otázku, či je vhodné prepracova ť Európsky konsenzus o rozvoji.