EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli22. 9. 2021 COM(2021) 582 final 2021/0296(COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií poisťovní a zaisťovní a ktorou sa menia smernice 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2009/138/ES, (EÚ) 2017/1132 a nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Text s významom pre EHP) {SWD(2021) 260}

{SWD(2021) 261}

{SEC(2021) 620}



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1.KONTEXT NÁVRHU •Dôvody a ciele návrhu Poistenie tvorí neoddeliteľnú súčasť každodenného života európskych občanov. Pre mnohé sociálne a hospodárske činnosti je poistenie nevyhnutné na ochranu pred potenciálnymi rizikami. Poistná zmluva môže byť aj sporiacim produktom, ktorý určí dlhodobú prosperitu poistníkov, zatiaľ čo poisťovatelia smerujú tieto úspory prostredníctvom finančných trhov do reálnej ekonomiky. Neriadené zlyhanie poisťovateľov môže mať preto významný vplyv na poistníkov, oprávnené osoby, poškodené osoby alebo dotknuté podniky, najmä ak kritické poisťovacie služby nemožno nahradiť v primeranom čase a za primerané náklady. Riadenie situácie, keď takmer došlo k zlyhaniu, alebo zlyhanie určitých poisťovateľov, najmä veľkých cezhraničných skupín, alebo súčasné zlyhanie viacerých poisťovateľov môže zároveň viesť k finančnej nestabilite alebo ju prehĺbiť. Smernicou Solventnosť II sa znížila pravdepodobnosť zlyhaní a zlepšila odolnosť poisťovníctva v EÚ, pričom táto smernica sa posilní revíziou prijatou spolu s týmto návrhom. Napriek spoľahlivému a stabilnému prudenciálnemu rámcu však nemožno úplne vylúčiť situácie zahŕňajúce finančné ťažkosti. V súčasnosti na európskej úrovni neexistujú harmonizované postupy na riešenie krízovej situácie poisťovateľov. Výsledkom tejto situácie je to, že medzi zákonmi, inými právnymi predpismi a administratívnymi opatreniami, ktorými sa členské štáty v prípade platobnej neschopnosti inštitúcií riadia, existujú hmotnoprávne a procesné rozdiely. Okrem toho postupy v prípade platobnej neschopnosti podnikov nemusia byť vhodné pre poisťovne, pretože nemusia vždy zabezpečiť primerané pokračovanie kritických funkcií. Preto je potrebný režim, ktorý orgánom poskytne dôveryhodný súbor nástrojov riešenia krízovej situácie, aby mohli dostatočne včas a rýchlo intervenovať, ak poisťovatelia zlyhávajú alebo pravdepodobne zlyhajú, aby zabezpečili lepší výsledok pre poistníkov, a zároveň minimalizovali vplyv na hospodárstvo, finančný systém a akékoľvek používanie peňazí daňovníkov. Pokiaľ ide o medzinárodnú úroveň, Rada pre finančnú stabilitu (FSB) v októbri 2014 vypracovala kľúčové atribúty účinných režimov riešenia krízových situácií pre sektor poisťovníctva, ktoré sa zameriavajú na každého poisťovateľa, ktorý by mohol byť systémovo významný alebo kritický, ak by zlyhal. Rada pre finančnú stabilitu vydala doplňujúce usmernenie k vypracovaniu účinných stratégií a plánov riešenia krízových situácií v júni 2016 a svoju metodiku posudzovania kľúčových atribútov v auguste 2020. Medzinárodná asociácia orgánov dohľadu nad poisťovníctvom (IAIS) súčasne prijala v novembri 2019 základné zásady Medzinárodnej asociácie orgánov dohľadu v poisťovníctve pre všetky poisťovne a zaisťovne, ako aj spoločný rámec pre medzinárodne pôsobiace skupiny poisťovní (IAIG), v ktorom sa podrobne uvádzajú normy pre preventívne plánovanie ozdravenia pre IAIG, ako aj právomoci, ktoré majú mať orgány k dispozícii na riadenie usporiadaného odchodu z trhu. Podľa potreby sa očakáva plánovanie riešenia krízovej situácie jednotlivých poisťovacích skupín. Tento návrh odráža uvedený vývoj a zavádza uvedené medzinárodné normy do európskych právnych predpisov. Vychádza z prípravnej práce orgánu EIOPA, najmä zo jeho stanoviska z júla 2017, a z technického poradenstva orgánu EIOPA týkajúceho sa preskúmania smernice Solventnosť II. Nadväzuje aj na správy, ktoré vypracoval výbor ESRB v rokoch 2017 a 2018, v ktorých sa argumentuje v prospech harmonizovaného rámca pre ozdravenie a riešenie krízovej situácie v oblasti poistenia. •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky Tento návrh bol vypracovaný v plnom súlade s rámcom Solventnosť II, najmä jeho odstupňovaním intervencií pre podniky v prípade zhoršovania finančných podmienok a opatreniami na ozdravenie, ktoré sú už k dispozícii v prípade porušenia kapitálových požiadaviek. Hoci pridáva určité prvky pripravenosti na krízy, nové preventívne právomoci sú v súlade s odstupňovaním intervencií a právomocami dohľadu, ktoré sú už stanovené v rámci Solventnosť II; nevedú však k novému vopred vymedzenému spúšťaciemu mechanizmu inému než je úroveň kapitálovej požiadavky na solventnosť. Návrh je v súlade aj so zodpovedajúcimi politikami v oblasti ozdravenia a riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností, ako aj centrálnych protistrán. •Súlad s ostatnými politikami Únie Stabilizáciou kritických funkcií poisťovateľov nachádzajúcich sa v ťažkostiach tento návrh pomáha zabezpečiť lepšiu ochranu sporiteľov a investorov, zachovať základné funkcie poisťovateľov pre reálnu ekonomiku a posilniť finančnú stabilitu. Podporuje základné podmienky uľahčenia efektívnych a udržateľných tokov kapitálu tam, kde sú potrebné. Celkovo tento návrh pomáha posilniť úlohu poisťovateľov ako dlhodobých investorov a aktérov pri hospodárskej obnove po kríze spôsobenej pandémiou ochorenia COVID-19 v súlade s politickými cieľmi únie kapitálových trhov a Európskej zelenej dohody. 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právny základ Právnym základom tohto návrhu je článok 114 ZFEÚ. Týmto sa umožňuje prijať opatrenia na aproximáciu vnútroštátnych ustanovení, ktoré smerujú k vytváraniu a fungovaniu vnútorného trhu. Návrh harmonizuje vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa ozdravenia a riešenia krízových situácií poisťovateľov alebo zavádza takýto rámec, ak ešte neexistuje, a to v rozsahu potrebnom na zabezpečenie toho, aby členské štáty mali rovnaké nástroje a postupy na riešenie zlyhaní. Stanovením minimálnych harmonizovaných požiadaviek na vnútornom trhu by sa návrhom vytvorili rovnaké podmienky vo všetkých členských štátoch. Harmonizovaný rámec by takisto chránil záujmy poistníkov a ochraňoval reálnu ekonomiku. Prispel by k finančnej stabilite a dôvere vo vnútorný trh poistenia a zaistenia zabezpečením minimálnej schopnosti na riešenie krízových situácií poisťovateľov vo všetkých členských štátoch a uľahčením spolupráce medzi vnútroštátnymi orgánmi pri riešení zlyhania cezhraničných skupín. Cieľom návrhu je preto vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu a vhodným právnym základom je článok 114 ZFEÚ. •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci) V súčasnosti sú systémy na ozdravenie a riešenie krízovej situácie v poisťovníctve vnútroštátne a zavedené len v niekoľkých členských štátoch. Mnohé vnútroštátne právne systémy preto neudeľujú orgánom právomoci potrebné na to, aby orgány primerane riešili prípady zlyhávajúcich poisťovateľov. Tieto rozdielne vnútroštátne právne predpisy sú nedostatočné aj v prípadoch cezhraničného zlyhania, najmä v prípade cezhraničných skupín, pri ktorých by nekoordinované opatrenia mohli rýchlo viesť k neoptimálnym výsledkom. Vytvorenie primeraných mechanizmov riešenia krízovej situácie na úrovni Únie si vyžaduje významnú harmonizáciu vnútroštátnych postupov a procesov, čím sa odôvodňuje, aby Únia navrhla potrebné právne predpisy.

Cieľ tohto návrhu, ktorým je harmonizácia pravidiel a postupov a procesov pre ozdravenie a riešenie krízovej situácie poisťovateľov, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov; z dôvodu účinkov zlyhania ktoréhokoľvek podniku v Únii ho namiesto toho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie. Únia preto môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. •Proporcionalita Týmto návrhom sa implementujú medzinárodné normy a návrh sa riadi odporúčaním orgánu EIOPA. Obsahuje primerané požiadavky, ktoré zohľadňujú povahu, rozsah a zložitosť organizácie, činností a služieb poisťovateľa s cieľom zabezpečiť vhodnosť a účinnosť rámca pre ozdravenie a riešenie krízovej situácie a obmedziť nadmerné administratívne zaťaženie a náklady poisťovateľov a orgánov. To sa vzťahuje na rozsah pôsobnosti podnikov, ktoré by podliehali preventívnemu plánovaniu ozdravenia a plánovaniu riešenia krízovej situácie; orgány môžu takisto umožniť poisťovateľom, aby pri vypracúvaní a udržiavaní svojich plánov podliehali zjednodušenému súboru povinností. Vnútroštátne konkurzné konania by predstavovali možný odchod z trhu poisťovateľa, ktorý zlyhal, a intervencia orgánov dohľadu by bola naďalej založený na odbornom posudku. Ustanovenia návrhu sú preto primerané tomu, čo treba urobiť na dosiahnutie jeho cieľov. •Výber nástroja Prudenciálny dohľad je založený na smernici Solventnosť II a riešenie krízovej situácie úzko súvisí s neharmonizovanými oblasťami vnútroštátneho práva, ako napríklad konkurzným a majetkovým právom. Smernica je preto vhodným právnym nástrojom, keďže transpozícia je potrebná na zabezpečenie vykonávania rámca spôsobom, ktorým sa dosiahne zamýšľaný účinok v rámci osobitostí príslušného vnútroštátneho práva. 3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov Tento návrh má spoločné posúdenie vplyvu s návrhom na preskúmanie rámca Solventnosť II. V prílohe 10 k posúdeniu vplyvu sa hodnotí súčasný rámec Solventnosť II a dospelo sa v nej k záveru, že bol vo všeobecnosti účinný pri dosahovaní pokroku smerom k jeho hlavným cieľom, ktorými sú uľahčenie rozvoja jednotného trhu s poisťovacími službami a zároveň primeraná ochrana poistníkov. Od začiatku uplatňovania smernice Solventnosť II v roku 2016 však vnútroštátne orgány dohľadu vykonávajú prudenciálny rámec smernice Solventnosť II rôzne. Bolo tomu tak napríklad v prípade odstupňovania intervencií, ktorého cieľom je obnoviť finančnú situáciu poisťovateľov po zistení zhoršenia, alebo všeobecnejšie v prípade opatrení týkajúcich sa ozdravenia a riešenia krízovej situácie. Okrem toho vzhľadom na rastúce cezhraničné činnosti a nové výzvy, ktoré predstavujú prevažujúce hospodárske a finančné podmienky, rámec Solventnosť II ešte neposkytol režim, ktorý by mohol zabezpečiť koordinované riešenie krízovej situácie poisťovateľov. Väčšina členských štátov nemá zavedený účinný rámec pre ozdravenie a riešenie krízovej situácie, a ak ho má, tak existujú medzi nimi podstatné rozdiely. Medzi tieto rozdiely patria právomoci a nástroje, ktoré majú orgány k dispozícii, podmienky, za ktorých sa tieto právomoci môžu vykonávať, a sledované ciele pri riešení zlyhania poisťovateľov. Okrem toho, ako to dokazuje niekoľko prípadov zlyhania a situácií, keď takmer došlo k zlyhaniu, ktoré zaznamenal orgán EIOPA, nedostatočná pripravenosť poisťovateľov aj orgánov verejnej moci, nedostatok primeraných nástrojov a právomocí alebo nedostatok cezhraničnej koordinácie mohli sťažovať rýchle a úspešné ozdravenie alebo riešenie krízovej situácie zlyhávajúcich poisťovateľov v EÚ. V dôsledku toho mohla byť úroveň ochrany poistníkov a oprávnených osôb neoptimálna. •Konzultácie so zainteresovanými stranami Orgán EIOPA uverejnil v júli 2017 stanovisko týkajúce sa harmonizácie rámcov pre ozdravenie a riešenie krízovej situácie pre poisťovateľov vo všetkých členských štátoch; druhé stanovisko uverejnil v decembri 2020 v nadväznosti na výzvu Komisie na predloženie odporúčaní z februára 2019. V oboch prípadoch orgán EIOPA uskutočnil verejné konzultácie. Komisia okrem toho v januári 2020 zorganizovala konferenciu, ktorej jedna časť bola zameraná na ozdravenie a riešenie krízovej situácie. Komisia 19. februára 2020 vykonala konzultácie s členskými štátmi prostredníctvom expertnej skupiny pre bankové, platobné a poisťovacie služby. Členské štáty boli vyzvané, aby sa vyjadrili ku konzultačnej stratégii Komisie a k posúdeniu vplyvu návrhov Komisie, ktorý vypracoval orgán EIOPA. Uskutočnila sa osobitná výmena názorov o možnom prístupe k ozdraveniu a riešeniu krízovej situácie, najmä prostredníctvom cieleného prieskumu. Úvodné posúdenie vplyvu obsahovalo v júli 2020 podrobnú analýzu rôznych možností politiky; spätná väzba od zainteresovaných strán týkajúca sa uvedeného úvodného posúdenia vplyvu sa zhromažďovala do augusta 2020. Od júla do októbra 2020 sa počas verejných konzultácií o preskúmaní rámca Solventnosť II zhromaždilo 73 odpovedí od rôznych zainteresovaných strán, najmä z Európskeho hospodárskeho priestoru. „Súhrnná správa“ o spätnej väzbe k tejto konzultácii bola uverejnená 1. februára 2021. Z týchto konzultácií vyplynulo, že hoci orgány verejnej moci a občianska spoločnosť vo všeobecnosti podporili lepšie zosúladenie prvkov ozdravenia a riešenia krízovej situácie, odvetvie poisťovníctva považovalo takúto harmonizáciu za z veľkej časti nepotrebnú a poukázalo na pravdepodobné vysoké náklady na dodržiavanie predpisov. Niektorí účastníci zdôraznili potrebu primeraného uplatňovania pravidiel. Všetky zainteresované strany však podčiarkli potrebu lepšej koordinácie a výmeny informácií medzi orgánmi dohľadu v cezhraničnom kontexte. Komisia 10. novembra 2020 vykonala konzultácie s členskými štátmi prostredníctvom expertnej skupiny pre bankové, platobné a poisťovacie služby, pričom tieto konzultácie sa týkali dodatočných prvkov v súvislosti s ozdravením a riešením krízovej situácie. Odborníci z členských štátov celkovo súhlasili s usmerneniami v príslušných oblastiach politiky navrhnutými v stanovisku orgánu EIOPA z roku 2020. •Získavanie a využívanie expertízy Na podporu svojej práce na preskúmaní rámca Solventnosť II Komisia zaslala orgánu EIOPA komplexnú výzvu na predloženie odporúčaní, a to aj pokiaľ ide o ozdravenie a riešenie krízovej situácie. Záverečná správa orgánu EIOPA bola uverejnená 17. decembra 2020. Okrem konzultácií so zainteresovanými stranami sa Komisia zúčastnila na diskusiách a výmene názorov, na ktorých informovala o práci orgánu EIOPA, asociácie IAIS a Rady pre finančnú stabilitu týkajúcu sa ozdravenia a riešenia krízovej situácie poisťovateľov. V tejto súvislosti je legislatívny návrh úplne v súlade s najnovšími usmerneniami Rady pre finančnú stabilitu a asociácie IAIS. •Posúdenie vplyvu

Posúdenie vplyvu pre tento návrh bolo vypracované v rámci všeobecnejšieho preskúmania smernice Solventnosť II a výbor pre kontrolu regulácie zaujal 23. apríla 2021 k nemu kladné stanovisko. Orgán EIOPA dvakrát dôkladne posúdil náklady a prínosy spojené s týmto návrhom a vykonal príslušné konzultácie; hlavné poznatky z analýzy orgánu EIOPA sú zohľadnené v posúdení vplyvu a zhrnuté ďalej v tomto texte. Výbor pre kontrolu regulácie predložil niekoľko odporúčaní na zlepšenie, čo viedlo k ďalšiemu spresneniu posúdenia vplyvu. V ďalšom odporúčaní sa podrobne zdôvodnilo najmä posúdenie možností a celkové náklady a prínosy preskúmania smernice Solventnosť II spolu s návrhom na ozdravenie a riešenie krízovej situácie. V posúdení vplyvu sa zistilo, že vykonávaním preventívneho rámca pre ozdravenie a riešenie krízovej situácie by sa účinne riešila zistená nedostatočná pripravenosť, prípadné oneskorené intervencie, neúplný súbor nástrojov a nekoordinované riadenie cezhraničných prípadov zlyhania (situácií, keď takmer došlo k zlyhaniu). V posúdení vplyvu sa však dospelo k záveru, že v súlade s medzinárodnými usmerneniami a normami treba zaviesť osobitné podmienky pre začatie riešenia krízovej situácie v situáciách, keď by poisťovateľ v prípade svojho zlyhania mal systémový vplyv. Najmä možnosti politiky vypracované v návrhu by poskytli dôveryhodný rámec na riešenie ťažkostí poisťovateľov, ktorých zlyhanie by mohlo negatívne ovplyvniť poistníkov. Harmonizovaný súbor právomocí na predchádzanie zlyhaniam a ich riešenie spolu s konzistentnými prvkami navrhovania, vykonávania a presadzovania by podporil cezhraničnú spoluprácu a koordináciu počas kríz a pomohol by vyhnúť sa akýmkoľvek zbytočným hospodárskym nákladom vyplývajúcim z nekoordinovaného rozhodovania medzi rôznymi orgánmi verejnej moci a súdmi. Prispelo by to aj k vytvoreniu rovnakých podmienok a zabránilo by sa regulačnej arbitráži. Pokiaľ ide o náklady, posúdenie vplyvu preukázalo, že by vyplývali najmä z požiadaviek na plánovanie a posúdenie riešiteľnosti krízovej situácie. Posúdenie vplyvu orgánu EIOPA poskytuje prehľad o rozsahu nákladov odhadovaných vnútroštátnymi orgánmi dohľadu na vypracúvanie a udržiavanie plánov riešenia krízových situácií a posúdení riešiteľnosti krízovej situácie, ako aj na dohľad nad preventívnymi plánmi ozdravenia. Poisťovatelia by znášali náklady spojené s vypracúvaním preventívnych plánov ozdravenia, so sprístupňovaním informácií dostupných na účely plánovania riešenia krízovej situácie alebo s možnými zmenami zameranými na odstránenie prekážok brániacich riešiteľnosti krízovej situácie. Posúdenie týchto nákladov nebolo k dispozícii pre posúdenie vplyvu; keďže preventívne plány ozdravenia by však boli integrované do prebiehajúceho riadenia rizík poisťovateľov, správy o vlastnom posúdení rizika a solventnosti, ako aj plánovanie pre prípad nepredvídaných udalostí by slúžili ako zdroj vstupných informácií. V posúdení vplyvu sa takisto potvrdilo posúdenie orgánu EIOPA, že by nebolo primerané požadovať od odvetvia poisťovníctva, aby financovalo fond na riešenie krízových situácií, alebo aby jednotliví poisťovatelia vytvárali záväzky, prostredníctvom ktorých by mohli byť zachránení pomocou vnútorných zdrojov s cieľom absorbovať straty a rekapitalizovať zlyhávajúcich poisťovateľov. V posúdení vplyvu sa dospelo k záveru, že tieto opatrenia na vytvorenie kapacity absorbovať straty by zvýšili súvahu poisťovateľov v pomere k ich technickým rezervám, čo by znamenalo vyššie náklady pre toto odvetvie a pre spoločnosti by to predstavovalo dodatočné riziká spojené s ich službami, ktoré by neboli odôvodnené významne zvýšenými prínosmi. •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie Ako je vysvetlené v oddiele 2, v smernici Solventnosť II sa nevytvára žiadne ďalšie odstupňovanie intervencií a nové požiadavky na plánovanie podliehajú primeranej proporcionalite. Zavedenie týchto prvkov proporcionality by malo prispieť k zníženiu regulačného a administratívneho zaťaženia spojeného s vykonávaním tohto návrhu a k dosiahnutiu primeranej rovnováhy s jeho očakávanými prínosmi. Podporovaním informovanosti a pripravenosti tento návrh prispieva k tomu, aby poisťovatelia boli lepšie informovaní a v prípade potreby uskutočnili včasné nápravné opatrenia. Takisto by sa posilnili rovnaké podmienky v rámci opatrení prijatých orgánmi na obnovenie finančných podmienok poisťovateľov alebo ich vyriešenie, čím by sa prispelo k spravodlivejším podmienkam hospodárskej súťaže. •Základné práva Tento návrh je v súlade so základnými právami a dodržiava zásady uznané v Charte základných práv Európskej únie (charta), najmä právo vlastniť majetok, slobodu podnikania, právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces, ako aj právo na obhajobu, pričom sa musí uplatňovať v súlade s uvedenými právami a zásadami. Všetky zásahy do práv akcionárov a veriteľov, ktoré vyplývajú z opatrenia na riešenie krízovej situácie, by mali byť v súlade s chartou. Najmä v prípade, keď sa na základe opatrenia na riešenie krízovej situácie s veriteľmi patriacimi do rovnakej triedy zaobchádza rozdielne, malo by sa takéto rozlíšenie odôvodniť verejným záujmom a malo by byť úmerné rizikám, ktoré toto opatrenie rieši. Dotknutí veritelia vrátane poistníkov by nemali utrpieť vyššie straty než straty, ktoré by utrpeli, ak by sa poisťovateľ zlikvidoval v rámci bežného konkurzného konania v čase prijatia rozhodnutia o riešení krízovej situácie. 4.VPLYV NA ROZPOČET Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Únie. V návrhu sa od orgánu EIOPA vyžaduje, aby: i) vypracoval desať technických noriem a šesť usmernení; ii) vypracoval jednu výročnú správu o používaní zjednodušených povinností; iii) viedol databázu administratívnych sankcií nahlasovaných vnútroštátnymi orgánmi; iv) zúčastňoval sa na kolégiách pre riešenie krízových situácií, prijímal rozhodnutia v prípade nezhody medzi orgánmi dohľadu a orgánmi pre riešenie krízových situácií, ako aj vykonával záväznú mediáciu. Novozriadený výbor pre riešenie krízových situácií by tiež pripravil úlohy pre orgán EIOPA v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje návrh. V tejto súvislosti sa relevantné príslušné orgány vyzvú, aby sa ako členovia zúčastnili na tomto vývoji, čím sa maximalizuje využitie existujúcich zdrojov. Technické predpisy sa majú dodať do 18 mesiacov po nadobudnutí účinnosti tejto smernice. Táto lehota by mala orgánu EIOPA poskytnúť dostatok času na ich vypracovanie vzhľadom na jeho súčasné zdroje. Jediný opakujúci sa výstup sa týka správy o používaní zjednodušených povinností. Pracovné zaťaženie spojené s vytvorením a vedením databázy sankcií bude pravdepodobne závisieť od toku udalostí nahlasovaných vnútroštátnymi orgánmi. Udalosti by mali byť obmedzené a rozložené v čase, čo by orgánu EIOPA umožnilo riadiť svoje existujúce zdroje podľa aktuálnych potrieb. Vzhľadom na minulú a súčasnú prácu orgánu EIOPA na krízovom riadení sa usudzuje, že navrhované úlohy pre orgán EIOPA si nebudú vyžadovať vytvorenie dodatočných pracovných pozícií a môžu sa vykonávať so súčasnými zdrojmi. 5.ĎALŠIE PRVKY •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ

V návrhu sa od členských štátov vyžaduje, aby pravidlá ozdravenia a riešenia krízovej situácie transponovali do svojich vnútroštátnych právnych predpisov do 18 mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto návrhu. Ako sa uvádza v oddiele 5, vnútroštátne orgány by mali orgánu EIOPA každoročne podávať správy o uplatňovaní zjednodušených povinností, ktoré by mal orgán EIOPA následne zverejniť. •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu Hlava I – Rozsah pôsobnosti, vymedzenie pojmov a orgány Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti (článok 1) Tento návrh sa zaoberá krízovým riadením (preventívne právomoci, preventívne plánovanie ozdravenia a riešenie krízových situácií) vo vzťahu ku všetkým poisťovniam a zaisťovniam usadeným v EÚ, na ktoré sa vzťahuje rámec Solventnosť II. Okrem toho, keďže zlyhanie subjektu pridruženého k skupine môže mať vplyv na solventnosť a činnosť celej skupiny, preventívne plánovanie ozdravenia a plánovanie riešenia krízových situácií musia identifikovať a zahŕňať všetky významné subjekty skupín, ktorých súčasťou môže byť poisťovateľ, pričom orgány by mali disponovať účinnými prostriedkami so zreteľom na tieto subjekty, aby uložili nápravné opatrenia, ktoré zohľadňujú finančné zdravie skupiny, odstraňujú prekážky brániace riešiteľnosti krízovej situácie v kontexte skupiny a vypracúvajú konzistentný program riešenia krízovej situácie pre skupinu ako celok, najmä v cezhraničnom kontexte. Zriadenie orgánov pre riešenie krízových situácií (článok 3) Tento návrh vyžaduje od členských štátov, aby zriadili orgány pre riešenie krízových situácií poisťovní, ktoré budú vybavené minimálnym harmonizovaným súborom právomocí, aby mohli vykonávať všetky príslušné prípravné opatrenia a opatrenia na riešenie krízových situácií. V návrhu sa nešpecifikuje osobitný orgán, ktorý by mal byť vymenovaný, a preto ním môžu byť napríklad národné centrálne banky, príslušné ministerstvá, orgány verejnej moci alebo iné orgány poverené právomocami verejnej správy. Ak sú právomoci pridelené existujúcemu orgánu, mali by sa zaviesť primerané štrukturálne mechanizmy, aby sa zabránilo konfliktom záujmov medzi funkciami dohľadu a riešeniami krízovej situácie a prevádzkovou nezávislosťou, najmä pokiaľ ide o orgány dohľadu. Hlava II – Príprava Zjednodušené povinnosti (článok 4) S cieľom dodržiavať zásadu proporcionality a zabrániť nadmernému administratívnemu zaťaženiu by orgány mali v prípade potreby uplatňovať odlišné alebo znížené požiadavky na preventívne plánovanie ozdravenia a riešenia krízových situácií, ako aj požiadavky na poskytovanie informácií na základe, ktorý je špecifický pre predmetný podnik a s kratším časovým intervalom aktualizácií, pričom zohľadňujú viaceré faktory týkajúce sa podniku. Orgány by mali každoročne podávať orgánu EIOPA správu o uplatňovaní zjednodušených povinností. Preventívne plánovanie ozdravenia (články 5 až 8) Skupiny by mali vypracúvať a predkladať orgánu dohľadu nad skupinou preventívne plány ozdravenia na úrovni skupiny. Poisťovatelia, ktorí nie sú súčasťou skupiny, na ktorú sa vzťahujú takéto požiadavky na plánovanie, sú takisto povinní vypracúvať a pravidelne aktualizovať preventívne plány ozdravenia, v ktorých sa stanovujú opatrenia, ktoré majú uvedené podniky prijať na obnovenie svojej finančnej pozície, ak sa táto situácia výrazne zhoršila. Orgány dohľadu by mali identifikovať poisťovateľov, ktorí sú povinní vypracovať preventívne plány ozdravenia založené na viacerých faktoroch. Celkovo by aspoň 80 % trhu členských štátov malo podliehať takýmto požiadavkám, pričom nízkorizikový podnik by mal byť vylúčený na individuálnom základe. Tieto plány zlepšia pochopenie zraniteľnosti poisťovateľa, pričom jeho reálne možnosti v stresových scenároch by mali byť neoddeliteľnou súčasťou systému riadenia podniku a existujúce nástroje môžu slúžiť ako vstup pri príprave preventívnych plánov ozdravenia. Preventívne plány ozdravenia musia posúdiť orgány dohľadu s cieľom skontrolovať, či sú plány komplexné a či by mohli včas reálne obnoviť životaschopnosť podniku. Plánovanie riešenia krízových situácií a posudzovanie riešiteľnosti krízovej situácie (články 9 až 16) Od orgánov pre riešenie krízových situácií sa vyžaduje, aby vypracovali plány riešenia krízových situácií, v ktorých sa stanovia opatrenia na riešenie krízovej situácie, ktoré orgán plánuje, ak sú splnené podmienky pre riešenie krízovej situácie. Celkovo by aspoň 70 % podnikov v každom členskom štáte malo podliehať plánovaniu riešenia krízových situácií, pričom nízkorizikový podnik by mal byť vylúčený na individuálnom základe. Príslušní poisťovatelia by sa mali identifikovať na základe viacerých kritérií proporcionality vrátane očakávaného vplyvu ich zlyhania. Preventívne plány ozdravenia ani plány riešenia krízových situácií by sa nemali opierať o mimoriadnu verejnú finančnú podporu ani vystavovať daňových poplatníkov riziku straty. V rámci plánu riešenia krízovej situácie by orgány pre riešenie krízových situácií mali posúdiť aj celkovú riešiteľnosť krízovej situácie poisťovateľa a zaoberať sa každou prekážkou pre túto riešiteľnosť. Diskrečná právomoc orgánov by sa mala obmedziť na to, čo je potrebné na zjednodušenie štruktúry a činností poisťovne alebo zaisťovne, a to výlučne s cieľom zlepšiť riešiteľnosť jej krízovej situácie. Spoločné rozhodnutia (článok 17)

Orgány dohľadu nad skupinou, orgány dohľadu, orgány pre riešenie krízových situácií na úrovni skupiny a prípadne orgány pre riešenie krízových situácií by sa mali usilovať, aby dospeli k spoločným rozhodnutiam v súlade s postupom stanoveným v tomto článku. Hlava III – Podmienky pre riešenie krízovej situácie (článok 19) V návrhu sa stanovuje spoločný parameter na spustenie uplatňovania nástrojov riešenia krízovej situácie. Krízovú situáciu poisťovne alebo zaisťovne treba začať riešiť, ak zlyháva alebo pravdepodobne zlyhá, a ak neexistujú vyhliadky, že alternatívy súkromného sektora alebo opatrenia dohľadu môžu zlyhaniu zabrániť. Zároveň treba zabezpečiť, aby sa rušivé opatrenia spustili len vtedy, keď je zásah do práv zainteresovaných strán odôvodnený a opatrenie na riešenie krízovej situácie by bolo vo verejnom záujme. Nástroje riešenia krízových situácií a právomoci (články 26 až 52) Ak sú splnené podmienky pre riešenie krízovej situácie, orgány pre riešenie krízových situácií budú mať právomoc uplatňovať tieto nástroje riešenia krízovej situácie: a)odpísanie alebo konverzia kapitálových nástrojov, dlhových nástrojov a iných oprávnených záväzkov, najmä s cieľom uľahčiť uplatňovanie iných nástrojov riešenia krízovej situácie, ako je napríklad nástroj na solventné dovyplácanie poistných plnení alebo nástroj prevodu. Vytvorila sa osobitná hierarchia, ktorá dopĺňa a prípadne nahrádza hierarchiu stanovenú v každom vnútroštátnom konkurznom práve. V zásade by nároky akcionárov mali byť uspokojené pred pohľadávkami podriadených veriteľov. Až po uspokojení týchto nárokov môžu orgány pre riešenie krízových situácií pripísať straty nárokom v prvom rade. Za určitých okolností sa konverzia uskutoční s cieľom značne zriediť zostávajúce nároky akcionárov; b)solventné dovyplácanie poistných plnení: odníme sa povolenie podniku, ktorého krízová situácia sa rieši, aby uzatváral nové poistné alebo zaistné zmluvy, aby sa obmedzila jeho činnosť na výlučnú správu jeho existujúceho portfólia, čím sa maximalizuje krytie poistných plnení existujúcimi aktívami; c)odpredaj obchodnej činnosti: celá obchodná činnosť podniku, alebo jej časť, sa môže predať za komerčných podmienok, a to bez toho, aby sa splnili procesné požiadavky, ktoré by sa inak uplatňovali; d)preklenovací podnik: celá obchodná činnosť podniku, alebo jej časť, sa môže previesť na subjekt pod verejnou kontrolou. Preklenovací podnik musí mať povolenie v súlade so smernicou Solventnosť II. Jeho činnosti sú svojou povahou dočasné, pričom cieľom je predať obchodnú činnosť súkromnému kupujúcemu, ak sú vhodné podmienky na trhu; e)oddelenie aktív a záväzkov: aktíva so zníženou hodnotou alebo problémové aktíva a/alebo záväzky sa môžu previesť na subjekt pre správu aktív a záväzkov s cieľom umožniť ich spravovanie a potom realizáciu. Aby sa minimalizovalo narušenie hospodárskej súťaže a riziká vyplývajúce z morálneho hazardu, tento nástroj by sa mal použiť len v spojení s iným nástrojom riešenia krízovej situácie. Ak sú k dispozícii systémy poistných záruk, mali by prispievať k financovaniu procesu riešenia krízovej situácie absorbovaním strát v rozsahu čistých strát, ktoré by tieto systémy museli znášať po ochrane poistníkov v rámci bežného konkurzného konania. V týchto prípadoch by uplatňovanie nástroja na odpísanie alebo konverziu zabezpečilo, že oprávnení poistníci sú chránení aspoň do úrovne krytia, ktorá je hlavným dôvodom, prečo boli takéto systémy poistných záruk zriadené podľa vnútroštátneho práva. Aby bolo tieto nástroje možné uplatňovať, orgány pre riešenie krízových situácií budú mať právomoc prevziať kontrolu nad inštitúciou, ktorá zlyhala alebo pravdepodobne zlyhá, prevziať úlohu akcionárov a manažérov, prevádzať aktíva a záväzky, ako aj vynucovať plnenie zmlúv. Opatrenia na riešenie krízových situácií budú musieť byť v prípade potreby v súlade s rámcom Únie pre štátnu pomoc. Vnútroštátne orgány budú môcť okrem minimálneho harmonizovaného súboru nástrojov stanovovať aj osobitné vnútroštátne nástroje a právomoci, ak sú zlučiteľné so zásadami a cieľmi rámca Únie pre riešenie krízových situácií. Vnútroštátne orgány môžu najmä zvážiť najmä používanie nástroja na odpísanie alebo konverziu, aby sa rekapitalizoval zlyhávajúci poisťovateľ, pokiaľ to nemá vplyv na poistné plnenia, ako aj prijatie vhodných reorganizačných a reštrukturalizačných opatrení. Doplňujúce ustanovenia týkajúce sa riešenia krízovej situácie vrátane oceňovania, ochranných opatrení, procesných povinností, práv podať opravný prostriedok a vylúčenie iných opatrení (články 23 až 25 a 53 až 66) Na zabezpečenie toho, aby sa rozhodnutia o riešení krízových situácií prijímali v súlade s kľúčovými zásadami týkajúcimi sa vlastníckych práv a boli v súlade s príslušnými právnymi predpismi v oblasti cenných papierov a s právom obchodných spoločností, obsahuje smernica potrebné ustanovenia a kroky, ktoré by orgány pre riešenie krízových situácií museli dodržať pred prijatím rozhodnutí o riešení krízovej situácie a počas prijímania takýchto rozhodnutí. Patrí medzi ne napríklad zabezpečenie presného oceňovania súvahy poisťovateľa, ochranné opatrenia pre dotknutých akcionárov a veriteľov vrátane poistníkov na získanie náhrady, ak skončia horšie než v prípade likvidácie poisťovne alebo zaisťovne v rámci vnútroštátneho konkurzného konania, procesné kroky, ktorými by orgány mali informovať poisťovateľa a ostatné dotknuté orgány o rozhodnutiach o riešení krízovej situácie, ako aj právo podať opravný prostriedok proti opatreniam na predchádzanie krízam alebo opatreniam krízového riadenia. S cieľom uľahčiť riešenie krízovej situácie a zabezpečiť finančnú stabilitu tento rámec zahŕňa aj dočasné moratórium na vyplatenie nárokov a zachovanie práv poistníkov na vyplatenie v súvislosti so zmluvami o životnom poistení. Hlava IV – Riešenie krízových situácií cezhraničnej skupiny (články 67 až 71) S cieľom zohľadniť cezhraničnú povahu niektorých poisťovacích skupín a vytvoriť komplexný a integrovaný rámec pre opatrenia na ozdravenie a opatrenia na riešenie krízových situácií v Únii sa zriadia kolégiá pre riešenie krízových situácií pod vedením orgánu pre riešenie krízových situácií na úrovni skupiny a za účasti orgánu EIOPA. Orgán EIOPA uľahčí spoluprácu orgánov, prispeje ku konzistentnosti a v prípade potreby vykoná mediáciu. Cieľom kolégií je koordinovať prípravné opatrenia a opatrenia na riešenie krízových situácií medzi vnútroštátnymi orgánmi, aby sa zabezpečili optimálne riešenia na úrovni Únie. Hlava V – Vzťahy s tretími krajinami (články 72 až 77) Poisťovatelia v Únii pôsobia v tretích krajinách a naopak, a preto je potrebné, aby účinný rámec na riešenie krízovej situácie zabezpečoval spoluprácu s orgánmi tretích krajín. Týmto návrhom sa orgánom Únie poskytujú potrebné právomoci na podporu zahraničných opatrení na riešenie krízovej situácie zlyhaného zahraničného poisťovateľa vykonávaním prevodov jeho aktív a záväzkov, ktoré sa nachádzajú v ich jurisdikcii alebo sa riadia právom ich jurisdikcie, a to za určitých podmienok. Orgány Únie pre riešenie krízových situácií by takisto mali mať právomoc uplatňovať nástroje riešenia krízovej situácie na vnútroštátne pobočky podnikov z tretích krajín, ak je samostatné riešenie krízovej situácie potrebné z dôvodov verejného záujmu alebo ochrany miestnych poistníkov.

V návrhu sa stanovuje, že by sa mohli uzatvárať dohody o spolupráci so zahraničnými orgánmi pre riešenie krízových situácií s cieľom uľahčiť podporu zahraničných opatrení na riešenie krízovej situácie. Orgán EIOPA by mohol uzatvárať rámcové správne dohody s orgánmi z tretích krajín v súlade s článkom 33 nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a vnútroštátne orgány by mohli uzatvárať dvojstranné dohody v súlade s rámcovými dohodami orgánu EIOPA. Hlava VI – Sankcie (články 78 až 82) S cieľom zabezpečiť, aby poisťovatelia, ktorí účinne kontrolujú svoju činnosť, ako aj ich správny, riadiaci alebo kontrolný orgán, dodržiavali povinnosti vyplývajúce z tohto návrhu, členské štáty by mali stanoviť správne sankcie a iné správne opatrenia, ktoré sú účinné, primerané a odrádzajúce. Orgán EIOPA by mal viesť centrálnu databázu všetkých správnych sankcií. Hlava VII – Zmeny smernice Solventnosť II, smerníc o práve obchodných spoločností a nariadenia o orgáne EIOPA Zmeny smernice Solventnosť II vrátane preventívnych opatrení (článok 83) Bez toho, aby bolo dotknuté existujúce odstupňovanie intervencií, sa v tomto návrhu objasňujú právomoci orgánov dohľadu ukladať poisťovateľom preventívne opatrenia v prípade zhoršenia finančných pozícií alebo porušovania regulačných požiadaviek, aby sa predišlo vystupňovaniu problémov v dostatočne skorom štádiu zhoršovania situácie. Na dosiahnutie účinného riešenia krízovej situácie sa menia ustanovenia o reorganizácii a likvidácii s cieľom rozšíriť ich uplatňovanie v prípade používania nástrojov riešenia krízovej situácie, keď sa tieto nástroje uplatňujú na poisťovateľov aj na subjekty, na ktoré sa vzťahuje režim riešenia krízovej situácie. Zmeny smerníc o práve obchodných spoločností a nariadenia o orgáne EIOPA (články 83 až 88) Smernice Únie o práve obchodných spoločností obsahujú pravidlá ochrany akcionárov a veriteľov. Niektoré z týchto pravidiel môžu brániť rýchlym opatreniam orgánov pre riešenie krízových situácií. Preto sa navrhuje ich zmena. S cieľom zabezpečiť, aby orgány pre riešenie krízových situácií boli zastúpené v Európskom systéme finančného dohľadu, ako aj zaistiť, aby orgán EIOPA mal potrebné odborné znalosti, sa nariadenie (EÚ) č. 1094/2010 mení s cieľom zahrnúť orgány pre riešenie krízových situácií do koncepcie príslušných orgánov. 2021/0296 (COD) Návrh SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií poisťovní a zaisťovní a ktorou sa menia smernice 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2009/138/ES, (EÚ) 2017/1132 a nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky,

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1)Ťažkosti poisťovní môžu mať v prípade, že by viedli k narušeniu ochrany poskytovanej poistníkom, oprávneným osobám alebo poškodeným osobám, značný vplyv na hospodárstvo a sociálny systém v členských štátoch. Vzhľadom na úlohu zaisťovní v hospodárstve, ich vzájomné prepojenie s primárnymi poisťovňami a finančnými trhmi vo všeobecnosti, ako aj relatívne koncentrovaný trh so zaistením je potrebný vhodný rámec na riadne riešenie ich ťažkostí alebo zlyhania. Treba sa zamerať na ozdravenie a riešenie krízových situácií primárnych poisťovní aj zaisťovní, pričom by sa mali zohľadniť ich príslušné špecifiká. (2)Celosvetová finančná kríza, ku ktorej došlo v roku 2008, odhalila zraniteľné miesta finančného sektora a jeho prepojenosť. Príčiny ťažkostí a zlyhania pravdepodobne súviseli okrem iného s vývojom finančných trhov a so samotnou povahou poisťovacích alebo zaisťovacích činností. V tejto súvislosti sa za hlavné zdroje obáv poisťovní a zaisťovní často označujú upisovacie riziká, t. j. nedostatočne kryté nároky, stanovovanie nesprávnych cien, t. j. podhodnotené poistné, zlé riadenie aktív a záväzkov a investičné straty. V tomto kontexte sa peniaze daňovníkov použili na obnovenie zhoršených finančných podmienok viacerých poisťovní. Hoci cieľom smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES bolo posilniť finančný systém v Únii a odolnosť poisťovní a zaisťovní, možnosť zlyhania takýchto poisťovní a zaisťovní sa ňou úplne neodstránila. Pre ziskovosť a solventnosť poisťovní a zaisťovní by mohla byť obzvlášť škodlivá vysoká volatilita na trhu a dlhotrvajúce nízke úrovne úrokových sadzieb. Vzhľadom na citlivosť poisťovní a zaisťovní na vývoj na trhu a hospodársky vývoj je preto potrebná mimoriadna opatrnosť a primeraný rámec na zvládnutie potenciálneho zhoršovania finančných pozícií takýchto podnikov, a to aj v preventívnom zmysle. Niektoré nedávne zlyhania a situácie, keď takmer došlo k zlyhaniu, najmä cezhraničnej povahy, poukázali na nedostatky súčasného rámca, ktoré treba riešiť s cieľom primerane zorganizovať usporiadaný odchod poisťovní alebo zaisťovní z trhu. (3)Činnosti, služby alebo operácie vykonávané poisťovňami alebo zaisťovňami, ktoré pre poistníkov, oprávnené osoby alebo poškodené osoby nemožno ľahko nahradiť v primeranom čase alebo za primerané náklady, sa musia považovať za kritické funkcie, v ktorých treba pokračovať. Takéto činnosti, služby alebo operácie môžu byť kritické na úrovni Únie, národnej alebo regionálnej úrovni. Kontinuita ochrany v podobe poistenia alebo zaistenia sa často uprednostňuje pred likvidáciou zlyhávajúceho podniku, keďže takáto kontinuita prináša pre poistníkov, oprávnené osoby alebo poškodené osoby najpriaznivejší výsledok. Preto je veľmi dôležité, aby boli k dispozícii primerané nástroje na predchádzanie zlyhaniam a v prípade výskytu zlyhaní na minimalizovanie negatívnych dôsledkov tým, že sa zachová kontinuita uvedených kritických funkcií. (4)Zabezpečenie účinného riešenia krízových situácií zlyhávajúcich poisťovní a zaisťovní v rámci Únie je zásadným prvkom dobudovania vnútorného trhu. Zlyhanie takýchto poisťovní a zaisťovní má vplyv nielen na poistníkov a prípadne na reálnu ekonomiku a finančnú stabilitu trhov, na ktorých tieto poisťovne a zaisťovne pôsobia priamo, ale aj na dôveru vo vnútorný trh s poistením. Dobudovaním vnútorného trhu s finančnými službami sa posilnilo vzájomné prepojenie rôznych národných finančných systémov. Poisťovne a zaisťovne pôsobia na finančných trhoch s cieľom riadiť svoje investičné portfólio a riziká súvisiace s ich činnosťami. Sú prepojené prostredníctvom svojich derivátových operácií s medzibankovými a inými finančnými trhmi, ktoré sú v podstate celoeurópske. Neschopnosť členských štátov riešiť zlyhanie poisťovne alebo zaisťovne a vyriešiť ho predvídateľným a harmonizovaným spôsobom, ktorý by účinne zabránil širším systémovým škodám, môže v tejto súvislosti narušiť stabilitu finančných trhov, a následne aj vnútorný trh v oblasti finančných služieb. (5)Celosvetová finančná kríza, ku ktorej došlo v roku 2008, poukázala na potrebu vytvoriť vhodný rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií poisťovní a zaisťovní. Na medzinárodnej úrovni vypracovala Rada pre finančnú stabilitu (FSB) v októbri 2014 dokument s názvom Key Attributes on effective resolution regimes (Kľúčové atribúty účinných režimov riešenia krízových situácií) pre každú poisťovňu, ktorá by mohla byť systémovo významná alebo kritická, ak by zlyhala. V júni 2016 FSB vydala doplňujúce usmernenia k vypracovaniu účinných stratégií a plánov riešenia krízových situácií pre systémovo významných poisťovateľov. Súbežne s tým prijala Medzinárodná asociácia orgánov dohľadu nad poisťovníctvom v novembri 2019 základné zásady poisťovníctva pre všetky poisťovne a zaisťovne, spoločný rámec pre medzinárodne pôsobiace poisťovacie skupiny, v ktorom sa podrobne uvádzajú normy pre preventívne plánovanie ozdravenia, a opatrenia, ktoré by mali orgány prijať vo vzťahu k poisťovni alebo zaisťovni, ktoré by opustili trh a ich krízové situácie by sa začali riešiť. Uvedený vývoj by sa mal zohľadniť pri stanovovaní rámca pre ozdravenie a riešenie krízových situácií zlyhávajúcich poisťovní a zaisťovní. (6)Mnoho poisťovní a zaisťovní pôsobí cezhranične. Nedostatočná koordinácia a spolupráca medzi orgánmi verejnej moci pri príprave a zvládaní ťažkostí alebo zlyhania poisťovne alebo zaisťovne pôsobiacej cezhranične by narušila vzájomnú dôveru medzi členskými štátmi, viedla by k neoptimálnemu výsledku pre poistníkov, oprávnené osoby a poškodené osoby a ovplyvnila by dôveryhodnosť vnútorného trhu s poistením. (7)V súčasnosti na úrovni Európskej únie neexistuje harmonizácia postupov na riešenie krízových situácií poisťovní alebo zaisťovní koordinovaným spôsobom. Namiesto toho možno v členských štátoch pozorovať značné hmotnoprávne a procesné rozdiely medzi vnútroštátnymi zákonmi, inými právnymi predpismi a administratívnymi opatreniami, ktorými sa riadi zlyhanie poisťovní a zaisťovní. Navyše, konkurzné konania podnikov nemusia byť pre poisťovne alebo zaisťovne vždy vhodné, keďže tieto konania nemusia vždy zabezpečiť primerané pokračovanie kritických funkcií pre poistníkov, oprávnené osoby a poškodené osoby, reálnu ekonomiku alebo finančnú stabilitu ako celok. (8)Treba zabezpečiť kontinuitu kritických funkcií zlyhávajúcich poisťovní alebo zaisťovní, resp. poisťovní alebo zaisťovní, ktoré pravdepodobne zlyhajú, a zároveň minimalizovať vplyv zlyhania takejto poisťovne alebo zaisťovne na hospodársky a finančný systém. Preto treba stanoviť rámec, ktorý orgánom poskytne dôveryhodný súbor nástrojov na dostatočne včasnú a rýchlu intervenciu v poisťovniach alebo zaisťovniach, ktoré zlyhávajú alebo pravdepodobne zlyhajú. Týmto rámcom by sa malo zabezpečiť, aby akcionári niesli straty ako prví a aby veritelia niesli straty po akcionároch za podmienky, že žiadnemu veriteľovi nevzniknú väčšie straty, než aké by mu boli vznikli, ak by sa poisťovňa alebo zaisťovňa bola zlikvidovala v rámci bežného konkurzného konania, a to v súlade so zásadou, že žiadny veriteľ nesmie obísť horšie ako pri likvidácii. (9)Rámec, ktorý sa má stanoviť, by mal orgánom umožniť, aby pre poistníkov, oprávnené osoby a poškodené osoby zabezpečili kontinuitu ochrany v podobe poistenia, v prípade potreby prevádzali životaschopné činnosti a portfóliá poisťovne alebo zaisťovne a rozdeľovali straty spravodlivým a predvídateľným spôsobom. Uvedené ciele by mali pomôcť zabrániť tomu, aby poistníkom, oprávneným osobám a poškodeným osobám vznikali zbytočné straty alebo aby boli vystavení sociálnym ťažkostiam, zmierniť negatívne vplyvy na reálnu ekonomiku, minimalizovať negatívne účinky na finančné trhy a minimalizovať náklady pre daňovníkov. (10)Revíziou smernice 2009/138/ES, a najmä zavedením kapitálových požiadaviek citlivejších na riziko, posilneného dohľadu, posilneného monitorovania likvidity a lepších nástrojov pre makroprudenciálne politiky by sa mala ďalej znížiť pravdepodobnosť zlyhaní poisťovní alebo zaisťovní a mala by sa zvýšiť ich odolnosť voči hospodárskemu stresu bez ohľadu na to, či bol spôsobený systémovými narušeniami alebo udalosťami špecifickými pre jednotlivú poisťovňu alebo zaisťovňu. Napriek stabilnému a spoľahlivému prudenciálnemu rámcu však nemožno úplne vylúčiť situácie, v ktorých sa vyskytnú finančné ťažkosti. Členské štáty by preto mali byť pripravené a mali by mať k dispozícii vhodné nástroje ozdravenia a riešenia krízových situácií na zvládanie situácií zahŕňajúcich systémové krízy a zároveň aj zlyhania jednotlivých podnikov. Tieto nástroje by mali zahŕňať mechanizmy umožňujúce orgánom účinne riešiť prípady podnikov, ktoré zlyhávajú alebo ktoré pravdepodobne zlyhajú. Pri využívaní takýchto nástrojov a výkone takýchto právomocí by sa mali brať do úvahy okolnosti, za ktorých k zlyhaniu došlo. (11)Niektoré členské štáty už zaviedli požiadavky na preventívne plánovanie ozdravenia, ako aj mechanizmy riešenia krízových situácií zlyhávajúcich poisťovní alebo zaisťovní. Skutočnosť, že v rámci Únie neexistujú spoločné podmienky, právomoci a postupy na ozdravenie a riešenie krízových situácií poisťovní alebo zaisťovní, však bude pravdepodobne predstavovať prekážky pre hladké fungovanie vnútorného trhu a brániť spolupráci medzi vnútroštátnymi orgánmi v prípadoch, keď sa budú zaoberať cezhraničnými skupinami podnikov, ktoré sa nachádzajú v ťažkostiach alebo ktoré zlyhávajú. To platí najmä v prípade, keď odlišné prístupy znamenajú, že vnútroštátne orgány nemajú rovnakú úroveň kontroly alebo rovnakú schopnosť riešiť krízové situácie poisťovní a zaisťovní. Tieto rozdiely v režimoch ozdravenia a riešenia krízových situácií môžu mať vplyv na rovnaké podmienky a potenciálne spôsobiť narušenia hospodárskej súťaže medzi podnikmi. Uvedené prekážky by sa mali odstrániť a mali by sa prijať pravidlá, ktorými sa zabezpečí, že nedôjde k oslabeniu vnútorného trhu. Na tento účel by pravidlá upravujúce preventívne ozdravenie a riešenie krízových situácií poisťovní alebo zaisťovní mali podliehať spoločným minimálnym pravidlám harmonizácie. V záujme zabezpečenia konzistentnosti s existujúcimi právnymi predpismi Únie v oblasti poisťovacích služieb by sa režim preventívneho ozdravenia a riešenia krízových situácií mal uplatňovať na poisťovne alebo zaisťovne, na ktoré sa vzťahujú požiadavky obozretného podnikania stanovené v smernici 2009/138/ES. (12)Zlyhanie subjektu pridruženého k skupine môže rýchlo ovplyvniť solventnosť a operácie celej skupiny. Preto treba zaviesť požiadavky na preventívne plánovanie ozdravenia a riešenia krízových situácií na úrovni skupiny. Okrem toho by orgány mali mať vo vzťahu k uvedeným subjektom k dispozícii účinné prostriedky na ukladanie nápravných opatrení, v rámci ktorých sa zohľadňuje finančné zdravie všetkých subjektov skupiny, riešia sa prekážky brániace riešiteľnosti krízových situácií v kontexte skupiny a vypracúva sa konzistentný program riešenia krízových situácií pre skupinu ako celok, a to najmä v cezhraničnom kontexte. Požiadavky na preventívne plánovanie ozdravenia a riešenia krízových situácií a riešiteľnosť krízových situácií, ako aj režim riešenia krízových situácií by sa preto mali vzťahovať aj na materské podniky, holdingové spoločnosti a iné subjekty skupiny vrátane pobočiek poisťovní a zaisťovní, ktoré sú usadené mimo Únie. (13)Treba zabezpečiť vhodnosť a účinnosť rámca pre ozdravenie a riešenie krízových situácií a zároveň zabrániť zbytočnej administratívnej záťaži a nákladom pre podniky a orgány. Vykonávanie takéhoto rámca pre ozdravenie a riešenie krízových situácií by preto malo byť primerané povahe, rozsahu a zložitosti dotknutého podniku a jeho činností a služieb. Pokiaľ ide o rozsah požiadaviek na plánovanie ozdravenia a riešenia krízových situácií, orgány by mali na základe harmonizovaného súboru kritérií založených na riziku určiť, na ktoré podniky sa požiadavky na plánovanie vzťahujú. Na to, aby sa posilnila dôvera v jednotný trh s poistením a zaistením a podporili sa rovnaké podmienky, by sa mal dosiahnuť minimálny stupeň pripravenosti, a to stanovením minimálnej úrovne trhového krytia. V rámci tejto minimálnej úrovne trhového krytia by sa však mali zohľadňovať rozdiely medzi ozdravením na jednej strane a riešením krízových situácií na strane druhej, ako aj existencia alebo neexistencia verejného záujmu na prijatí opatrení na riešenie krízovej situácie. (14)Z rovnakého dôvodu by orgány mali v prípade potreby na jednotlivé podniky uplatňovať odlišné alebo znížené požiadavky na preventívne plánovanie ozdravenia a riešenia krízových situácií a požiadavky na poskytovanie informácií, a to s nižšou periodicitou aktualizácií. Orgány by pri uplatňovaní takýchto zjednodušených povinností mali zohľadňovať povahu, veľkosť, zložitosť a nahraditeľnosť obchodnej činnosti podniku, jeho akcionársku štruktúru a právnu formu, jeho rizikový profil, stupeň jeho prepojenosti s inými regulovanými podnikmi alebo s finančným systémom vo všeobecnosti. Orgány by mali takisto zohľadňovať, či by zlyhanie poisťovne alebo zaisťovne a jej následná likvidácia v rámci bežného konkurzného konania mohli mať významný negatívny vplyv na poistníkov, finančné trhy, iné podniky alebo na širšie hospodárstvo. Orgány by mali orgánu EIOPA každoročne podávať správy o uplatňovaní takýchto zjednodušených povinností. (15)V záujme riadneho procesu riešenia krízových situácií a s cieľom predchádzať konfliktom záujmov by členské štáty mali vymenovať orgány verejnej správy alebo orgány poverené právomocami verejnej správy na vykonávanie funkcií a úloh súvisiacich s rámcom pre ozdravenie a riešenie krízových situácií. Členské štáty by mali zaručiť, aby sa týmto orgánom pre riešenie krízových situácií pridelili primerané zdroje. Ak členský štát určí orgán pre riešenie krízových situácií, ktorý má iné funkcie, mali by sa zaviesť primerané štrukturálne mechanizmy, aby sa uvedené funkcie oddelili od funkcií súvisiacich s riešením krízových situácií a zabezpečila sa operačná nezávislosť. Takéto oddelenie by nemalo brániť tomu, aby mala funkcia riešenia krízových situácií prístup k akýmkoľvek informáciám, ktoré potrebuje na výkon svojich povinností podľa rámca pre ozdravenie a riešenie krízových situácií alebo na spoluprácu medzi rôznymi orgánmi zapojenými do uplatňovania rámca pre ozdravenie a riešenie krízových situácií. (16)Vzhľadom na následky, ktoré môže mať zlyhanie poisťovne alebo zaisťovne na poistníkov, finančný systém a hospodárstvo členského štátu, ako aj vzhľadom na možnú potrebu použiť na riešenie takéhoto zlyhania verejné zdroje, by mali byť v počiatočnom štádiu do procesu krízového riadenia a riešenia krízových situácií úzko zapojené ministerstvá financií alebo iné príslušné ministerstvá v členských štátoch. (17)Je nutné účinne riešiť zhoršujúce sa finančné pozície poisťovní a zaisťovní, ako aj porušenia regulačných požiadaviek zo strany uvedených poisťovní a zaisťovní a zabrániť vyhroteniu problémov. Orgány dohľadu by preto mali mať právomoc ukladať preventívne opatrenia. Takéto preventívne právomoci by však mali byť konzistentné s odstupňovaním intervencií a právomocami dohľadu, ktoré sú už stanovené pre podobné situácie v smernici 2009/138/ES, vrátane právomocí dohľadu stanovených v kontrolnom procese vykonávanom orgánom dohľadu, ktorý je stanovený v článku 36 smernice 2009/138/ES. Takéto preventívne právomoci by takisto nemali viesť k novému vopred stanovenému spúšťaciemu mechanizmu pre intervenciu, ktorý by mal prednosť pred kapitálovou požiadavkou na solventnosť stanovenou v hlave I kapitole VI oddiele 4 uvedenej smernice. Orgány dohľadu by mali posudzovať každú situáciu jednotlivo a rozhodovať o potrebe preventívnych opatrení na základe okolností, situácie podniku a svojho úsudku pri výkone dohľadu.

(18)Je nevyhnutné, aby skupiny alebo prípadne jednotlivé podniky vypracovali a pravidelne aktualizovali preventívne plány ozdravenia, v ktorých sa stanovia opatrenia, ktoré majú uvedené skupiny alebo podniky prijať s cieľom obnoviť svoju finančnú pozíciu po jej výraznom zhoršení, ktoré by mohlo predstavovať riziko pre ich životaschopnosť. Poisťovne a zaisťovne by preto mali určiť súbor kvantitatívnych a kvalitatívnych ukazovateľov, ktoré by spustili aktiváciu nápravných opatrení plánovaných v takýchto preventívnych plánoch ozdravenia. Takéto ukazovatele by mali pomôcť poisťovniam a zaisťovniam prijať nápravné opatrenia v najlepšom záujme ich poistníkov, pričom by sa nimi nemali stanovovať nové regulačné prudenciálne požiadavky. Preventívne plány ozdravenia vzťahujúce sa na všetky významné právne subjekty v rámci skupiny by mali byť podrobné a mali by vychádzať z realistických predpokladov, ktoré sú uplatniteľné v rôznych solídnych a prísnych scenároch. Uvedené preventívne plány ozdravenia by mali byť neoddeliteľnou súčasťou systému riadenia podniku. Existujúce nástroje môžu slúžiť ako vstup pri vypracúvaní takýchto preventívnych plánov ozdravenia vrátane vlastného posúdenia rizika a solventnosti, záložných plánov alebo plánov riadenia rizika likvidity. Požiadavka na vypracovanie preventívneho plánu ozdravenia by sa však mala uplatňovať proporcionálne a nemala by mať vplyv na vypracovanie a predloženie realistického ozdravného plánu, ako sa vyžaduje v článku 138 ods. 2 smernice 2009/138/ES. V relevantných prípadoch by prvky preventívneho plánu ozdravenia mohli poskytnúť podklady alebo slúžiť ako základ pre vypracovanie ozdravného plánu vyžadovaného podľa článku 138 ods. 2 smernice 2009/138/ES. (19)Treba zabezpečiť primeraný stupeň pripravenosti na krízové situácie. Od konečných materských podnikov alebo jednotlivých poisťovní alebo zaisťovní by sa preto malo vyžadovať, aby svoje preventívne plány ozdravenia predložili orgánom dohľadu na úplné posúdenie vrátane posúdenia toho, či sú uvedené plány komplexné a či by mohli včas reálne obnoviť životaschopnosť podniku alebo skupiny, a to aj v obdobiach vážneho finančného stresu. Ak podnik predloží preventívny plán ozdravenia, ktorý nie je vyhovujúci, orgány dohľadu by mali mať právomoc požadovať od uvedeného podniku, aby prijal opatrenia potrebné na nápravu podstatných nedostatkov plánu. (20)Plánovanie riešenia krízových situácií je základným prvkom účinného riešenia krízových situácií. Orgány pre riešenie krízových situácií by preto mali mať všetky informácie potrebné na identifikáciu kritických funkcií a zabezpečenie ich pokračovania. Poisťovne a zaisťovne majú dôverné informácie o svojom vlastnom fungovaní a akýchkoľvek problémoch, ktoré z neho vyplývajú, a preto by orgány pre riešenie krízových situácií mali vypracovať plány riešenia krízových situácií okrem iného na základe informácií poskytnutých dotknutými poisťovňami a zaisťovňami. S cieľom vyhnúť sa zbytočnej administratívnej záťaži by orgány pre riešenie krízových situácií mali potrebné informácie v prvom rade získavať od orgánov dohľadu. (21)Podniky s nízkym rizikovým profilom by vzhľadom na svoj nízky rizikový profil nemali byť povinné vypracúvať samostatné preventívne plány ozdravenia ani by nemali podliehať plánovaniu riešenia krízových situácií. (22)S cieľom predvídať možnú interakciu nápravných opatrení a opatrení na riešenie krízových situácií, ako aj zlepšiť pripravenosť na krízy a riešiteľnosť krízových situácií skupín by sa každé zaobchádzanie na úrovni skupiny v prípade preventívneho plánovania ozdravenia a riešenia krízových situácií malo vzťahovať na všetky subjekty skupiny podliehajúce dohľadu nad skupinou. V preventívnych plánoch ozdravenia a riešenia krízových situácií by sa mal brať ohľad na finančnú, technickú a obchodnú štruktúru dotknutej skupiny a jej stupeň vnútornej prepojenosti. (23)Preventívne plány ozdravenia a riešenia krízových situácií na úrovni skupiny by sa mali vypracúvať pre skupinu ako celok a mali by sa v nich identifikovať opatrenia vo vzťahu ku konečnému materskému podniku aj jednotlivým dcérskym podnikom, ktoré sú súčasťou danej skupiny. Rozsah, v akom sa v preventívnych plánoch ozdravenia a riešenia krízových situácií na úrovni skupiny zohľadňujú dcérske podniky, by však mal byť úmerný ich významu pre skupinu a poistníkov, reálnu ekonomiku a finančný systém v členských štátoch, v ktorých uvedené dcérske podniky pôsobia. Do vypracúvania všetkých plánov riešenia krízových situácií by mali byť zapojené orgány pre riešenie krízových situácií členských štátov, v ktorých má skupina dcérske podniky. Dotknuté orgány, ktoré konajú v rámci kolégia dohľadu alebo kolégia pre riešenie krízových situácií, by mali vyvíjať maximálne úsilie, aby sa dospelo k spoločnému rozhodnutiu o posúdení a prijatí uvedených plánov. To, že sa v rámci kolégia dohľadu alebo kolégia pre riešenie krízových situácií nedospelo k spoločnému rozhodnutiu, by však nemalo mať vplyv na primeranú pripravenosť na krízy. V takýchto prípadoch by každý orgán dohľadu zodpovedný za dcérsky podnik mal mať možnosť požadovať preventívny plán ozdravenia pre dcérske podniky, ktoré patria do jeho jurisdikcie, a vykonať vlastné posúdenie preventívneho plánu ozdravenia. Z rovnakých dôvodov by každý orgán pre riešenie krízových situácií zodpovedný za dcérsky podnik mal vypracovať a aktualizovať plán riešenia krízových situácií pre dcérske podniky patriace do jeho jurisdikcie. Vypracovanie jednotlivých preventívnych plánov ozdravenia a riešenia krízových situácií pre podniky, ktoré sú súčasťou skupiny, by malo byť aj naďalej výnimočné a riadne odôvodnené a mali by sa pri ňom uplatňovať rovnaké normy, aké sa uplatňujú na porovnateľné podniky v dotknutom členskom štáte. Ak sa pre podniky, ktoré sú súčasťou skupiny, vypracúvajú jednotlivé preventívne plány ozdravenia a riešenia krízových situácií, dotknuté orgány by sa mali usilovať o dosiahnutie čo najväčšieho súladu s preventívnymi plánmi ozdravenia a riešenia krízových situácií pre zostávajúcu časť skupiny. (24)Aby boli všetky dotknuté orgány neustále plnohodnotne informované, orgány dohľadu by mali všetky preventívne plány ozdravenia a všetky ich zmeny postupovať dotknutým orgánom pre riešenie krízových situácií a orgány pre riešenie krízových situácií by mali všetky plány riešenia krízových situácií a všetky ich zmeny postupovať dotknutým orgánom dohľadu. (25)Na základe posúdenia riešiteľnosti krízových situácií poisťovní alebo zaisťovní by orgány pre riešenie krízových situácií mali mať právomoc požadovať, či už priamo alebo nepriamo prostredníctvom orgánu dohľadu, aby poisťovne alebo zaisťovne zmenili svoju štruktúru a organizáciu. Orgány pre riešenie krízových situácií by takisto mali mať možnosť prijať potrebné, ale primerané opatrenia na zníženie alebo odstránenie akýchkoľvek podstatných prekážok brániacich uplatňovaniu nástrojov riešenia krízových situácií a na zabezpečenie riešiteľnosti krízových situácií dotknutých subjektov. Orgány pre riešenie krízových situácií by mali posúdiť riešiteľnosť krízových situácií poisťovní alebo zaisťovní na úrovni tých podnikov, v prípade ktorých sa očakáva, že by sa v súlade s plánom riešenia krízovej situácie na úrovni skupiny prijali opatrenia na riešenie krízových situácií. Spôsobilosť orgánov pre riešenie krízových situácií požadovať zmeny štruktúry a organizácie poisťovne alebo zaisťovne alebo prijímať opatrenia na zníženie alebo odstránenie akýchkoľvek podstatných prekážok brániacich uplatňovaniu nástrojov riešenia krízových situácií a na zabezpečenie riešiteľnosti krízových situácií dotknutých podnikov by nemala prekračovať rámec toho, čo je potrebné na zjednodušenie štruktúry a operácií dotknutej poisťovne alebo zaisťovne v záujme zlepšenia riešiteľnosti jej krízovej situácie. (26)Vykonávanie opatrení uvedených v preventívnom pláne ozdravenia alebo v pláne riešenia krízovej situácie môže mať vplyv na zamestnancov poisťovní alebo zaisťovní. Uvedené plány by preto mali v prípade potreby zahŕňať postupy informovania zástupcov zamestnancov a konzultovania s nimi počas celého procesu ozdravenia a procesu riešenia krízovej situácie. V rámci uvedených postupov by sa mali zohľadňovať kolektívne zmluvy, iné dohody stanovené sociálnymi partnermi, ako aj vnútroštátne právo a právo Únie týkajúce sa zapojenia odborov a zástupcov pracovníkov do procesov reštrukturalizácie spoločností. (27)Účinné ozdravenie a riešenie krízových situácií poisťovní a zaisťovní alebo subjektov skupiny pôsobiacich v celej Únii si vyžaduje spoluprácu orgánov dohľadu a orgánov pre riešenie krízových situácií v rámci kolégií dohľadu a kolégií pre riešenie krízových situácií vo všetkých fázach od vypracúvania preventívnych plánov ozdravenia a riešenia krízových situácií až po skutočné riešenie krízovej situácie podniku. Ak orgány nedospejú k rozhodnutiam, ktoré sa majú prijať v súvislosti so skupinami a podnikmi, mal by Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) („EIOPA“) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 v krajnom prípade zohrávať úlohu mediátora. (28)Počas fázy ozdravenia a preventívnej fázy by si akcionári mali ponechať plnú zodpovednosť a kontrolu nad poisťovňou alebo zaisťovňou. Túto zodpovednosť by už nemali niesť, keď sa krízová situácia podniku začne riešiť. Rámcom pre riešenie krízových situácií by sa preto malo zabezpečiť, aby sa krízová situácia začala riešiť včas, t. j. skôr, než sa poisťovňa alebo zaisťovňa stane na základe súvahy alebo peňažných tokov nesolventnou, pred úplným vyčerpaním celého vlastného imania alebo pred tým, ako sa poisťovňa alebo zaisťovňa stane neschopnou plniť si platobné záväzky v čase ich splatnosti. Riešenie krízovej situácie by sa malo začať, ak orgán dohľadu po tom, ako konzultoval s orgánom pre riešenie krízových situácií, alebo po tom, ako s ním konzultoval orgán pre riešenie krízových situácií, usúdi, že poisťovňa alebo zaisťovňa zlyháva alebo pravdepodobne zlyhá a alternatívne opatrenia by takémuto zlyhaniu v primeranom čase nezabránili. Poisťovňa alebo zaisťovňa by sa mala považovať za poisťovňu alebo zaisťovňu, ktorá zlyháva alebo pravdepodobne zlyhá, ak nastane ktorákoľvek z týchto situácií: i) ak poisťovňa alebo zaisťovňa porušuje alebo pravdepodobne poruší minimálnu kapitálovú požiadavku („MCR“) stanovenú v hlave I kapitole VI oddiele 4 smernice 2009/138/ES a ak neexistujú reálne vyhliadky, že dôjde k obnoveniu súladu; ii) ak poisťovňa alebo zaisťovňa prestala spĺňať podmienky na udelenie povolenia alebo ak poisťovňa alebo zaisťovňa závažným spôsobom neplní právne záväzky vyplývajúce zo zákonov a iných právnych predpisov, ktorým podlieha, alebo si v blízkej budúcnosti pravdepodobne závažným spôsobom nesplní právne záväzky vyplývajúce zo zákonov a iných právnych predpisov, ktorým podlieha, spôsobom, ktorý by odôvodňoval odňatie povolenia; iii) ak poisťovňa alebo zaisťovňa nie je alebo v blízkej budúcnosti pravdepodobne nebude schopná splatiť svoje dlhy alebo iné záväzky vrátane platieb poistníkom alebo oprávneným osobám v čase ich splatnosti; alebo iv) ak si poisťovňa alebo zaisťovňa vyžaduje mimoriadnu verejnú finančnú podporu. (29)Používanie nástrojov riešenia krízových situácií a príslušných právomocí môže narušiť práva akcionárov a veriteľov poisťovní a zaisťovní. Najmä právomoc orgánov pre riešenie krízových situácií previesť akcie alebo všetky či niektoré aktíva poisťovne alebo zaisťovne na súkromného kupujúceho bez súhlasu akcionárov má vplyv na vlastnícke práva akcionárov. Navyše, právomoc rozhodnúť o tom, ktoré záväzky sa majú previesť zo zlyhávajúceho podniku, aby sa zabezpečila kontinuita služieb a zabránilo sa nepriaznivým účinkom na poistníkov, oprávnené osoby a poškodené osoby, reálnu ekonomiku alebo finančnú stabilitu ako celok, môže ovplyvniť rovnaké zaobchádzanie s veriteľmi. Každý nástroj riešenia krízových situácií by sa preto mal uplatňovať len na tie poisťovne alebo zaisťovne, ktoré zlyhávajú alebo pravdepodobne zlyhajú, a to len vtedy, ak je to potrebné na dosiahnutie cieľov riešenia krízových situácií vo všeobecnom záujme. Nástroje riešenia krízových situácií by sa mali uplatňovať najmä vtedy, ak poisťovňu alebo zaisťovňu nemožno zlikvidovať v rámci bežného konkurzného konania bez toho, aby sa tým neprimerane ovplyvnila ochrana poistníkov, oprávnených osôb a žiadateľov alebo aby sa destabilizoval finančný systém. Okrem toho by opatrenia na riešenie krízových situácií mali byť potrebné na zabezpečenie rýchleho prevodu kritických funkcií a ich pokračovania, pričom by nemali existovať žiadne reálne vyhliadky na akékoľvek alternatívne súkromné riešenie vrátane akéhokoľvek zvýšenia kapitálu zo strany existujúcich akcionárov alebo akejkoľvek tretej strany, ktoré by postačovalo na obnovenie úplnej životaschopnosti subjektu bez toho, aby to malo vplyv na poistné plnenia. Akýkoľvek zásah do práv akcionárov a veriteľov, ktorý vyplýva z opatrenia na riešenie krízovej situácie, by mal byť v súlade s Chartou základných práv Európskej únie („charta“). Najmä v prípade, ak sa v súvislosti s opatrením na riešenie krízovej situácie s veriteľmi patriacimi do rovnakej triedy zaobchádza rozdielne, by takéto rozlíšenie malo byť odôvodnené verejným záujmom a malo by byť úmerné rizikám, ktoré sa riešia, pričom by nemalo byť priamo ani nepriamo diskriminačné na základe štátnej príslušnosti. (30)Pri uplatňovaní nástrojov riešenia krízových situácií a vykonávaní príslušných právomocí by orgány pre riešenie krízových situácií mali prijať všetky primerané opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa opatrenia na riešenie krízových situácií prijímali v súlade so zásadou, že poistné plnenia prídu na rad až po akcionároch a že ostatní veritelia zniesli svoj podiel na stratách. Okrem toho by orgány pre riešenie krízových situácií mali zabezpečiť, aby boli náklady poisťovne alebo zaisťovne na riešenie krízovej situácie čo najnižšie a aby sa s veriteľmi tej istej triedy zaobchádzalo rovnako. (31)Odpísaním alebo konverziou kapitálových nástrojov, dlhových nástrojov a iných oprávnených záväzkov by sa mal zabezpečiť vnútorný mechanizmus absorpcie strát. Vďaka uvedenému mechanizmu spolu s nástrojmi na prevod, ktorých cieľom je zachovať kontinuitu poistného krytia v prospech poistníkov, oprávnených osôb a poškodených osôb, by malo byť možné dosiahnuť ciele riešenia krízových situácií a mal by sa do veľkej miery obmedziť vplyv zlyhania poisťovne alebo zaisťovne na poistníkov. Môžu však nastať extrémne prípady, keď si riešenie krízovej situácie poisťovne alebo zaisťovne môže vyžadovať intervenciu konkrétnych vnútroštátnych systémov, najmä systému poistných záruk alebo fondu na riešenie krízových situácií, aby sa zabezpečili doplňujúce zdroje na absorpciu strát a reštrukturalizáciu, alebo v krajnom prípade mimoriadne verejné financovanie. Potrebné záruky, ktorých cieľom je chrániť veriteľov, by takisto mali odzrkadľovať existenciu takýchto konkrétnych vnútroštátnych systémov, ktoré zase musia byť v súlade s rámcom Únie pre štátnu pomoc. Pred využitím akejkoľvek mimoriadnej verejnej finančnej podpory by sa mal uplatniť nástroj na odpísanie alebo konverziu. (32)Zasahovanie do vlastníckych práv by nemalo byť neprimerané. Zasiahnutí akcionári a veritelia poisťovní a zaisťovní vrátane poistníkov by preto nemali utrpieť väčšie straty, než by im vznikli, keby bola poisťovňa alebo zaisťovňa v čase prijatia rozhodnutia o riešení krízovej situácie zlikvidovaná. V prípade čiastočného prevodu aktív a záväzkov poisťovne alebo zaisťovne, ktorej krízová situácia sa rieši, na súkromného kupujúceho alebo na preklenovací podnik by sa zvyšná časť poisťovne alebo zaisťovne, ktorej krízová situácia sa rieši, mala likvidovať v rámci bežného konkurzného konania. Akcionári a veritelia, ktorí zostali v likvidačnom konaní poisťovne alebo zaisťovne, by mali mať právo dostať v rámci likvidačného konania za svoje nároky platbu alebo kompenzáciu, ktorá by nebola nižšia, než by boli získali, ak by sa celá poisťovňa alebo zaisťovňa bola zlikvidovala v rámci bežného konkurzného konania. (33)V záujme ochrany práv akcionárov a veriteľov treba stanoviť jasné povinnosti týkajúce sa oceňovania aktív a záväzkov podniku, ktorého krízová situácia sa rieši, a oceňovania zaobchádzania, ktoré by sa na akcionárov a veriteľov bolo uplatnilo, ak by sa podnik bol zlikvidoval v rámci bežného konkurzného konania. Treba preto stanoviť, že pred prijatím akéhokoľvek opatrenia na riešenie krízovej situácie sa vykonáva spravodlivé a realistické ocenenie aktív a záväzkov poisťovne alebo zaisťovne. Na takéto ocenenie by sa malo vzťahovať právo podať opravný prostriedok. Vzhľadom na povahu opatrenia na riešenie krízovej situácie a jeho úzke prepojenie s ocenením by však podanie takéhoto opravného prostriedku malo byť možné len vtedy, ak je súčasne namierený proti rozhodnutiu o riešení krízovej situácie. Okrem toho treba stanoviť, že po uplatnení nástrojov riešenia krízových situácií sa vykoná porovnanie medzi zaobchádzaním, ktoré sa na akcionárov a veriteľov skutočne uplatnilo, a zaobchádzaním, ktoré by sa na nich bolo uplatnilo v rámci bežného konkurzného konania. Toto porovnanie ex post by malo byť napadnuteľné nezávisle od rozhodnutia o riešení krízovej situácie. Akcionári a veritelia, ktorí dostali menej než sumu, ktorú by boli dostali v rámci bežného konkurzného konania, by mali mať právo na vyplatenie rozdielu. (34)Je dôležité, aby sa pri zlyhaní poisťovne alebo zaisťovne vykázali straty. Ocenenie aktív a záväzkov zlyhávajúcich poisťovní alebo zaisťovní by malo vychádzať zo spravodlivých, obozretných a realistických predpokladov v okamihu, keď sa uplatnia nástroje riešenia krízovej situácie. Pri oceňovaní by však hodnota záväzkov nemala byť ovplyvnená finančnou situáciou poisťovne alebo zaisťovne. V mimoriadne naliehavých prípadoch by malo byť možné, aby orgány pre riešenie krízových situácií vykonali rýchle ocenenie aktív alebo záväzkov zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne. Uvedené ocenenie by malo byť predbežné a malo by sa uplatňovať až do okamihu, keď sa vykoná nezávislé ocenenie. Orgán EIOPA by mal stanoviť rámec zásad, ktoré sa majú používať pri vykonávaní týchto oceňovaní, a mal by umožniť, aby orgány pre riešenie krízových situácií a nezávislí odhadcovia mohli podľa potreby uplatňovať rôzne konkrétne metodiky. (35)Orgány pre riešenie krízových situácií by pri prijímaní opatrení na riešenie krízových situácií mali zohľadňovať a dodržiavať opatrenia stanovené v plánoch riešenia krízových situácií, ak s ohľadom na okolnosti prípadu neusúdia, že ciele riešenia krízových situácií sa účinnejšie dosiahnu prijatím opatrení, ktoré nie sú stanovené v plánoch riešenia krízových situácií. (36)Nástroje riešenia krízových situácií by mali byť navrhnuté tak, aby dokázali reagovať na širokú škálu veľmi nepredvídateľných scenárov, a mali by byť na tento účel vhodné, a to vzhľadom na skutočnosť, že môže byť rozdiel medzi krízou jednej poisťovne alebo zaisťovne a všeobecnejšou systémovou krízou. Nástroje riešenia krízových situácií by sa preto mali vzťahovať na každý z uvedených scenárov vrátane solventného dovyplácania poistných plnení podniku, ktorého krízová situácia sa rieši, až do jeho ukončenia, ako aj odpredaja obchodnej činnosti alebo akcií podniku, ktorého krízová situácia sa rieši, zriadenia preklenovacieho podniku, oddelenia aktív a záväzkov od portfólií so zníženou hodnotou alebo nerentabilných portfólií zlyhávajúceho podniku a odpísania alebo konverzie kapitálových nástrojov a iných oprávnených záväzkov zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne. (37)Ak sa nástroje riešenia krízových situácií použili na prevod poistných portfólií na zdravý subjekt, ktorý by mohol byť kupujúcim zo súkromného sektora alebo preklenovacím podnikom, zvyšná časť podniku by sa mala zlikvidovať v primeranom časovom rámci. Dĺžka tohto časového rámca by mala závisieť od potreby poskytovania služieb alebo podpory zlyhávajúcou poisťovňou alebo zaisťovňou na to, aby mohol kupujúci zo súkromného sektora alebo preklenovací podnik vykonávať činnosti alebo služby nadobudnuté na základe uvedeného prevodu.

(38)Pomocou nástroja odpredaja obchodnej činnosti by sa malo orgánom pre riešenie krízových situácií umožniť, aby bez súhlasu akcionárov odpredali poisťovňu alebo zaisťovňu, alebo časti jej obchodnej činnosti jednému alebo viacerým kupujúcim. Pri uplatňovaní nástroja odpredaja obchodnej činnosti by orgány mali prijať opatrenia na to, aby sa daná poisťovňa alebo zaisťovňa, alebo časť jej obchodnej činnosti ponúkali na trhu v rámci otvoreného, transparentného a nediskriminačného postupu a aby sa zároveň čo najviac maximalizovala predajná cena. V prípadoch, keď z dôvodu naliehavosti nie je možné uplatniť tento postup, by orgány mali prijať opatrenia na nápravu škodlivých účinkov na hospodársku súťaž a vnútorný trh. (39)Akékoľvek čisté výnosy z prevodu aktív alebo záväzkov podniku, ktorého krízová situácia sa rieši, by pri uplatnení nástroja odpredaja obchodnej činnosti mali ísť v prospech podniku, ktorý zostal v likvidačnom konaní. Akékoľvek čisté výnosy z prevodu akcií alebo iných nástrojov vlastníctva vydaných podnikom, ktorého krízová situácia sa rieši, by pri uplatnení nástroja odpredaja obchodnej činnosti mali ísť v prospech vlastníkov týchto akcií alebo iných nástrojov vlastníctva. Pri výpočte výnosov by sa mali odpočítať náklady, ktoré vznikli v dôsledku zlyhania poisťovne alebo zaisťovne a v dôsledku procesu riešenia krízovej situácie. (40)Informácie týkajúce sa ponúkania zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne na trhu a rokovaní s potenciálnymi nadobúdateľmi pred uplatnením nástroja odpredaja obchodnej činnosti sú pravdepodobne citlivé a môžu predstavovať riziko pre dôveru v trh s poistením. Preto je dôležité zabezpečiť, aby sa zverejnenie takýchto informácií požadovaných podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 596/2014 mohlo odložiť na čas nevyhnutný na vypracovanie plánu a štruktúry riešenia krízovej situácie poisťovne alebo zaisťovne. (41)Preklenovací podnik je poisťovňa alebo zaisťovňa, ktorá je úplne alebo čiastočne vo vlastníctve jedného alebo viacerých orgánov verejnej moci alebo je kontrolovaná orgánom pre riešenie krízových situácií. Hlavným účelom preklenovacieho podniku je zabezpečiť, aby sa poistníkom zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne naďalej poskytovali kritické funkcie. Preklenovací podnik by preto mal byť prevádzkovaný ako životaschopný subjekt s predpokladom nepretržitého pokračovania v činnosti, a hneď ako nastanú vhodné podmienky, mal by sa vrátiť na trh, alebo ak už nie je životaschopný, mal by sa zlikvidovať. (42)Nástroj oddelenia aktív a záväzkov by mal orgánom umožniť, aby aktíva, práva alebo záväzky podniku, ktorého krízová situácia sa rieši, previedli na samostatný subjekt s cieľom odstrániť, spravovať a zlikvidovať takéto aktíva, práva alebo záväzky. Aby sa zabránilo nenáležitej konkurenčnej výhode pre zlyhávajúcu poisťovňu alebo zaisťovňu, nástroj oddelenia aktív a záväzkov by sa mal používať len v spojení s inými nástrojmi. (43)Účinným režimom riešenia krízových situácií by sa malo zabezpečiť, aby sa krízové situácie poisťovní alebo zaisťovní mohli riešiť spôsobom, ktorý minimalizuje negatívny vplyv zlyhania na poistníkov, daňovníkov, reálnu ekonomiku a finančnú stabilitu. Odpísaním alebo konverziou by sa malo zabezpečiť, aby predtým, ako prídu na rad poistné plnenia, akcionári a veritelia zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne utrpeli straty ako prví a znášali primeranú časť nákladov vyplývajúcich zo zlyhania poisťovne alebo zaisťovne, a to hneď, ako sa využije právomoc riešiť krízové situácie. Nástroj na odpísanie alebo konverziu by teda mal akcionárom a veriteľom poisťovní alebo zaisťovní a do určitej miery poistníkom poskytnúť silnejší stimul na monitorovanie zdravia poisťovne alebo zaisťovne za normálnych okolností. (44)Treba zabezpečiť, aby orgány pre riešenie krízových situácií mali za rôznych okolností potrebnú flexibilitu na to, aby zaradili podnik, ktorého krízová situácia sa rieši, do postupu solventného dovyplácania poistných plnení, previedli jeho aktíva, práva a záväzky za najlepších podmienok pre poistníkov alebo rozdelili zostávajúce straty. Preto je vhodné stanoviť, že orgány pre riešenie krízových situácií by mali mať možnosť nástroj na odpísanie alebo konverziu uplatňovať tak v prípade, keď je cieľom riešiť krízovú situáciu zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne ako podniku v postupe solventného dovyplácania poistných plnení, ako aj v prípade, keď sa kritické poisťovacie služby prevedú, zatiaľ čo zvyšná časť poisťovne alebo zaisťovne ukončí svoju činnosť a zlikviduje sa. V tejto súvislosti môže byť opodstatnené reštrukturalizovať poistné záväzky, aby sa zabezpečilo pokračovanie významnej časti poistného krytia, a ak je to v najlepšom záujme poistníkov. (45)Ak existujú realistické vyhliadky, že životaschopnosť podniku sa môže obnoviť a poistníci neutrpia v procese riešenia krízovej situácie žiadne straty, nástroj na odpísanie alebo konverziu by sa mohol použiť na to, aby sa z podniku, ktorého krízová situácia sa rieši, opäť stal subjekt s predpokladom nepretržitého pokračovania v činnosti. V takom prípade by riešenie krízovej situácie prostredníctvom odpísania alebo konverzie malo byť sprevádzané nahradením manažmentu, s výnimkou prípadov, keď je ponechanie manažmentu primerané a potrebné na dosiahnutie cieľov riešenia krízových situácií. (46)Nie je vhodné, aby sa nástroj na odpísanie alebo konverziu uplatňoval na nároky, pokiaľ sú zabezpečené, kolateralizované alebo inak zaručené, keďže takéto odpísanie alebo konverzia by mohli byť neúčinné, alebo by mohli mať negatívny vplyv na finančnú stabilitu. Aby sa zabezpečilo, že nástroj na odpísanie alebo konverziu je účinný a dosahujú sa ním jeho ciele, je žiaduce, aby sa mohol uplatňovať na čo najširšiu škálu nezabezpečených záväzkov zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne. Napriek tomu je vhodné vylúčiť z rozsahu uplatňovania nástroja na odpísanie alebo konverziu niektoré druhy nezabezpečených záväzkov. V záujme zabezpečenia kontinuity kritických funkcií by sa nástroj na odpísanie alebo konverziu nemal uplatňovať na určité záväzky vo vzťahu k zamestnancom zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne alebo na obchodné nároky súvisiace s tovarom a službami kritickými pre každodenné fungovanie poisťovne alebo zaisťovne. S cieľom vyplatiť nároky na dôchodok a sumy dôchodkov splatné dôchodkovým fondom a dôchodkovým správcom by sa nástroj na odpísanie alebo konverziu nemal uplatňovať na záväzky zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne vo vzťahu k dôchodkovému systému. V záujme obmedzenia rizika škodlivého vplyvu by sa nástroj na odpísanie alebo konverziu nemal uplatňovať na záväzky vyplývajúce z účasti v platobných systémoch, ktoré majú zostatkovú splatnosť menej ako sedem dní, alebo na záväzky voči poisťovniam alebo zaisťovniam, úverovým inštitúciám a investičným spoločnostiam s výnimkou subjektov, ktoré sú súčasťou tej istej skupiny, s pôvodnou splatnosťou menej ako sedem dní. (47)Ochrana poistníkov, oprávnených osôb alebo poškodených osôb je jedným z hlavných cieľov riešenia krízových situácií. Poistné plnenia by preto mali podliehať uplatňovaniu nástroja na odpísanie alebo konverziu len v krajnom prípade a orgány pre riešenie krízových situácií by mali starostlivo zvažovať dôsledky potenciálneho odpísania poistných plnení vyplývajúcich z poistných zmlúv fyzických osôb a mikropodnikov, malých a stredných podnikov. (48)Orgány pre riešenie krízových situácií by mali mať za určitých okolností možnosť záväzky vylúčiť alebo čiastočne vylúčiť, ak nie je možné v primeranom čase tieto záväzky odpísať ani konvertovať, ak je vylúčenie nevyhnutné a primerané na dosiahnutie cieľov riešenia krízových situácií alebo ak by uplatnenie nástroja na odpísanie alebo konverziu spôsobilo také znehodnotenie, že straty znášané ostatnými veriteľmi by boli vyššie než v prípade, ak by tieto záväzky vylúčené neboli. V prípadoch, keď sa uplatňujú tieto vylúčenia, sa úroveň odpísania alebo konverzie iných oprávnených záväzkov môže zvýšiť, aby sa zohľadnili tieto vylúčenia, a to za podmienky, že sa dodrží zásada, že žiadny veriteľ sa nesmie dostať do nevýhodnejšieho postavenia, než do akého by sa dostal pri bežnom konkurznom konaní. Zároveň by sa od členských štátov nemalo vyžadovať, aby financovali riešenie krízových situácií zo svojho všeobecného rozpočtu. (49)Pravidlom je, že orgány pre riešenie krízových situácií by mali nástroj na odpísanie alebo konverziu uplatňovať spôsobom, ktorý je v súlade s rovnocenným zaobchádzaním s veriteľmi a so zákonnou klasifikáciou nárokov podľa uplatniteľného konkurzného práva. Straty by preto mali znášať najskôr nástroje regulatórneho kapitálu a mali by sa rozdeliť medzi akcionárov buď prostredníctvom zrušenia či prevodu akcií, alebo prostredníctvom výrazného zriedenia hodnoty akcií. Ak to nestačí, podriadený dlh by sa mal konvertovať alebo odpísať. Nadriadené záväzky by sa mali konvertovať alebo odpísať len v prípade, ak došlo k úplnej konverzii alebo opísaniu podriadeného dlhu. (50)Vyňatie záväzkov, okrem iného v prípade platobných systémov a zúčtovacích systémov, zamestnancov alebo obchodných veriteľov, alebo prednostného postavenia, by sa malo uplatňovať rovnako v tretích krajinách a v Únii. S cieľom zabezpečiť možnosť odpísania alebo konverzie záväzkov v tretích krajinách treba stanoviť, aby sa uvedená možnosť uznala v zmluvných ustanoveniach, ktoré sa riadia právom tretích krajín. Takéto zmluvné podmienky by sa nemali vyžadovať v prípade záväzkov vyňatých z uplatňovania nástroja na odpísanie alebo konverziu ani v prípade, keď právny poriadok tretej krajiny či záväzná dohoda uzavretá s danou treťou krajinou umožňujú orgánu dotknutého členského štátu pre riešenie krízových situácií, aby uplatnil nástroj na odpísanie alebo konverziu. (51)Akcionári a veritelia by mali v potrebnom rozsahu prispievať k mechanizmu zlyhávajúceho podniku na rozdeľovanie strát. Členské štáty by preto mali zabezpečiť, aby v okamihu životaneschopnosti emitujúcej poisťovne alebo zaisťovne straty v plnej miere znášali nástroje kapitálu Tier 1, Tier 2 a Tier 3. Preto by sa od orgánov pre riešenie krízových situácií malo vyžadovať, aby tieto nástroje v plnej výške odpísali alebo ich prípadne konvertovali na nástroje kapitálu Tier 1, a to v okamihu životaneschopnosti a ešte pred prijatím akéhokoľvek opatrenia na riešenie krízovej situácie. Na tento účel by sa mal okamih životaneschopnosti chápať ako okamih, keď dotknutý orgán pre riešenie krízových situácií skonštatuje, že poisťovňa alebo zaisťovňa spĺňa podmienky pre riešenie krízovej situácie, alebo ako okamih, keď dotknutý orgán pre riešenie krízových situácií rozhodne, že poisťovňa alebo zaisťovňa by prestala byť životaschopná, ak by sa uvedené kapitálové nástroje neodpísali alebo nekonvertovali. Uvedené požiadavky by sa mali uznať v podmienkach, ktorými sa nástroj riadi, a v každom prospekte alebo v dokumentoch týkajúcich sa ponuky uverejnených alebo poskytnutých v súvislosti s nástrojmi. (52)Orgány pre riešenie krízových situácií by mali mať všetky potrebné zákonné právomoci, ktoré sa môžu v rôznych kombináciách vykonávať pri uplatňovaní nástrojov riešenia krízových situácií, aby sa zabezpečilo účinné vykonanie riešenia krízových situácií. Uvedené zákonné právomoci by mali zahŕňať právomoc previesť akcie, aktíva, práva alebo záväzky zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne na iný subjekt vrátane iného podniku alebo preklenovacieho podniku, právomoc odpísať alebo zrušiť akcie, alebo odpísať alebo konvertovať záväzky zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne, právomoc vymeniť manažment a právomoc uložiť dočasné moratórium na vyplácanie nárokov. Sú potrebné pridružené právomoci vrátane právomoci vyžadovať od ostatných častí skupiny kontinuitu základných služieb. (53)Nie je nevyhnutné predpísať presný spôsob, akým by orgány pre riešenie krízových situácií mali intervenovať v zlyhávajúcej poisťovni alebo zaisťovni. Orgány pre riešenie krízových situácií by mali mať možnosť vybrať si medzi prevzatím kontroly prostredníctvom priamej intervencie v poisťovni alebo zaisťovni alebo prostredníctvom vykonávacieho výnosu. Mali by sa rozhodnúť podľa okolností prípadu. (54)Treba stanoviť procesné požiadavky, aby sa zabezpečilo, že opatrenia na riešenie krízových situácií sa budú riadne oznamovať a zverejňovať. Informácie, ktoré orgány pre riešenie krízových situácií a ich odborní poradcovia získali počas procesu riešenia krízovej situácie, sú však pravdepodobne citlivé, a preto by pred zverejnením rozhodnutia o riešení krízovej situácie mali podliehať účinnému režimu dôvernosti. Musí sa predpokladať, že akékoľvek informácie, ktoré boli poskytnuté v súvislosti s rozhodnutím pred jeho prijatím, o tom, či boli splnené podmienky pre riešenie krízovej situácie, o použití konkrétneho nástroja alebo akéhokoľvek opatrenia v rámci postupov majú vplyv na verejné a súkromné záujmy, ktorých sa opatrenie týka. Preto treba zabezpečiť, aby boli k dispozícii náležité mechanizmy na zachovanie dôvernosti takýchto informácií vrátane informácií o obsahu a podrobnostiach plánov ozdravenia a plánov riešenia krízových situácií, ako aj o výsledkoch akéhokoľvek posúdenia vypracovaného v tejto súvislosti. (55)Orgány pre riešenie krízových situácií by mali mať pridružené právomoci na zabezpečenie účinnosti prevodu akcií alebo dlhových nástrojov a aktív, práv a záväzkov na kupujúceho, ktorý je treťou stranou, alebo na preklenovací podnik. Predovšetkým by sa v záujme uľahčenia prevodu poistných plnení bez toho, aby bol dotknutý celkový rizikový profil súvisiaceho portfólia a súvisiacich technických rezerv a kapitálových požiadaviek, mali zachovať hospodárske úžitky stanovené v dohodách o zaistení. Orgány pre riešenie krízových situácií by preto mali byť spôsobilé previesť poistné plnenia spolu so svojimi príslušnými zaistnými právami. Uvedená spôsobilosť by mala zahŕňať aj právomoc vyňať práva tretích strán z prevádzaných nástrojov alebo aktív, právomoc vynucovať plnenie zmlúv a právomoc zabezpečovať kontinuitu opatrení voči príjemcovi prevádzaných aktív a akcií. Právo zmluvnej strany ukončiť zmluvu s podnikom, ktorého krízová situácia sa rieši, alebo s jeho subjektom skupiny z iných dôvodov, než je riešenie krízovej situácie zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne, by takisto malo zostať nezmenené. Okrem toho by orgány pre riešenie krízových situácií mali mať pridruženú právomoc požadovať od zvyškovej poisťovne alebo zaisťovne, ktorá sa likviduje v rámci bežného konkurzného konania, aby poskytovala služby, ktoré sú potrebné na to, aby podnik, na ktorý boli prevedené aktíva alebo akcie na základe uplatnenia nástroja odpredaja obchodnej činnosti alebo nástroja preklenovacieho podniku, dokázal vykonávať svoju obchodnú činnosť. (56)Podľa článku 47 charty má každý, koho práva a slobody zaručené právom Únie sú porušené, právo na účinný prostriedok nápravy pred súdom. Rozhodnutia prijaté orgánmi pre riešenie krízových situácií by preto mali podliehať právu podať opravný prostriedok. (57)Opatrenia krízového riadenia prijaté orgánmi pre riešenie krízových situácií si môžu vyžadovať komplexné hospodárske hodnotenia a veľký priestor na vlastné uváženie. Orgány pre riešenie krízových situácií disponujú špecializovanými odbornými znalosťami potrebnými na vypracúvanie takýchto hodnotení a na určovanie primeraného použitia priestoru na vlastné uváženie. Preto je dôležité zabezpečiť, aby z komplexných hospodárskych hodnotení, ktoré vypracovali orgány pre riešenie krízových situácií v uvedenom kontexte, vychádzali vnútroštátne súdy pri preskúmavaní príslušných opatrení krízového riadenia. Zložitosť uvedených hodnotení by však nemala brániť vnútroštátnym súdom v tom, aby skúmali, či dôkazy, o ktoré sa orgán pre riešenie krízových situácií opiera, sú vecne správne, spoľahlivé a konzistentné, či tieto dôkazy obsahujú všetky príslušné informácie, ktoré by sa mali zohľadniť, aby sa posúdila komplexná situácia, a to, či nimi možno odôvodniť závery, ktoré z nich boli vyvodené.

(58)V záujme riešenia naliehavých situácií treba stanoviť, že podanie akéhokoľvek opravného prostriedku nemá za následok automatické pozastavenie účinkov napadnutého rozhodnutia a že rozhodnutie orgánu pre riešenie krízových situácií je okamžite vykonateľné, pričom sa predpokladá, že jeho pozastavenie by bolo v rozpore s verejným záujmom. (59)Treba chrániť tretie strany, ktoré na základe výkonu právomocí riešiť krízové situácie zo strany orgánov v dobrej viere nadobudli aktíva, práva a záväzky inštitúcie, ktorej krízová situácia sa rieši. Rovnako treba zabezpečiť stabilitu finančných trhov. Právo podať opravný prostriedok proti rozhodnutiu o riešení krízovej situácie by preto nemalo mať vplyv na žiadny následný administratívny akt ani transakciu uzatvorenú na základe zrušeného rozhodnutia. V takýchto prípadoch by nápravné opatrenia týkajúce sa protiprávneho rozhodnutia mali byť obmedzené na poskytnutie náhrady za škody, ktoré utrpeli dotknuté osoby. (60)Vzhľadom na závažné riziká v oblasti finančnej stability v dotknutom členskom štáte a v Únii môže byť potrebné urýchlene prijať opatrenia krízového riadenia. Každý postup podľa vnútroštátneho práva súvisiaci so žiadosťou o ex ante súhlas súdu s opatreniami krízového riadenia a posúdenie takejto žiadosti súdom by preto mali byť rýchle. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby dotknutý orgán mohol prijať rozhodnutie ihneď po tom, ako súd udelí súhlas. Touto možnosťou by nemalo byť dotknuté právo zainteresovaných strán podať na súd návrh na zrušenie rozhodnutia. Takáto možnosť by sa však mala poskytnúť len na obmedzené obdobie po tom, ako orgán pre riešenie krízových situácií prijal opatrenie krízového riadenia, aby nedošlo k nenáležitému odkladu uplatňovania rozhodnutia o riešení krízovej situácie. (61)V záujme efektívneho riešenia krízových situácií a vzhľadom na potrebu vyhýbať sa konfliktom jurisdikcií je potrebné, aby sa v prípade zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne nezačínalo žiadne bežné konkurzné konanie ani sa v ňom nepokračovalo, kým orgán pre riešenie krízových situácií vykonáva svoje právomoci riešiť krízové situácie alebo uplatňuje nástroje riešenia krízových situácií, okrem situácií, keď k tomu dôjde z iniciatívy orgánu pre riešenie krízových situácií alebo s jeho súhlasom. Preto treba stanoviť, že určité zmluvné záväzky možno na obmedzené obdobie pozastaviť, aby orgány pre riešenie krízových situácií mohli uplatniť nástroje riešenia krízových situácií. Táto možnosť by sa však nemala vzťahovať na povinnosti týkajúce sa systémov označených členským štátom, ako sa uvádza v smernici Európskeho parlamentu a Rady 98/26/ES, vrátane centrálnych protistrán. Smernicou 98/26/ES sa znižuje riziko spojené s účasťou v platobných systémoch a zúčtovacích systémoch cenných papierov, a to najmä znížením miery narušenia v prípade platobnej neschopnosti účastníka v takomto systéme. Treba zabezpečiť, aby sa v krízových situáciách aj naďalej uplatňovala uvedená ochrana a aby sa zachovala primeraná istota pre prevádzkovateľov platobných systémov a systémov cenných papierov, ako aj ostatných účastníkov trhu. Opatrenie na predchádzanie kríze alebo opatrenie krízového riadenia by sa preto samo osebe nemalo považovať za konkurzné konanie v zmysle smernice 98/26/ES, pokiaľ sa naďalej plnia vecné povinnosti vyplývajúce z dotknutej zmluvy. (62)Treba zabezpečiť, aby orgány pre riešenie krízových situácií mali pri prevode aktív a záväzkov na kupujúceho zo súkromného sektora alebo na preklenovací podnik primeraný čas na identifikáciu zmlúv, ktoré treba previesť. Orgány pre riešenie krízových situácií by preto mali mať možnosť obmedziť práva protistrán na konečné zúčtovanie, urýchlenie alebo iné ukončenie finančných zmlúv pred uskutočnením prevodu. Takéto obmedzenia by mali orgánom pre riešenie krízových situácií umožniť získať skutočný obraz o súvahe zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne bez zmien hodnoty a rozsahu, ktoré by so sebou prinieslo rozsiahle uplatnenie práv ukončiť zmluvu, a mali by pomôcť zabrániť vzniku nestability na trhu. Zasahovanie do zmluvných práv protistrán by však malo byť obmedzené na nevyhnutné minimum. Akékoľvek obmedzenia práv ukončiť zmluvu uložené orgánmi pre riešenie krízových situácií by sa preto mali uplatňovať len v súvislosti s opatreniami krízového riadenia alebo udalosťami priamo spojenými s uplatňovaním takýchto opatrení. Práva ukončiť zmluvu vyplývajúce z akéhokoľvek iného zlyhania vrátane nezaplatenia alebo nerealizácie marže by preto mali zostať zachované. (63)V prípade prevodu niektorých, ale nie všetkých aktív, práv a záväzkov zlyhávajúcej poisťovne alebo zaisťovne treba zachovať legitímne dohody kapitálového trhu. Je preto vhodné stanoviť ochranné opatrenia, aby sa zabránilo rozdeleniu súvisiacich záväzkov alebo súvisiacich práv a zmlúv vrátane zmlúv s tou istou protistranou krytých dohodami o zábezpeke, dohodami o finančnom kolateráli s prevodom vlastníckeho práva, dohodami o vzájomnom započítaní, dohodami o konečnom čistom zúčtovaní a dohodami o štruktúrovanom financovaní. Keď sa uplatňujú ochranné opatrenia, orgány pre riešenie krízových situácií by mali mať povinnosť previesť všetky súvisiace zmluvy v rámci chránenej dohody alebo ich všetky ponechať v zvyškovej poisťovni alebo zaisťovni, ktorá zlyháva. Uvedenými ochrannými opatreniami by sa malo zaručiť, že nebude dotknuté nakladanie s regulatórnym kapitálom v prípade expozícií, na ktoré sa na účely smernice 2009/138/ES vzťahuje dohoda o čistom zúčtovaní. (64)S cieľom poskytnúť poisťovni a zaisťovni finančnú stabilitu by sa malo zaviesť moratórium na práva poistníkov na odkúpenie. Vďaka takémuto moratóriu a finančnej stabilite, ktorá by z neho pre dotknutý podnik vyplývala, by mali orgány pre riešenie krízových situácií mať dostatočný čas na ocenenie uvedených podnikov a na posúdenie, ktoré nástroje riešenia krízových situácií by sa mali uplatniť. Takýmto moratóriom by sa zároveň malo zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie s poistníkmi, a tým by sa malo zabrániť možným nepriaznivým finančným vplyvom na poistníkov, ktorí by sa nevzdali svojej poistnej zmluvy medzi prvými. Keďže jedným z cieľov riešenia krízových situácií je pokračovanie poistného krytia, poistenci by mali naďalej vykonávať všetky povinné platby na základe dotknutých poistných zmlúv, a to aj v prípade anuít. (65)Zabezpečením toho, aby orgány pre riešenie krízových situácií mali k dispozícii rovnaké nástroje riešenia krízových situácií a príslušné právomoci, sa uľahčí koordinovaný postup v prípade zlyhania cezhraničnej skupiny. Na podporu spolupráce a predchádzanie roztriešteným reakciám na úrovni jednotlivých štátov sú však potrebné ďalšie opatrenia. Od orgánov pre riešenie krízových situácií by sa preto na to, aby sa dohodli na programe riešenia krízovej situácie na úrovni skupiny pri riešení krízových situácií subjektov skupiny, malo vyžadovať, aby navzájom konzultovali a spolupracovali v kolégiách pre riešenie krízových situácií. Aby sa zabezpečilo fórum na diskusiu a dosiahnutie takejto dohody, mali by sa okolo jadra existujúcich kolégií dohľadu zriadiť kolégiá pre riešenie krízových situácií, a to začlenením orgánov pre riešenie krízových situácií a zapojením príslušných ministerstiev, orgánu EIOPA a v prípade potreby orgánov zodpovedných za systémy poistných záruk. Kolégiá pre riešenie krízových situácií by nemali byť rozhodovacími orgánmi, ale platformami uľahčujúcimi rozhodovanie národných orgánov, pričom spoločné rozhodnutia by mali prijímať dotknuté národné orgány. (66)Pri riešení krízových situácií cezhraničných skupín by sa mala dosiahnuť rovnováha medzi potrebou mať postupy, ktoré zohľadňujú závažnosť situácie a umožňujú efektívne, spravodlivé a včasné riešenia pre skupinu ako celok, na jednej strane, a nevyhnutnosťou chrániť poistníkov, reálnu ekonomiku a finančnú stabilitu vo všetkých členských štátoch, v ktorých skupina pôsobí, na strane druhej. Jednotlivé orgány pre riešenie krízových situácií by si preto mali vymieňať názory v kolégiu pre riešenie krízových situácií a akékoľvek opatrenia na riešenie krízových situácií navrhnuté orgánom pre riešenie krízových situácií na úrovni skupiny by sa mali pripraviť a prediskutovať medzi rôznymi orgánmi pre riešenie krízových situácií v kontexte plánov riešenia krízových situácií na úrovni skupiny. S cieľom uľahčiť prijatie rýchlych a spoločných rozhodnutí vždy, keď je to možné, by kolégiá pre riešenie krízových situácií mali zohľadňovať aj názory orgánov pre riešenie krízových situácií všetkých členských štátov, v ktorých skupina pôsobí. (67)V rámci opatrení na riešenie krízových situácií prijatých orgánom pre riešenie krízových situácií na úrovni skupiny by sa mal vždy zohľadňovať ich vplyv na poistníkov, reálnu ekonomiku a finančnú stabilitu v členských štátoch, v ktorých skupina pôsobí. Orgány pre riešenie krízových situácií členského štátu, v ktorom je dcérsky podnik usadený, by preto mali mať možnosť v krajnom prípade a v riadne odôvodnených prípadoch namietať proti rozhodnutiam orgánu pre riešenie krízových situácií na úrovni skupiny, ak dané orgány pre riešenie krízových situácií zastávajú názor, že opatrenia na riešenie krízových situácií nie sú vhodné, a to buď z dôvodu potreby chrániť poistníkov, reálnu ekonomiku a finančnú stabilitu v danom členskom štáte, alebo z dôvodu povinností, ktoré sa vzťahujú na porovnateľné podniky v daných členských štátoch. (68)Programy riešenia krízových situácií na úrovni skupiny by mali uľahčiť koordinované riešenie krízových situácií, pri ktorom existuje väčšia pravdepodobnosť, že sa dosiahnu najlepšie výsledky pre všetky podniky skupiny. Orgány pre riešenie krízových situácií na úrovni skupiny by preto mali navrhnúť programy riešenia krízových situácií na úrovni skupiny a predložiť tieto programy kolégiu pre riešenie krízových situácií. Orgány pre riešenie krízových situácií, ktoré nesúhlasia s programom riešenia krízovej situácie na úrovni skupiny alebo sa rozhodnú prijať nezávislé opatrenie na riešenie krízovej situácie, by mali orgánu pre riešenie krízových situácií na úrovni skupiny a iným orgánom pre riešenie krízových situácií, na ktoré sa vzťahuje program riešenia krízovej situácie na úrovni skupiny, vysvetliť dôvody svojho nesúhlasu a oznámiť tieto dôvody spolu s podrobnosťami o každom nezávislom opatrení na riešenie krízovej situácie, ktoré plánujú prijať. Každý orgán pre riešenie krízových situácií, ktorý sa rozhodne odchýliť od programu riešenia krízovej situácie na úrovni skupiny, by mal náležite zohľadniť možný vplyv takejto odchýlky na poistníkov, reálnu ekonomiku a finančnú stabilitu v členských štátoch, v ktorých sa nachádzajú ostatné orgány pre riešenie krízových situácií, ako aj možné účinky takejto odchýlky na ostatné časti skupiny. (69)S cieľom zabezpečiť koordinovaný postup na úrovni skupiny by sa orgány pre riešenie krízových situácií mali vyzvať, aby v rámci programu riešenia krízovej situácie na úrovni skupiny uplatňovali na subjekty patriace do skupiny, ktoré spĺňajú podmienky pre riešenie krízových situácií, ten istý nástroj. Orgány