SK Úradný vestník Európskej únie C 120/1

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému

— „Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa stanovujú požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh“

— a na tému „Návrh rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady o spoločnom rámci pre uvádzanie výrobkov na trh“

— a na tému „Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa ustanovujú postupy týkajúce sa uplatňovania niektorých vnútroštátnych technických pravidiel na výrobky, ktoré sú zákonne uvedené na trh v inom členskom štáte a ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 3052/95/ES“

KOM(2007) 37 v konečnom znení – 2007/0029 (COD)

KOM(2007) 53 v konečnom znení – 2007/0030 (COD)

KOM(2007) 36 v konečnom znení – 2007/0028 (COD)

(2008/C 120/01)

Rada sa 14. marca 2007 rozhodla podľa článku 95 a článku 133 ods. 3 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa stanovujú požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh“

a„Návrh rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady o spoločnom rámci pre uvádzanie výrobkov na trh“

Rada sa 2. apríla 2007 rozhodla podľa článku 37 a článku 95 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa ustanovujú postupy týkajúce sa uplatňovania niektorých vnútroštátnych technických pravidiel na výrobky, ktoré sú zákonne uvedené na trh v inom členskom štáte a ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 3052/95/ES“.

Odborná sekcia pre jednotný trh, výrobu a spotrebu poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 21. novembra 2007. Spravodajcom bol pán PEZZINI.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 440. plenárnom zasadnutí 13. decembra 2007 prijal 68 hlasmi za, pričom 2 členovia hlasovali proti a 3 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 Výbor je v plnej miere presvedčený o tom, že musí byť zabezpečené rozsiahle uplatňovanie zásady voľného pohybu tovaru, ktorá je zakotvená v zmluve a ktorá bola potvrdená početnými rozsudkami Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, aby mohli byť výrobky zákonne uvedené na trh v jednom členskom štáte bez problémov distribuované na celom území EÚ.

1.2 Podľa názoru výboru je prvoradou úlohou zabezpečiť bezpečné, transparentné a efektívne obchodovanie prostredníctvom odstránenia viacnásobných kontrol a skúmaní, ako aj prostredníctvom zaručenia vysokej úrovne ochrany spotrebiteľov, a zaručiť aktívne a jednotné uplatňovanie predpisov Spoločenstva v oblasti bezpečnosti výrobkov prostredníctvom koordinácie a posilnenia dohľadu nad trhom.

1.3 Výbor zdôrazňuje to, že voľný pohyb tovaru je jedným z najdôležitejších motorov konkurencieschopnosti a hospodárskeho a sociálneho rozvoja európskeho vnútorného trhu a že spresnenie a modernizácia podmienok uvádzania bezpečných kvalitných produktov na trh zohrávajú pre spotrebiteľov, podniky a občanov Únie centrálnu rolu.

1.4 Výbor sa domnieva, že modernizácia a zjednodušenie právnych predpisov Spoločenstva týkajúcich sa tovaru sa už ďalej nedá odkladať vzhľadom na — problémy, ktoré vznikajú pri používaní a uplatňovaní predpisov stanovených zmluvou, — to, že neexistuje koherentný prístup pre systémy dohľadu nad trhom v jednotlivých krajinách, — nedostatky miest, ktoré boli poverené posudzovaním zhody a právnou ochranou označenia CE, — nedostatočné vedomosti podnikov, správnych orgánov a občanov, pokiaľ ide o práva a povinnosti.

1.5 Výbor preto podporuje iniciatívu Komisie zameranú na balík opatrení, pokiaľ budú vo veľkom rozsahu splnené tieto body: — účinné a jednotné uplatňovanie zásady vzájomného uznávania, — rozšírenie dohľadu nad trhom, — spoločný európsky systém akreditácie, ktorý by bol ponímaný ako služba všeobecného záujmu, — jednotná úroveň kompetencie akreditovaných certifikačných orgánov, — prísnejšie kritériá výberu a harmonizované výberové postupy pri posudzovaní zhody, — väčšia spolupráca medzi orgánmi jednotlivých krajín na stálom a systematickom základe, — posilnenie právnej ochrany označenia CE, aby sa tak zabránilo existencii množstva mätúcich označení, — rozsiahle stanovenie a definícia zodpovedností všetkých aktérov, ktorí uvádzajú výrobky na trh, — jednotný právny rámec a väčší súlad, pokiaľ ide o existujúce ustanovenia, s vyšším súladom a čo najmenšími administratívnymi nárokmi, — zabezpečenie možnosti vysledovania pôvodu všetkých výrobkov uvádzaných na trh, — rozsiahle uplatňovanie zásady proporcionality, pokiaľ ide o certifikačné postupy a s tým spojené náklady, najmä s ohľadom na menšie podniky a výrobky, ktoré sa nevyrábajú sériovo alebo len v malých sériách s obmedzeným počtom kusov, — rozsiahle zapojenie všetkých aktérov na trhu a najmä spotrebiteľov, — výslovné stanovenie zmierovacieho postupu, pri ktorom by lehoty a náklady boli obmedzené na nevyhnutné minimum.

1.6 Pre výbor je prioritou v oblasti vzájomného uznávania zabezpečiť vysokú úroveň transparentnosti a istoty pri uplatňovaní postupov stanovených na úrovni Spoločenstva, a to prostredníctvom — presunutia dôkazného bremena a možnosti dožadovať sa právnych opravných prostriedkov na vnútroštátnych súdoch, — možnosti mimosúdneho urovnania sporov za pomoci vnútroštátnych „kontaktných miest pre výrobky“, a to aj prostredníctvom internetu, — kratších lehôt v prípade súdnych i mimosúdnych sporov, — vybudovania výkonnejších a kompetentných vnútroštátnych štruktúr na zhromažďovanie prípadných dôkazov, aj v rámci postupu uplatňovaného v naliehavých prípadoch, — aktívnej úlohy vnútroštátnych úradov pre normalizáciu pri vypracovávaní on-line príručky na vyhľadávanie existujúcich platných predpisov v celej EÚ.

1.7 Výbor súhlasí so základnými zásadami návrhov, ktoré vychádzajú z pozitívnych skúseností s novým prístupom v kombinácii s celkovým prístupom. Mali by byť uplatňované v celom súčasnom i budúcom práve v EÚ a týkať sa všetkých aspektov výrobkov uvádzaných na trh, najmä pokiaľ ide o bezpečnosť, zdravie a ochranu životného prostredia.

1.8 Výbor zdôrazňuje, že je dôležité, aby všetci hospodárski aktéri, ktorí sú súčasťou zásobovacieho a distribučného reťazca, prijali vhodné opatrenia a rovným dielom prevzali zodpovednosť za zaručenie toho, že sa na trh dostanú len výrobky zodpovedajúce normám – a to nezávisle od toho, či sú týmito aktérmi výrobcovia, splnomocnení zástupcovia alebo dovozcovia.

1.9 Sledovanie pôvodu výrobkov, aby sa dala určiť zodpovednosť hospodárskych aktérov, ktorí uvádzajú tovar na európsky trh, musí umožňovať jednoznačnú identifikáciu, aby bolo možné účinne uplatňovať predpisy Spoločenstva.

1.10 Výbor sa domnieva, že je potrebné zaoberať sa aj problematikou uvádzania výrobkov na trh prostredníctvom internetu, Vzhľadom na skutočnosť, že trh obchodovania prostredníctvom internetu ešte nie je úplne regulovaný.

1.11 Výbor považuje za nutné presnejšie údaje, ktoré by zlepšili súčasný rámec nového prístupu vzhľadom na tieto aspekty: — záväzky pre hospodárskych aktérov, ktoré sú opodstatnené, vyvážené a neobsahujú finančne nákladné byrokratické alebo administratívne prekážky, — účinný dohľad nad trhom a lepšiu harmonizáciu úrovne kompetencií orgánov posudzovania zhody, aby bolo možné zabezpečiť kompetentnosť, nestrannosť a účinnosť v celom Európskom hospodárskom priestore, ako aj rovnaké podmienky v oblasti hospodárskej súťaže pre všetkých výrobcov.

1.12 Výbor súhlasí s tým, že štatút a význam označenia CE je potrebné z právneho hľadiska posilniť prostredníctvom jeho zaregistrovania ako kolektívnej značky. To umožní úradom rýchlo reagovať a prijať opatrenia v prípade jeho zneužívania.

1.13 Výbor zdôrazňuje podstatnú úlohu, ktorú v celej oblasti zohráva proces technickej normalizácie. Nový prístup je totiž založený na úzkom prepojení medzi základnými legislatívnymi požiadavkami a európskymi technickými normami, ktoré je potrebné podporovať a doceniť.

1.14 Európsky akreditačný systém – chápaný ako služba všeobecného záujmu – musí zabezpečiť na jednej strane rozsiahle uznanie výsledkov posudzovania zhody a zabrániť zbytočnému viacnásobnému posudzovaniu, a na strane druhej musí byť založený na medzinárodne uznávaných normách a jednoznačných vymedzeniach.

1.15 Ustanovenia nariadenia týkajúce sa akreditačných orgánov musia platiť pre všetky takéto orgány a všetky nimi vykonávané úlohy v Európskom hospodárskom priestore, a to bez ohľadu na druh posudzovania zhody, ktorý pre svojich klientov vykonávajú.

1.16 Tieto ustanovenia musia zaručiť: — súvislé zachovanie jednoznačných a transparentných vymedzení, ktoré zodpovedajú medzinárodným normám a ktoré by sa mali uplatňovať pri všetkých smerniciach nového prístupu a smerniciach týkajúcich sa výrobkov (1), ako aj pri smerniciach týkajúcich sa posudzovania zhody orgánov, ktoré sú poverené posudzovaním zhody, — funkčnosť akreditačného systému, ktorý nesmie byť vystavený ziskovej hospodárskej súťaži, v rámci verejnej ustanovizne, — všeobecnú platnosť všetkých právnych predpisov Spoločenstva v tejto oblasti, bez výnimiek pokiaľ ide o bezpečnosť a ochranu zdravia, ako aj o ochranu životného prostredia, — všeobecnú platnosť všetkých akreditačných činností, aj kalibrácie, a to bez ohľadu na otázku, či je takáto akreditácia vykonávaná kvôli zákonnej povinnosti posúdenia zhody alebo na základe súkromných zmluvných dohôd, — to, aby vnútroštátne akreditačné orgány zachovávali normy, pokiaľ ide o kompetencie a nestrannosť, a to tak, že sa budú pravidelne zapájať do vzájomného hodnotenia (peer evaluation), ktoré bude prebiehať pod dohľadom všetkých aktérov zainteresovaných do akreditačného procesu.

1.17 Výbor považuje za potrebné vytvorenie jednoznačného právneho základu pre Európsku spoluprácu pre akreditáciu (EA), ktorej funkcie by mali byť rozšírené a lepšie definované: všetky vnútroštátne akreditačné orgány sa musia podieľať na EA, aby mohla byť zaručená ekvivalentnosť, transparentnosť, spoľahlivosť a účinnosť. Okrem toho je potrebné, aby sieť EA podporovali aj členské štáty.

1.18 Keďže akreditačné orgány musia dokázať, že dôveru, ktorú dostávajú, si naozaj zaslúžia, mali by podľa názoru výboru predkladať dôkazy o tom, že sa úspešne zapájajú do vzájomného hodnotenia (peer review).

1.19 Okrem toho sa výbor domnieva, že zapojenie všetkých zainteresovaných aktérov je dôležité, a preto by mali byť zastúpení v príslušných akreditačných orgánoch. Tieto ustanovenia by mali byť neoddeliteľnou súčasťou nového nariadenia.

1.20 V tejto súvislosti je výbor presvedčený, že práva spotrebiteľov by na vnútornom trhu mali byť známe a uznávané, a na dosiahnutie toho je potrebné prijať vhodné opatrenia.

1.21 Pri dohľade nad trhom musia byť zohľadnené aj tie výrobky, ktoré spadajú do pôsobnosti smernice o bezpečnosti výrobkov, keďže množstvo výrobkov je určených tak na podnikateľské účely, ako aj na použitie pre konečného spotrebiteľa. Výbor v tejto súvislosti považuje súčasný systém na rýchlu výmenu informácií RAPEX, ktorý je účinnou pomocou pri dohľade nad trhom, za úplne oprávnený.

1.22 Je potrebné, aby colné orgány spolupracovali v rámci európskej siete s orgánmi pre dohľad nad trhom, aby bolo možné zabezpečiť účinné kontroly výrobkov ešte pred tým, ako sa tieto dostanú do obehu na vnútornom trhu.

1.23 Aj preto musia mať colné orgány k dispozícii kvalifikovaný personál a zodpovedajúce finančné prostriedky a právomoci, aby mohli účinne plniť im uložené úlohy. Musia disponovať vhodnými prostriedkami na to, aby mohli rýchlo zasiahnuť v prípade sezónnych výrobkov alebo výrobkov s časovo obmedzeným uvádzaním na trh.

1.24 Nakoniec je podľa názoru výboru potrebné jednoznačne špecifikovať, že opatrenia prijaté na odstránenie preukázaného nedostatku v zhode musia byť v súlade so zásadou proporcionality.

2. Úvod

2.1 Jednotný trh s tovarom nie je len najdôležitejším katalyzátorom rastu v Európskej únii, ale vo veľkej miere tiež ovplyvňuje konkurencieschopnosť EÚ na svetovom trhu. Ako už výbor viackrát zdôraznil, „faktorom, ktorého význam […] vzrástol, je globalizácia, ktorá je zároveň výzvou aj príležitosťou. Túto výzvu je možné zvládnuť, len ak sa naplno využije potenciál jednotného trhu.“ (2)

2.2 Voľný pohyb tovaru je základným pilierom jednotného trhu: vďaka uplatňovaniu článkov 28 až 30 (3) zmluvy sa dosiahli veľké pokroky pri harmonizácii technických noriem na úrovni Spoločenstva a podarilo sa odstrániť technické prekážky obchodovania, najmä prostredníctvom smerníc „nového prístupu“ (ktoré sa tiež označujú ako smernice o označení CE).

2.3 Predovšetkým v oblastiach, kde nie sú predpisy týkajúce sa výrobkov harmonizované, sa však prejavili nedostatky, pokiaľ ide o uplatňovanie a presadzovanie ustanovení Zmluvy o ES: vnútroštátne technické predpisy spôsobujú – predovšetkým MSP – značné problémy s voľným pohybom tovaru v EÚ, právny rámec pre pohyb tovaru je ešte stále rozkúskovaný a členské štáty nemajú žiadnu koherentnú koncepciu dohľadu nad trhom.

2.4 Výbor už zdôraznil, že „členské štáty nesú vysokú zodpovednosť za to, aby boli opatrenia EÚ správne transponované do ich národného práva a uvedené do platnosti“ a že je dôležité, „aby výsledný regulačný rámec na národnej úrovni bol pre podniky, zamestnancov, spotrebiteľov a všetkých aktérov občianskej spoločnosti obsahovo čo najvyváženejší a súčasne čo najjednoduchší“ (4).

2.5 Výbor dôrazne podporuje úsilie o dosiahnutie väčšej transparentnosti a účinnosti noriem a rozšírenie a modernizáciu podmienok uvádzania na trh, pokiaľ ide o bezpečné kvalitné výrobky, aby tak mohli byť zabezpečené: — pre spotrebiteľov vysoké nároky na bezpečnosť a kvalitu domácich a dovezených výrobkov a väčšia sloboda výberu na základe spoľahlivého posudzovania zhody, — pre výrobcov istota, jasnosť a súlad právnych predpisov a jednotný právny rámec pre priemyselné výrobky; príslušná regulácia primerane malého rozsahu, ktorá umožní prispôsobenie sa vývoju v oblasti technológií; skutočný voľný pohyb tovaru bez neopodstatnených technických prekážok, náročných administratívnych kontrol a dodatočných testov pre prístup na jednotlivé vnútroštátne trhy; — pre občanov ochranu zdravia a životného prostredia; odstránenie nákladných a nepotrebných administratívnych formalít, praktické skúsenosti „Európy zameranej na výsledky“ na základe konkrétnych a logických parametrov hodnotenia kvality ako hlavnej súčasti občianstva Únie.

2.6 Výbor už vo svojom stanovisku na tému „Stratégia vnútorného trhu – Hlavné úlohy na obdobie 2003 – 2006“ (5) poukázal na to, že objem obchodu s tretími krajinami rástol rýchlejšie než objem obchodu medzi členskými krajinami. Jedným z dôvodov tohto smerovania je aj zlyhanie vzájomného uznávania, ktoré malo poskytnúť spotrebiteľom pocit dôvery vo výrobky vyrobené v inom štáte. Členské štáty by mali aj ostatným systémom dôverovať. Solídny právny systém, vysoké požiadavky týkajúce sa kvality a iniciatívy zamerané na zmenu správania spotrebiteľov sú najlepšími predpokladmi na zvýšenie objemu obchodovaného tovaru medzi členskými krajinami.

2.7 Výbor okrem toho vyzdvihol aj skutočnosť, že práva spotrebiteľov na vnútornom trhu nie sú dostatočne známe a viackrát poukázal na tento nedostatok, ako aj na spôsob (6), najmä v prípade okrajových krajín EÚ a krajín, ktoré len nedávno do Únie vstúpili, akým tieto medzery v informovanosti často využívajú orgány verejnej správy na národnej i miestnej úrovni.

2.8 Výbor okrem toho poukazuje aj na skutočnosť, že hladkému fungovaniu jednotného trhu bránia v prvom rade tieto štyri problémy, ktoré identifikovalo stredisko pre monitorovanie jednotného trhu v roku 2007: — neistota hospodárskych aktérov a orgánov verejnej správy v jednotlivých krajinách, pokiaľ ide o práva a povinnosti pri vzájomnom uznávaní, — nedostatok dôvery, transparentnosti a spolupráce medzi členskými štátmi na uľahčenie vzájomného uznávania a akceptovania osvedčovania, ako aj voľného pohybu tovaru, aby bolo možné dospieť v otázke posudzovania zhody, akreditačných systémov, dohľadu nad trhom a transparentnosti a ochrany označenia CE k jednoznačnejšiemu rámcu, — nedostatok zosúladených opatrení na zaručenie vysokých noriem a všeobecných požiadaviek v oblasti bezpečnosti a zdravia pri výrobkoch uvádzaných na trh.

2.9 Výbor už s poľutovaním konštatoval, že „po mnohých rokoch európskej integrácie neboli právne predpisy a politiky EÚ vo viacerých členských štátoch dostatočne integrované ako politický a administratívny faktor do tvorby ich národných politík v tých oblastiach, v ktorých sa zaviazali realizovať spoločné politiky a výsledky spoločného rozhodovania“ (7).

2.10 Okrem toho je „efektívny a transparentný prístup k záležitostiam EÚ na národnej úrovni […] nevyhnutný, pretože 25 členských štátov – pričom každý z nich má vlastnú kultúru a tradíciu správy, ako aj vlastné riadenie procesov – musí rešpektovať rovnaké acquis, ktoré zahŕňa podobné požiadavky týkajúce sa tvorby právnych predpisov EÚ, ich transpozície, implementácie a vykonávania“ (8).

2.11 Podľa Kokovej správy (9) voľný pohyb tovaru v rámci EÚ naďalej brzdia viaceré miestne predpisy, ktoré sa často uplatňujú svojvoľne a evidentne v rozpore so zásadou vzájomného uznávania (10).

2.12 Na základe uvedených skutočností považuje výbor – s cieľom zabezpečiť budúcnosť európskej integrácie, ochranu spotrebiteľov a občanov, ako aj rozvoj európskych podnikov – za bezpodmienečne nutné — zabezpečiť rozsiahle uplatňovanie zásady voľného pohybu tovaru, ktorá je stanovená v zmluve a bola potvrdená početnými rozsudkami Európskeho súdneho dvora, aby výrobky zákonne uvedené na trh v jednom členskom štáte mohli byť bez problémov uvedené na trh na celom území Únie, — zabezpečiť bezpečnosť, transparentnosť a efektívnosť konania, odstrániť opakované kontroly a skúšky a zaručiť vysokú úroveň ochrany spotrebiteľov, občanov a podnikov, — odstrániť neistotu, príliš veľký počet právnych predpisov a právny nesúlad, ako aj nadmernú komplexnosť, pokiaľ ide o posudzovanie zhody výrobkov: toto posudzovanie by malo byť adekvátne, renomované, nezávislé a nestranné, a malo by zodpovedať právnemu rámcu Spoločenstva pre priemyselné výrobky, — zabezpečiť prostredníctvom koordinácie a rozšírenia aktivít v oblasti dohľadu nad trhom aktívne a jednotné uplatňovanie predpisov Spoločenstva v oblasti bezpečnosti výrobkov, — plne rozvinúť možnosti označenia CE, posilniť ho a lepšie chrániť. Toto označenie by malo byť skutočným „dôkazom zhody“, ktorý – v rámci dodržiavania noriem bezpečnosti a kvality, stanovených na úrovni Spoločenstva – oprávňuje na voľný pohyb tovaru na území celej Únie.

3. Návrhy Komisie

3.1 Komisia vychádza z konštatovania, že jednotný trh ešte nie je dokončený: — vnútroštátne technické predpisy ešte stále vo veľkej miere bránia voľnému pohybu tovaru v Spoločenstve. Ako sa uvádza (11), pri prieskume poukázala viac ako tretina podnikov na problémy v dôsledku technických predpisov v inom členskom štáte a približne polovica sa rozhodla prispôsobiť vlastné výrobky miestnym pravidlám, — nadmerné množstvo technických predpisov vedie k nesúladu a komplexnosti: používanie rôzneho vymedzenia pojmov pre rovnaký výrobok, prekrývanie sa postupov posudzovania zhody; rôzne orgány pre posudzovanie zhody, silne roztrieštený právny rámec s množstvom rôznych predpisov a postupov, — informácie o vlastných právach v oblasti vnútorného trhu a miera ich poznania tak u spotrebiteľov a občanov ako aj u MSP sú ešte nedostačujúce, a pri uplatňovaní týchto práv sa vynárajú postupne ďalšie a ďalšie prekážky a nové nákladné administratívne formality.

3.2 Na odstránenie týchto problémov predkladá Komisia tieto návrhy dokumentov: — nariadenie, ktorým sa ustanovujú postupy týkajúce sa uplatňovania niektorých vnútroštátnych technických pravidiel na výrobky, ktoré sú zákonne uvedené na trh v inom členskom štáte a ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 3052/95/ES [KOM(2007) 36 v konečnom znení], — rozhodnutie o spoločnom rámci pre uvádzanie výrobkov na trh [KOM(2007) 53 v konečnom znení]. Súčasne má byť zaregistrovaním ako kolektívna ochranná známka Spoločenstva právne chránené označenie CE, — nariadenie, ktorým sa stanovujú požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh [KOM(2007) 37 v konečnom znení].

3.3 Návrh nariadenia [KOM(2007) 36 v konečnom znení], ktorým sa ruší súčasný postup na výmenu informácií o vnútroštátnych opatreniach, sa venuje niektorým aspektom dosiaľ neharmonizovaného sektora: — nový postup pre vnútroštátne orgány, ktoré majú v úmysle zaviesť nové technické pravidlo a domnievajú sa, že nie je možné uplatniť zásadu vzájomného uznávania, — stanovenie práv a povinností na úrovni Spoločenstva pre vnútroštátne orgány a podniky, ktoré chcú predávať v niektorom členskom štáte výrobok, ktorý je už vo veľkom rozsahu na trhu v inom členskom štáte, — vytvorenie jedného alebo viacerých kontaktných miest pre výrobky v každom členskom štáte, pričom úlohou týchto miest je poskytovanie informácií o uplatniteľných vnútroštátnych technických pravidlách a príslušných orgánoch a zariadeniach. Okrem toho majú byť tieto kontaktné miesta pre výrobky vzájomne prepojené prostredníctvom telematickej siete na výmenu informácií, a to v rámci vzájomnej súčinnosti služieb verejnej správy (IDABC).

3.4 Návrhom rozhodnutia má byť vytvorený spoločný zosúladený právny rámec pre budúce právne predpisy v tejto oblasti, ktorý by zahŕňal tieto súčasti: — harmonizované vymedzenia, spoločné záväzky pre hospodárske subjekty, kritériá výberu orgánov posudzovania zhody, kritériá pre vnútroštátne notifikujúce orgány ako aj pravidlá procesu notifikácie, — pravidlá výberu postupov posudzovania zhody, ako aj harmonizovaný súbor postupov, aby sa vyhlo zaťažujúcemu prelínaniu, — jednotné vymedzenie označovania CE (s príslušnými zodpovednosťami a ochrannými právami) ako kolektívnej ochrannej známky Spoločenstva, v prípadoch, kde je to už ustanovené v smerniciach, — postupy na informovanie a dohľad nad trhom, ako rozšírenie systému zavedeného smernicou o bezpečnosti výrobkov, — harmonizované ustanovenia pre budúce ochranné mechanizmy ako doplnok k tým, ktoré sa týkajú dohľadu nad trhom.

3.5 Návrhom nariadenia [KOM(2007) 37 v konečnom znení] sa posilňujú už existujúce požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom, aby mohli byť rýchlo odhalené a rýchlo stiahnuté z trhu nevyhovujúce výrobky. Hlavným cieľom návrhu je zabezpečiť voľný pohyb tovaru v harmonizovanej oblasti prostredníctvom: — posilnenia európskej spolupráce, aby tak mohla akreditácia pri predpisovom uplatňovaní právnych predpisov Spoločenstva účinne fungovať posledná kontrolná inštancia, — vytvorenia regulačného rámca pre uznanie už existujúcej organizácie, Európskej spolupráce pre akreditáciu (EA), aby tak bolo zo strany národných akreditačných orgánov (12) zabezpečené riadne fungovanie prísneho vzájomného hodnotenia (peer evaluation), — rámca na úrovni Spoločenstva pre dohľad nad trhom a kontrolu trhu v prípade produktov, ktoré pochádzajú z krajín mimo EÚ a uvádzajú sa na vnútorný trh, ktorý zabezpečí užšiu spoluprácu medzi vnútornými orgánmi a colnými orgánmi, výmenu informácií medzi vnútroštátnymi orgánmi, ako aj spoluprácu medzi nimi v prípade výrobkov na trhu viac ako jedného členského štátu, — uplatňovania štandardizovaných a jasných predpisov vo všetkých sektoroch, právnej stability a súladu, odbremenením vďaka zníženiu záťaže pri posudzovaní zhody pre uvedením na trh, — finančného príspevku Spoločenstva pre akreditačné programy jednotlivých odvetví, pre činnosť centrálneho sekretariátu EA, vytváranie a koordináciu projektov dohľadu nad trhom, vzdelávacie programy a vzájomnú výmenu národných úradníkov vrátane colných úradov.

4. Všeobecné pripomienky

4.1 Výbor je v plnej miere presvedčený o tom, že voľný pohyb tovaru je jednou z najdôležitejších hnacích síl konkurencieschopnosti a hospodárskeho rastu na európskom vnútornom trhu, a že posilnenie a modernizácia podmienok uvádzania bezpečných kvalitných produktov na trh zohrávajú pre spotrebiteľov, podnik a občanov Únie centrálnu rolu.

4.2 Jednotný trh s tovarom viedol za posledných 50 rokov k neustálemu zbližovaniu európskych národných hospodárstiev: obchod medzi členskými štátmi EÚ-27 dnes predstavuje dve tretiny celkového objemu obchodovaného tovaru EÚ.

4.3 Článok 28 a článok 30 (13) Zmluvy o ES a ich uplatňovanie, proces harmonizácie technických predpisov starého a nového prístupu a správne uplatňovanie zásady vzájomného uznávania sú kľúčovými prvkami rozvoja obchodu v rámci Spoločenstva.

4.4 Ťažkosti pri uplatňovaní a presadzovaní ustanovení zmluvy, neexistencia zosúladených systémov dohľadu nad trhom jednotlivých členských štátov, nedostatky, pokiaľ ide o orgány posudzovania zhody, ako aj nedostatky v oblasti právnej ochrany označenia CE, nesúlad a komplexnosť európskych nariadení, ktoré sa často prekrývajú a sú spojené s množstvom rôznych postupov, ako aj nedostatočné vedomosti podnikov, verejnej správy a občanov o právach a povinnostiach viedli k tomu, že sa už nedá ďalej odkladať modernizácia a nové usporiadanie predpisov Spoločenstva v oblasti tovaru.

4.5 Výbor preto v plnom rozsahu súhlasí s iniciatívou Komisie, ako už mimochodom viackrát zdôraznil vo svojich stanoviskách k jednotnému trhu (14) a podporuje návrhy, pokiaľ budú zohľadnené body uvedené v tomto stanovisku.

4.6 Výbor sa domnieva, že pre posúdenie predkladanej iniciatívy je potrebné stanoviť tieto štyri základné kritériá na zaručenie toho, že iniciatíva zapadne do rámca existujúcej regulácie na úrovni Spoločenstva: — stupeň transparentnosti, zjednodušenie, spoľahlivosť, právna istota a zrozumiteľnosť pre cieľové skupiny obyvateľstva, t. j. spotrebiteľov, podniky, orgány verejnej správy a občanov Únie, — úroveň zosúladenia s inými cieľmi a politikami Únie, — stupeň komunikácie a informovanosti, pokiaľ ide o práva a povinnosti jednotlivých zainteresovaných aktérov na úrovni Spoločenstva, — stupeň administratívnej náročnosti a s tým spojená záťaž, predovšetkým pre malých aktérov ako napríklad spotrebiteľov, MSP a občanov Únie.

4.7 Výbor zastáva názor, že návrhy Komisie umožňujú dosiahnuť výrazný pokrok, keďže zahŕňajú: — ustanovenia týkajúce sa posilnenia dohľadu nad trhom, — akreditačný systém na úrovni Spoločenstva, — spoločnú úroveň kompetencie akreditovaných certifikačných orgánov, — prísnejšie kritériá výberu a harmonizované výberové postupy pri posudzovaní zhody, — silnejšiu spoluprácu a širšiu výmenu informácií medzi orgánmi jednotlivých krajín, — posilnenie právnej ochrany označenia CE ako kolektívnej ochrannej známky Spoločenstva.

4.8 Výbor úplne súhlasí s tým, že je potrebné zvýšiť kvalitu akreditačného systému pre notifikované orgány, a že je potrebné stanoviť prísnejšie kritériá pre výber, riadenia a monitorovanie týchto orgánov, ktoré sa musia začleniť do právneho rámca zaručujúceho súlad, kompatibilitu a monitorovanie tohto centrálneho systému, a zaručiť jeho spoľahlivosť a posilniť vzájomnú dôveru.

4.9 Systém pre dohľad nad trhom musí mať, predovšetkým vzhľadom na narastajúcu globalizáciu, k dispozícii spoločný právny rámec, aby bolo zaručené účinné a zosúladené uplatňovanie predpisov na celom území Únie.

4.10 Ako ukazuje výročná správa 2006 pre systém RAPEX (15), systém rýchleho varovania v prípade nebezpečných výrobkov pre konečných spotrebiteľov, je potrebné zabrániť tomu, aby sa na trh dostávali nevyhovujúce a prípadne nebezpečné výrobky.

4.11 Pokiaľ ide o označenie CE – chápané ako označenie zhody a nie označenie kvality – považuje výbor za jednu z hlavných priorít opäť získať dôveru v toto označenie zhody. Je potrebné, aby označenie CE znovu nadobudlo svoju pôvodnú hodnotu, aby mohlo byť stíhané prípadné porušovanie ustanovení a zabezpečená právna ochrana prvku, ktorý má zásadný význam pre právny systém všetkých smerníc „nového prístupu“, ktoré v súčasnosti pokrývajú už viac ako 20 oblastí výroby.

4.12 Pokiaľ ide o súčasný právny rámec, považuje výbor nesúlad a prekrývanie sa predpisov, ako aj právnu neistotu za pravdepodobne najzjavnejšie nedostatky celého systému, ktoré spôsobujú vážne škody spotrebiteľom, MSP a občanom.

4.13 Množstvo postupne vydávaných právnych predpisov a nedostatočné zosúladenie iniciatív a iných cieľov a priorít v ostatných oblastiach politiky EÚ viedli k nadmernému byrokratickému zaťaženiu a prílišnej časovej náročnosti, ktoré sú spojené s efektívnym začatím rôznych postupov. To má negatívny vplyv najmä na spotrebiteľov, MSP a jednotlivcov.

4.14 Výbor preto výslovne podporuje návrh na vytvorenie spoločného vzťažného rámca pre uvádzanie výrobkov na trh (16): Tento rámec by mal zahŕňať spoločné vymedzenia, postupy a prvky pre budúce nové vyhotovenie a prispôsobenie jednotlivých smerníc, aby sa dali odstrániť nedostatky súčasného právneho rámca a zbytočné administratívne zaťaženie.

4.15 Výbor považuje za potrebné vytvoriť praktickú on-line príručku pre uvádzanie výrobkov na trh v rámci jednotného európskeho trhu (17), ktoré by sprostredkovali všetky predpisy a postupy v zrozumiteľnej forme a prehľadne, ako aj podľa nadradených odvetví spolu s príslušnými právami a povinnosťami, podmienkami pre vstup na trh, časovým rámcom a počiatočnými nákladmi.

5. Konkrétne pripomienky

5.1 Návrh nariadenia KOM(2007) 36 v konečnom znení o „zásade vzájomného uznávania“ a „kontaktných miestach pre výrobky“

5.1.1 Zásada vzájomného uznávania obsiahnutá v článkoch 28 a 30 Zmluvy o ES je kľúčovým prvkom voľného pohybu tovaru a služieb na vnútornom trhu. Výbor sa nazdáva, že po päťdesiatich rokov trvania EÚ a vzhľadom na jej postupné rozšírenie ako aj na narastajúcu globalizáciu trhov by bolo potrebné posilniť jej úlohu a ochranu, zaručiť väčšiu právnu istotu a jednotnosť pri uplatňovaní predpisov, naplno využiť celý jej potenciál pre hospodárske subjekty a európske podniky, ako aj vnútroštátne orgány.

5.1.2 Návrh Komisie je pozitívnym pokrokom v tomto smere, pretože: — zavádza postup na stanovenie výnimiek zo všeobecnej zásady, — stanovuje spoločný rámec práv a povinností vnútroštátnych orgánov a podnikov, — navrhuje vytvorenie informačného a kooperačného systému medzi orgánmi v oblasti vnútroštátnych predpisov.

5.1.3 Výbor sa však nazdáva, že existuje viacero problematických bodov, ktoré by sa mali v návrhu nariadenia upresniť: — Uplatňovanie zásady vzájomného uznávania sa nezaobíde bez vzájomnej dôvery medzi členskými štátmi, pokiaľ ide o spoľahlivosť mechanizmov pre dohľad nad trhom, ktoré zohrávajú rozhodujúcu úlohu pri umožňovaní prístupu výrobku na európsky vnútorný trh, ako aj pokiaľ ide o účinnosť postupov posudzovania zhody, úlohu skúšobných laboratórií, spôsobilosť akreditačných orgánov a úradov pre normalizáciu, — v tomto návrhu nariadenia je úloha Komisie ponímaná v porovnaní s rozhodnutím 3052/95/ES užšie, — mechanizmy administratívnej spolupráce by sa obmedzili na vertikálnu spoluprácu medzi podnikmi a vnútroštátnymi orgánmi, zatiaľ čo sa zdá byť dôležité rozvíjať horizontálnu spoluprácu medzi orgánmi verejnej správy ako aj medzi jednotlivými kontaktnými miestami pre výrobky, — chýbajúci odkaz na mechanizmy riešenia konfliktov, ako napr. SOLVIT (18), ktoré by podnikom umožnili priamo požiadať o rýchly a osvedčený postup, — presunutie dôkazného bremena aj v prípade výrobkov z krajín mimo EÚ, ktoré na trh Spoločenstva umiestňujú európski dovozcovia, — vypracovanie zoznamu vyhovujúcich výrobkov, čo môže byť obzvlášť zložité vzhľadom na to, že zásada vzájomného uznávania platí pre všetky výrobky, na ktoré sa nevzťahuje harmonizovaná legislatíva.

5.1.4 Výbor sa nazdáva, že by bolo vhodné explicitne sa v texte odvolať na legislatívny základ zmluvy, ktorý stanovuje zásadu vzájomného uznávania, pričom je potrebné zdôrazniť, že zachovanie bežných vnútroštátnych požiadaviek je iba výnimkou.

5.1.5 Pre výbor je prioritou zabezpečenie vysokej úrovne transparentnosti, právnej istoty a zjednodušenia pri uplatňovaní a implementácii zásady vzájomného uznávania: — presunutie dôkazného bremena, zo strany vnútroštátnych orgánov, ktoré zamýšľajú zaviesť výnimku z tejto zásady, podľa jednoduchých pravidiel a presne stanovených lehôt, s cieľom dosiahnuť rýchlejšie a transparentnejšie riešenie sporných prípadov, — možnosti obrátiť sa na vnútroštátne súdy bez nadmerného zvýšenia nákladov a zaťaženia a predĺženia lehôt, — možnosť mimosúdneho urovnania sporov podľa účinných mechanizmov, ktoré sa v EÚ osvedčili, — väčšia a lepšia voľnosť pohybu tovaru a služieb aj prostredníctvom spoločných informačných a osvetových kampaní zameraných na podniky, spotrebiteľov a orgány verejnej správy, — skrátenie procesných lehôt; vnútroštátny orgán pošle písomné odôvodnenie podniku, ktorý má po prevzatí takého oznámenia najmenej dvadsať pracovných dní na predloženie pripomienok a ak sa spor nevyrieši v určitej lehote, má možnosť obrátiť sa na vnútroštátne súdy krajiny potenciálneho trhu, — vytvorenie európskej siete a internetovej stránky kontaktných miest pre výrobky (KMV) v každom členskom štáte na zabezpečenie primeranej úrovne komunikácie a informovanosti o právach a povinnostiach.

5.1.6 Podľa názoru výboru je potrebné, aby sa stanovili maximálne lehoty pre využitie opravných prostriedkov s cieľom vyriešiť záležitosť v prvej inštancii.

5.1.7 Členské štáty musia vybudovať výkonné a kompetentné technické štruktúry na rýchle zhromažďovanie dôkazov – aj v rámci postupu uplatňovaného v naliehavých prípadoch – na prípadné uplatnenie výnimky zo zásady vzájomného uznávania v súlade s článkom 30 Zmluvy o ES, ktorý umožňuje členským štátom zaviesť opatrenia s účinkom, aký majú kvantitatívne obmedzenia odôvodnené všeobecným záujmom neekonomického charakteru: princípmi verejnej morálky, verejným poriadkom, verejnou bezpečnosťou, ochranou zdravia a života ľudí a zvierat, ochranou rastlín, ochranou národného kultúrneho bohatstva, ktoré má umeleckú, historickú alebo archeologickú hodnotu, alebo ochranou priemyselného a obchodného vlastníctva (19).

5.1.8 Kontaktné miesta pre výrobky by mali využívať mechanizmus SOLVIT s cieľom pokúsiť sa o predbežné mimosúdne urovnanie sporov a umožniť podnikom, ktorých výrobky sú zablokované na hraniciach využiť tento mimosúdny postup v rámci administratívnej spolupráce medzi orgánmi členských štátov s odpoveďami do 10 týždňov (20).

5.1.9 Podľa názoru výboru je dôležité, aby KMV zohrávali proaktívnu úlohu poskytnutím praktických procedurálnych príručiek a vnútroštátnych internetových stránok, ktoré by sa zapojili do európskej siete a internetovej stránky EÚ s cieľom zhromaždiť rozhodnutia v predchádzajúcich vyriešených prípadoch; ako aj zoznamu výrobkov, na ktoré sa vzťahuje zásada vzájomného uznávania a databázy otvorenej pre potenciálnych užívateľov napojenej na telematickú sieť na výmenu informácií medzi kontaktnými miestami pre výrobky v rámci interoperabilnej platformy IDABC (21).

5.1.10 Vypracovanie a fungovanie týchto nástrojov nemôže byť dobrovoľné, ale musí byť povinnosťou začlenenou do návrhu. KMV by mali pravidelne spoločne s Komisiou organizovať spoločné informačné a vzdelávacie semináre pre hospodárske subjekty, pracovníkov orgánov verejnej správy a colníc, ako aj spotrebiteľov, s cieľom zabezpečiť primerané šírenie a objasnenie informácií o právach a povinnostiach zaručených v Zmluve o ES.

5.1.11 Ďalej by bolo potrebné vypracovať on-line príručku, ktorá by umožnila vyhľadať na celom území EÚ všetky existujúce platné právne predpisy podľa organizačnej schémy koncipovanej podľa horizontálneho rozdelenia a členenia na veľké sektory.

5.1.12 Vypracovanie zoznamu vyhovujúcich výrobkov, na ktoré by sa vzťahovalo nariadenie, sa nezdá byť vhodné, rovnako ako je nenáležité aj vylúčenie postupu uplatňovaného v naliehavých prípadoch, ktorý je obsiahnutý v smernici o všeobecnej bezpečnosti výrobkov.

5.1.13 Komisia si musí zachovať priamy prehľad o oznamovacích mechanizmoch, aby dokázala kontrolovať ich fungovanie: preto musí byť zavedená povinnosť členského štátu zaslať kópiu každého oznámenia a výročnú správu o vykonávaní opatrení prijatých podľa tohto nariadenia, ktoré by umožnili Komisii predložiť Európskemu parlamentu, Rade a EHSV – SMJT správu v tomto ohľade.

5.2 Návrh rozhodnutia [KOM(2007) 53 v konečnom znení] o spoločnom rámci pre uvádzanie výrobkov na trh a označení CE

5.2.1 Výbor víta základné zásady návrhov, ktoré sú postavené na pozitívnych skúsenostiach s novým prístupom v kombinácii s celkovým prístupom (22) pri posudzovaní zhody. Tieto zásady by mali byť uplatňované vo všetkých súčasných i budúcich právnych predpisoch Spoločenstva a týkať sa všetkých aspektov výrobkov uvádzaných na trh, najmä pokiaľ ide o bezpečnosť, zdravie a ochranu životného prostredia. Základný princíp vnútorného trhu – nediskriminácia hospodárskych aktérov – musí byť v predpisoch zohľadnený a v členských štátoch bezvýhradne uplatňovaný.

5.2.2 Výbor zdôrazňuje význam toho, že „všetky hospodárske subjekty, ktoré zasahujú do dodávateľského a distribučného reťazca, by mali prijať primerané opatrenia, aby sa uistili, že na trhu sprístupnia iba výrobky, ktoré sú v súlade s uplatniteľnými právnymi predpismi“ (23), a to bez ohľadu na to, či ide o výrobcov, autorizovaných predajcov alebo dovozcov (24).

5.2.3 Možnosť sledovať pôvod výrobkov s cieľom stanoviť zodpovednosť hospodárskych aktérov, ktorí uvádzajú výrobky na európsky trh, má zásadný význam pre efektívnu účinnosť všetkých príslušných európskych predpisov, a nemala by sa, ako to navrhuje Komisia, v oblasti záväzku, aby výrobok spĺňal dané požiadavky, „obmedziť na určité kontrolné opatrenia“ (25).

5.2.4 Pokiaľ ide o predmet a oblasť pôsobnosti rozhodnutia, výbor sa domnieva, že by bolo vhodné zabrániť uvedeným výnimkám, a že všeobecný rámec pre uvádzanie výrobkov na trh by mal – v súlade s pripomienkami k návrhu nariadenia o požiadavkách akreditácie a dohľadu nad trhom uvedenými v bode 5.3.3 – platiť pre všetky príslušné predpisy Spoločenstva a výnimky by nemali byť prípustné ani v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia, ani v oblasti ochrany životného prostredia. Nový rámec sa musí uplatňovať na celý súbor právnych predpisov Spoločenstva v tejto oblasti, a to bez toho, aby sa muselo čakať na možné všeobecné preskúmanie každej smernice alebo nariadenia.

5.2.5 Vzhľadom na skutočnosť, že niektoré smernice používajú pre rovnaké výrobky rôzne vymedzenia, zohrávajú pre operátorov na trhu rozhodujúcu rolu vymedzenia pojmov v kapitole 1.

5.2.6 Výbor považuje za nevyhnutné nasledujúce body: — jasnejšie údaje o záväzkoch hospodárskych aktérov na zlepšenie súčasného rámca nového prístupu, — účinnejší dohľad nad trhom, — jednotnejšiu úroveň kompetencií notifikovaných orgánov posudzovania zhody.

5.2.7 Záväzky hospodárskych aktérov musia byť oprávnené, primerané a nesmú byť spojené s nadmernými administratívnymi a správnymi nákladmi. To platí tak pre reprezentatívne vzorky výrobkov, ktoré sú už v obehu a register sťažností (článok 7 ods. 2 druhý pododsek), ako aj pre informačnú povinnosť, ktorá by mala byť obmedzená na nebezpečné výrobky definované smernicou o bezpečnosti výrobkov.

5.2.7.1 Európsky akreditačný systém sa musí vyznačovať primeranosťou prostriedkov využívaných orgánmi pre posudzovanie zhody, ktoré musia využívať v prípade MSP ako aj výrobkov vyrábaných nesériovo resp. len v obmedzenom počte vhodné postupy.

5.2.8 Výbor zdôrazňuje, že notifikované orgány v celom EHP musia byť kompetentné, nestranné a účinné, aby mohli zaručiť rovnaké podmienky v rámci hospodárskej súťaže pre všetkých výrobcov. Je potrebné, aby hodnotenie akreditácie – v súlade s akreditačnou povinnosťou podľa bodu 3 a ďalej uvedenej smernice – vykonávali národné akreditačné orgány a tieto hodnotenia boli akceptované notifikovanými orgánmi, aby sa tak zabránilo nákladnej duplicite.

5.2.9 Pri posudzovaní zhody by mal byť ako štandardný postup uprednostňovaný modul A na vnútornú kontrolu výroby, ktorý lepšie zodpovedá skutočnosti, že každý výrobca alebo dovozca, v rámci EHP (Európskeho hospodárskeho priestoru), nesie plnú zodpovednosť za svoje výrobky. Okrem toho by mala existovať možnosť voľby rôznych zjednodušených modulov – najmä pre MSP a v prípade výrobkov vyhotovovaných v obmedzenom počte kusov.

5.2.10 Jadrom predpisov je nariadenie o označení CE, ktorým sa má potvrdzovať zhoda výrobku s príslušnými predpismi. Členské štáty by mali podporiť ochranu tohto označenia a trestať jeho zneužívanie vhodnými a primeranými – aj trestnoprávnymi – sankciami. Ako už v predchádzajúcich nariadeniach, aj v tomto sa zdôrazňuje, že zhoda výrobku potvrdená označením CE nezbavuje výrobcu povinnosti ručiť za prípadné škody spôsobené chybným výrobkom.

5.2.11 Výbor v plnej miere podporuje názor, že strata dôvery v označenie CE znamená stratu dôvery v celý systém, a týka sa preto aj orgánov poverených dohľadom nad trhom, výrobcov, skúšobných laboratórií a certifikačných orgánov, a v konečnom dôsledku spochybňuje aj primeranosť právnych predpisov založených na novom prístupe (26).

5.2.12 Zvýšiť štatút a význam označenia CE je podľa rozhodnutia 93/465/EHS (27) možné tým, že bude podniknuté úsilie na rozsiahlu reformu označovania, ktorá by zohľadňovala tieto body: — zdôraznenie toho, že tento systém nemá byť chápaný a používaný ako systém označovania alebo značenia pre spotrebiteľov (28) – ani ako záruka kvality, certifikácie alebo uznania tretími stranami – ale výlučne ako vyhlásenie o zhode a technická dokumentácia, ktoré musia výrobcovia a dovozcovia vo vlastnej zodpovednosti a v súlade s požiadavkami kladenými na výrobok preukázať voči orgánom a spotrebiteľom, — racionalizácia rôznych postupov posudzovania zhody, — posilnenie právnej ochrany označenia CE prostredníctvom jeho registrácie ako kolektívnej známky. To by malo orgánom umožniť rýchlo zakročiť v prípadoch zneužitia tohto označenia a vyriešiť takéto prípady, možnosť dodatočných národných označení však zostáva zachovaná, — posilnenie mechanizmov pre dohľad nad trhom a colných kontrol na hraniciach, — začatie skúmania zo strany výrobcov a spotrebiteľov, ktoré by sa týkalo pozitívnych a negatívnych vplyvov prípadného dobrovoľného kódexu správania na účinnosť množstva označení kvality, ako aj na európske a národné – nepovinné a povinné – označenia a ich vzťahu k označeniu CE.

5.2.13 Pokiaľ ide o mechanizmy dohľadu nad trhom, so zreteľom na všeobecné aspekty sa odkazuje na bod 5.3.13 a nasledujúce. Výbor však zdôrazňuje, že je dôležité, aby Komisia bola zainteresovaná nielen vo všetkých prípadoch vyhovujúcich výrobkov, ktoré sú možným nebezpečenstvom, pokiaľ ide o bezpečnosť a zdravie, ale aj vo všetkých prípadoch formálneho nevyhovenia požiadavkám pre posúdenie zhody podľa článku 38 rozhodnutia.

5.2.14 Výbor zdôrazňuje kľúčovú rolu procesu technickej normalizácie v celej oblasti, keďže nový prístup je založený na úzkom prepojení medzi minimálnymi zákonnými požiadavkami a európskymi technickými štandardmi, ktoré musia byť podporované a rozvíjané. V prípade, že existuje formálna námietka voči harmonizovanej norme (29), musí byť bezodkladne informované príslušné normalizačné grémium, aby túto námietku v procese vypracovávania noriem patrične zohľadnilo.

5.3 Návrh nariadenia [KOM(2007) 37 v konečnom znení], ktorým sa stanovujú požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh

5.3.1 Výbor považuje návrhy na vytvorenie európskeho akreditačného systému za chvályhodné. Tento systém by mal byť založený na vzájomnej dôvere a spolupráci, keďže stanovuje záväzné predpisy tak pre hospodárskych aktérov ako aj verejné ustanovizne. Tým by sa malo zabezpečiť, aby všetky výrobky, ktoré sa dostanú na trh zodpovedali zvýšeným požiadavkám v oblasti ochrany zdravia a bezpečnosti a súčasne zaručiť všetkým európskym spotrebiteľom a hospodárskym aktérom rovnakú úroveň operability a predpisov – ako zjednodušený rámec bez veľkého administratívneho zaťaženia.

5.3.2 Európsky akreditačný systém musí zaručiť, že výsledky posudzovania zhody budú všeobecne uznávané a zabráni sa zbytočným viacnásobným hodnoteniam. Aby bol tento systém akceptovaný aj na medzinárodnej úrovni, musí byť kompetencia orgánov posudzovania zhody založená na medzinárodne uznávaných štandardoch a vymedzenia pojmov „posudzovanie zhody“, „orgán posudzovania zhody“, „určovanie orgánov posudzovania zhody“ a „notifikácia“ musia byť explicitne začlenené do nariadenia.

5.3.3 Ustanovenia nariadenia musia platiť pre všetky akreditačné orgány a všetky nimi vykonávané služby v EHP, a to bez ohľadu na druh posudzovania zhody, ktorý pre jednotlivých klientov vykonávajú. Musia zaručiť: — súvislý súbor spoločných jasných a jednoznačných vymedzení pojmov, ktoré zodpovedajú medzinárodným normám a ktoré sa budú uplatňovať vo všetkých smerniciach nového prístupu a smerniciach týkajúcich sa výrobkov, ako aj pri právnych predpisoch týkajúcich sa posudzovania zhody a orgánov posudzovania zhody, — funkčnosť akreditačného systému, ktorý nesmie byť vystavený ziskovej hospodárskej súťaži, v rámci verejnej ustanovizne, — všeobecnú platnosť všetkých právnych predpisov Spoločenstva v tejto oblasti, bez výnimiek pokiaľ ide o bezpečnosť a ochranu zdravia, ako aj o ochranu životného prostredia. Vzhľadom na narastajúcu komplexnosť právnych predpisov Spoločenstva v tejto oblasti musia tvoriť tieto nové požiadavky na výrobcov, tak v EÚ ako aj v tretích krajinách, jednotný vzťažný rámec, — všeobecné uplatňovanie na všetky činnosti, ktoré si vyžadujú akreditáciu, vrátane kalibrácie, a to bez ohľadu na to, či je takáto akreditácia vykonávaná kvôli zákonnej povinnosti posúdenia zhody alebo na základe súkromných zmluvných dohôd, — zachovávanie noriem kompetencie a nestrannosti zo strany vnútroštátnych akreditačných orgánov, a to tým, že sa budú pravidelne zapájať do vzájomného hodnotenia (peer evaluation), ktoré bude prebiehať pod dohľadom všetkých aktérov zainteresovaných do akreditačného procesu, — vyvážený pomer nákladov a úžitku, primeranosť, spoľahlivosť a vzájomnú dôveru v rámci jednotného akreditačného systému, a to tak pre harmonizovanú, ako aj pre neharmonizovanú oblasť.

5.3.4 Vymedzenie pojmu „akreditácia“ by malo byť zmenené a pokrývať aj aktivity ako kalibrácia, kontrola, certifikácia a inšpekcia, ako aj činnosti na posudzovanie zhody.

5.3.5 Okrem toho by na zjednotenie regulácie tejto oblasti, ktorá musí pokrývať aj všetky postupy posudzovania zhody, zabezpečovania kvality, kalibrácie a vykonávania pokusov podľa normy ISO 43, nemali byť povolené žiadne výnimky. Všetky akreditačné orgány a všetky nimi vykonávané služby v EHP by mali spadať do platnosti tohto nariadenia, a to bez ohľadu na druh posudzovania zhody, ktorý pre jednotlivých klientov vykonávajú.

5.3.6 Národné akreditačné orgány by mali fungovať, ako je navrhnuté v článku 4 ods. 6, na neziskovom základe. Súčasná formulácia však skrýva v sebe nebezpečenstvo toho, že zabráni vytvoreniu vlastného kapitálu, ktorý by mal zaručiť solídne finančné pomery na poskytovanie kvalitných služieb. Výbor sa domnieva, že národné akreditačné orgány by mali fungovať ako neziskové zariadenia v tom zmysle, že prebytky v rozpočte, ako je to medzinárodne dohodnuté v rámci ISO/IES 17011 (30), nemusia rozdeľovať.

5.3.7 Systém Európskej spolupráce pre akreditáciu (EA) by mal fungovať ako najvyšší povoľovací orgán, a preto by ako verejná služba všeobecného záujmu nemal podliehať hospodárskej súťaži. Výbor víta ustanovenie, podľa ktorého musí byť v členských štátoch len jediný akreditačný orgán, ktorého kompetencie, objektívnosť a nestrannosť podliehajú vzájomnému hodnoteniu (peer review). Za určitých podmienok (31) majú výnimku menšie členské štáty, pokiaľ chcú využiť možnosti poskytované národným akreditačným orgánom niektorého zo susedných členských štátov.

5.3.8 Výbor považuje za potrebné vytvorenie jednoznačného právneho základu pre EA, ktorej úloha by mala byť posilnená a lepšie definovaná: všetky vnútroštátne akreditačné orgány sa musia zapojiť do EA, aby mohla byť zaručená ekvivalentnosť, transparentnosť, spoľahlivosť a účinnosť. Sieť EA musia podporovať aj členské štáty.

5.3.9 Výbor zastáva názor, že akreditačné orgány musia na ďalšie posilnenie EA podpísať multilaterálne dohody, v rámci ktorých pôsobí. Okrem toho by sa nemali finančné mechanizmy navrhované v nariadení vzťahovať len na EA, ale mali by byť rozšírené aj na opatrenia na podporu dohľadu nad trhom a na spoločné ďalšie odborné vzdelávanie rôznych zainteresovaných národných orgánov verejnej správy.

5.3.10 Na uľahčenie a zlepšenie fungovania vnútorného trhu a posilnenie dôvery v tento trh je podľa výboru potrebné organizovať vzájomné hodnotenia podľa článku 9 ods. 1 v rámci európskeho akreditačného systému a vykonávať ich podľa harmonizovaných ustanovení v rámci EA. Výsledky vzájomného hodnotenia musia byť uverejnené a oznámené všetkým členským štátom a Komisii.

5.3.11 Keďže akreditačné orgány musia aktívne dokázať, že dôveru, ktorú dostávajú, si naozaj zaslúžia, musia podľa názoru výboru predkladať dôkazy o tom, že sa úspešne zapájajú do vzájomného hodnotenia.

5.3.12 Okrem toho sa výbor domnieva, že zapojenie zainteresovaných aktérov je dôležité: mali by byť zastúpení v akreditačných orgánoch; tieto ustanovenia by mali byť začlenené do nového nariadenia.

5.3.13 Výbor zdôrazňuje význam ekvivalentných, koherentnejších a účinných mechanizmov členských štátov pre dohľad nad trhom v rámci harmonizácie právnych predpisov Spoločenstva, ktorá zahŕňa aj posilnenie cezhraničnej spolupráce. Je potrebné prepracovanie predpisov v oblasti všeobecnej bezpečnosti výrobkov – smernice o bezpečnosti výrobkov 2001/59/ES – a iných príslušných smerníc, aby tak bolo zaručené uplatňovanie zásady lepšej tvorby právnych predpisov na fungovanie vnútorného trhu. Činnosti súvisiace s dohľadom nad trhom musia zahŕňať aj tie výrobky, ktoré spadajú do pôsobnosti smernice o bezpečnosti výrobkov, keďže množstvo výrobkov je určených tak na podnikateľské účely, ako aj na použitie pre konečného spotrebiteľa. Výbor považuje vylúčenie z pôsobnosti smernice o bezpečnosti výrobkov – uvedené v článku 13 ods. 1 – za neopodstatnené: táto skutočnosť spôsobuje zmätok a komplikuje prácu hospodárskych aktérov, namiesto aby viedla k väčšej súdržnosti pri dohľade nad vnútorným trhom.

5.3.14 Výbor v tejto súvislosti považuje súčasný systém na rýchlu výmenu informácií RAPEX (32) za úplne oprávnený, keďže predstavuje účinný príspevok k dohľadu nad trhom. Musí však byť členskými štátmi a colnými orgánmi a orgánmi verejnej správy jednotnejšie a koordinovanejšie využívaný.

5.3.15 Je potrebné, aby colné orgány spolupracovali v rámci európskej siete s orgánmi pre dohľad nad trhom, aby bolo možné zabezpečiť účinné kontroly výrobkov ešte pred tým, ako sa tieto dostanú na európsky vnútorný trh. Na to musia mať colné orgány k dispozícii kvalifikované ľudské zdroje, zodpovedajúce finančné prostriedky a právomoci, aby mohli účinne plniť im uložené úlohy.

5.3.16 Mechanizmy pre dohľad nad trhom a colnej kontroly musia obsahovať možnosti rýchleho zásahu vzhľadom na sezónne výrobky alebo len krátkodobo distribuované predmety v rámci mimoriadneho predaja, ktoré sa často predávajú pod rýchlo zabudnutými vymyslenými menami. Orgány musia mať pre takéto prípady k dispozícii oprávnenia a prostriedky na rýchle zasiahnutie, a dovozcovia zo Spoločenstva sa musia bezvýhradne postarať o to, aby spĺňali základné požiadavky EÚ, pokiaľ ide o bezpečnosť a ochranu životného prostredia.

5.3.17 Nakoniec je podľa názoru výboru potrebné v nariadení jednoznačne špecifikovať, že opatrenia prijaté v prípade nepreukázania zhody musia byť v súlade so zásadou proporcionality, bez ohľadu na využitie usmernení stanovených v článku 19 ods. 1. Výbor sa domnieva, že článok 17 by mal byť patrične zmenený.

V Bruseli 13. decembra 2007 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Dimitris DIMITRIADIS

(1) V legislatíve EÚ sa v rôznych právnych predpisoch týkajúcich sa výrobkov, ktoré sa zaoberajú aspektmi ako ekologický dizajn, bezpečnosť produktov, ručenie za produkty, nakladanie s odpadom, energetická účinnosť a pod. používajú rôzne vymedzenia pojmov pre ten istý obsah. Najmä v prípadoch, keď sa uplatňuje na jeden výrobok viac smerníc to u hospodárskych aktérov vyvoláva neistotu.

(2) Ú. v. EÚ C 93, 27.4.2007, „Preskúmanie jednotného trhu“, spravodajca: pán CASSIDY.

(3) Pozri tiež články 94 a 95 Zmluvy o EÚ.

(4) Ú. v. EÚ C 309, 16.12.2006, „Presadzovanie lisabonského programu Spoločenstva: Stratégia pre zjednodušenie regulačného prostredia“, spravodajca: pán CASSIDY.

(5) Ú. v. EÚ C 234, 30.9.2003, spravodajca: pán CASSIDY.

(6) Ú. v. EÚ C 208, 3.9.2003, spravodajca: pán PEZZINI.

(7) Ú. v. EÚ C 325, 30.12.2006, spravodajca: pán van IERSEL.

(8) Tamže, bod 2.4.

(9) Správa skupiny na vysokej úrovni, ktorej predsedal Wim Kok s názvom „Facing the challenge“, november 2004 – Európska komisia.

(10) SEK(2007) 113, 14.2.2007.

(11) Druhá dvojročná správa o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na vnútornom trhu, KOM(2002) 419 v konečnom znení.

(12) V súčasnosti je v EÚ približne 1 700 notifikovaných orgánov.

(13) Pozri tiež články 94 a 95 Zmluvy o EÚ.

(14) Výpočet najnovších stanovísk EHSV týkajúcich sa zjednodušenia regulačného prostredia, lepšej tvorby právnych predpisov a priorít vnútorného trhu:

2) Stanovisko na tému „Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Presadzovanie lisabonského programu Spoločenstva: Stratégia pre zjednodušenie regulačného prostredia“ [KOM(2005) 535 v konečnom znení], spravodajca: pán CASSIDY, Ú. v. EÚ C 309, 16.12.2006;

3) Prieskumné stanovisko z 28.9.2005 na žiadosť britského predsedníctva Rady EÚ na tému „Lepšia tvorba právnych predpisov“, spravodajca: pán RETUREAU, Ú. v. EÚ C 24, 31.1.2006;

4) Stanovisko z vlastnej iniciatívy z 28.9.2005 na tému „Ako zlepšovať implementáciu a vykonávanie právnych predpisov EÚ“, spravodajca: pán van IERSEL, Ú. v. EÚ C 24, 31.1.2006;

5) Stanovisko z 31.3.2004 k oznámeniu Komisie o aktualizácii a zjednodušení acquis communautaire, [KOM(2003) 71 v konečnom znení], spravodajca: pán RETUREAU, Ú. v. EÚ C 112, 30.4.2004;

6) Stanovisko z vlastnej iniciatívy na tému „Zjednodušenie“, spravodajca: pán SIMPSON, Ú. v. EÚ C 133, 6.6.2003;

7) Prieskumné stanovisko z 21.3.2002 k oznámeniu Komisie o zjednodušení a zlepšení regulačného prostredia, [KOM(2001) 726 v konečnom znení], spravodajca: pán WALKER, Ú. v. ES C 125, 27.5.2002;

8) Stanovisko z vlastnej iniciatívy z 29.11.2001 na tému „Zjednodušenie“, spravodajca: pán WALKER, Ú. v. ES C 48, 21.2.2002;

9) Stanovisko z vlastnej iniciatívy z 19.10.2000 na tému „Zjednodušenie predpisov na vnútornom trhu“, spravodajca: pán VEVER, Ú. v. ES C 14, 16.1.2001;

10) Doplňujúce stanovisko zo 7.4.2005 na tému „Priority jednotného trhu 2005 – 2010“, spravodajca: pán CASSIDY, Ú. v. EÚ C 255, 14.10.2005;

11) Stanovisko zo 16.7.2003 k oznámeniu „Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov: Stratégia vnútorného trhu – Hlavné úlohy na obdobie 2003-2006“ [KOM(2003) 238 v konečnom znení], spravodajca: pán CASSIDY, Ú. v. EÚ C 234, 30.9.2003;

12) Informačná správa na tému „Zjednodušenie“;

13) Informačná správa z 11.1.2005 na tému „Súčasný stav koregulácie a samoregulácie na jednotnom trhu“, spravodajca: pán VEVER (CESE 1182/2004).

(15) RAPEX-Správa Európskej komisie, 2006, http://ec.europa.eu/rapex. Správa predložená 19. apríla poukazuje na neustále rastúci počet hlásení počas roka. Počet hlásení o výrobkoch pre konečných spotrebiteľov, okrem potravín, v Európe, ktoré predstavujú skutočné nebezpečenstvo, sa zvýšením z 388 na 924 prípadov od roku 2004 do roku 2006 viac než zdvojnásobil. V roku 2006 bol v porovnaní s rokom 2005 zaznamenaný nárast o 32 % a sústredil sa na tieto výrobky: hračky, elektrické spotrebiče, motorové vozidlá, zariadenia na osvetlenie a kozmetické prípravky, s týmito možnými rizikami: poranenie, zasiahnutie elektrickým prúdom, vznik požiaru a popálenín, vonkajšie alebo vnútorné udusenie, riziká chemickej povahy.

(16) Spoločný rámec by mal zohľadňovať aj „služby“, ktoré sú čoraz častejšie spojené s uvádzaním samotných výrobkov na trh.

(17) Pozri bod 5.1.11.

(18) http://ec.europa.eu/solvit/

(19) Európsky parlament – European Parliament Fact Sheets 3.2.1 – Free movement of goods (Voľný pohyb tovaru). Posledná aktualizácia: 22. októbra 2001.

http://www.europe-info.de/facts/en/3_2_1.htm

(20) SEK(2007) 585. Pracovný dokument Komisie – Solvit 2006 Report Development and Performance of the Solvit network in 2006, 30.4.2007.

(21) Ú. v. EÚ C 80, 30.3.2004. Spravodajca: pán PEZZINI.

(22) Celkovým prístupom bol zavedený modulový prístup, v rámci ktorého je proces posudzovania zhody rozdelený na rad postupov, tzv. modulov, ktoré sa líšia podľa vývojovej fázy výrobku (napr. plánovacie štádium, prototyp, sériová výroba), spôsobu hodnotenia (preskúmanie dokumentácie, typologické schválenie, zabezpečenie kvality) a podľa toho, kto hodnotenie vykonáva (výrobca alebo niekto iný).

Celkový prístup bol dokončený rozhodnutím Rady 90/683/EHS.

(23) Odôvodnenie (14) návrhu rozhodnutia, KOM(2007) 53 v konečnom znení.

(24) Vrátane dovozcov tzv. „no name“ výrobkov z tretích krajín, ktoré sa predávajú len krátky čas a často pod vymyslenými menami na čiernych trhoch.

(25) Odôvodnenie (17) návrhu rozhodnutia, KOM(2007) 53 v konečnom znení.

(26) „The role and significance of the CE marking“, Draft Certif Doc 2005-11, Európska komisia, 30. augusta 2005.

(27) Rozhodnutie 93/465/EHS – rozhodnutie o moduloch: Označením CE sa potvrdzuje zhoda so všetkými povinnosťami, ktoré má výrobca v súvislosti s výrobkom na základe smerníc Spoločenstva týkajúcich sa udeľovania tohto označenia.

(28) Dokument Európskej organizácie spotrebiteľov BEUC 298/2007 z 5. júna 2007 na tému „Internal Market package for goods“. Vypočutie pána Jim MURRAYA v Európskom parlamente 5. júna 2007.

(29) Článok 14 návrhu rozhodnutia, KOM(2007) 53 v konečnom znení.

(30) ISO/IEC 17011, The accreditation body shall have the financial resources, demonstrated by records and/or documents, required for the operation of its activities (Akreditačný orgán musí mať k dispozícii finančné prostriedky potrebné na vykonávanie svojej obchodnej činnosti a tieto vykazovať v záznamoch alebo dokumentoch).

(31) Článok 6 ods. 1 návrhu nariadenia, KOM(2007) 37 v konečnom znení.

(32) Okrem systému RAPEX existujú: pre agropotravinársku oblasť systém rýchleho varovania pre potraviny a krmivá (RASFF); pre choroby ľudí systém včasného varovania a reakcie (EWRS); pre choroby zvierat systém oznamovania chorôb zvierat (ADNS). Pozri rozhodnutie Komisie 2004/478/ES a nariadenie Komisie (ES) č. 2230/2004.

PRÍLOHA

k Stanovisku Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru

Nasledujúce pozmeňovacie návrhy, ktoré získali aspoň štvrtinu odovzdaných hlasov, boli v priebehu diskusie zamietnuté:

Bod 5.2.12

Doplniť prvú zarážku:

„— zdôraznenie toho, že tento systém nemá byť chápaný a používaný ako systém označovania alebo značenia pre spotrebiteľov28 – ani ako záruka kvality, certifikácie alebo uznania tretími stranami – ale výlučne ako vyhlásenie o zhode a technická dokumentácia, ktoré musia výrobcovia a dovozcovia vo vlastnej zodpovednosti a v súlade s požiadavkami kladenými na výrobok preukázať voči orgánom a spotrebiteľom. “

Zdôvodnenie

Podľa súčasných pravidiel musia mať všetky výrobky určitého druhu, napr. hračky, označenie CE. To znamená, že spotrebiteľ nedostáva žiadnu informáciu o tom, že tento výrobok je lepší ako druhý. Znamená to (len), že výrobok vyhovuje bezpečnostným normám, aby mohol byť predávaný. Spotrebiteľ očakáva, že všetky výrobky v obchode majú povolenie na predaj.

Ak spotrebiteľ napr. hľadá športový tovar ako sú kolieskové korčule a /alebo skateboardy, nevyžaduje sa, aby mali výrobky určené pre deti s hmotnosťou nad 20 kg označenie CE. Môžu byť na rovnakej poličke a spotrebiteľ sa môže domnievať, že tovar s označením CE je kvalitnejší.

Viaceré výskumy poukázali na to, že spotrebitelia nechápu a majú mylné informácie o označení CE. Medzi nimi: že výrobky dosahujú určitú kvalitu (nielen bezpečnosť), testovali ich tretia strana, alebo že boli vyrobené v EÚ.

Je pochopiteľné, že spotrebitelia nechápu tento systém. Nie všetky potravinárske výrobky musia mať špeciálne označenie, napriek tomu musia vyhovovať nariadeniam a smerniciam EÚ. Európske spotrebiteľské organizácie BEUC a ANEC zastávajú názor, že postačuje, ak bude označenie CE – ako dôkaz o bezpečnosti pre uvedenie na trh – uvedené na sprievodných dokumentoch, kvôli kontrole príslušných orgánov.

V prípade, že bude tento pozmeňovací návrh prijatý, mala by byť primerane zmenená a doplnená časť 1 „Závery a odporúčania“ (napr. bod 1.5, 7. zarážka).

Výsledok hlasovania

Za: 24 Proti: 27 Zdržali sa hlasovania: 10

Bod 5.2.12

Vložiť novú 6. zarážku:

„— podnecovanie Komisie, výrobcov a spotrebiteľov, aby sa zaoberali vytvorením skutočného systému označovania kvality výrobkov, založeného na certifikácii treťou stranou, ktorý by zahŕňal viac aspektov ako len základné bezpečnostné predpisy uvedené v smerniciach.“

Zdôvodnenie

Táto diskusia by sa mohla zaoberať nielen vytvorením bezpečnostných noriem, ale zahŕňali by aj požiadavky z hľadiska kvality, životného prostredia a etiky, aby umožnili výrobcov – ak majú o to záujem – testovanie výrobkov nielen z hľadiska bezpečnosti.

V prípade, že bude tento pozmeňovací návrh prijatý, mala by byť primerane zmenená a doplnená časť 1 „Závery a odporúčania“ (napr. bod 1.5, 7. zarážka).

Výsledok hlasovania

Za: 25 Proti: 29 Zdržali sa hlasovania: 12