Správa Komisie Rade hodnotiaca pokrok oznámený Talianskom Komisii a Rade, ktorý sa týka vymáhania splatných dodatočných poplatkov od výrobcov mlieka za obdobie rokov 1995-1996 až 2001-2002 (podľa článku 3 rozhodnutia Rady 2003/530/ES) /* KOM/2009/0137 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 26.3.2009 KOM(2009) 137 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE RADE hodnotiaca pokrok oznámený Talianskom Komisii a Rade, ktorý sa týka vymáhania splatných dodatočných poplatkov od výrobcov mlieka za obdobie rokov 1995-1996 až 2001-2002 (podľa článku 3 rozhodnutia Rady 2003/530/ES) SPRÁVA KOMISIE RADE hodnotiaca pokrok oznámený Talianskom Komisii a Rade, ktorý sa týka vymáhania splatných dodatočných poplatkov od výrobcov mlieka za obdobie rokov 1995-1996 až 2001-2002 (podľa článku 3 rozhodnutia Rady 2003/530/ES) Túto hodnotiacu správu vypracovala Komisia podľa článku 3 rozhodnutia Rady 2003/530/ES zo 16. júla 2003 o zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom, ktorú Talianska republika plánuje poskytnúť svojim výrobcom mlieka. Podľa článku 1 uvedeného rozhodnutia pomoc, ktorú Talianska republika poskytla svojim výrobcom mlieka tým, že za nich zaplatila Spoločenstvu sumu, ktorú mu výrobcovia mlieka dlhovali následkom dodatočných poplatkov za mlieko za obdobie rokov 1995-96 až 2001-02, a tým, že umožnila týmto výrobcom zaplatiť svoj dlh prostredníctvom bezúročných odkladov úhrad počas niekoľkých rokov, sa výnimočne považuje za zlučiteľnú so spoločným trhom za predpokladu, že: - výrobcovia splatia celú sumu prostredníctvom ročných splátok v rovnakej výške a - doba splatnosti, ktorá začne plynúť 1. januára 2004, nebude dlhšia ako 14 rokov. Podľa článku 2 rozhodnutia sa poskytnutie pomoci podmieňuje tým, že Taliansko oznámi celkovú výšku dodatočných poplatkov za príslušné obdobia fondu EPUZF a tým, že Taliansko odpočíta tento nesplatený dlh v troch ročných splátkach rovnakej výšky z výdavkov poskytnutých EPUZF v novembri 2003, novembri 2004 a novembri 2005. Taliansko náležitým spôsobom oznámilo celkovú výšku dodatočných poplatkov za príslušné obdobia v liste zo dňa 26. augusta 2003. Zrážky aktuálneho nesplateného dlhu sa náležite odpočítali z výdavkov poskytnutých EPUZF v novembri 2003, 2004 a 2005. V článku 3 rozhodnutia sa od príslušných talianskych orgánov vyžaduje, aby každý rok predložili Rade a Komisii správu o pokroku, ktorý dosiahli pri vymáhaní dlhovanej sumy od výrobcov, ktorá vyplýva z dodatočných poplatkov za obdobie rokov 1995-96 až 2001-02. Talianske orgány predložili v zmysle tohto ustanovenia listom agentúry AGEA z 3. októbra 2008 Komisii svoju štvrtú správu týkajúcu sa splátky v roku 2007. Dodatočne ju aktualizovali, v dôsledku čoho sa zmenili mnohé prvky relevantné pre túto správu. Platenie poplatkov vo forme splátok Z celkového počtu 23 460 výrobcov, ktorí v súčasnosti dlhujú poplatky za sedem období stanovených v rozhodnutí Rady a ktorí však od vnútroštátnych súdov získali rozhodnutie o odložení platby do vynesenia konečných rozsudkov, sa približne 15 355 z nich rozhodlo zaplatiť dlhovanú sumu formou splátkového programu. Dobrovoľná platba formou splátkového programu bola spojená so zrušením všetkých prebiehajúcich súdnych sporov. Okrem toho je následkom nevyplatenia ktorejkoľvek ročnej splátky vylúčenie zo splátkového programu a následne zabavenie celej dlhovanej sumy výrobcovi spolu s kumulovanými úrokmi. Dlhy 15 355 účastných výrobcov predstavovali v roku 2004 pred splatením prvej splátky približne 345 miliónov EUR, čo predstavuje asi tretinu z celkovej dlžnej sumy výrobcov na poplatkoch. Z toho sa dá usúdiť, že do programu sa väčšinou rozhodli vstúpiť výrobcovia, ktorí v menšej miere produkovali nadbytočné dodávky mlieka, na druhej strane výrobcovia s výraznejšími nadbytočnými dodávkami mlieka (približne 8 000 výrobcov, ktorým sa vyúčtovalo 680 miliónov EUR na poplatkoch, ktoré za uvedených sedem období dlhovali) sa namiesto toho rozhodli pokračovať v sporoch pred talianskymi súdmi. Treba však uviesť, že talianskym orgánom v roku 2007 bolo doručených 150 nových žiadostí o možnosť splácania dlhu vo forme splátok, čo zodpovedá hodnote približne 3 milióny EUR. Štvrtú splátku malo zaplatiť 12 426 výrobcov v celkovej sume 25 074 413,99 EUR do 31. decembra 2007. Z overení, ktoré vykonali talianske orgány, vyplynulo, že 12 183 výrobcov v roku 2007 úplne splatili dlžnú sumu v celkovej hodnote 25 006 160,19 EUR. To znamená, že 98 % výrobcov načas v štvrtej splátke splatilo 99,7 % poplatkov. Pri prvej, druhej a tretej splátke sa včas zaplatilo 99,6 %, 97,9 % , resp. 99,5 % splatnej sumy. Preto je celková výška poplatkov vybraných v prvých štyroch splátkach 103 miliónov EUR (99,2% celkovej dlžnej sumy). Tieto úrovne splácania síce poukazujú na záujem zúčastnených výrobcov plniť si svoje záväzky, Komisia však zastáva názor, že ďalší postup uplatňovaný v prípadoch, keď sa platba neuskutočnila včas, je hlavným ukazovateľom miery angažovanosti štátnych orgánov, pokiaľ ide o zabezpečenie riadneho dodržiavania podmienok splátkového programu a o výber celkovej výšky splatných poplatkov. Za štvrté splátkové obdobie 63 výrobcov ešte nesplatilo dlžné sumy, ktoré na konci roka 2007 dosiahli 68 253,80 EUR. Podľa informácií talianskych orgánov všetky tieto prípady oznámili ústredné orgány príslušným regionálnym orgánom, aby vymohli platby celej dlžnej sumy (vrátane úrokov). V tejto súvislosti však Komisia konštatuje, že vo štvrtej správe Talianska sa rovnako ako v uplynulom roku neuvádzajú sumy poplatkov skutočne vybrané v dôsledku kontrol a úsilia talianskych orgánov o ich vymoženie. Napriek tomu z dodatočných informácií, ktoré talianske orgány získali v decembri 2008, vyplýva, že 1 204 511,18 EUR (t. j. 15 % celkovej dlžnej sumy) sa vybralo v súvislosti s poplatkami výrobcov, ktorí svoje splátky v rámci jedného z prvých štyroch splátkových období nesplatili načas. Títo výrobcovia teda museli zaplatiť celkovú dlhovanú sumu aj so vzniknutým úrokom a boli vylúčení z ďalšej účasti na 14-ročnom programe. To znamená, že od výrobcov, ktorí boli vylúčení zo splátkového programu z dôvodu neskorého splácania ešte treba vybrať 6 878 274,31 EUR (t. j. 85 % celkovej dlžnej sumy). Poplatky splatné za obdobie rokov 1995-96 až 2001-02 nezahrnuté do splátkového programu, ktoré sa prejednávajú pred talianskymi súdmi Už sa spomenula relatívne nízka úroveň využitia možnosti splátkových platieb, pokiaľ ide o výšku splatených poplatkov. To znamená, že prekážka brániaca okamžitému výberu dlžnej sumy, ktorú spôsobilo odloženie platobných príkazov, o ktorom rozhodli talianske súdy v očakávaní konečného rozsudku, sa týka asi 8 000 výrobcov, ktorým sa vyúčtovali poplatky vo výške približne 680 miliónov EUR a ktorí sa rozhodli pokračovať v súdnom spore. Komisia vo svojich hodnotiacich správach predložených Rade v rokoch 2006 a 2007 vyjadrila názor, že budúce výročné správy predkladané Talianskom by sa mali osobitne zamerať na súdne spory týkajúce sa príslušných siedmich období a mali by sa v nich poskytnúť podrobnosti potvrdzujúce uskutočnenie platby výrobcami, ktorí spor prehrali. Bez týchto údajov nebola v minulosti schopná správne monitorovať pokrok pri výbere tej časti poplatkov, ktorá nebola zaradená do splátkového programu. Taliansko na základe uvedenej požiadavky zahrnulo do svojej správy zoznam súdne vymáhaných poplatkov týkajúcich sa príslušných siedmich období, vzhľadom na ktoré talianske súdy v priebehu rokov 2005 a 2006 rozhodli v prospech správy v celkovej výške 1 533 584,36 EUR a z ktorých, zdá sa, platba vo výške len 346 833,70 EUR bola zaznamenaná ku dňu predloženia správy. Komisia v tejto súvislosti požiadala o ďalšie informácie, ktoré dostala v decembri 2008, čo zodpovedalo aj rozsudkom vyneseným v roku 2007 a 2008. Z týchto informácií vyplýva, že sa v období 2005 – 2008 rozhodlo o celkovej sume poplatkov vo výške 4 108 523,39 EUR (vrátane uvedených 1 533 584,36 EUR) v prospech správy (t. j. 0,6 % celkovej dlžnej sumy). Avšak talianske orgány v decembri 2008 údajne získali len 314 960,15 EUR (t. j. 7,7 % sumy rozhodnutej v prospech správy). Na základe dodatočných vysvetlení talianskych orgánov sa takisto objasnilo, že uvedené sumy poplatkov v prospech správy zahŕňajú aj prípady, v ktorých je možné odvolanie. To môže byť jedným z dôvodov, prečo sú vybrané sumy pomerne malé. Komisia zastáva názor, že v budúcich výročných správach Talianska by sa mali uvádzať konkrétne sumy poplatkov, o ktorých sa v konečnom dôsledku rozhodlo v prospech správy, aby sa poskytol lepší prehľad o pokroku dosiahnutom v tomto ohľade. Takisto by uvítala, keby sa jej poskytli údaje o prípadoch, ak by výrobcovia mlieka, ktorí napadli poplatky, spory pred talianskymi súdmi vyhrali. Komisia zaznamenala len pomalý pokrok pri výbere časti poplatkov, ktorá sa nezahrnula do splátkového programu. To sa týka ako dlhej doby súdnych konaní (doteraz sa rozhodlo iba o približne 4 miliónoch EUR zo 680 miliónov EUR), tak aj dlhej doby vymáhania súm v prípadoch, keď sa súdne spory skončili (iba približne 300 000 EUR zo 4 miliónov EUR). Predovšetkým s ohľadom na rozsudky vynesené v priebehu rokov 2005 a 2006 sa zdá nezvyčajnou skutočnosť, že väčšia časť potvrdeného dlhu nebola ešte v decembri 2008 vymožená. Záver Komisia zastáva názor, že pokrok, ktorý dosiahli talianske orgány pri vymáhaní dlžných súm od výrobcov, ktorí sa rozhodli vstúpiť do splátkového programu schváleného Radou v roku 2003 za obdobie rokov 1995-96 až 2001-02, je ukážkou jeho primeraného riadenia. Komisia by však rada zdôraznila, uvedenie výšky poplatkov skutočne vyzbieraných od malého počtu zúčastnených výrobcov, ktorí platby neuskutočnili a ktorí boli preto vylúčení z ďalšej účasti, je dôkazom skutočnosti, že vynaložené úsilie alebo dosiahnutý pokrok pri výbere zodpovedajúcich poplatkov sa musia zlepšiť. Pokiaľ ide o sumy poplatkov, ktoré neboli zahrnuté do splátkového programu a vzhľadom na ktoré prebiehajú na talianskych súdoch spory, Komisia s poľutovaním konštatuje, že pokrok sa dosahuje len pomaly, a zastáva názor, že vymáhanie týchto poplatkov uvedeným spôsobom nie je uspokojivé.