EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli23. 2. 2022 COM(2022) 68 final 2022/0047(COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o harmonizovaných pravidlách týkajúcich sa spravodlivého prístupu k údajom a ich používania (akt o údajoch) (Text s významom pre EHP) {SEC(2022) 81 final} - {SWD(2022) 34 final} - {SWD(2022) 35 final}



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1.KONTEXT NÁVRHU •Dôvody a ciele návrhu Táto dôvodová správa je sprievodný dokument návrhu nariadenia o harmonizovaných pravidlách týkajúcich sa spravodlivého prístupu k údajom a ich používania (akt o údajoch). Údaje sú základnou zložkou digitálneho hospodárstva a nevyhnutným zdrojom na zabezpečenie zelenej a digitálnej transformácie. Objem údajov vytváraných ľuďmi a strojmi sa v posledných rokoch exponenciálne zvyšuje. Väčšina údajov však ostáva nevyužitá alebo sa ich hodnota sústreďuje v rukách pomerne malého počtu veľkých spoločností. Nedôvera, protichodné ekonomické motívy a technologické prekážky bránia úplnej realizácii potenciálu inovácie založenej na údajoch. Preto je kľúčové takýto potenciál uvoľniť poskytovaním príležitostí na opakované použitie údajov, ako aj odstraňovaním prekážok vo vývoji európskeho dátového hospodárstva v súlade európskymi pravidlami a pri plnom rešpektovaní európskych hodnôt, ako aj v súlade s poslaním zúžiť digitálnu priepasť, aby všetci mohli ťažiť z týchto príležitostí. Zabezpečenie väčšej vyváženosti pri distribúcii hodnoty údajov v súlade s novou vlnou iných ako osobných priemyselných údajov a so šírením produktov pripojených k internetu vecí znamená, že existuje obrovský potenciál na podporu udržateľného dátového hospodárstva v Európe. Regulácia prístupu k údajom a ich používania je základným predpokladom využitia príležitostí, ktoré prináša digitálny vek, v ktorom žijeme. Predsedníčka Komisie Ursula von der Leyenová vo svojich politických usmerneniach pre Komisiu 2019 – 2024 uviedla, že Európa musí byť miestom, „kde bude tok dát a ich využívanie v rovnováhe a kde bude dodržaný vysoký štandard, pokiaľ ide o ochranu súkromia, bezpečnostnú ochranu, bezpečnosť a etiku.“ V ročnom pracovnom programe Komisie na rok 2020 sa stanovujú viaceré strategické ciele vrátane európskej dátovej stratégie, ktorá bola prijatá vo februári 2020. Cieľom tejto stratégie je budovanie skutočného jednotného trhu s údajmi a zaslúžiť sa o celosvetovú vedúcu pozíciu Európy v dátovo agilnom hospodárstve. Z tohto dôvodu je akt o údajoch kľúčovým pilierom a druhou hlavnou iniciatívou oznámenou v rámci dátovej stratégie. Prispieva najmä k vytvoreniu medziodvetvového rámca riadenia prístupu k údajom a ich používania prostredníctvom tvorby právnych predpisov o otázkach, ktoré majú vplyv na vzťah medzi subjektmi dátového hospodárstva, s cieľom poskytnúť stimuly na horizontálne zdieľanie údajov medzi odvetviami. V záveroch Európskej rady z 21. a 22. októbra 2021 sa zdôrazňuje, „že je dôležité dosiahnuť rýchly pokrok v súvislosti s ďalšími existujúcimi a budúcimi iniciatívami, najmä pokiaľ ide o využitie hodnoty údajov v Európe, predovšetkým prostredníctvom komplexného regulačného rámca, ktorým sa uľahčí inovácia, umožní lepšia prenosnosť údajov a spravodlivý prístup k údajom a zabezpečí sa interoperabilita.“ Európska rada 25. marca 2021 opätovne zdôraznila význam lepšieho „využívania potenciálu dát a digitálnych technológií v prospech spoločnosti […] a hospodárstva.“ Rada 1. a 2. októbra 2020 zdôraznila, „že je potrebné pohotovejšie sprístupňovať vysokokvalitné údaje a podporovať a umožňovať lepšie zdieľanie a zhromažďovanie údajov, ako aj interoperabilitu.“ Pokiaľ ide o cloudové služby, členské štáty EÚ 15. októbra 2020 jednomyseľne prijali spoločné vyhlásenie o budovaní cloudu novej generácie pre podniky a verejný sektor v EÚ. Vyžiada si to napríklad ponuku cloudu EÚ novej generácie, ktorý spĺňa najprísnejšie normy v oblasti prenosnosti a interoperability. Európsky parlament vo svojom uznesení z 25. marca 2021 k európskej dátovej stratégii naliehavo žiada Komisiu, aby predložila akt o údajoch s cieľom podporiť a umožniť intenzívnejší a spravodlivejší tok údajov vo všetkých odvetviach, a to medzi podnikmi, medzi podnikmi a orgánmi verejnej správy, medzi orgánmi verejnej správy a podnikmi a medzi orgánmi verejnej správy. Európsky parlament vo svojom uznesení z 25. marca 2021 zároveň poukázal na potrebu vytvoriť spoločné európske dátové priestory na voľný tok iných ako osobných údajov cez hranice a medzi odvetviami, ako aj medzi podnikmi, akademickou obcou, príslušnými zainteresovanými stranami a verejným sektorom. Z tohto hľadiska Komisiu vyzval, aby objasnila práva na využívanie, najmä v prostredí medzi podnikmi a medzi podnikmi a orgánmi verejnej správy. Zdôraznil, že nerovnováhy na trhu vyplývajúce z koncentrácie údajov obmedzujú hospodársku súťaž, zvyšujú prekážky vstupu na trh a bránia v širšom prístupe k údajom a ich používaniu. Európsky parlament vo svojom uznesení poukázal aj na to, že zmluvné dohody medzi podnikmi nemusia zaručovať primeraný prístup malých a stredných podnikov (ďalej len „MSP“) k údajom. Dôvodom sú rozdiely vo vyjednávacej sile a odborných znalostiach. Európsky parlament preto zdôraznil potrebu, aby sa v zmluvách stanovili jasné povinnosti a určila zodpovednosť, pokiaľ ide o prístup, spracovanie, spoločné využívanie a uchovávanie údajov s cieľom obmedziť ich zneužívanie. Komisia a členské štáty EÚ sa preto vyzvali, aby preskúmali práva subjektov a ich povinnosti týkajúce sa prístupu k údajom, na ktorých vytváraní sa podieľali, a aby zlepšili ich informovanosť, najmä o práve na prístup k údajom, na ich prenos, naliehať na tretiu stranu, aby ich prestala používať, alebo o práve na opravu alebo vymazanie údajov, pričom sa určia držitelia údajov a vymedzí sa povaha týchto práv. Pokiaľ ide o prostredie medzi podnikmi a orgánmi verejnej správy, Európsky parlament požiadal Komisiu, aby stanovila situácie, podmienky a stimuly, za ktorých by mal byť súkromný sektor povinný sprístupniť údaje na použitie verejným sektorom, napr. z dôvodu ich nevyhnutnosti pre organizáciu verejných služieb závisiacich od údajov, a aby súčasne preskúmala systémy zdieľania údajov medzi podnikmi a verejným sektorom, napríklad v situáciách nezávislých od ľudského dohľadu. Komisia v tejto súvislosti predkladá navrhovaný akt o údajoch s cieľom zabezpečiť spravodlivosť pri rozdelení hodnoty údajov medzi subjektmi v dátovom hospodárstve a podporovať prístup k údajom a ich používanie. Návrh prispeje k dosiahnutiu širších politických cieľov zabezpečenia schopnosti podnikov EÚ vo všetkých odvetviach inovovať a súťažiť, účinného posilnenia postavenia jednotlivcov v súvislosti s ich údajmi, ako aj lepšieho vybavenia podnikov a subjektov verejného sektora primeraným a predvídateľným mechanizmom na riešenie hlavných politických a spoločenských výziev vrátane núdzových stavov a iných výnimočných situácií. Podnikom sa umožní jednoducho prenášať svoje údaje a iné digitálne aktíva medzi konkurenčnými poskytovateľmi cloudových služieb a iných služieb spracúvania údajov. Zdieľanie údajov v rámci hospodárskych odvetví a medzi nimi si vyžaduje rámec interoperability procesných a legislatívnych opatrení na posilnenie dôvery a zvýšenie efektívnosti. Vytvorením spoločného európskeho dátového priestoru pre strategické odvetvia hospodárstva a oblasti verejného záujmu sa prispeje k vzniku skutočného vnútorného trhu s údajmi umožňujúceho spoločné využívanie údajov medzi odvetviami a ich používanie. Týmto nariadením sa preto prispieva k týmto rámcom riadenia a infraštruktúre, ako aj k výmene údajov mimo dátových priestorov. Špecifické ciele návrhu sú uvedené ďalej. –Uľahčiť prístup k údajom a ich používanie spotrebiteľmi a podnikmi, pričom sa zachovajú stimuly na investovanie do spôsobov vytvárania hodnoty prostredníctvom údajov. Patrí sem zvýšenie právnej istoty v súvislosti so zdieľaním údajov získaných alebo vytvorených používaním produktov alebo súvisiacich služieb, ako aj uplatnenie pravidiel na zabezpečenie spravodlivosti v zmluvách o zdieľaní údajov v praxi. Návrh objasňuje uplatňovanie príslušných práv podľa smernice 96/9/ES o právnej ochrane databáz (smernica o databázach) na ustanovenia návrhu. –Zabezpečiť použitie údajov vo vlastníctve podnikov subjektmi verejného sektora a inštitúciami, agentúrami alebo orgánmi Únie v určitých situáciách, ak existuje mimoriadna potreba údajov. Týka sa to v prvom rade núdzových stavov, ale aj iných výnimočných situácií, v ktorých je opodstatnené povinné zdieľanie údajov podnikov s verejným sektorom, s cieľom podporiť účinné, efektívne a výkonnostné verejné politiky a služby založené na dôkazoch. –Uľahčiť prestupovanie medzi cloudovými službami a službami edge. Prístup ku konkurencieschopným a interoperabilným službám spracúvania údajov je predpokladom prosperujúceho dátového hospodárstva, v ktorom je možné jednoduché zdieľanie údajov v rámci odvetvových ekosystémov a medzi nimi. Miera využívania takýchto služieb používateľmi vo všetkých odvetviach hospodárstva závisí od úrovne dôvery v služby spracúvania údajov. –Zaviesť záruky proti nezákonnému prenosu údajov bez oznámenia poskytovateľmi cloudových služieb. Je to z dôvodu, že vznikli obavy z nezákonného prístupu k údajom zo strany vlád krajín mimo EÚ/Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP). Takýmito zárukami by sa mala ďalej zvýšiť dôvera v služby spracúvania údajov, ktoré v čoraz väčšej miere tvoria základ európskeho dátového hospodárstva. –Zabezpečiť vývoj noriem interoperability údajov, ktoré sa majú opakovane použiť medzi odvetviami, v snahe odstrániť prekážky spoločného využívania údajov v rámci spoločných európskych dátových priestorov špecifických pre konkrétnu oblasť, a to v súlade s požiadavkami na sektorovú interoperabilitu, a inými údajmi, ktoré nepatria do rozsahu konkrétneho spoločného európskeho dátového priestoru. Návrh zároveň podporí stanovenie noriem pre tzv. inteligentné zmluvy. Ide o počítačové programy na elektronických registroch, ktoré vykonávajú a vyrovnávajú transakcie na základe vopred určených podmienok. Držiteľom a príjemcom údajov môžu zaručiť dodržanie podmienok spoločného využívania.

•Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky Tento návrh je v súlade s existujúcimi pravidlami o spracúvaní osobných údajov (vrátane všeobecného nariadenia o ochrane údajov) a o ochrane súkromného života a dôvernosti komunikácií, ako aj všetkých (osobných a iných ako osobných) údajov, ktoré boli uložené v koncovom zariadení alebo ktoré boli získané prostredníctvom týchto zariadení (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách, ktorá sa má nahradiť nariadením o súkromí a elektronických komunikáciách, ktoré je v súčasnosti predmetom legislatívnych rokovaní). Tento návrh dopĺňa existujúce práva, konkrétne práva týkajúce sa údajov vytvorených produktom používateľa pripojeným k verejne dostupnej elektronickej komunikačnej sieti. Nariadením o voľnom toku iných ako osobných údajov sa vytvoril kľúčový stavebný blok európskeho dátového hospodárstva, pričom sa zabezpečilo, že iné ako osobné údaje sa môžu uchovávať, spracúvať a prenášať kdekoľvek v Únii. Zároveň sa v ňom stanovil samoregulačný prístup k problému tzv. odkázanosti na určitého dodávateľa na úrovni poskytovateľov služieb spracúvania údajov, a to zavedením kódexov správania na uľahčenie prenosu údajov medzi cloudovými službami [„kódexy správania v súvislosti so zmenou poskytovateľov cloudových služieb a s prenosom údajov“ (SWIPO), ktoré vypracovalo odvetvie]. Návrh na to nadväzuje, pričom pomáha podnikom a občanom čo najlepšie uplatňovať právo na zmenu poskytovateľov cloudových služieb a na prenos údajov. Zároveň je z hľadiska zmluvného práva v plnom súlade so smernicou o neprijateľných zmluvných podmienkach. Pokiaľ ide o cloudové služby, keďže uvedený samoregulačný prístup nemal citeľný vplyv na dynamiku trhu, v tomto návrhu sa stanovuje regulačný prístup k problému, ktorým sa zaoberá nariadenie o voľnom toku iných ako osobných údajov. Medzinárodné spracovanie a ukladanie údajov a prenosy údajov upravuje všeobecné nariadenie o ochrane údajov, obchodné záväzky Svetovej obchodnej organizácie (WTO), Všeobecná dohoda o obchode so službami (GATS) a dvojstranné obchodné dohody. Právo hospodárskej súťaže je uplatniteľné okrem iného v súvislosti s kontrolou fúzií, spoločným využívaním údajov podnikmi alebo zneužitím dominantného postavenia podniku. V smernici o databázach sa stanovuje ochrana databáz právom sui generis pre databázy, ktoré vznikli v dôsledku podstatnej investície, a to aj vtedy, ak databáza sama osebe nie je pôvodným duševným výtvorom, na ktorý sa vzťahuje ochrana autorským právom. Vychádzajúc zo značného množstva judikatúr vykladajúcich ustanovenia smernice o databázach tento návrh rieši pretrvávajúce právne neistoty v súvislosti s tým, či databázam, ktoré obsahujú údaje vytvorené alebo získané používaním produktov alebo súvisiacich služieb, ako sú senzory, alebo iné druhy strojovo generovaných údajov, vzniká nárok na takúto ochranu. V nariadení o vzťahoch medzi platformami a podnikmi sa ukladá povinnosť transparentnosti, ktorou sa od platforiem požaduje, aby komerčným používateľom opísali údaje, ktoré boli vytvorené pri poskytovaní služby. V smernici o otvorených dátach sa stanovujú minimálne pravidlá opakovaného použitia údajov verejného sektora a výskumných údajov financovaných z verejných zdrojov, ktoré sa verejnosti sprístupňujú prostredníctvom databáz. Cieľom iniciatívy Interoperabilná Európa je zaviesť politiku interoperability založenej na spolupráci v záujme modernizovaného verejného sektora. Iniciatíva vznikla v rámci programu ISA2, programu Únie pre financovanie, ktorý sa uskutočňoval v rokoch 2016 až 2021 a z ktorého sa podporoval vývoj digitálnych riešení na umožnenie interoperabilných cezhraničných a medziodvetvových verejných služieb. Tento návrh dopĺňa nedávno prijatý akt o správe údajov, ktorého cieľom je uľahčiť dobrovoľné zdieľanie údajov jednotlivcami a podnikmi a harmonizovať podmienky používania určitých údajov verejného sektora bez toho, aby sa menili vlastnícke práva k údajom alebo zavedené práva na prístup k údajom a ich používanie. Zároveň sa ním dopĺňa návrh aktu o digitálnych trhoch, ktorým sa od určitých poskytovateľov základných platformových služieb identifikovaných ako „strážcovia prístupu“ bude okrem iného požadovať efektívnejšia prenosnosť údajov vytvorených prostredníctvom činností podnikov a činností koncových používateľov. Tento návrh nemá vplyv na existujúce pravidlá v oblastiach duševného vlastníctva (s výnimkou uplatňovania práva sui generis smernice o databázach), hospodárskej súťaže, spravodlivosti a vnútorných vecí a na súvisiacu (medzinárodnú) spoluprácu, povinnosti týkajúce sa obchodovania, ako ani na právnu ochranu obchodných tajomstiev. Legislatívne úpravy na podporu digitálnej transformácie sú nevyhnutné vo viacerých oblastiach. V rámci európskeho digitálneho pasu výrobku (ako súčasti iniciatívy pre udržateľné výrobky) sa stanovia jasné pravidlá prístupu ku konkrétnym údajom potrebným pre obehovosť a udržateľnosť určitých výrobkov počas celého životného cyklu, a to za bežných okolností. Pravidlá súkromného práva sú kľúčovým prvkom celkového rámca. V tomto nariadení sa preto uplatňuje zmluvné právo a ďalšie pravidlá s cieľom zlepšiť podmienky na opakované použitie údajov na vnútornom trhu a zabrániť stranám v zneužití nerovnováh vyjednávacích síl v neprospech slabších strán. V akte o údajoch ako horizontálnom návrhu sa plánujú základné pravidlá pre všetky sektory, pokiaľ ide o práva na použitie údajov, napr. v oblastiach inteligentných strojových zariadení alebo spotrebného tovaru. Práva a povinnosti týkajúce sa prístupu k údajom a ich používania však už boli upravené v rôznej miere na úrovni odvetví. Akt o údajoch nezmení žiadny z týchto právnych predpisov, budúce právne predpisy by sa však mali v zásade zosúladiť s horizontálnymi zásadami aktu o údajoch. Zbližovanie s horizontálnymi pravidlami aktu o údajoch by sa malo posúdiť v rámci preskúmania sektorových nástrojov. Tento návrh ponecháva priestor pre vertikálne právne predpisy na stanovenie podrobnejších pravidiel s cieľom dosiahnuť odvetvové regulačné ciele. Vzhľadom na existujúce sektorové právne predpisy a so zreteľom na vytvorenie dátového priestoru pre Zelenú dohodu sa preskúmaním smernice o Inspire umožní rozšírenie otvorenej dostupnosti a opakované použitie priestorových a environmentálnych údajov. Cieľom tejto iniciatívy je uľahčiť subjektom verejného sektora, podnikom a občanom EÚ podporu prechodu na ekologickejšie a uhlíkovo neutrálne hospodárstvo, pričom sa zníži administratívna záťaž. Očakáva sa, že bude podporovať opakovane použiteľné dátové služby vo veľkom rozsahu a jej cieľom bude prispieť k zhromažďovaniu, výmene, spracúvaniu a analýze veľkých objemov údajov, ktoré sú relevantné na zabezpečenie súladu s právnymi predpismi v oblasti životného prostredia a prioritnými opatreniami Európskej zelenej dohody. Cieľom je zefektívniť podávanie správ a znížiť záťaž prostredníctvom lepšieho opakovaného používania existujúcich údajov, vytváraním automatických správ pomocou hĺbkovej analýzy údajov a využívaním podnikovej inteligencie. V nariadení EÚ o elektrine sa od prevádzkovateľov prenosovej sústavy vyžaduje poskytovanie údajov regulačným orgánom a na účely plánovania primeranosti zdrojov, zatiaľ čo v smernici o elektrine sa stanovuje transparentný a nediskriminačný prístup k údajom, pričom sa ňou na tento účel Komisia splnomocňuje k tomu, aby vypracovala súvisiace požiadavky a postupy interoperability. Druhá smernica o platobných službách za určitých podmienok otvára určité druhy údajov o platobných transakciách a účtoch, čím umožňuje zdieľanie údajov medzi podnikmi vo finančnotechnologickej oblasti. V odvetví mobility a dopravy existuje široké spektrum pravidiel o prístupe k údajom a ich spoločnom využívaní. Informácie o opravách a údržbe motorových vozidiel a poľnohospodárskych strojov podliehajú konkrétnym povinnostiam týkajúcim sa prístupu k údajom/zdieľania údajov podľa nariadenia o typovom schvaľovaní. Potrebné sú však nové pravidlá, aby sa zabezpečilo, že existujúce právne predpisy o typovom schválení vozidiel sú pripravené na digitálny vek a že podporujú vývoj ekologických, prepojených a automatizovaných vozidiel. Vychádzajúc z aktu o údajoch ako rámca na prístup k údajom a ich používanie sa týmito pravidlami budú riešiť odvetvové výzvy vrátane prístupu k funkciám a zdrojom vozidiel. V rámci smernice o inteligentných dopravných systémoch sa vypracovalo viacero delegovaných nariadení a naďalej sa budú vypracúvať, najmä na stanovenie prístupnosti údajov pre cestnú a multimodálnu osobnú dopravu, najmä prostredníctvom národných prístupových bodov. Pokiaľ ide o manažment letovej prevádzky, na zlepšenie intermodality a prepojenia sú dôležité neprevádzkové údaje. Prevádzkové údaje súvisiace s manažmentom letovej prevádzky upravuje skôr konkrétny režim vymedzený v rámci jednotného európskeho neba. Pokiaľ ide o monitorovanie lodnej dopravy, údaje súvisiace s plavidlami (lokalizácia plavidiel a sledovanie ich trasy) sú dôležité na zlepšovanie intermodality a prepojenia: na tieto údaje sa vzťahuje konkrétny režim vymedzený v smernici o monitorovacom a informačnom systéme pre lodnú dopravu. Zároveň tieto údaje patria do kompetencie digitálneho námorného systému a služieb. V návrhu nariadenia o zavádzaní infraštruktúry pre alternatívne palivá sa špecifikovali príslušné typy údajov, ktoré majú byť dostupné, a to v súčinnosti so všeobecným rámcom stanoveným v smernici o inteligentných dopravných systémoch. •Súlad s ostatnými politikami Únie Tento návrh je v súlade prioritami Komisie zabezpečiť, aby bola Európa pripravená na digitálny vek, a budovať hospodárstvo pripravené na budúcnosť, ktoré pracuje pre ľudí a v ktorom sa digitalizácia vnútorného trhu vyznačuje vysokým stupňom dôvery, ochrany, bezpečnosti a výberu pre spotrebiteľov. Pre digitalizáciu vnútorného trhu je príznačná veľká konkurencia vďaka rámcu, ktorý zvýhodňuje transparentnosť, hospodársku súťaž a inovácie a ktorý je technologicky neutrálny. Podporuje Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti, pričom využíva poznatky nadobudnuté počas pandémie COVID-19 a prípadne výhody jednoduchšie prístupných údajov. Tento návrh rôznymi spôsobmi podporuje kľúčovú úloha údajov pri dosahovaní cieľov Európskej zelenej dohody. V prvom rade prehlbovaním porozumenia vlád, podnikov a jednotlivcov o vplyvoch produktov, služieb a materiálov v rámci celých dodávateľských reťazcov na spoločnosť a hospodárstvo. Po druhé, mobilizáciou existujúceho množstva relevantných údajov súkromného sektora s cieľom riešiť otázky súvisiace s klímou, biodiverzitou, znečisťovaním a prírodnými zdrojmi v súlade s cieľmi Európskej zelenej dohody, príslušnými závermi Rady a pozíciami Európskeho parlamentu. Po tretie, odstraňovaním vedomostných medzier a riadením súvisiacich kríz prostredníctvom posilnených opatrení zameraných na zmiernenie, pripravenosť, reakciu a obnovu. Návrh sa v súlade s priemyselnou stratégiou zaoberá strategicky mimoriadne dôležitými technológiami, ako je cloud computing a systémy umelej inteligencie, ktoré predstavujú oblasti, ktorých potenciál EÚ na pokraji novej vlny priemyselných údajov ešte nevyužila. Plní sa ním cieľ dátovej stratégie, aby podniky boli schopné lepšie inovovať a súťažiť na základe hodnôt EÚ, ako aj zásada voľného toku údajov v rámci vnútorného trhu. Zároveň je v súlade s akčným plánom pre oblasť duševného vlastníctva, v ktorom sa Komisia zaviazala preskúmať smernicu o databázach.

Tento návrh by mal byť v súlade aj so zásadami podľa akčného plánu na realizáciu Európskeho piliera sociálnych práv a s požiadavkami na prístupnosť smernice (EÚ) 2019/882 o požiadavkách na prístupnosť výrobkov a služieb. 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právny základ Právnym základom tohto návrhu je článok 114 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorého cieľom je vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu prostredníctvom posilňovania opatrení na aproximáciu vnútroštátnych pravidiel. Cieľom tohto návrhu je pokračovať v budovaní vnútorného trhu s údajmi, na ktorom sa najlepším spôsobom využívajú údaje verejného sektora, podnikov a jednotlivcov pri rešpektovaní práv v súvislosti s týmito údajmi a investícií vynaložených na ich zber. Cieľom ustanovení o prestupe medzi poskytovateľmi služieb spracúvania údajov je vytvoriť spravodlivé a konkurenčné trhové podmienky vnútorného trhu v oblasti cloud a edge computingu a súvisiacich služieb. Ochrana dôverných obchodných údajov a obchodného tajomstva je dôležitým aspektom dobre fungujúceho vnútorného trhu, ako je to aj v prípade iných situácií, v ktorých dochádza k výmene služieb a obchodu s tovarom. Tento návrh zabezpečuje rešpektovanie obchodného tajomstva v kontexte používania údajov medzi podnikmi alebo ich používania spotrebiteľmi. Iniciatívou sa Únii umožní využívať výhody vyplývajúce z veľkosti vnútorného trhu, keďže produkty a súvisiace služby sa často vyvíjajú na základe údajov z rôznych členských štátov a neskôr sa komerčne uplatňujú v celej Únii. Niektoré členské štáty prijali legislatívne opatrenia na riešenie uvedených problémov, a to v scenároch medzi podnikmi a medzi podnikmi a orgánmi verejnej správy, zatiaľ čo ostatné krajiny tak neurobili. Výsledkom môže byť legislatívna roztrieštenosť vnútorného trhu a odlišné pravidlá a postupy v celej Únii a súvisiace náklady podnikov, ktoré budú musieť dodržiavať rôzne systémy. Preto je dôležité zabezpečiť, aby sa navrhované opatrenia uplatňovali jednotne vo všetkých členských štátoch. •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci) Vzhľadom na cezhraničnú povahu používania údajov a na mnohé oblasti vplyvu aktu o údajoch nemožno otázky, ktorými sa tento návrh zaoberá, účinne riešiť na úrovni členských štátov. Zabrániť by sa malo roztriešteniu vyplývajúcemu z rozdielov medzi vnútroštátnymi pravidlami, keďže by to viedlo k vyšším transakčným nákladom, nedostatočnej transparentnosti, právnej neistote a nežiadúcemu taktizovaniu pri výbere súdu. Predchádzanie tomu je mimoriadne dôležité vo všetkých situáciách týkajúcich sa aspektov údajov vzťahov medzi podnikmi vrátane spravodlivých zmluvných podmienok a povinností výrobcov produktov alebo súvisiacich služieb internetu vecí, a teda aspektov, ktoré si vyžadujú homogenitu rámca v celej Únii. Posúdenie cezhraničných hľadísk tokov údajov v oblasti zdieľania údajov medzi podnikmi a verejným sektorom takisto vykazuje potrebu konať na úrovni Únie. Mnohé súkromné subjekty, ktoré sú držiteľmi relevantných údajov, sú nadnárodné spoločnosti. Tieto spoločnosti by sa nemali konfrontovať prostredníctvom roztriešteného právneho režimu. Služby cloud computingu sa len zriedka ponúkajú výlučne v jednom členskom štáte. Cezhraničné spracúvanie údajov v Únii je rozhodujúce pre vykonávanie obchodnej činnosti na vnútornom trhu, a to v súlade so všeobecným nariadením o ochrane údajov a s nariadením o voľnom toku iných ako osobných údajov, ktorými sa spotrebiteľom a podnikom umožňuje spracúvanie osobných a iných ako osobných údajov kdekoľvek v Únii. Preto je kľúčové, aby sa ustanovenia o prestupe medzi službami spracúvania údajov uplatňovali na úrovni Únie, a to s cieľom zabrániť škodlivej roztrieštenosti na inak jednotnom trhu služieb spracúvania údajov. Splnenie cieľov stanovených v tomto návrhu možno dosiahnuť len spoločnými opatreniami na úrovni Únie vrátane vytvorenia rovnakých podmienok hospodárskej súťaže a inovácií pre podniky založené na údajoch a v záujme posilnenia postavenia občanov. Tieto spoločné opatrenia sú odvážnym krokom vpred v rámci realizácie vízie vytvorenia skutočného vnútorného trhu s údajmi. •Proporcionalita Návrh vyvažuje práva a záujmy dotknutých zainteresovaných strán a všeobecný cieľ uľahčenia rozsiahlejšieho používania údajov pre širšie spektrum subjektov. Vytvára podporný rámec, ktorý neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie uvedených cieľov. Rieši existujúce prekážky v úplnej realizácii potenciálu hodnoty údajov medzi podnikmi, spotrebiteľmi a verejným sektorom. Zároveň stanovuje rámec na budúce sektorové predpisy na zabránenie roztriešteniu a právnej neistote. Objasňuje existujúce práva a v prípade potreby poskytuje právo na prístup k údajom, čím prispieva k rozvoju vnútorného trhu pre spoločné využívanie údajov. Iniciatívou sa poskytuje značná flexibilita uplatňovania na úrovni jednotlivých odvetví. S týmto návrhom sú späté finančné a administratívne náklady. Znášať ich budú prevažne vnútroštátne orgány, výrobcovia a poskytovatelia služieb, aby mohli spĺňať povinnosti stanovené v tomto nariadení. Z hľadiska očakávaných nákladov a prínosov sa však skúmali rôzne možnosti a návrh nástroja je vyvážený. Podobne náklady pre používateľov údajov a ich držiteľov budú vyvážené hodnotou vyplývajúcou zo širšieho prístupu k údajom a ich používania, ako aj uvádzaním nových služieb na trh. Výber nástroja Nariadenie sa zvolilo z toho dôvodu, že ide o najlepší mechanizmus slúžiaci na splnenie širších politických cieľov zabezpečenia toho, aby všetky podniky v Únii mali schopnosť inovovať a súťažiť, aby spotrebitelia mali väčšiu kontrolu nad svojimi údajmi a aby inštitúcie, agentúry a orgány EÚ boli lepšie vybavené na riešenie hlavných politických výziev vrátane núdzových stavov. Nariadenie je nevyhnutné so zreteľom na cieľ komplexnej harmonizácie presadzovanej týmto návrhom, aby sa zabezpečila právna istota a transparentnosť pre hospodárske subjekty vrátane mikropodnikov, malých a stredných podnikov a aby sa fyzickým a právnickým osobám vo všetkých členských štátoch poskytla rovnaká úroveň práv a povinností vymožiteľných právnymi prostriedkami, aby sa zabezpečilo jednotné presadzovanie vo všetkých členských štátoch, ako aj účinná spolupráca medzi príslušnými orgánmi jednotlivých členských štátov. Návrh posilní vnútorný trh s údajmi, a to zvýšením právnej istoty a zaručením jednotného, horizontálneho a koherentného právneho rámca. 3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov

Tento návrh čiastočne nadväzuje na posledné hodnotenie smernice o databázach a podpornú štúdiu Komisie k preskúmaniu smernice. Smernica o databázach okrem iného zaviedla osobitné právo sui generis na ochranu databáz, ak zostavovateľ databázy podstatným spôsobom investoval do získania, overenia a prezentácie údajov. Od jej prijatia sa uskutočnili dve hodnotenia smernice. Obe hodnotenia boli doplnené o oznámenia Komisie o politike dátového hospodárstva. Súdny dvor Európskej únie spresnil chápanie podstatných investícií do databázy, pričom objasnil, že cieľom práva sui generis je ochrana investícií do zberu, ale nie do vytvárania údajov ako vedľajšieho produktu inej hospodárskej činnosti. Neistota však pretrváva, pokiaľ ide o náhodné alebo neúmyselné uplatnenie práva sui generis na databázy obsahujúce strojovo generované údaje, t. j. údaje získané alebo vytvorené používaním produktov alebo súvisiacich služieb. Existuje potreba vyvážiť politické ciele ochrany práv duševného vlastníctva takýchto databáz v súvislosti s dátovým hospodárstvom, v ktorom sa výhradnosť údajov ako nekonkurenčného tovaru vo všeobecnosti považuje za prekážku v inováciách. Aby sa zabezpečil súlad s navrhovanými regulačnými zásahmi v tomto návrhu, zásah týkajúci sa práva sui generis osobitne upravuje identifikované problematické uplatňovanie práva sui generis v kontexte internetu vecí. Komisia zároveň pripravuje hodnotenie nariadenia (EÚ) 2018/1807, ktorého uverejnenie sa očakáva v novembri 2022. Z prvých správ externých dodávateľov vyplýva obmedzený účinok kódexov správania SWIPO na zmenu poskytovateľov cloudových služieb. •Konzultácie so zainteresovanými stranami Počas funkčného obdobia predchádzajúcej Komisie sa začali rozsiahle práce na identifikácii problémov, ktoré Únii bránia v plnej miere využívať v hospodárstve potenciál inovácie založenej na údajoch. Tento návrh nadväzuje na predchádzajúce konzultačné činnosti, ako je verejná konzultácia z roku 2017 na podporu oznámenia Komisie s názvom Budovanie európskeho dátového hospodárstva, verejná konzultácia z roku 2017 k hodnoteniu smernice o databázach, verejná konzultácia z roku 2018 k preskúmaniu smernice o opakovanom použití informácií verejného sektora, konzultácia s panelom MSP z roku 2018 o zásadách a usmerneniach týkajúcich sa spoločného využívania údajov medzi podnikmi, ako aj otvorená online konzultácia Komisie k dátovej stratégii, ktorá sa uskutočnila od februára do mája 2020. Úvodné posúdenie vplyvu sa zverejnilo 28. mája 2021 na portáli Lepšia tvorba práva a spätnú väzbu k nemu bolo možné poskytnúť počas štyroch týždňov. Komisia získala prostredníctvom portálu Lepšia tvorba práva 91 príspevkov, a to prevažne od podnikov. Verejná online konzultácia o akte o údajoch sa následne zverejnila 3. júna 2021. Prebiehala do 3. septembra 2021. V rámci konzultácie sa prostredníctvom príslušných oddielov a otázok riešili položky, na ktoré sa vzťahuje iniciatíva. Zameraná bola na všetky druhy zainteresovaných strán, pričom sa v rámci nej zhromažďovali príspevky o spoločnom využívaní údajov, prístupe k nim a ich používaní v kontexte medzi podnikmi a kontexte medzi podnikmi a orgánmi verejnej správy, o posilnení postavenia spotrebiteľov a prenosnosti údajov, o potenciálnej úlohe technických opatrení, ako sú inteligentné zmluvy, o schopnosti používateľa prestupovať medzi cloudovými službami, o právach duševného vlastníctva (v zmysle ochrany databáz), ako aj o zárukách pre iné ako osobné údaje v medzinárodnom kontexte. Po vykonaní podrobnej analýzy príspevkov Komisia zverejnila súhrnnú správu na svojom webovom sídle. Prijatých bolo celkovo 449 príspevkov z 32 krajín. Najväčší počet príspevkov tvorili podnikateľské subjekty, pozostávajúce zo 122 podnikových združení a 105 podnikov/podnikateľských organizácií. Okrem toho 100 respondentov boli subjekty verejného sektora a 58 respondentov boli individuálni členovia verejnosti. V odpovediach sa vo všeobecnosti potvrdilo, že existuje celý rad prekážok účinného a efektívneho spoločného využívania údajov vo všetkých druhoch vzťahov súvisiacich s údajmi. Napriek tomu, že v kontexte medzi podnikmi je zdieľanie údajov medzi podnikmi bežnou praxou, respondenti, ktorí čelili ťažkostiam, uviedli prekážky, ako sú prekážky technického charakteru (formáty, nedostatok noriem – 69 %), priame odmietnutie udelenia prístupu, ktoré nesúviselo s obavami z narušenia hospodárskej súťaže (55 %), alebo zneužitie zmluvnej nerovnováhy (44 %). Pokiaľ ide o zmluvné otázky, takmer polovica respondentov sa vyslovila za zavedenie testu nekalosti (46 %), pričom šlo o viac ako dvojnásobný počet v porovnaní s respondentmi, ktorí s tým nesúhlasili (21 %). MSP vyjadrili silnú podporu testu nekalosti (50 %) a za test sa vyslovil aj značný počet veľkých spoločností (41 %). Podporu všeobecným pravidlám pre prístup na základe spravodlivých, primeraných a nediskriminačných podmienok podobným spôsobom vyjadrilo 46 % zainteresovaných strán zo všetkých odvetví. S tým, že vzorové zmluvné podmienky by mohli prispieť k zvýšenému zdieľaniu údajov, súhlasilo 60 % respondentov, najmä MSP a mikropodniky (78 %). Názor, že existuje problém súvisiaci so spravodlivosťou údajov vytvorených v kontexte internetu vecí a že výrobcovia pripojených produktov alebo súvisiacich služieb by nemali mať možnosť jednostranne rozhodovať o tom, čo sa stane s údajmi vytvorenými takýmito produktmi, vyjadrilo 70 % respondentov. Inteligentné zmluvy považuje 79 % respondentov za účinný nástroj na technickú realizáciu prístupu k údajom a ich používania v kontexte spoločne vytváraných údajov internetu vecí. Respondenti medzi hlavnými faktormi, ktoré bránia zdieľaniu údajov medzi podnikmi a verejným sektorom, identifikovali právnu neistotu a prekážky, komerčné prekážky a nedostatok primeranej infraštruktúry. Takmer všetky subjekty verejného sektora sa domnievajú, že sú potrebné opatrenia (na úrovni Únie alebo členského štátu) v oblasti zdieľania údajov medzi podnikmi a verejným sektorom, a to v porovnaní s 80 % akademických/výskumných inštitúcií a 38 % podnikov/podnikateľských organizácií/združení. Prevažná väčšina zainteresovaných strán (najmä občania a verejná správa) zároveň vyjadrila názor, že zdieľanie údajov medzi podnikmi a verejným sektorom by malo byť povinné, a to s jasnými zárukami pre prípady osobitného použitia s jednoznačným verejným záujmom v núdzových situáciách a na účely krízového riadenia, úradných štatistík, ochrany životného prostredia a v záujme zdravšej spoločnosti vo všeobecnosti. Respondenti tiež potvrdili užitočnosť práva komerčných používateľov na prestup medzi službami cloud computingu. Pokiaľ ide o záruky v prípade iných ako osobných údajov v medzinárodnom kontexte, 76 % respondentov vníma možný prístup zahraničných orgánov k údajom na základe zahraničných právnych predpisov ako riziko pre svoju organizáciu, pričom 19 % respondentov uvádza, že ide o závažné riziko. •Získavanie a využívanie expertízy Návrh sa opiera o viaceré štúdie, workshopy a ďalšie príspevky expertov, konkrétne o: –štúdiu na podporu tohto posúdenia vplyvu o zvyšovaní používania údajov v Európe vrátane rozhovorov s cieľovými zainteresovanými stranami. Štúdia zahŕňa dva medziodvetvové workshopy o zdieľaní údajov medzi podnikmi a medzi podnikmi a verejným sektorom, ako aj záverečný validačný seminár usporiadaný na jar 2021, –štúdiu o vzorových zmluvných podmienkach, kontrole spravodlivosti pri zdieľaní údajov a v zmluvách o cloude a o právach na prístup k údajom, ktorá bola zameraná na posúdenie aspektov spravodlivosti vo vzťahoch medzi podnikmi pri zdieľaní údajov, pričom jej súčasťou sú rozhovory s cieľovými zainteresovanými stranami a validačný seminár, –štúdiu o nepriaznivých hospodárskych následkoch nespravodlivých a nevyvážených zmlúv o cloud computingu. Jej súčasťou bol internetový prieskum na vzorke MSP a startupov využívajúcich cloud computing na vykonávanie ich podnikateľskej činnosti, –štúdiu o prestupe medzi poskytovateľmi cloudových služieb vrátane medziodvetvového workshopu v druhom štvrťroku 2017, –štúdiu na podporu preskúmania smernice o databázach vrátane rozhovorov s cieľovými zainteresovanými stranami. Štúdia pomohla Komisii pri vypracovaní tohto posúdenia vplyvu, ktoré má byť priložené k preskúmaniu smernice o databázach, v súvislosti s aktom o údajoch a pri dosahovaní ich vzájomne previazaných cieľov, –metodickú podporu k posúdeniu vplyvu používania údajov v súkromnej držbe v úradných štatistikách. Vypracovaním metodických prístupov, ako aj opisom prínosov a nákladov opakovaného použitia údajov a vybraných prípadov použitia rôznych štatistických oblastí a rozličných druhov údajov súkromného sektora sa touto činnosťou poskytuje vstup pre posúdenie vplyvu opakovaného použitia údajov medzi podnikmi a orgánmi verejnej správy v oficiálnych štatistikách. Zároveň to prispieva k prebiehajúcemu výskumu a úvahám s cieľom lepšie porozumieť zdieľaniu údajov medzi podnikmi a verejným sektorom, –webové semináre o platformách osobných údajov a platformách priemyselných údajov. Tri webové semináre sa uskutočnili 6., 7. a 8. mája 2020. Spojili sa na nich relevantné projekty platformy údajov v rámci portfólia verejno-súkromného partnerstva pre pridanú hodnotu veľkých dát (Big Data Value Public-Private Partnership), –správu skupiny expertov na vysokej úrovni pre zdieľanie údajov medzi podnikmi a verejným sektorom. V správe sa uvádza analýza problémov týkajúcich sa zdieľania údajov medzi podnikmi a verejným sektorom v Únii a poskytuje sa v nej súbor odporúčaní s cieľom zabezpečiť škálovateľné, zodpovedné a udržateľné zdieľanie údajov medzi podnikmi a verejným sektorom vo verejnom záujme. Okrem odporúčania Komisii, aby preskúmala možnosť právneho rámca v tejto oblasti, sa v správe uvádza aj niekoľko spôsobov, ako nabádať súkromné podniky na sprístupňovanie ich údajov na účely spoločného využívania. Patria sem peňažné a nepeňažné stimuly, napr. daňové stimuly, investovanie verejných finančných prostriedkov na podporu vývoja dôveryhodných technických nástrojov a systémov uznávania pre spoločné využívanie údajov,

–workshop o označovaní/certifikácii poskytovateľov technických riešení na výmenu údajov. Na tomto webovom seminári, ktorý sa uskutočnil 12. mája 2020, sa zúčastnilo približne 100 účastníkov zastupujúcich podniky (vrátane MSP), európske inštitúcie a akademickú obec. Cieľom bolo preskúmať, či by mohol systém označovania alebo certifikácie prostredníctvom posilňovania dôvery v dátový ekosystém zvýšiť komerčné využívanie sprostredkovateľov údajov, –desať workshopov organizovaných od júla do novembra 2019, do ktorých sa zapojilo viac ako 300 zainteresovaných strán a ktoré sa vzťahovali na rôzne sektory. V rámci workshopov sa diskutovalo o tom, akým spôsobom by mohla organizácia spoločného využívania údajov v určitých oblastiach, ako sú životné prostredie, poľnohospodárstvo, energetika alebo zdravotná starostlivosť, predstavovať prínos pre spoločnosť ako celok, pomáhať verejným subjektom pri návrhu lepších politík a zlepšovaní verejných služieb, ako aj súkromným subjektom pri poskytovaní služieb, ktoré prispievajú k riešeniu spoločenských výziev, –konzultáciu s panelom MSP. Cieľom tejto konzultácie, ktorá prebiehala od októbra 2018 do januára 2019, bolo získať názory MSP na zásady a usmernenia Komisie týkajúce sa zdieľania údajov medzi podnikmi uvedené v oznámení s názvom Smerom k spoločnému európskemu dátovému priestoru a v sprievodnom pracovnom dokumente útvarov Komisie z 25. apríla 2018, –najnovší prieskum Eurobarometra o vplyve digitalizácie. Súčasťou tohto všeobecného prieskumu o každodennom živote Európanov sú otázky o kontrole ľudí nad osobnými údajmi a o ich zdieľaní. Prieskum bol uverejnený 5. marca 2020 a obsahuje informácie o ochote občanov Únie zdieľať svoje osobné údaje vrátane podmienok, za ktorých sú ochotní tieto údaje poskytovať, –stanovisko európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov (EDPS) k európskej dátovej stratégii. EDPS 16. júna 2020 prijal stanovisko č. 3/2020 k európskej dátovej stratégii. EDPS víta stratégiu, pričom jej vykonávanie považuje za príležitosť byť príkladom alternatívneho modelu dátového hospodárstva. •Posúdenie vplyvu Súčasťou tohto návrhu je posúdenie vplyvu, ktoré bolo výboru pre kontrolu regulácie predložené 29. septembra 2021 a 13. decembra 2021. Výbor 21. januára 2022 vydal kladné stanovisko s výhradami. •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie Objasnením, že právo sui generis podľa smernice o databázach (smernica 96/9/ES) sa neuplatňuje na databázy obsahujúce údaje vytvorené alebo získané používaním produktov alebo súvisiacich služieb, sa návrhom zabezpečuje, že právo sui generis nebude zasahovať do práv podnikov alebo spotrebiteľov stanovených v tomto nariadení v súvislosti s prístupom k údajom, ich používaním a ich zdieľaním. Objasnením sa zosúladí uplatňovanie práva sui generis s cieľom tohto legislatívneho návrhu, pričom to bude mať pozitívny vplyv na jednotné uplatňovanie pravidiel na vnútornom trhu a na dátové hospodárstvo. Uľahčením prístupu k údajom a ich používania by mal akt o údajoch znížiť zaťaženie vo verejnom sektore, ako aj medzi podnikmi, a to najmä z dôvodu zníženia transakčných nákladov a z hľadiska vyššej efektivity. V rozsahu pôsobnosti zásady „jeden za jeden“, ktorej cieľom je minimalizovať zaťaženie občanov a podnikov súvisiace s dôsledkami a nákladmi uplatňovania právnych predpisov, odhadovaná čistá administratívna záťaž aktu o údajoch, vychádzajúca z posúdenia vplyvu, predstavuje prínosy, ktoré pravdepodobne nielen vykompenzujú, ale ďaleko prevýšia súvisiace administratívne náklady. •Základné práva Návrh je v súlade s právnymi predpismi Únie o ochrane osobných údajov a ochrane súkromia komunikácií a koncových zariadení, pričom sa v ňom predpokladajú dodatočné záruky, pokiaľ ide o prístup k osobným údajom, ako aj v prípadoch, ktoré sú predmetom práv duševného vlastníctva. V kapitole II sa posilňuje vysoká úroveň ochrany spotrebiteľa prostredníctvom nového práva na prístup k údajom vytváraným používateľom v situáciách, na ktoré sa v minulosti nevzťahovalo právo Únie. Právo na užívanie a disponovanie zákonne nadobudnutým majetkom sa posilňuje o právo na prístup k údajom, ktoré vznikli používaním predmetu internetu vecí. Vlastník môže takýmto spôsobom využívať výhody lepšieho používateľského komfortu a širšej škály služieb, napríklad, v oblasti opravy a údržby. Práva dieťaťa ako zraniteľného spotrebiteľa si v súvislosti s ochranou spotrebiteľa zaslúžia osobitnú pozornosť, pričom pravidlá aktu o údajoch prispejú k objasneniu situácií týkajúcich sa prístupu k údajom a ich používania. Právom prístupu tretích strán k údajom internetu vecí na požiadanie používateľa sa obmedzuje sloboda podnikania a zmluvná sloboda výrobcu alebo návrhára produktu alebo súvisiacej služby. Obmedzenie je opodstatnené s cieľom zvýšiť ochranu spotrebiteľa, najmä na podporu ekonomických záujmov spotrebiteľov. Výrobca alebo návrhár produktu alebo súvisiacej služby má zvyčajne výhradnú kontrolu nad používaním údajov, ktoré vznikli používaním produktu alebo súvisiacej služby, čo vedie k účinku odkázanosti na určitého dodávateľa a bráni vstupu na trh subjektom, ktoré ponúkajú popredajné služby. Právo na prístup k údajom internetu vecí túto situáciu rieši ďalším posilnením postavenia spotrebiteľov používajúcich produkty alebo súvisiace služby s cieľom umožniť zmysluplnú kontrolu nad používaním údajov, ktoré vznikli používaním produktu alebo súvisiacej služby, ako aj umožnením inovácie väčšiemu počtu účastníkov trhu. Spotrebitelia tak môžu využívať výhody širšieho výberu popredajných služieb, ako sú oprava a údržba, pričom už nezávisia len od služieb výrobcu. Návrh uľahčuje prenosnosť údajov používateľa na tretie strany, čím umožňuje konkurenčnú ponuku popredajných služieb, ako aj širšie inovácie založené na údajoch a vývoj produktov alebo služieb, ktoré nesúvisia s produktmi alebo službami, ktoré používateľ pôvodne zakúpil alebo predplatil. Obmedzenie zmluvnej slobody a slobody podnikania výrobcu alebo návrhára je primerané a zmierňuje ho nedotknutá schopnosť výrobcu alebo návrhára takisto používať údaje, pokiaľ je to v súlade s uplatniteľnými právnymi predpismi a so zmluvou s používateľom. Výrobca alebo návrhár bude môcť okrem toho využívať právo požadovať náhradu za umožnenie prístupu tretích strán. Právom na prístup nie sú dotknuté existujúce práva dotknutých osôb na prístup a prenosnosť podľa všeobecného nariadenia o ochrane údajov. Dodatočnými zárukami sa zabezpečuje primerané použitie údajov treťou stranou. Spravodlivý a účinný systém ochrany proti neprijateľným zmluvným podmienkam pri zdieľaní údajov uvedený v kapitole IV prispeje k schopnosti mikropodnikov, malých alebo stredných podnikov vykonávať podnikateľskú činnosť. Týmto ustanovením sa rozsah zmluvnej slobody spoločností čiastočne obmedzuje, keďže sa uplatňuje len na neprijateľné zmluvné podmienky súvisiace s prístupom k údajom a ich používaním, ktoré boli jednostranne uložené jednou zmluvnou stranou mikropodniku alebo malému alebo strednému podniku. Toto obmedzenie je opodstatnené, keďže MSP sa zvyčajne nachádzajú v slabšom zmluvnom postavení a často nemajú inú možnosť, než prijať zmluvné podmienky v podobe, v akej sú predložené. Zmluvná sloboda ostáva naďalej vo veľkej miere nedotknutá, keďže len neúmerné a nepatričné podmienky strácajú platnosť, pričom uzavretá zmluva zostáva, ak je to možné, v platnosti pri vylúčení neprijateľných zmluvných podmienok. Okrem toho môžu strany ďalej individuálne rokovať o konkrétnych zmluvných podmienkach. Ustanovenia kapitoly V týkajúce sa zdieľania údajov medzi podnikmi a verejným sektorom na základe mimoriadnej potreby zlepšia spôsobilosť subjektov verejného sektora prijímať opatrenia na presadzovanie spoločných záujmov, napr. reagovať na núdzový stav, predchádzať mu alebo pomáhať pri obnove po ňom. Súkromný sektor bude mať takisto prínos zo zjednodušenia postupov žiadostí o údaje. Ustanoveniami v kapitole VI o zmene poskytovateľov spracúvania údajov sa zlepšuje postavenie komerčných zákazníkov a zaručuje sa nimi ich možnosť zmeniť poskytovateľa. Obmedzenie práva na podnikanie poskytovateľov spracúvania údajov je opodstatnené, keďže novými pravidlami sa rieši účinok odkázanosti na určitého dodávateľa na trhu v oblasti cloudu a edge computingu a zlepšujú sa možnosti výberu pre komerčných používateľov a jednotlivcov v oblasti služieb spracúvania údajov. Zásahom v kapitole X týkajúcom sa databázového práva sui generis smernice o databázach sa neobmedzuje jej ochrana práv duševného vlastníctva. Naopak sa ním prispieva k právnej istote v prípadoch, keď bola ochrana právom sui generis nejasná. 4.VPLYV NA ROZPOČET

Tento návrh nebude mať žiadny vplyv na rozpočet. 5.ĎALŠIE PRVKY •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ Prebiehajúca monitorovacia štúdia trhu s údajmi pomôže na sektorovej a makroekonomickej úrovni sledovať vplyv súčasného návrhu na rast trhu s údajmi v Únii. Vplyv na MSP, najmä ich vnímanie problémov súvisiacich s prístupom k údajom a ich používaním, sa posúdi konzultáciou s panelom MSP päť rokov po prijatí aktu o údajoch. Vzhľadom na ústrednú úlohu spoločných európskych dátových priestorov vo vykonávaní európskej dátovej stratégie sa budú mnohé účinky tejto iniciatívy monitorovať na úrovni odvetvových dátových priestorov, pričom poznatky sa budú zhromažďovať prostredníctvom Centra podpory dátových priestorov, ktoré sa má financovať z programu Digitálna Európa. Pravidelné styky medzi útvarmi Komisie, Centrom podpory a Európskym dátovým inovačným výborom (ktorý sa má zriadiť po nadobudnutí účinnosti aktu o správe údajov) by mali slúžiť ako spoľahlivý zdroj informácií umožňujúci posúdenie dosiahnutého pokroku. Napokon, štyri roky po prijatí aktu o údajoch sa spustí hodnotenie na hodnotenie iniciatívy a podľa potreby prípravu následných opatrení. •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu V kapitole I sa stanovuje predmet úpravy nariadenia a rozsah jeho pôsobnosti a vymedzujú sa používané pojmy. Kapitola II zvyšuje právnu istotu spotrebiteľov a podnikov pri prístupe k údajom, ktoré vznikli používaním produktov alebo súvisiacich služieb, ktoré vlastnia, prenajímajú si ich alebo používajú formou lízingu. Výrobcovia a návrhári majú povinnosť navrhovať produkty spôsobom, ktorý štandardne umožňuje jednoduchý prístup k údajom, a musia byť transparentní, pokiaľ ide o to, ktoré údaje sú prístupné a ako k nim pristupovať. Ustanoveniami v tejto kapitole nie je dotknutá možnosť výrobcov na základe dohody s používateľom na prístup k údajom z produktov a súvisiacich služieb, ktoré ponúkajú, a ich používanie. Uvádza sa tu povinnosť držiteľa údajov sprístupniť na požiadanie používateľa takéto údaje tretím stranám. Používatelia budú oprávnení poveriť držiteľa údajov, aby umožnil poskytovateľom služieb, ktorí sú treťou stranou, napríklad poskytovateľom popredajných služieb, prístup k údajom. Mikropodniky a malé podniky budú oslobodené od týchto povinností. V kapitole III sa stanovujú všeobecné pravidlá uplatniteľné na povinnosti súvisiace so sprístupnením údajov. Ak je držiteľ údajov povinný sprístupniť údaje príjemcovi údajov podľa kapitoly II alebo podľa iných právnych predpisov Únie alebo členských štátov, všeobecným rámcom sa upravujú podmienky, za akých sa údaje sprístupňujú, a náhrada za sprístupnenie údajov. Všetky podmienky budú musieť byť spravodlivé a nediskriminačné, pričom akákoľvek náhrada bude musieť byť primeraná, a to bez toho, aby sa bránilo iným právnym predpisom Únie alebo vnútroštátnym právnym predpisom, ktorými sa vykonáva právo Únie, vylúčiť alebo znížiť náhradu za sprístupnenie údajov. Každá náhrada stanovená pre MSP nesmie presiahnuť náklady, ktoré vznikli v dôsledku sprístupnenia údajov, pokiaľ nie je v odvetvových právnych predpisoch stanovené inak. Orgány na urovnávanie sporov na to oprávnené členskými štátmi môžu stranám sporu pomáhať pri dohode o náhrade alebo podmienkach. V kapitole IV sa upravuje nekalosť zmluvných podmienok v zmluvách o zdieľaní údajov medzi podnikmi, a to v situáciách, v ktorých sú zmluvné podmienky jednostranne uložené jednou stranou mikropodniku, malému alebo strednému podniku. Súčasťou tejto kapitoly je záruka, že zmluvné dohody o prístupe k údajom a ich používaní nezneužívajú nerovnovážnu vyjednávaciu silu zmluvných strán. Nástroj testu nekalosti obsahuje všeobecné ustanovenie, ktorým sa vymedzuje nekalá povaha zmluvnej podmienky súvisiacej so zdieľaním údajov, doplnené o zoznam doložiek, ktoré sú za každých okolností nekalé alebo sa za také považujú. V situáciách nerovnosti vyjednávacej sily tento test chráni slabšiu zmluvná strana s cieľom zabrániť nekalým zmluvám. Takáto nekalosť zabraňuje používaniu údajov obomi zmluvnými stranami. Ustanovenia tak zaručujú spravodlivejšie rozdelenie hodnoty údajov v dátovom hospodárstve. Vzorové zmluvné podmienky odporúčané Komisiou môžu obchodným stranám pomôcť pri uzatváraní zmlúv, ktoré sú založené na spravodlivých podmienkach. V kapitole V sa vytvára harmonizovaný rámec na použitie údajov vo vlastníctve podnikov subjektmi verejného sektora a inštitúciami, agentúrami a orgánmi Únie v situáciách, keď existuje mimoriadna potreba vyžiadaných údajov. Rámec je založený na povinnosti sprístupniť údaje a uplatňoval by sa len v prípade núdzových stavov alebo v situáciách, keď subjekty verejného sektora majú mimoriadnu potrebu použiť určité údaje, ktoré však nemožno získať na trhu, včasne schválením nových právnych predpisov alebo prostredníctvom existujúcej ohlasovacej povinnosti. V prípade mimoriadnej potreby reagovať na núdzový stav, napr. v núdzovej situácii v oblasti verejného zdravia, alebo závažných živelných pohrôm či ľuďmi spôsobených katastrof, sa údaje sprístupňujú bezplatne. V ďalších prípadoch mimoriadnej potreby vrátane prevencie núdzového stavu alebo pomoci pri obnove po jeho skončení by držiteľ, ktorý sprístupňuje údaje, mal mať nárok na náhradu, ktorú tvoria náklady spojené so sprístupnením príslušných údajov a primeraná marža. Aby sa zabezpečilo, že právo žiadať o údaje sa nezneužíva a že verejný sektor naďalej zodpovedá za ich použitie, žiadosti o údaje budú musieť byť primerané, musí sa v nich jasne uvádzať účel, ktorý sa má dosiahnuť, a musia sa rešpektovať záujmy podniku, ktorý údaje sprístupňuje. Príslušné orgány by mali zabezpečiť transparentnosť a verejnú dostupnosť všetkých žiadostí. Zároveň by mali vybavovať všetky súvisiace sťažnosti. V kapitole VI sa zavádzajú minimálne regulatórne požiadavky zmluvnej, obchodnej a technickej povahy, ktoré sa ukladajú poskytovateľom cloud a edge computingu a iných služieb spracúvania údajov, a to v záujme umožnenia prestupu medzi týmito službami. Návrh konkrétne zabezpečuje, že zákazníci si zachovajú funkčnú rovnocennosť (minimálnu úroveň funkčnosti) služby po prestupe k inému poskytovateľovi služby. Návrh obsahuje výnimku v prípade technickej neuskutočniteľnosti, dôkazné bremeno však v tejto súvislosti kladie na poskytovateľa služby. V návrhu sa nestanovujú konkrétne technické normy alebo rozhrania. Požaduje sa v ňom však, aby služby boli v súlade európskymi normami alebo otvorenými technickými špecifikáciami interoperability v prípade, ak existujú. V kapitole VII sa upravuje nezákonný prístup tretích strán k iným ako osobným údajom, ktorých držiteľmi sú služby spracúvania údajov poskytované na trhu EÚ. Návrh nemá vplyv na právny základ žiadostí o prístup k údajom, ktorých držiteľmi sú občania alebo podniky EÚ, a nie je ním dotknutý rámec ochrany údajov a súkromia Únie. Stanovujú sa v ňom konkrétne záruky, že poskytovatelia musia prijať všetky primerané technické, právne a organizačné opatrenia na zabránenie takému prístupu, ktorý je v rozpore s protichodnou povinnosťou ochrany takýchto údajov podľa práva Únie, pokiaľ nie sú splnené prísne podmienky. Nariadenie je v súlade s medzinárodnými záväzkami Únie vo WTO a v rámci dvojstranných obchodných dohôd. V kapitole VIII sa stanovujú základné požiadavky na prevádzkovateľov dátových priestorov a poskytovateľov služieb spracúvania údajov, ktoré sa majú dodržiavať v súvislosti s interoperabilitou, ako aj základné požiadavky na inteligentné zmluvy. V kapitole sa zároveň umožňujú otvorené špecifikácie interoperability a európske normy v oblasti interoperability služieb na spracovanie údajov s cieľom podporiť bezproblémové cloudové prostredie s viacerými predajcami. V kapitole IX sa stanovuje rámec na vykonávanie a presadzovanie príslušnými orgánmi v každom členskom štáte vrátane mechanizmu na vybavovanie sťažností. Komisia odporučí dobrovoľné vzorové zmluvné podmienky prístupu k údajom a ich používania. Za porušenie ustanovení tohto nariadenia sa ukladajú sankcie. Kapitola X obsahuje ustanovenie, že právo sui generis stanovené v smernici 96/9/ES sa – s cieľom zabrániť účinnému uplatneniu práva používateľov na prístup k údajom a ich používanie v súlade s článkom 4 tohto nariadenia alebo práva na zdieľanie takýchto údajov s tretími stranami v súlade s článkom 5 tohto nariadenia – neuplatňuje na databázy obsahujúce údaje získané alebo vytvorené používaním produktu alebo súvisiacich služieb. V kapitole XI sa Komisii umožňuje prijímať delegované akty na vytvorenie monitorovacieho mechanizmu poplatkov za prestup medzi službami, ktoré ukladajú poskytovatelia služieb spracúvania údajov, na ďalšie spresnenie základných požiadaviek týkajúcich sa interoperability a na zverejnenie odkazov na otvorené špecifikácie interoperability a európskych noriem v oblasti interoperability služieb spracúvania údajov. Zároveň sa v nej stanovuje postup výboru na prijímanie vykonávacích aktov s cieľom uľahčiť prijímanie spoločných špecifikácií interoperability a inteligentných zmlúv, ak harmonizované normy neexistujú alebo sú nedostatočné na zabezpečenie súladu so základnými požiadavkami. Návrh zároveň objasňuje vzťah k ostatným právnym aktom Únie, ktoré upravujú práva a povinnosti v oblasti zdieľania údajov. 2022/0047 (COD)

Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o harmonizovaných pravidlách týkajúcich sa spravodlivého prístupu k údajom a ich používania (akt o údajoch) (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po predložení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru, so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1)Technológie založené na údajoch mali v posledných rokoch transformačný účinok na všetky odvetvia hospodárstva. Rozširovanie produktov pripojených k internetu vecí viedlo najmä k zvýšeniu objemu údajov a ich potenciálnej hodnoty pre spotrebiteľov, podniky a spoločnosť. Vysokokvalitné a interoperabilné údaje z rôznych oblastí zvyšujú konkurencieschopnosť a inovácie, pričom zabezpečujú udržateľný hospodársky rast. Rovnaký súbor údajov možno potenciálne použiť a opakovane použiť na rôzne účely a v neobmedzenom rozsahu, a to bez straty ich kvality alebo kvantity. (2)Prekážky zdieľaniu údajov zabraňujú optimálnemu rozdeleniu údajov v prospech spoločnosti. Medzi tieto prekážky patrí nedostatok stimulov pre držiteľov údajov, aby dobrovoľne uzatvárali zmluvy o zdieľaní údajov, neistota v oblasti práv a povinností v súvislosti s údajmi, zmluvné náklady a náklady na zavádzanie technických rozhraní, vysoká úroveň roztrieštenosti údajov v dátových silách, nedostatočná správa metaúdajov, absencia noriem sémantickej a technickej interoperability, úzke miesta obmedzujúce prístup k údajom, nedostatok spoločných postupov zdieľania údajov a zneužívanie zmluvných nerovnováh v súvislosti s prístupom k údajom a ich používaním. (3)V odvetviach vyznačujúcich sa prítomnosťou mikropodnikov, malých a stredných podnikov často existuje nedostatok digitálnych kapacít a zručností na zber, analýzu a používanie údajov, pričom prístup k nim je často obmedzený v tom, že jeden subjekt v systéme drží údaje, alebo z dôvodu nedostatočnej interoperability medzi údajmi, medzi dátovými službami alebo cezhraničnej interoperability. (4)V snahe reagovať na potreby digitálneho hospodárstva a odstrániť prekážky dobre fungujúceho vnútorného trhu s údajmi je potrebné stanoviť harmonizovaný rámec, ktorý určí, kto, za akých podmienok a na akom základe má okrem výrobcu alebo iných držiteľov údajov nárok na prístup k údajom vytvoreným produktmi alebo súvisiacimi službami. Členské štáty by preto nemali prijímať alebo udržiavať dodatočné vnútroštátne požiadavky v otázkach, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, pokiaľ sa to výslovne nestanovuje v tomto nariadení, keďže by to malo vplyv na priame a jednotné uplatňovanie tohto nariadenia. (5)Toto nariadenie zabezpečuje, že používatelia produktu alebo súvisiacej služby v Únii majú včasný prístup k údajom, ktoré vznikli používaním tohto produktu alebo súvisiacej služby, a že môžu uvedené údaje používať vrátane ich zdieľania s tretími stranami podľa vlastného výberu. Ukladá povinnosť držiteľovi údajov, aby sprístupnil údaje používateľom a za určitých okolností tretím stranám, ktoré určili používatelia. Zároveň zabezpečuje, aby držitelia údajov transparentne a za spravodlivých, primeraných a nediskriminačných podmienok sprístupnili údaje príjemcom údajov v Únii. Pravidlá súkromného práva sú kľúčové, pokiaľ ide o celkový rámec zdieľania údajov. V tomto nariadení sa preto prispôsobujú pravidlá zmluvného práva a zabraňuje sa ním zneužívaniu zmluvných nerovnováh, ktoré bránia mikropodnikom, malým alebo stredným podnikom v spravodlivom prístupe k údajom a ich používaní v zmysle odporúčania 2003/361/ES. Zároveň toto nariadenie zaručuje, že držitelia údajov sprístupnia subjektom verejného sektora členských štátov a inštitúciám, agentúram alebo orgánom Únie v situáciách mimoriadnej potreby údaje nevyhnutné na plnenie úloh vykonávaných vo verejnom záujme. Cieľom tohto nariadenia je okrem toho uľahčiť prestup medzi službami spracúvania údajov a posilniť interoperabilitu údajov, ako aj mechanizmy a služby ich zdieľania v Únii. Toto nariadenie by sa nemalo vykladať ako uznanie a vytvorenie akéhokoľvek právneho základu pre držiteľa údajov na držbu údajov, prístup k nim alebo na ich spracovanie ani ako udelenie nového práva držiteľovi údajov na používanie údajov, ktoré vznikli používaním produktu alebo súvisiacej služby. Naopak, za východiskový bod sa v ňom považuje kontrola, ktorú držiteľ údajov účinne využíva, de facto alebo de iure, nad údajmi vytvorenými produktmi alebo súvisiacimi službami. (6)Vytváranie údajov je výsledkom činností najmenej dvoch subjektov, návrhára alebo výrobcu produktu a používateľa tohto produktu. Vyplývajú z toho otázky týkajúce sa spravodlivosti v digitálnom hospodárstve, keďže údaje zaznamenané týmito produktmi alebo súvisiacimi službami predstavujú dôležitý vstup pre popredajné, doplnkové alebo iné služby. Aby sa zrealizovali významné hospodárske úžitky údajov ako nekonkurenčného tovaru pre hospodárstvo a spoločnosť, je vhodnejší všeobecný prístup k udeľovaniu práv na prístup k údajom a ich používanie v porovnaní s udeľovaním výlučných práv na prístup a používanie. (7)Základné právo na ochranu osobných údajov sa zaručuje najmä nariadením (EÚ) 2016/679 a nariadením (EÚ) 2018/1725. Súkromný život a dôvernosť komunikácií dodatočne chráni smernica 2002/58/ES, a to vrátane stanovenia podmienok týkajúcich sa všetkých osobných a iných ako osobných údajov, ktoré boli uložené v koncovom zariadení alebo ku ktorým sa pristupuje prostredníctvom tohto zariadenia. Tieto nástroje vytvárajú základ udržateľného a zodpovedného spracúvania údajov vrátane prípadov, keď súbory údajov obsahujú kombináciu osobných a iných ako osobných údajov. Týmto nariadením sa dopĺňa právo Únie o ochrane údajov a súkromia, konkrétne nariadenie (EÚ) 2016/679 a smernica 2002/58/ES, ktoré ním nie sú dotknuté. Žiadne ustanovenie tohto nariadenia sa nemôže uplatňovať alebo vykladať tak, aby sa ním oslabovalo alebo obmedzovalo právo na ochranu osobných údajov alebo právo na súkromie a dôvernosť komunikácií. (8)Zásady minimalizácie údajov a špecificky navrhnutej a štandardnej ochrany údajov sú rozhodujúce, ak spracovanie prináša závažné riziká pre základné práva jednotlivcov. Všetky strany podieľajúce sa na spoločnom využívaní údajov by mali so zreteľom na najnovšie poznatky vrátane prípadov v rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia zaviesť technické a organizačné opatrenia na ochranu týchto práv. Medzi takéto opatrenia nepatrí len pseudonymizácia a šifrovanie, ale aj použitie čoraz dostupnejších technológií, ktoré umožňujú vnášanie algoritmov do údajov a odvodzovanie hodnotných poznatkov bez prenosu medzi stranami alebo bez zbytočného kopírovania samotných nespracovaných alebo štruktúrovaných údajov.

(9)Týmto nariadením sa dopĺňa právo Únie zamerané na podporu záujmov spotrebiteľov a na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany spotrebiteľa, ochrany ich zdravia, bezpečnosti a ekonomických záujmov, konkrétne smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ a smernica Európskeho parlamentu a Rady 93/13/EHS, ktoré ním nie sú dotknuté. (10)Týmto nariadením nie sú dotknuté právne akty Únie, ktorými sa stanovuje zdieľanie údajov, prístup k nim a ich používanie na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií, alebo na colné a daňové účely, a to bez ohľadu na právny základ podľa Zmluvy o fungovaní Európskej únie, na základe ktorého boli prijaté. Medzi takéto akty patrí nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/784 z 29. apríla 2021 o riešení šírenia teroristického obsahu online, {návrhy [COM(2018) 225 a COM(2018) 226] týkajúce sa elektronických dôkazov po prijatí}, [návrh] nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o jednotnom trhu s digitálnymi službami (akt o digitálnych službách) a o zmene smernice 2000/31/ES, ako aj medzinárodná spolupráca v tejto súvislosti predovšetkým na základe Dohovoru Rady Európy o počítačovej kriminalite z roku 2001 („Budapeštiansky dohovor“). Týmto nariadením nie sú dotknuté právomoci členských štátov, pokiaľ ide o činnosti týkajúce sa verejnej bezpečnosti, obrany a národnej bezpečnosti v súlade s právom Únie a činnosti colných orgánov v oblasti riadenia rizík a vo všeobecnosti overovania dodržiavania Colného kódexu hospodárskymi subjektmi. (11)Toto nariadenie by nemalo mať vplyv na právne predpisy Únie, ktorými sa stanovujú požiadavky na fyzický návrh a údaje v prípade produktov, ktoré sa majú uviesť na trh Únie. (12)Týmto nariadením sa dopĺňa právo Únie zamerané na stanovenie požiadaviek na prístupnosť určitých výrobkov a služieb, konkrétne smernica (EÚ) 2019/882, ktorá ním nie je dotknutá. (13)Týmto nariadením nie sú dotknuté právomoci členských štátov, pokiaľ ide o činnosti týkajúce sa verejnej bezpečnosti, obrany a národnej bezpečnosti v súlade s právom Únie a činnosti colných orgánov v oblasti riadenia rizík a vo všeobecnosti overovania dodržiavania Colného kódexu hospodárskymi subjektmi. (14)Fyzické produkty, ktoré prostredníctvom svojich komponentov získavajú, vytvárajú alebo zhromažďujú údaje týkajúce sa svojej výkonnosti, používania alebo prostredia a ktoré majú schopnosť prenášať tieto údaje s využitím dostupnej elektronickej komunikačnej služby (často označovanej ako internet vecí), by mali patriť do pôsobnosti tohto nariadenia. Medzi elektronické komunikačné služby patria pozemné telefónne siete, televízne káblové siete, satelitné siete a siete na komunikáciu v blízkom poli. Medzi takéto produkty môžu patriť vozidlá, zariadenia v domácnosti a spotrebný tovar, zdravotnícke a zdravotné pomôcky alebo poľnohospodárske a priemyselné stroje. Údaje predstavujú digitalizáciu činností a konania používateľa, a preto by k nim mal mať prístup, pričom informácie vyplývajúce alebo vyvodené z týchto údajov, ak sú zákonným spôsobom držané, by sa nemali považovať za súčasť rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia. Takéto údaje majú potenciálnu hodnotu pre používateľa a podporujú inovácie a rozvoj digitálnych a ďalších služieb chrániacich životné prostredie, zdravie a obehové hospodárstvo, najmä uľahčením údržby a opravy dotknutých produktov. (15)Naopak, toto nariadenie by sa nemalo vzťahovať na určité produkty, ktoré sú predovšetkým určené na zobrazovanie alebo prehrávanie obsahu, alebo na záznam a prenos obsahu, okrem iného na použitie online službou. Medzi takého produkty patria napríklad osobné počítače, servery, tablety a smartfóny, fotoaparáty, webové kamery, systémy na nahrávanie zvuku a textové skenery. Na tvorbu rôznych druhov obsahu, akým sú textové dokumenty, zvukové súbory, videosúbory, hry a digitálne mapy, si vyžadujú ľudský zásah. (16)Je potrebné stanoviť pravidlá vzťahujúce sa na pripojené produkty, ktoré zahŕňajú službu alebo sú s ňou prepojené takým spôsobom, že bez služby by produkt nemohol plniť svoje funkcie. Takéto súvisiace služby môžu byť súčasťou zmluvy o kúpe, prenájme alebo lízingu, alebo sa takéto služby bežne poskytujú pre produkty rovnakého typu a používateľ by ich mohol odôvodnene očakávať vzhľadom na charakter produktu a vzhľadom na akékoľvek verejné vyhlásenia vydané predávajúcim, prenajímateľom, poskytovateľom lízingu alebo inými osobami v rámci predchádzajúcich článkov reťazca transakcií vrátane výrobcu. Tieto súvisiace služby môžu samy vytvárať údaje hodnotné pre používateľa nezávisle od schopností produktu, s ktorým sú prepojené, zhromažďovať údaje. Toto nariadenie by sa malo vzťahovať aj na súvisiacu službu, ktorú neposkytuje samotný predávajúci, prenajímateľ alebo poskytovateľ lízingu, ale na základe zmluvy o kúpe, prenájme alebo lízingu ich poskytuje tretia strana. Toto nariadenie by sa malo uplatňovať v prípade pochybností, či je poskytovanie služby súčasťou zmluvy o kúpe, prenájme alebo lízingu. (17)K údajom, ktoré vznikajú používaním produktu alebo súvisiacej služby, patria údaje, ktoré používateľ úmyselne zaznamenal. Takéto údaje zahŕňajú aj údaje, ktoré vznikajú ako vedľajší produkt činnosti používateľa, ako sú diagnostické údaje, a bez akejkoľvek činnosti používateľa, napríklad keď je produkt v „pohotovostnom režime“, a údaje zaznamenané počas období, keď je produkt vypnutý. Takéto údaje by mali zahŕňať údaje v podobe a formáte, v akom ich vytvára produkt, nemali by sa však týkať údajov vyplývajúcich z akéhokoľvek softvérového procesu, ktorý vypočítava odvodené údaje z takýchto údajov, keďže takýto softvérový proces môže podliehať právam duševného vlastníctva. (18)Používateľ produktu by sa mal považovať za právnickú osobu alebo fyzickú osobu, napríklad podnikateľa alebo spotrebiteľa, ktorá si produkt kúpila, prenajala alebo ho získala prostredníctvom lízingu. V závislosti od toho, z akého právneho titulu ho používa, takýto používateľ znáša riziká a využíva prínosy používania pripojeného produktu a mal by mať aj prístup k údajom, ktoré produkt vytvára. Používateľ by preto mal byť oprávnený využívať výhody, ktoré prinášajú údaje vytvárané týmto produktom a akoukoľvek súvisiacou službou. (19)V praxi nie sú všetky údaje vytvárané produktmi alebo súvisiacimi službami ľahko prístupné ich používateľom a často existujú obmedzené možnosti prenosu údajov vytvorených produktmi pripojenými do internetu vecí. Používatelia nie sú schopní získať údaje potrebné na využitie služieb poskytovateľov opráv a iných služieb a podniky nie sú schopné spustiť inovatívne, efektívnejšie a pohodlnejšie služby. V mnohých odvetviach sú výrobcovia často schopní prostredníctvom kontroly technického návrhu produktu alebo súvisiacich služieb určiť, aké údaje sa vytvárajú a ako k nim možno získať prístup, aj keď na tieto údaje nemajú zákonný nárok. Treba preto zabezpečiť, aby sa produkty navrhovali a vyrábali a súvisiace služby poskytovali takým spôsobom, aby údaje, ktoré vznikajú ich používaním, boli pre používateľa vždy ľahko prístupné. (20)Ak produkt vlastní viacero osôb alebo subjektov, alebo keď sú zmluvnou stranou lízingovej alebo nájomnej zmluvy a využívajú prístup k súvisiacej službe, malo by sa vyvinúť primerané úsilie pri návrhu produktu alebo súvisiacej služby alebo príslušného rozhrania, aby všetky osoby mohli mať prístup k údajom, ktoré vytvárajú. Od používateľov produktov, ktoré vytvárajú údaje, sa zvyčajne vyžaduje zriadenie používateľského účtu. Umožňuje sa tým identifikácia používateľa výrobcom, ako aj spôsob komunikácie s cieľom realizovať a spracovať žiadosti o prístup k údajom. Výrobcovia alebo navrhovatelia produktu, ktorý zvyčajne používa viacero osôb, by mali zaviesť potrebný mechanizmus, ktorý umožňuje oddelené používateľské účty pre jednotlivé osoby, ak je to relevantné, alebo možnosť, aby viaceré osoby mohli používať ten istý používateľský účet. Prístup by sa mal používateľovi udeliť na základe mechanizmov jednoduchých žiadostí, ktoré umožňujú automatické vykonanie a ktoré si nevyžadujú preskúmanie alebo povolenie od výrobcu alebo držiteľa údajov. To znamená, že údaje by sa mali sprístupňovať iba vtedy, keď si to používateľ skutočne želá. Ak automatizované vykonanie žiadosti o prístup k údajom nie je možné, napríklad prostredníctvom používateľského účtu alebo sprievodnej mobilnej aplikácie dodanej s produktom alebo službou, výrobca by mal informovať používateľa o spôsobe získania prístupu k údajom. (21)Produkty môžu byť navrhnuté tak, aby sprístupňovali určité údaje priamo z dátového úložiska v zariadení alebo zo vzdialeného servera, na ktorý sa údaje prenášajú. Prístup k dátovému úložisku v zariadení môže byť umožnený prostredníctvom káblových alebo bezdrôtových miestnych sietí pripojených k verejne dostupnej elektronickej komunikačnej službe alebo mobilnej sieti. Serverom môže byť vlastná lokálna serverová kapacita výrobcu alebo kapacita tretej strany alebo poskytovateľa cloudových služieb, ktorý funguje ako držiteľ údajov. Môžu byť navrhnuté tak, aby umožnili používateľovi alebo tretej strane spracovať údaje na produkte alebo na výpočtovej inštancii výrobcu. (22)Virtuálni asistenti zohrávajú čoraz väčšiu úlohu pri digitalizácii spotrebiteľského prostredia a slúžia ako ľahko použiteľné rozhranie na prehrávanie obsahu, získavanie informácií alebo aktiváciu fyzických objektov pripojených do internetu vecí. Virtuálni asistenti môžu fungovať ako jediná brána napríklad v prostredí inteligentnej domácnosti a zaznamenávať značné množstvo relevantných údajov o tom, ako používatelia interagujú s produktmi pripojenými do internetu vecí vrátane produktov vyrobených inými stranami, a môžu nahradiť používanie rozhraní poskytovaných výrobcom, ako sú dotykové obrazovky alebo aplikácie pre smartfóny. Používateľ môže chcieť sprístupniť takéto údaje výrobcom tretích strán a umožniť nové služby inteligentnej domácnosti. Na takýchto virtuálnych asistentov by sa malo vzťahovať právo na prístup k údajom stanovené v tomto nariadení, a to aj pokiaľ ide o údaje zaznamenané pred aktiváciou virtuálneho asistenta pomocou kľúčového slova a údaje vytvorené pri interakcii používateľa s produktom prostredníctvom virtuálneho asistenta, ktorého poskytol iný subjekt, ako je výrobca produktu. Do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia však patria iba údaje pochádzajúce z interakcie medzi používateľom a produktom prostredníctvom virtuálneho asistenta. Predmetom tohto nariadenia nie sú údaje vytvorené virtuálnym asistentom, ktoré nesúvisia s používaním produktu. (23)Pred uzavretím zmluvy na nákup, prenájom alebo lízing produktu alebo zmluvy o poskytnutí súvisiacej služby by sa mali používateľovi poskytnúť jasné a dostatočné informácie o tom, ako možno získať prístup k vytváraným údajom. Touto povinnosťou sa zabezpečuje transparentnosť týkajúca sa vytváraných údajov a zlepšuje sa jednoduchý prístup pre používateľa. Touto informačnou povinnosťou nie je dotknutá povinnosť prevádzkovateľa poskytnúť informácie dotknutej osobe podľa článkov 12, 13 a 14 nariadenia (EÚ) 2016/679. (24)Týmto nariadením sa držiteľom údajov ukladá povinnosť sprístupniť údaje za určitých okolností. Pokiaľ sa spracúvajú osobné údaje, držiteľ údajov by mal byť prevádzkovateľom podľa nariadenia (EÚ) 2016/679. Ak sú používatelia dotknuté osoby, držitelia údajov by mali byť povinní poskytnúť im prístup k svojim údajom a sprístupniť údaje tretím stranám podľa výberu používateľa v súlade s týmto nariadením. Toto nariadenie však podľa nariadenia (EÚ) 2016/679 nevytvára právny základ na to, aby držiteľ údajov poskytoval prístup k osobným údajom alebo ich sprístupňoval tretej strane, ak o to požiada používateľ, ktorý nie je dotknutou osobou, a nemalo by sa chápať tak, že držiteľovi údajov udeľuje nové právo na používanie údajov, ktoré vznikli používaním produktu alebo súvisiacej služby. To platí najmä vtedy, ak je držiteľom údajov výrobca. V takom prípade by pre výrobcu mala byť základom pre používanie iných ako osobných údajov zmluvná dohoda medzi výrobcom a používateľom. Táto dohoda môže byť súčasťou zmluvy o kúpe, prenájme alebo lízingu týkajúcej sa produktu. Akákoľvek zmluvná podmienka v dohode, ktorou sa stanovuje, že držiteľ údajov môže použiť údaje vytvorené používateľom produktu alebo súvisiacej služby, by mala byť pre používateľa transparentná, a to aj pokiaľ ide o účel, na ktorý držiteľ údajov zamýšľa použiť údaje. Toto nariadenie by nemalo znemožňovať zmluvné podmienky, ktorých účinkom je vylúčenie alebo obmedzenie používania údajov alebo určitých kategórií údajov držiteľom údajov. Toto nariadenie by takisto nemalo znemožňovať odvetvové regulatórne požiadavky podľa práva Únie alebo vnútroštátnych právnych predpisov zlučiteľných s právom Únie, ktoré by vylučovali alebo obmedzovali používanie určitých takýchto údajov držiteľom údajov z riadne vymedzených dôvodov verejnej politiky. (25)V odvetviach charakterizovaných koncentráciou malého počtu výrobcov dodávajúcich koncovým používateľom majú používatelia k dispozícii len obmedzené možnosti, pokiaľ ide o zdieľanie údajov s týmito výrobcami. Za takýchto okolností môžu byť zmluvné dohody nedostatočné na dosiahnutie cieľa posilniť postavenie používateľa. Údaje obyčajne ostávajú pod kontrolou výrobcov, čo používateľom sťažuje možnosť získať hodnotu z údajov vytváraných zariadením, ktoré kupujú alebo ho získajú prostredníctvom lízingu. V dôsledku toho majú inovatívne menšie podniky obmedzený potenciál ponúkať riešenia založené na údajoch konkurencieschopným spôsobom a pre rozmanité dátové hospodárstvo v Európe. Toto nariadenie by preto malo vychádzať z nedávneho vývoja v konkrétnych odvetviach, ako je napríklad kódex správania týkajúci sa spoločného využívania údajov v poľnohospodárstve na základe zmluvných dohôd. Na riešenie odvetvových potrieb a cieľov sa môžu predložiť odvetvové právne predpisy. Držiteľ údajov by okrem toho nemal používať žiadne údaje, ktoré vznikli používaním produktu alebo súvisiacej služby, s cieľom získať poznatky o hospodárskej situácii používateľa alebo o jeho majetku alebo výrobných postupoch alebo o použití akýmkoľvek iným spôsobom, ktoré by mohli ohroziť obchodné postavenie používateľa na trhoch, na ktorých pôsobí. Zahŕňalo by to napríklad využitie poznatkov o celkovej výkonnosti podniku alebo poľnohospodárskeho podniku pri zmluvných rokovaniach s používateľom o možnom získaní produktov používateľa alebo poľnohospodárskych produktov na úkor používateľa, alebo napríklad použitie takýchto informácií na zaradenie do väčších databáz o určitých trhoch celkovo (napr. databázy o výnosoch plodín pre nadchádzajúcu sezónu zberu), pretože takéto použitie by mohlo používateľa nepriamo negatívne ovplyvniť. Používateľ by mal dostať potrebné technické rozhranie na správu povolení, najlepšie s podrobnými možnosťami povolení (napríklad „povoliť raz“ alebo „povoliť pri používaní tejto aplikácie alebo služby“), vrátane možnosti odobrať povolenie. (26)V zmluvách medzi držiteľom údajov a spotrebiteľom ako používateľom produktu alebo súvisiacej služby vytvárajúcich údaje sa na zmluvné podmienky vzťahuje smernica 93/13/EHS, aby sa zabezpečilo, že spotrebiteľ nebude podliehať neprijateľným zmluvným podmienkam. V prípade neprijateľných zmluvných podmienok jednostranne uložených mikropodnikom, malým alebo stredným podnikom vymedzeným v článku 2 prílohy k odporúčaniu 2003/361/ES sa v tomto nariadení stanovuje, že takéto neprijateľné podmienky by nemali byť pre tento podnik záväzné. (27)Držiteľ údajov môže vyžadovať príslušnú identifikáciu používateľa na overenie oprávnenia používateľa na prístup k údajom. V prípade osobných údajov spracúvaných sprostredkovateľom v mene prevádzkovateľa by mal držiteľ údajov zabezpečiť, aby sprostredkovateľ prijal a vybavil žiadosť o prístup. (28)Používateľ by mal mať možnosť použiť údaje na akýkoľvek zákonný účel. Zahŕňa to poskytovanie údajov, ktoré používateľ získal pri výkone práva podľa tohto nariadenia, tretej strane, ktorá ponúka popredajnú službu, ktorá môže konkurovať službe poskytovanej držiteľom údajov, alebo nariadiť držiteľovi údajov, aby tak urobil. Držiteľ údajov by mal zabezpečiť, aby údaje sprístupnené tretej strane boli také presné, úplné, spoľahlivé, relevantné a aktuálne ako údaje, ku ktorým môže mať prístup alebo oprávnenie na prístup samotný držiteľ údajov pri používaní produktu alebo súvisiacej služby. Pri manipulácii s údajmi by sa mali dodržiavať všetky obchodné tajomstvá alebo práva duševného vlastníctva. Dôležité je zachovať stimuly na investovanie do produktov s funkciami založenými na využívaní údajov zo senzorov zabudovaných do daného produktu. Cieľ tohto nariadenia by sa preto mal chápať ako podpora vývoja nových, inovatívnych produktov alebo súvisiacich služieb, stimulácia inovácií na popredajných trhoch, ale aj stimulácia rozvoja úplne nových služieb využívajúcich údaje, a to aj na základe údajov z rôznych produktov alebo súvisiacich služieb. Cieľom nariadenia je zároveň zabrániť oslabovaniu investičných stimulov pre typ produktu, z ktorého sa údaje získavajú, napríklad použitím údajov na vývoj konkurenčného produktu.

(29)Treťou stranou, ktorej sa údaje sprístupňujú, môže byť podnik, výskumná organizácia alebo nezisková organizácia. Držiteľ údajov by pri sprístupňovaní údajov tretej strane nemal zneužívať svoje postavenie na získavanie konkurenčnej výhody na trhoch, kde si držiteľ údajov a tretia strana môžu priamo konkurovať. Držiteľ údajov by preto nemal používať žiadne údaje, ktoré vznikli používaním produktu alebo súvisiacej služby, s cieľom získať poznatky o hospodárskej situácii tretej strany alebo o jej majetku alebo výrobných postupoch alebo o použití akýmkoľvek iným spôsobom, ktoré by mohli ohroziť obchodné postavenie tretej strany na trhoch, na ktorých pôsobí. (30)Pri používaní produktu alebo súvisiacej služby sa môžu, najmä ak je používateľom fyzická osoba, vytvárať údaje, ktoré sa týkajú identifikovanej alebo identifikovateľnej fyzickej osoby (dotknutej osoby). Spracovanie takýchto údajov podlieha pravidlám stanoveným v nariadení (EÚ) 2016/679 vrátane prípadov, keď sú osobné a iné ako osobné údaje v súbore údajov neoddeliteľne spojené. Dotknutou osobou môže byť používateľ alebo iná fyzická osoba. Osobné údaje môže požadovať iba prevádzkovateľ alebo dotknutá osoba. Používateľ, ktorý je dotknutou osobou, má podľa nariadenia (EÚ) 2016/679 za určitých okolností právo na prístup k osobným údajom, ktoré sa ho týkajú, pričom tieto práva nie sú týmto nariadením dotknuté. Podľa tohto nariadenia má používateľ, ktorý je fyzickou osobou, ďalej právo na prístup k všetkým údajom, osobným aj iným ako osobným, vytvoreným produktom. Ak používateľom nie je dotknutá osoba, ale podnik, vrátane individuálneho podnikateľa, a nie v prípadoch spoločného používania produktu v domácnosti, používateľ bude prevádzkovateľom v zmysle nariadenia (EÚ) 2016/679. V súlade s tým sa od takéhoto používateľa ako prevádzkovateľa, ktorý má v úmysle požiadať o osobné údaje, ktoré vznikli používaním produktu alebo súvisiacej služby, vyžaduje, aby mal právny základ na spracovanie údajov podľa článku 6 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2016/679, ako napríklad súhlas dotknutej osoby alebo oprávnený záujem. Tento používateľ by mal zabezpečiť, aby dotknutá osoba bola primerane informovaná o špecifikovaných, explicitných a legitímnych účeloch spracovania týchto údajov a o tom, ako môže dotknutá osoba účinne vykonávať svoje práva. Ak sú držiteľ údajov a používateľ spoločnými prevádzkovateľmi v zmysle článku 26 nariadenia (EÚ) 2016/679, musia transparentným spôsobom na základe dohody medzi sebou určiť svoje príslušné zodpovednosti za dodržiavanie uvedeného nariadenia. Treba si uvedomiť, že takýto používateľ sa po sprístupnení údajov môže stať držiteľom údajov, ak spĺňa kritériá podľa tohto nariadenia, a teda podlieha povinnosti sprístupniť údaje podľa tohto nariadenia. (31)Údaje, ktoré vznikli používaním produktu alebo súvisiacej služby, by mali byť sprístupnené tretej strane iba na žiadosť používateľa. Toto nariadenie preto dopĺňa právo stanovené v článku 20 nariadenia (EÚ) 2016/679. V uvedenom článku sa stanovuje právo dotknutých osôb získať osobné údaje, ktoré sa ich týkajú, v štruktúrovanom, bežne používanom a strojovo čitateľnom formáte, a preniesť tieto údaje ďalším prevádzkovateľom, ak sa tieto údaje spracúvajú na základe článku 6 ods. 1 písm. a) alebo článku 9 ods. 2 písm. a), alebo na základe zmluvy podľa článku 6 ods. 1 písm. b). Dotknuté osoby majú takisto právo na prenos osobných údajov priamo od jedného prevádzkovateľa na druhého prevádzkovateľa, ale iba ak je to technicky možné. V článku 20 sa uvádza, že sa to týka údajov, ktoré poskytla dotknutá osoba, ale nestanovuje sa v ňom, či si to vyžaduje aktívne správanie zo strany dotknutej osoby, alebo či sa vzťahuje aj na situácie, keď produkt alebo súvisiaca služba implicitne pasívne sleduje správanie dotknutej osoby alebo iné informácie vo vzťahu k dotknutej osobe. Právo podľa tohto nariadenia dopĺňa právo prijímať a prenášať osobné údaje podľa článku 20 nariadenia (EÚ) 2016/679 niekoľkými spôsobmi. Používateľom poskytuje právo na prístup k akýmkoľvek údajom, ktoré vznikli používaním produktu alebo súvisiacej služby, a na ich sprístupnenie tretej strane, bez ohľadu na ich povahu ako osobných údajov, na rozlíšenie medzi aktívne poskytovanými alebo pasívne sledovanými údajmi a bez ohľadu na právny základ spracúvania. Na rozdiel od technických povinností stanovených v článku 20 nariadenia (EÚ) 2016/679 sa v tomto nariadení nariaďuje a zabezpečuje technická realizovateľnosť prístupu tretích strán v prípade všetkých typov údajov patriacich do jeho rozsahu, či už ide o osobné alebo iné ako osobné údaje. Držiteľovi údajov takisto umožňuje stanoviť primeranú náhradu, ktorú musia zaplatiť tretie strany, ale nie používateľ, za všetky náklady vynaložené na poskytnutie priameho prístupu k údajom vytvoreným produktom používateľa. Ak sa držiteľ údajov a tretia strana nedokážu dohodnúť na podmienkach takéhoto priameho prístupu, dotknutej osobe by sa v žiadnom prípade nemalo brániť vo výkone práv uvedených v nariadení (EÚ) 2016/679 vrátane práva na prenosnosť údajov, a to požadovaním nápravy v súlade s uvedeným nariadením. V tejto súvislosti treba chápať, že v súlade s nariadením (EÚ) 2016/679 zmluvná dohoda neumožňuje spracúvanie osobitných kategórií osobných údajov držiteľom údajov alebo treťou stranou. (32)Prístup k akýmkoľvek údajom uloženým v koncovom zariadení a prístup k nim z koncového zariadenia podlieha smernici 2002/58/ES a vyžaduje si súhlas účastníka alebo používateľa v zmysle uvedenej smernice, pokiaľ to nie je nevyhnutne potrebné na poskytovanie služby informačnej spoločnosti, ktorú výslovne požaduje používateľ alebo účastník (alebo výlučne na účely prenosu komunikácie). Smernica 2002/58/ES (ďalej len „smernica o súkromí a elektronických komunikáciách“) (a navrhované nariadenie o súkromí a elektronických komunikáciách) chráni integritu koncového zariadenia používateľa, pokiaľ ide o využitie kapacít spracovania a ukladania a zhromažďovanie informácií. Zariadenie internetu vecí sa považuje za koncové zariadenie, ak je priamo alebo nepriamo pripojené k verejnej komunikačnej sieti. (33)Aby sa predišlo zneužívaniu používateľov, tretie strany, ktorým boli údaje sprístupnené na žiadosť používateľa, by mali spracúvať údaje len na účely dohodnuté s používateľom a zdieľať ich s inou treťou stranou len vtedy, ak je to nevyhnutné na poskytnutie služby, ktorú požaduje používateľ. (34)V súlade so zásadou minimalizácie údajov by tretia strana mala pristupovať iba k doplňujúcim informáciám, ktoré sú potrebné na poskytnutie služby, ktorú požaduje používateľ. Po získaní prístupu k údajom by ich mala tretia strana spracovať výlučne na účely dohodnuté s používateľom, bez zásahu držiteľa údajov. Pre používateľa by malo byť rovnako jednoduché odmietnuť alebo prerušiť prístup tretej strany k údajom, ako je pre neho jednoduché povoliť prístup. Tretia strana by nemala akýmkoľvek spôsobom nútiť používateľa, uvádzať ho do omylu alebo s ním manipulovať ohrozovaním alebo oslabovaním jeho samostatnosti, rozhodovania alebo jeho volieb používateľa, a to aj prostredníctvom digitálneho rozhrania s používateľom. V tejto súvislosti by sa tretie strany nemali pri navrhovaní svojich digitálnych rozhraní spoliehať na takzvané temné vzory. Temné vzory sú návrhárske techniky, ktoré tlačia alebo zavádzajú spotrebiteľov k rozhodnutiam, ktoré majú pre nich negatívne dôsledky. Tieto manipulatívne techniky možno použiť na presviedčanie používateľov, najmä zraniteľných spotrebiteľov, aby sa zapojili do neželaného správania, a na oklamanie používateľov tým, že ich nútia rozhodovať o transakciách zverejňovania údajov, alebo na neprimerané skresľovanie rozhodovania používateľov služby spôsobom, ktorý ohrozuje a poškodzuje ich samostatnosť, rozhodovanie a voľbu. Bežné a legitímne obchodné praktiky, ktoré sú v súlade s právom Únie, by sa samy osebe nemali považovať za také, ktoré predstavujú temné vzory. Tretie strany by si mali plniť svoje povinnosti podľa príslušného práva Únie, najmä požiadavky stanovené v smernici 2005/29/ES, smernici 2011/83/EÚ, smernici 2000/31/ES a smernici 98/6/ES. (35)Tretia strana by sa takisto mala zdržať používania údajov na profilovanie jednotlivcov, pokiaľ tieto spracovateľské činnosti nie sú nevyhnutne potrebné na poskytovanie služby, ktorú požaduje používateľ. Požiadavka na vymazanie údajov, ak už nie sú potrebné na účel dohodnutý s používateľom, dopĺňa právo dotknutej osoby na vymazanie podľa článku 17 nariadenia (EÚ) 2016/679. Ak je tretia strana poskytovateľom služby sprostredkúvania údajov v zmysle [aktu o správe údajov], uplatňujú sa záruky pre dotknutú osobu stanovené v uvedenom nariadení. Tretia strana môže použiť údaje na vývoj nového a inovatívneho produktu alebo súvisiacej služby, ale nie na vývoj konkurenčného produktu. (36)Startupy, malé a stredné podniky a spoločnosti z tradičných odvetví s menej rozvinutými digitálnymi schopnosťami majú problém získať prístup k relevantným údajom. Cieľom tohto nariadenia je uľahčiť týmto subjektom prístup k údajom a zároveň zabezpečiť, aby rozsah zodpovedajúcich povinností bol čo najprimeranejší, aby nezachádzal príliš ďaleko. Zároveň sa v digitálnom hospodárstve objavil malý počet veľmi veľkých spoločností so značnou ekonomickou silou spočívajúcou v akumulácii a agregácii obrovských objemov údajov a technologickej infraštruktúry na ich speňaženie. Medzi tieto spoločnosti patria podniky, ktoré poskytujú základné platformové služby, ktoré kontrolujú celé ekosystémy platforiem v digitálnom hospodárstve a s ktorými existujúci alebo noví účastníci trhu nie sú schopní súťažiť alebo ktorým sa nedokážu vyrovnať. Cieľom [nariadenia o súťažeschopných a spravodlivých trhoch digitálneho sektora (akt o digitálnych trhoch)] je napraviť túto neefektívnosť a nerovnováhu tým, že Komisii umožňuje určiť poskytovateľa ako „strážcu prístupu“ a týmto určeným strážcom prístupu ukladá množstvo povinností vrátane zákazu kombinovať určité údaje bez súhlasu a povinnosti zabezpečiť účinné práva na prenosnosť údajov podľa článku 20 nariadenia (EÚ) 2016/679. V súlade s [nariadením o súťažeschopných a spravodlivých trhoch digitálneho sektora (akt o digitálnych trhoch)] a vzhľadom na bezkonkurenčnú schopnosť týchto spoločností získavať údaje by na dosiahnutie cieľa tohto nariadenia nebolo potrebné, a preto by bolo neprimerané vo vzťahu k držiteľom údajov, ktorí podliehajú takýmto povinnostiam, zahrnúť takéto podniky, ktoré sú strážcami prístupu, ako príjemcov práva na prístup k údajom. To znamená, že podnik poskytujúci základné platformové služby, ktorý bol označený ako strážca prístupu, nemôže žiadať o prístup, ani mu nemôže byť udelený prístup k údajom používateľov, ktoré vznikli používaním produktu alebo súvisiacej služby alebo ktoré vytvoril virtuálny asistent na základe ustanovení kapitoly II tohto nariadenia. Podnik poskytujúci základné platformové služby, ktorý je označený ako strážca prístupu podľa aktu o digitálnych trhoch, by sa mal chápať tak, že zahŕňa všetky právnické osoby skupiny spoločností, v ktorej jedna právnická osoba poskytuje základnú platformovú službu. Okrem toho tretie strany, ktorým sa údaje sprístupňujú na žiadosť používateľa, nesmú tieto údaje sprístupniť určenému strážcovi prístupu. Tretia strana napríklad nesmie zadať strážcovi prístupu subdodávateľské zmluvy na poskytovanie služby. To však nebráni tretím stranám využívať služby spracúvania údajov, ktoré ponúka určený strážca prístupu. Toto vylúčenie určených strážcov prístupu z rozsahu práva na prístup podľa tohto nariadenia nebráni týmto spoločnostiam v získavaní údajov inými zákonnými prostriedkami. (37)Vzhľadom na súčasný stav technológie je príliš náročné ukladať ďalšie povinnosti týkajúce sa návrhu v súvislosti s produktmi vyrobenými alebo navrhnutými a súvisiacimi službami poskytovanými mikropodnikmi a malými podnikmi. To však neplatí, keď mikropodnik alebo malý podnik získa subdodávateľskú zmluvu na výrobu alebo návrh produktu. V takýchto situáciách je podnik, ktorý uzavrel zmluvu s mikropodnikom alebo malým podnikom, schopný primerane odškodniť subdodávateľa. Mikropodnik alebo malý podnik však môže ako držiteľ údajov podliehať požiadavkám stanoveným v tomto nariadení, ak nie je výrobcom produktu ani poskytovateľom súvisiacich služieb. (38)Toto nariadenie obsahuje všeobecné pravidlá prístupu vždy, keď je držiteľ údajov zo zákona povinný sprístupniť údaje príjemcovi údajov. Takýto prístup by sa mal zakladať na spravodlivých, primeraných, nediskriminačných a transparentných podmienkach, aby sa zabezpečila konzistentnosť postupov zdieľania údajov na vnútornom trhu, a to aj medzi odvetviami, a aby sa podnecovali a podporovali spravodlivé postupy zdieľania údajov aj v oblastiach, kde sa takéto právo na prístup k údajom neposkytuje. Tieto všeobecné pravidlá prístupu sa nevzťahujú na povinnosti sprístupniť údaje podľa nariadenia (EÚ) 2016/679. Dobrovoľné zdieľanie údajov zostáva týmito pravidlami nedotknuté. (39)Na základe zásady zmluvnej slobody by zmluvné strany mali mať možnosť slobodne rokovať o presných podmienkach sprístupňovania údajov vo svojich zmluvách v rámci všeobecných pravidiel prístupu pre sprístupňovanie údajov. (40)S cieľom zabezpečiť, aby podmienky povinného prístupu k údajom boli spravodlivé pre obe strany, všeobecné pravidlá o právach na prístup k údajom by mali odkazovať na pravidlo týkajúce sa predchádzania nekalým zmluvným podmienkam. (41)Aby sa vykompenzoval nedostatok informácií o podmienkach rôznych zmlúv, ktorý sťažuje príjemcovi údajov posúdenie, či sú podmienky sprístupnenia údajov nediskriminačné, malo by byť na držiteľovi údajov, aby preukázal, že zmluvná podmienka nie je diskriminačná. O nezákonnú diskrimináciu nejde, keď držiteľ údajov používa na sprístupnenie údajov odlišné zmluvné podmienky alebo odlišnú náhradu, ak sú tieto rozdiely odôvodnené objektívnymi dôvodmi. Týmito povinnosťami nie je dotknuté nariadenie (EÚ) 2016/679. (42)S cieľom podnietiť ďalšie investície do vytvárania cenných údajov vrátane investícií do príslušných technických nástrojov toto nariadenie obsahuje zásadu, že držiteľ údajov môže požadovať primeranú náhradu, ak je zo zákona povinný sprístupniť údaje príjemcovi údajov. Tieto ustanovenia by sa nemali chápať ako platba za samotné údaje, ale v prípade mikropodnikov, malých a stredných podnikov za náklady a investície potrebné na sprístupnenie údajov. (43)V odôvodnených prípadoch vrátane potreby chrániť účasť spotrebiteľov a hospodársku súťaž alebo podporovať inovácie na určitých trhoch sa môže v práve Únie alebo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktorými sa vykonáva právo Únie, uložiť regulovaná náhrada za sprístupnenie konkrétnych typov údajov. (44)S cieľom chrániť mikropodniky, malé alebo stredné podniky pred nadmernou ekonomickou záťažou, ktorá by im komerčne príliš sťažila vývoj a prevádzkovanie inovatívnych obchodných modelov, by náhrada za sprístupnenie údajov, ktorú majú zaplatiť, nemala presiahnuť priame náklady na sprístupnenie údajov a nemala by byť diskriminačná. (45)Priame náklady na sprístupnenie údajov sú náklady potrebné na reprodukciu údajov, ich šírenie elektronickými prostriedkami a uloženie, nie však na zber alebo produkciu údajov. Priame náklady na sprístupnenie údajov by sa mali obmedziť na podiel, ktorý možno pripísať jednotlivým žiadostiam, s prihliadnutím na to, že potrebné technické rozhrania alebo súvisiaci softvér a konektivitu bude musieť držiteľ údajov nainštalovať natrvalo. Dlhodobé dohody medzi držiteľmi údajov a príjemcami údajov, napríklad prostredníctvom modelu predplatného, by mohli znížiť náklady spojené so sprístupnením údajov v rámci pravidelných alebo opakujúcich sa transakcií v obchodnom vzťahu. (46)Nie je potrebné zasahovať v prípade zdieľania údajov medzi veľkými spoločnosťami, alebo keď je držiteľom údajov malý alebo stredný podnik a príjemcom údajov je veľká spoločnosť. Spoločnosti sa v takýchto prípadoch považujú za schopné vyrokovať akúkoľvek náhradu, ak je to primerané, pričom sa prihliada na faktory, ako je objem, formát, povaha alebo ponuka údajov a dopyt po nich, ako aj náklady na zber a sprístupnenie údajov príjemcovi údajov. (47)Transparentnosť je dôležitou zásadou na zabezpečenie toho, aby náhrada, ktorú požaduje držiteľ údajov, bola primeraná, alebo v prípade, že príjemcom údajov je mikropodnik, malý alebo stredný podnik, aby náhrada nepresahovala náklady priamo súvisiace so sprístupnením údajov príjemcovi údajov a aby ju bolo možné pripísať individuálnej žiadosti. Aby mohol príjemca údajov posúdiť a overiť, či náhrada spĺňa požiadavky podľa tohto nariadenia, držiteľ údajov by mal príjemcovi údajov poskytnúť dostatočne podrobné informácie na výpočet náhrady. (48)Zabezpečenie prístupu k alternatívnym spôsobom riešenia domácich a cezhraničných sporov, ktoré vznikajú v súvislosti so sprístupňovaním údajov, by malo byť prínosom pre držiteľov údajov a príjemcov údajov, a teda by malo posilniť dôveru v zdieľanie údajov. Ak sa strany nedokážu dohodnúť na spravodlivých, primeraných a nediskriminačných podmienkach sprístupnenia údajov, orgány na urovnávanie sporov by mali stranám ponúknuť jednoduché, rýchle a lacné riešenie.

(49)Aby sa predišlo tomu, že v súvislosti s tým istým sporom, najmä v cezhraničnom prostredí, budú oslovené dva alebo viaceré orgány na urovnávanie sporov, by mal mať orgán na urovnávanie sporov možnosť zamietnuť žiadosť o vyriešenie sporu, ktorý už bol predložený inému orgánu na urovnávanie sporov alebo súdu členského štátu. (50)Účastníkom konania o urovnaní sporov by sa nemalo brániť v uplatňovaní ich základných práv na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces. Rozhodnutie predložiť spor orgánu na urovnávanie sporov by preto nemalo pripraviť tieto strany o ich právo požadovať nápravu na súde členského štátu. (51)Ak je jedna strana v silnejšej vyjednávacej pozícii, existuje riziko, že táto strana by mohla využiť túto pozíciu na úkor druhej zmluvnej strany pri vyjednávaní o prístupe k údajom a urobiť prístup k údajom komerčne menej životaschopným a niekedy aj ekonomicky neúnosným. Takéto zmluvné nerovnováhy poškodzujú najmä mikropodniky, malé a stredné podniky bez zmysluplnej schopnosti dohodnúť podmienky prístupu k údajom, ktoré nemusia mať inú možnosť, ako akceptovať zmluvné podmienky v podobe, v akej sú predložené. Preto by neprijateľné zmluvné podmienky upravujúce prístup k údajom a ich používanie alebo zodpovednosť a prostriedky nápravy za porušenie alebo ukončenie povinností súvisiacich s údajmi nemali byť záväzné pre mikropodniky, malé a stredné podniky, ak im boli jednostranne uložené. (52)V pravidlách o zmluvných podmienkach by sa mala zohľadňovať zásada zmluvnej slobody ako základný pojem vo vzťahoch medzi podnikmi. Preto by testu nekalosti nemali podliehať všetky zmluvné podmienky, ale len tie podmienky, ktoré sú jednostranne uložené mikropodnikom, malým a stredným podnikom. Týka sa to situácií typu „ber alebo nechaj tak“, keď jedna strana poskytne určitú zmluvnú podmienku a mikropodnik, malý alebo stredný podnik nemôže ovplyvniť obsah tejto podmienky napriek pokusu o vyjednávanie. Za jednostranne uloženú by sa nemala považovať zmluvná podmienka, ktorú jednoducho poskytne jedna strana a mikropodnik, malý alebo stredný podnik ju akceptuje, alebo podmienka, ktorá je dohodnutá a následne odsúhlasená zmeneným spôsobom medzi zmluvnými stranami. (53)Okrem toho by sa pravidlá o neprijateľných zmluvných podmienkach mali vzťahovať len na tie prvky zmluvy, ktoré súvisia so sprístupňovaním údajov, t. j. na zmluvné podmienky týkajúce sa prístupu k údajom a ich používania, ako aj zodpovednosti alebo prostriedkov nápravy za porušenie a ukončenie povinností súvisiacich s údajmi. Ostatné časti tej istej zmluvy, ktoré nesúvisia so sprístupnením údajov, by nemali podliehať testu nekalosti stanovenému v tomto nariadení. (54)Kritériá na identifikáciu neprijateľných zmluvných podmienok b