EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli17. 11. 2021 COM(2021) 709 final 2021/0367(COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o preprave odpadu, ktorým sa menia nariadenia (EÚ) č. 1257/2013 a (EÚ) 2020/1056 (Text s významom pre EHP) {SEC(2021) 402 final} - {SWD(2021) 330 final} - {SWD(2021) 331 final} - {SWD(2021) 332 final}



DÔVODOVÁ SPRÁVA 1.KONTEXT NÁVRHU •Dôvody a ciele návrhu V roku 2018 dosiahol globálny obchod s odpadom úroveň 182 miliónov ton v hodnote približne 80,5 miliardy EUR. Daný obchod sa v posledných desaťročiach výrazne zvýšil, pričom maximum dosiahol v roku 2011 na úrovni takmer 250 miliónov ton. EÚ je dôležitým aktérom v rámci globálneho obchodu s odpadom a medzi členskými štátmi sa prepravuje značný objem odpadu. V roku 2020 EÚ vyviezla do krajín mimo EÚ približne 32,7 milióna ton odpadu, čo od roku 2004 predstavuje nárast o 75 % a hodnotu 13 miliárd EUR. Šrot železných a neželezných kovov, odpadový papier, plastový odpad, textilný odpad a odpad zo skla predstavujú väčšinu odpadu, ktorý sa z EÚ vyváža. EÚ takisto doviezla približne 16 miliónov ton odpadu v hodnote 13,5 miliardy EUR. Okrem toho sa medzi členskými štátmi prepraví približne 67 miliónov ton odpadu ročne (preprava odpadu v rámci EÚ). Odpad, ktorý sa prepravuje cez hranice, môže vytvárať riziká pre zdravie ľudí a životné prostredie, najmä ak nepodlieha riadnym kontrolám. Zároveň majú tieto druhy odpadu často kladnú ekonomickú hodnotu, a to najmä ako druhotné suroviny, ktoré môžu nahradiť pôvodné materiály a znížiť závislosť od nich, a prispieť tak k vyššiemu stupňu obehového hospodárstva. Opatrenia týkajúce sa dohľadu nad prepravou odpadu a jej kontroly sú v EÚ zavedené od roku 1984. V roku 1989 bol prijatý Bazilejský dohovor o riadení pohybov nebezpečných odpadov cez hranice štátov a ich zneškodňovaní (ďalej len „Bazilejský dohovor“), ktorého cieľom bolo riešiť vážne problémy súvisiace so skládkovaním toxického odpadu dovezeného zo zahraničia do rôznych častí rozvojového sveta. V roku 1992 prijala OECD právne záväzné rozhodnutie o riadení pohybu odpadov určených na činnosti zhodnotenia cez štátne hranice (ďalej len „rozhodnutie OECD“). Nariadením (ES) č. 1013/2006 (ďalej len „nariadenie o preprave odpadu“, „NPO“) sa do právnych predpisov EÚ zavádzajú ustanovenia Bazilejského dohovoru aj rozhodnutia OECD. NPO obsahuje v niektorých aspektoch prísnejšie kontrolné opatrenia než Bazilejský dohovor. Členské štáty musia podľa NPO zabezpečiť, aby preprava odpadu a činnosti nakladania s ním boli riadené spôsobom zabezpečujúcim ochranu životného prostredia a zdravia ľudí proti akýmkoľvek nepriaznivým účinkom, ktoré môže takýto odpad so sebou prinášať. V NPO sa stanovujú kontrolné mechanizmy pre vývoz a dovoz odpadu medzi EÚ a tretími krajinami, a pre prepravu odpadu medzi členskými štátmi. Druhy kontrol podľa NPO závisia od vlastností odpadu (napríklad od toho, či ide o bezpečný alebo nebezpečný odpad), od miesta určenia a od toho, ako sa spracúva v rámci činností zhodnocovania odpadu (napríklad recyklácia) alebo jeho zneškodňovania (napríklad skládkovanie). V NPO sa stanovuje aj zákaz vývozu pre určité kategórie odpadu a určité miesta určenia: najdôležitejším príkladom je zákaz vývozu nebezpečného odpadu z EÚ do krajín mimo OECD. Celkovým cieľom revízie NPO je zvýšiť úroveň ochrany životného prostredia a verejného zdravia, ktorá súvisí s vplyvmi nevyhovujúcej cezhraničnej prepravy odpadu. Riešia sa v nej problémy identifikované v hodnotení NPO, ktoré uverejnila Komisia v januári 2020 (viac informácií v bode 3). Revízia NPO takisto reaguje na výzvu v rámci Európskej zelenej dohody a akčného plánu EÚ pre obehové hospodárstvo revidovať NPO s cieľom: ·uľahčiť prepravu odpadu na opätovné použitie a recykláciu v EÚ, ·zabezpečiť, aby EÚ nevyvážala svoje problémy s odpadom do tretích krajín a · riešiť nezákonnú prepravu odpadu. V Európskej zelenej dohode a priemyselnej stratégii vrátane jej aktualizácie sa okrem toho uznalo, že prístup k surovinám má strategický význam a je nutným predpokladom na to, aby Európa splnila svoj cieľ zelenej a digitálnej transformácie. V akčnom pláne pre kritické suroviny sa zdôraznilo, že Európu opúšťajú značné množstvá zdrojov vo forme odpadu, namiesto toho, aby boli recyklované na druhotné suroviny a prispeli tak k diverzifikácii zdrojov dodávok pre priemyselné ekosystémy v EÚ. Európsky parlament a Rada takisto vyzvali Komisiu, aby predložila ambicióznu revíziu NPO. •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky Medzi NPO a inými právnymi predpismi EÚ o odpade existujú synergie, najmä pokiaľ ide o rámcovú smernicu o odpade a smernice týkajúce sa konkrétnych tokov odpadu. Smernica o vozidlách po dobe životnosti, smernica o batériách, smernica o obaloch a odpadoch z obalov a smernica OEEZ obsahujú osobitné ustanovenia o cezhraničnom pohybe konkrétnych tokov odpadu, ktoré sa vzťahujú na NPO. •Súlad s ostatnými politikami Únie

Synergie existujú aj medzi NPO a ostatnými právnymi predpismi EÚ, ktoré sú relevantné pre prepravu odpadu, najmä smernica o trestných činoch proti životnému prostrediu. Táto smernica zahŕňa sankcionovanie nezákonnej prepravy odpadu a dopĺňa ustanovenia NPO o presadzovaní. 2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právny základ Existujúcim právnym základom nariadenia o preprave odpadu je článok 192 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, v ktorom sa stanovuje, ako sa má vykonávať článok 191 Zmluvy. V článku 191 sa rieši politika EÚ v oblasti životného prostredia, ktorá musí prispieť k naplneniu týchto cieľov: ·udržiavanie, ochrana a zlepšovanie kvality životného prostredia, ·ochrana ľudského zdravia, ·uvážlivé a racionálne využívanie prírodných zdrojov a ·podpora opatrení na medzinárodnej úrovni na riešenie regionálnych alebo celosvetových problémov životného prostredia, a to predovšetkým na boj proti zmene klímy. •Subsidiarita Nariadením o preprave odpadu sa zabezpečuje, aby sa komplexné právne predpisy EÚ o odpadoch neobchádzali prepravou odpadu do tretích krajín, v ktorých sa normy a výkonnosť riadenia odpadu výrazne líšia od tých v EÚ. Je dôležité, aby sa na úrovni EÚ stanovili spoločné pravidlá kontroly cezhraničných pohybov odpadu, s cieľom vyhnúť sa situáciám, keď sa nezákonní prevádzkovatelia rozhodnú prepraviť svoj odpad cez členské štáty s menej prísnymi pravidlami, než majú ostatné štáty, a vyviezť tak odpad z EÚ (scenár „obchádzania prístavov“). Pravidlá EÚ sú takisto odôvodnené, pokiaľ ide o prepravu odpadu v rámci EÚ, keďže odvetvie odpadového hospodárstva v EÚ je veľmi integrované, a takisto aj pokiaľ ide o zabezpečenie rovnakého zaobchádzania a právnej zrozumiteľnosti pre všetky hospodárske subjekty v tomto sektore. •Proporcionalita Nariadením o preprave odpadu sa zabezpečuje konzistentnosť vo vykonávaní Bazilejského dohovoru a rozhodnutia OECD zo strany každého členského štátu, dôsledkom čoho je predchádzanie prekážkam prepravy odpadu v rámci EÚ alebo prekážkam správneho fungovania vnútorného trhu EÚ. Okrem toho je prístup EÚ k preprave odpadu prísnejší než ten v Bazilejskom dohovore, pokiaľ ide o vývoz odpadu, keďže sa v rámci neho zakazuje vývoz odpadu na zneškodnenie mimo krajín EZVO, ako aj vývoz niektorých druhov odpadu, ktorý nie je nebezpečný, mimo krajín OECD. Prístup EÚ má v porovnaní s každým členským štátom, ktorý sa individuálne spolieha na Bazilejský dohovor, jasnú environmentálnu pridanú hodnotu. EÚ je v skutočnosti jediná zo zmluvných strán Bazilejského dohovoru, ktorá uplatňuje tak prísne pravidlá. •Výber nástroja Smernica Rady 84/631/EHS bola prijatá 6. decembra 1984 a zaviedli sa ňou opatrenia na úrovni celej EÚ o dohľade nad prepravou odpadu a jej kontrole. Smernica sa vzťahovala na prepravu nebezpečného odpadu. Pre dotknuté krajiny sa v nej vyžadoval postup udeľovania predbežného súhlasu po predchádzajúcom ohlásení, čím sa im umožnilo namietať voči konkrétnej preprave odpadu. Smernica 84/631/EHS bola zmenená smernicou Rady 86/279/EHS z 12. júna 1986, ktorou sa zaviedli dodatočné ustanovenia s cieľom zlepšiť monitorovanie vývozu odpadu zo Spoločenstva. V dôsledku medzinárodného vývoja v kontexte Bazilejského dohovoru a rozhodnutia OECD bolo v roku 1993 prijaté prvé nariadenie o preprave odpadu [nariadenie Rady (EHS) č. 259/93, ktorým sa zrušuje smernica 84/631/EHS]. Je dôležité poznamenať, že nariadenie, a nie smernica, sa v tom čase považovalo za potrebné na zabezpečenie súbežného a harmonizovaného uplatňovania vo všetkých členských štátoch. Voľba nariadenia je aj naďalej oprávnená, keďže sa v ňom stanovujú priame požiadavky pre všetkých prevádzkovateľov a poskytuje sa tak právna istota a možnosť presadzovania plne integrovaného trhu v rámci EÚ. Nariadením sa takisto zabezpečí súbežné a rovnaké plnenie povinností vo všetkých 27 členských štátoch. 3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov Nariadenie o preprave odpadu sa hodnotilo na základe piatich kritérií, konkrétne jeho účinnosti, efektívnosti, relevantnosti, súdržnosti a pridanej hodnoty EÚ. Do úvahy sa takisto bralo nariadenie Komisie (ES) č. 1418/2007 prijaté podľa článku 37 ods. 1 NPO. K hlavným zisteniam hodnotenia patria:

·V rámci NPO sa stanovil stabilný právny rámec, ktorý vykonávajú členské štáty. NPO je vo všeobecnosti účinné, pokiaľ ide o plnenie svojich dvoch hlavných cieľov: chrániť životné prostredie a zdravie ľudí pred nepriaznivými účinkami prepravy odpadu a vykonávať medzinárodné záväzky EÚ v tejto oblasti. NPO viedlo k lepšej kontrole prepravy odpadu a na vnútroštátnej úrovni a úrovni EÚ prispelo k nakladaniu s prepravovanými odpadmi environmentálne vhodným spôsobom. ·Zároveň však rôzne úrovne a spôsoby uplatňovania a presadzovania NPO, často kombinované s rôznymi výkladmi jeho ustanovení a rôznymi režimami kontrol, narušili jeho optimálne vykonávanie v rámci celej EÚ. Tieto faktory obmedzujú zákonnú prepravu odpadových materiálov dobrej kvality do zariadení na recykláciu alebo takej preprave zabraňujú, pričom takáto preprava je dôležitá pre prechod na obehové hospodárstvo v EÚ. ·Pokiaľ ide o vývoz odpadu z EÚ, najmä odpadu, ktorý nie je nebezpečný, zásadným nedostatkom je nedostatočný dohľad nad podmienkami, za ktorých sa s týmto odpadom nakladá v cieľových krajinách, najmä v rozvojových krajinách. Výsledkom je, že vývoz niektorých druhov odpadu z EÚ spôsobil v krajinách určenia problémy v oblasti životného prostredia a verejného zdravia. Takisto to predstavuje stratu zdrojov pre podniky, ktoré sa v EÚ zaoberajú recyklovaním. ·Závažným problémom naďalej zostáva aj nezákonná preprava odpadu v rámci EÚ a z EÚ a do EÚ, a to kvôli všeobecnej povahe ustanovení NPO. To súvisí najmä s prvkami, ktoré musia príslušné orgány kontrolovať, ako napríklad nakladanie s odpadmi environmentálne vhodným spôsobom a presadzovanie. Je to však aj z dôvodu nedostatkov vo vykonávaní a presadzovaní NPO. Tieto zistenia sú nápomocné pri vymedzovaní cieľov, ktoré sa majú dosiahnuť revíziou NPO. •Konzultácie so zainteresovanými stranami Konzultácie so zainteresovanými stranami sa uskutočnili prostredníctvom procesov hodnotenia a posúdenia vplyvu, ktoré boli užitočné pri príprave revízie NPO. S cieľom pripraviť sa na hodnotenie bola v roku 2018 zorganizovaná otvorená verejná konzultácia a seminár. Následne bolo na verejnú spätnú väzbu 11. marca 2020 uverejnené úvodné posúdenie vplyvu, po ktorom nasledovala verejná konzultácia otvorená až do 30. júla 2020 a seminár trvajúci od 23. do 24. septembra 2020. Okrem toho sa ako súčasť procesu posúdenia vplyvu uskutočnilo niekoľko cielených konzultácií s veľkým počtom zainteresovaných strán. Viac informácií o tomto procese konzultácií možno nájsť v prílohách 2 a 3 k správe o posúdení vplyvu. Zainteresované strany a členské štáty vo všeobecnosti súhlasili s hlavnými zisteniami hodnotenia NPO a s potrebou revízie NPO, aby sa tieto zistenia riešili. Pokiaľ ide o otázku prepravy odpadu v rámci EÚ, hospodárske subjekty vyjadrili silnú podporu modernizácie postupov uplatniteľných na prepravu odpadu a prijatia opatrení EÚ na zabránenie fragmentácii vnútorného trhu EÚ. Vyžadovali najmä digitalizáciu postupu oznamovania, lepšie fungovanie zrýchleného konania, stanovenie spoločných pravidiel v súvislosti s rozhodovaním o klasifikácii odpadu a lepšiu štandardizáciu výpočtu finančných záruk. Hlasy občianskej spoločnosti zdôraznili potrebu lepšieho súladu NPO so zásadou blízkosti a hierarchiou odpadového hospodárstva. Na druhej strane niektoré hospodárske subjekty uviedli, že v NPO by sa nemali stanovovať zásadné ustanovenia (ktoré sú stanovené v iných právnych predpisoch), ale mali by sa obmedziť na procedurálne požiadavky na prepravu odpadu. Pokiaľ ide o vývoz odpadu z EÚ, zainteresované strany vo všeobecnosti uznali, že NPO by sa malo zmeniť s cieľom zabrániť situáciám, v ktorých sa s odpadom vyvezeným z EÚ v krajinách určenia nakladá nesprávne. Pokiaľ ide o možné riešenia tohto problému, vyjadrené boli rôzne stanoviská. Niektoré zainteresované strany vyjadrili obavy v súvislosti s opatreniami, ktoré by viedli k možným narušeniam svetového obchodu s vysokokvalitným odpadom, ako aj v súvislosti s vplyvom takých opatrení na sektor EÚ momentálne zapojený do zberu, triedenia a recyklácie odpadu. Zdôraznili najmä, že v EÚ pravdepodobne nebude dostatok kapacity na nakladanie s odpadom, ktorý sa v súčasnosti vyváža z EÚ. Toto stanovisko nezdieľali niektoré iné hospodárske subjekty, ktoré uviedli, že taká kapacita bude dostupná. Občianska spoločnosť trvala na tom, že je potrebné, aby EÚ stanovila veľmi obmedzujúce opatrenia na vývoz plastového odpadu z EÚ. Zainteresované strany vo všeobecnosti vyjadrili podporu posilneniu ustanovení proti nezákonnej preprave odpadu. V návrhu Komisie sa zohľadňujú vyjadrené stanoviská a predstavuje sa primeraný prístup na riešenie problémov identifikovaných v hodnotení. To je najmä prípad opatrení súvisiacich s vývozom odpadu, ktoré nepredstavujú úplný zákaz vývozu a ktoré sa budú uplatňovať len tri roky po nadobudnutí účinnosti navrhovaného nariadenia. Všetky zainteresované strany a tretie krajiny budú mať teda dostatok času pripraviť sa na vykonávanie nových pravidiel. •Získavanie a využívanie expertízy Posúdenie vplyvu pre revíziu nariadenia o preprave odpadu podporila štúdia vypracovaná externými odborníkmi. Títo odborníci úzko spolupracovali s Komisiou v rôznych fázach štúdie. Komisia na prípravu tohto návrhu použila aj mnohé iné zdroje informácií. •Posúdenie vplyvu Tento návrh vychádza z posúdenia vplyvu. Po tom, čo sa revidované posúdenie vplyvu zaoberalo vyjadreniami výboru pre kontrolu regulácie uvedenými v zamietavom stanovisku z 9. apríla 2021, získalo 4. júna 2021 pozitívne stanovisko. Výbor vo svojom konečnom stanovisku žiadal ďalšie podrobnosti, najmä porovnanie možností uvedených v posúdení vplyvu. V tomto posúdení vplyvu sa zvažovali štyri možnosti politiky. Možnosť politiky 1 je základný scenár. V tejto možnosti sa predpokladá, že Bazilejský dohovor a rozhodnutie OECD zostanú vo veľkej miere nezmenené aspoň do roku 2030. Okrem toho sa bude súčasné NPO vrátane jeho delegovaného nariadenia naďalej uplatňovať. Súčasné vykonávanie nariadenia, ako aj harmonizácia v rámci členských štátov, budú naďalej pokračovať prostredníctvom existujúceho úsilia, a to najmä vypracovaním usmernení a ad hoc výmenami medzi členskými štátmi prevažne prostredníctvom korešpondentov pre prepravu odpadu. EÚ bude takisto naďalej podporovať globálne opatrenia na zlepšenie kontroly cezhraničných pohybov odpadu a nakladania s odpadom v medzinárodných organizáciách, najmä v rámci Bazilejského dohovoru a OECD. Tabuľka uvedená nižšie poskytuje prehľad možností 2, 3 a 4, ktoré sú alternatívne k možnosti 1 (základný scenár), a kombinácií opatrení v týchto možnostiach.

Opatrenia Možnosť 2 (cielené zmeny) Možnosť 3 (štrukturálne zmeny) Možnosť 4 (ďalekosiahle zmeny) Cieľ 1: Uľahčiť prepravu odpadu v rámci EÚ, najmä s cieľom zosúladiť NPO s cieľmi obehového hospodárstva 1a) Zlepšiť režim „vopred odsúhlasených“ zariadení x x 1b) Zefektívniť postup oznamovania x x 1c) Objasniť rozsah pôsobnosti NPO x x 1d) Stanoviť povinnú elektronickú výmenu údajov v rámci celej EÚ x x 1e) Zefektívniť systém finančnej záruky harmonizáciou výpočtu sumy požadovanej v rámci záruky x x 1f) Zabezpečiť vzájomné uznávanie prepravcov nebezpečného odpadu registrovaných v jednom členskom štáte na úrovni EÚ x 1g) Zosúladiť ustanovenia NPO s hierarchiou odpadového hospodárstva x x 1h) Vydať usmernenia o súčasných problémových otázkach x 1i) Zabezpečiť súlad s ustanoveniami o stave konca odpadu a vedľajších produktoch v rámcovej smernici o odpade x x 1j) Prostredníctvom delegovaných alebo vykonávacích aktov dať Komisii za úlohu stanoviť prahové hodnoty pre kontamináciu odpadov s cieľom určiť, či by sa na ne mal vzťahovať postup oznamovania alebo nie x x 1k) Zaviesť vzájomné uznávanie národných kritérií stavu konca odpadu na účely prepravy odpadu x 1l) Zaviesť vzájomné uznávanie národných rozhodnutí v súvislosti s nebezpečnými vlastnosťami odpadu na účely prepravy odpadu x Cieľ 2: Zaručiť, že s odpadom vyvezeným z EÚ sa nakladá environmentálne vhodným spôsobom 2a) Vymedziť povinnosti vývozcov a verejných orgánov, aby sa zabezpečilo a overilo, či sa s odpadom vyvážaným do tretích krajín nakladá environmentálne vhodným spôsobom x x 2b) Poveriť Komisiu, aby stanovila kritériá rozlišovania medzi použitým tovarom a odpadom, a to pre špecifické toky odpadov, pre ktoré predstavuje vývoz do tretích krajín osobitné výzvy x x 2c) Stanoviť nový rámec, v ktorom budú musieť krajiny, ktoré nie sú členmi OECD, oznamovať EÚ svoju ochotu dovážať odpad zo zeleného zoznamu a preukázať svoju schopnosť nakladať s ním v súlade so stanovenými kritériami x x 2d) Vyžadovať, aby sa na vývoz odpadu zo zeleného zoznamu z OECD vzťahoval postup oznamovania x 2e) Stanoviť osobitný postup na monitorovanie vývozu odpadu do krajín OECD a zmierniť problémy v oblasti životného prostredia, ktoré taký vývoz môže spôsobiť x x Cieľ 3: Lepšie riešiť nezákonnú prepravu odpadu v rámci EÚ a z EÚ a do EÚ. 3a) Zlepšiť ustanovenia o kontrolách a presadzovaní a nadväzujúcich opatreniach x x 3b) Vydať usmernenia o efektívnych postupoch kontrol a presadzovania x 3c) Splnomocniť Komisiu (prostredníctvom úradu OLAF) na vykonávanie nadnárodných vyšetrovacích a koordinačných činností voči nezákonnému obchodovaniu s odpadom v EÚ x x 3d) Posilniť existujúce ustanovenia o porušení predpisov a sankciách x x 3e) Zlepšiť vysledovateľnosť prepravy odpadu zo zeleného zoznamu x x 3f) Uľahčiť spoluprácu medzi orgánmi presadzovania na vnútroštátnej úrovni x x 3g) Zriadiť špecializovanú skupinu na úrovni EÚ, ktorej úlohou bude uľahčiť a zlepšiť spoluprácu pri presadzovaní NPO x x

Možnosť politiky 2 (cielené zmeny) poskytuje balík opatrení, ktoré môžu účinne a do istej miery aj efektívne riešiť niektoré problémy, ktoré bránia správnemu fungovaniu NPO. V porovnaní so základným scenárom poskytujú cielené zmeny účinné a konzistentné reakcie, pokiaľ ide o plnenie osobitných cieľov, najmä zníženie administratívnej záťaže a povýšenie prepravy odpadu nad jeho spracovanie v rámci hierarchie odpadového hospodárstva. Samotné plánované opatrenia však nebudú môcť priniesť maximálne výhody, a to najmä z dôvodu nižšej efektívnosti a nižšej vnútornej koherentnosti. V porovnaní so štrukturálnymi zmenami (možnosť 3) bude táto možnosť riešiť výzvy súvisiace s vývozom odpadu (cieľ 2) len čiastočne. Opatrenia sú zamerané len na určité problematické oblasti, napr. na stanovenie kritérií na rozlišovanie medzi použitým tovarom a odpadom (2b) alebo špecifikáciu povinností vývozcov (2a). Najväčšie výhody tejto možnosti sú identifikované v opatreniach 3a – 3d a 3f, ktorých cieľom je lepšie riešiť nezákonnú prepravu odpadu v rámci EÚ, z EÚ a do EÚ (cieľ 3). Opatrenia 1d, 1e a 1f v rámci možnosti politiky 3 (štrukturálne zmeny) priamo riešia obavy zainteresovaných strán týkajúce sa nákladov spojených s oneskorením prepravy odpadu v rámci EÚ a výrazne by znížili administratívnu záťaž verejných orgánov a hospodárskych subjektov (cieľ 1). Zavedením opatrení 2c, 2d a 2e by sa stanovil procedurálny rámec na úrovni EÚ, ktorého cieľom by bolo zaručiť, že s odpadom vyvezeným z EÚ sa nakladá environmentálne vhodným spôsobom. Považuje sa to za primeranú a systémovú reakciu na cieľ 2. Určité zmeny by neboli postačujúce a dostatočne koherentné na to, aby sa nimi dosiahol potrebný účinok na úrovni členských štátov. To je najmä prípad navrhovaných opatrení 3e a 3g lepšie riešiť nezákonnú prepravu odpadu (cieľ 3). Z posúdenia vplyvu vyplynulo, že opatrenia v rámci možnosti 2 alebo 3 by neumožnili splnenie všetkých cieľov revízie najúčinnejším, najefektívnejším a najprimeranejším spôsobom. V porovnaní s týmito možnosťami by výsledkom možnosti politiky 4, v ktorej sa kombinujú opatrenia vo forme ďalekosiahlych zmien, bola vyššia účinnosť dosiahnutá efektívnym a primeraným spôsobom. Uprednostňovanou možnosťou je preto možnosť 4. Výsledkom prepojenia zvolených cielených a štrukturálnych zmien by bol vyvážený prístup, pokiaľ ide o účinnosť (dosiahnutie cieľov) a efektívnosť (nákladová účinnosť). Jej cieľom je zabezpečiť, aby toto nariadenie mohlo uľahčiť prepravu odpadu v rámci EÚ v súlade s cieľmi obehového hospodárstva, podporiť cieľ EÚ zastaviť vývoz svojho problémového odpadu do tretích krajín a prispieť k lepšiemu riešeniu nezákonnej prepravy odpadu bez rizika nadmerných nákladov alebo rušivých vplyvov. Reaguje na i) potrebu nových, účinných opatrení na dosiahnutie troch cieľov a ii) význam, ktorý im je pripísaný, pokiaľ ide o vykonateľnosť, pričom sa nevytvára nadmerná záťaž ani neželané vplyvy. Možnosť 4 takisto zodpovedá cieľom, ktoré sa touto revíziou majú dosiahnuť. ·Pokiaľ ide o cieľ 1 súvisiaci s prepravou odpadu v rámci EÚ, na dosiahnutie lepšej integrácie vnútorného trhu EÚ s odpadom sú potrebné všetky opatrenia možnosti 4, pričom túto prepravu smerujú k recyklácii. Budú predstavovať významné zmeny postupov prepravy odpadu, ktoré sú momentálne platné, čo bude mať vplyv na hospodárske subjekty a verejnú správu. Tieto opatrenia budú pre hospodárske subjekty aj verejnú správu predstavovať významný prínos, a to z dôvodu zníženej administratívnej záťaže, menších oneskorení a efektívnejšieho spracovania informácií. Takisto prispejú k podpore prechodu na obehové hospodárstvo v EÚ, a tým prospejú aj ochrane životného prostredia. Tieto prínosy vo veľkej miere prevážia náklady súvisiace so zriadením nových opatrení, najmä pokiaľ ide o režim elektronickej výmeny údajov (opatrenie 1d). Povinnosť digitalizovať postup oznamovania pre prepravu odpadu v rámci EÚ prostredníctvom systému elektronickej výmeny údajov začne byť účinná až 24 mesiacov po nadobudnutí účinnosti revidovaného NPO, pričom prípravné práce členských štátov a zainteresovaných strán už prebiehajú s cieľom pripraviť sa na tento nový režim. ·Pokiaľ ide o druhý cieľ, možnosť 4 bude viesť k významným zmenám v prístupoch EÚ a regulačnom rámci, ktorý sa uplatňuje na vývoz odpadu z EÚ. Toto je potrebné vzhľadom na neschopnosť súčasného NPO splniť cieľ, ktorý sa týka zabezpečenia nakladania s odpadom vyvážaným z EÚ environmentálne vhodným spôsobom, a to najmä ak je vyvážaný do rozvojových krajín. Dôležitým bodom možnosti 4 je požiadavka, aby hospodárske subjekty a verejné orgány prijali konkrétne opatrenia s cieľom overiť, že sa s odpadom vyvezeným z EÚ do krajín určenia nakladá udržateľným spôsobom. Tým sa zabezpečí, že záruky, pokiaľ ide o udržateľné spracovanie odpadu v krajinách určenia, sú poskytnuté na úrovni krajiny (opatrenia 2c a 2e) aj na úrovni zariadenia (opatrenie 2a). Tieto opatrenia by mali predstavovať významné prínosy pre životné prostredie. Budú mať takisto hospodárske vplyvy. Pre niektorých prevádzkovateľov, najmä tých, ktorí v EÚ spracúvajú odpad na druhotný materiál, by to potenciálne viedlo k vyšším množstvám surovín dostupných za nižšie ceny, čo by predstavovalo celkovo pozitívny vplyv. Pre prevádzkovateľov prepravujúcich odpad z EÚ bude vplyv opatrení závisieť od dostupnosti dôkazov o tom, že s odpadom vyvezeným do krajín určenia sa nakladá environmentálne vhodným spôsobom. Výsledkom pravdepodobne bude, že vývoz odpadu do niektorých krajín sa stane náročnejším, čo by malo negatívny vplyv na spoločnosti vyvážajúce odpad do týchto krajín. Náklady vyplývajúce z tejto situácie sú však obmedzené a prevažujú ich celkové prínosy opatrení, pokiaľ ide o životné prostredie. Napokon je takisto dôležité uviesť, že proporcionalita je zabezpečená prostredníctvom skutočnosti, že opatrenia možnosti 4 by: –uplatňovali rôzny režim medzi krajinami určenia, pričom by sa viac kontrolovali krajiny, v ktorých sa postupy nakladania s odpadom považujú za menej udržateľné než v EÚ (krajiny, ktoré nie sú členmi OECD), –stanovili mechanizmus bez úplného zákazu, v rámci ktorého majú dovážajúce krajiny príležitosť dovážať odpad z EÚ, ak preukážu, že sú schopné s odpadom zaobchádzať udržateľným spôsobom, a –nadobudli účinnosť len tri roky po tom, čo zmeny v nariadení nadobudnú účinnosť, pričom sa pre všetkých zúčastnených ponechá obdobie prechodu, aby sa pripravili na nové pravidlá. ·Pokiaľ ide o tretí cieľ, možnosť 4 poskytuje súbor opatrení na zlepšenie presadzovania NPO. Sú potrebné na zvýšenie spôsobilostí členských štátov a Komisie znižovať výskyt nezákonnej prepravy odpadu. Tieto opatrenia nezahŕňajú žiadne zásadne nové úlohy ani dodatočné súvisiace náklady pre prevádzkovateľov a členské štáty. Účinnejším režimom presadzovania by sa pomohlo predchádzať nezákonnej preprave odpadu alebo znížiť jej objem a prinášať významné znižovanie nákladov na odstraňovanie znečistenia životného prostredia a repatriáciu odpadu, ako aj nepriame znižovanie nákladov členských štátov, cez ktoré sa odpad prepravuje. Lepšie presadzovanie by takisto viedlo k menším stratám daňových príjmov. Okrem navrhovaných opatrení využije Komisia širokú škálu nástrojov, aby mohla pokračovať v podpore úsilia členských štátov lepšie vykonávať a presadzovať NPO. Na úrovni EÚ sa už prijalo mnoho iniciatív proti nezákonnému obchodovaniu s odpadom, čo je jednou z priorít celkovej politiky EÚ v oblasti organizovanej trestnej činnosti. EÚ takisto poskytuje finančnú podporu operačným projektom, ktoré sa zameriavajú na nezákonné obchodovanie s odpadom. Komisia okrem toho v tejto oblasti pomáha členským štátom prostredníctvom Fóra pre environmentálny súlad a správu životného prostredia, programu TAIEX-EIR PEER 2 PEER a balíka odbornej prípravy zameranej na právo EÚ v oblasti životného prostredia. Obrázok 1 poskytuje schematický prehľad uprednostňovanej možnosti a opatrení, ktoré obsahuje. Podrobnejší opis toho, ako sa uprednostňovanou možnosťou dosiahnu ciele revízie NPO, je uvedený v prílohe 14 k správe o posúdení vplyvu. Pokiaľ ide o celkový hospodársky vplyv, výsledkom tejto uprednostňovanej možnosti by mali byť výrazné úspory pre prevádzkovateľov, ktorí prepravujú odpad, a pre orgány, ktoré sa zaoberajú postupmi autorizácie a monitorovania tejto prepravy, a to najmä vďaka zriadeniu systému elektronickej výmeny údajov. Očakáva sa, že to prinesie úspory vo výške 1,4 milióna EUR ročne. Iné opatrenia na modernizáciu a zjednodušenie NPO prinesú dodatočné úspory. Ďalšie dôležité hospodárske vplyvy budú dôsledkom opatrení súvisiacich s vývozom odpadu, ktoré by na základe údajov z roku 2019 mali predstavovať celkový hospodársky zisk pre hospodárstvo EÚ v rozmedzí od 200 do 500 miliónov EUR ročne v závislosti od množstva odpadu ponechaného v EÚ. Pokiaľ ide o hospodárske subjekty so sídlom v EÚ, vplyv týchto opatrení sa bude výrazne líšiť v závislosti od ich pozície v hodnotovom reťazci a dotknutých druhov odpadu. Je pravdepodobné, že pre niektoré zo subjektov zapojených do vývozu tohto odpadu sa náklady na vývoz takého odpadu zvýšia alebo že sa obrátia na iných nákupcov v EÚ, u ktorých môžu za svoj odpad získať nižšie ceny. Spoločnosti, ktoré vyvážajú odpad, budú takisto musieť zriadiť (alebo kúpiť) systémy auditu na overenie toho, či zariadenia v tretích krajinách vykonávajú činnosti súvisiace so spracovaním odpadu udržateľným spôsobom, čo by predstavovalo nové, ale mierne náklady. Na druhej strane, hospodárske subjekty, ktoré recyklujú alebo spracúvajú odpad v EÚ, môžu byť schopné využívať časť odpadu ako surovinu, pričom by si ho mali byť schopní zakúpiť za nižšiu cenu v porovnaní so základným scenárom. Opatrenia v oblasti nezákonnej prepravy by mali byť výhodné pre zákonné subjekty, keďže im pomôžu bojovať proti nezákonným činnostiam, tieto predstavujú priamu konkurenciu pre podniky zákonných subjektov. Pokiaľ ide o spoločnosti so sídlom v tretích krajinách, ktoré prepravujú a spracúvajú odpad dovezený z EÚ, účinok by bol pozitívny pre tie spoločnosti, ktoré svoje činnosti vykonávajú environmentálne vhodným spôsobom, keďže audit by skonsolidoval ich činnosti a konkurencieschopnosť, hoci by to v krátkodobom horizonte mohlo spôsobiť aj určité náklady na modernizáciu ich infraštruktúry a noriem. Vplyv by bol negatívny pre tie spoločnosti, ktoré nie sú schopné spĺňať kritériá pre nakladanie s odpadom environmentálne vhodným spôsobom, ktoré sú stanovené v systémoch auditu, keďže by stratili zákazníkov z EÚ. MSP budú mať veľké výhody vyplývajúce z opatrení navrhnutých na uľahčenie prepravy odpadu v rámci EÚ. Prekážky a záťaže súvisiace s nedostatkami súčasných postupov pre ne predstavujú proporcionálne vyššie zaťaženie než pre väčšie spoločnosti. Opatrenia týkajúce sa vývozu odpadu ovplyvnia MSP zapojené do podnikateľských činností súvisiacich s vývozom. V dôsledku nich vzniknú nové náklady na vykonávanie auditov v zariadeniach, do ktorých prepravujú svoj odpad. Tieto náklady však budú aj naďalej obmedzené a môžu byť zdieľané s inými MSP, najmä prostredníctvom organizácií zodpovednosti výrobcov. Napokon perspektíva, že v EÚ zostane viac odpadu, ako aj nové ciele a povinnosti podľa právnych predpisov EÚ na zabezpečenie recyklácie tohto odpadu, budú takisto predstavovať príležitosti pre MSP na rozvoj inovatívnych projektov a technológií na recykláciu odpadu, ktorého spracovanie predstavuje osobitné výzvy, ako je o plastový a textilný odpad. Očakáva sa, že výsledkom tejto uprednostňovanej možnosti bude celkový významný pozitívny environmentálny vplyv. Opatrenia navrhnuté na uľahčenie prepravy odpadu na opätovné použitie a recykláciu v EÚ budú viesť k vyšším množstvám odpadu spracovaného za lepších environmentálnych podmienok. Poviedli by aj k vyšším množstvám druhotných materiálov dostupným v EÚ, ktoré by ako suroviny nahradili pôvodné látky ako suroviny v niekoľkých odvetviach so sídlom v EÚ. Navrhované opatrenia týkajúce sa vývozu odpadu by mali pozitívny environmentálny vplyv, keďže by lepšie zaručili, aby bola preprava tovaru do tretích krajín riadená environmentálne vhodným spôsobom. To by takisto potenciálne viedlo k tomu, že v EÚ by sa každý rok ponechalo medzi 2,4 a 6 miliónmi ton odpadu, s ktorým by sa zaobchádzalo podľa noriem EÚ a bol by spracovaný na druhotné materiály. Hoci nemožno uviesť finančný vplyv všetkých týchto prínosov v oblasti životného prostredia, výhody spojené s lepším spracovaním zvyškového odpadu v EÚ a so zabraňovaním preprave tohto odpadu do tretích krajín by sa pohybovali medzi 266 a 666 miliónmi EUR ročne. Celkové zisky by boli pravdepodobne ešte vyššie. Opatrenia súvisiace s nezákonnou prepravou odpadu by prispievaním k zlepšeniu celkovej účinnosti a efektívnosti režimu presadzovania pomohli zabraňovať vážnym vplyvom na životné prostredie, ktoré majú pôvod v nezákonnej preprave odpadu a znižovať ich, čo by predstavovalo celkový environmentálny prínos.

Napokon, pokiaľ ide o celkový spoločenský vplyv, opatreniami súvisiacimi s vývozom odpadu a opatreniami zameranými na nezákonnú prepravu odpadu by sa mal znížiť negatívny vplyv na zdravie ľudí (napr. respiračné ťažkosti, zranenia) a pracovné podmienky (napr. žiadne sociálne dávky, nízke mzdy), ktorý má pôvod v neudržateľnom riadení odpadu, čo by prinieslo celkové výhody pre spoločnosť v zahraničí aj v EÚ. Spracovaním odpadu v EÚ, ktorý bol predtým vyvážaný, by sa malo vytvoriť 9 000 až 23 000 pracovných miest v EÚ v sektoroch recyklácie a opätovného použitia. V týchto oblastiach pravdepodobne vzniknú dodatočné pracovné miesta ako výsledok opatrení navrhnutých na zabezpečenie lepšieho fungovania NPO, pokiaľ ide o prepravu odpadu v EÚ na recykláciu a opätovné použitie. V prípade, že sa do tretích krajín vyvezie menej odpadu, môžu tieto krajiny zaznamenať stratu pracovných miest vo formálnych alebo neformálnych sektoroch spracovania odpadu. •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie V tomto návrhu sa maximálne využíva potenciál digitalizácie na zníženie administratívnych nákladov. Platí to najmä pre návrh zriadiť povinný celoúnijný systém elektronického vydávania a výmeny údajov a informácií súvisiacich s prepravou odpadu. Neočakáva sa, že vývoj takého systému, v ktorom sa kombinujú existujúce vnútroštátne platformy a/alebo zavedené platformy, ako je prostredie stanovené podľa nariadenia (EÚ) 2020/1056 o elektronických údajoch o nákladnej doprave, so systémom na úrovni EÚ prinesie veľmi vysoké náklady pre Komisiu, členské štáty alebo podniky. Pre orgány členských štátov a Komisiu však poskytne silný nástroj monitorovania a presadzovania, ako aj efektívny nástroj pre podniky na plnenie povinností v navrhovanom nariadení. •Základné práva Návrh nemá dôsledky na ochranu základných práv. 4.VPLYV NA ROZPOČET V návrhu sa na zaistenie riadneho vykonávania niektorých jeho ustanovení predpokladá využívanie ľudských zdrojov a výdavkov. Očakáva sa, že niektoré ľudské zdroje budú pochádzať z existujúcich prostriedkov Komisie. Požadované ľudské zdroje Komisie budú zamestnanci GR ENV, ktorým už bolo pridelené riadenie tejto akcie. Prerozdelenie zamestnancov v rámci GR alebo z iných GR, ktorí sa môžu uvoľniť zo svojich súčasných úloh súvisiacich s vykonávaním platného nariadenia, by mohlo takisto prispieť k riadeniu akcie. Dodatočné zdroje by museli byť poskytnuté riadiacemu GR a Európskemu úradu pre boj proti podvodom (OLAF) v rámci ročného procesu prideľovania zdrojov a v závislosti od rozpočtových obmedzení. Návrh obsahuje niekoľko článkov, v ktorých sa podrobnejšie opisujú ďalšie pracovné činnosti potrebné na vykonávanie nariadenia, ktoré by bolo potrebné prijať prostredníctvom vykonávacích alebo delegovaných aktov v rokoch nasledujúcich po nadobudnutí účinnosti. Tieto články budú zahŕňať vytvorenie harmonizovaných pravidiel klasifikácie odpadu a výpočtu finančných záruk, hodnotenie oznámení tretích krajín o prijatí odpadu z EÚ, ako aj koordinačnú prácu, pokiaľ ide o presadzovanie nariadenia. Podrobný zoznam týchto predpokladaných opatrení sa uvádza ďalej. ·vytvoriť harmonizovanú metódu výpočtu finančných záruk alebo rovnocenného poistenia, ·preskúmať a vytvoriť harmonizované úrovne prahových hodnôt kontaminácie s cieľom klasifikovať určitý odpad ako odpad zo zeleného zoznamu alebo nie, ·preskúmať a zaviesť kritériá na rozlišovanie medzi použitým tovarom a odpadom, pokiaľ ide o určité predmety alebo látky, ·zriadiť a udržiavať nový rámec na vývoz odpadu zo zeleného zoznamu z EÚ do krajiny, ktorá nie je členom OECD, najmä pokiaľ ide o stanovenie a aktualizáciu zoznamu krajín, do ktorých je vývoz takého odpadu povolený, ·monitorovať vývoz odpadu do krajín OECD a zmierniť problémy v oblasti životného prostredia, ktoré taký vývoz môže spôsobiť, ·organizovať a uľahčiť prácu špecializovanej skupiny na úrovni EÚ, ktorej úlohou je uľahčiť a zlepšiť spoluprácu pri presadzovaní NPO („skupina na presadzovanie pravidiel v oblasti prepravy odpadu“). Komisia bude prostredníctvom úradu OLAF zohrávať osobitnú úlohu pri dopĺňaní práce členských štátov, pokiaľ ide o presadzovanie ustanovení tohto nariadenia v komplexných cezhraničných prípadoch a zapojí sa do: ·vykonávania kontrol priestorov/lodí/prepravy hospodárskych subjektov, ·zberu informácií/spravodajských informácií zo širokej škály zdrojov,

·analytickej práce (využívanie colných a špecializovaných databáz a špecializovaných nástrojov), ·získania forenznej analýzy, ·koordinácie s orgánmi presadzovania práva, orgánmi dohľadu nad trhom a súdnymi orgánmi, ·spolupráce s tretími krajinami (prostredníctvom dohôd o vzájomnej pomoci alebo dohôd o administratívnej spolupráci) a ·spolupráce s inými agentúrami EÚ (EPPO, Europol, Eurojust, Frontex...). Pokiaľ ide o vývoj centrálneho systému elektronickej výmeny informácií o preprave odpadu, v rámci GR ENV už boli interne vykonané práce, ktoré však bude potrebné rozšíriť v súvislosti s vývojom a údržbou centrálneho systému na výmenu údajov na účely prepravy odpadu. Ako základ sa použije platforma integrovaného systému riadenia pre úradné kontroly. Európska komisia bude zodpovedať za všeobecné vykonávanie tohto nariadenia, ako aj za prijatie všetkých vykonávacích a delegovaných aktov predpokladaných v nariadení. To si bude vyžadovať bežné rozhodovacie procesy vrátane konzultácií so zainteresovanými stranami a postupov výboru. Súčasné finančné odhady sa zakladajú na týchto údajoch: ·Pre GR ENV: jedno pracovné miesto s ekvivalentom plného pracovného času funkčnej skupiny AD navyše, ktoré má podporu jeden a pol pracovného miesta zmluvného zamestnanca s ekvivalentom plného pracovného času, ako aj prevádzkové náklady (napr. štúdium, externé konzultácie, zasadnutia...), ktoré sa predpokladajú v súvislosti so všeobecným vykonávaním nariadenia a s potrebnými prípravnými prácami a navrhovaním sekundárnych právnych predpisov v súlade s lehotami navrhovanými v nariadení o preprave odpadu. Uvedené predstavuje celkové náklady vo výške 4 137 000 EUR na obdobie 2024 až 2027, a to na základe poslednej aktualizácie nákladov na zamestnancov Komisie, ako sa uvádza na webovom sídle GR BUDG: https://myintracomm.ec.europa.eu/budgweb/en/pre/legalbasis/Pages/pre-040-020_preparation.aspx . ·Pre úrad OLAF: jedno pracovné miesto s ekvivalentom plného pracovného času funkčnej skupiny AD navyše, ktorého úlohou bude vykonávanie príslušných ustanovení nariadenia súvisiacich s presadzovaním. Uvedené predstavuje celkové náklady vo výške 456 000 EUR na obdobie 2024 až 2026, a to na základe poslednej aktualizácie nákladov na zamestnancov Komisie, ako sa uvádza na webovom sídle GR BUDG: https://myintracomm.ec.europa.eu/budgweb/en/pre/legalbasis/Pages/pre-040-020_preparation.aspx . Rozpočet návrhu sa uvádza v bežných cenách. V legislatívnom finančnom výkaze pripojenom k tomuto návrhu sa uvádza vplyv na rozpočet, ľudské a administratívne zdroje. 5.ĎALŠIE PRVKY •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ Výsledkom nového nariadenia by mal byť nárast objemu odpadových materiálov, ktoré sa opätovne použijú a recyklujú v EÚ, zlepšenie noriem a postupov nakladania s odpadom v krajinách dovážajúcich odpad z EÚ, ako aj zníženie nezákonnej prepravy odpadu, a to tak v rámci EÚ, ako aj medzi tretími krajinami a EÚ. Takisto by malo prispieť k budovaniu silných a dynamických trhov s druhotnými materiálmi a zvýšiť mieru prechodu na obehové hospodárstvo v EÚ a tretích krajinách. Pokiaľ ide o monitorovanie, potenciálne problémy so súladom a presadzovaním by sa monitorovali prostredníctvom pravidelných správ o vykonávaní a pokroku zo strany členských štátov, ktoré vypracuje Komisia na základe správ týchto členských štátov. V tomto ohľade sa berie na vedomie, že kľúčovým opatrením na zlepšenie efektívnosti vykonávania tohto nariadenia je zriadenie celoúnijného systému na elektronickú výmenu dokumentov a informácií (ďalej len „elektronická výmena údajov“). Tým by sa mal všetkým zapojeným aktérom umožniť lepší prístup k mnohým údajom, ktoré sú pre vykonávanie nariadenia relevantné. Predovšetkým príslušné orgány budú mať omnoho komplexnejšie a konzistentnejšie súbory údajov na monitorovanie tokov odpadu, a to tak v rámci EÚ, ako aj z EÚ a do EÚ, pričom sa zlepší aj monitorovanie tokov odpadu v rámci EÚ, do EÚ aj z EÚ. Systém elektronickej výmeny údajov zabezpečí, aby prebehla výmena štruktúrovaných údajov, čo znamená, že príslušné orgány členských štátov a Komisia môžu tieto údaje neustále získavať. Tým by sa mala značne zlepšiť kvalita oznamovania a malo by sa tak umožniť lepšie monitorovanie toho, do akej miery je nariadenie vykonávané úspešne. Okrem toho by nové ustanovenie týkajúce sa revízie plánov kontrol členských štátov zo strany Komisie bolo takisto významným zdrojom informácií pre monitorovanie vykonávania a presadzovania nariadenia. Okrem toho problémy súladu a presadzovania by sa monitorovali a konzultovali v kontexte novej skupiny na presadzovanie pravidiel v oblasti prepravy odpadu, ktorá by takisto mohla identifikovať ďalšie akcie a opatrenia, ktoré sa majú prijať na úrovni EÚ s cieľom zvýšiť účinnosť nariadenia v budúcnosti. Napokon by sa nariadenie preskúmalo do desiatich rokov od nadobudnutia jeho účinnosti s cieľom zabezpečiť, že jeho ciele sa plnia a že jeho ustanovenia sú aj naďalej oprávnené.

•Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu Hlava I obsahuje všeobecné ustanovenia týkajúce sa účelu, rozsahu pôsobnosti a vymedzení pojmov tohto nariadenia. V článku 1 sa stanovuje predmet úpravy nariadenia, ktorým je stanovenie opatrení na ochranu životného prostredia a zdravia ľudí predchádzaním nepriaznivým vplyvom, ktoré môžu vyplynúť z prepravy odpadu, alebo ich znižovaním. V článku 2 sa vymedzuje rozsah pôsobnosti tohto nariadenia. V článku 3 sa vymedzujú pojmy. Hlava II obsahuje ustanovenia týkajúce sa prepravy odpadu v rámci Únie, a to s tranzitom cez tretie krajiny alebo bez takého tranzitu. V článku 4 sa opisuje celkový procedurálny rámec, ktorý sa uplatňuje na prepravu odpadu v rámci Únie. Kapitola 1 tejto hlavy obsahuje ustanovenia, ktoré sa uplatňujú na postup predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu. V článku 5 sa stanovuje povinnosť pre oznamovateľa predložiť žiadosť o oznámenie, ak plánuje prepravovať odpad podľa článku 4 ods. 1 a 2. V článku 6 sa stanovujú požiadavky týkajúce sa zmluvy, ktorá musí byť zahrnutá v žiadosti o oznámenie. V článku 7 sa stanovuje požiadavka týkajúca sa finančnej záruky, ktorá musí byť zriadená pre oznámenú prepravu odpadu. V článku 8 sa opisujú procesné kroky a lehoty na podanie žiadosti o dodatočné informácie a predloženie dodatočných informácií na vyplnenie žiadosti o oznámenie. V článku 9 sa opisujú procesné kroky a lehoty pre príslušné orgány na prijatie rozhodnutia o udelení súhlasu alebo zamietnutia pre plánovanú prepravu odpadu, ako sa vyžaduje v oznámení. V článku 10 dotknuté príslušné orgány stanovujú podmienky odsúhlasenej prepravy. V článku 11 sa stanovuje, že preprava odpadu na zneškodňovanie je zakázaná okrem situácií, keď sa splnia určité podmienky a prepravu odpadu možno schváliť. V článku 12 sa stanovujú dôvody, na základe ktorých môže príslušný orgán namietať voči preprave odpadu na zhodnotenie. V článku 13 sa stanovuje možnosť vydať všeobecné oznámenia v prípade viacnásobnej prepravy rovnakého odpadu do rovnakého zariadenia na spracovanie odpadov. Článok 14 zahŕňa ustanovenia týkajúce sa podmienok pre zariadenia na zhodnocovanie odpadu, ktoré musia byť schválené vopred v členských štátoch, ako aj vzájomného uznávania takých zariadení členskými štátmi, a osobitného postupu zrýchleného konania pre prepravu určitého odpadu do takých zariadení. Článok 15 zahŕňa dodatočné ustanovenia týkajúce sa prepravy odpadu na dočasné činnosti spracovania odpadu. Článok 16 zahŕňa požiadavky po udelení súhlasu na prepravu odpadu.

Článok 17 zahŕňa ustanovenia týkajúce sa zmien v preprave po udelení súhlasu. Kapitola 2 tejto hlavy obsahuje článok 18, v ktorom sa stanovujú všeobecné požiadavky na informácie pre prepravu odpadu zo zeleného zoznamu. Kapitola 3 tejto hlavy obsahuje všeobecné požiadavky. V článku 19 sa zakazuje zmiešavanie odpadu počas prepravy. Článok 20 zahŕňa ustanovenia týkajúce sa uchovávania dokumentov a informácií. Článok 21 obsahuje ustanovenia týkajúce sa verejného prístupu k oznámeniam. Kapitola 4 tejto hlavy obsahuje povinnosti spätného prevzatia a zahŕňa články 22 až 25, v ktorých sa stanovuje spätné prevzatie prepravovaného odpadu a znášanie nákladov takého spätného prevzatia. Kapitola 5 tejto hlavy obsahuje všeobecné administratívne ustanovenia. V článku 26 sa stanovuje, že vydanie informácií a dokumentov požadovaných podľa tohto nariadenia a ich výmena sa má vykonať elektronicky, a stanovujú sa v ňom podmienky, za ktorých musia systémy takej výmeny fungovať. V článku 27 sa stanovuje, v akých jazykoch musia byť dokumenty a komunikácia v kontexte tohto nariadenia vydané. V článku 28 sa stanovujú uplatniteľné procedurálne požiadavky, ktoré sa majú plniť v prípade nezhody v súvislosti s klasifikáciou prepravovaného odpadu alebo materiálu. Ďalej sa v ňom stanovuje splnomocnenie pre Komisiu, aby mohla prijímať vykonávacie opatrenia na objasnenie klasifikácie určitých druhov odpadu a rozlišovania medzi použitým tovarom a odpadom, pokiaľ ide o určité komodity. V článku 29 sa stanovujú náklady, ktoré môžu vzniknúť oznamovateľom. V článku 30 sa stanovujú možnosti dohôd o hraničných oblastiach vo výnimočných prípadoch. Kapitola 6 tejto hlavy zahŕňa ustanovenia týkajúce sa prepravy odpadu v rámci Únie s tranzitom cez tretie krajiny. V článku 31 sa stanovujú konkrétne časové oneskorenia, pokiaľ ide o udelenie písomného súhlasu zo strany príslušného orgánu dotknutých tretích krajín v prípadoch prepravy odpadu určeného na zneškodnenie v rámci Únie s tranzitom cez tieto tretie krajiny. V článku 32 sa stanovujú konkrétne oneskorenia, pokiaľ ide o udelenie písomného súhlasu zo strany príslušného orgánu dotknutých tretích krajín v prípadoch prepravy odpadu určeného na zhodnocovanie v rámci Únie s tranzitom cez tieto tretie krajiny. Hlava III obsahuje jeden článok (článok 33) a súvisí s potrebou členských štátov mať vnútroštátne režimy týkajúce sa prepravy odpadu v rámci jedného členského štátu s cieľom zabezpečiť koherentnosť so systémom Únie. Hlava IV obsahuje ustanovenia týkajúce sa vývozu odpadu z Únie do tretích krajín. Kapitola 1 tejto hlavy zahŕňa ustanovenia o vývoze odpadu určeného na zneškodnenie z Únie. V článku 34 sa stanovuje zákaz vývozu okrem krajín EZVO.

V článku 35 sa stanovujú procedurálne požiadavky v prípade vývozu do krajín EZVO. Tento článok odkazuje mutatis mutandis na hlavu II a stanovujú sa v ňom príslušné úpravy a doplnenia ustanovení v nej. Procesné ustanovenia v kapitole 2 tejto hlavy IV odkazujú na tento článok. Kapitola 2 tejto hlavy zahŕňa ustanovenia o vývoze odpadu určeného na zhodnocovanie z Únie. Oddiel 1 zahŕňa ustanovenia o vývoze nebezpečného odpadu a určitých ďalších druhov odpadu do krajín, ktoré nie sú členmi OECD, a aj článok 36, v ktorom sa stanovuje zákaz vývozu nebezpečného a iného odpadu z EÚ do krajín, ktoré nie sú členmi OECD. Oddiel 2 zahŕňa ustanovenia o vývoze odpadu, ktorý nie je nebezpečný, do krajín, ktoré nie sú členmi OECD, ako aj články 37 až 40, v ktorých sa stanovuje zákaz vývozu odpadu, ktorý nie je nebezpečný, do krajín, ktoré nie sú členmi OECD, okrem prípadov, keď krajina, ktorá nie je členom OECD, oznámi svoju ochotu dovážať odpad a preukáže svoju schopnosť nakladať s určitým odpadom environmentálne vhodným spôsobom. Tieto články ďalej obsahujú postup pre tretie krajiny, ako oznámiť svoju ochotu a schopnosť prijímať a spracúvať odpad, ako aj splnomocnenie pre Komisiu posudzovať tieto oznámenia a uverejniť zoznam krajín, ktoré sú oprávnené prijímať vývoz určitého druhu odpadu zo zeleného zoznamu z Únie. Oddiel 3 obsahuje ustanovenia pre vývoz odpadu do krajín OECD. Článok 41 zahŕňa procedurálne požiadavky pre vývoz odpadu určeného na zhodnocovanie do krajín OECD mimo Únie. Tento článok odkazuje mutatis mutandis na hlavu II, ako aj na článok 35, a stanovujú sa v ňom príslušné úpravy a doplnenia ustanovení v nich. V článku 42 sa stanovuje monitorovanie vývozu odpadu do krajín OECD, ako aj ochranný postup v prípade, že vývoz takého odpadu do takých krajín vedie k situácii, keď sa s takým odpadom nenakladá environmentálne vhodným spôsobom. V tomto článku sa stanovuje právomoc Komisie prijať opatrenia v prípade, že sa odpad nespracúva environmentálne vhodným spôsobom. Kapitola 3 tejto hlavy obsahuje dodatočné povinnosti, ktoré sa uplatňujú na vývoz odpadu. V článku 43 sa stanovujú povinnosti pre vývozcov zabezpečiť, aby sa s odpadom, ktorý vyvážajú, na mieste určenia nakladalo environmentálne vhodným spôsobom. V článku 44 sa stanovujú povinnosti pre vyvážajúce členské štáty prijímať potrebné opatrenia na zabezpečenie riadneho vykonávania ustanovení v tejto hlave. Kapitola 4 tejto hlavy obsahuje všeobecné ustanovenia. V článku 45 sa zakazuje vývoz odpadu do Antarktídy. V článku 46 sa stanovuje, že vývoz odpadu určeného na zneškodnenie a nebezpečného odpadu určeného na zhodnocovanie do zámorských krajín alebo území sa zakazuje, pričom na iný vývoz odpadu určeného na zhodnocovanie sa mutatis mutandis uplatňuje hlava II. Hlava V obsahuje ustanovenia týkajúce sa dovozu do Únie z tretích krajín. Kapitola 1 tejto hlavy zahŕňa ustanovenia o dovoze odpadu určeného na zneškodnenie do Únie. V článku 47 sa zakazuje dovoz odpadu okrem krajiny, ktorá je zmluvnou stranou Bazilejského dohovoru alebo s ktorou existuje dohoda, alebo z iných oblastí počas krízovej alebo vojnovej situácie. Článok 48 zahŕňa procedurálne požiadavky na dovoz z krajiny, ktorá je zmluvnou stranou Bazilejského dohovoru, alebo z iných oblastí počas krízovej alebo vojnovej situácie. Tento článok odkazuje mutatis mutandis na hlavu II a stanovujú sa v ňom príslušné úpravy a doplnenia ustanovení v nej. Procesné ustanovenia v kapitole 2 tejto hlavy IV odkazujú na tento článok. Kapitola 2 tejto hlavy zahŕňa ustanovenia o dovoze odpadu určeného na zhodnocovanie do Únie. V článku 49 sa zakazuje dovoz okrem dovozu z krajiny, na ktorú sa vzťahuje rozhodnutie OECD, alebo krajiny, ktorá je zmluvnou stranou Bazilejského dohovoru alebo s ktorou existuje dohoda, alebo z iných oblastí počas krízovej alebo vojnovej situácie. V článku 50 sa stanovujú procedurálne požiadavky na dovoz z krajiny, na ktorú sa vzťahuje rozhodnutie OECD, alebo z iných oblastí počas krízovej alebo vojnovej situácie. Tento článok odkazuje mutatis mutandis na hlavu II, odkazuje na článok 45 a stanovujú sa v ňom príslušné úpravy a doplnenia ustanovení v nich.

Článok 51 obsahuje procedurálne požiadavky na dovoz z krajiny, na ktorú sa nevzťahuje rozhodnutie OECD, ktorá je zmluvnou stranou Bazilejského dohovoru, alebo z iných oblastí počas krízovej alebo vojnovej situácie. Tento článok odkazuje mutatis mutandis na článok 45. Kapitola 3 tejto hlavy obsahuje dodatočné povinnosti. V článku 52 sa stanovujú povinnosti pre členské štáty týkajúce sa dovozu, ktorých cieľom je zabezpečiť vhodné nakladanie s dovezeným odpadom a zakázať akýkoľvek taký dovoz, ak existuje dôvod domnievať sa, že s odpadom sa nebude nakladať správne. Kapitola 4 tejto hlavy obsahuje všeobecné ustanovenia. V článku 53 sa stanovuje, že na dovoz zo zámorských krajín alebo území sa hlava II uplatňuje mutatis mutandis. Hlava VI obsahuje ustanovenia týkajúce sa tranzitu cez územie Únie z tretích krajín a do nich. Článok 54 obsahuje ustanovenia pre tranzit odpadu určeného na zneškodnenie. Článok 55 obsahuje ustanovenia pre tranzit odpadu určeného na zhodnocovanie. Hlava VII obsahuje ustanovenia týkajúce sa presadzovanie tohto nariadenia. Kapitola 1 tejto hlavy obsahuje jeden článok (článok 56) a stanovujú sa v nej všeobecné povinnosti pre všetky subjekty zapojené do prepravy odpadu, ktoré sa týkajú prijatia potrebných krokov na zabezpečenie toho, že počas obdobia prepravy odpadu a počas jeho zhodnocovania a zneškodňovania, sa s akýmkoľvek odpadom, ktorý prepravia, nakladá environmentálne vhodným spôsobom a bez toho, aby sa ohrozovalo zdravie ľudí. Kapitola 2 tejto hlavy obsahuje ustanovenia o presadzovaní tohto nariadenia. V oddiele 1 sa riešia opatrenia na presadzovanie zo strany členských štátov. Článok 57 zahŕňa ustanovenia o kontrolách. Článok 58 zahŕňa ustanovenia týkajúce sa dokumentácie a dôkazov. Článok 59 zahŕňa ustanovenia o plánoch kontrol zo strany členských štátov. Článok 60 zahŕňa ustanovenia o sankciách. Článok 61 zahŕňa ustanovenia o spolupráci pri presadzovaní na vnútroštátnej úrovni. Článok 62 zahŕňa ustanovenia o spolupráci pri presadzovaní medzi členskými štátmi. Článok 63 zahŕňa ustanovenia o skupine na presadzovanie pravidiel v oblasti prepravy odpadu. V oddiele 2 sa riešia opatrenia týkajúce sa činností presadzovania zo strany Komisie v kontexte tohto nariadenia.

Hlava VIII obsahuje záverečné ustanovenia. Článok 69 zahŕňa ustanovenia o ohlasovacích povinnostiach členských štátov. Článok 70 zahŕňa ustanovenia o medzinárodnej spolupráci. Článok 71 zahŕňa ustanovenia týkajúce sa určenia príslušných orgánov v členských štátoch. Článok 72 zahŕňa ustanovenia týkajúce sa určenia korešpondentov. Článok 73 zahŕňa ustanovenia týkajúce sa určenia colných úradov vstupu do Únie a výstupu z nej. Článok 74 zahŕňa ustanovenia týkajúce sa oznámenia a informácií o určení. Článok 75 zahŕňa ustanovenia týkajúce sa zmeny príloh I až X k tomuto nariadeniu. V článkoch 76 a 77 sa stanovujú podmienky pre prijatie delegovaných a vykonávacích aktov zo strany Komisie. Článkom 78 sa mení nariadenie (EÚ) č. 1257/2013 s cieľom zosúladiť uvedené nariadenie a toto nariadenie s uplatniteľnými medzinárodnými povinnosťami Únie a jej členských štátov, pokiaľ ide o plavidlá po dobe životnosti. Článkom 79 sa mení nariadenie (EÚ) 2020/1056 s cieľom aktualizovať odkazy v danom nariadení o dokumentoch týkajúcich sa prepravy odpadu. V článku 80 sa stanovuje preskúmanie tohto nariadenia na rok 2034. V článku 81 sa stanovujú pravidlá týkajúce sa zrušenia a prechodné ustanovenia. V článku 82 sa stanovuje nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie tohto nariadenia. 2021/0367 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o preprave odpadu, ktorým sa menia nariadenia (EÚ) č. 1257/2013 a (EÚ) 2020/1056 (Text s významom pre EHP)

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru, so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1)Je potrebné stanoviť pravidlá na úrovni Únie s cieľom chrániť životné prostredie a zdravie ľudí pred nepriaznivými vplyvmi, ktoré môžu vyplynúť z prepravy odpadu. Tieto pravidlá by takisto mali prispieť k zjednodušeniu nakladania s odpadom environmentálne vhodným spôsobom v súlade s hierarchiou odpadového hospodárstva stanovenou v článku 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES, ako aj k zníženiu celkových dôsledkov využívania zdrojov a zlepšeniu efektívnosti takého využívania, čo je kľúčové pre prechod na obehové hospodárstvo. (2)Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 prinieslo za posledných 15 rokov významné zlepšenia v oblasti ochrany životného prostredia a zdravia ľudí pred nepriaznivými vplyvmi, ktoré môžu vyplynúť z prepravy odpadu. V hodnotení daného nariadenia Komisiou sa však takisto odhalilo niekoľko problémov a nedostatkov, ktoré je potrebné riešiť prostredníctvom nových regulačných ustanovení. (3)V Európskej zelenej dohode sa stanovuje ambiciózny plán na transformáciu Únie na udržateľné, klimaticky neutrálne hospodárstvo, ktoré efektívne využíva zdroje. Komisia sa v nej vyzýva na preskúmanie pravidiel Únie o preprave odpadu, ktoré boli stanovené podľa nariadenia (ES) č. 1013/2006. V novom akčnom pláne EÚ pre obehové hospodárstvo, ktorý bol prijatý v marci 2020, sa ďalej zdôrazňuje potreba opatrení na zabezpečenie toho, aby sa preprava odpadu na opätovné použitie a recykláciu v Únii uľahčila, aby Únia nevyvážala svoje problémy s odpadom do tretích krajín a aby sa lepšie riešila nezákonná preprava odpadu. Okrem environmentálnych a spoločenských prínosov to môže mať za následok aj zlepšenie strategických závislostí EÚ od surovín. Rada spolu s Európskym parlamentom takisto žiadajú, aby sa revidovali súčasné pravidlá Únie o preprave odpadu stanovené podľa nariadenia (ES) č. 1013/2006. (4)Nariadenie (ES) č. 1013/2006 už bolo niekoľkokrát zmenené a vyžaduje si ďalšie významné zmeny na zabezpečenie splnenia cieľov politiky Európskej zelenej dohody a nového akčného plánu pre obehové hospodárstvo. Nariadenie (ES) č. 1013/2006 by sa teda malo nahradiť novým nariadením. (5)Týmto nariadením sa dopĺňajú všeobecné právne predpisy Únie o nakladaní s odpadom, ako je napríklad smernica 2008/98/ES. Odkazuje sa v ňom na vymedzenie pojmov uvedené v danej smernici vrátane vymedzenia pojmov pre odpad a všeobecné činnosti v oblasti nakladania s odpadom. Zahŕňa aj niekoľko dodatočných vymedzení pojmov na uľahčenie jednotného uplatňovania tohto nariadenia. (6)Týmto nariadením sa na úrovni Únie vykonáva Bazilejský dohovor z 22. marca 1989 o riadení pohybov nebezpečných odpadov cez hranice štátov a ich zneškodňovaní (ďalej len „Bazilejský dohovor“). Cieľom Bazilejského dohovoru je chrániť zdravie ľudí a životné prostredie pred nepriaznivými účinkami, ktoré vyplývajú z produkcie nebezpečného a iného odpadu, jeho cezhraničného pohybu a spracovania. Únia je zmluvnou stranou Bazilejského dohovoru od roku 1994. (7)Týmto nariadením sa na úrovni Únie vykonáva aj zmena Bazilejského dohovoru („zmena o zákaze“), ktorá bola prijatá v roku 1995 a na medzinárodnej úrovni nadobudla účinnosť 5. decembra 2019. Zmena o zákaze vo všeobecnosti stanovuje zákaz akéhokoľvek vývozu nebezpečného odpadu, ktorý je určený na konečné odstránenie, opätovné použitie, recykláciu a zhodnotenie, z krajín uvedených v prílohe VII k Bazilejskému dohovoru do všetkých ostatných krajín. Únia ratifikovala zmenu o zákaze a vykonáva ju od roku 1997. (8)V októbri 2020 predložila Únia sekretariátu Bazilejského dohovoru podľa článku 11 daného dohovoru oznámenie, ktoré sa týkalo prepravy odpadu v rámci Únie. V súlade s daným článkom tak Únia môže stanovovať osobitné pravidlá, ktoré sa uplatňujú na prepravu tovaru v rámci EÚ, ktorá nie je menej environmentálne vhodná než preprava stanovená v rámci Bazilejského dohovoru. (9)Vzhľadom na skutočnosť, že Únia schválila rozhodnutie Rady OECD z 30. marca 1992 o kontrole cezhraničného pohybu odpadov určených na činnosti zhodnocovania odpadu (ďalej len „rozhodnutie OECD“), je potrebné zahrnúť obsah daného rozhodnutia vrátane jeho zmien do právnych predpisov Únie. (10)Je dôležité organizovať a regulovať dozor a riadenie prepravy odpadu spôsobom, ktorý zohľadňuje potrebu zachovať, chrániť a zlepšovať kvalitu životného prostredia a zdravia ľudí a ktorý zabezpečí jednotné uplatňovanie pravidiel o preprave odpadu v celej Únii. (11)Je potrebné vyhnúť sa duplikácii s uplatniteľnými právnymi predpismi Únie o preprave určitého materiálu, ktorý by mohol byť podľa tohto nariadenia klasifikovaný ako odpad. (12)Preprava odpadu vytvoreného ozbrojenými silami alebo prospešnými organizáciami by mala byť vylúčená z rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, ak je odpad dovezený do Únie v určitých situáciách (vrátane tranzitu v rámci Únie, keď odpad vstúpi do Únie). Vo vzťahu k takejto preprave by sa mali rešpektovať požiadavky medzinárodného práva a medzinárodných dohôd. V takých prípadoch by mal byť ktorýkoľvek príslušný orgán tranzitu a príslušný orgán miesta určenia v Únii vopred informovaný o preprave a jej mieste určenia.

(13)Je potrebné predísť duplicite s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009, ktoré už obsahuje ustanovenia pokrývajúce celé zasielanie, smerovanie a pohyb (zber, dopravu, manipuláciu, spracovanie, používanie, zhodnotenie alebo zneškodňovanie, vedenie záznamov, sprievodné doklady a sledovateľnosť) živočíšnych vedľajších produktov v rámci, do a z Únie. (14)Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1257/2013 sa uplatňuje na veľké komerčné lode plaviace sa pod vlajkou členského štátu Únie, ktoré boli vylúčené z rozsahu uplatnenia nariadenia (ES) č. 1013/2006. Po nedávnom nadobudnutí medzinárodnej účinnosti zmeny o zákaze je však potrebné zabezpečiť, aby sa na lode patriace do rozsahu nariadenia (EÚ) č. 1257/2013, ktoré sa stanú v Únii odpadom, vzťahovali príslušné pravidlá Únie o preprave odpadu, ktorými sa vykonáva zmena o zákaze, s cieľom zabezpečiť prísnejší právny súlad právneho režimu Únie s medzinárodnými záväzkami. Zároveň je takisto potrebné zmeniť nariadenie (EÚ) č. 1257/2013 s cieľom objasniť, že lode patriace do rozsahu daného nariadenia, ktoré sa stanú v Únii odpadom, sa budú recyklovať len v tých zariadeniach, ktoré sú zahrnuté v európskom zozname zariadení na recykláciu lodí stanovenom v danom nariadení a ktoré majú sídlo v krajinách uvedených v prílohe VII k Bazilejskému dohovoru. (15)Napriek tomu, že dohľad a riadenie prepravy odpadu v rámci členského štátu je vecou príslušného členského štátu, vnútroštátne systémy týkajúce sa prepravy odpadu by mali zohľadňovať potrebu súdržnosti so systémom Únie, aby sa zabezpečila vysoká úroveň ochrany životného prostredia a zdravia ľudí. (16)V prípade prepravy odpadu neuvedeného v prílohe III, prílohe IIIA alebo prílohe IIIB k tomuto nariadeniu a určeného na činnosti zhodnocovania je vhodné zabezpečovať optimálny dohľad a riadenie tým, že sa vyžaduje predchádzajúci písomný súhlas s takouto prepravou. Takýto postup by mal na druhej strane obsahovať predchádzajúce oznámenie, ktoré umožní príslušným orgánom byť riadne informovanými, aby mohli prijať všetky potrebné opatrenia na ochranu zdravia ľudí a životného prostredia. Mal by umožniť daným orgánom aj vzniesť odôvodnené námietky voči takejto preprave. (17)S cieľom podporiť vykonávanie ustanovení smernice 2008/98/ES, ktoré boli navrhnuté na zvýšenie triedeného zberu odpadu a zníženie produkcie zmesového komunálneho odpadu, by preprava zmesového komunálneho odpadu do iného členského štátu mala podliehať osobitnému skúmaniu. Okrem toho by v záujme podpory plnenia cieľov, pokiaľ ide o zvýšenie recyklácie a zníženie množstva odpadu na zneškodňovanie, ktoré sú stanovené v smernici 2008/98/ES a smernici Rady 1999/31/ES, mala byť preprava odpadu na zneškodňovanie do iného členského štátu vo všeobecnosti zakázaná. Preprava odpadu na zneškodňovanie by mala byť povolená len vo výnimočných prípadoch. V tých prípadoch by mali členské štáty vziať do úvahy zásady blízkosti a sebestačnosti na úrovni Únie a vnútroštátnej úrovni, a to v súlade so smernicou 2008/98/ES, a najmä jej článkom 16, ako aj prednosť zhodnotenia. Členské štáty by mali byť takisto schopné zabezpečiť, aby zariadenia na nakladanie s odpadom, na ktoré sa vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ, uplatňovali najlepšie dostupné techniky vymedzené v danej smernici v súlade s povolením zariadenia a aby sa s odpadom nakladalo v súlade s požiadavkami na ochranu zdravia ľudí a životného prostredia v súvislosti s činnosťami zneškodňovania stanovenými v právnych predpisoch Únie. (18)V prípade prepravy odpadu uvedeného v prílohe III, prílohe IIIA alebo prílohe IIIB k tomuto nariadeniu, ktorý je určený na činnosti zhodnocovania, je vhodné zabezpečiť minimálnu úroveň dohľadu a kontroly požadovaním, aby takú prepravu sprevádzali určité informácie o osobách a krajinách zapojených do prepravy, o opise a množstve dotknutého odpadu, druhu činnosti zhodnocovania, na ktorú sa odpad odosiela, ako aj o podrobnostiach o zariadeniach, ktoré odpad zhodnotia. (19)Je potrebné stanoviť základy pre členské štáty, aby mohli namietať proti preprave odpadu určeného na zhodnotenie. V prípade takejto prepravy by mali byť členské štáty schopné zaistiť, že zariadenia na nakladanie s odpadom, na ktoré sa vzťahuje smernica 2010/75/EÚ, uplatňujú najlepšie dostupné techniky stanovené v danej smernici v súlade s povolením zariadenia. Členské štáty by mali byť takisto schopné zaistiť, aby sa odpad spracovával v súlade s požiadavkami na ochranu zdravia ľudí a životného prostredia v súvislosti s činnosťami zhodnocovania stanovenými v právnych predpisoch Únie a aby sa pri zohľadnení článku 16 smernice 2008/98/ES s odpadom nakladalo v súlade s programami odpadového hospodárstva vytvorenými podľa danej smernice na účely zabezpečenia uplatňovania právne záväzných povinností zhodnocovať a recyklovať stanovených v právnych predpisoch Únie. (20)Je potrebné stanoviť procesné kroky a bezpečnostné záruky, keď si oznamovateľ želá prepraviť odpad podliehajúci postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu, a to v záujme právnej istoty a na zabezpečenie jednotného uplatňovania tohto nariadenia a riadneho fungovania vnútorného trhu. V súlade s článkom 6 ods. 11 Bazilejského dohovoru je takisto potrebné zabezpečiť, aby príslušní prevádzkovatelia znášali náklady vyplývajúce zo situácií, v ktorých prepravu odpadu podliehajúceho predchádzajúcemu písomnému oznámeniu a súhlasu nemožno vykonať alebo je nezákonná. Na tento účel by mal oznamovateľ pre každú prepravu takého tovaru zriadiť finančnú záruku alebo rovnocenné poistenie. (21)S cieľom znížiť administratívnu záťaž pre verejných aj súkromných prevádzkovateľov zapojených do prepravy odpadu do zariadení, ktoré sú uznané ako „vopred odsúhlasené“, je potrebné stanoviť podmienky, za ktorých možno udeliť stav „vopred odsúhlasené“, aby sa zabezpečilo ich vzájomné uznávanie všetkými členskými štátmi a harmonizovali sa požiadavky na prepravu odpadu do týchto zariadení. (22)S cieľom zabezpečiť, aby sa znížili oneskorenia v spracovaní oznámení na prepravu odpadu, a uľahčiť výmenu informácií medzi relevantnými orgánmi je potrebné, aby sa poskytovanie a výmena informácií a údajov, ktoré súvisia s jednotlivými druhmi prepravy odpadu v rámci Únie, uskutočňovali elektronicky. Je takisto potrebné splnomocniť Komisiu na stanovovanie procesných a operačných požiadaviek na praktické zavádzanie systémov, ktoré zabezpečujú toto elektronické predkladanie a výmenu informácií (ako je prepojenosť, architektúra a bezpečnosť). Je takisto potrebné poskytnúť príslušným orgánom v členských štátoch a hospodárskym subjektom dostatok času na prípravu na prechod z prístupu v papierovej forme, ako sa stanovuje v nariadení (ES) 1013/2006, na elektronický prístup k výmene informácií a dokumentov. Táto nová povinnosť by sa mala začať uplatňovať 24 mesiacov po dni začatia uplatňovania tohto nariadenia. (23)Hospodárske subjekty zapojené do prepravy odpadu by mali mať povolené využívať dané prostredie, ako sa stanovuje v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/1056, na výmenu informácií požadovaných podľa tohto nariadenia počas prepravy odpadu, pričom by sa mala zabezpečiť interoperabilita systémov stanovených v tomto nariadení, ako aj prostredie na výmenu elektronických údajov o nákladnej doprave. (24)Aby sa colným orgánom uľahčila práca súvisiaca s vykonávaním tohto nariadenia, je potrebné, aby sa centrálny systém riadený Komisiou, ktorý umožňuje elektronické predkladanie a výmenu informácií a dokumentov, stal interoperabilným s prostredím centrálneho elektronického priečinka Európskej únie pre colníctvo, ktoré sa v súčasnosti vyvíja na úrovni Únie, keď sa dokončia všetky požadované technické práce na zabezpečenie tejto prevádzkyschopnosti. (25)Príslušné orgány v tretích krajinách by mali byť schopné elektronicky vydávať a vymieňať si informácie a dokumenty súvisiace s procedurálnymi požiadavkami podľa tohto nariadenia prostredníctvom systému, ktorý funguje na úrovni Únie, a to ak si to želajú a ak spĺňajú požiadavky na výmenu údajov prostredníctvom tohto systému. (26)Aby sa zabezpečila vysledovateľnosť prepravy odpadu a aby sa neoslabilo nakladanie s odpadmi environmentálne vhodným spôsobom, pokiaľ ide o odpad prepravovaný cez hranice, malo by byť od začiatku prepravy odpadu až po prijatie odpadu na činnosti zhodnocovania alebo zneškodňovania zakázané miešať odpad s inými druhmi odpadu. (27)Aby sa uľahčilo presadzovanie povinností stanovených v tomto nariadení, je dôležité, aby hospodárske subjekty a príslušné orgány uchovávali dokumenty a informácie požadované na prepravu odpadu aspoň päť rokov od dátumu začiatku prepravy. (28)Od členských štátov by sa malo vyžadovať, aby v súlade s dohovorom Európskej hospodárskej komisie OSN (UNECE) o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia z 25. júna 1998 (Aarhuský dohovor) zabezpečili, že príslušné orgány budú vhodnými prostriedkami zverejňovať informácie o oznámeniach o preprave odpadu, ktorú odsúhlasili, ako aj o preprave odpadu, ktorý podlieha všeobecným požiadavkám na informácie tohto nariadenia, ak takéto informácie nie sú dôvernými údajmi podľa vnútroštátnych právnych predpisov alebo právnych predpisov Únie. (29)S cieľom vykonávať požiadavky stanovené v článku 9 ods. 2, 3 a 4 Bazilejského dohovoru by sa mala stanoviť povinnosť, ktorá určí, že odpad z prepravy, ktorú nemožno dokončiť podľa plánu, sa vráti späť do krajiny odoslania alebo sa zhodnotí, alebo zneškodní alternatívnym spôsobom. Takisto by malo byť povinné, aby osoba, ktorej konanie je príčinou nezákonnej prepravy, prevzala späť príslušný odpad alebo uskutočnila alternatívne opatrenia na jeho zhodnotenie alebo zneškodnenie a znášala náklady vyplývajúce z takého spätného prevzatia. Ak sa tak nestane, príslušné orgány miesta odoslania alebo určenia by mali spolupracovať s cieľom zaistiť environmentálne vhodné spracovanie dotknutého odpadu. (30)S cieľom zabezpečiť, aby príslušné orgány boli schopné správne spracovať dokumenty súvisiace s prepravou odpadu, ktoré im boli predložené, je potrebné stanoviť povinnosť pre oznamovateľa poskytnúť úradne overený preklad týchto dokumentov v jazyku, ktorý tieto orgány akceptujú, a to v prípade, že to príslušné orgány vyžadujú. (31)S cieľom vyhnúť sa narušeniam prepravy odpadu alebo tovaru z dôvodu nezhody medzi príslušnými orgánmi, pokiaľ ide o stav tohto odpadu alebo tovaru, je potrebné stanoviť postup na vyriešenie takých nezhôd. V tejto súvislosti je dôležité, aby príslušné orgány zakladali svoje rozhodnutia na ustanoveniach smernice 2008/98/ES súvisiacich s určením vedľajších produktov a stavu konca odpadu. Je takisto dôležité stanoviť postup na riešenie nezhôd medzi príslušnými orgánmi o tom, či by odpad mal podliehať postupu oznamovania alebo nie. Na zaistenie lepšej harmonizácie podmienok v rámci Únie, za ktorých by mal odpad podliehať postupu oznamovania, by aj Komisia mala mať právomoc prijímať vykonávacie akty, ktorými sa v príslušných prílohách k tomuto nariadeniu stanovia kritériá na klasifikáciu špecifického odpadu, čím sa určí, či daný odpad podlieha postupu oznamovania alebo nie. Okrem toho s cieľom vyhnúť sa tomu, aby sa odpad nepravdivo vyhlasoval za použitý tovar, a zabezpečiť právnu zrozumiteľnosť, by mala mať Komisia právomoc prijímať vykonávacie akty, ktorými sa stanovia kritériá na rozlišovanie medzi použitým tovarom a odpadom, pokiaľ ide o špecifické komodity, pre ktoré je také rozlišovanie dôležité, a to najmä v prípade ich vývozu z Únie. (32)Aby sa verejným správam umožnilo obmedzovať verejné výdavky súvisiace s riadením postupov pre prepravu odpadu a presadzovať toto nariadenie, je potrebné zvážiť možnosť, že vhodné a primerané administratívne náklady súvisiace s týmito postupmi, ako aj s dohľadom, analýzami a kontrolami, môžu byť účtované oznamovateľovi.

(33)S cieľom znížiť administratívnu záťaž a vo výnimočných prípadoch súvisiacich s osobitnou zemepisnou alebo demografickou situáciou môžu členské štáty uzavrieť dvojstranné dohody, ktoré urobia postup oznamovania prepravy osobitných tokov odpadu menej prísnym, pokiaľ ide o cezhraničnú prepravu do najbližšieho vhodného zariadenia umiestneného v hraničnej oblasti medzi dvoma príslušnými členskými štátmi. Členské štáty by takisto mali mať možnosť uzavrieť také dohody s krajinou, ktorá je zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore, ako aj v situácii, keď je odpad prepravený z krajiny odoslania a spracovaný v nej, pričom však tranzituje cez iný členský štát. (34)V záujme ochrany životného prostredia dotknutých krajín je pred vývozom odpadu z Únie určeného na zneškodnenie v tretej krajine, ktorá nie je krajinou EZVO (Európske združenie voľného obchodu), potrebné vyjasniť rozsah zákazu vývozu stanoveného v súlade s Bazilejským dohovorom. (35)Krajiny, ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o Európskom hospodárskom priestore, môžu prijať kontrolné postupy dané pre prepravu odpadu v rámci Únie. V takých prípadoch podlieha preprava medzi Úniou a týmito krajinami rovnakým pravidlám ako preprava v rámci Únie. (36)V záujme ochrany životného prostredia dotknutých krajín treba vyjasniť rozsah zákazu vývozu nebezpečného odpadu určeného na zhodnotenie v tretích krajinách, na ktoré sa nevzťahuje rozhodnutie OECD, v súlade s Bazilejským dohovorom. Najmä je potrebné vyjasniť zoznam odpadov, na ktoré sa tento zákaz vzťahuje, a zabezpečiť, aby obsahoval aj odpad uvedený v prílohe II k Bazilejskému dohovoru, najmä odpad zozbieraný z domácností, rezíduá zo spaľovania domáceho odpadu a plastový odpad, ktorý sa ťažko recykluje. (37)Je potrebné stanoviť prísne pravidlá, pokiaľ ide o vývoz odpadu, ktorý nie je nebezpečný, na zhodnotenie do tretích krajín, na ktoré sa nevzťahuje rozhodnutie OECD, s cieľom zabezpečiť, aby odpad v týchto krajinách nespôsoboval škody na životnom prostredí ani verejnom zdraví. Podľa týchto pravidiel by mal byť vývoz z Únie povolený len do krajín, ktoré sú uvedené na zozname, ktorý vypracovala a má aktualizovať Komisia, a za predpokladu, že tieto krajiny predložili požiadavku Komisii, v ktorej uviedli svoju ochotu prijať z Únie určitý odpad, ktorý nie je nebezpečný, a preukázali svoju schopnosť spracovať taký odpad environmentálne vhodným spôsobom na základe kritérií stanovených v tomto nariadení. Vývoz do krajín iných, než sú krajiny uvedené na danom zozname, by mal byť zakázaný. Aby sa zabezpečil dostatočný čas na prechod na tento nový režim, malo by sa stanoviť prechodné obdobie troch rokov od dátumu všeobecného uplatňovania tohto nariadenia. (38)Krajiny, na ktoré sa vzťahuje rozhodnutie OECD, podliehajú pravidlám a odporúčaniam stanoveným zo strany OECD o preprave odpadu a nakladaní s ním a majú vo všeobecnosti vyššie normy pre nakladanie s odpadom než krajiny, na ktoré sa rozhodnutie OECD nevzťahuje. Je však dôležité, aby vývoz odpadu, ktorý nie je nebezpečný, z Únie na zhodnocovanie nespôsobil škody na životnom prostredí a verejnom zdraví v krajinách, na ktoré sa uplatňuje rozhodnutie OECD. Je preto potrebné zriadiť mechanizmus na monitorovanie prepravy odpadu, ktorý nie je nebezpečný, do takých krajín. V prípadoch, keď sa vývoz odpadu, ktorý nie je nebezpečný, z Únie do dotknutej krajiny za krátke obdobie výrazne zvýši a nie je k dispozícii dostatok informácií preukazujúcich schopnosť dotknutej krajiny zhodnotiť tento odpad environmentálne vhodným spôsobom, by Komisia mala vstúpiť s dotknutou krajinou do dialógu, a ak nezíska dostatočné informácie na dokázanie toho, že odpad je zhodnotený environmentálne vhodným spôsobom, mala by mať právomoc taký vývoz zastaviť. (39)Mali by sa prijať potrebné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že v súlade so smernicou 2008/98/ES a inými právnymi predpismi Únie o odpade sa s odpadom prepravovaným v rámci Únie a s odpadom dovezeným do Únie nakladá počas obdobia prepravy a aj pri zhodnocovaní alebo zneškodňovaní v krajine určenia tak, aby sa neohrozilo zdravie ľudí a nepoužili postupy alebo metódy, ktoré by mohli poškodiť životné prostredie. Je takisto potrebné zabezpečiť, aby sa s odpadom vyvážaným z Únie nakladalo počas obdobia prepravy, ako aj pri zhodnocovaní alebo zneškodňovaní v tretej krajine určenia, environmentálne vhodným spôsobom. Na tento účel by sa mala zaviesť povinnosť pre vývozcov odpadu zabezpečiť, aby zariadenie, ktoré v tretej krajine určenia prijíma odpad, podliehalo nezávislému auditu tretej strany, a to predtým než sa odpad vyvezie do daného zariadenia. Účelom tohto auditu je overiť súlad dotknutého zariadenia so špecifickými kritériami stanovenými v tomto nariadení, ktoré sú navrhnuté tak, aby zabezpečili, že sa s odpadom bude nakladať environmentálne vhodným spôsobom. Ak z takého auditu vyplynie, že dotknuté zariadenie nesplnilo kritériá stanovené v tomto nariadení, vývozca by nemal byť oprávnený vyvážať odpad do tohto zariadenia. Táto povinnosť by sa mala uplatňovať na zariadenia so sídlom vo všetkých tretích krajinách vrátane tých, ktoré sú členmi OECD. V rozhodnutí OECD sa uvádza, že odpad vyvezený do inej krajiny OECD „je určený na činnosti zhodnocovania v rámci zariadenia na zhodnocovanie odpadu, v ktorom sa tento odpad zhodnotí environmentálne vhodným spôsobom v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, nariadeniami a postupmi, ktoré sa na zariadenie vzťahujú“. Rozhodnutie OECD nezahŕňa žiadny prvok ani kritérium, v ktorom sa špecifikuje, ako vykonávať túto požiadavku týkajúcu sa „nakladania s odpadmi environmentálne vhodným spôsobom“. V prípade, že nebudú k dispozícii spoločné kritériá vymedzujúce podmienky, za ktorých sa odpad má v príslušných zariadeniach zhodnotiť, je potrebné sa zaoberať rizikom, že s odpadom vyvezeným z EÚ do krajín, ktoré sú členmi OECD, sa v určitých zariadeniach nenakladá správne, a preto by mali zariadenia v týchto krajinách podliehať požiadavkám auditu stanoveným v tomto nariadení. (40)Vzhľadom na právo každej zmluvnej strany Bazilejského dohovoru podľa článku 4 ods. 1 daného dohovoru zakázať dovoz nebezpečného odpadu alebo odpadu uvedeného v prílohe II k danému dohovoru by mal byť dovoz odpadu na zneškodňovanie do Únie povolený, ak je vyvážajúca krajina zmluvnou stranou daného dohovoru. Dovoz odpadu do Únie na zhodnotenie by sa mal povoliť, keď sa na vyvážajúcu krajinu vzťahuje rozhodnutie OECD alebo ak je zmluvnou stranou Bazilejského dohovoru. V iných prípadoch by sa dovoz mal povoliť len vtedy, ak je vyvážajúca krajina viazaná dvojstrannou alebo mnohostrannou dohodou, alebo dojednaním, ktoré sú zlučiteľné s právnymi predpismi Únie a v súlade s článkom 11 Bazilejského dohovoru, okrem prípadov, keď toto nie je možné v krízovej situácii, počas operácií na nastolenie a udržanie mieru alebo v čase vojny. (41)V tomto nariadení by sa mali odrážať pravidlá týkajúce sa vývozu a dovozu odpadu do zámorských krajín a území a z nich, ako sa stanovujú v rozhodnutí Rady 2013/755/EÚ. (42)V špecifických prípadoch prepravy odpadu, ktorá sa uskutočňuje v rámci Únie s tranzitom cez tretie krajiny, by sa mali uplatňovať osobitné ustanovenia týkajúce sa postupu súhlasu tretích krajín. Takisto je potrebné prijať osobitné ustanovenia týkajúce sa postupov, ktoré sa uplatňujú na tranzit odpadu cez Úniu z tretích krajín a do nich. (43)Z environmentálnych dôvodov a so zreteľom na osobitné postavenie Antarktídy by sa v tomto nariadení mal vyslovene zakázať vývoz odpadu na toto územie. (44)Na zaistenie harmonizovaného vykonávania a presadzovania tohto nariadenia je potrebné stanoviť členským štátom povinnosti týkajúce sa vykonávania kontrol prepravy odpadu. V záujme zriadenia kapacít potrebných na kontroly prepravy odpadu a na účely účinnej prevencie nezákonnej prepravy je takisto nevyhnutné uvedené kontroly náležite plánovať. V nariadení (ES) č. 1013/2006 sa od členských štátov vyžadovalo, aby zabezpečili, že plány kontrol prepravy odpadu sa stanovia do 1. januára 2017. Na uľahčenie konzistentnejšieho uplatňovania ustanovení súvisiacich s plánmi kontrol a na zabezpečenie harmonizovaného prístupu kontrol v rámci Únie, by mali členské štáty svoje plány kontrol oznámiť Komisii, ktorej úlohou by malo byť preskúmať tieto plány a prípadne vydať odporúčania na zlepšenie. (45)V členských štátoch sa možno stretnúť s rozdielnymi predpismi, pokiaľ ide o právomoc a možnosť, aby orgány zapojené do kontrol v členských štátoch vyžadovali dôkazy s cieľom uistiť sa o zákonnosti prepravy. Také dôkazy by okrem iného mali obsahovať informácie o tom, či je látka alebo vec odpadom, či bol odpad správne klasifikovaný a či bude prepravený do zariadení, v ktorých sa s odpadom nakladá environmentálne vhodným spôsobom v súlade s týmto nariadením. V tomto nariadení by sa preto mala orgánom zapojeným do kontrol v členských štátoch poskytovať možnosť vyžadovať takéto dôkazy. Takéto dôkazy sa môžu vyžadovať na základe všeobecných ustanovení alebo podľa jednotlivých prípadov. Ak takéto dôkazy nie sú k dispozícii alebo sa považujú za nedostatočné, doprava dotknutej látky alebo dotknutej veci, alebo preprava dotknutého odpadu by sa mali považovať za nezákonné a mali by sa riešiť v súlade s príslušnými ustanoveniami tohto nariadenia. (46)Členské štáty by mali stanoviť pravidlá týkajúce sa správnych sankcií uplatniteľných v prípade porušení tohto nariadenia a zabezpečiť, aby sa tieto pravidlá presadzovali. Stanovené sankcie by mali byť účinné, primerané a odrádzajúce. V hodnotení nariadenia (ES) č. 1013/2006 sa zistilo, že jedným z nedostatkov je, že vnútroštátne pravidlá o sankciách sa v rámci Únie výrazne líšia. S cieľom umožniť konzistentnejšie uplatňovanie sankcií by sa preto mal na určenie druhov a úrovní sankcií, ktoré sa majú uložiť v prípade porušení tohto nariadenia, stanoviť spoločné neúplné kritériá. Tieto kritériá by mali okrem iného zahŕňať povahu a závažnosť porušenia predpisov a hospodárske úžitky vyplývajúce z toho porušenia, ako aj škodu na životnom prostredí spôsobenú daným porušením, ak je možné ich určiť. Okrem správnych sankcií, ktoré sa vyžadujú v tomto nariadení, by mali členské štáty zabezpečiť, aby bola nezákonná preprava odpadu považovaná vo vážnych prípadoch za trestný čin, a to v súlade s ustanoveniami stanovenými v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/99/ES z 19. novembra 2008. (47)Zo skúseností s uplatňovaním nariadenia (ES) č. 1013/2006 vyplýva, že zapojenie viacerých aktérov na vnútroštátnej úrovni so sebou prináša výzvy, pokiaľ ide o koordináciu a spoluprácu v súvislosti s presadzovaním. Členské štáty by preto mali zabezpečiť, aby mali všetky relevantné orgány zapojené do presadzovania tohto nariadenia účinné mechanizmy, ktoré im umožnia vnútroštátnu spoluprácu a koordináciu, pokiaľ ide o vypracovanie a vykonávanie politík presadzovania a činností na riešenie nezákonnej prepravy odpadu, aj pokiaľ ide o stanovenie a vykonávanie plánov kontrol. (48)Je nevyhnutné, aby členské štáty vzájomne dvojstranne a viacstranne spolupracovali s cieľom uľahčiť prevenciu a odhaľovanie nezákonnej prepravy odpadu. Na ďalšie zlepšenie koordinácie a spolupráce v rámci Únie by sa mala zriadiť špecializovaná skupina na presadzovanie pravidiel, ktorej členmi by mali byť určení zástupcovia členských štátov a Komisie, ako aj zástupcovia iných relevantných inštitúcií, subjektov, kancelárií, agentúr alebo sietí. Táto skupina by sa mala pravidelne schádzať. Mala by byť fórom okrem iného na výmenu informácií a spravodajských informácií o trendoch v nezákonnej preprave odpadu, ako aj na výmenu názorov, pokiaľ ide o činnosti presadzovania vrátane najlepších postupov. (49)Komisia by s cieľom podporiť a doplniť činnosti presadzovania členských štátov mala mať právomoc vykonávať vyšetrovacie a koordinačné činnosti, pokiaľ ide o nezákonnú prepravu odpadu, ktorá môže mať vážne nepriaznivé účinky na zdravie ľudí alebo životné prostredie. Komisia by pri vykonávaní týchto činností mala konať pri plnom rešpektovaní procesných záruk. V rámci svojej vnútornej organizácie môže Komisia zvážiť zverenie určitých činností presadzovania stanovených v tomto nariadení Európskemu úradu pre boj proti podvodom (OLAF), ktorý má v tomto ohľade relevantné odborné znalosti. (50)Členské štáty by mali poskytnúť Komisii informácie o vykonávaní tohto nariadenia tak prostredníctvom správ predkladaných sekretariátu Bazilejského dohovoru, ako aj na základe samostatného dotazníka. Komisia by mala každé štyri roky podať správu o vykonávaní tohto nariadenia na základe informácií poskytnutých zo strany členských štátov, ako aj ďalších informácií, získaných predovšetkým prostredníctvom správ ad hoc zo strany Komisie a Európskej environmentálnej agentúry o preprave plastového odpadu a ďalších osobitných tokov odpadu, ktoré sú zdrojom obáv. (51)Účinná medzinárodná spolupráca týkajúca sa kontroly prepravy odpadu je kľúčová pri zabezpečovaní kontroly a monitorovania prepravy odpadu na primeranej úrovni. Mala by sa podporovať výmena informácií, deľba zodpovednosti a snahy o spoluprácu medzi Úniou a jej členskými štátmi a tretími krajinami s cieľom zabezpečiť vhodné nakladanie s odpadom. (52)Členské štáty by mali s cieľom uľahčiť výmenu informácií a spoluprácu pri vykonávaní tohto nariadenia vymenovať príslušné orgány a korešpondentov a oznámiť ich Komisii, ktorá by tieto informácie mala zverejniť.

(53)Členské štáty by na účel zabezpečenia kontroly prepravy odpadu mali byť oprávnené určiť osobitné colné úrady vstupu a výstupu pre prepravu odpadu dovážaného do Únie a vyvážaného z Únie a oznámiť ich Komisii, ktorá by tieto informácie mala zverejniť. (54)S cieľom doplniť alebo zmeniť toto nariadenie by sa mala Komisii udeliť právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o článok 37 ods. 13, článok 40 ods. 8 a článok 72 tohto nariadenia. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov, a aby dané konzultácie vykonávala v súlade so zásadami stanovenými v Medziinštitucionálnej dohode o lepšej tvorbe práva z 13. apríla 2016. V záujme rovnakého zastúpenia pri príprave delegovaných aktov sa všetky dokumenty predovšetkým doručujú Európskemu parlamentu a Rade v rovnakom čase ako expertom z členských štátov a ich experti majú systematicky prístup na zasadnutia expertných skupín Komisie, ktoré sa zaoberajú prípravou delegovaných aktov. (55)S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa na Komisiu mali preniesť vykonávacie právomoci, aby mohla prijímať opatrenia o harmonizovanej metodike výpočtu finančnej záruky alebo rovnocenného poistenia, objasniť klasifikáciu odpadu podľa tohto nariadenia (vrátanie stanovenia úrovne prahových hodnôt kontaminácie pre určitý odpad) a pre určité druhy komodít objasniť rozlišovanie medzi použitým tovarom a odpadom, ak sa prepravujú cez hranice. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011. (56)Nariadením (EÚ) 2020/1056 sa stanovuje právny rámec pre elektronické oznamovanie regulačných informácií týkajúcich sa prepravy tovaru na území Únie medzi dotknutými hospodárskymi subjektmi a príslušnými orgánmi, pričom sa v rámci svojich ustanovení sčasti vzťahuje na toto nariadenie. Aby sa zaistila konzistentnosť medzi nástrojmi, je potrebné zmeniť nariadenie (EÚ) 2020/1056. (57)Je potrebné poskytnúť hospodárskym subjektom dostatočný čas na splnenie ich nových povinností vyplývajúcich z tohto nariadenia a členským štátom a Komisii na vytvorenie administratívnej infraštruktúry potrebnej na jeho uplatňovanie. Niekoľko ustanovení tohto nariadenia by sa preto malo začať uplatňovať až odo dňa, keď bude možné takéto prípravy reálne dokončiť. Väčšina ustanovení tohto nariadenia sa začne uplatňovať dva mesiace po nadobudnutí jeho účinnosti, zatiaľ čo ustanovenia o povinnostiach stanovených v článku 26 elektronicky vydávať a vymieňať si dokumenty sa začnú uplatňovať dva roky po tomto dátume, pričom niektoré ustanovenia súvisiace s vývozom odpadu sa začnú uplatňovať tri roky po tomto dátume. S cieľom vyhnúť sa akýmkoľvek regulačným nedostatkom je potrebné zabezpečiť, aby niektoré ustanovenia nariadenia (ES) č. 1013/2006 zostali v platnosti až do dátumu, keď sa začnú uplatňovať ustanovenia tohto nariadenia, ktoré majú odklad uplatňovania. (58)Keďže ciele tohto nariadenia nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu potreby harmonizácie ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v danom článku nepresahuje toto nariadenie rozsah potrebný na dosiahnutie daného cieľa. PRIJALI TOTO NARIADENIE:



Hlava I

Všeobecné ustanovenia Článok 1

Predmet úpravy V tomto nariadení sa stanovujú opatrenia na ochranu životného prostredia a zdravia ľudí predchádzaním alebo znižovaním nepriaznivých vplyvov, ktoré môžu vyplynúť z prepravy odpadu. Zavádzajú sa ním postupy a kontrolné režimy prepravy odpadu v závislosti od pôvodu, miesta určenia a trasy prepravy, druhu prepravovaného odpadu a typu predpísaného nakladania s odpadom na mieste jeho určenia. Článok 2

Rozsah pôsobnosti 1.Toto nariadenie sa vzťahuje na: a)prepravu odpadu medzi členskými štátmi, ktorá zahŕňa alebo nezahŕňa tranzit cez tretie krajiny; b)prepravu odpadu dovezeného do Únie z tretích krajín; c)prepravu odpadu vyvezeného z Únie do tretích krajín; d)prepravu odpadu, ktorý tranzituje cez Úniu na ceste do tretích krajín alebo z nich. 2.Toto nariadenie sa nevzťahuje na: a)vykladanie odpadu mimo pevniny vrátane odpadových vôd a rezíduí, ak bol tento odpad vytvorený pri bežnej prevádzke lodí a plošín na otvorenom mori, za predpokladu, že tento odpad podlieha požiadavkám Medzinárodného dohovoru o zabránení znečisťovaniu z lodí alebo iným záväzným medzinárodným nástrojom; b)odpad vytvorený na palubách vozidiel, vlakov, lietadiel a lodí, do prvej zastávky, stanice, prvého letiska alebo prístavu v Únii, kde toto vozidlo, vlak, lietadlo alebo loď zostane dostatočne dlhý čas na to, aby sa tento odpad vyložil na účel jeho zhodnotenia alebo zneškodnenia;

c)prepravu rádioaktívneho odpadu, ako sa vymedzuje v článku 5 smernice Rady 2006/117/Euratom; d)prepravu vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov, ako sa vymedzuje v článku 3 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 1069/2009 okrem živočíšnych produktov alebo odvodených produktov zmiešaných s akýmkoľvek odpadom uvedeným v prílohe k rozhodnutiu Komisie 2000/532/ES ako nebezpečný alebo ním kontaminovaných; e)prepravu odpadu uvedeného v článku 2 ods. 1 písm. e) a článku 2 ods. 2 písm. a), d) a e) smernice 2008/98/ES, v rámci ktorých je už taká preprava zahrnutá v iných právnych predpisoch Únie; f)prepravu odpadu z Antarktídy do Únie, ktorá je v súlade s požiadavkami Protokolu o ochrane životného prostredia k Zmluve o Antarktíde; g)prepravu CO2 na účely geologického ukladania v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/31/ES; h)lode plaviace sa pod vlajkou členského štátu, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (EÚ) č. 1257/2013, okrem lodí, ktoré sa stávajú odpadom v oblasti pod národnou jurisdikciou členského štátu, na ktorý sa uplatňuje článok 36, hlava VII a hlava VIII; 3.Na dovoz odpadu, ktorý vytvorili ozbrojené sily alebo prospešné organizácie v krízovej situácii, počas operácií na nastolenie alebo udržanie mieru, ak je tento odpad prepravený priamo alebo nepriamo do krajiny určenia príslušnými ozbrojenými silami alebo prospešnými organizáciami, alebo v ich mene, sa uplatňuje len článok 48 ods. 6. 4.Preprava odpadu z Antarktídy do tretích krajín, ktorý tranzituje cez Úniu, podlieha článkom 36 a 56. 5.Preprava odpadu výlučne v rámci členského štátu podlieha len článku 33. Článok 3

Vymedzenie pojmov Na účely tohto nariadenia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov: 1.„zmes odpadov“ je odpad, ktorý vznikol úmyselným alebo neúmyselným zmiešaním dvoch alebo viacerých druhov rôzneho odpadu, ktorý je uvedený v rôznych záznamoch v prílohách III, IIIB a IV, alebo prípadne rôznych zarážkach alebo podzarážkach takých záznamov. Odpad prepravený pri jednej preprave odpadu skladajúci sa z dvoch alebo viacerých druhov odpadu, ak je pri preprave každý odpad oddelený, nie je zmes odpadov; 2.„predbežné zneškodnenie“ sú akékoľvek činnosti zneškodňovania odpadu podľa bodov D 13 až D 15 uvedených v prílohe I k smernici 2008/98/ES; 3.„predbežné zhodnotenie“ sú akékoľvek činnosti zhodnocovania odpadu podľa bodov R 12 a R 13 uvedených v prílohe II k smernici 2008/98/ES; 4.„nakladanie s odpadmi environmentálne vhodným spôsobom“ je prijatie všetkých praktických krokov na zabezpečenie toho, aby sa s odpadom nakladalo spôsobom, ktorý bude chrániť zdravie ľudí a životné prostredie pred negatívnymi vplyvmi, ktoré môže takýto odpad so sebou prinášať; 5.„príjemca“ je osoba alebo podnik pod národnou jurisdikciou krajiny určenia, ktorej alebo ktorému sa odpad odosiela na účely zhodnotenia alebo zneškodnenia; 6.„oznamovateľ“ je: a)v prípade prepravy z členského štátu: akákoľvek fyzická alebo právnická osoba pod národnou jurisdikciou tohto členského štátu, ktorá plánuje alebo uskutočňuje prepravu odpadu a na ktorú sa previedla povinnosť urobiť oznámenie, a ktorá sa uvádza ďalej: i) pôvodný pôvodca odpadu; ii) nový pôvodca odpadu, ktorý vykonáva operácie pred prepravou;

iii) zariadenie na zber odpadu, ktoré z rôznych malých množstiev toho istého druhu odpadu zozbieraných z viacerých zdrojov vytvorilo prepravu, ktorá sa má začať z jediného nahláseného miesta; iv) obchodník alebo sprostredkovateľ, ktorý koná v mene ktorejkoľvek z kategórií v bodoch i), ii) alebo iii); v) ak sú všetky uvedené osoby neznáme alebo insolventné, držiteľ odpadu; b)v prípade dovozu odpadu, ktorý nepochádza z členského štátu, do Únie alebo v prípade tranzitu takéhoto odpadu cez Úniu každá z nasledujúcich fyzických alebo právnických osôb pod národnou jurisdikciou tejto krajiny odoslania, ktorá plánuje alebo uskutočňuje prepravu odpadu alebo plánuje uskutočniť alebo uskutočnila prepravu odpadu: i) osoba určená zákonmi krajiny odoslania; ii) v prípade neprítomnosti osoby určenej zákonmi krajiny odoslania, držiteľ odpadu v čase vykonania vývozu; 7.„zariadenie na zber odpadu“ je každá fyzická osoba alebo každá právnická osoba, ktorá vykonáva zber odpadu tak, ako sa vymedzuje v článku 3 ods. 10 smernice 2008/98/ES; 8. „príslušný orgán“ je: a)v prípade členského štátu orgán, ktorý určil príslušný členský štát podľa článku 71; b)v prípade tretej krajiny, ktorá je zmluvnou stranou Bazilejského dohovoru z 22. marca 1989 o riadení pohybov nebezpečných odpadov cez hranice štátov a ich zneškodňovaní (ďalej len „Bazilejský dohovor“), orgán, ktorý táto krajina určila ako príslušný orgán na účely Bazilejského dohovoru v súlade s jeho článkom 5; c)v prípade ktorejkoľvek krajiny, ktorá sa neuvádza v písmene a) ani b), orgán, ktorý príslušná krajina alebo príslušný región určili za príslušný orgán, alebo v prípade absencie takéhoto určenia regulačný orgán krajiny alebo regiónu, podľa vhodnosti, s jurisdikciou pokrývajúcou prepravu odpadu na účely zhodnotenia alebo zneškodnenia, alebo tranzitu podľa toho, o ktorý prípad ide; 9.„príslušný orgán miesta odoslania“ je príslušný orgán pre oblasť, z ktorej sa má začať plánovaná preprava alebo z ktorej sa začala preprava; 10.„príslušný orgán miesta určenia“ je príslušný orgán pre oblasť, do ktorej má smerovať alebo smeruje plánovaná preprava alebo v ktorej sa odpad naložil pred zhodnotením alebo zneškodnením v oblasti, ktorá nie je pod národnou jurisdikciou žiadnej krajiny; 11.„príslušný orgán tranzitu“ je príslušný orgán pre ktorúkoľvek krajinu inú, než je krajina príslušného orgánu miesta odoslania a príslušného orgánu miesta určenia, cez ktorú má smerovať plánovaná preprava alebo cez ktorú smeruje preprava; 12.„krajina odoslania“ je akákoľvek krajina, z ktorej sa má začať plánovaná preprava alebo z ktorej sa začala preprava; 13.„krajina určenia“ je akákoľvek krajina, do ktorej má smerovať plánovaná preprava alebo do ktorej smeruje preprava na to, aby sa tu odpad zhodnotil alebo zneškodnil, alebo na účely nakladania pred zhodnotením alebo zneškodnením v oblasti, ktorá nie je pod národnou jurisdikciou žiadnej krajiny; 14.„krajina tranzitu“ je akákoľvek krajina iná než krajina odoslania alebo určenia, cez ktorú má smerovať plánovaná preprava alebo cez ktorú smeruje preprava; 15.„oblasť pod národnou jurisdikciou krajiny“ je akákoľvek krajina alebo morská oblasť, v rámci ktorej štát uplatňuje správnu a regulačnú zodpovednosť v súlade s medzinárodným právom, pokiaľ ide o ochranu zdravia ľudí alebo životného prostredia; 16.„zámorské krajiny a územia“ sú zámorské krajiny a územia, ako sú uvedené v prílohe II k zmluve; 17.„colný úrad vývozu“ je colný úrad vývozu, ako sa vymedzuje v článku 1 bode 16 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2015/2446;

18.„colný úrad výstupu“ je colný úrad výstupu, ako sa vymedzuje v súlade s článkom 329 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/2447; 19.„colný úrad vstupu“ je colný úrad prvého vstupu, ako sa vymedzuje v článku 1 bode 15 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/2446; 20.„dovoz“ je akýkoľvek vstup odpadu do Únie okrem tranzitu cez Úniu; 21.„vývoz“ je akýkoľvek výstup odpadu z Únie okrem tranzitu cez Úniu; 22.„tranzit“ je preprava odpadu alebo plánovaná preprava odpadu cez jednu alebo viac krajín iných, než je krajina odoslania alebo určenia; 23.„doprava“ je doprava odpadu po ceste, železnici, letecky, po mori alebo po vnútrozemských vodných cestách; 24.„preprava“ je doprava odpadu určeného na zhodnotenie alebo zneškodnenie z miesta nakládky až po zhodnotenie alebo zneškodnenie odpadu v krajine určenia, ktorá sa plánuje uskutočniť alebo sa uskutočňuje: a)medzi krajinou a inou krajinou; b)medzi krajinou a zámorskými krajinami a územiami alebo inými oblasťami pod ochranou danej krajiny; c)medzi krajinou a inou zemepisnou oblasťou, ktorá nie je časťou žiadnej krajiny podľa medzinárodného práva; d)medzi krajinou a Antarktídou; e)z jednej krajiny cez ktorúkoľvek z oblastí uvedených v písm. a) až d); f)v rámci krajiny cez ktorúkoľvek z oblastí uvedených v písm. a) až d) a ktorá začína a končí v tej istej krajine alebo g)zo zemepisnej oblasti, ktorá nie je pod národnou jurisdikciou žiadnej krajiny, do určitej krajiny; 25.„nezákonná preprava“ je akákoľvek preprava odpadu uskutočnená: a)bez oznámenia dotknutým príslušným orgánom podľa tohto nariadenia; b)bez súhlasu dotknutých príslušných orgánov podľa tohto nariadenia; c)so súhlasom získaným od dotknutých príslušných orgánov podľa tohto nariadenia falšovaním, skreslením skutočnosti alebo podvodom; d)spôsobom, ktorý nie je v súlade s informáciami uvedenými v oznámení ani v dokladoch o pohybe; e)spôsobom, ktorý má za následok zhodnotenie alebo zneškodnenie, ktoré je v rozpore s predpismi Únie alebo s medzinárodnými predpismi;

f)v rozpore s článkami 11, 34, 36, 37, 42, 44, 45, 46 alebo 47; g)spôsobom, ktorý v súvislosti s prepravou odpadu, ako je uvedená v článku 4 ods. 3 a 5, vedie k niektorej z týchto situácií: i) odpad nie je uvedený v prílohe III, prílohe IIIA ani prílohe IIIB; ii) nedodržanie článku 4 ods. 5; iii) nesúlad s článkom 18; 26.„kontrola“ je činnosť vykonávaná orgánom s cieľom zistiť, či zariadenie, podnik, sprostredkovateľ, obchodník, preprava odpadu alebo súvisiace zhodnotenie alebo zneškodnenie je v súlade s požiadavkami stanovenými v tomto nariadení; 27.„hierarchia odpadového hospodárstva“ je hierarchia odpadového hospodárstva, ako sa uvádza v článku 4 smernice 2008/98/ES. Okrem toho sa uplatňuje vymedzenie pojmov „odpad“, „nebezpečný odpad“, „spracovanie“, „zneškodňovanie“, „zhodnocovanie“, „príprava na opätovné použitie“, „opätovné použitie“, „recyklácia“, „pôvodca odpadu“, „držiteľ odpadu“, „obchodník“ a „sprostredkovateľ“ príslušne stanovené v článku 3 bodoch 1, 2, 14, 19, 15, 16, 13, 17, 5, 6, 7 a 8 smernice 2008/98/ES.



Hlava II

Preprava v rámci Únie s tranzitom alebo bez tranzitu cez tretie krajiny Článok 4

Celkový procedurálny rámec 1.Preprava všetkého odpadu určeného na zneškodnenie je zakázaná, pokiaľ nie je výslovne povolená v súlade s článkom 11. Na získanie povolenia na prepravu odpadu určeného na zneškodňovanie v súlade s článkom 11 sa musí uplatniť postup predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu, ktorý sa stanovuje v kapitole 1. 2.Postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu, ktorý sa