SK Úradný vestník Európskej únie C 175/109

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o zriaďovaní európskej zamestnaneckej rady alebo postupu v podnikoch s významom na úrovni Spoločenstva a v skupinách podnikov s významom na úrovni Spoločenstva na účely informovania zamestnancov a prerokovania s nimi“

KOM(2008) 419 v konečnom znení – 2008/0141 (COD)

(2009/C 175/21)

Rada sa 22. júla 2008 rozhodla podľa článku 262 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o zriaďovaní európskej zamestnaneckej rady alebo postupu v podnikoch s významom na úrovni Spoločenstva a v skupinách podnikov s významom na úrovni Spoločenstva na účely informovania zamestnancov a prerokovania s nimi“

KOM(2008) 419 v konečnom znení – 2008/0141 (COD).

Odborná sekcia pre zamestnanosť, sociálne veci a občianstvo poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 4. novembra 2008. Spravodajcom bol pán Greif.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 449. plenárnom zasadnutí 3. a 4. decembra 2008 (schôdza zo 4. decembra 2008) prijal 108 hlasmi za, pričom 31 členov hlasovalo proti a 7 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery: Za viac európskych zamestnaneckých rád a lepší cezhraničný sociálny dialóg

1.1 EHSV výslovne víta, že Európska komisia vyvinula legislatívnu iniciatívu, keďže neboli obnovené rokovania európskych sociálnych partnerov podľa článku 138 odsek 4 Zmluvy o ES. Na základe predloženého návrhu Komisie sa majú práva európskych zamestnaneckých rád (EZR) prispôsobiť realite na vnútornom európskom trhu. EHSV v návrhu vníma niekoľko podstatných zmien zameraných na prispôsobenie právneho základu Spoločenstva týkajúceho sa EZR realite v Európe a zabezpečenie väčšej právnej istoty a lepšieho zosúladenia právnych predpisov Spoločenstva týkajúcich sa informovania zamestnancov a prerokovania s nimi.

1.2 EHSV očakáva, že navrhované spresnenia a zmeny textu a definícií v smernici prispejú k zefektívneniu práce EZR, k väčšej právnej istote a povedú aj k lepšiemu uplatňovaniu smernice a tým aj k zvýšeniu počtu novozaložených ERZ. EHSV okrem toho zdôrazňuje význam pragmatických riešení, ktoré zvýšia efektivitu práce ERZ a neprispejú k oslabeniu, ale naopak k posilneniu konkurencieschopnosti podnikov. Ide najmä o nasledujúce body:

— Vedenia podnikov sú teraz povinné poskytnúť všetky potrebné informácie pre vytvorenie EZR.

— Európski sociálni partneri budú priamo zapojení do procesu zakladania nových európskych zamestnaneckých rád, pretože musia byť povinne informovaní o začiatku rokovaní.

— Každodenná práca EZR sa môže zefektívniť prostredníctvom možného zriadenia užšieho výboru, prostredníctvom rozšírenia schopností na základe kvalifikácie, ktorú budú môcť členovia EZR využiť bez straty mzdy, ako aj prostredníctvom uznania EZR ako kolektívneho grémia zastupovania záujmov.

— Existujúca EZR sa teraz môže lepšie prispôsobiť aktuálnej situácii, pretože môže žiadať o opätovné prerokovanie dohôd o EZR, najmä v prípade podstatných štrukturálnych zmien, ktoré už nezaručujú účinné informovanie všetkých zamestnancov v skupine podnikov a prerokovanie s nimi na zodpovedajúcej dohodnutej úrovni.

1.3 EHSV však kritizuje, že navrhované nové znenie smernice nepresadzuje dostatočne dôsledne ciele stanovené v dôvodovej správe a zdôvodnení a že pretrvávajú určité nejasnosti. Platí to najmä pre tieto body:

— Zatiaľ čo návrh sociálnych partnerov by ustanovenia o informovaní zamestnancov a prerokovaní s nimi spresnil, sú úpravy v návrhu Komisie týkajúce sa zmysluplného a účinného zosúladenia zastupovania medzi národnú a európsku úroveň naďalej nejasné.

— Právomoci EZR sa prostredníctvom definície nadnárodnej oblasti pôsobnosti nespresňujú, čo bolo pôvodným zámerom, ale obmedzujú. Za „cezhraničné“ treba považovať aj rozhodnutia, ktoré sa týkajú iba jedného závodu v jednom členskom štáte EÚ, ale ktoré nie sú prijaté v tomto členskom štáte.

— Zachovávajú sa určité obmedzenia pri uplatňovaní a oblasti pôsobnosti smernice alebo sa dokonca opätovne zavádzajú.

1.4 EHSV kladie dôraz na to, aby sa prostredníctvom zlepšenia smernice o EZR zatraktívnilo hlavne jej uplatňovanie a aby sa zvýšil počet EZR. EHSV pritom oceňuje aj z dôvodov efektívnosti zámer trvať na priorite riešenia dohôd EZR prostredníctvom rokovaní. To umožňuje flexibilné riešenia prispôsobené konkrétnemu podniku a rozvíjanie cezhraničného sociálneho dialógu podľa konkrétnych požiadaviek.

1.5 Aby sa v praxi pomocou nových ustanovení zabezpečilo zlepšenie podstaty práce EZR a jej efektívnosti, EHSV navrhuje odstrániť v ďalšom legislatívnom konaní pretrvávajúce nejasnosti a nesúlad a upraviť najmä nasledujúce body:

— Plánované obmedzenie nadnárodnej pôsobnosti môže obmedziť práva a možnú účinnosť EZR. Musí byť preto prepracované. Príslušné zastúpenie zamestnancov nesmie byť kvôli príliš reštriktívnej úprave odrezané od toku informácií na najvyššej cezhraničnej úrovni podniku.

— Je potrebné skrátiť trvanie rokovaní na 18 mesiacov, pretože kratšie obdobie na zriadenie EZR zodpovedá praktickým skúsenostiam, a zdá sa, že nie je potrebné dlhšie časové obdobie. Zároveň sa majú naplánovať účinné opatrenia, aby sa žiadna zo zúčastnených strán nemohla zbaviť zodpovednosti, keď sa má založiť európske zastúpenie záujmov.

— Spresnenie pojmov „informovanie“ a „prerokovanie“ zvýši účinnosť a uznanie EZR, keď sa spresní, že majú vyjadriť svoj názor už k navrhovaným opatreniam, a nie až k ich realizácii.

— Je potrebné jasne stanoviť zodpovednosť vedenia podniku za zodpovedajúce informovanie zástupcov zamestnancov na cezhraničnej i národnej úrovni. Pokus lepšieho zosúladenia práva medzi rôznymi úrovňami nemá viesť k ďalším nepresnostiam alebo obmedzeniam tejto povinnosti.

— Zachovanie pôvodných, resp. zavedenie nových prahových hodnôt pre EZR je v istom rozpore so základným európskym právom každého zamestnanca na včasné informovanie a prerokovanie.

— Je potrebné špecifikovať, že nové dohody o EZR, ktoré vzniknú počas obdobia transpozície do národnej legislatívy, musia zodpovedať minimálne dosiahnutej úrovni súčasnej smernice o EZR (článok 6 smernice 94/45/ES, resp. článok 3 ods. 1 smernice 97/74/ES). Toto je dôležité z hľadiska právnej istoty všetkých zúčastnených.

— Aby bolo možné zefektívniť prácu v EZR a aby lepšie plnila svoju funkciu v podniku, mala by obnovená smernica o EZR aspoň stimulovať rozšírenie možností zasadnutí a vo všeobecnosti by mala stanoviť, že zákonné normy sú vyslovene minimálnymi normami, a že štáty majú v každom smere ešte čo zlepšovať pri ich transponovaní.

1.6 EHSV je presvedčený, že takýmto zlepšením právnych predpisov Spoločenstva týkajúcich sa zapojenia zamestnancov by sa významne prispelo k zabezpečeniu dobrého a teda aj sociálne zodpovedného riadenia podnikov v Európe. Toto zlepšenie by zároveň poslúžilo ako konkurenčná výhoda európskeho hospodárstva a je zároveň prvkom európskeho sociálneho modelu.

2. Úvod: Kritériá na preskúmanie návrhu Komisie na prepracovanie smernice o EZR

2.1 Európska komisia predložila 2. júla 2008 návrh na prepracovanie smernice o zriaďovaní európskej zamestnaneckej rady (1).

EHSV výslovne víta, že Európska komisia vyvinula legislatívnu iniciatívu s cieľom prispôsobiť práva európskych zamestnaneckých rád (EZR) realite na vnútornom európskom trhu. Výbor komentuje týmto stanoviskom návrh Európskej komisie najmä z toho hľadiska, do akej miery možno dosiahnuť ciele, ktoré samotná Komisia uviedla v návrhu. Výbor si dovoľuje navrhnúť v tomto zmysle určité zmeny a doplnky.

2.2 EHSV sa opiera o svoje vlastné práce týkajúce sa zapojenia zamestnancov, najmä EZR (2). Opätovne zdôrazňuje pozitívnu funkciu zapojenia zamestnancov na národnej a nadnárodnej úrovni vzhľadom na ďalšiu sociálnu, hospodársku a ekologickú integráciu Európy (Lisabonské ciele) a osobitnú úlohu EZR.

Cezhraničné podniky majú pre úspech Európy veľký význam. Európa uspeje v globálnej hospodárskej súťaži len na základe kvalitatívnej stratégie, ktorá sa nebude zameriavať len na podnikové náklady, ale bude zahŕňať aj sociálnu zodpovednosť podnikov a zapojenie zamestnancov do podnikov. EHSV preto vníma EZR ako dôležitý nástroj európskej politiky, ktorý vytvorí lepšie podmienky pre súčinnosť najdôležitejších skupín ekonomiky v zmysle európskej stratégie trvalej udržateľnosti. Na základe toho budú môcť podniky prispievať k rozvoju európskej spoločnosti. Pretože pre európsku stratégiu zameranú na kvalitu je v medzinárodnej súťaži dôležité nasadenie a kvalifikácia zamestnancov, je ich efektívne zapojenie rozhodujúcim prvkom úspešného riadenia podnikov.

2.3 EHSV vníma návrh smernice Európskej komisie ako logický výsledok dlho trvajúcej politickej diskusie. Svojim stanoviskom sa vzťahuje na rozhodnutia Európskeho parlamentu z rokov 2001 (3), 2006 a 2007 (4) a tiež na spoločné vyhlásenie sociálnych partnerov z roku 2005 (5).

V týchto dokumentoch sa do centra pozornosti dostávajú body, ktoré sa opätovne nachádzajú aj v predloženej dohode európskych sociálnych partnerov na zlepšenie predloženého návrhu Komisie: lepšia definícia práva na informovanie a prerokovanie s cieľom poskytnúť zamestnancom reálne možnosti vplyvu na rozhodovanie podniku, lepšie práva spoluúčasti odborov a zlepšenie práce EZR, ako napr. umožnenie školení, poskytnutie prostriedkov na školenia. Ako ďalší dôvod prepracovania smernice sa uviedlo, že sa tak vytvorí koherentný a účinný právny rámec a že sa odstránia nedostatky pri národnej transpozícii smernice o EZR.

2.4 EHSV víta, že európski sociálni partneri v tejto súvislosti akceptujú aktuálny návrh Komisie ako základ pre prepracovanie smernice a konštatujú v podstatných bodoch spoločné aspekty, ktoré sa majú zohľadniť v ďalších fázach prepracovania. EHSV výslovne podporuje túto dohodu a zohľadňuje jej obsah vo svojich návrhoch, pretože tak je možné lepšie dosiahnuť ciele návrhu smernice.

2.5 EHSV podporuje ciele prepracovania smernice o EZR, ktoré Komisia v návrhu z 2. júla 2008 (6) zdôraznila ako rozhodujúce:

— rozšíriť právnu istotu pre všetkých zúčastnených, t. j. zamestnávateľov a zamestnancov,

— zabezpečiť účinnosť práv zamestnancov na informovanie a prerokovanie s nimi v priestore EÚ/EHP na nadnárodnej úrovni a zlepšiť tak efektívnosť EZR,

— zlepšiť uplatňovanie smernice o EZR a zvýšiť tak počet novozaložených EZR,

— dosiahnuť lepšie zosúladenie európskych smerníc týkajúcich sa informovania zamestnancov a prerokovania s nimi.

3. Zlepšenie právnej istoty – zabezpečenie súladu práva EÚ týkajúceho sa informovania a prerokovania

3.1 Prepracovaním smernice 94/45/ES sa má definícia informovania zamestnancov a prerokovania s nimi zosúladiť s ostatnými právnymi nástrojmi Spoločenstva, čím sa má zjednodušiť právny rámec.

EHSV výslovne víta tento zámer, ktorý bol viackrát uvedený v zdôvodnení k návrhu na prepracovanie smernice, no zároveň poznamenáva, že pri bližšom preskúmaní predložený návrh Komisie napĺňa tento zámer len čiastočne.

Možno to vysvetliť na príklade preformulovaného obmedzenia oblasti pôsobnosti EZR na nadnárodné záležitosti:

3.2.1 Prenosom ustanovení cezhraničného charakteru rozhodnutí podniku z platných doplnkových požiadaviek ustanovení smernice na článok 1 ods. 4 návrhu Komisie má mať EZR možnosť zaoberať sa záležitosťami len vtedy, keď sa rozhodnutie podniku týka buď celého podniku alebo aspoň dvoch závodov v dvoch rôznych členských štátoch.

3.2.2 Takéto obmedzenie nadnárodnej pôsobnosti, ktoré bolo do textu smernice vložené, nie je odôvodnené a z pohľadu EHSV nie je ani vhodné. Mohlo by viesť napríklad k tomu, že zamestnanci v jednom členskom štáte EÚ nebudú mať prístup k najvyššej rozhodovacej úrovni, ak nadnárodný podnik so sídlom v inom členskom štáte EÚ prijme rozhodnutie s podstatnými zmenami podmienok ich zamestnávania. V takom prípade by podnik na základe novej definície nebol povinný informovať EZR a prerokovať s ním túto záležitosť.

3.2.3 Z pohľadu EHSV musí byť zaručené, že EZR budú konzultované pravidelne aj vtedy, keď sa na prvý pohľad zdá, že rozhodnutie podniku bude účinné len v jednom členskom štáte EÚ, pričom však bolo súčasťou rozhodnutia relevantného v medzinárodnom kontexte. EHSV sa preto zasadzuje o zodpovedajúcu zmenu v článku 1 ods. 4, ktorá zabezpečí, aby – ako sa správne uvádza v zdôvodnení 12 prepracovaného znenia – „Musia sa prijať primerané opatrenia s cieľom zabezpečiť riadne informovanie zamestnancov podnikov alebo skupín podnikov pôsobiacich v rámci Spoločenstva a prerokovanie s nimi v prípade, že rozhodnutia, ktoré sa ich týkajú, prijíma iný členský štát, ako je štát, v ktorom sú zamestnaní“, resp. ak sa týkajú podniku ako celku. Rozsah činnosti EZR nesmie byť v žiadnom prípade obmedzený prepracovaným znením smernice o EZR.

Ani novým znením definícií informovania zamestnancov a prerokovania s nimi, ktoré treba zásadne hodnotiť pozitívne a ktoré sú uvedené v článku 2, nenapĺňa návrh Komisie cieľ upraviť základy práva Spoločenstva v tejto oblasti.

3.3.1 V doplnkových požiadavkách prílohy smernice o EZR sa síce nachádza podľa zákona spresnenie, na základe ktorého má prerokovanie prebehnúť takým spôsobom, aby sa zamestnancom umožnilo prediskutovať odpoveď vedenia k stanovisku EZR ešte pred prijatím plánovaného rozhodnutia. Tým sa však táto úprava nestáva normou pre všetky EZR.

3.3.2 Až spoločný návrh európskych sociálnych partnerov, podľa ktorého je potrebné doplniť toto presné znenie do definícií v článku 2, zabezpečuje v tomto bode jasnosť a právnu istotu:

— Informovanie musí mať takú formu a obsah, aby sa zástupcom zamestnancov umožnilo v rámci prípravy na prípadné prerokovanie s kompetentnými zástupcami vedenia dôkladné preskúmanie možných dôsledkov plánovaných rozhodnutí a

— prerokovanie treba chápať ako proces, ktorý EZR umožňuje predložiť vlastné návrhy v období, keď ich vedenie podniku môže ešte zohľadniť, a keď proces rozhodovania ešte nie je ukončený.

3.3.3 V tejto súvislosti by chcel EHSV poukázať aj na nedôslednosť v bode 3 doplnkových požiadaviek (príloha I), v ktorom sú zakotvené práva zástupcov zamestnancov v prípade výnimočných okolností:

V novom návrhu Komisie sa stanovuje, že tieto práva sa uplatňujú aj vtedy, keď sa prijímajú rozhodnutia, ktoré majú výrazný dosah na zamestnancov. Podľa názoru EHSV tu treba hovoriť o „plánovaných opatreniach“. V opačnom prípade by to bolo v rozpore so zámerom včasného informovania zamestnancov a prerokovania s nimi, ktorý sa sleduje v ďalších častiach textu Komisie. EHSV žiada o spresnenie textu.

3.4 EHSV víta zámer Európskej komisie lepšie zosúladiť právomoci a tým aj deľbu práce medzi cezhraničné grémium a národnú úroveň zastúpenia záujmov a jasnejšie ich vymedziť. Výbor však aj v tomto prípade pochybuje, či sa to podarilo v dostatočnej miere:

Je v záujme všetkých zúčastnených, aby zástupcovia zamestnancov na rôznych úrovniach nedostávali v rôznom čase rôzne informácie k jednej a tej istej záležitosti. V texte smernice musí byť teda zabezpečené, aby EZR ako aj zastúpenia zamestnancov na národnej úrovni boli informované o plánovaných rozhodnutiach, ktoré majú viesť k podstatným zmenám pracovných podmienok a podmienok zamestnávania. To jednoznačne zdôraznili aj európski sociálni partneri vo svojej dohode.

3.5 EHSV víta, že podľa článku 12 ods. 5 návrhu Komisie nesmú byť zlepšené normy v prepracovanej smernici o EZR v súvislosti so zosúladením národného a európskeho práva využité na to, aby sa obmedzili už dosiahnuté širšie normy v národnom práve.

Zvolená nejednoznačná formulácia, ktorá znie: „nie je dostatočným dôvodom na krok späť“, nezaručuje podľa názoru EHSV tento zámer. EHSV by privítal, keby text smernice spresnil, že v tejto súvislosti ide o „nezníženie všeobecnej úrovne ochrany zamestnancov“, ako sa stanovuje aj v zdôvodnení 36 návrhu Komisie.

3.6 EHSV víta predložené pozmeňovacie návrhy k ustanoveniu, na základe ktorých je možné opätovne prerokovať dohodu o EZR, ak podstatné zmeny v štruktúre podniku už nezaručujú účinné informovanie všetkých zamestnancov a prerokovanie s nimi zodpovedajúce dohodnutej úrovni (pozri článok 6 ods. 2 písm. g) a články 13 ods. 2 a 13 ods. 3).

— Tu treba uvítať najmä spresnenie v článku 13 ods. 3, na základe ktorého sa počas nových rokovaní predpokladá platnosť existujúcich dohôd.

— Výboru však zároveň chýba, že pri stroskotaní rokovaní musia byť povinne uplatnené doplnkové požiadavky, ako to platí aj podľa článku 7 pre prípad, že nebude dosiahnutá dohoda. Zákonné ustanovenie musí poskytovať istotu, že pri nových rokovaniach nevznikne medzera v zastupovaní na cezhraničnej úrovni.

3.7 EHSV napokon víta aj skutočnosť, že Komisia sa vo svojom návrhu pokúsila konštituovať kolektívny mandát pre zastupovanie EZR. Európski sociálni partneri výslovne vítajú aj tento bod, pričom vo svojom vyhlásení zdôrazňujú, že EZR musí mať k dispozícii nevyhnutné prostriedky na vykonávanie mandátu, ktorý vyplýva zo smernice.

4. Zaručenie účinnosti európskej zamestnaneckej rady – zlepšenie efektívnosti v každodennom živote podniku

4.1 EHSV už na inom mieste zdôraznil výnimočnú úlohu európskych zamestnaneckých rád a podčiarkol význam ich členov, ktorí sú podľa neho „priamymi a motivovanými aktérmi budovania novej (európskej) spoločnosti“ (7).

Európskymi právnymi predpismi sa preto musí zabezpečiť, aby EZR mohli účinne vykonávať svoju demokratickú a zároveň hospodársku funkciu. Tieto predpisy musia najmä vytvoriť predpoklady pre to, aby mala EZR k dispozícii potrebné pracovné prostriedky a možnosti komunikácie a kvalifikácie. To zdôraznili aj európski sociálni partneri.

4.2 Návrh Komisie anticipuje tieto požiadavky a členom EZR zo všetkých členských štátov EÚ výslovne priznáva možnosť ďalšieho vzdelávania bez straty mzdy, čo vyplýva priamo z mandátu EZR.

Táto možnosť rozšírenia kompetencií isto prispeje k zlepšeniu účinnosti a produktivite. Bolo by však dôslednejšie zdôrazniť, že podniky na základe praktizovaných zvyklostí prevezmú náklady na takéto školenia.

4.3 Intenzita a frekvencia možnej komunikácie medzi členmi EZR rozhoduje o efektívnosti práce tohto grémia. EHSV preto víta, že návrh Komisie obsahuje v tejto súvislosti niekoľko zlepšení:

— Na zefektívnenie riadenia a koordinácie môže EZR do dohody o EZR presadiť „riadiaci výbor“ (článok 6 písm. e), ktorý môže mať podľa nového ustanovenia 1 písm. d) v prílohe smernice až päť členov a ktorý svoju činnosť môže vykonávať pravidelne.

— Tým majú zamestnanci i vedenia podnikov, najmä v prípade mimoriadnych okolností, spoľahlivé kontaktné miesto na cezhraničnej úrovni založené na kontinuite.

4.4 Tento zámer zefektívniť praktickú prácu EZR sa však z pohľadu EHSV nepresadzuje dôsledne:

— Z praktických skúseností možno vyvodiť, že EZR pracuje efektívne vtedy, keď podnik poskytne dostatočné možnosti komunikácie. Podľa EHSV to je zabezpečené najmä v tých podnikoch, v ktorých sa uskutoční spravidla viac než jedno zasadnutie za rok, ak sa pritom v primeranom čase pred týmto zasadnutím a po ňom uskutočnia schôdze bez prítomnosti členov vedenia podniku – ako bolo často dohodnuté dobrovoľne a nad rámec zákonných predpisov. Výbor preto zastáva názor, že obnovená smernica o EZR by mala aspoň stimulovať rozšírenie možností zasadnutí a stanoviť, že zákonné normy sú vyslovene minimálnymi normami.

4.5 EHSV by na tomto mieste chcel vo všeobecnosti pripomenúť, že pri transpozícii novej smernice o EZR do národného práva a pri stanovovaní prostriedkov pre prácu EZR môžu ísť členské štáty nad rámec minimálnych podmienok smernice.

— To sa týka napríklad nového záväzku členov EZR – ktorý je uvedený v článku 10 ods. 2 a hodnotený pozitívne – o informovaní zástupcov zamestnancov v závodoch alebo – ak zamestnanci nemajú zástupcov – informovaní priamo zamestnancov o obsahu a výsledkoch informovania a prerokovania v EZR.

— Z pohľadu EHSV by členské štáty pri implementácii smernice mali naplánovať opatrenia, ktoré zabezpečia efektívny tok informácií medzi európskou a národnou, resp. miestnou úrovňou zastúpenia záujmov. V tejto súvislosti by boli vhodné napríklad aj úpravy, ktoré umožnia priamy vstup do závodov, aspoň pre zástupcov krajiny a pre členov riadiaceho výboru EZR. Ďalej by malo byť umožnené zorganizovať stretnutie zástupcov zamestnancov na úrovni členského štátu s cieľom výmeny informácií, ak v určitom členskom štáte EÚ existuje viac závodov ako zástupcov v EZR a ak nie sú etablované zastúpenia záujmov vyššej úrovni (než na úrovni závodov).

4.6 Praktické skúsenosti z práce EZR naznačujú, že rozsah tém rokovaní by sa nemal definitívne viazať na obmedzený katalóg v doplnkových požiadavkách (príloha 1 písm. a). Prax ukazuje, že EZR sa zaoberá oveľa širším okruhom tém než iba štrukturálnymi zmenami.

Dialóg s mnohými vedeniami podnikov naznačuje výrazne širší záber tém, napríklad otázky ďalšieho vzdelávania alebo otázky podnikovej ochrany pri práci, ochrany zdravia a údajov. EHSV by očakával, že sa tieto skutočnosti zohľadnia pri prepracovaní právneho základu EZR a že EZR bude mať právo navrhovať témy na prerokovanie.

4.7 EHSV schvaľuje iniciatívu Komisie zameranú na podporu účasti všetkých skupín zamestnancov v európskych zamestnaneckých radách. V tejto súvislosti pripomína, že už vo svojich predchádzajúcich stanoviskách navrhoval zahrnúť aj riadiacich pracovníkov.

5. Zlepšenie uplatňovania smernice a zvýšenie počtu európskych zamestnaneckých rád

5.1 Viac než 12 000 členov európskych zamestnaneckých rád približne v 850 cezhranične pôsobiacich podnikoch oživuje v súčasnosti demokratickú infraštruktúru Európy. Existuje zhoda, že tieto rady zlepšujú sociálny dialóg v uvedených podnikoch a prispievajú k lepšiemu rozhodovaniu a lepšej realizácii rozhodnutí. Je v deklarovanom záujme Európskej komisie, aby sa počet EZR v oblasti uplatňovania smernice zvýšil. Aj EHSV sa za to zasadzuje.

Aby sa zvýšil potenciál zakladania EZR, ktoré sa majú zrealizovať, malo by nové znenie smernice z pohľadu EHSV obsahovať v článku 11 ods. 2 úpravu a účinné opatrenia, ktoré zatraktívnia ich uplatňovanie a sťažia prípadné obchádzanie, ako aj nezákonné neuplatňovanie, čo je aj zámerom dokumentu Komisie o rokovaniach so sociálnymi partnermi (8).

5.2 Predložený návrh revízie naznačuje, že Európska komisia prikladá európskym sociálnym partnerom veľký význam a zodpovednosť pri praktickej realizácii a uplatňovaní smernice o EZR.

— V článku 5 ods. 2 písm. c) sa zavádza povinnosť informovať sociálnych partnerov na európskej úrovni o začiatku rokovaní a zložení osobitného vyjednávacieho orgánu, ktorý sa má vytvoriť.

— Výslovne sa uznáva aj pozitívna úloha (európskych) odborov a združení zamestnávateľov, ktorá je známa z doterajšej praxe, pri podpore prerokovania dohôd o EZR alebo dohode nových podmienok (článok 5 ods. 4/zdôvodnenie 39).

5.3 EHSV víta v tejto súvislosti aj to, že predložený návrh Komisie rozhodujúcim spôsobom zlepšuje situáciu vo fáze zakladania EZR.

— Na základe toho musí vedenie podniku poskytnúť všetkým zúčastneným stranám údaje o štruktúre podniku a zamestnancoch, ktoré sú potrebné pre začatie vyjednávania (článok 4 ods. 4).

— Treba rátať s tým, že toto nevyhnutné jednoznačné znenie prispeje v budúcnosti k tomu, že v tejto súvislosti nebudú vznikať spory. V minulosti musel o problémoch už viackrát rozhodovať Súdny dvor Európskych spoločenstiev (9).

5.4 Z pohľadu EHSV by bezproblémovejšiemu vytváraniu európskych zamestnaneckých rád okrem toho prospelo, keby bola zákonom stanovená lehota pre rokovania až po uzavretie dohody výrazne kratšia.

— V praxi sa trojročná lehota pre rokovanie, ktorá v súčasnosti existuje, preukázala ako nevhodná, pretože je príliš dlhá. Väčšina rokovaní s EZR bola uzatvorená v podstatne kratšej lehote.

— V kritických prípadoch viedla táto dlhá lehota k diskontinuite a naťahovaniu rokovaní. Dohody podľa ustanovení v článku 6 smernice o EZR sa preto v niektorých prípadoch nezrealizovali.

EHSV sa preto zasadzuje o to, aby sa maximálna lehota pre rokovanie v novej smernici o EZR skrátila, napr. na 18 mesiacov, ako to navrhol Európsky parlament už v roku 2001.

5.5 EHSV napokon zdôrazňuje svoju nádej, že aj počas lehoty na transpozície revidovanej smernice do národného práva budú zriaďované nové EZR. EHSV vychádza z toho, že dohody novozaložených grémií počas tohto obdobia budú v plnej miere zodpovedať ustanoveniam podľa článku 6 existujúcej smernice 94/45/ES, resp. jej transpozícii do národného práva a že tieto dohody budú mať právnu záväznosť aj po vstúpení do platnosti novej smernice.

5.6 Existujúca prahová hodnota a obmedzenia: EHSV konštatuje, že aj v predloženom návrhu Komisie o revízii smernici o EZR sa zachovávajú prahové hodnoty pre podniky pre prípad založenia EZR, vylúčenie skupín zamestnancov v určitých odvetviach (lodná doprava) ako aj obmedzenie pri informovaní zamestnancov a prerokovaní s nimi v hospodárskych záležitostiach (presadzovanie iných cieľov – tzv. Tendenzschutz). Do návrhu sa dokonca doplnila nová prahová hranica (aspoň 50 zamestnancov v jednej členskej krajine) pre zastupovanie na cezhraničnej úrovni. Pritom sa nezohľadňuje, že v rôznych členských štátoch sa majú zastúpenia zamestnancov vytvoriť aj vtedy, keď táto prahová hodnota nie je dosiahnutá. Pri formulácii článku 5 ods. 2 písm. b) (Osobitný vyjednávací orgán) a v odseku 1 písm. c) prílohy I – Doplnkové požiadavky (Zloženie európskej zamestnaneckej rady) návrhu Komisie by sa mal preto sledovať cieľ vytvoriť národné zastúpenie zamestnancov.

EHSV to vníma ako pozoruhodný rozpor vo vzťahu k základnému európskemu právu každého zamestnanca na včasné informovanie a prerokovanie, ak sa ho určité rozhodnutie bude týkať. EHSV aj v tejto súvislosti EHSV očakával, že sa pri vypracovaní nového znenia smernice zohľadní aj táto téma.

V Bruseli 4. decembra 2008 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI Generálny tajomník Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Martin WESTLAKE

(1) KOM(2008) 419 v konečnom znení.

(2) Stanovisko EHSV na tému „Konkrétne uplatňovanie smernice 94/45/ES o európskych zamestnaneckých radách a prípadných aspektoch, ktoré by bolo vhodné prepracovať“, spravodajca: pán PIETTE (Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2004). „Sociálny dialóg a účasť zamestnancov – kľúč na predvídanie a zvládanie priemyselných zmien“, spravodajca: pán ZÖHRER, Ú. v. EÚ C 24, 31.1.2006). „Európske zamestnanecké rady: Nová úloha pri podpore európskej integrácie“, spravodajca: pán IOZIA (Ú. v. EÚ C 318, 23.12.2006).

(3) So zreteľom na správu Európskeho parlamentu zo 16. 7. 2001, spravodajca: pán MENRAD (A5 – 0282/2001 – v konečnom znení).

(4) P6-TA (2007)0185.

(5) Spoločný pracovný program európskych sociálnych partnerov 2003 – 2005. Pozri aj spoločné vyhlásenie zo 7. 4. 2005: „Lessons learned on European Work Councils“ (Skúsenosti európskych zamestnaneckých rád). Európski sociálni partneri tu poukázali na pozitívny rozvoj sociálneho dialógu zo strany európskych zamestnaneckých rád v rozsiahlom vlastnom prieskume o ich fungovaní, v ktorom sa okrem iného zdôrazňuje aj význam sociálneho dialógu v podniku.

(6) Pozri dokument Komisie o diskusii s európskymi sociálnymi partnermi, C/2008/660, 20.2.2008.

(7) „Európske zamestnanecké rady: Nová úloha pri podpore európskej integrácie“, spravodajca: pán IOZIA (Ú. v. EÚ C 318, 23.12.2006).

(8) Jedným zo zámerov tohto dokumentu Komisie bolo vyzvať členské štáty prostredníctvom novej smernice, aby naplánovali „účinné, primerané a odstrašujúce sankcie“, pozri: C/2008/660, s. 7.

(9) Pozri rozsudky Súdneho dvora Európskych spoločenstiev vo veciach Bofrost (C-62/99), Kühne & Nagel (C-440/00) a ADS Anker GmbH (C-349/01).