Úvod

V nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013 (ďalej len „nariadenie o spoločných ustanoveniach“) sa od Komisie požaduje, aby do 30. júna 2016 preskúmala dve finančné ustanovenia, a to ustanovenie o zvýšení platieb pre členské štáty s dočasnými rozpočtovými problémami podľa článku 24 (ďalej len „zvýšenie platieb“) a ustanovenie o maximálnej miere spolufinancovania EÚ vo výške 85 % uplatniteľnej na všetky operačné programy na Cypre podľa článku 120 ods. 3.

Predĺženie zvýšenia platieb (článok 24 nariadenia o spoločných ustanoveniach)

Zvýšenie platieb bolo zavedené v roku 2010 pre členské štáty s najväčšími rozpočtovými ťažkosťami .

Išlo o krajiny zapojené do programov úprav alebo krajiny, na ktoré sa tieto programy vzťahovali v ľubovoľnom období od roku 2007. Oprávnené krajiny dostali na požiadanie dodatočné platby vo výške 10 % zo všetkých svojich vykázaných výdavkov a ďalej dostávali platby zvýšené o 10 percentuálnych bodov nad maximálnu mieru spolufinancovania, a to po celé obdobie ich účasti v programe. O zvýšenie bolo potrebné požiadať za každý program a vo všetkých prípadoch sa dokonca priznávalo spätne.

Toto ustanovenie umožnilo urýchliť platby EÚ v porovnaní s pôvodným finančným plánom, čo viedlo k bezprostrednému zmierneniu rozpočtového tlaku, poskytlo likviditu a znížilo úroveň potrebného vnútroštátneho spárovacieho financovania v rámci politiky súdržnosti. Následné zvýšenie absorpcie tiež prispelo k zníženiu rizika straty finančných prostriedkov pre viaceré krajiny. Uplatnenie uvedeného opatrenia však viedlo k zníženiu celkového objemu finančných prostriedkov programu, čo možno zapríčinilo, že niektoré krajiny vôbec nevyužili predmetné ustanovenie alebo ho využili len čiastočne.

Pokiaľ ide o pridelené rozpočtové prostriedky, pre krajiny, ktoré mali nárok na zvýšenie platieb, bolo toto finančné ustanovenie prínosné v rôznom rozsahu, a to v závislosti od úrovne certifikovaných výdavkov za obdobie, v ktorom sa na ne vzťahoval program úprav. Zvýšenie platieb viedlo k tomu, že Komisia za obdobie od roku 2011 až do konca roku 2015 vyplatila skôr než plánovala viac ako 3 miliardy EUR (príspevky v rámci EFRR, ESF a Kohézneho fondu spolu) Cypru, Grécku, Maďarsku, Írsku, Portugalsku a Rumunsku. Najväčším prijímateľom z finančného hľadiska bolo Grécko (platby EÚ prevyšujúce 1,3 miliardy EUR). Niektoré krajiny (napríklad Lotyšsko) vôbec nevyužili toto ustanovenie, iné požiadali o jeho uplatňovanie len na určité programy (t. j. Cyprus, Írsko a Portugalsko).

Programy na obdobie rokov 2014 – 2020

V období rokov 2014 – 2020 sa mechanizmus zachováva na základe článku 24 ods. 1 nariadenia o spoločných ustanoveniach a vzťahuje sa tiež na EPFRV a ENRF. Stanovuje sa v ňom, že do 30. júna 2016 sa v prípade členských štátov s dočasnými rozpočtovými problémami zvýšia priebežné platby Komisie o 10 percentuálnych bodov (ďalej len „10 % zvýšenie platieb“) nad maximálnu mieru spolufinancovania.

V súčasnosti sú oprávnené na 10 % zvýšenie priebežných platieb v rámci programov na obdobie rokov 2014 – 2020, pokiaľ ide o žiadosti o platby podané do 30. júna 2016 , Grécko, Cyprus, Írsko, Rumunsko a Portugalsko, keďže splnili podmienky stanovené v článku 24 ods. 1 nariadenia o spoločných ustanoveniach a po 21. decembri 2013 dostali finančnú pomoc. Od uvedeného obdobia sa programy finančnej pomoci pre Cyprus, Írsko, Portugalsko a Rumunsko skončili.

To znamená, že jedinou krajinou, ktorá má prijatý program finančnej pomoci k 30. júnu 2016, bude Grécko.

Aktuálne problémy a cesta vpred

Pri úprave článku 24 nariadenia o spoločných ustanoveniach treba zvážiť dve otázky: i) rozsah oprávnených krajín a ii) časové obdobie uplatňovania ustanovenia.

Pokiaľ ide o rozsah oprávnených krajín, zo zahrnutia preskúmania v polovici trvania v roku 2016 vyplýva, že tie členské štáty, ktoré už nedostávajú finančnú pomoc, by nemali byť oprávnené na zvýšenie platieb. Táto skutočnosť je ďalej potvrdená tým, že zákonodarca stanovil v článku 24 nariadenia o spoločných ustanoveniach priamu súvislosť medzi programami úprav a európskymi štrukturálnymi a investičnými fondmi. Túto priamu súvislosť treba zachovať. To by umožnilo Grécku a všetkým ďalším krajinám, ktoré by v budúcnosti využívali program úprav, aby dostávali pomoc prostredníctvom mechanizmu zvýšenia platieb. Legislatívny návrh je pripravený tak, aby sa uplatnil aj na každú ďalšiu krajinu, na ktorú by sa v budúcnosti vzťahoval program úprav.

Zdá sa, že ďalšie preskúmanie oprávnenosti na zvýšenie platieb v období rokov 2014 – 2020 nie je potrebné. Krajiny, na ktoré sa vzťahujú programy úprav, musia mať istotu, pokiaľ ide o časový rozsah a úroveň platieb EÚ, čo tiež ovplyvní veľkosť ich programov a potrebné vnútroštátne spárovacie financovanie.

Pokiaľ ide o obdobie platnosti ustanovenia, oprávnenosť na zvýšenie platieb v období rokov 2007 – 2013 sa skončila v deň, v ktorom krajina prestala prijímať finančnú pomoc. Pokiaľ ide o obdobie rokov 2014 – 2020, oprávnenosť na zvýšenie platieb bola zosúladená s koncom účtovného roka, ktorý v súčasnosti trvá od 1. júla do 30. júna, t. j. 30. júna 2016 . Tento systém sa týka dokonca aj členského štátu, ktorý prestal prijímať finančnú pomoc na začiatku roka 2014.

Komisia navrhuje predĺženie oprávnenosti do 30. júna roka nasledujúceho po kalendárnom roku, v ktorom členský štát prestane prijímať finančnú pomoc v rámci programu úprav. Tento prístup sa zakladá na účtovnom roku európskych štrukturálnych a investičných fondov a obdobie oprávnenosti by sa predĺžilo maximálne o 18 mesiacov. Dotknutému členskému štátu poskytne finančnú istotu pri plánovaní vnútroštátneho spárovacieho financovania, ktoré je potrebné pri čerpaní z EŠIF. Zníži sa tiež riziko straty finančných prostriedkov po skončení oprávnenosti na zvýšenie platieb.

Predĺženie maximálnej miery spolufinancovania EÚ vo výške 85 % pre Cyprus

V článku 120 ods. 3 nariadenia o spoločných ustanoveniach sa stanovuje výnimočná miera spolufinancovania EÚ pre všetky programy na Cypre vo výške najviac 85 % na obdobie od 1. januára 2014 do 30. júna 2017. Toto ustanovenie sa týka len EFRR, ESF a Kohézneho fondu, netýka sa však EPFRV a ENRF. Cyprus je na účely pomoci zo štrukturálnych fondov na obdobie rokov 2014 – 2020 klasifikovaný ako rozvinutejší región. Rozvinutejšie regióny spravidla využívajú maximálnu mieru spolufinancovania EÚ vo výške 50 %.