SK Úradný vestník Európskej únie C 13/33

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Metóda Spoločenstva v záujme zabezpečenia demokratickej a sociálnej HMÚ“

(stanovisko z vlastnej iniciatívy)

(2016/C 013/07)

Spravodajkyňa: Gabriele BISCHOFF

Európsky hospodársky a sociálny výbor sa 19. februára 2015 rozhodol podľa článku 29 odsek 2 rokovacieho poriadku vypracovať stanovisko z vlastnej iniciatívy na tému

„Metóda Spoločenstva v záujme zabezpečenia demokratickej a sociálnej HMÚ.“

(stanovisko z vlastnej iniciatívy)

Odborná sekcia pre hospodársku a menovú úniu, hospodársku a sociálnu súdržnosť poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 10. júla 2015.

Európsky hospodársky a sociálny výbor prijal na svojom 510. plenárnom zasadnutí 16. a 17. septembra 2015 (schôdza zo 17. septembra) 161 hlasmi za, pričom 6 členov hlasovalo proti a 10 členov sa hlasovania zdržalo, nasledujúce stanovisko:

„EÚ musí byť spoločenstvom občanov, a nie bánk. Demokracia je jej základom, sociálna spravodlivosť jej budúcnosťou“ (1).

1. Závery a odporúčania

1.1. Skutočná stabilizácia hospodárskej a menovej únie (HMÚ) sa môže dosiahnuť len vtedy, keď sa odstránia nedostatky jej štruktúry a keď sa na to začnú vykonávať veľké reformy, čo si vyžaduje zmenu zmlúv prostredníctvom konventu. Keďže je len málo realistické, že sa to podarí do roku 2018, musia sa dovtedy prijať iné opatrenia na vytvorenie demokratickejšej a sociálnejšej HMÚ v rámci existujúcich zmlúv a musí sa zabezpečiť, že sa budú dodržiavať pravidlá, ktoré sme si sami stanovili.

1.2. Čím dlhšie sa uplatňuje súčasná politika úsporných opatrení zameraná predovšetkým na znižovanie výdavkov, a to bez investičného programu na dosahovanie príjmov prostredníctvom rastu, sociálnej súdržnosti a solidarity, tým je čoraz zrejmejšie, že rastúca sociálna nerovnosť ohrozuje hospodársku integráciu a prosperitu Európy.

1.3. Pokračovanie súčasným smerom preto nemôže byť vhodným riešením. Naopak sa musí posilniť sociálna, politická a hospodárska súdržnosť a zabrániť rozpadu eurozóny. EHSV súhlasí s názorom, že je potrebné venovať väčšiu pozornosť rozdielom v národných hospodárstvach HMÚ a že je nevyhnutné v uvedených krajinách vykonávať vyvážené štrukturálne reformy v súlade s požiadavkami menovej únie a podľa štátnych potrieb, aby sa zabezpečila potrebná konvergencia. EHSV navyše považuje za nevyhnutné krátkodobé usmerňovanie dopytu.

1.4. ESHV sa zasadzuje za silnejšiu „parlamentarizáciu“ eurozóny, ktorá bude zahŕňať veľký výbor Európskeho parlamentu so všetkými poslancami eurozóny a krajín uchádzajúcich sa o vstup do nej a v ktorej bude vládnuť užšia spolupráca medzi poslancami eurozóny v oblasti otázok HMÚ (COSAC+). Tento cieľ sa dá dosiahnuť už v pomerne krátkom čase.

1.5. EHSV poukazuje na skutočnosť, že niektoré ciele hospodárskej politiky v oblasti hospodárskeho riadenia uplynulých rokov sa musia dať viac do súladu s cieľmi sociálnej politiky EÚ podľa článku 4 ods. 2 ZFEÚ a že sa musia odstrániť možné rozpory medzi hospodárskymi a sociálnymi cieľmi. Všetky opatrenia v rámci európskeho semestra v súlade s horizontálnou sociálnou doložkou sa musia podrobiť posúdeniu sociálneho vplyvu, ktorého výsledky by sa mali zverejniť a prediskutovať na štátnej aj európskej úrovni. EHSV môže túto požiadavku podporiť v rámci svojich právomocí.

1.6. Prekonávanie rozdielov vo fungovaní trhov práce, systémov tvorby miezd a sociálnych systémov zohráva dôležitú úlohu pri zabezpečovaní demokratickej a sociálnej HMÚ.

1.7. EHSV je presvedčený, že makroekonomický dialóg v rámci eurozóny (MED-EURO) môže predstavovať významný prínos k demokratickému a sociálnemu vývoju HMÚ a že je potrebné zohľadniť jeho výsledky a závery pri vypracúvaní ročného prieskumu rastu, v hodnotiacej tabuľke a odporúčaniach pre jednotlivé krajiny, ako aj umožniť zosúladenie menovej, rozpočtovej a mzdovej politiky na úrovni HMÚ.

2. Výzvy a kritériá demokratickej a sociálnej HMÚ

2.1. EHSV predložil viaceré stanoviská s osobitnými návrhmi na zlepšenie štruktúry HMÚ. Zatiaľ čo niektoré z týchto stanovísk predstavovali budúce scenáre, v tomto stanovisku ide o návrhy možností čo najrýchlejšieho vývoja demokratického a sociálneho rozmeru HMÚ v rámci metódy Spoločenstva s cieľom zlepšiť demokratickú odolnosť a plniť sociálne záväzky vyplývajúce zo zmlúv. Je však len málo pravdepodobné, že sa do roku 2018 podniknú skutočné kroky k rozsiahlejším zmenách v zmluvách. Súčasne pretrváva obava, že medzivládne nástroje, a to najmä fiškálna dohoda, narušia metódu Spoločenstva a tiež urýchlia rozkol Európy (2). Čím dlhšie sa uplatňuje politika úsporných opatrení zameraná predovšetkým na znižovanie výdavkov bez toho, aby sa aspoň doplnila investičným programom a opatreniami na vytváranie rastu a zabezpečenie sociálnej súdržnosti a solidarity, tým je čoraz zrejmejšie, že rastúca sociálna nerovnosť ohrozuje hospodársku integráciu a prosperitu Európy.

2.2. Kríza v eurozóne odhalila štrukturálne nedostatky menovej únie. Keďže rôzne štátne hospodárske politiky neboli od začiatku dostatočne zosúladené, prebiehal vývoj členských štátov menovej únie v mnohých ohľadoch odlišne (3).

2.3. Počas krízy sa medzivládne postupy javili byť jedinou možnosťou, ako rýchlo dospieť k stanoveniu dôležitých nástrojov HMÚ, napríklad fiškálnemu paktu, pretože jednotlivé členské štáty by nesúhlasili so zmenou zmlúv. Na jednej strane sa niektoré nástroje počas krízy zlepšili, na druhej strane prevláda jednotný názor, že doteraz chýba dostatočná parlamentná tvorba a kontrola HMÚ. V zmysle zosúladenej integračnej politiky to teraz treba zmeniť. Skupina ministrov zahraničných vecí (4) preto už v roku 2012 odporúčala zabezpečiť pri všetkých opatreniach „úplnú demokratickú legitimitu a zodpovednosť“ a z tohto dôvodu posilniť spoluprácu medzi Európskym parlamentom a národnými parlamentmi (5). Európska komisia vo svojom koncepčnom dokumente o prehĺbení HMÚ navrhuje, a by sa pritom vychádzalo z inštitucionálneho a právneho rámca zmlúv. Euroskupina by potom mohla prevziať iniciatívu, pokiaľ ide o konkrétne opatrenia, za predpokladu, že tieto kroky budú dostupné pre všetky členské štáty.

2.4. V európskej politickej praxi sa presadzuje stále väčšie množstvo medzivládnych riešení, napríklad fiškálna dohoda, čím vzniká nebezpečenstvo, že sa vytvorí „súbežný režim upravený medzinárodným právom“. V správe, ktorú predložil pán Van Rompuy v decembri 2012, sa poukazovalo na skutočnosť, že na uskutočnenie väčších reforiem je dôležité spoločné porozumenie. Okrem toho je vraj potrebná vyššia miera sociálnej súdržnosti, intenzívna účasť Európskeho parlamentu a národných parlamentov a obnovený dialóg so sociálnymi partnermi. Aj zodpovednosť (ownership) členských štátov sa vraj musí zlepšiť. Vtedajší predseda Rady EÚ (6) tak do diskusie, ktorá sa predtým zameriavala najmä na otázky hospodárskej politiky a rozpočtu a na chýbajúcu demokratickú legitimitu, zahrnul sociálny rozmer a osobitnú úlohu sociálnych partnerov.

2.5. Po voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2014 a posilnení postavenia predsedu Komisie na základe demokratických volieb sa objavili nové návrhy na diskusiu: a) „Príprava na ďalšie kroky smerom k lepšej správe hospodárskych záležitostí v eurozóne“, analytická poznámka štyroch predsedov z 12. februára 2015 (7); b) „Dobudovanie hospodárskej a menovej únie“, správa piatich predsedov z 22. júna 2015 (8).

2.6. EHSV berie tieto návrhy na vedomie a posúdi, do akej miery ich koncepcia rozvoja hospodárskeho riadenia prispieva k sociálnej, demokratickej, solidárnej a politickej únii, v ktorej sa zaručí primeraná účasť občanov EÚ a občianskej spoločnosti.

2.7. EHSV sa domnieva, že HMÚ potrebuje skutočné posilnenie spolupráce v rámci Spoločenstva, ako sa to naznačuje v pláne Komisie. Zvyšovaním dopytu namiesto jeho obmedzovania by sa dalo dosiahnuť zosúladenie hospodárskej výkonnosti rôznych štátov v rastúcom a prosperujúcom hospodárstve. Zahŕňa to aj lepšiu harmonizáciu sociálnych noriem a práv zamestnancov na ceste k pokroku.

2.8. Koexistenciou metódy Spoločenstva s medzivládnymi iniciatívami (napríklad fiškálnou dohodou) a inými dočasnými formami vďaka dozorným funkciám Komisie alebo Súdneho dvora Európskej únie pri uplatňovaní medzinárodných dohôd vznikla nová neprehľadnosť, pokiaľ ide o aktérov, ich legitímnosť a zodpovednosť. Tak sa nedá zaručiť transparentnosť a úplná demokratická kontrola. To bolo príčinou veľkej kritiky, pretože v kríze sa museli uprednostniť rýchle riešenia, aj keď vždy s vyhláseným cieľom, že jednotlivé dohody podľa medzinárodného práva sa neskôr prenesú do metódy Spoločenstva. Ak by malo byť podľa piatich predsedov, zostane to tak do roku 2018. Podľa ich harmonogramu sa tým odďaľuje riešenie otázky úplnej demokratizácie HMÚ a v ich správe sa nevenuje dostatočná pozornosť otázke politickej únie. Dovtedy má dialóg v európskom semestri medzi Európskym parlamentom (EP), Radou a Euroskupinou, ako aj medzi národnými parlamentmi a Komisiou, resp. poslancami národných parlamentov a EP (COSAC) viesť k väčšej dôvere a spoločnému konaniu. V súvislosti s tým EHSV poukazuje na to, že zintenzívnený dialóg nemôže nahradiť integračnú politiku. Metóda Spoločenstva sa teraz musí posilniť a namiesto paralelnej koexistencie rôznych režimov medzinárodného práva musí byť ona základom fungujúcej HMÚ.

3. Lepšie riadenie HMÚ vďaka vyššej účasti, transparentnosti a zodpovednosti

3.1. Vyššia účasť sociálnych partnerov môže prispieť k lepšej správe a štruktúrovaný dialóg s občianskou spoločnosťou prispeje k zlepšeniu demokratickej odolnosti. EHSV je v tejto súvislosti ochotný zohrávať osobitnú úlohu a poskytnúť svoje skúsenosti a prostriedky, ako je to v prípade stratégie Európa 2020 (9).

3.2. Pokiaľ ide o otázku zodpovednosti, predovšetkým sociálnych partnerov, ktorú predložil predseda Rady Van Rompuy, jej plnenie bude náročnejšie, najmä preto, že sociálni partneri boli na rozdiel od vlád doteraz nedostatočne zapojení do procesu navrhovania cieľov/nástrojov hospodárskeho riadenia. Ako ich potom možno povzbudiť, aby sa zapojili do politiky, na ktorú nemajú takmer žiadny vplyv? Ako strany v kolektívnom vyjednávaní a hospodárske subjekty rozhodujúcim spôsobom prispievajú k ovplyvňovaniu úrovne a stability cien, kde HMÚ predstavuje komplexný rámec pre rôzne systémy stanovovania miezd a formovania politiky zamestnanosti a sociálnej politiky.

3.3. Komisia predložila v roku 2013 svoje oznámenie o sociálnom rozmere HMÚ (10), čím reagovala na nespokojnosť aktérov z občianskej spoločnosti. Je nevyhnutné včas rozpoznať a odstrániť „problematický“ hospodársky vývoj, keďže pretrvávajúce sociálne nerovnosti by mohli ohroziť finančnú a hospodársku stabilitu HMÚ. V priebehu nasledujúcich diskusií sa ukázalo, že existujú dva myšlienkové prúdy. Prvý vychádza z toho, že sociálny rozmer HMÚ je doplnkovým pilierom, ktorý má na rozdiel od povinných postupov rozpočtovej a hospodárskej politiky dobrovoľný charakter. Druhý prúd, s ktorým sa stotožňuje EHSV, poukazuje na skutočnosť, že niektoré z cieľov hospodárskej politiky sú v rozpore s cieľmi sociálnej politiky EÚ podľa článku 4 ods. 2 ZFEÚ a že tieto konflikty cieľov sa musia nájsť a odstrániť.

3.4. Komisia má v úmysle intenzívnejšie zapojiť sociálnych partnerov a uskutočniť výmenu názorov o vývoji miezd a kolektívnom vyjednávaní. V tejto súvislosti už podnikla niekoľko krokov. Na druhej strane by chcela diskutovať so sociálnymi partnermi o európskom semestri, pričom podnecuje k účinnejšiemu zapojeniu sociálnych partnerov v členských štátoch. Samotný EHSV predložil konkrétne návrhy na účinnejšie zapojenie sociálnych partnerov do hospodárskeho riadenia (SOC/507) (11). Prinajmenšom nové rozdelenie povinností v rámci Komisie, a to najmä rozšírenú právomoc podpredsedu Dombrovskisa, možno považovať za znak, že je potrebné venovať viac pozornosti účasti sociálnych partnerov.

4. Návrhy a hodnotenie

4.1. Správa predsedov

4.1.1. EHSV je presvedčený, že od správy piatich predsedov (12) z 22. júna 2015 nazvanej „Dobudovanie hospodárskej a menovej únie v Európe“ (13), sa bude odvíjať budúci vývoj štruktúr hospodárskeho riadenia v Európe. EHSV sa domnieva, že na základe pretrvávajúcej nerovnováhy a v záujme vybudovania dôvery je potrebné účinnejšie a demokratickejšie hospodárske riadenie, a to najmä v eurozóne (14). Naproti tomu sa pri analýze vychádza z obsahovo čiastočne nesprávnych predpokladov, čo napriek niekoľkým správnym bodom vedie k problematickým záverom: bez zmeny smerovania sa bude pokračovať v politike úsporných opatrení, a dôjde tým k ďalšiemu znižovaniu miezd a škrtom v sociálnej oblasti. Hoci sa uznáva, že v súčasnosti nie sú dosiahnuté minimálne predpoklady na dlhodobejšiu schopnosť prežitia HMÚ, odporúča sa pokračovať v odporúčanom stupňovaní a trvalej inštitucionalizácii doterajšej protikrízovej politiky. V tom vidí EHSV rozpor.

4.1.2. Súčasná katastrofálna hospodárska situácia v eurozóne (aj v porovnaní s USA a Japonskom) sa nepripisuje súčasnej protikrízovej politike, ale nedostatočnej konkurencieschopnosti jednotlivých členských štátov na základe rozdielneho mzdového vývoja a rozdielnych deficitov verejných financií. EHSV vyjadruje poľutovanie, že sa ignorujú krátkodobé výzvy makroekonomickej politiky, ako je inflácia a deflácia, anticyklická politika, ktorá chýba od roku 2010, a veľmi slabý dopyt, a naďalej sa uplatňuje asymetrická politika prispôsobovania. Piati predsedovia žiaľ úplne ignorujú základný problém, ktorý sa stal zrejmým počas krízy, že na rozdiel od USA, Japonska a Spojeného kráľovstva eurozóne ako celku, chýba „veriteľ poslednej inštancie“.

4.1.3. Vôbec sa nezohľadňujú odlišné prístupy centrálnych bánk, ktoré v USA a Spojenom kráľovstve prispeli k porovnateľne rýchlemu zotaveniu, zatiaľ čo v Európe situáciu najprv zhoršili. Namiesto anticyklickej stabilizačnej politiky by sa mali jestvujúce nástroje hospodárskeho riadenia posilniť o. i. národným radami hospodárskej súťaže, ktoré sa zamerajú na znižovanie dlhov (deleveraging) a vývoj miezd podľa produktivity. EHSV vyslovuje poľutovanie, že sa nevyužila príležitosť preskúmať základy súčasného súboru pravidiel z hľadiska dlhodobej únosnosti a doplniť ich o robustnú celoeurópsku perspektívu.

4.1.4. EHSV vyjadruje poľutovanie, že predsedovia pripisujú hospodársky rozvoj, ktorý je výrazne horší, než sa očakávalo, výlučne tomu, že v krajinách nachádzajúcich sa v kríze sa nedostatočne uplatňovali a nedostatočne prepracovali nové mechanizmy hospodárskeho riadenia a programy prispôsobovania. Pri prílišnom zdôrazňovaní štrukturálnych reforiem a cenovej konkurencieschopnosti členských štátov v záujme hospodárskej únie, ktorá sa má dokončiť (prvá kapitola), sa prehliada, že štrukturálne reformy a stanovovanie miezd sú predmetom neustálych rokovaní a riešení problémov na miestnej úrovni, ktoré sa riadia demokratickými zásadami. Takto sa však piati predsedovia stavajú do pozície nezainteresovaných aktérov, ktorí chcú členské štáty viacej priblížiť k ľubovoľne definovaným referenčným hodnotám bez toho, aby sa na to posilnila demokratická legitimita a obnovila zodpovednosť.

4.1.5. V správe chýba perspektíva plnohodnotnej fiškálnej únie, a preto sa EHSV obáva, že eurozóna bude v členských štátoch ďalej strácať legitimitu, predovšetkým preto, že jej „zvyšovanie dávky toho istého lieku“ nezlepší hospodársky blahobyt všetkých jej občanov a ďalej bude prevládať perspektíva národných štátov. Navrhované opatrenia na integráciu trhov práce a sústav sociálneho zabezpečenia sú v očiach EHSV úplne nedostatočné, okrem iného preto, lebo sa im pripisuje druhoradý význam, a to napriek rétorike predsedov, že chcú dosiahnuť „sociálny AAA-rating“ eurozóny. EHSV považuje vývoj sociálnej únie za integrovanú súčasť demokratickej a sociálnej HMÚ, nie za prívesok.

4.2. Analýza a návrhy inštitútu Bruegel (15)

4.2.1. Európsky inštitút Bruegel konštatuje, že od začiatku sa HMÚ vyznačovala výraznými rozdielmi v hospodárskych, sociálnych a politických podmienkach, ktoré viedli k chybám v politikách členských štátov a neprimeranému európskemu hospodárskemu riadeniu. Inštitút odporúča reformu hospodárskeho riadenia v oblasti bankovej únie a makroprudenciálneho dohľadu nad finančným sektorom, opatrenia na zabránenie hlbokým rozdielom pri jednotkových mzdových nákladoch a riadenie fiškálnej politiky, ktorým sa zabezpečí udržateľnosť rozpočtov jednotlivých členských štátov a dostupnosť prostriedkov v prípade bankovej krízy alebo krízy štátneho dlhu. V nedávnej minulosti EHSV vo svojich stanoviskách predložil veľmi podobné návrhy (16).

4.2.2. Kapitálové toky z krajín s prebytkom prispeli k prehriatiu ekonomiky v krajinách s deficitom a následnému zvýšeniu nominálnych miezd. Finančnej nerovnováhe sa doteraz nevenovala dostatočná pozornosť, čo je v rozpore s prehlbovaním integrácie finančného trhu.

4.2.3. Procyklickou fiškálnou politikou v rokoch 2011 až 2013 a absenciou anticyklickej fiškálnej politiky v roku 2014 sa zbytočne zostrili sociálne problémy (17). Popri nevyhnutných štrukturálnych reformách by preto politika mala ľuďom otvoriť aj perspektívy, napríklad vhodnými rámcovými podmienkami na súkromné investovanie, aby sa dlhodobo opäť zvyšovala zamestnanosť. Okrem toho by politika mala priniesť opatrenia na posilnenie konkurencieschopnosti, aby sa dosahovali príjmy a vytvárala prosperita, čo všetkým zabezpečí sociálnu stabilitu. EHSV preto jednoznačne súhlasí so záverom, že z krátkodobého hľadiska je potrebné bezodkladne zvýšiť celkový dopyt a infláciu. Okrem toho je potrebné odbremeniť ECB od úloh spojených s fiškálnou politikou a prispôsobovaním jednotkových mzdových nákladov, ktoré nespadajú do jej právomoci, ale ktoré vykonáva v podstate z dôvodu politickej nečinnosti iných inštitúcií.

4.2.4. Podľa EHSV sa vyžaduje intenzívnejšie úsilie na riešenie zásadných otázok demokratickej legitimity. EHSV sa dôrazne zasadzuje za úplnú parlamentarizáciu eurozóny (veľký výbor EP so všetkými poslancami HMÚ, resp. tých štátov, ktoré chcú vstúpiť do eurozóny). V rámci COSAC je tiež potrebné zlepšiť hlasovanie poslancov eurozóny o otázkach spojených s HMÚ (18).

4.2.5. V rámci COSAC sa v roku 2014 poukázalo na skutočnosť, že veľa parlamentov nie je zapojených v dostatočnej miere, a boli vyjadrené obavy, že sú tým narušené väzby medzi občanmi a EÚ. V tejto súvislosti sa od Komisie a Rady požaduje, aby spolu s poslancami našli riešenie prostredníctvom konkrétnych návrhov (19). Formy účasti uvedené v článku 13 fiškálnej dohody sú síce krokmi správnym smerom, nepostačujú však na dosiahnutie skutočnej parlamentarizácie.

4.3. Väčšia zodpovednosť všetkých hospodárskych aktérov

4.3.1. Prekonávanie rozdielov vo fungovaní trhov práce, systémov stanovovania miezd a sústav sociálneho zabezpečenia zohráva dôležitú úlohu v záujme demokratickej a sociálnej HMÚ. Zdá sa, že v krátkom čase nie je možné zrealizovať federálny systém s jednotným európskym trhom práce a jednotnými inštitúciami a sústavami sociálneho zabezpečenia, aké majú v USA. Okrem toho by sa mal postup pri makroekonomickej nerovnováhe (MIP) symetricky posilniť a mali by sa na ňom zúčastňovať sociálni partneri.

4.3.2. EHSV poukazuje na skutočnosť, že niektoré ciele hospodárskej politiky v oblasti hospodárskeho riadenia sa musia dať viac do súladu s cieľmi sociálnej politiky EÚ podľa článku 4 ods. 2 ZFEÚ a že sa musia odstrániť možné rozpory medzi hospodárskymi a sociálnymi cieľmi. Všetky opatrenia v rámci európskeho semestra v súlade s horizontálnou sociálnou doložkou sa musia podrobiť posúdeniu sociálneho vplyvu. ktorého výsledky by sa mali zverejniť a prediskutovať na štátnej aj európskej úrovni. EHSV môže túto požiadavku podporiť v rámci svojich právomocí.

4.3.3. V správe piatich predsedov sa hovorí o finančnej, fiškálnej a politickej únii a sociálna únia sa nespomína. Jedinečný európsky model sa vraj má chrániť, o jedinečnom európskom sociálnom modeli sa už viac nehovorí. Síce je v nej snaha o „sociálny AAA-rating“, ako sa však má v prehĺbenej HMÚ dosiahnuť, to zostáva viac než vágne. O sociálnych otázkach sa v najlepšom prípade hovorí doplňujúco alebo v súvislosti s väčšou priepustnosťou trhov práce v členských štátoch. Rozhodujúcimi prvkami sú: minimálna úroveň sociálnej ochrany, efektívne sústavy sociálneho zabezpečenia v členských štátoch a nové pracovnoprávne iniciatívy flexiistoty bez toho, aby sa niečo bližšie vysvetľovalo.

4.3.4. Vlády členských štátov nesú veľkú zodpovednosť za rozvoj demokratickej a sociálnej HMÚ. To isté platí o sociálnych partneroch na štátnej aj európskej úrovni, pre ktorých HMÚ predstavuje komplexný rámec pre rôzne systémy stanovovania miezd a formovania politiky zamestnanosti a sociálnej politiky. Ako hospodárski a sociálni aktéri určujúcim spôsobom rozhodujú o plnení spoločného cieľa stability HMÚ.

4.3.5. EHSV znovu opakuje, že menová únia s rozdielnym vývojom cien a miezd v členských štátoch nevyhnutne povedie k nerovnováham medzi regiónmi územia s tou istou menou, v ktorých vonkajšie otrasy môžu spôsobiť sociálnu a politickú krízu a zintenzívniť rozdiely (20). EHSV sa preto domnieva, že je nevyhnutné otvoriť vážnu diskusiu o vytvorení pevnej štruktúry HMÚ, v rámci ktorej sa dosiahne dohoda o hospodárskych a sociálnych cieľoch a riadení (21). EHSV dospel k záveru, že makroekonomický dialóg EÚ (MED) si vyžaduje posilnenie a prehĺbenie v rámci eurozóny.

4.3.6. Európska rada začala v Kolíne nad Rýnom (jún 1999) makroekonomický dialóg s cieľom dosiahnuť trvalý makroekonomický súbor politík orientovaný na rast a stabilitu, t. j. hladké zosúladenie vývoja miezd a menovej a fiškálnej politiky. Jeho ciele sú v súčasnosti ešte aktuálnejšie: vyšší rast a zamestnanosť pri udržiavaní cenovej stability, využívaní výrobného potenciálu a zvyšovaní potenciálu rastu (22). EHSV vyjadruje poľutovanie, že tento nástroj sa počas roka oslabil a od vypuknutia krízy nebol využitý na demokratizáciu nástrojov hospodárskeho riadenia a zvýšenie povedomia o zodpovednosti v spoločnom menovom priestore HMÚ.

4.3.7. EHSV je presvedčený, že makroekonomický dialóg eurozóny (MED-EURO) môže rozhodujúcim spôsobom prispieť k demokratickému a sociálnemu rozvoju HMÚ v prípade splnenia požiadaviek okruhu strán zúčastnených na dialógu. Zachovanie schopnosti dialógu v rámci MED-EURO si vyžaduje obmedzenie počtu zúčastnených strán. Okrem zástupcov sociálnych partnerov, Európskej centrálnej banky, Euroskupiny a Komisie (pri úplnom zachovaní ich autonómie a nezávislosti) by sa na tomto dialógu malo rovnakou mierou zúčastniť aj predsedníctvo Výboru pre hospodárske a menové záležitosti Európskeho parlamentu.

4.3.8. Podľa EHSV by sa dialóg MED-EURO mal uskutočniť minimálne dvakrát za rok a mal by sa stať neoddeliteľnou súčasťou hospodárskeho riadenia HMÚ. Preto treba jeho výsledky a závery zohľadňovať tak pri vypracúvaní ročného prieskumu rastu, ako aj v hodnotiacej tabuľke a odporúčaniach pre jednotlivé krajiny. V celkovom kontexte menovej, rozpočtovej a mzdovej politiky v HMÚ sa môže vybudovať dôvera a dosiahnuť väčšia konvergenciu bez ohrozenia autonómie kolektívneho vyjednávania, čo by v súlade s Paktom stability a rastu mohlo vo väčšej miere viesť k transparentnému (nepovinnému) záväzku všetkých hospodárskych subjektov a mohlo by sa označiť za „pakt stability a zamestnanosti“. EHSV v tejto súvislosti zdôrazňuje význam hladkého zosúladenia menovej a rozpočtovej politiky a vývoja miezd na zvyšovanie rastu a zamestnanosti, ktorým by sa súčasne posilnila dôvera v menovú úniu.

4.3.9. Volíme tak iný prístup na etablovanie orgánov pre konkurencieschopnosť na sprevádzanie procesov stanovovania miezd na národnej úrovni, než je prístup zvolený v návrhu piatich predsedov (analogicky s návrhom inštitútu Bruegel). Tieto národné orgány pre konkurencieschopnosť sa podľa návrhu piatich predsedov majú okrem toho koordinovať na európskej úrovni. Bolo by bývalo vhodné včas pred vydaním správy konzultovať sociálnych partnerov, pretože v tejto podobe má návrh predsedov malé vyhliadky na úspech.

4.3.10. Výhľad: HMÚ bude bez vykonania dôkladných inštitucionálnych a politických reforiem naďalej nestabilná. Výbor vyjadruje veľké obavy nad stabilitou EÚ, keďže potrebné reformy, či už so zmenami v zmluvách alebo bezo zmien, sa vykonávajú na poslednú chvíľu a pod veľkým tlakom. Treba opäť posilniť sociálnu, politickú a hospodársku súdržnosť EÚ a pokračovať v zosúladenej hospodárskej a menovej integrácii, ktorá je základom fungujúcej HMÚ. Cieľ fungujúcej HMÚ sa nepodarí dosiahnuť bez odhodlaných poslancov, politikov a sociálnych partnerov, ktorí vedú diskusie s občianskou spoločnosťou na štátnej aj európskej úrovni a hľadajú najlepšie riešenia.

V Bruseli 17. septembra 2015 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Henri MALOSSE

(1) Heribert Prantl: Europa – Traum oder Alptraum (Európa – sen alebo nočná mora), prednáška v Ludwigsburgu 14. júla 2013.

(2) The EP, the Fiscal compact and the EU-institutions: a „critical engagement“; Elmar Brok (EVP, DE), Roberto Gualtieri (S&D, IT) a Guy Verhofstadt (ALDE, BE).

(3) Európska komisia: Employment and Social Developments in Europe 2014, 15. januára 2015, http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=en&pubId=7736

(4) Záverečná správa Skupiny pre budúcnosť Európy ministrov zahraničných vecí Belgicka, Dánska, Francúzska, Holandska, Írska, Luxemburska, Nemecka, Poľska, Portugalska, Rakúska a Španielska zo 17. 9. 2012.

(5) Tamtiež, s. 2 písm. f).

(6) V úzkej spolupráci s predsedami Barrosom a Junckerom a prezidentom Draghim.

(7) Jean-Claude Juncker v úzkej spolupráci s Donaldom Tuskom, Jeroenom Dijsselbloemom a Mariom Draghim: „Príprava na ďalšie kroky smerom k lepšej správe hospodárskych záležitostí v eurozóne“, analytická poznámka, neformálne zasadnutie Európskej rady, 12. februára 2015.

(8) Správa piatich predsedov: „Dobudovanie hospodárskej a menovej únie v Európe“, http://ec.europa.eu/priorities/economic-monetary-union/docs/5-presidents-report_sk.pdf

(9) Stanovisko EHSV na tému „Zhodnotenie vykonávania stratégie Európa 2020“ (Ú. v. EÚ C 12, 15.1.2015, s. 105).

(10) Posilnenie sociálneho rozmeru hospodárskej a menovej únie, COM(2013) 690 final.

(11) Stanovisko EHSV na tému „Štruktúra a organizácia sociálneho dialógu v kontexte skutočnej hospodárskej a menovej únie (HMÚ)“ (Ú. v. EÚ C 458, 19.12.2014, s. 1).

(12) Predsedu Európskej komisie, predsedu Európskej rady, predsedu Európskeho parlamentu, predsedu Euroskupiny a prezidenta Európskej centrálnej banky.

(13) Pozri poznámku pod čiarou č. 8. V ďalšom texte sa venujeme iba tým témam správy, ktoré sú pri tomto stanovisku relevantné.

(14) Stanovisko EHSV na tému „Dokončeniu HMÚ: politický pilier“ (Ú. v. EÚ C 332, 8.10.2015, s. 8).

(15) André Sapir, Guntram Wolff: Euro-area governance: what to reform and how to do it, 27. februára 2015, http://www.bruegel.org/publications/publication-detail/publication/870-euro-area-governance-what-to-reform-and-how-to-do-it/

(16) Stanoviská EHSV: „Dobudovanie hospodárskej a menovej únie – návrhy Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru pre nadchádzajúcu európsku legislatúru“ (Ú. v. EÚ C 451, 16.12.2014, s. 10); „Dokončenie HMÚ: politický pilier“ (Ú. v. EÚ C 332, 8.10.2015, s. 8).

(17) Zsolt Darvas, Olga Tschekassin: Poor and under pressure: the social impact of Europe’s fiscal consolidation, Bruegel Policy Contribution 2015/04, marec 2015.

(18) Pozri poznámku pod čiarou č. 14.

(19) Contribution of the XLIX COSAC, Dublin, jún 2014.

(20) EHSV: Sociálne dôsledky nových predpisov o hospodárskom riadení, 2012 (Ú. v. EÚ C 143, 22.5.2012, s. 23).

(21) Pozri poznámku pod čiarou č. 14.

(22) Uznesenie Európskej rady o európskej dohode o zamestnanosti, zasadnutie Európskej rady v Kolíne nad Rýnom, 3. a 4. júna 1999.