SK Úradný vestník Európskej únie C 255/66

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Nové partnerstvo pre modernizáciu univerzít: fórum EÚ pre dialóg medzi univerzitami a podnikmi“

[KOM(2009) 158 v konečnom znení]

(2010/C 255/12)

Spravodajca: pán BURNS

Komisia sa 2. apríla 2009 rozhodla podľa článku 262 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Nové partnerstvo pre modernizáciu univerzít: fórum EÚ pre dialóg medzi univerzitami a podnikmi“

KOM(2009) 158 v konečnom znení.

Odborná sekcia pre zamestnanosť, sociálne veci a občianstvo poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 15. októbra 2009. Spravodajcom bol pán Burns.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 458. plenárnom zasadnutí 16. a 17. decembra 2009 (schôdza zo 17. decembra 2009) prijal 60 hlasmi za, pričom 12 členovia hlasovali proti a 11 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Odporúčania

1.1 EHSV nepovažuje za výstižné, aby sa pre všetky inštitúcie vyššieho vzdelávania používal pojem „univerzity“ bez ohľadu na ich postavenie a názov v členských štátoch. Naopak pri presadzovaní partnerstva inštitúcií vyššieho vzdelávania a podnikov treba rozlišovať, pri ktorých odboroch je toto partnerstvo vhodné a obidvom stranám treba ponechať na zváženie vzájomnú výhodnosť partnerského vzťahu. Preto EHSV navrhuje používať pojem „inštitúcie vyššieho vzdelávania“ ako nadradený pojem a následne ho uplatniť aj v názve fóra.

1.2 Oznámenie Európskej komisie a takisto fórum EÚ pre dialóg medzi univerzitami/inštitúciami vyššieho vzdelávania a podnikmi by sa mali zameriavať na spoluprácu a pôsobenie tam, kde je to vhodné. To je potrebné vopred dobre analyzovať hlavne počas súčasnej krízy, kedy nie je zrejmé, že podniky budú mať možnosť priamo investovať do budúcich absolventov (s dlhodobejším výhľadom). Fóra treba využiť na formulovanie dlhodobého verejného záujmu, pokiaľ ide o vzdelanosť a vývoj trhu práce.

1.3 V tomto smere je žiaduca konzultácia so sociálnymi partnermi a zástupcami občianskej spoločnosti. Vytváranie vzťahov s podnikmi a založenie tohto fóra musí mať skutočný význam a nielen byť bezúčelným mechanizmom, ktorého jediným motorom je úsilie univerzít získať finančné prostriedky na svoju činnosť. Toto vytváranie vzťahov a založenie fóra sa tiež nesmie stať prostriedkom „nadvlády“ podnikov nad inštitúciami vyššieho vzdelávania.

1.4 EHSV by uvítal, keby partnerstvá medzi univerzitami a podnikmi boli viac vyvážené a obe strany sa viac usilovali stať sa hnacou silou zmien, byť cenným prínosom a pochopiť, že ich ciele a úlohy v spoločnosti sa líšia, a zároveň určili a využili tie oblasti a styčné body, v ktorých by mohli rozvíjať spoluprácu (1).

1.5 Celoživotné vzdelávanie – je potrebné uskutočniť empirický výskum, ktorý by pomohol zistiť, aké úlohy sa v podnikoch vykonávajú a čo má byť ich výsledkom ešte pred tým, ako si fórum stanoví ciele týkajúce sa odborného vzdelávania a prípravy.

1.6 Podniky sa musia zhostiť svojej zodpovednosti a určiť, aké výsledky očakávajú, a to vo vzťahu k tomu, čo sa robí alebo bude musieť robiť na pracovisku, a s ohľadom na potreby celoživotného vzdelávania pracovníkov.

1.7 Prístup k programom celoživotného vzdelávania nesmie byť obmedzený dosiahnutými akademickými výsledkami alebo viazaný na určitú kvalifikáciu. Celoživotné vzdelávanie musí byť založené na praktických potrebách zamestnanca a daného pracoviska. Akákoľvek odborná príprava na pracovisku by mala byť zameraná na dosahovanie výsledkov. Hlavným cieľom celoživotného vzdelávania by nemalo byť len dosiahnuť určitú kvalifikáciu.

1.8 V podnikoch často niet nad praktické skúsenosti. Fórum by preto malo navrhnúť aj spôsoby, ako môžu akademickí pracovníci získať hodnotné praktické skúsenosti s malými aj veľkými podnikmi. Mnohé skúsenosti sú známe a mali by sa analyzovať príklady osvedčených postupov.

1.9 MSP a mikropodniky treba podnecovať, aby sa aktívnejšie zapojili do fóra.

1.10 V rámci fóra by sa mala používať definícia MSP, ktorá by bola viac prakticky zameraná. Navrhujeme takéto rozdelenie

Kategória podniku Počet zamestnancov Stredný podnik <100 Malý podnik <20 Mikropodnik <5

2. Stručné zhrnutie kontextu

2.1 Vzdelávanie a odborná príprava sú kľúčovými faktormi, ktoré ovplyvňujú dosiahnutie celkových cieľov Lisabonskej stratégie. Na to, aby bola európska spoločnosť schopná prežiť a obstáť v celosvetovej konkurencii, musia byť občania podnikavejší. Ak chceme dosiahnuť tento cieľ, musíme sa zaoberať otázkou modernizácie európskych systémov vzdelávania, a zároveň pochopiť, že univerzity a podniky sú najdôležitejšou hybnou silou v tejto oblasti.

2.2 V súčasnosti už existujú partnerstvá medzi veľkými nadnárodnými koncernami a univerzitami, organizáciami v oblasti výskumu a podnikmi. Spoločné technologické iniciatívy, európske technologické platformy, špičkové vedecké strediská a novovytvorený Európsky inovačný a technologický inštitút sú skvelými príkladmi nových foriem spolupráce a partnerstva. Podobné vzťahy medzi inštitúciami vyššieho vzdelávania a mikropodnikmi či MSP však bohužiaľ tak dobre rozvinuté nie sú.

2.3 Potrebujeme nové smerovanie výskumu, aby sme získali ďalšie poznatky o meniacom sa svete vyššieho vzdelávania a o úlohe akademických pracovníkov. Hoci univerzity zohrávajú hlavnú úlohu pri tvorbe európskej „znalostnej spoločnosti“, nedávny výskum ukázal, že s našimi rastúcimi požiadavkami rastie aj tlak na univerzity. Tomuto tlaku môžu len ťažko čeliť: očakáva sa od nich totiž, že budú prezentovať viac výsledkov výskumu, budú konkurencieschopné a budú účinne využívať finančné prostriedky, ktoré majú k dispozícii, pričom budú súčasne s osobnejším prístupom vyučovať viac študentov, a samozrejme budú udržiavať aj vysoký akademický štandard. Ich úloha je teda nejasná a univerzitám hrozí, že nedokážu splniť svoju úlohu vytvárať a šíriť vedomosti (2).

2.4 V máji 2006 Komisia vo svojom oznámení o modernizácii systémov vyššieho vzdelávania (3) uvádzala tri hlavné oblasti, v ktorých by podniky mali byť prínosom v oblasti vzdelávania:

— riadenie: v univerzitnom svete by sa mohli používať podnikateľské modely,

— financovanie: podniky musia zohrávať významnejšiu úlohu pokiaľ ide o finančnú podporu vzdelávania i výskumu,

— študijný program: študentom musí byť poskytnuté vzdelanie, ktoré ich pripraví na súčasný a budúci pracovný svet. Do tohto procesu musia byť zapojené aj podniky, ktorých úlohou by malo byť ponúkať také pracovné miesta, ktoré študentom uľahčia prechod od štúdia k práci. Podniky tiež treba podnecovať, aby uvoľňovali svojich zamestnancov na aktivity v oblasti ďalšieho vzdelávania a aktualizácie ich zručností, a to po celý ich pracovný život.

2.5 V roku 2008 založila Komisia fórum „univerzity-podniky“, ktoré podporuje spoluprácu medzi univerzitami a podnikmi, aby univerzity mohli „lepšie a rýchlejšie reagovať na požiadavky trhu a budovať partnerstvá, ktoré využívajú vedeckotechnické poznatky“.

2.6 Na tomto fóre sa podieľajú inštitúcie vyššieho vzdelávania, podniky, podnikateľské združenia, sprostredkovateľské organizácie a verejné orgány. Fórum im umožnilo vymieňať si osvedčené postupy, diskutovať o spoločných problémoch a spolupracovať pri hľadaní riešení.

3. Obsah návrhu Komisie

3.1 Komisia uznáva, že je potrebné, aby univerzity a podniky navzájom lepšie spolupracovali. Preto sú potrebné opatrenia, ktoré by podporovali úsilie členských krajín zmodernizovať ich systémy vyššieho vzdelávania.

3.2 Účelom tohto oznámenia je:

— urobiť bilanciu skúseností z prvého roka fungovania fóra a ďalších relevantných aktivít na európskej úrovni týkajúcich sa výziev a prekážok spolupráce medzi univerzitami a podnikmi (v pracovnom dokumente útvarov Komisie sa tento aspekt práce rozvíja podrobnejšie),

— navrhnúť ďalšie kroky v práci fóra,

— vytýčiť konkrétne následné aktivity na posilnenie spolupráce medzi univerzitami a podnikmi.

3.3 Hlavné závery správy, ktorá bude ovplyvňovať prácu fóra sú:

— rozvoj podnikateľskej kultúry na univerzitách si vyžaduje hĺbkové zmeny riadenia univerzít a leadershipu,

— vzdelávanie v oblasti podnikania musí byť komplexné a otvorené všetkým študentom, ktorí oň majú záujem, vo všetkých akademických disciplínach,

— univerzity by mali zapojiť podnikateľov a ľudí pôsobiacich v oblasti podnikania do vyučovania podnikania,

— profesori a učitelia by mali prístup k odbornej príprave v oblasti vyučovania podnikania a otvorenia sa svetu podnikania,

— univerzity a organizácie verejného výskumu by mali mať jasné dlhodobé stratégie pre manažment práv duševného vlastníctva (PDV),

— treba sa zaoberať špecifickými výzvami, ktorým čelia MSP, ak majú vstúpiť do partnerstiev s univerzitami,

— celoživotné vzdelávanie (CŽV) by malo byť plne integrované do poslania a stratégií univerzít,

— zamestnávatelia a pracovný trh by mali oceňovať a uznávať aktualizáciu/zlepšovanie zručností,

— CŽV by malo byť vytvárané v spolupráci s podnikmi – univerzity ho nemôžu navrhovať a poskytovať (vzdelávanie) samy,

— celoštátne a regionálne rámcové podmienky poskytujú podporné prostredie pre univerzity, aby sa mohli zapojiť do spolupráce s podnikmi,

— spolupráca medzi univerzitami a podnikmi musí byť súčasťou inštitucionálnych stratégií, leadership a efektívny manažment ľudských zdrojov sú pre implementáciu kľúčovými prvkami.

3.4 Na uľahčenie diskusie o týchto témach Komisia plánuje posilniť štruktúru plenárnych stretnutí a tematických seminárov v rámci fóra EÚ pre dialóg medzi univerzitami a podnikmi. Rovnako sa odporúča, aby bolo fórum zastúpené aj na internete. Cieľom je tiež podnietiť vnútroštátne a regionálne orgány, ako aj prispievateľov z krajín, ktoré nepatria do EÚ, aby sa zapojili do tohto projektu.

3.5 Na základe výsledkov fóra chce potom Komisia preskúmať nové formy štruktúrovaného partnerstva medzi univerzitami a podnikmi, najmä MSP, a analyzovať, do akej miery by tieto partnerstvá mohli byť podporované prostredníctvom existujúcich programov EÚ. Komisia tiež bude skúmať, či by sa priestor na dialóg s podnikateľskou sférou nemohol rozšíriť na ďalšie oblasti vzdelávania a odbornej prípravy.

4. Všeobecné pripomienky/komentáre EHSV

4.1 EHSV síce víta, že Európska komisia sa usiluje o zlepšenie vzťahu inštitúcií vyššieho vzdelávania a podnikov, obáva sa však, že obsah oznámenia len potvrdzuje kritické komentáre vyjadrené v predchádzajúcich dokumentoch a prichádza k záveru, že „máme problém a musíme s ním niečo urobiť“. Výbor sa však obáva, že v oblastiach, v ktorých oznámenie Komisie navrhuje určité opatrenia na zlepšenie spolupráce medzi inštitúciami vyššieho vzdelávania a podnikmi, tak robí prostredníctvom jednostranných zjednodušení: univerzity by mali prevziať riadiace štruktúry podnikov, mali by umožniť priame zapojenie odborníkov z praxe a zaviesť vzdelávanie v oblasti podnikania atď. (pozri bod 3.3).

4.2 EHSV sa obáva, že Komisia zaujala príliš akademický postoj a odporúčania sú príliš vágne a dajú sa vysvetľovať mnohými spôsobmi. Používanie pojmu „univerzity“ na všetky inštitúcie vysokoškolského vzdelávania, bez ohľadu na názov a postavenie v členských štátoch, je mätúce. Rôzne inštitúcie vyššieho vzdelávania poskytujú podnikom rôzne služby. Inštitúcie, ktoré sa zameriavajú na odbornú prípravu založenú na zručnostiach teda ponúkajú iné produkty než inštitúcie, ktoré sa vo svojej výučbe zameriavajú na poznatky. Napríklad základnou funkciou tradičných univerzít, kde prevládajú humanitné a spoločenské vedy a základný výskum, je vytvárať poznatky a prispieť k zachovaniu kultúrnej kontinuity.

4.3 Väčšina zamestnávateľov chápe tradičný rozdiel medzi univerzitami a inými formami vyššieho vzdelávania. Očakávajú, že univerzity budú poskytovať svojim študentom také vzdelanie, ktoré zabezpečí, že študenti budú pri ukončení štúdia disponovať rozsiahlymi poznatkami v danej oblasti. Univerzitný diplom považujú skôr za ukazovateľ potenciálu než za hodnotenie kompetencií, zatiaľ čo od kvalifikácie v oblasti vyššieho vzdelávania a odbornej prípravy očakávajú, že budú zodpovedať kompetenciám, resp. schopnosti vykonávať úlohy. Oznámenie ani pracovný dokument útvarov Komisie, na ktorom sa toto oznámenie zakladá, sa však vyjasneniu týchto otázok nevenujú.

4.4 EHSV si uvedomuje problémy spojené s tzv. korporatizáciou univerzít. Domnieva sa, že snaha preniesť vzdelávacie postupy a procesy z USA do Európy a tu ich bezprostredne aplikovať nemá nádej na úspech. Európske univerzity musia nájsť nový spôsob, ako spolupracovať s podnikmi a zlepšiť služby, kvalifikácie a výsledky, ktoré ponúkajú, bez toho, aby to ohrozilo ich schopnosť vykonávať základný výskum, ktorý je nevyhnutným predpokladom presadenia sa Európskej únie v svetovej konkurencii.

4.5 V súčasnej hospodárskej situácii sa všetky európske inštitúcie vyššieho vzdelávania musia viac zameriavať na „zákazníkov“ a vo väčšej miere si uvedomovať, aké náklady a prínos pre spoločnosť znamenajú. Ideálnymi partnermi, ktorí môžu vysokým školám/inštitúciám vyššieho vzdelávania pomôcť zhostiť sa tejto úlohy, by mohlo byť fórum „univerzity – podniky“. „Zákazníka“ však treba definovať z pohľadu verejného záujmu, zamestnávateľa či jednotlivého študenta.

4.6 Takéto zmeny priorít budú mať pre univerzity aj finančné dôsledky. Kľúčovou otázkou, ktorú treba veľmi pozorne zvážiť, je, do akej miery by trh mal určovať priority v akademickej oblasti. Výlučné zameranie na konkurencieschopnosť a potreby podnikov ako absolútne normy by, medzi iným, mohlo spôsobiť zúženie rozsahu študijného programu a oblastí výskumu. Tento trend sa odráža aj v úpadku klasických vedných odborov, ktorý sa dá pozorovať na svetovej úrovni. Tento proces (4) nepostihuje len humanitné odbory, ale aj klasické vedecké disciplíny ako napríklad chémia, fyzika a matematika, ako aj ekonomika a iné spoločenské vedy.

4.7 Vo svojom oznámení Komisia uvádza, že hlavným cieľom akýchkoľvek predkladaných odporúčaní je dosiahnuť, aby európske univerzity pôsobili „ako hybná sila ambície Európy byť lídrom znalostnej ekonomiky a spoločnosti vo svetovom meradle“. Hoci sa to javí ako chvályhodný cieľ, obava, že univerzity boli stanovené ako jediný motor sa javí ako podložená. EHSV by radšej uvítal rovnoprávne partnerstvo medzi podnikmi a univerzitami, v rámci ktorého by obe strany uznali svoje silné a slabé stránky a boli v rovnakej miere hnacou silou zmien: podniky by poskytovali praktické skúsenosti a poznatky o trhu, zatiaľ čo univerzity by sa starali o intelektuálnu stránku a podporu. EHSV však pripomína, že hybnou silou európskeho úsilia je zároveň rad ďalších faktorov, nielen podniky a inštitúcie vyššieho vzdelávania. Úsilie treba posudzovať v kontexte viacerých oblastí politiky EÚ i členských štátov a hlavne na pozadí spoločenskej podpory vzdelávaniu a vzhľadom na riešenie otázky nezamestnanosti.

4.8 EHSV uznáva potrebu zosúladiť obsah vyučovania so zamestnateľnosťou, ako aj odkaz na „výsledky“, uvedený v pracovnom dokumente (5.2, 5.2.3, 5.5.5), ale naďalej sa nazdáva, že to nemôže byť jediným poslaním univerzít. Má však určité pochybnosti týkajúce sa toho, ako budú tieto výsledky definované, kto ich bude definovať a ako sa bude dať do konečnej sústavy univerzitného vzdelávania a kvalifikácií a odbornej prípravy a kvalifikácii začleniť odborná príprava a ďalšie vzdelávanie, či odborné kvalifikácie. Výbor sa domnieva, že definovanie týchto výsledkov je kľúčovým prvkom zosúladenia kvalifikácií v oblasti odbornej prípravy a potrieb zamestnávateľov, najmä pokiaľ ide o MSP a mikropodniky. Konštatuje však, že vzhľadom na dĺžku trvania štúdia v porovnaní s rýchlym vývojom na európskych trhoch práce, ktoré nie sú harmonizované, sa dá odborná príprava ťažko zosúladiť so zamestnaním v podniku. V prípade praktických, hospodársky orientovaných odborov musia byť univerzity schopné sprostredkovať študentom a absolventom príslušné teoretické poznatky, a vyhovieť tak aktuálnym požiadavkám, ktoré kladie meniace sa podnikateľské prostredie.

4.9 Celoživotné vzdelávanie má pre podniky a občanov obrovský význam, oznámenie sa však vôbec nezaoberá problematikou rovnosti prístupu k nemu. To je vážny problém, najmä pokiaľ ide o občanov, ktorí nemajú univerzitné vzdelanie. Je jasné, že bez špecifických odporúčaní budú mať osoby, ktoré majú univerzitný diplom viac možností získať pomoc a ďalej sa odborne vzdelávať, zatiaľ čo osoby, ktoré univerzitný diplom nemajú, nebudú v kontakte s univerzitami a nebudú sa zapájať ani do univerzitných programov v oblasti celoživotného vzdelávania.

4.10 Z návrhov sa zdá, že Komisia predpokladá, že bude schopná určiť oblasti, v ktorých chýbajú kvalifikované pracovné sily len na základe stretnutí so zamestnávateľmi a akademickými pracovníkmi. Je iróniou, že hoci sa v čoraz väčšej miere presadzuje vedecký výskum, v tejto oblasti sa Komisia vyhýba tomu, aby odporučila akúkoľvek aplikáciu alebo vedecký postup, ktorý by umožnil presne stanoviť oblasti s nedostatkom kvalifikovaných pracovných síl a pomohol formovať vzdelávanie a odbornú prípravu tak, aby sa tieto medzery zaplnili. Vďaka zriadeniu inštitúcií (napríklad združení) na vysokých školách v spolupráci s podnikmi, by bolo možné zistiť, aká kvalifikácia absolventov je v praxi potrebná, a zabezpečiť, aby absolventi lepšie spĺňali požiadavky hospodárstva. Okrem toho by tieto inštitúcie mohli pomáhať sprostredkovať podnikom absolventov.

4.11 Takýto nedostatok dôkazov je zjavný najmä v oblasti celoživotného vzdelávania. Mal by sa uskutočniť empirický výskum, ktorý by jasne ukázal, aké úlohy sa v podnikoch vykonávajú a aké treba vykonávať. Hneď ako budú tieto body jasné, odborné vzdelávanie a následné kvalifikácie by sa mali zamerať na dosiahnutie stanovených výsledkov. Vzhľadom na praktický aspekt stanovovania týchto výsledkov podnikov je potrebné, aby sa aj podniky zapájali do procesu vývoja a stanovovania týchto cieľov. Bude nevyhnutné informovať všetkých zainteresovaných. Napríklad keď je známe, že v nejakom sektore je veľký dopyt po pracovnej sile, ako povedzme v prípade námorných povolaní, bolo by potrebné informovať potenciálnych „študentov“ o univerzitách (vnútroštátnych alebo európskych) zabezpečujúcich odbornú prípravu pre tieto profesie, ktoré sú veľmi rozmanité a v niektorých prípadoch aj vysoko kvalifikované.

4.12 Komisia v bode 2 oznámenia uvádza: „Spolupráca medzi univerzitami a podnikmi zahŕňa dve spoločenstvá so značnými rozdielmi, pokiaľ ide o kultúru, hodnoty a poslanie.“ Ďalej hovorí o tom, ako sa rozvíjali partnerstvá medzi týmito dvoma oblasťami a na záver pripúšťa, že „úroveň spolupráce však zostáva v jednotlivých krajinách, univerzitách a akademických disciplínach veľmi nerovnomerná. Okrem toho je miera, do akej takáto spolupráca ovplyvnila riadenie a kultúru organizácie v týchto dvoch sektoroch, obmedzená. Málo univerzít má celouniverzitnú stratégiu spolupráce s podnikmi; tie, ktoré ju majú, sa koncentrujú v obmedzenom počte členských štátov.“

4.13 Toto konštatovanie vyjadruje jeden z hlavných problémov vzťahov medzi univerzitami a podnikmi, t. j. mnohé tradičné univerzity sa len veľmi málo usilujú, alebo vôbec neusilujú pochopiť kultúru, hodnoty a motiváciu podnikov, a domnievajú sa, že zmena v chápaní musí prísť zo strany podnikov a nie univerzít. Ozajstná spolupráca si však vyžaduje, aby zástupcovia podnikov zohľadnili aj špecifickú funkciu univerzít a rôzne druhy zodpovednosti voči spoločnosti, ako aj to, že prínos inštitúcií vyššieho vzdelávania pre podniky sa prejaví predovšetkým nepriamym spôsobom. Kým sa tento problém nevyrieši, odporúčania týkajúce sa spolupráce medzi univerzitami a podnikmi pravdepodobne nebudú mať veľkú váhu.

4.14 Toto konštatovanie zdôrazňuje aj iný problém. V súčasnosti sa spolupráca zakladá na tom, že univerzity spolupracujú s veľkými, často nadnárodnými, spoločnosťami, ktoré už dosiahli nejaký spoločenský a hospodársky vplyv. To vyvoláva otázku, akú nádej majú MSP a mikropodniky, že sa im podarí ovplyvniť univerzity, ak sa to doteraz v podstatnejšej miere nepodarilo ani veľkým spoločnostiam. Touto otázkou sa zaoberá bod 3.3: „je potrebné zaoberať sa špecifickými výzvami, ktorým čelia MSP, ak majú vstúpiť do partnerstiev s univerzitami“. Neexistujú však žiadne praktické návrhy, ktoré by hovorili o tom, aké výzvy to vlastne sú a ako by sa dali riešiť.

4.15 V celom dokumente neexistuje jasná definícia pojmu MSP. Tento pojem sa v samotnom oznámení vyskytuje 9-krát, desaťkrát v hodnotení vplyvu a 76-krát v pracovnom dokumente útvarov Komisie, všeobecný dojem z dokumentu Komisie však je, že sa nehovorí o malých podnikoch, ale vlastne o tých podnikoch, ktoré zamestnávajú viac ako 200 osôb a majú ročný obrat viac ako 10 miliónov EUR. Súčasná definícia MSP, ktorú používa Európska komisia je:

Kategória podniku Počet zamestnancov Ročný obrat Celková ročná súvaha Stredný podnik <250 50 miliónov EUR alebo 43 miliónov EUR Malý podnik <50 10 miliónov EUR alebo 10 miliónov EUR Mikropodnik <10 2 milióny EUR alebo 2 milióny EUR

Táto definícia inštitúciám vyššieho vzdelávania a fóru nijako nepomáha pri hľadaní MSP, najmä ak používajú kritérium ročného obratu. Výbor sa domnieva, že používanie tejto definície je prekážkou pri hľadaní potenciálnych obchodných partnerov. Bolo by vhodné mať k dispozícii jednoduchú definíciu MSP, ktorá by odrážala realitu.

4.16 Spomínaný „rozvoj podnikavosti“ na všetkých stupňoch vzdelávacieho systému treba dôkladne analyzovať a konkretizovať, pretože sa výbor obáva, že fórum nie je najvhodnejším miestom na prediskutovanie tejto veľmi širokej tematiky. Potreba rozvíjať u detí ich tvorivosť a ďalšie predpoklady na uplatnenie sa v budúcom zamestnaní a potreba, aby boli dospelí vo svojom živote podnikaví (napr. celoživotné vzdelávanie) sú dve rôzne veci.

4.17 Podniky sa obávajú, že podnikavosť sa stala novým módnym trendom vo vyššom vzdelávaní. Samozrejme, že je úlohou univerzít podporovať aj rozvoj podnikavejšieho prístupu, avšak v poslednej dobe sa tento trend rozšíril do takej miery, že zahŕňa aj učenie ľudí ako podnikať. World Economic Forum (Educating the next wave of Entrepreneurs, apríl 2009) uvádza, že väčšina toho, čo ľudia počujú o podnikaní nie je pravda. Nie sú to žiadne čary, nie je to žiadna záhada, a nemá to nič spoločné s génmi. Je to odbor, a ako každý odbor sa dá naučiť. Domnievame sa, že tento nedávny posun na niektorých univerzitách je od základu chybný. Univerzity môžu ľudí naučiť, ako vykonávať podnikateľské úkony ako napríklad účtovníctvo, marketing či manažérske postupy, ale nikto, dokonca ani profesori na univerzitách, nemôžu ľudí naučiť, ako zvážiť a vziať na seba finančné a osobné riziko, ktoré sa často vymyká akémukoľvek logickému zvažovaniu.

4.18 EHSV sa odvoláva na svoje stanovisko „Partnerstvo medzi vzdelávacími inštitúciami a zamestnávateľmi“ (5), v ktorom sú takisto naformulované viaceré podnety k danej problematike.

5. Pripomienky k pracovnému dokumentu útvarov Komisie

5.1 EHSV sa obáva, že pracovný dokument, na ktorý sa oznámenie odvoláva (bod 2) prináša len veľmi málo nových poznatkov v porovnaní s oznámením. Maximálne len vyvoláva zmätok tým, že uvádza tézy, na podporu ktorých existujú len minimálne alebo žiadne dôkazy.

5.2 Pracovný dokument je zjavne napísaný z pohľadu univerzít a zaoberá sa tým, čo by univerzity mohli spraviť, aby profitovali z prepojenia s podnikmi. To v nás vyvoláva obavy, keďže neprináša objektívny pohľad na to, čo by malo byť úlohou fóra. Rozlíšenie medzi univerzitami, inštitútmi ďalšieho vzdelávania a inými inštitúciami poskytujúcimi odbornú prípravu je tiež veľmi vágne a nie je jasné, či sa navrhuje, aby sa všetky univerzity stali inštitúciami odbornej prípravy alebo či by sa všetky vzdelávacie inštitúcie mali stať univerzitami.

5.3 EHSV sa domnieva, že tento pracovný dokument je premárnenou príležitosťou a neponúka širšiu perspektívu z pohľadu podnikov, ani sa nezaoberá špecifickými problémami MSP.

V Bruseli 17. decembra 2009 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Mario SEPI

(1) Pozri stanovisko EHSV na tému „Univerzity pre Európu“, spravodajca: Joost van Iersel (Ú. v. EÚ C 128, 18.5.2010, s. 48.) a stanovisko EHSV na tému „Spolupráca a prenos poznatkov medzi výskumnými organizáciami, priemyslom a malými a strednými podnikmi – dôležitá podmienka inovácií“, spravodajca: Gerd Wolf (Ú. v. EÚ C 218, 11.9.2009).

(2) Európska nadácia pre vedu (ESF). 2008. John Brennan, Jürgen Enders, Christine Musselin, Ulrich Teichler a Jussi Välimaa: „Higher Education Looking Forward: An Agenda for Future Research“ (Budúcnosť vyššieho vzdelávania: agenda pre výskum v budúcnosti), 2008.

(3) Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu „Uskutočňovanie programu modernizácie univerzít: vzdelávanie, výskum a inovácie“, KOM(2006) 208 v konečnom znení, 10.5.2006.

(4) Wilshire, Bruce: „The Moral Collapse of the University: Professionalism, Purity and Alienation“ (Morálny úpadok univerzity: profesionalita, rýdzosť a odcudzenie), Albany: State University of New York Press, 1990. Readings, Bill: „The University in Ruins“ (Univerzita v ruinách), Cambridge, Harvard University Press, 1996.

(5) Stanovisko EHSV, spravodajca: pán Malosse (Ú. v. EÚ C 228, 22.9.2009, s. 9).