ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Odôvodnenie

Cieľom navrhovanej zmeny a doplnenia je bližšie upraviť, že centrálne banky by mali byť súčasťou rozhodovania o druhoch aktív držaných v centrálnych bankách, ktoré sa majú považovať za likvidné aktíva. To je v súlade s dohodou Bazilej III, kde sa uvádza, že príslušné orgány dohľadu by mali prerokovať s príslušnou centrálnou bankou a dohodnúť sa s ňou na rozsahu, v akom by sa mali rezervy centrálnej banky započítať do zásob likvidných aktív. Inými slovami, mali by stanoviť rozsah, v akom môžu byť rezervy centrálnej banky znížené v čase stresu (19).

Kým článok 404 navrhovaného nariadenia uvádza „vklady držané v centrálnych bankách v takej miere, v akej tieto vklady možno vybrať v čase stresu“, príloha III navrhovaného nariadenia uvádza „rezervy centrálnych bánk, ak tieto rezervy možno čerpať v čase stresu“. Vzhľadom na to, že ide o zhodné koncepty, mala by sa zjednotiť terminológia (pozri tiež zmenu a doplnenie 30).

Pokiaľ ide o vklady držané v Eurosystéme, ECB je toho názoru, že jednodňové vklady, t.j. zdroje vložené do jednodňových sterilizačných operácií a prostriedky na bežných účtoch úverových inštitúcií mínus priemerná požiadavka na minimálne rezervy za 30 dní, by sa mali započítať do likvidných aktív.
3.1.

ECB podporuje iniciatívy smerujúce k väčšej transparentnosti a zverejňovaniu metodológie a ratingového postupu vo vzťahu k štátnemu dlhu (38). Navrhovaným nariadením sa zavádza osobitný režim týkajúci sa periodicity revízie a postupu pri vydávaní štátnych ratingov. ECB víta tieto navrhované zmeny a najmä návrh vyžadovať od ratingových agentúr, aby hodnotili štátne ratingy častejšie. Zatiaľ čo by sa ratingy mali uverejňovať len po skončení pracovného dňa a najmenej hodinu pred otvorením obchodných miest v Únii, ECB má za to, že by sa mohlo pristúpiť k ďalším iniciatívam, ktoré by zmiernili možné procyklické účinky zmien ratingov. ECB odporúča preskúmať, akým spôsobom by bolo možné znížiť volatilitu spôsobenú načasovaním zmien ratingov, najmä ak je emitent predmetom ratingových signálov a má blízko k strate svojho investičného stupňa, ako aj vtedy, keď sa uvažuje o možnosti znížiť rating o niekoľko bodov. Čo sa týka týchto situácií, mali by sa viac preskúmať návrhy, aby bol trh informovaný častejšie a spôsobom, ktorý by zmiernil efekt náhleho pádu. ECB okrem toho poznamenáva, že podľa navrhovaného nariadenia vydajú ratingové agentúry spoločne so štátnym ratingom alebo súvisiacim ratingovým výhľadom aj podrobnú výskumnú správu vysvetľujúcu všetky predpoklady, parametre, obmedzenia a neistoty, ako aj všetky ostatné prvky zohľadnené pri určení daného ratingu alebo výhľadu (39). V tejto súvislosti by mohlo byť vhodné rozšíriť uplatňovanie niektorých týchto požiadaviek na ostatné druhy ratingov, najmä požiadavky na podrobné informácie o kvantitatívnych a kvalitatívnych predpokladoch, ktoré odôvodňujú zmenu ratingu a ich relatívny význam.
Aby sa zabezpečilo efektívne zníženie administratívnej záťaže v rámci celej Únie, členské štáty by nemali mať povolené naďalej stanovovať v rámci svojich vnútroštátnych právnych predpisov všeobecnú požiadavku zverejňovať predbežné vyhlásenia vedenia. Táto požiadavka by sa mala zachovať len v prípade finančných inštitúcií, pre ktoré sa z dôvodu záujmu na zachovaní finančnej stability vyžaduje vyšší štandard transparentnosti. Okrem toho by sa pre všetky kategórie emitentov mala zachovať možnosť, aby zverejňovali predbežné vyhlásenia vedenia a štvrťročné správy dobrovoľne, alebo ak to vyžadujú pravidlá miesta obchodovania v rámci stanovených noriem kotóvania.“

Odôvodnenie Zrušenie požiadavky zverejňovať predbežné vyhlásenia vedenia by sa nemalo uplatňovať na finančné inštitúcie. V tejto súvislosti by sa mal zachovať vyšší štandard transparentnosti, ktorý by mal prispieť k dôvere verejnosti vo finančné inštitúcie a k zachovaniu finančnej stability. Táto zmena a doplnenie súvisí so zmenami a doplneniami 2 a 5. Okrem toho by zavedené zmeny nemali mať vplyv na možnosť, aby všetci emitenti uverejňovali predbežné vyhlásenia vedenia alebo štvrťročné správy dobrovoľne, alebo usilujúc sa o dodržanie bližšie vymedzených noriem kotóvania stanovených na mieste obchodovania. Tieto druhy zverejňovania sú reakciou na dopyt po vyššej úrovni transparetnosti emitentov zo strany niektorých tried investorov. Takáto možnosť ucelenejšieho zverejňovania prispieva k výkonnému fungovaniu kapitálových trhov a mala by sa zachovať.‚
2.2.

Okrem toho ECB poznamenáva, že v článku 1 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 sa ustanovuje, že nariadenie by sa nemalo uplatňovať na: a) členov ESCB, b) iné orgány členských štátov vykonávajúce podobné funkcie a c) iné verejné orgány Únie poverené riadením verejného dlhu alebo intervenciou v súvislosti s riadením tohto dlhu, čo zahŕňa zúčtovacie ako aj vykazovacie povinnosti (8). Ak by sa však od protistrán členov ESCB vyžadovalo, aby vykazovali všetky údaje o svojich transakciách archívom obchodných údajov, obmedzilo by to efektívnosť uvedenej výnimky. S cieľom predísť tomu, aby nariadenie (EÚ) č. 648/2012 obmedzovalo právomoci členov ESCB vykonávať svoje úlohy spoločného záujmu, je veľmi dôležité najmä chrániť účtovníctvo členov ESCB a zachovať efektívnosť signalizácie vyplývajúcej z operácií centrálnych bánk. Najefektívnejšie by sa to zabezpečilo tak, že od povinnosti vykazovať svoje transakcie s derivátmi by boli oslobodení nielen členovia ESCB, ale aj protistrany členov ESCB, ktoré sa zúčastňujú na transakciách s derivátmi.
„(10) S cieľom znížiť zaťaženie štatistických orgánov a respondentov by sa národným štatistickým úradom a iným vnútroštátnym orgánom malo umožniť, aby mali prístup k administratívnym záznamom vrátane záznamov vyplnených elektronicky a mohli ich používať, a to bezodkladne a bezplatne, a aby ich mohli integrovať do štatistík. (11) S národnými štatistickými úradmi by sa navyše malo v skorom štádiu konzultovať o návrhu nových administratívnych záznamov, ktoré by mohli poskytovať údaje na štatistické účely, a o plánovaných zmenách v existujúcich administratívnych zdrojoch alebo ich zastavení. Mali by sa im takisto doručovať relevantné metaúdaje od vlastníkov administratívnych údajov a mali by koordinovať normalizačné činnosti týkajúce sa administratívnych záznamov, ktoré sú relevantné z hľadiska tvorby štatistických údajov.“

„(10) S cieľom znížiť zaťaženie štatistických orgánov a respondentov by sa národným štatistickým úradom a iným vnútroštátnym orgánom malo umožniť, aby mali prístup k administratívnym záznamom vrátane záznamov vyplnených elektronicky a mohli ich používať, a to bezodkladne a bezplatne, a aby ich mohli integrovať do štatistík. S národnými štatistickými úradmi by sa navyše malo v skorom štádiu konzultovať o návrhu nových administratívnych záznamov, ktoré by mohli poskytovať údaje na štatistické účely, a o plánovaných zmenách v existujúcich administratívnych zdrojoch alebo ich zastavení. Mali by sa im takisto doručovať relevantné metaúdaje od vlastníkov administratívnych údajov a mali by koordinovať normalizačné činnosti týkajúce sa administratívnych záznamov, ktoré sú relevantné z hľadiska tvorby štatistických údajov. Výkon právomocí národných štatistických úradov a ostatných vnútroštátnych orgánov týkajúcich sa prístupu k administratívnym záznamom, ich používania, normalizácie, počiatočného návrhu, ďalšieho rozvoja a zrušenia by nemal zasahovať do výkonu úloh ESCB uvedených v článku 127 zmluvy a záruk nezávislosti centrálnej banky podľa článkov 130 a 282 ods. 3 zmluvy a článku 7 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky.“
4.2.

Vzhľadom na uvedené ECB poukazuje na práce, ktoré začal výbor pre menovú a finančnú štatistiku a štatistiku platobnej bilancie, s cieľom posúdiť kvalitu a porovnateľnosť údajov relevantných pre PMN na základe súčasného právneho rámca oblasti štatistiky. Výbor pre menovú a finančnú štatistiku a štatistiku platobnej bilancie môže tiež odporučiť vhodné spôsoby na zlepšenie povedomia verejnosti o týchto otázkach. Keď práce výboru pre menovú a finančnú štatistiku a štatistiku platobnej bilancie postúpia, ESS a ESCB by mohli, ak to považujú za vhodné, medzi sebou uzatvoriť memorandum o porozumení, v ktorom by sa ustanovili praktické opatrenia ich vzájomnej spolupráce vo vzťahu k rámcom záruk kvality pre štatistické údaje pre PMN.
Odôvodnenie V celom navrhovanom nariadení je potrebné používať súladnú terminológiu, aby sa predišlo všetkým pochybnostiam ohľadom úlohy MMF. Navrhované nariadenie by okrem toho malo zostať v súlade s ostatnými porovnateľnými právnymi nástrojmi o finančnej pomoci Únie a finančnej pomoci nepochádzajúcej od Únie, napr. s nariadením (EÚ) č. 407/2010, rámcovou dohodou o EFSF a zmluvou o ESM. Cieľom vypustenia „konajúcou v spolupráci s ECB“ v článku 3 ods. 3 a „v spolupráci s ECB“ v článku 3 ods. 8 a vloženia „ktorá prihliada/prihliadajúc na názory ECB v prípade, ak sa ECB rozhodla poskytnúť poradenstvo“ v oboch odsekoch je zohľadniť skutočnosť, že ECB by mala byť menej zapojená do prípravy programov úprav. Hoci zo zvyšku textu navrhovaného Radou vyplýva, že ECB má úlohu, ktorú možno opísať ako úlohu prevažne monitorovacej povahy, úloha ECB podľa článkov 3 ods.3 a 3 ods. 8 by bola skôr úlohou inštitúcie, ktorá vytvára program ekonomických úprav. Keďže za menovú politiku členského štátu mimo eurozóny zodpovedá jeho národná centrálna banka, ECB nepovažuje prevzatie takejto úlohy vo vzťahu k tomuto členskému štátu za vhodné. ECB by preto nemala zasahovať do nezávislého rozhodovania takejto národnej centrálnej banky svojím príspevkom k programu ekonomických úprav.
SK ECB-PUBLIC  
 
 
STANOVISKO EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY 
zo 7. augusta 2013 
k registru ú čtovných závierok 
(CON/2013/58) 
 
Úvod a právny základ 
Európska centrálna banka (ECB)  prijala 4. júla 2013 žiados ť Ministerstva financií Slovenskej republiky 
o stanovisko k návrhu zákona, ktorým sa mení a dop ĺňa zákon č. 431/2002 Z.z. o ú čtovníctve v znení 
neskorších predpisov a ktorým sa menia a dop ĺňajú niektoré zákony ( ďalej len „návrh zákona“). 
Právomoc ECB vyda ť stanovisko je založená na článkoch 127 ods. 4 a 282 ods. 5 Zmluvy o fungovaní 
Európskej Únie a článku 2 ods. 1 tretej zarážke rozhodnutia Rady 98/415/ES z 29. júna 1998 o poradení 
sa s Európskou centrálnou bankou vnútroštátnymi orgánmi oh ľadom návrhu právnych predpisov1, 
nakoľko sa návrh zákona týka Národnej bank y Slovenska (NBS). V súlade s článkom 17.5 prvou vetou 
rokovacieho poriadku Európskej centrálnej bank y Rada guvernérov prijala toto stanovisko.  
 
1.  Účel návrhu zákona 
Návrh zákona okrem iného pokra čuje v legislatívnom procese dotvárania a zdokona ľovania registra 
účtovných závierok2. V návrhu zákona sa uvádza, že register ú čtovných závierok bude obsahova ť aj 
výročné správy3. V dôsledku toho budú subjekty podliehajúce doh ľadu NBS uklada ť svoje výro čné 
správy do registra namiesto toho, aby ich predkladali NBS4. Niektoré z týchto subjektov budú do registra 
ukladať aj správy audítorov5. Dokumenty dohliadaných pobo čiek zahrani čných subjektov sa budú 
ukladať do neverejnej časti registra6, NBS k nim však bude ma ť prístup7. Priebežné ú čtovné závierky 
dohliadaných subjektov sa viac nebudú uklada ť do registra8, ale sa budú predklada ť NBS9. 
 
2. Priebežné finan čné vykazovanie  
Podľa názoru ECB by mal konzultujúci orgán zabezpe čiť, aby mali investori priamy prístup 
k informáciám týkajúcim sa individuáln ych a konsolidovaných priebežných ú čtovných závierok, ktoré 
                                                 
1  Mimoriadne vydanie Ú.v. EÚ , kapitola 1/zv. 1, s. 446. 
2  Pozri druhý odsek tretí bod všeobecnej časti dôvodovej správy. 
3  Článok I bod 19 návrhu zákona.  
4  Článok IX body 2 a 6, článok X body 2 a 5, článok XIV bod 1 a článok XXVIII bod 1 návrhu zákona. 
5  Článok IX bod 1, článok X body 1, 2 a 4, článok XIV bod 3, článok XXVIII bod 4, článok XXXIV body 1 a 2, článok 
XL body 1 a 7 návrhu zákona. 
6  Článok I bod 22 návrhu zákona.  
7  Článok I bod 35 návrhu zákona.  
8  Článok I bod 19 návrhu zákona.  
9  Článok XXII bod 1, článok IX body 3 a 4, článok XL body 2 a 4 návrhu zákona. 
ECB-PUBLIC  
2 zostavujú subjekty, ktorých akcie sú kót ované na burzách. ECB sa domnieva, že pokia ľ ide o subjekty, 
ktorých akcie sú kótované na burzách, pravidelné finan čné vykazovanie je dôležitým zdrojom údajov, 
ktorý pomáha investorom pri prijímaní investi čných rozhodnutí na základe lepšej informovanosti 
a podporuje ú činné rozde ľovanie kapitálu.  
 
Toto stanovisko sa uverejní na internetovej stránke ECB.  Vo Frankfurte nad Mohanom 7. augusta 2013. 
 
[podpis] 
 
Viceprezident ECB 
Vítor CONSTÂNCIO
2.2.3.

Preto by sa do článku 1 ods. 2 a článku 1 ods. 4 malo vložiť príslušné znenie, ktorým sa Komisii ukladá, aby si vyžiadala stanovisko Výboru pre menovú a finančnú štatistiku a štatistiku platobnej bilancie pred predložením návrhov zmien základných prvkov nariadenia (ES) č. 184/2005. Predovšetkým by sa to malo týkať zmien súvisiacich s: a) požiadavkami na údaje vrátane termínov predkladania, ako aj prieskumov, rozšírenia a vylučovania dátových tokov; b) aktualizácie definícií uvedených v prílohe II k nariadeniu (ES) č. 184/2005; c) spoločných noriem kvality, ako aj obsahu a periodicity správ o kvalite.
3.3

Je potrebné navyše poznamenať, že Rada Guvernérov ECB prijala 3. júna 2013„Zásady pre infraštruktúry finančného trhu“, ktoré v apríli 2012 vydal Výbor pre platobné a zúčtovacie systémy (Committee on Payment and Settlement Systems - CPSS) Banky pre medzinárodné zúčtovanie a Technický výbor medzinárodnej organizácie komisií pre cenné papiere (International Organization of Securities Commissions - IOSCO) (11), na účely dohľadu Eurosystému nad všetkými druhmi infraštruktúr finančného trhu. Následne sa otvorila verejná konzultácia k návrhu nariadenia o požiadavkách dohľadu vzťahujúcich sa na systémovo dôležité platobné systémy (ďalej len „nariadenie SIPS“) (12). Nariadenie SIPS zavádza zásady CPSS-IOSCO právne záväzným spôsobom a vzťahuje sa na platobné systémy pre veľké sumy, ako aj na maloobchodné platobné systémy systémového významu bez ohľadu na to, či ich prevádzkujú národné centrálne banky Eurosystému alebo súkromné subjekty.
4.2.

V článku 4 ods. 2 písm. b) navrhovaného nariadenia sa zavádza širší rozsah systematických rozdielov v prípade mier medziročného nárastu indexu cien bývania vo vlastnom obydlí (cenový index OOH) a indexu cien nehnuteľností na bývanie (HPI), ktorý môže byť výsledkom odchýliek od pojmov a metód stanovených v navrhovanom nariadení. Hoci sa to v nariadení (EÚ) č. 93/2013 (10) nespomína, ECB dôrazne odporúča používanie normy 0,1 percentuálneho bodu, ktorý sa používa na posúdenie porovnateľnosti podindexov HICP. Toto by bolo možné dosiahnuť vypustením článku 4 ods. 2 písm. b) z navrhovaného nariadenia a odstránením obmedzenia v rozsahu pokrytia článku 4 ods. 2 písm. a). Uvoľnenie požiadaviek porovnateľnosti by zhoršilo kvalitu podindexov OOH a HPI.
1.3

ECB zatiaľ nezistila žiadne konkrétne známky systémového rizika, ktoré by predstavovali obchodníci s komoditami, na základe ktorého by bolo v tomto štádiu nevyhnutné zrušenie v súčasnosti platných výnimiek z požiadaviek na veľkú majetkovú angažovanosť a vlastné zdroje. Obchodníci s komoditami pôsobiaci v Európe využívajú v porovnaní s bankami vo všeobecnosti finančnú páku v menšej miere a majú odolnejšie kapitálové štruktúry. Zvyčajne majú relatívne nízky pomer aktív k vlastnému kapitálu a nezdá sa, že by podobne ako banky uskutočňovali transformácie splatnosti a likvidity. Prepojenia s bankovým systémom prostredníctvom dlhu a s tým spojených mier zlyhania sú navyše, zdá sa, pomerne obmedzené. Priama expozícia bánk voči obchodníkom s komoditami sa javí byť relatívne nízka, čím sa znižuje potenciálne riziko nákazy. Napriek výraznému rastu trhov s komoditnými derivátmi za posledných 15 rokov neexistujú nezvratné dôkazy o tom, že obchodovanie s komoditnými derivátmi má nepriaznivé účinky na širší finančný systém. Podrobná analýza dopadov sa však javí ako nevyhnutný krok k prijatiu správneho rozhodnutia o zrušení alebo dočasnom predĺžení platnosti výnimiek. Je potrebné zohľadniť najmä otázky rovnakých podmienok vo vzťahu k úverovým inštitúciám, ktoré obchodujú s komoditami.
1.1.2.

ECB si uvedomuje, že technologický pokrok týkajúci sa rozšírenej technológie počítačových súborov na zapisovanie transakcií, ktorá je základom alternatívnych platobných prostriedkov, akými sú virtuálne meny, môže mať potenciál na zvýšenie efektívnosti, dosahu a výberu platobných metód a metód prevodu. Legislatívne orgány Únie by však mali venovať pozornosť tomu, aby sa ich postup nejavil ako podpora používania súkromne zavedených digitálnych mien, keďže takéto alternatívne platobné prostriedky nie sú zákonom zavedené ako meny, ani nepredstavujú zákonné platidlo vydané centrálnymi bankami a inými verejnými orgánmi (7). ECB má viaceré obavy v súvislosti s rozdielmi, ktoré existujú medzi „menami s núteným obehom“ a „virtuálnymi menami“ v zmysle navrhovanej smernice, pričom jednou z nich je volatilita spojená s virtuálnymi menami, ktorá je zvyčajne vyššia ako pri menách, ktoré vydávajú, alebo ktorých vydávanie iným spôsobom schvaľujú centrálne banky, keďže táto volatilita sa vždy nejaví tak, že by súvisela s ekonomickými alebo finančnými faktormi. Ďalšie obavy sa týkajú týchto skutočností: a) na rozdiel od držiteľov zákonných mien nemajú držitelia virtuálnych menových jednotiek zvyčajne žiadnu záruku, že budú v budúcnosti schopní zameniť svoje jednotky za tovar a služby alebo za zákonnú menu; a b) ak by hospodárske subjekty v budúcnosti používali virtuálne menové jednotky v podstatne vyššom rozsahu, mohlo by to mať v zásade vplyv na kontrolu centrálnych bánk nad množstvom peňazí s potenciálnym rizikom pre cenovú stabilitu, aj keď v súčasnosti je riziko obmedzené. Hoci je namieste, aby legislatívne orgány Únie v súlade s odporúčaniami FATF regulovali virtuálne meny v súvislosti s bojom proti praniu špinavých peňazí a proti financovaniu terorizmu, nemali by v tejto súvislosti podporovať širšie používanie virtuálnych mien.
2.2.1.

ECB je jedinou z inštitúcií Únie uvedených v článku 13 ods. 1 ZEÚ, ktorej bola priznaná medzinárodná právna subjektivita (18). V súlade s článkami 6.1 a 6.2 štatútu ESCB v oblasti medzinárodnej spolupráce týkajúcej sa úloh, ktorými je poverená ESCB, rozhodne ECB o tom, ako bude ESCB zastupovaný a či sa ECB a s jej súhlasom aj národné centrálne banky môžu zúčastniť na činnosti medzinárodných peňažných inštitúcií. Článok 63 štatútu ESCB ustanovuje, že tieto ustanovenia rešpektujú vhodné opatrenia prijaté Radou podľa článku 138 ods. 2 ZFEÚ na zabezpečenie jednotného zastupovania eurozóny v rámci medzinárodných peňažných inštitúcií a konferencií. ECB by mala naďalej zohrávať významnú úlohu pri zastupovaní eurozóny v MMF, t. j. úlohu, ktorá v plnom rozsahu zohľadňuje skutočnosť, že Eurosystém nezávisle vykonáva osobitné právomoci, ktorými bol poverený na základe ZFEÚ a štatútu ESCB, rovnako ako ECB vykonáva právomoci, ktorými bola poverená nariadením (EÚ) č. 1024/2013. Súčasťou tejto úlohy by mali byť prinajmenšom práva, ktoré má ECB ako zástupca Eurosystému v súčasnosti so štatútom pozorovateľa v MMF, t. j. právo obracať sa na orgány MMF a predkladať im písomné stanoviská. Ak by zorganizovanie jednotného vonkajšieho zastúpenia viedlo k rozšíreniu práv eurozóny v MMF, mohlo by byť potrebné ďalšie rozšírenie tejto úlohy. Vzhľadom na to ECB zastáva názor, že cieľ, ktorým je dosiahnutie jednotného zastúpenia eurozóny v MMF, je možné dosiahnuť len pri plnom rešpektovaní účinkov nezávislého výkonu osobitných právomocí ECB v oblasti vonkajšieho zastúpenia. Názory a postoje eurozóny by sa mali starostlivo koordinovať a mali by sa vyjadrovať jednotne. To však znamená, že organizácia jednotného zastúpenia musí v plnom rozsahu zohľadniť interné rozdelenie právomocí a príslušné mandáty rôznych inštitúcií Únie ako aj záruky nezávislosti zakotvené v zmluve, ktorých cieľom je ochrana Eurosystému pred akýmkoľvek politickým tlakom, aby mohol účinne uskutočňovať ciele, ktoré sa viažu na jeho úlohy.
1.4.

ECB sa domnieva, že navrhovaná smernica predstavuje len čiastočnú harmonizáciu a že by bolo vhodné uskutočniť ďalšie reformy s cieľom podporiť hlbšiu harmonizáciu, pokiaľ ide o hierarchiu pohľadávok veriteľov v prípade platobnej neschopnosti bánk. Právne predpisy Únie by najmä mali obsahovať pravidlo všeobecnej preferencie vkladateľov založené na viacúrovňovom prístupe. To by zlepšilo riešiteľnosť krízových situácií, keďže by sa spresnila hierarchia veriteľov a uľahčilo by sa rozdelenie strát medzi nezabezpečené dlhové nástroje bánk pred niektorými prevádzkovými záväzkami, pričom by sa zmiernili obavy týkajúce sa zásady, že žiadny veriteľ sa nesmie dostať do znevýhodnenejšieho postavenia, než do akého by sa dostal pri bežnom konkurznom konaní (6).
2.3.

acquis vo veciach kolízie zákonov podľa článku 9 smernice 2002/47/ES, podľa ktorého v prípade zaknihovaných cenných papierov na cezhraničnom základe sa právo jedného členského štátu uplatňuje, najmä tej krajiny, v ktorej je vedený účet, na ktorom sú cenné papiere držané prostredníctvom správcu. Uvedené pravidlo, ktorého cieľom je zjednodušiť cezhraničné finančné transakcie s kolaterálom v cenných papieroch, zohľadňuje acquis podľa článku 9 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/26/ES acquis , a najmä článku 9 smernice 2002/47/ES a článku 9 ods. 2 smernice 98/26/ES, existuje závažný dôvod na vymedzenie jediného rozhodného práva pre úverové pohľadávky, ako to zákonodarca Únie uskutočnil v prípade zaknihovaných cenných papierov. So zreteľom na článok 14 os. 1 nariadenia (ES) č. 593/2008 a článok 4 ods. 2 navrhovaného nariadenia by najúčinnejší spôsob minimalizovania počtu právnych poriadkov uplatniteľných na úverové pohľadávky bol odkaz na právny poriadok postúpenej pohľadávky. To by viedlo k dosiahnutiu podobného stupňa právnej istoty a jednoduchosti pre bankové úvery mobilizované ako kolaterál, ako sa to dosiahlo v prípade transakcií s kolaterálom v cenných papieroch. ECB odkazuje navo veciach kolízie zákonov podľa článku 9 smernice 2002/47/ES, podľa ktorého v prípade zaknihovaných cenných papierov na cezhraničnom základe sa právo jedného členského štátu uplatňuje, najmä tej krajiny, v ktorej je vedený účet, na ktorom sú cenné papiere držané prostredníctvom správcu. Uvedené pravidlo, ktorého cieľom je zjednodušiť cezhraničné finančné transakcie s kolaterálom v cenných papieroch, zohľadňujepodľa článku 9 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/26/ES ( 9 ) , ktorej článok 9 ods. 2 tiež ustanovuje, že iba jedno právo – ktorým sa riadi príslušný účet – sa uplatňuje. ECB by v tejto súvislosti chcela pripomenúť, že keď bola prijatá smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/44/ES ( 10 ) , aby okrem iného zahrnula do rozsahu pôsobnosti smernice 2002/47/ES úverové pohľadávky (t. j. bankové úvery), článok 9 uvedenej smernice nebol zmenený, keďže rokovanie o obsahu článku 14 nariadenia (ES) č. 593/2008 ešte prebiehali. Zohľadnením, a najmä článku 9 smernice 2002/47/ES a článku 9 ods. 2 smernice 98/26/ES, existuje závažný dôvod na vymedzenie jediného rozhodného práva pre úverové pohľadávky, ako to zákonodarca Únie uskutočnil v prípade zaknihovaných cenných papierov. So zreteľom na článok 14 os. 1 nariadenia (ES) č. 593/2008 a článok 4 ods. 2 navrhovaného nariadenia by najúčinnejší spôsob minimalizovania počtu právnych poriadkov uplatniteľných na úverové pohľadávky bol odkaz na právny poriadok postúpenej pohľadávky. To by viedlo k dosiahnutiu podobného stupňa právnej istoty a jednoduchosti pre bankové úvery mobilizované ako kolaterál, ako sa to dosiahlo v prípade transakcií s kolaterálom v cenných papieroch.