SK    SK  KOMISIA EURÓ PSKYCH SPOLO ČENSTIEV 
Brusel, 15.12.2005 
KOM(2005) 649 v kone čnom znení 
2005/0259 (CNS)   
Návrh  
NARIADENIE RADY 
o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výk one rozhodnutí a o spolupráci vo veciach 
vyživovacej povinnosti 
(predložený Komisiou) 
  
{SEK(2005) 1629} 
 
SK 2   SK ODÔVODNENIE  
1. K ONTEXT NÁVRHU  
1.1. Všeobecný kontext 
1.1.1. V rámci Európskej únie V záveroch stretnutia, ktoré sa konalo v Tampere 15. a 16. októbra 1999, Európska rada 
požiadala, aby sa prijali spolo čné osobitné procesné pravidlá s cie ľom zjednoduši ť a urýchli ť 
riešenie cezhrani čných sporov a aby sa zrušili opatren ia potrebné v dožiadanom štáte na 
uznanie a výkon rozhodnutí vydaných v členských štátoch vo veciach výživného. 
Program vzájomného uznávania v civi lných veciach, prijatý 30. novembra 2000
1, obsahuje 
požiadavku na zrušenie konania o exequatur v prospech verite ľov výživného, ktorí už môžu 
využívať nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci, uznávaní a 
výkone rozsudkov v ob čianskych a obchodných veciach ( ďalej len „Brusel I“)2. Tento 
program napokon všeobecne uvádza, že bude „ niekedy potrebné, ba dokonca nevyhnutné, 
ustanoviť na európskej úrovni ur čité procesné pravidlá, ktoré budú predstavova ť spoločné 
minimálne záruky“ , s cieľom „zamerať sa na určitú harmonizáciu konania“.  Predvída prijatie 
sprievodných opatrení vzájomného uznávania s cie ľom „ dosiahnutia čo najúčinnejšieho 
výkonu v dožiadanom štáte súdnych rozhodnutí vydaných v inom členskom štáte“ , najmä 
umožnením „ presného ur čenia majetku dlžníka, ktorý sa nachádza na území členských 
štátov“ alebo umožnením zaradenia vzájomného uznávania „ do rámca lepšej spolupráce 
medzi justi čnými orgánmi členských štátov “ a, napokon, týkajúcich sa  „harmonizácie 
kolíznych noriem “.  
Relevanciu tohto programu Európska rada  znovu potvrdila v novembri 2004 pri prijatí 
„Haagskeho programu“3, v ktorom zdôraz ňuje, že „p okračovanie uplat ňovania programu 
opatrení vo veciach vzájomného uznávania musí by ť prioritou v nadchádzajúcich rokoch, aby 
bolo zaru čené jeho dokon čenie do roku 2011.“  
Rada a Komisia prijali 2. a 3. júna 2005 spolo čný akčný plán, ktorý premie ňa Haagsky 
program do podoby konkrétnych činností a ktorý v oblasti justi čnej spolupráce v ob čianskych 
veciach uvádza prijatie „ návrhov vo veciach vyživovacej povinnosti “4 v roku 2005. 
                                                 
1 Ú. v. ES C 12, 15.1.2001. 
2 Ú. v. ES L 12, 16.1.2001. 
3 Ú. v. EÚ C 53, 3.3.2005. 
4 Dokument Rady Európskej únie č. 9778/2/05 REV 2 JAI 207. 
 
SK 3   SK 1.1.2. Na medzinárodnej úrovni 
Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného5 tiež začala práce v oblasti 
vyživovacej povinnosti, s cie ľom modernizova ť existujúce dohovory6. Tri zasadnutie 
zvláštnej komisie v máji 2003, júni 2004 a ap ríli 2005 boli venované vypracovaniu nového 
všeobecného dohovoru o vyživovacej povinnosti. Štvrté zasadnutie zv láštnej komisie je 
plánované na jún 2006, s cie ľom uskuto čniť možné diplomatické zasadnutie v priebehu 
prvého polroka 2007. Európske spolo čenstvo sa aktívne zú častňuje na týchto rokovaniach. 
Prepojenie medzi rokovaniam i v Haagu a prácou Spolo čenstva sa musí zamera ť na hľadanie 
možnej sú činnosti medzi oboma projektm i , ktoré nie sú nezlu čiteľné, ale koherentné 
a navzájom sa dop ĺňajúce, ako to Európska rada pripomenula v Haagskom programe. 
Spoločenstvo teda musí by ť schopné prija ť koherentnú stratégiu v rámci medzinárodných 
rokovaní a súbežne musí pokra čovať vo svojom úsilí vytvori ť vo svojom rámci skuto čný 
priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti. 
Haagska konferencia predstavuje pre Spolo čenstvo medzinárodné fórum, ktoré umož ňuje 
rozvíjanie politiky spolupráce s tretími štátmi v oblasti civilnej justície. Fórum pre výmenu 
názorov a dialóg, ktorý Konferencia poskytuj e, predstavuje zdroj inšpirácie neocenite ľnej 
hodnoty pre prácu Spolo čenstva. Okrem toho nie je vylú čené, že v niektorých špecifických 
oblastiach by rokovania v Haagu mohli dosiahnu ť výsledky, ktoré by Európska únia mohla 
prevziať.  
Úroveň integrácie medzi členskými štátmi v porovnaní s tretími štátmi a rozsah cie ľov 
sledovaných Európskou úniou však vyvolávajú potrebu h ľadať osobitné riešenia na úrovni 
Spoločenstva. Spolupráca medzi členskými štátmi, ktoré majú k dispozícii nie len 
koherentnejší a úplnejší systém noriem právom oci a uznávania rozsudkov, ale aj fungujúcu 
európsku justi čnú sieť, môže by ť určite užšia ako s tretími štátmi. 
1.2. Ciele návrhu 
Cieľom návrhu je odstráni ť všetky prekážky, ktoré dnes ešte stále bránia vymáhaniu 
výživného v rámci Európskej únie. Ur čite neodstráni ekonomickú a sociálnu neistotu, ktorá 
postihuje niektorých dlžníkov výživného a pripra vuje ich o zamestnanie a pravidelné príjmy, 
brániac im plni ť ich povinnosti, ale umožní vytvori ť právne prostredie primerané oprávneným 
nárokom verite ľov výživného. Títo musia ma ť možnosť získať jednoducho, rýchlo a vždy 
keď je to možné bez nákladov exeku čný titul spôsobilý vo ľného obehu v európskom 
justičnom priestore a skuto čne umožni ť pravidelnú platbu výživného. 
Tento nový európsky právny poriadok si vyžaduje opatrenie, ktoré sa neobmedzí len na 
kozmetickú úpravu sú časných mechanizmov; musia sa prija ť ambiciózne opatrenia vo 
                                                 
5 Internetová stránka: http://www.hcch.net . 
6 Haagsky dohovor z 24. októbra 1956 o rozhodnom práve pre vyživovaciu povinnos ť k deťom; Haagsky 
dohovor z 15. apríla 1958 o uznávaní a výkone rozhodnutí o vyživovacej povinnosti k de ťom; Haagsky 
dohovor z 2. októbra 1973 o rozhodnom práve pre vyživovaciu povinnos ť, ktorým sa vo vz ťahoch 
medzi zmluvnými štátmi nahrádza dohovor z 24. októbra 1956; Haagsky dohovor z 2. októbra 1973 o uznávaní a výkone rozhodnutí o vyživovacej povinnosti,  ktorým sa vo vz ťahoch medzi zmluvnými 
štátmi nahrádza dohovor z 15. apríla 1958 . K tomuto zoznamu je potrebné prida ť Newyorský dohovor z 
20. júna 1956  o vymáhaní výživného v cudzine, dojednaný v rámci OSN. 
 
SK 4   SK všetkých hlavných oblastiach justi čnej spolupráce v ob čianskych veciach: medzinárodná 
právomoc, rozhodné právo, uznávanie a výkon, spolupráca a odstránenie prekážok pre bezproblémový priebehu konania. Tieto kom plexné riešenia okrem toho musia by ť obsiahnuté 
v jedinom právnom nástroji. 
Toto opatrenie sa riadi tromi požiadavkami: 
1.2.1. Zjednoduši ť život občanov. 
Jednoduchos ť sa požaduje v prvom rade vo vedení konania o ur čenie výživného. Pravidlá 
medzinárodnej právomoci nariadenia  Brusel I už poskytujú verite ľovi výživného možnos ť 
konať pred orgánom v jeho blízkosti , ale situáciu možno ešte zlepši ť a odstráni ť niektoré 
nejasnosti. Po vydaní rozhodnutia sa musia prija ť opatrenia, aby mohlo nadobudnú ť rovnakú 
vykonateľnosť ako má v členskom štáte pôvodu a to bez formalít. Tak sa dosiahne cie ľ 
odstránenia „medzistup ňa opatrení“. 
Všeobecnejšie, a to v každej etape procesu vymáhania výživného, treba poskytnú ť veriteľovi 
výživného pomoc a podporu, ktoré mu v sú časnosti chýbajú. Vytvorenie mechanizmov 
spolupráce medzi členskými štátmi sleduje tento cie ľ. V tejto súvislosti treba tiež spomenú ť 
možnosť vykonať potrebné kroky v mieste svojho obvyklého pobytu, a to aj vo fáze výkonu v 
pravom zmysle slova, najmä na ú čely dosiahnutia zrážok zo  mzdy alebo z bankového ú čtu, 
získať prístup k mechanizmom spolupráce alebo k informáciám umož ňujúcim nájs ť dlžníka 
výživného a zisti ť jeho majetok. Preto sa  tiež navrhuje posilni ť záruky prístupu k 
spravodlivosti prostredníctvom zastupovania záujmov verite ľov výživného ústrednými 
orgánmi členských štátov.  
Napokon si jednoduchos ť žiada odstráni ť rôznosť prameňov práva v tejto oblasti, pretože v 
súčasnosti neexistuje v rámci Európskej únie jediný úplne harmonizovaný režim uznávania a 
výkonu rozhodnutí vo veciach výživného.  
Nariadenie Brusel I totiž v dôsledku svojho článku 71 ponecháva v platnosti „ dohovory, 
ktorých zmluvnými stranami sú členské štáty, a ktoré upravuj ú právomoc alebo uznávanie a 
výkon rozsudkov v špecifických veciach“ . Posledný pododsek toho istého článku upres ňuje, že 
„ak dohovor v specifickej veci, kt orého zmluvnými stranami je členský štát pôvodu, ako aj 
dožiadaný členský štát, upravuje podmienky uznávani a a výkonu rozsudkov, uplatnia sa tieto 
podmienky.“ V „špecifickej veci“, ako je vyživovacia povinnos ť, 17 z 25 členských štátov je 
zmluvnými stranami  haagskeho dohovoru z 2. októbra 1973 o uznávaní a výkone rozhodnutí 
o vyživovacej povinnosti. Medzi týmito členskými štátmi sa teda uplat ňujú „podmienky“ 
stanovené dohovorom z roku 1973, ktorý má prednos ť pred nariadením Brusel I. 
V súlade s článkom 26 tohto dohovoru si každý zmluvný štát môže vyhradi ť právo neuzna ť 
alebo nevykona ť niektoré rozhodnutia, najmä rozhodnutia o výživnom, na ktoré majú nárok 
dospelé osoby, alebo o výživnom medzi pokr vnými alebo zošvagrenými príbuznými. Vä čšina 
členských štátov, ktoré sú zmluvný mi stranami dohovoru z roku 1973
7, urobila jednu výhradu 
alebo viaceré výhrady na základe to hto ustanovenia. Výsledkom je ve ľmi nejednotná situácia, 
pokiaľ ide o uznávanie a výkon rozh odnutí vo veci výživného.  
                                                 
7 Sedemnás ť členských štátov: Česká republika, Dánsko, Estónsko, Fínsko, Francúzsko, Grécko, 
Holandsko, Litva, Luxembursko, Nemecko, Po ľsko, Portugalsko, Slovensko, Švédsko, Spojené 
kráľovstvo, Španielsko, Taliansko. 
 
SK 5   SK Tieto rozpory odrážajú niektoré rozdiely medzi členskými štátmi pokia ľ ide o samotný 
koncept výživného. Výhrady pod ľa dohovoru z roku 1973 ponechávajú vo ľnú možnos ť 
vyjadreniu týchto rozdielov. Umož ňujú namieta ť proti uznaniu niekto rých rozhodnutí vo 
veciach výživného na základe akejsi „vše obecnej výhrady verejného poriadku“. Verejný 
poriadok sa už nevyužív a od prípadu k prípadu, a posteriori ; využíva sa všeobecne a a priori , 
prostredníctvom výhrady k dohovor u z roku 1973, ktorý má prednos ť pred právom 
Spoločenstva. 
Existencia takýchto rozdielov už ďalej nie je odôvodnená v rámci Európskej únie, ktorá vo 
veciach vyživovacej povinnosti sa rozhodla na najvyššej politickej úrovni pre vo ľný pohyb 
rozhodnutí. Sú však podnetom k úvahe nad tým, ako odpoveda ť na obavy členských štátov, 
ktoré v predchádzajúcom systéme vyjadrili prianie obmedzi ť tento pohyb. 
1.2.2. Zvýši ť právnu bezpe čnosť. 
Prvým prínosom harmonizácie  kolíznych noriem je skuto čnosť, že umožní verite ľom konať 
na základe plnej znalosti situácie a bez toho, aby boli vystavení rozdielnosti vnútroštátnych 
noriem. Takto zaru čuje určitú „právnu predvídate ľnosť“.  
Na základe pravidiel ur čujúcich rozhodné právo vydá príslušný súd rozhodnutie založené na 
normách hmotného práva, ktoré má najužšiu väzbu s vecou. To tiež umož ňuje predís ť 
najnespravodlivejším situáciám: verite ľ výživného získa odozvu primeranú jeho situácii bez 
toho, aby trpel v dôsledku ro zdielnosti kolíznych noriem . 
Kolízne normy takto sprevádzajú a u ľahčujú zrušenie „medzistup ňa opatrení“ vo fáze 
uznávania: rozhodnutie je me nej sporné, ak sa vydalo pod ľa právneho poriadku ur čeného 
podľa harmonizovaných kolíznych kritérií.  
Kolízne kritéria navyše umož ňujú v niektorých situáciách jednozna čnejšie zamietnu ť nároky 
zakladajúce sa na vyživovacích  povinnostiach , ktoré nie sú jednotne uznávané (napríklad 
medzi súrodencami). Kolízne normy tak predstavujú „bezpe čnostnú sie ť“ v priestore vo ľného 
pohybu rozhodnutí; dávajú záruku tým členským štátom, ktoré koncept vyživovacej 
povinnosti chápu reštriktívne.  
Cieľom kolíznych noriem nie je popretie týchto rozdielov;  vôbec nejde o zjednotenie 
konceptov, ktoré vyjadrujú štátne záujmy, či už sociálne, ekonomické alebo kultúrne, ale o 
zaručenie toho, že žiadne rozhodnutie sa nevydalo  na základe uplatnenia právneho poriadku, 
ktorý nemá dostato čnú väzbu s predmetným rodinným vz ťahom. 
1.2.3. Zabezpe čiť účinnosť a trvalos ť vymáhania. 
Jedine zlepšenie skuto čného vymoženia výživného môže konkrétne a trvalo zmeni ť súčasnú 
situáciu. Ide o to, aby sa verite ľovi umožnilo dosiahnu ť rozhodnutie vykonate ľné na celom 
území Európskej únie, na ktor é by sa následne mohol uplatni ť jednoduchý a harmonizovaný 
systém výkonu rozhodnutia. Musia by ť splnené tri požiadavky. Prvou je zovšeobecni ť a 
zabezpečiť, aby všetky rozhodnutia vo veci  výživného boli predbežne vykonate ľné. Druhá 
spočíva v zrušení medzistup ňa opatrení, čo umožní, aby rozhodnu tie vydané v jednom 
členskom štáte bolo uznané a vykonate ľné bez ďalšieho v inom členskom štáte. Tre ťou 
požiadavkou je prija ť súbor opatrení týkajúcich sa vl astného výkonu : prístup k informáciám 
o situácii dlžníka výživného, vytvor enie právnych nástrojov umož ňujúcich vykonáva ť priame 
zrážky zo mzdy a bankových ú čtov, posilnenie prednostnej povahy poh ľadávok na výživné. 
 
SK 6   SK Všetky ciele tohto návrhu sa dosiahnu pri zabezpe čení dodržiavania základných práv 
uznávaných Európskou úniou. Zaru čí sa rovnováha medzi právami verite ľov výživného a 
dlžníkov, ktorým bude vždy zaru čené najmä právo na spravodlivý proces a právo na ochranu 
osobných údajov . 
2. K ONZULTÁCIA SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI  
Komisia dala vypracova ť štúdiu o vymáhaní výživného v členských štátoch Európskej únie8.  
Prvé stretnutie odborníkov sa konalo 3. novembra 2003 a jeho cie ľom bolo ur čiť základné 
aspekty, ktorými by sa bolo potrebné zaobera ť v budúcej zelenej knihe o vyživovacej 
povinnosti.  
Zelenú knihu o vyživovacej povinnosti prijala Komisia 15. apríla 20049. Prvé odpovede boli 
predmetom verejného prejednania,  ktoré sa konalo 2. júna 2004. Ďalšie odpovede boli 
doručené neskôr10. 
Na základe pracovného dokumentu útvarov Komisie, ktorý pozos tával z troch predbežných 
návrhov právnych nástrojov sa kon alo druhé stretnutie odborníkov členských štátov 12. mája 
2005. Toto stretnutie umožnilo prejedna ť všetky aspekty týkajúce sa vyživovacej povinnosti v 
rámci Európskej únie: rozhodné právo, me dzinárodná právomoc, uznávanie, vykonate ľnosť a 
výkon rozhodnutí, harmonizácia niektorých proc esných noriem, spolupráca medzi ústrednými 
orgánmi, prístup k informáciám, at ď. 
Účastníci tohto stretnutia boli následne vyzvaní, aby predloži li Komisii písomné pripomienky 
k pracovnému dokumentu obsahujúcemu tr i predbežné legislatívne návrhy. 
Komisia nechala vypracova ť vyhodnotenie vplyvu, ktoré je v pr ílohe tohto návrhu. Pri tejto 
príležitosti boli analyzovan é príspevky odborníkov konzultovanýc h v rámci zelenej knihy a 
neskôr. Zvažovalo sa viacero možností:  status quo , opatrenia nelegislatívneho charakteru,  ako 
aj viacero spôsobov legi slatívnych postupov Spolo čenstva. Z tejto štúdie vyplýva, že na to, 
aby mohlo Spolo čenstvo reagova ť na rôzne ťažkosti či už právnej alebo praktickej povahy, s 
ktorými sa stretávajú veri telia výživného, musí pripravi ť opatrenie širokého rozsahu, 
pokrývajúce všetky možné oblasti činnosti. 
3. P RÁVNE ASPEKTY NÁVRHU  
3.1. Právny základ 
Oblasť, ktorá je predmetom tohto návrhu, patrí do pôsobnosti článku 65 Zmluvy o založení 
Európskeho spolo čenstva a právnym základom tohto návrhu je článok 61 písm. c) tejto 
Zmluvy. 
                                                 
8 Táto štúdia je k dispozícii na internetovej stránke generálneho riadite ľstva „Spravodlivos ť, sloboda 
a bezpečnosť“ na tejto adrese: 
http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_centr e/civil/studies/doc_c ivil_studies_en.htm  
9 KOM(2004)254 v kone čnom znení. 
10 Odpovede sú uverejnené na tejto adrese: 
http://europa.eu.int:8082/comm/justice_home/ejn/maintenance_claim/maintenance_claim_ec_en.htm  
 
SK 7   SK Článok 65 zveruje Spolo čenstvu legislatívne právomoci v oblasti justi čnej spolupráce 
v civilných veciach, ktoré majú cezhrani čný vplyv, v rozsahu potrebnom pre správne 
fungovanie vnútorného trhu.  
Opatrenia v tomto návrhu predvídané odka zujú na opatrenia výslovne vymenované 
v ilustratívnom zozname článku 65: medzinárodná právomoc , kolízne normy, uznávanie a 
výkon rozhodnutí, odstra ňovanie prekážok pre bezproblémový priebeh civilných konaní, 
podporujúc zlu čiteľnosť noriem ob čianskeho súdneho konania. 
Inštitúcie Spolo čenstva disponujú ur čitou diskre čnou právomocou na posúdenie toho, či 
opatrenie je nevyhnutné pre správne fungovanie vnútorného trhu. Tento návrh u ľahčuje 
správne fungovanie vnútorného trhu tým, že vytvor enie nového právneho prostredia, ktoré má 
zefektívni ť vymáhanie výživného, prispeje  k odstráneniu prekážok vo ľného pohybu osôb, 
ktoré sú v sú časnosti vystavené pretrvávajúcim ro zdielom vo vymáhaní výživného medzi 
členskými štátmi. 
Pokiaľ ide o podmienku cezhrani čného vplyvu, tento návrh obs ahuje opatrenia, ktorých 
predmetom je u ľahčiť získanie rozhodnutia a jeho výkonu v situáciách, ktoré všetky obsahujú 
medzinárodný prvok. Kritériá medzinárodn ej právomoci a kolízne normy majú už svojou 
podstatou medzinárodný charakter, ke ďže sa dotýkajú prvkov z rôznych krajín. Cie ľom 
ustanovení o uznávaní a vykonate ľnosti rozhodnutí je umožni ť, aby rozhodnutie vydané v 
jednom členskom štáte bolo bez ďalšieho vykonate ľné v ktoromko ľvek inom členskom štáte. 
Opatrenia minimálnej harmonizácie niekto rých vnútroštátnych procesných noriem 
sprevádzajú tieto ustanovenia. Cie ľom vykonávacích opatrení uvedených v návrhu je u ľahčiť 
výkon rozhodnutia, vydaného v jednom členskom štáte, v inom členskom štáte. Napokon 
ustanovenia o spolupráci a o výmene informácií sa uplat ňujú výlučne medzi dvomi rôznymi 
členskými štátmi. 
Toto nariadenie sa príjme postupom ustanoveným v článku 67 ods. 2 Zmluvy, v zmysle 
ktorého sa Rada uznáša jednomyse ľne po porade s Európskym parl amentom. Komisia sa totiž 
domnieva, že tento návrh sa týka rodinného práva pod ľa článku 67 ods. 5 piata zarážka. 
Tento výklad sa právne vnucuje vzh ľadom na ve ľmi úzke prepojenie medzi vyživovacou 
povinnosťou a rodinným právom, ale je nutné uvies ť, že táto klasifikácia má svoje nevýhody. 
Nezohľadňuje dostato čne hybridný charakter vyživovacej po vinnosti – rodinnoprávny svojimi 
koreňmi, ale finan čný vo svojom uplat ňovaní, ako ktoráko ľvek iná majetková poh ľadávka.  
Zákonodarca Spolo čenstva až doteraz vždy považoval vyž ivovaciu za spadajúcu do oblasti 
všeobecných noriem civilnej justi čnej spolupráce. , mimo oblasti rodinného práva. Preto 
nariadenie Brusel I, ktor é prevzalo štruktúru Brusel ského dohovoru z 27. septembra 1968, 
vylučuje zo svojej pôsobnos ti rodinné právo, ale zah ŕňa do nej vyživovaciu povinnos ť . Na 
rozdiel od toho nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci, 
uznávaní a výkone rozsudkov v manželsk ých veciach a vo veciach rodi čovských práv a 
povinností ( ďalej len „nové nariadenie Brusel II“)11,sa vzťahuje na široký rozsah 
rodinnoprávnych vecí (rozvod, rodi čovské práva a povinnosti), ale vylu čuje zo svojej 
pôsobnosti vyživovaciu povinnos ť. . Napokon nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 
(ES) č. 805/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exeku čný titul pre nesporné 
                                                 
11 Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1 – 29. 
 
SK 8   SK nároky (ďalej len „nariadenie EET“)12, sa vzťahuje aj poh ľadávky výživného a bolo prijaté 
postupom spolurozhodovania. 
Tento nový návrh evidentne zapadá do in ého kontextu, pretože sa zaoberá výlu čne 
vyživovacej povinnosti, ktorá v os tatných uvedených nástrojoch predstavovala iba druhotný 
aspekt ich predmetu úpravy. Vychádzajúc zo  znenia zmluvy môže Komisia iba konštatova ť, 
že sa tento návrh týka rodinného práva a že je preto výnimkou z postupu spolurozhodovania. 
Uvedené nevýhody by sa dali odstráni ť, ak by sa Rada rozhodla opätovne za členiť 
vyživovaciu povinnos ť pod všeobecný režim. Pod ľa článku 67 ods. 2 druhá zarážka zmluvy 
môže totiž Rada, uznášajúca sa jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom, 
rozhodnú ť o uplatnení postupu uvedeného v článku 251 na všetky oblas ti zahrnuté do hlavy 
IV tretej časti zmluvy alebo na niektoré z nich. Presun oblasti vyživovacej povinnosti 
z postupu jednomyse ľnosti na spolurozhodovanie je teda možný.  
Komisia vyzýva Radu, aby prijala rozhodnutie v tomto zmysle; bolo by v súlade tak s 
osobitným charakterom vyživovacej povinnosti, a ko aj s legislatívnym kontextom, v ktorom 
Spoločenstvo až doteraz v tejto oblasti prij ímalo legislatívne opatrenia. 
3.2. Proporcionalita a subsidiarita 
Jednotlivé členské štáty nemôžu samostatne dosiahnu ť ciele tohto návrhu. Normy 
medzinárodnej právomoci a kolízne norm y, rovnako ako normy uznávania a výkonu 
rozhodnutí, musia by ť totiž jednotné, aby sa u ľahčilo fungovanie vnútorného trhu. Iba 
opatrenie na úrovni Spolo čenstva môže zaru čiť porovnate ľnosť použiteľných noriem, ako 
tomu už bolo v minulosti, napríklad pri nariadení Brusel I. Platí to aj  pre normy spolupráce, 
pretože všetky ur čené ústredné orgány musia ma ť rovnaké povinnosti vzájomnej pomoci v 
rámci Európskej únie.  
Tento návrh je v plnom súlade  so zásadou proporcionality, ke ďže sa obmedzuje výlu čne na to, 
čo je nevyhnutné na dosiahnutie týchto cie ľov. Predovšetkým kolízne normy umož ňujú 
zaobísť sa bez harmonizácie hmotného práva. Pravidlá týkajúce sa právomoci, uznávania a 
výkonu rozhodnutí majú iba ve ľmi malý vplyv na vnútroštátne procesné normy. 
Zvolená forma nariadenia je odôvodnená z viacerých dôvodov. Členským štátom nemožno 
ponechať voľnosť nielen pokia ľ ide o pravidlá medzinárodne j právomoci, ktorých cie ľom je 
zaručiť právnu istotu ob čanov a hospodárskych subjektov, ale ani pokia ľ ide o postup 
uznávania a výkonu, ktorý zodpovedá požiada vke jasnosti a homogenity v rámci členských 
štátov. To platí aj pre kolízne normy . Návrh totiž v tejto oblasti ur čuje jednotné pravidlá pre 
rozhodné právo, ktoré sú presné a bez výnimiek a nevyžadujú žiadne transpozi čné opatrenia 
vo vnútroštátnom právnom poriadku. Ak by naopak členské štáty mali pri transpozícii týchto 
pravidiel ur čitý manévrovací priestor, mohlo by to znovu spôsobi ť právnu neistotu, ktorú má 
tento návrh práve odstráni ť. 
Všeobecnejšie povedané, cie ľ transparentnosti nadobúda v te jto oblasti zásadný význam a 
musí umožni ť priame a jednotné poznanie použite ľných noriem v Európskom spolo čenstve 
bez toho, aby bolo nutné h ľadať v ustanoveniach vnútrošt átneho právneho poriadku 
transponujúcich obsah  nástroja Spolo čenstva, pri čom toto vnútroštátne právo bude často 
                                                 
12 Ú. v. EÚ L 143, 30.4.2004, s. 15 – 39. 
 
SK 9   SK cudzím právom pre daného ob čana. Navyše forma nariadenia umožní Súdnemu dvoru 
zabezpečiť jednotné uplat ňovanie jeho ustanovení vo všetkých členských štátoch. 
3.3. Postavenie Ve ľkej Británie, Írska a Dánska. 
Hlava IV Zmluvy o založení Európskeho spolo čenstva, pod ktorú spadá predmet úpravy tohto 
návrhu nariadenia, sa nevz ťahuje na Ve ľkú Britániu a na Írsko, ak len sa tieto štáty 
nerozhodnú uplatni ť „opt in“  za podmienok stanovených v protokole pripojenom k zmluve.  
Hlava IV Zmluvy sa nevz ťahuje ani na Dánsko vzh ľadom na protokol, ktorý sa ho týka. 
 
SK 10   SK 2005/0259 (CNS) 
Návrh  
NARIADENIE RADY 
o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výk one rozhodnutí a o spolupráci vo veciach 
vyživovacej povinnosti 
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, 
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spolo čenstva, a najmä na jej článok 61 písm. 
c) a článok 67 ods. 2, 
so zreteľom na návrh Komisie13, 
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu14, 
so zreteľom na stanovisko Európskeho  hospodárskeho a sociálneho výboru15, 
keďže: 
(1) Spolo čenstvo si stanovilo cie ľ zachova ť a rozvíja ť Európsku úniu ako priestor 
slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti, v rá mci ktorého je zabezpe čený voľný pohyb 
osôb. Na ú čel postupného vytvorenia t ohto priestoru musí Spolo čenstvo predovšetkým 
prijať opatrenia v oblasti justi čnej spolupráce v ob čianskych veciach, ktoré sú 
nevyhnutné pre dobré fungova nie vnútorného trhu. 
(2) V tomto smere už Spolo čenstvo okrem iných opatrení pr ijalo nariadenie Rady (ES) 
č. 1348/2000 o doru čovaní súdnych a mimosúdnych písomností v ob čianskych a 
obchodných veciach v členských štátoch16, nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 
22. decembra 2000 o právomoci, uznávaní a výkone rozsudkov v ob čianskych a 
obchodných veciach17, rozhodnutie Rady 2001/470/ES z 28. mája 2001 o vytvorení 
Európskej justi čnej siete pre ob čianske a obchodné veci18, nariadenie Rady (ES) č. 
1206/2001 z 28. mája 2001 o spolupráci medzi súdmi členských štátov pri vykonávaní 
dôkazov v ob čianskych a obchodných veciach19, nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 
z 27. novembra 2003 o právomoci, uzná vaní a výkone rozsudkov v manželských 
veciach a vo veciach rodi čovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie 
                                                 
13 Ú. v. EÚ C , , s. . 
14 Ú. v. EÚ C , , s. . 
15 Ú. v. EÚ C , , s. . 
16 Ú. v. ES L 160, 30.6.2000, s. 37. 
17 Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1. 
18 Ú. v. ES L 174, 27.6.2001, s. 25. 
19 Ú. v. ES L 174, 27.6.2001, s. 1. 
 
SK 11   SK (ES) č. 1347/200020, a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 z 
21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exeku čný titul pre nesporné nároky21. 
(3) Európska rada na stretnutí v Tampere 15. a 16. októbra 1999 odporú čala vytvorenie 
spoločných osobitných procesných noriem s cie ľom zjednoduši ť a urýchli ť riešenie 
cezhraničných sporov týkajúcich sa najmä poh ľadávok na výživné. Odporu čila tiež 
zrušiť medzistupe ň opatrení potrebných v dožiada nom štáte na uznanie a výkon 
rozhodnutia vydaného v inom členskom štáte . 
(4) Spolo čný program opatrení Komisie a Rady o uplat ňovaní princípu vzájomného 
uznávania rozsudkov v ob čianskych a obchodných veciach  bol prijatý 30. novembra 
200022. 
(5) Európska rada prijala po čas svojho stretnutia v Br useli 4. a 5. novembra 2004 nový 
program, tzv. „Haagsky program“, nazvaný: „Posil ňovanie slobody, bezpe čnosti a 
spravodlivosti v Európskej únii“.  
(6) Rada a Komisia prijali 2. a 3. júna 2005 spolo čný akčný plán, ktorý premieta Haagsky 
program do konkrétnych opatren í a ktorý uvádza potrebu prija ť návrhy týkajúce sa 
vyživovacej povinnosti. 
(7) Verite ľovi výživného sa musí umožni ť jednoducho dosiahnu ť v členskom štáte 
rozhodnutie, ktoré bez ďalšieho bude vykonate ľné v každom inom členskom štáte a 
ktorého výkon bude zjednodušený a urýchlený. 
(8) Aby bolo možné dosiahnu ť tento cie ľ a zaručiť občanom lepší prístup k použite ľným 
právnym normám, treba spoji ť všetky opatrenia potrebné na vymáhanie výživného v 
rámci Spolo čenstva do jedného nástroja. Toto nariadenie teda musí obsahova ť 
ustanovenia súdnej právomoci, kolíz ne normy , ustanovenia o vykonate ľnosti a 
výkone cudzích súdnych rozhodnutí a o spolupráci. 
(9) Do pôsobnosti nariadenia musí spada ť každá vyživovacia povinnos ť vyplývajúca z 
rodinných vz ťahov alebo zo vz ťahov, ktoré majú porovnate ľné právne ú činky, a to s 
cieľom zaručiť rovnosť zaobchádzania so všetkými verite ľmi výživného. 
(10) Pravidlá medzinárodnej právomoci sa mierne líšia od pravidiel, ktoré sa uplat ňujú v 
súčasnosti, tak ako vyplývajú z nariadenia (ES) č. 44/2001. S cie ľom zabezpe čiť čo 
najlepšiu ochranu záujmov verite ľov výživného a podpori ť riadny výkon 
spravodlivosti v rámci Európskej únie  sa musia tieto pravidlá vyjasni ť a musia sa 
odteraz vz ťahovať na všetky situácie, v ktorých existuje dostato čný vzťah medzi 
právnym vz ťahom a členským štátom. Obvyklý pobyt žalov aného v štáte, ktorý nie je 
členom Európskej únie, už nemôže by ť dôvodom pre absenciu noriem Spolo čenstva a 
nemožno po čítať so žiadnym odkazom na vnút roštátne právne normy. 
                                                 
20 Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1. 
21 Ú. v. EÚ L 143, 30.4.2004, s. 15. 
22 Ú. v. ES C 12, 15.1.2001. 
 
SK 12   SK (11) Účastníci musia ma ť možnosť zvoliť si dohodou súd, pokia ľ sa nejedná o vyživovaciu 
povinnosť voči maloletému die ťaťu z dôvodu ochrany „slabšieho ú častníka“. 
(12) Je dôležité zachova ť jasný a efektívny mechanizmu s na riešenie prípadov 
litispendencie  a súvisiacich sporov. 
(13) Kolízne normy sa môžu uplat ňovať len na vyživovaciu povinnos ť a nemôžu ur čovať 
rozhodné právo pre existenciu rodinných vz ťahov, z ktorých vyplýva vyživovacia 
povinnosť.  
(14) Právny poriadok št átu obvyklého pobytu verite ľa výživného musí na ďalej mať 
prioritu, tak ako je to v ex istujúcich medzinár odných nástrojoch, ale právny poriadok 
štátu, ktorého súd koná ( lex fori), sa musí uplat ňovať hneď po ňom, pretože často 
umožňuje v tejto osobitnej oblasti urovna ť spory jednoduchšie, rýchlejšie a s nižšími 
nákladmi. 
(15) Pokia ľ ani jeden z uvedených právnych poriadkov neposkytuje verite ľovi nárok na 
výživné od dlžníka , musí by ť stále možné uplatni ť aj právny poriadok iného štátu , s 
ktorým má vyživovacia povinnos ť úzku väzbu. Môže sa jedna ť najmä, ale nie 
výhradne, o štát spolo čného občianstva oboch ú častníkov. 
(16) Za ur čitých podmienok musia ma ť účastníci možnos ť zvoliť si rozhodné právo. Musia 
mať možnosť zvoliť si lex fori  pre potreby konania. Okrem toho musia ma ť možnosť 
dohodnúť sa na rozhodnom práve v dohodách uzatvorených pred sporom, ale len vo 
veciach, ke ď nejde o vyživovaciu povinnos ť voči deťom alebo ohrozeným dospelým; 
napokon, ich vo ľba musí by ť obmedzená len na ur čité právne poriadky . 
(17) Dlžník výživného musí by ť chránený proti uplateniu ur čeného právneho poriadku, ak 
rodinný vz ťah, ktorý je právnym základom nároku na výživné, nie je jednomyse ľne 
považovaný za právne chránený. To môže by ť prípad najmä vz ťahov medzi 
pokrvnými alebo zošvagrenými príbuzným i, vyživovacej povinnosti potomkov vo či 
predkom alebo zachovania povinnosti finan čnej podpory po rozvode manželstva.  
(18) Rozhodnutia vydané v jednom členskom štáte vo veci vyživovacej povinnosti sa 
musia uznáva ť uznané a by ť vykonate ľné vo všetkých ostatných členských štátoch bez 
potreby ďalšieho konania. S cie ľom zrušiť všetky medzistupne musí sa vykona ť 
minimálna harmonizácia procesných noriem. Tá musí zaru čiť dodržiavanie 
požiadaviek na spravodlivý proces na základe noriem spolo čných pre všetky členské 
štáty. 
(19) Rozhodnutie vo veci vyživov acej povinnosti vydané v jednom členskom štáte sa musí 
dať vykonať rýchlo a ú činne v každom inom členskom štáte. V prospech verite ľov 
výživného sa musia využíva ť najmä zrážky zo mzdy a bankových ú čtov dlžníkov 
výživného. 
(20) Verejné listiny a dohody ú častníkov, ktoré sú vykonate ľné v jednom členskom štáte, 
musia byť postavené na úrove ň rozhodnutí. 
 
SK 13   SK (21) V členských štátoch musia by ť určené ústredné orgány na ú čely spolupráce, tak vo 
všeobecnosti, ako aj v je dnotlivých prípadoch, na u ľahčenie vymáhania výživného . 
Musia si vymie ňať informácie na ú čely zistenia pobytu dlžníkov výživného a ich 
majetku a zdrojov, plne rešpektujúc všetky  požiadavky na ochranu fyzických osôb pri 
spracovávaní osobných údajov v súlade so smernicou Euró pskeho parlamentu a Rady 
95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzi ckých osôb pri spracovaní osobných 
údajov a vo ľnom pohybe týchto údajov23. 
(22) Toto nariadenie rešpektuje základné práva a zachováva zásady uznané najmä v Charte 
základných práv Európskej únie. Predovšetkým sa snaží zabezpe čiť rešpektovanie 
súkromného a rodinného života, ochra nu osobných údajov, dodržiavanie práv die ťaťa 
a záruky pre možnos ť ochrany práv na nezávislom a nestrannom súde pod ľa článkov 
7, 8, 24 a 47 charty. 
(23) V súlade s článkom 2 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa 
ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích pr ávomocí prenesených na Komisiu24, sa 
opatrenia potrebné na vykonávanie tohto nariadenia majú prijíma ť konzulta čným 
postupom ustanoveným v článku 3 uvedeného rozhodnutia. 
(24) Toto nariadenie musí nahradi ť skôr prijaté právne nástroje Spolo čenstva, ktoré 
upravujú rovnakú oblas ť. Okrem iného musí ma ť prednos ť pred ostatnými 
medzinárodnými nástrojmi použite ľnými v týchto veciach medzi členskými štátmi, s 
cieľom zjednoti ť a zjednoduši ť platné právne normy.  
(25) Ke ďže ciele navrhovaného akcie, konkrét ne vytvorenie súboru opatrení umož ňujúcich 
zabezpečiť účinné vymáhanie výživného v rámci Európskej únie, nemôžu uspokojivo 
dosiahnuť jednotlivé členské štáty samostatne a môžu sa lepšie dosiahnu ť na úrovni 
Spoločenstva, Spolo čenstvo môže prija ť opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity, 
ktorá je ustanovená v článku 5 zmluvy. V súlade so  zásadou proporcionality, 
ustanovenou v uvedenom článku, toto nariadenie neprekra čuje rámec toho, čo je 
nevyhnutné na dosiahnutie týchto cie ľov.  
(26) [V súlade s článkom 3 protokolu o postavení Ve ľkej Británie a Írska, pripojeného k 
Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva, tieto 
členské štáty oznámili svoje prianie podie ľať sa na prijatí a uplat ňovaní tohto 
nariadenia.] 
(27) V súlade s článkami 1 a 2 protokolu o postavení  Dánska, pripojeného k Zmluve o 
Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva, sa Dánsko nepodie ľa 
na prijatí tohto nariadenia a nie je viazané jeho uplat ňovaním, ani mu nepodlieha. 
                                                 
23 Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31 – 50. 
24 Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23. 
 
SK 14   SK PRIJALA TOTO NARIADENIE: 
Kapitola I 
Pôsobnos ť a vymedzenie pojmov 
Článok 1 
Pôsobnos ť 
1. Toto nariadenie sa uplat ňuje na vyživovaciu povinnos ť vyplývajúcu z rodinných 
vzťahov alebo zo vz ťahov, ktoré pod ľa právneho poriadku, ktorým sa spravujú, majú 
podobné právne ú činky. 
2. V tomto nariadení sa pod pojmom „ členský štát“ rozumejú všetky členské štáty s 
výnimkou Dánska [, Ve ľkej Británie a Írska]. 
Článok 2 
Vymedzenie pojmov 
Na účely tohto nariadenia: 
(1) „súd“ ozna čuje každý orgán členského štátu príslušný vo veciach vyživovacej 
povinnosti; 
(2) „sudca“ ozna čuje sudcu alebo úradnú osobu, ktor ej právomoci sú rovnocenné 
právomociam sudcu vo veciach vyživovacej povinnosti; 
(3) „rozhodnutie“ ozna čuje rozhodnutie vydané vo veci vyživovacej povinnosti súdom 
členského štátu, bez oh ľadu na to, či je ozna čené ako uznesenie, nariadenia, 
rozhodnutie alebo exeku čný príkaz, ako aj ur čenie trov alebo výdavkov súdnym 
úradníkom;  
(4) „verejná listina“ ozna čuje: 
a) listinu, ktorá bola formálne vypracova ná alebo zaregistr ovaná ako verejná 
listina vo veci vyživovacej  povinnosti a ktorého pravos ť: 
(i) súvisí s podpisom a obsahom listiny, a (ii) bola potvrdená orgánom vere jnej správy alebo iným orgánom 
splnomocneným na tento ú čel členským štátom pôvodu; alebo 
b) dohoda vo veci vyživovacej povinnosti uzavretá so správnymi orgánmi alebo 
nimi overená . 
 
SK 15   SK (5) „členský štát pôvodu“ ozna čuje členský štát, v ktorom bol o vydané rozhodnutie, ktoré 
sa má vykona ť; 
(6) „členský štát výkonu“ ozna čuje členský štát, v ktorom sa žiada o výkon rozhodnutia; 
(7) „súd pôvodu“ ozna čuje súd, ktorý vydal rozhodnutie, ktoré sa má vykona ť; 
(8) „veriteľ“ označuje každú fyzickú osobu, ktorej sa dl ží výživné alebo ktorá sa domáha 
výživného; 
(9) „dlžník“ ozna čuje každú fyzickú osobu, ktorá dlží výž ivné alebo od ktorej sa výživné 
vymáha. 
Kapitola II 
Právomoc 
Článok 3 
Všeobecná právomoc 
1. Vo veciach vyživovacej povinnosti má v členských štátoch právomoc rozhodova ť: 
a) súd pod ľa miesta obvyklého pobytu žalovaného, alebo 
b) súd pod ľa miesta obvyklého pobytu verite ľa, alebo 
c) súd, ktorý má právomoc rozhodova ť v konaní o právnom stave osoby, ak je vec 
spojená s týmto konaním , ak sa táto právomoc nezakladá výlu čne na štátnom 
občianstve niektorého z ú častníkov, alebo 
d) súd, ktorý má právomoc rozhodova ť o návrhu vo veci rodi čovských práv a 
povinností pod ľa nariadenia (ES) č. 2201/2003,  ak vec súvisí s týmto návrhom. 
Článok 4 
Dohoda o vo ľbe súdu 
1. Ak sa ú častníci, z ktorých aspo ň jeden má obvyklý pobyt na území členského štátu, 
dohodli, že súd alebo súdy členského štátu majú právomoc  na riešenie sporov, ktoré 
vznikli alebo môžu vzniknú ť vo veci vyživovacej povinnosti, potom má právomoc 
tento súd alebo tieto súdy tohto členského štátu . Táto právomoc je výlu čná, ak sa 
účastníci nedohodli inak.  
 
SK 16   SK 2. Dohoda o vo ľbe súdu musí by ť dojednaná písomne. Ko munikácia elektronickou 
cestou, ktorá poskytuje trvalý záznam o dohode, sa považuje za e kvivalent písomnej 
formy.  
3. Ak takúto dohodou uzatvoria ú častníci, z ktorých žiadny nemá obvyklý pobyt 
v členskom štáte, súdy ostatných členských štátov nemajú právomoc na riešenie ich 
sporov okrem prípadu, že zvolený súd ale bo zvolené súdy odmietli svoju právomoc 
vykonáva ť. 
4. Tento článok sa neuplatní v spore o vyživovaciu povinnos ť ohľadne dieťaťa vo veku 
do osemnás ť rokov. 
Článok 5 
Právomoc založená na ú časti žalovaného 
Okrem právomoci založenej na článkoch 3 a 4, má právomoc aj súd členského štátu, ak sa 
žalovaný zú častní konania. Toto pr avidlo sa neuplatní , ak sa žalovaný zú častní konania, len 
aby namietol absenciu právomoci, alebo ak má iný súd výlu čnú právomoc pod ľa článku 4. 
Článok 6 
Zostatková právomoc 
Ak žiadny súd členského štátu nemá právomoc pod ľa článkov 3 až 5, majú právomoc tieto 
súdy: 
a) súdy členského štátu, ktorého ob čianstvo má sú časne verite ľ aj dlžník; alebo 
b) ak ide o vyživovaciu povinnos ť medzi manželmi alebo bývalými manželmi, 
súdy členského štátu, na území ktorého bol posledný spolo čný pobyt manželov, 
pokiaľ tento spolo čný pobyt existoval najmenej eš te rok pred podaním návrhu 
na začatie konania. 
Článok 7 
Prekážka za čatej veci 
1. Ak sa na súdoch rôznych členských štátov za čne konanie týkajúce sa tej istej 
vyživovacej povinnosti, každý súd, ktorý neza čal konať ako prvý, aj bez návrhu 
preruší konanie , až kým sa nepotvrdí  právomoc súdu, ktorý ako prvý za čal konať. 
2. Ke ď sa potvrdí právomoc  súdu, ktorý ako prvý za čal konať, každý iný súd odmietne 
vykonáva ť svoju právomoc v prospech tohto súdu.  
 
SK 17   SK Článok 8 
Súvisiace veci 
1. Ak sa koná o súvisiacich veciach na súdoch rôznych členských štátov, každý súd, 
ktorý neza čal konať ako prvý, môže preruši ť konanie. 
2. Ak ide o konania na prvom stupni, súd, ktorý neza čal konať ako prvý, môže tiež na 
žiadosť jedného z ú častníkov odmietnu ť vykonáva ť svoju právomoc, ak súd, ktorý 
začal konať ako prvý, má právomoc v obidvoch v eciach a ak právny poriadok jeho 
štátu pripúš ťa zlúčenie oboch vecí. 
3. Na ú čely tohto článku sa veci považujú za súvisi ace, ak sú navzájom tak úzko 
spojené, že je vhodné prejedna ť a rozhodnú ť ich spolo čne, a tak sa vyhnú ť riziku 
nezlúčiteľných rozhodnutí vydaných v samostatných konaniach.  
Článok 9 
Začatie súdneho konania 
Na účely tejto kapitoly sa kona nie na súde považuje za za čaté: 
a) momentom podania pí somnosti, ktorou sa za čína konanie alebo rovnocennej 
písomnosti na súde, za predpokladu, že žalobca neopomenul prija ť následne 
kroky, ktoré musel prija ť, aby zabezpe čil doručenie žalovanému, alebo  
b) ak sa písomnos ť musí doru čiť pred podaním na súd, momentom jej prevzatia 
orgánom povereným doru čovaním,  za predpokladu, že žalobca neopomenul 
následne prija ť kroky, ktoré musel prija ť, aby zabezpe čil podanie písomnosti 
na súde.  
Článok 10 
Predbežné a ochranné opatrenia 
Súdom členského štátu možno poda ť návrh na vydanie predbežných opatrení vrátane 
ochranných opatrení, ktoré sú dostupné pod ľa právneho poriadku daného členského štátu, aj 
keby pod ľa tohto nariadenia mal právomoc rozhodova ť vo veci samej súd iného členského 
štátu.  
Článok 11 
Skúmanie právomoci 
Ak má súd členského štátu kona ť vo veci, v ktorej pod ľa tohto nariadenia nemá právomoc, aj 
bez návrhu tento súd vyhlási, že nemá právomoc. 
 
SK 18   SK Kapitola III 
Rozhodné právo 
Článok 12 
Absencia vplyvu na existenciu rodinných vz ťahov 
Ustanovenia tejto kapitoly ur čujú rozhodné právo le n pre vyživovaciu povinnos ť a nemajú 
vplyv na ur čenie rozhodného práva pre niektorý zo vz ťahov uvedených v článku 1. 
Článok 13 
Základné normy 
1. Vyživovacia povinnos ť sa spravuje právnym poriadkom štátu obvyklého pobytu 
veriteľa.  
2. Konajúci súd uplatní pr ávny poriadok svojho štátu: 
a) ak pod ľa právneho poriadku ur čeného pod ľa odseku 1 nemá verite ľ právny 
nárok na výživné vo či dlžníkovi , alebo 
b) ak verite ľ o to požiadal a ak ide o právny poriadok štátu obvyklého pobytu 
dlžníka. 
3. Ak žiadny z právnych poriadkov ur čených pod ľa predchádzajúcich odsekov 
nepriznáva verite ľovi právny nárok na výživné vo či dlžníkovi a ak zo súhrnu 
okolností vyplýva, že vyživovacia povinnos ť má úzku väzbu s iným štátom, najmä 
štátom spolo čného občianstva verite ľa a dlžníka, uplatní sa právny poriadok štátu, s 
ktorým má vyživovacia povinnos ť úzku väzbu. 
Článok 14 
Voľba práva 
Bez ohľadu na ustanovenia článku 13, verite ľ a dlžník: 
a) môžu si výslovne alebo iným jednozna čným spôsobom zvoli ť v čase podania 
návrhu na za čatie konania, že v konaní sa  má ako rozhodné právo použi ť 
právny poriadok štátu konajúceho súdu; 
b) môžu si kedyko ľvek písomne zvoli ť rozhodné právo, pokia ľ sa nejedná o 
vyživovaciu povinnos ť voči dieťaťu vo veku do 18 rokov alebo vo či 
dospelému, ktorý vzh ľadom na zmenenú alebo nedostato čnú osobnú 
 
SK 19   SK spôsobilos ť nie je schopný chráni ť svoje záujmy ( ďalej len „ohrozený 
dospelý“), a pod podmienkou, že si zvolia niektorý z týchto právnych poriadkov: 
(i) právny poriadok štátu svojho spolo čného občianstva v čase voľby; 
(ii) právny poriadok štátu svojho spolo čného obvyklého pobytu alebo štátu 
obvyklého pobytu verite ľa alebo dlžníka v čase voľby; 
(iii) právny poriadok, ktorý je roz hodným právom pre ich majetkové vz ťahy v 
čase voľby, ak ide o vyživovaciu povinnos ť medzi dvoma osobami, ktoré 
boli manželmi alebo vo vz ťahu, ktorý pod ľa právneho poriadku, ktorým 
sa spravuje, má podobné právne ú činky. 
Článok 15 
Neuplatnenie rozhodného práva na žiados ť dlžníka 
1. Ak ide o inú vyživovaciu povinnos ť ako vyživovaciu povinnos ť voči deťom a 
ohrozeným dospelým a vyživovaciu povinnos ť medzi manželmi alebo bývalými 
manželmi, dlžník môže namieta ť , že podľa právneho poriadku štátu ich spolo čného 
občianstva alebo, ak nemajú spolo čné občianstvo, pod ľa právneho poriadku štátu 
svojho obvyklého pobytu nemá vyživovaciu povinnos ť voči veriteľovi. 
2. Ak ide o vyživovaciu povinnos ť medzi manželmi alebo bývalými manželmi, dlžník 
môže namieta ť, že podľa právneho poriadku štátu, s ktor ým má manželstvo najužšiu 
väzbu nemá vyživovaciu povinnos ť voči veriteľovi. 
Článok 16 
Verejné orgány 
Právo verejného orgánu žiada ť o úhradu za plnenie poskytnuté verite ľovi sa spravuje 
právnym poriadkom štátu, ktorým sa orgán riadi. 
Článok 17 
Pôsobnos ť rozhodného práva 
1. Rozhodné právo pre vyživovaciu povinnos ť určuje najmä: 
(a) existenciu a rozsah práv verite ľa a voči komu ich môže uplat ňovať; 
(b) rozsah, v ktorom môže verite ľ požadova ť výživné za dobu uplynulú; 
(c) spôsob výpo čtu a indexácie výživného; 
 
SK 20   SK (d) premlčanie a lehoty na podanie žaloby; 
(e) právo verejného orgánu, ktorá poskytla verite ľovi výživné, vymôc ť náhradu za 
svoje plnenie a hrani ce povinnosti dlžníka. 
2. Bez oh ľadu na obsah rozhodného práva sa pri ur čovaní výšky výživného musia 
zohľadniť potreby verite ľa a zdroje dlžníka. 
Článok 18 
Uplatnenie právneho poriadku ne členského štátu 
Právny poriadok ur čený týmto nariadením sa uplatní, aj keby išlo o právny poriadok iného 
ako členského štátu. 
Článok 19 
Spätný a ďalší odkaz 
1. S výhradou odseku 2, odkaz na upla tnenie právneho poriadku štátu pod ľa tohto 
nariadenia je odkazom na právne predpi sy platné v tomto štáte s výnimkou jeho 
noriem medzinárodného práva súkromného. 
2. Ak sa pod ľa tohto nariadenia má uplatni ť právny poriadok ne členského štátu a ak 
normy medzinárodného práva súkromného t ohto štátu odkazujú na právny poriadok 
iného štátu, konajúci súd uplatní  právny poriadok svojho štátu. 
Článok 20 
Verejný poriadok 
Uplatnenie ustanoveni a právneho poriadku ur čeného pod ľa tohto nariadenia možno vylú čiť, 
iba ak by jeho uplatnenie bolo v zjavnom ro zpore s verejným poriadkom štátu konajúceho 
súdu. Uplatnenie ustanovenia právneho poriadku členského štátu ur čeného pod ľa tohto 
nariadenia nemožno vylú čiť z tohto dôvodu . 
Článok 21 
Štáty s viacerými právnymi systémami 
Ak sa štát skladá z viacerých územných celkov , z ktorých každý má svoje vlastné normy vo 
veciach vyživovacej povinnosti, každý územný celok sa na ú čely určenia rozhodného práva 
podľa tohto nariadenia považuje za štát. 
 
SK 21   SK Kapitola IV 
Spoločné procesné normy 
Článok 22 
Doručovanie 
1. V konaní pred súdom členského štátu sa písomnos ť, ktorou sa za čína konanie,  alebo 
rovnocenná písomnos ť doručuje žalovanému jedným z týchto spôsobov: 
a) osobné doru čenie preukázané doru čenkou podpísanou adresátom s uvedením 
dátumu prijatia,; 
b) osobné doru čenie preukázané listinou podpísanou príslušnou osobou, ktorá 
vykonala doru čenie, s údajom, že adresát písomnos ť prijal alebo že ho 
odmietol prija ť bez zákonného dôvodu, a dátumom doru čenia; 
c) doru čenie poštou preukázané doru čenkou podpísanou a vrátenou adresátom, 
s uvedením dátumu prijatia; 
d) doru čenie elektronickými prostriedkami, ako fax alebo elektronická pošta, 
preukázané doru čenkou podpísanou a vrátenou adresátom, s uvedením dátumu 
prijatia. 
2. Žalovaný má na prípravu svojej  obhajoby lehotu, ktorá nesmie by ť kratšia ako 30 dní 
od dňa prijatia písomnosti doru čenej podľa odseku 1. 
3. Členské štáty informujú Komi siu do šiestich mesiacov odo d ňa nadobudnutia 
účinnosti tohto nariadenia o spôsoboch doru čenia, ktoré budú uplat ňovať. Komisii 
oznámia aj akúko ľvek zmenu týchto informácií .  
 Komisia poskytne tieto informácie verejnosti. 
Článok 23 
Preskúmanie prípustnosti 
1. Ak sa žalovaný s obvyklým pobytom v členskom štáte nedostaví na súd v inom 
členskom štáte, v ktorom bol podaný návr h, , príslušný súd pr eruší konanie dovtedy, 
kým sa nepreukáže, že žalovaný mal možnos ť prevziať písomnos ť, ktorým sa za čalo 
konanie alebo rovnocennú písomnos ť v súlade s článkom 22 alebo, že sa na tento 
účel prijali všetky potrebné kroky. 
2. Ak sa nedostaví na súd žalova ný s obvyklým pobytom na území ne členského štátu , 
príslušný súd preruší kona nie dovtedy, kým sa nepreuká že, že žalovaný mal možnos ť 
 
SK 22   SK prevziať písomnos ť, ktorou sa za čalo konanie alebo rovnocennú písomnos ť v 
dostatočnom čase, aby si mohol pripravi ť svoju obhajobu alebo, že sa na tento ú čel 
prijali všetky potrebné kroky. 
3. Článok 15 haagskeho dohovoru o doru čovaní súdnych a mimosúdnych písomností v 
cudzine v ob čianskych a obchodných veciach z 15. nove mbra 1965 sa uplatní, ak sa 
písomnos ť, ktorou sa za čalo konanie alebo rovnocenná písomnos ť musela doru čovať 
podľa tohto dohovoru. 
Článok 24 
Rozhodnutie a preskúmanie 
1. Ak sa žalovaný nedostavil na súd a 
a) nie je dokázané, že mu bola doru čená písomnos ť, ktorou sa za čína súdne 
konanie alebo rovnocenná písomnos ť, alebo  
b) mu neodvrátite ľná udalos ť alebo mimoriadne okolnosti zabránili vznies ť 
námietku vo či nároku na výživné, bez jeho zavinenia, 
rozhodnutie možno vyda ť, ale žalovaný má právo požiada ť súd pôvodu o 
preskúmanie rozhodnutia. 
2. Lehota na podanie návrhu na preskúmanie za čína plynú ť dňom, kedy sa preukázalo, 
že žalovaný sa oboznámil s rozhodnutím a mohol kona ť, najneskôr d ňom, kedy ho 
orgán príslušný na výkon informoval o tomto rozhodnutí. Táto lehota nesmie by ť 
kratšia ako 20 dní. 
3. Návrh na preskúmanie prerušuje všetky opatrenia výkonu rozhodnutia prijaté v 
členskom štáte. 
Kapitola V 
Vykonate ľnosť rozhodnutí 
Článok 25 
Vykonateľnosť 
Rozhodnutie vydané v členskom štáte, ktoré je v tomto členskom štáte vykonate ľné, sa 
uznáva a je vykonate ľné v inom členskom štáte bez potreby vyhlásenia za vykonate ľné a bez 
možnosti namieta ť proti jeho uznaniu. 
 
SK 23   SK Článok 26 
Predbežný výkon 
Rozhodnutie vydané v členskom štáte je vykonate ľné zo zákona bez oh ľadu na prípadnú 
možnosť odvolania upravenú vnútroštátnym prá vnym poriadkom . Zloženie záruky nemožno 
uložiť. 
Kapitola VI 
Výkon 
Článok 27 
Vykonávacie konanie 
S výhradou ustanovení tohto nariadenia sa konanie o výkon rozhodn utí vydaných v inom 
členskom štáte spravuje právnym poriadkom členského štátu výkonu. 
Článok 28 
Písomnosti 
Účastník, ktorý v členskom štáte žiada o uznanie ale bo o výkon rozhodnutia vydaného v inom 
členskom štáte predloží vyhotovenie rozhodnutia, ktoré sp ĺňa požiadavky na preukázanie jeho 
pravosti, ako aj výpis z rozhodnutia vystavený príslušným orgánom na tla čive, ktorého vzor je 
uvedený v prílohe I tohto nariadenia. 
Príslušní orgány členského štátu výkonu nesmú vyžadova ť preklad rozhodnutia. 
Článok 29 
Právna pomoc 
Navrhovate ľov, ktorému sa v členskom štáte pôvodu poskytla úplná alebo čiastočná bezplatná 
právna pomoc alebo oslobodenie od plat enia trov alebo výdavkov, má vo vykonávacom 
konaní nárok na poskytnutie najvýhodnejšej pr ávnej pomoci alebo najrozsiahlejšieho 
oslobodenia pod ľa právneho poriadku členského štátu výkonu. 
 
SK 24   SK Článok 30 
Záruka. záloha alebo preddavok 
Od účastníka, ktorý v jednom členskom štáte žiada o výkon rozhodnutia vydaného v druhom 
členskom štáte, nemožno požadova ť zloženie záruky, zálohy alebo preddavku, bez oh ľadu na 
ich označenie, len z dôvodu, že je cudzím štátnym ob čanom alebo že nemá bydlisko alebo 
pobyt v štáte výkonu . 
Článok 31 
Vyššie overenie alebo podobná formálna náležitos ť  
Písomnosti uvedené v článku 28 nevyžadujú vyššie overen ie ani splnenie inej podobnej 
formálnej náležitosti. 
Článok 32 
1. Za žiadnych okolností sa nesmie rozhodnutie vydané v členskom štáte nesmie vo 
vykonávacom konaní v inom členskom štáte skúma ť z hľadiska rozhodnutia vo veci 
samej. 
2. Príslušný orgán členského štátu výkonu však mô že aj bez návrhu rozhodnú ť, že 
výkon rozhodnutia členského štátu pôvodu obmedzí len na časť vyživovacej 
povinnosti, ak by úplný výkon spôsobil zásah do tej časti majetku odporcu, ktorý 
nemôže by ť predmetom výkonu pod ľa právneho poriadku členského štátu výkonu . 
Článok 33 
Zamietnutie alebo prerušenie výkonu 
1. Povoli ť úplné alebo čiastočné zamietnutie alebo preruš enie výkonu rozh odnutia súdu 
pôvodu možno žiados ť dlžníka iba v týchto prípadoch: 
a) dlžník upozorní na nové skuto čnosti alebo skuto čnosti, ktoré neboli známe 
súdu pôvodu, ke ď vydal svoje rozhodnutie;  
b) dlžník požiadal o pres kúmanie rozhodnutia súdu pôvodu pod ľa článku 24 a 
nové rozhodnutie sa zatia ľ nevydalo; 
c) dlžník splatil svoj dlh; d) právo na výkon rozhodnutia súdu pôvodu sa úplne alebo čiastočne premlčalo; 
e) rozhodnutie súdu pôvodu je  nezlučiteľné s rozhodnutím vydaným v členskom 
štáte výkonu alebo s rozhodnutím, ktoré  spĺňa podmienky na jeho uznanie v 
členskom štáte výkonu . 
 
SK 25   SK Článok 34 
Príkaz na pravidelné mesa čné zrážky 
1. Na žiados ť veriteľa môže súd pôvodu vyda ť príkaz na pravidelné mesa čné zrážky 
určený v inom členskom štáte zamestnávate ľovi dlžníka alebo banke dlžníka, v 
ktorej má dlžník bankový ú čet. V členskom štáte, ktorému je ur čený, má príkaz na 
pravidelné mesa čné zrážky rovnakú vykonate ľnosť podľa článkov 25 a 26 ako 
rozhodnutie.  
2. Príkaz na pravidelné mesa čné zrážky možno vyda ť iba vtedy, ak sa rozhodnutie 
doručilo dlžníkovi jedným zo spôsobov uvedených v článku 22. 
3. Žiados ť a príkaz na pravidelné mesa čné zrážky musia by ť v súlade s tla čivami, 
ktorých vzory sú v prílohe III tohto nariadenia.  
4. Súd pôvodu zašle príkaz na pravidelné mesa čné zrážky doporu čeným listom so 
žiadosťou o potvrdenie prijatia: 
a) zamestnávate ľovi dlžníka alebo banke, v ktorej má dlžník bežný ú čet a 
b) najneskôr pä ť dní neskôr dlžníkovi spolu s rozhodnutím súdu pôvodu 
a informáciou pod ľa tlačiva, ktorého vzor je v príl ohe IIIa tohto nariadenia. 
5. Po prijatí príkazu na pravidelné mesa čné zrážky vykoná adresát prvú zrážku. Ak je 
úplne nemožné, aby vykonával zrážky, adresát o tom informuje súd pôvodu v lehote najneskôr 30 dní od potvrdenia pr ijatia alebo od poslednej zrážky.  
6. Ak bol proti dlžníkovi vydaný príkaz na pravidelné mesa čné zrážky, dlžník je 
povinný informova ť veriteľa a súd pôvodu o každej zmene zamestnávate ľa alebo 
bankového ú čtu. 
Článok 35 
Príkaz na do časné zaistenie bankového ú čtu 
1. Verite ľ môže požiada ť súd, ktorý koná vo veci samej, o vydanie príkazu banke v 
inom členskom štáte , v ktor ej má dlžník bankový ú čet na do časné zaistenie 
označeného bankového ú čtu. Žiados ť a príkaz na do časné zaistenie bankového ú čtu 
musia byť v súlade s tla čivami, ktorých vzory sú v pr ílohe IV tohto nariadenia. 
2. Súd rozhodne do 8 dní o žiadosti verite ľa bez toho, aby dlžníka upovedomil o tejto 
žiadosti a bez toho, aby mu umožnil vyjadri ť sa. Príkaz na do časné zaistenie 
bankového ú čtu vydá, ak sa domnieva, že žiados ť veriteľa je zjavne opodstatnená a 
že existuje vážne riziko neplnenia zo strany dlžníka. 
3. Príkaz na do časné zaistenie: 
 
SK 26   SK a) súd zašle doporu čeným listom so žiados ťou o potvrdenie prijatia banke, v 
ktorej má dlžník bežný ú čet; 
b) momentom prijatia má ú činky zákazu každého obratu na bankovom ú čte, ktorý 
by majite ľovi účtu znemožnil zaplatenie sumy  uvedenej v príkaze na do časné 
zaistenie. 
4. Súd informuje verite ľa a dlžníka o vyda ní príkazu na do časné zaistenie doporu čeným 
listom s doru čenkou, akonáhle tento príkaz nadobudol ú činky podľa odseku 3 písm. 
b). 
5. Dlžník môže požiada ť o zrušenie príkazu na do časné zaistenie súd, ktorý ho vydal , a 
ktorý rozhodne do 8 dní. Súd môže jeho žiadosti vyhovie ť, prípadne môže vyžiada ť 
od dlžníka zloženie záruky. 
6. Príkaz na do časné zaistenie stráca ú činky, akonáhle súd nariadi jeho zrušenie alebo 
ak nerozhodne do 8 dní, a najneskôr vydaním rozhodnutia vo veci samej. Po vydaní rozhodnutia vo veci samej možno príkaz na do časné zaistenie nahradi ť príkazom na 
pravidelné mesa čné zrážky, ak o to verite ľ požiada pod ľa článku 34. 
Rozhodnutie, ktoré ruší príkaz na do časné zaistenie, zašle súd banke doporu čeným 
listom so žiados ťou o potvrdenie prijatia. 
Článok 36 
Poradie poh ľadávok na výživné 
Pohľadávky na výživné sa uhrádzajú prednostne pred všetkými ostatnými dlhmi dlžníka, 
vrátane dlhov vyplývajúcich  z nákladov výkonu rozhodnutia. 
Kapitola VII 
Verejné listiny a dohody 
Článok 37 
Vykonateľnosť verejných listín a dohôd 
Verejné listiny vydané a vykonate ľné v jednom členskom štáte, ako aj dohody medzi 
účastníkmi, ktoré sú vykonate ľné v členskom štáte, sa uznávajú a sú vykonate ľné podľa 
článku 25 ako rozhodnutia. 
 
SK 27   SK Článok 38 
Výkon verejných listín a dohôd 
1. Ustanovenia kapitoly VI sa pod ľa potreby uplatnia na  uznávanie a výkon 
vykonateľných verejných lis tín a dohôd medzi ú častníkmi. Príslušný orgán členského 
štátu, v ktorom je verejná listin a alebo dohoda medzi stranami vykonate ľná, vydá na 
žiadosť niektorého zo za interesovaných ú častníkov výpis z listiny na tla čive, ktorého 
vzor je v prílohe II tohto nariadenia. 
2. Dlžník, ktorý chce uplatni ť ustanovenia článkov 34 a 35, sa môže obráti ť na súd 
podľa miesta svojho obvyklého pobytu. 
Kapitola VIII 
Spolupráca 
Článok 39 
Ústredné orgány 
1. Každý členský štát ur čí jeden ústredný orgán alebo nieko ľko ústredných orgánov na 
pomoc pri uplat ňovaní tohto nariadenia a vymedzí ich územnú alebo funk čnú 
právomoc. 
2. Ak členský štát ur čil niekoľko ústredných orgánov, písomný styk sa uskuto čňuje 
priamo s príslušným ústredným orgánom. Ak sa podanie zašle nepríslušnému ústrednému orgánu, tento postúpi poda nie príslušnému ústrednému orgánu 
a informuje o tom odosielate ľa.  
3. Členské štáty oznámia Komisii v lehote šiestich mesiacov odo d ňa nadobudnutia 
účinnosti tohto nariadenia: 
a) názvy, adresy a spôsoby komunikácie ústredných orgánov ur čených pod ľa 
tohto článku; 
b) jazyky, v ktorých ústredné orgány môžu prijíma ť podania. 
Členské štáty oznámia Komisii akúko ľvek zmenu týchto informácií.  
Komisia poskytne tieto informácie verejnosti. 
 
SK 28   SK Článok 40 
Všeobecné funkcie 
Ústredné orgány poskytujú informácie o vnútro štátnych právnych pr edpisoch a praxi vo 
veciach vyživovacej povinnosti a prijím ajú opatrenia na zlepšenie uplat ňovania tohto 
nariadenia a na preh ĺbenie vzájomnej spolupráce. Na tento ú čel sa využije Európska justi čná 
sieť pre občianske a obchodné veci vytvorená rozhodnutím č. 2001/470/ES. 
Článok 41 
Spolupráca v jednotlivých prípadoch 
1. Ústredné orgány spolupracujú v jed notlivých prípadoch na dosiahnutie cie ľov tohto 
nariadenia. Na tento ú čel prijmú všetky potrebné kroky, priamo alebo 
prostredníctvom verejných orgá nov alebo iných inštitúcií, na: 
a) zhromaž ďovanie a výmenu informácií: 
(i) o situácii verite ľa a dlžníka, pri čom sa na tento ú čel využijú najmä články 
44 až 47, 
(ii) o každom za čatom konaní, alebo 
(iii) o každom vydanom rozhodnutí; 
b) poskytovanie informácií a pomoc verite ľom, ktorí sú ú častníkmi konania na ich 
území; 
c) uľahčenie dosiahnutia dohody medzi verite ľmi a dlžníkmi, mediáciou alebo 
inými metódami a u ľahčenie cezhrani čnej spolupráce na tento ú čel. 
2. Ak o to požiada verite ľ, ktorý má obvyklý pobyt v členskom štáte, môže ho 
zastupova ť: 
a) ústredný orgán členského štátu, na území ktorého sa nachádza súd, ktorý koná 
vo veci vyživovacej povinnosti, alebo 
b) ústredný orgán členského štátu výkonu. 
Na účely tohto odseku zah ŕňa zastupovanie všetky kroky na dosiahnutie vydania 
rozhodnutia, ako aj vlastného vymoženia výživného. 
 
SK 29   SK Článok 42 
Spôsob práce 
1. Verite ľ môže bu ď priamo, alebo prostredníctvom ústredného orgánu členského štátu 
svojho obvyklého pobytu, požiada ť ústredný orgán členského štátu o pomoc pod ľa 
článku 41.  
Veriteľ môže poda ť svoju žiados ť súdu pod ľa miesta svojho obvyklého pobytu, ktorý 
prijme opatrenia potrebné na jej postúpe nie a vykonanie v spol upráci s ústredným 
orgánom svojho členského štátu. 
2. K žiadosti o pomoc sa pripoja všet ky dostupné informácie, ktoré môžu u ľahčiť jej 
vybavenie.  
3. S výhradou odseku 4 ústredné orgány, verejné orgány a iné inštitúcie pod ľa článku 
41, ako aj osoby ur čené týmito orgánmi, poskytujú svoju pomoc bezplatne. 
4. Od verite ľa možno požadova ť, aby sa podie ľal na nákladoch zastúpenia pod ľa článku 
41 ods. 2. Od verite ľa, ktorý v členskom štáte svojho obvyklého pobytu sp ĺňa 
podmienky na poskytnutie bezplatnej  právnej pomoci nemožno požadova ť žiadny 
príspevok. 
5. Každý ústredný orgán znáša svoje vlastné náklady. 
Článok 43 
Zasadnutia 
1. Na ú čely uľahčenia uplat ňovania tohto nariadenia sa ús tredné orgány pravidelne 
schádzajú. 
2. Tieto zasadnutia sa zvolávajú pod ľa rozhodnutia č. 2001/470/ES o vytvorení 
Európskej justi čnej siete pre ob čianske a obchodné veci. 
Článok 44 
Prístup k informáciám 
1. Za podmienok uvedených v te jto kapitole poskytujú ús tredné orgány prístup k 
informáciám, ktoré umož ňujú uľahčiť vymáhanie výživného. Tieto informácie sa 
poskytujú na ú čely dosiahnutia týchto cie ľov: 
a) zistenie miesta pobytu dlžníka; b) zistenie majetku dlžníka, najmä výšky a povahy jeho príjmov; c) zistenie zamestnávate ľa dlžníka; 
 
SK 30   SK d) zistenie bankových ú čtov dlžníka. 
2. Informácie uvedené v odseku 1 zah ŕňajú aspoň tie, ktoré majú k dispozícii správne a 
iné orgány príslušné v členských štátoch v týchto oblastiach:  
a) dane a poplatky,  b) sociálne zabezpe čenie, vrátane výberu príspevkov do sociálnej pois ťovne od 
zamestnávate ľov zamestnancov, 
c) registre obyvate ľstva,  
d) majetkové registre, e) registrácia motorových vozidiel,  f) centrálne banky. 
3. Prístup k informáciám pod ľa tohto článku nevyžaduje za žiadnych okolností 
vytvorenie nových registrov v členskom štáte. 
Článok 45 
Zasielanie informácií 
1. Verite ľ sa môže obráti ť na dožadujúci ústredný orgán členského štátu svojho 
obvyklého pobytu prostredníctvom súdu pod ľa miesta svojho obvyklého pobytu, 
ktorý odošle jeho žiados ť, ak sa domnieva, že je v súlade s podmienkami 
stanovenými v tejto kapitole. 
2. Žiados ť o poskytnutie informácií zašle ústredný orgán druhému ústrednému orgánu 
na tlačive, ktorého vzor je v pr ílohe V tohto nariadenia. 
3. Žiados ť o poskytnutie informácií uvedených v článku 44 ods. 1 písm. a) možno 
podať kedykoľvek. Žiados ť o poskytnutie informácií uvedených v článku 44 ods. 1 
písm. b), c) a d) možno poda ť, ak verite ľ môže predloži ť výpis z rozhodnutia pod ľa 
článku 28 alebo výpis z listiny pod ľa článku 38 ods. 1. 
4. Okrem tla čiva uvedeného v odseku 1 môže dožiadaný ústredný orgán požadova ť od 
dožadujúceho ústredného orgánu predlo ženie doplnkových písomností potrebných na 
dosiahnutie niektorého z cie ľov uvedených v článku 44 ods. 1. 
5. Vyžaduje sa preklad doplnkových písomností, ak len dožiadaný členský štát neupustí 
od tejto požiadavky. Najneskôr šes ť mesiacov po nadobudnutí ú činnosti tohto 
nariadenia členské štáty informujú Komisiu o svojom rozhodnutí požadova ť alebo 
nepožadova ť preklady pod ľa tohto odseku.  
Komisia poskytne tieto informácie verejnosti. 
 
SK 31   SK Ak sa žiados ť o poskytnutie informácií podá na podnet verite ľa, ktorému sa poskytla 
úplná alebo čiastočná právna pomoc, preklad zabezpe čí pre verite ľa dožadujúci 
orgán bezplatne. 
6. Informácie zašlú dožiadané orgány do žadujúcim orgánom. Ak dožiadaný orgán 
nemôže poskytnú ť požadovanú informáciu, bezodkladne  o tom informuje dožadujúci 
orgán, pri čom uvedie dôvody, pre čo ju nemôže poskytnú ť. 
Článok 46 
Použitie informácií 
1. Dožadujúci ústredný orgán, ktorému sa zašle  informácia, ju bez meškania postúpi 
súdu, ktorý mu zaslal žiados ť podľa článku 45 ods. 1. Potom ako poskytne 
informáciu súdu, dožiadajúci ústredný or gán ju odstráni zo svojich záznamov.. 
2. Informáciu poskytnutú pod ľa tohto nariadenia smie použi ť výlučne súd a len na 
účely uľahčenia vymáhania výživného. Súd však môže postúpi ť túto informáciu bez 
toho, aby ju poskytol verite ľovi, orgánom príslušným na doru čovanie súdnych alebo 
mimosúdnych písomností, ako aj orgánom príslušným na výkon rozhodnutia. Po jej použití tieto orgány informáciu odstránia zo svojich záznamov.. 
3. Súd smie uchováva ť informáciu poskytnutú pod ľa tohto nariadenia iba tak dlho, ako 
je potrebné na u ľahčenie vymáhania výživného. Informáciu nemožno uchováva ť viac 
než jeden rok. 
Článok 47 
Informovanie dlžníka 
Dožiadaný ústredný orgán oznámi dlžníkovi: 
a) informácie, ktoré poskytol a spôsob, akým ich získal; b) ozna čenie adresátov týchto informácií; 
c) podmienky, za ktorých sa tieto informácie smú použi ť podľa tohto nariadenia; 
d) práva a spôsoby opravných prostrie dkov, ktoré má dlžník k dispozícii pod ľa 
vnútroštátnych právnych predpisov prijat ých na vykonanie smernice 95/46/ES; 
e) kontaktné údaje kontrolného orgánu zriadeného na vykonávanie smernice 
95/46/ES tak v členskom štáte dožadujúceho ústredného orgánu, ako aj v 
členskom štáte dožiadaného ústredného orgánu, 
pokiaľ dožadujúci ústredný orgán neuviedol v žiadosti o poskytnutie informácií podanej 
podľa článku 45 ods. 2, že by oznámenie týchto skuto čností dlžníkovi mohlo ohrozi ť 
vymoženie výživného ; v takom prípade dož iadaný ústredný orgán odloží informovanie 
dlžníka na dobu, ktorá nesmie presiahnu ť 60 dní. 
 
SK 32   SK Kapitola IX 
Všeobecné a závere čné ustanovenia 
Článok 48 
Vzťah k iným nástrojom Spolo čenstva 
1. Vo veciach vyživovacej povinnosti toto nariadenie nahrádza nariadenie (ES) č. 
44/2001 a nariadenie (ES) č. 805/2004. 
2. Článok 19 nariadenia (ES) č. 1348/2000 sa neuplatní vo veciach vyživovacej 
povinnosti. 
3. S výhradou odseku 2 nemá toto  nariadenie vplyv na uplat ňovanie nariadenia (ES) 
č. 1348/2000 a nariadenia (ES) č. 1206/2001. 
Článok 49 
Vzťahy k iným právnym nástrojom 
Vo vzťahoch medzi členskými štátmi má toto nariadenie prednos ť pred dohovormi a 
zmluvami, ktoré sa vz ťahujú na veci upravené týmto na riadením, a ktorých zmluvnými 
stranami sú členské štáty. 
Článok 50 
Zmeny a doplnenia príloh 
Všetky zmeny a doplnenia príloh toht o nariadenia sa príjmu konzulta čným postupom pod ľa 
článku 51 ods. 2. 
Článok 51 
Výbor 
1. Komisii pomáha výbor zložený zo zástupcov členských štátov, ktorému predsedá 
zástupca Komisie. 
2. Ak sa uvádza odkaz na tent o odsek, uplatní sa konzulta čný postup pod ľa článku 3 
rozhodnutia 1999/468/ES s prihliadnutím na ustanovenie jeho článku 7 ods. 3. 
 
SK 33   SK Článok 52 
Prechodné ustanovenie 
1. Ustanovenia tohto nariadenia sa vz ťahujú iba na konania za čaté, písomnosti úradne 
vyhotovené alebo zaregistrované  ako verejné listi ny a na dohody uzat vorené po dni 
začatia jeho uplat ňovania. 
2. Avšak: 
a) články 12 a 21 o rozhodnom práve sa uplatnia na konanie za čaté pred d ňom 
začatia uplatňovania tohto nariadenia, ak s tým všetci ú častníci výslovne alebo 
inak jednozna čne vyjadrili súhlas; 
b) články 27 a 36 o výkone sa uplatnia na ro zhodnutia a verejné listiny vyhlásené 
za vykonate ľné podľa nariadenia (ES) č. 44/2001 alebo potvrdené ako 
európske exeku čné tituly pod ľa nariadenia (ES) č. 805/2004 ku d ňu začatia 
uplatňovania tohto nariadenia; 
c) články 39 a 47 o spolupráci sa uplatnia na všetky konania za čaté pred d ňom 
začatia uplatňovania tohto nariadenia. 
Článok 53 
Nadobudnutie ú činnosti 
1. Toto nariadenia nadobúda ú činnosť 1. januára 2008. 
2. Toto nariadenie sa uplat ňuje od 1. januára 2009, s výnimkou článku 22 ods. 3, 
článkov 39 a 45 ods. 5, ktoré sa uplat ňujú dňom nadobudnutia ú činnosti. 
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatnite ľné vo všetkých členských 
štátoch. 
V Bruseli 
 Za Radu 
 predseda 
 
SK 34   SK PRÍLOHA  
PRÍLOHA I 
VÝPIS Z ROZHODNUTIA VO VE CI VYŽIVOVACEJ POVINNOSTI 
(Článok 28 nariadenia Rady… o právomoci, ro zhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí 
a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti25) 
1. Členský štát 
AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □ 
MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □] 
2. Súd 
2.1. Názov: 
2.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
2.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
 
3. Navrhovate ľ 
3.1. Meno: 
3.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
3.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
3.4. Štát: 
3.5. Tel. (*): 
3.6. E-mail (*): 
 
4. Žalovaný 
4.1. Meno: 
4.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
4.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
4.4. Štát: 
4.5. Tel. (*): 
4.6. E-mail (*): 
(*) Nepovinný údaj 
                                                 
25 Ú. v. EÚ L… 
 
SK 35   SK 5. Rozhodnutie 
5.1. Výška výživného 
Mena:  □ Euro □ [Libra šterlingov] □ Cyperská libra □ Česká koruna  
□ Estónska koruna □ Maďarský forint □ Maltská líra □ Lotyšský lats 
□ Litovský litas □ Slovenská koruna □ Švédska koruna □ Slovinský toliar  
□ Poľský zlotý □ Iné (upresni ť): ……………………………. 
5.2. Splatnos ť 
5.2.1. Výživné na úhradu v jednej sume a splátke ……………………….  
5.2.2. Výživné na úhradu čiastočne v jednej splátke……………………..  
V tomto prípade uve ďte výšku jednorazovej splátky: 
5.2.3. Výživné na úhradu v opakovaných splátkach (upresni ť výšku sumy, pokia ľ sa líši od 
výšky výživného uvedenej v bode 5.1): 
Týždenne……………………………………………………….  
Mesačne………………………….……………………………..  
Inak (upresni ť)…………………………………………………..  
5.3. Indexácia  
Ak je suma uvedená v bode 5.2.3 indexovaná, uve ďte mieru indexácie: 
Indexácia sa uplat ňuje od: 
 
Dátum: 
Podpis a/alebo pe čiatka príslušného orgánu: 
 
SK 36   SK PRÍLOHA II 
VÝPIS Z LISTINY VO VECI  VYŽIVOVACEJ POVINNOSTI 
(Článok 38 nariadenia Rady… o právomoci, ro zhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí 
a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti26) 
 
1. Členský štát 
AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □ 
MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □] 
 
2. Povaha listiny 
2.1. Verejná listina…………………………. □ 
vystavil (totožnos ť a miesto vystavenia): 
dňa (dátum): 
2.2. Dohoda medzi ú častníkmi.……………….. □ 
dojednaná v (miesto): 
dňa (dátum): 
 
3. Veriteľ 
3.1. Meno: 
3.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
3.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
3.4. Štát: 
3.5. Tel. (*): 
3.6. E-mail (*): 
 
                                                 
26 Ú. v. EÚ L… 
 
SK 37   SK 4. Dlžník 
4.1. Meno: 
4.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
4.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
4.4. Štát: 
4.5. Tel. (*): 
4.6. E-mail (*): 
(*) Nepovinný údaj  
5. Obsah listiny 
5.1. Výška výživného 
Mena:  □ Euro □ [Libra šterlingov] □ Cyperská libra □ Česká koruna  
□ Estónska koruna □ Maďarský forint □ Maltská líra □ Lotyšský lats 
□ Litovský litas □ Slovenská koruna □ Švédska koruna □ Slovinský toliar  
□ Poľský zlotý □ Iné (upresni ť): ……………………………. 
5.2. Splatnos ť 
5.2.1. Výživné na úhradu v jednej sume a splátke ………...……………….  
5.2.2. Výživné na úhradu čiastočne v jednej splátke ……………………..  
V tomto prípade uve ďte výšku jednorazovej splátky: 
5.2.3. Výživné na úhradu v opakovaných splátkach (upresni ť výšku sumy, pokia ľ sa líši od 
výšky výživného uvedenej v bode 5.1): 
Týždenne………………………………………………………….  
Mesačne………………………………….………………………..  
Inak (upresni ť)……………………………………………………..  
5.3. Indexácia  
Ak je suma uvedená v bode 5.2.3 indexovaná, uve ďte mieru indexácie: 
Indexácia sa uplat ňuje od: 
 
Dátum: 
Podpis a/alebo pe čiatka príslušného orgánu: 
 
SK 38   SK PRÍLOHA III 
PRÍKAZ NA OPAKOVANÉ MESA ČNÉ ZRÁŽKY  
(Článok 34 nariadenia Rady… o právomoci, ro zhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí 
a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti27) 
 
1. Členský štát 
AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □ 
MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □] 
 
2. Súd 
2.1. Názov: 
2.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
2.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
 
3. Navrhovate ľ 
3.1. Meno: 
3.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
3.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
3.4. Štát: 
3.5. Tel. (*): 
3.6. E-mail (*): 
3.7. Bankové údaje: 
Medzinárodné číslo bankového ú čtu (IBAN): 
Identifika čný kód banky (BIC): 
 
                                                 
27 Ú. v. EÚ L… 
 
SK 39   SK 4. Dlžník 
4.1. Meno: 
4.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
4.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
4.4. Štát: 
4.5. Tel. (*): 
4.6. E-mail (*): 
(*) Nepovinný údaj  
5. Žiados ť o opakované zrážky 
5.1. Dátum vydania rozhodnutia, ktorým bola ur čená výška výživného: 
5.2. Výška sumy, ktorá sa má poukáza ť mesačne: 
Mena:  □ Euro □ [Libra šterlingov] □ Cyperská libra □ Česká koruna  
□ Estónska koruna □ Maďarský forint □ Maltská líra □ Lotyšský lats 
□ Litovský litas □ Slovenská koruna □ Švédska koruna □ Slovinský toliar  
□ Poľský zlotý □ Iné (upresni ť): …………………………….  
5.3. Indexácia  
Ak je suma uvedená v bode 5.2 indexovaná, uve ďte mieru indexácie: 
Indexácia sa uplat ňuje od:  
5.4. Adresát 
5.4.1 Banka dlžníka: 
Medzinárodné číslo bankového ú čtu (IBAN): 
Identifika čný údaj banky (BIC): 
5.4.2 Zamestnávate ľ dlžníka: 
 
 
SK 40   SK 6. Príkaz na zrážku  
 Žiadosť o opakovanú zrážku sa zamietla.  
 Bol vydaný príkaz pre: 
(adresát uvedený v bode 5.4) 
poukázať každý mesiac  zo mzdy  z bankového ú čtu v banke: 
(dlžník uvedený v bode 4) 
sumu vo výške: 
(výška sumy ur čená v bode 5.2) 
v prospech: 
(navrhovate ľ uvedený v bode 3).  
Ak nemožno vykonáva ť tieto zrážky, ste povinný o tom informova ť súd uvedený v bode 
2 v lehote 30 dní od doru čenia tejto písomnosti alebo od poslednej vykonanej zrážky 
(článok 29 ods. 4 nariadenia Rady… o právomoc i, rozhodnom práve, uznávaní a výkone 
rozhodnutí a o spolupráci vo v eciach vyživovacej povinnosti). 
 
Dátum: 
Podpis a/alebo pe čiatka príslušného orgánu: 
 
SK 41   SK PRÍLOHA III a 
INFORMÁCIA PRE DLŽNÍKA, PROTI KTORÉMU BOL VYDANÝ PRÍKAZ NA 
OPAKOVANÉ MESA ČNÉ ZRÁŽKY  
(Článok 34 ods. 4 písm. b) nariadenia Rady (…) o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a 
výkone rozhodnutí a o spolupráci vo  veciach vyživovacej povinnosti28) 
1. Preskúmanie 
Bol voči Vám vydaný príkaz na opakované zrážky. Tento príkaz a rozhodnutie súdu pôvodu 
sa Vám zasielajú sú časne s touto informáciou. 
Máte právo požiada ť o preskúmanie rozhodnutia súdu pôvodu, ak ste sa na tento súd 
nedostavili a: 
1) ak Vám nebola doru čená písomnos ť, ktorou sa za čalo konanie  alebo rovnocenná 
písomnos ť, alebo  
b) ak Vám vyššia sila alebo mimoriadne okolnosti zabránili vznies ť námietku vo či 
nároku na výživné, bez Vášho zavinenia.  
Právo na preskúmanie možno uplatni ť v lehote ……………dní odo d ňa doručenia tejto 
informácie. 
2. Výkon 
Ak nemáte právny nárok požiada ť o preskúmanie rozhodnutia súdu pôvodu pod ľa bodu 1, 
alebo ak nechcete žiada ť o takéto preskúmanie, ale máte námietky proti výkonu tohto 
rozhodnutia, môžete sa obráti ť na príslušné orgány štátu, v ktorom sa uskuto čňuje výkon 
podľa článku 33 nariadenia Rady (…) o právomoc i, rozhodnom práve, uznávaní a výkone 
rozhodnutí a o spolupráci vo v eciach vyživovacej povinnosti. 
 
Dátum: 
Podpis a/alebo pe čiatka príslušného orgánu: 
 
                                                 
28 Ú. v.  EÚ L...  
 
SK 42   SK PRÍLOHA IV 
PRÍKAZ NA DO ČASNÉ ZAISTENIE BANKOVÉHO Ú ČTU 
(Článok 35 nariadenia Rady… o právomoci, ro zhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí 
a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti29) 
 
1. Členský štát 
AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □ 
MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □] 
 
2. Súd 
2.1. Názov: 
2.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
2.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
 
3. Navrhovate ľ 
3.1. Meno: 
3.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
3.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
3.4. Štát: 
3.5. Tel. (*): 
3.6. E-mail (*): 
 
4. Dlžník 
4.1. Meno: 
4.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
4.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
                                                 
29 Ú. v. EÚ L… 
 
SK 43   SK 4.4. Štát: 
4.5. Tel. (*): 
4.6. E-mail (*): 
(*) Nepovinný údaj  
5. Žiados ť o dočasné zaistenie bankového ú čtu 
5.1. Dôvody žiadosti (vysvetlite,  k akým vážnym rizikám by došlo v dôsledku neplnenia 
zo strany dlžníka): 
5.2. Výška sumy, ktorú je potrebné zaisti ť 
Mena:  □ Euro □ [Libra šterlingov] □ Cyperská libra □ Česká koruna  
□ Estónska koruna □ Maďarský forint □ Maltská líra □ Lotyšský lats 
□ Litovský litas □ Slovenská koruna □ Švédska koruna □ Slovinský toliar  
□ Poľský zlotý □ Iné (upresni ť): ……………………………. 
5.3. Adresát (Banka dlžníka) 
5.3.1. Banka: 
5.3.2 Medzinárodné číslo bankového ú čtu (IBAN) dlžníka: 
 
6. Príkaz na do časné zaistenie bankového ú čtu 
 Žiadosť o dočasné zaistenie bankového ú čtu sa zamietla. 
 Bol vydaný príkaz pre: 
(adresát uvedený v bode 5.3) 
zakázať na bankovom ú čte: 
(dlžník uvedený v bode 4) 
akýkoľvek obrat, ktorého následkom by sa  znížil kreditný zostatok na ú čte pod sumu: 
(suma určená v bode 5.2) 
 
Dátum: 
Podpis a/alebo pe čiatka príslušného orgánu: 
 
SK 44   SK PRÍLOHA V  
ŽIADOS Ť O POSKYTNUTIE INFORMÁCIÍ 
(Článok 45 nariadenia Rady… o právomoci, ro zhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí 
a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti30) 
 
1. Členský štát 
AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □ 
MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □] 
 
2. Navrhovate ľ 
2.1. Dožadujúci ústredný orgán 
2.1.1. Názov: 
2.1.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
2.1.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
2.1.4. Tel.: 
2.1.5. E-mail: 
2.2. Konajúci na žiados ť tohto súdu: 
2.2.1. Názov: 
2.2.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
2.2.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
2.2.4. Tel.: 
2.2.5. E-mail: 
 
3. Adresát – Dožiadaný ústredný orgán 
3.1. Názov: 
3.2. Ulica a číslo / poštová priehradka: 
                                                 
30 Ú. v. EÚ L… 
 
SK 45   SK 3.3. Mesto a poštové smerovacie číslo: 
3.4. Štát: 
3.5. Tel.: 
3.6. E-mail: 
 
4. Požadované informácie 
4.1. Dlžník 
4.1.1. Meno: 
4.1.2. Posledná známa adresa: 
4.1.3. Iné užito čné informácie (popis, názov predchádzajúceho zamestnávate ľa, adresy 
rodinných príslušníkov, údaje o motorovom vozidle, ktoré dlžník vlastní, údaje o 
nehnuteľnosti, ktorú dlžník vlastní): 
Fotografia pripojená……………………….….………………….  
4.2. Požadované údaje 
4.2.1. Adresa dlžníka……………………………………………..  
4.2.2. Zamestnávate ľ dlžníka………………………..…………....  
4.2.3. Údaje o bankovom ú čte dlžníka……………..…..………....  
4.2.4. Zistenie majetku dlžníka……….…..…………….………..  
4.2.5. Výška príjmov dlžníka………….…………………..……....  
 
5. Písomnosti potrebné pre informácie  uvedené v bodoch 4.2.2 až 4.2.5 (pripoji ť kópiu) 
5.1. Rozhodnutie………………………………………………….…  
5.2. Verejná listina……..…………………………………………  
5.3. Dohoda ú častníkov ……………………………………...  
 
 
SK 46   SK UPOZORNENIE (článok 47 nariadenia Rady … o právomoc i, rozhodnom práve, uznávaní a 
výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti) :  
Dlžníka neinformova ť o poskytnutí údajov skôr, ako dožadujúci ústredný orgán 
upovedomí dožiadaný ústredný orgán  
Dlžníka možno informova ť o poskytnutí údajov  
 
Dátum: 
Podpis a/alebo pe čiatka príslušného orgánu: