2.

vyzýva podpredsedu Komisie/vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku, Radu, delegácie EÚ, členské štáty a Komisiu, aby sa pri príprave komplexnej stratégie EÚ voči Rusku a v reakcii na narušenie právneho štátu, základných slobôd a ľudských práv v Rusku zamerali na: a) zavedenie novej podmienenosti do vzťahov medzi EÚ a Ruskom zameranej na ukončenie vnútorných represií v Rusku voči politickým aktivistom a aktivistom občianskej spoločnosti, obhajcom ľudských práv a právnikom, opozičným politikom, novinárom, nezávislým médiám, odborom a mimovládnym organizáciám, a v prípade, že sa táto situácia nevyrieši, na zavedenie nových sankcií EÚ, ako sú prerušenie prístupu ruských oligarchov a úradníkov zodpovedných za porušovanie ľudských práv k nákupu nehnuteľností, vízam, finančným produktom atď. v EÚ; b) prijatie opatrení vo vzťahoch medzi EÚ a Ruskom a v akomkoľvek dialógu s Ruskom na riešenie otázky ľudských práv s cieľom dôkladne zohľadniť závažnosť prísnych opatrení proti ľudským právam v Rusku, najmä v období od januára 2021; pokračovanie prejavovania solidarity a jednotného konania s cieľom koordinovať svoje postoje k Rusku, aby sa obmedzil negatívny vplyv nedávno prijatých reštriktívnych zákonov v Rusku, a zváženie rozdelenia bremena hospodárskych sankcií voči ruskému režimu medzi členské štáty v duchu spravodlivosti, zastavenie strategických projektov, ako je Nord Stream 2, a doplnenie súčasného globálneho sankčného režimu EÚ týkajúceho sa ľudských práv podobným režimom ako v prípade korupcie; c) prijatie koordinovaných opatrení s cieľom potlačiť a obmedziť negatívny vplyv nedávno prijatých reštriktívnych zákonov v Rusku a uprednostňovať strategickú spolupráce s aktivistami v oblasti demokracie a ľudských práv v Rusku, najmä začlenením hľadiska ľudských práv vrátane rodovej rovnosti a konzultácií s občianskou spoločnosťou do všetkých dialógov a oblastí spolupráce medzi EÚ a Ruskom, a to aj prostredníctvom spolupráce v oblasti digitalizácie a zmeny klímy, ako aj akýchkoľvek vzdelávacích a kultúrnych programov spolupráce, a zároveň na pravidelné vykonávanie posúdenia vplyvu na ľudské práva s cieľom preskúmať túto spoluprácu; d) posúdenie toho, ktoré inštitúcie, organizácie a médiá s úzkym prepojením na ruskú vládu by sa mali v súvislosti s ich činnosťami v EÚ monitorovať; e) zvýšenie podpory obhajcov ľudských práv, nezávislých mimovládnych organizácií a médií, občianskej spoločnosti a tých, ktorí obhajujú politické a občianske slobody v Rusku, napríklad preukázaním trvalejšieho angažovania sa na vysokej úrovni v kľúčových individuálnych prípadoch vrátane prípadu otravy Vladimíra Karu-Murzu, a to plným využívaním návštev veľvyslancov a iných úradníkov v regiónoch s cieľom poukázať na obavy/problémy v oblasti ľudských práv a stretnúť sa s obhajcami ľudských práv a občianskou spoločnosťou, ako aj strategickým využívaním sociálnych médií, komentárov a článkov v tlači na vyjadrenie podpory obrancom ľudských práv, a to aj v Rusku a prostredníctvom nezávislých ruských kanálov, a diplomatickou či konzulárnou podporou nezávislých novinárov v Rusku v prípade, že budú v ohrození, a to aj flexibilnou vízovou politikou; Európsky parlament zdôrazňuje, že táto spolupráca s občianskou spoločnosťou musí byť pilierom nadchádzajúceho nového strategického prístupu EÚ k Rusku, a naliehavo vyzýva členské štáty, aby zvážili prijatie ohrozených alebo zakázaných mimovládnych organizácií z Ruska a umožnili im v prípade potreby pôsobiť z územia EÚ, zvýšili podporu práce obhajcov ľudských práv a v prípade potreby uľahčili vydávanie núdzových víz a poskytli dočasné útočisko v členských štátoch EÚ; f) potrebu pokračovať v spolupráci občianskej spoločnosti s Ruskom, a preto odstraňovať narastajúce prekážky, ktoré ruské orgány kladú do cesty medziľudským kontaktom, spolupráci s občianskou spoločnosťou a podpore ruských organizácií občianskej spoločnosti; g) odsúdenie nových foriem skrytej represie zameraných na sankcionovanie zamestnancov, lekárov v nemocniciach, učiteľov a pracovníkov sociálnych služieb za ich účasť na demonštráciách, a to tak v hlavnom meste, ako aj inde, alebo za ich podporu odporcov súčasného režimu; h) potrebu, aby EÚ a jej členské štáty urýchlene upozornili Radu Európy na prijatie nedávnych autoritárskych legislatívnych aktov Ruskou federáciou so zreteľom na plnenie jej medzinárodných záväzkov voči Rade Európy; i) prijímanie koordinovaných opatrení s podobne zmýšľajúcimi medzinárodnými partnermi vrátane krajín G7, na naliehavú výzvu ruským orgánom, aby ukončili domáce represie proti demokracii a aktivistom občianskej spoločnosti a obhajcom ľudských práv, čo by malo zahŕňať aj intervencie na vysokej úrovni a verejné intervencie, koordinované iniciatívy a trvalú kontrolu na medzinárodných a regionálnych fórach pre ľudské práva, ako sú Rada Európy, OBSE a Rada OSN pre ľudské práva; j) vykonávanie pravidelných hodnotení vplyvu na ľudské práva s cieľom zabezpečiť, aby spolupráca s ruskými orgánmi neoslabovala ciele v oblasti ľudských práv a neprispievala k porušovaniu ľudských práv, či už priamo, alebo nepriamo; k) podporovanie miest a obcí EÚ, ktoré majú aktívne twinningové projekty s partnermi v Rusku, aby prehodnotili a aktualizovali tieto dohody s cieľom zohľadniť rozmer ľudských práv a sústrediť spoluprácu najmä na občiansku spoločnosť a kontakty medzi ľuďmi; l) rešpektovanie výzvy Európskeho parlamentu delegácii EÚ a národným diplomatickým zastúpeniam v Rusku, aby pozorne sledovali situáciu a súdne procesy s jednotlivými politickými väzňami na mieste, aby im poskytli akúkoľvek potrebnú podporu a spolupracovali na zabezpečení ich rýchleho prepustenia; m) zamedzenie priznania legitímnosti úradníkom, ktorí sú zodpovední za porušovanie ľudských práv a represie, napríklad tým, že sa zabezpečí, aby sa veľvyslanci a návštevníci na vysokej úrovni vyhli diskrečným stretnutiam s úradníkmi zapojenými do represií, napríklad s členmi Štátnej dumy zapojenými do vypracovania zákona o „zahraničných agentoch“, ako je Andrej Klimov; monitorovanie v tejto súvislosti dvojstranných fór, ako je trianonský dialóg a dialóg zo Soči; zváženie ich prerušenia podľa vzoru dialógu z Petrohradu, v prípade ktorého sa rozhodlo, že sa nebude zvolávať, kým sú niektorí jeho členovia diskriminovaní ako nežiaduce zahraničné organizácie;