DÔVODOVÁ SPRÁVA

1.Predmet návrhu

Tento návrh sa týka rozhodnutia, ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie vzhľadom na tridsiate ôsme výročné zasadnutie Stáleho výboru pre Dohovor o ochrane európskych voľne žijúcich organizmov a prírodných stanovíšť, ktorý sa bude konať 27. až 30. novembra 2018 vo francúzskom Štrasburgu, v súvislosti s plánovaným prijatím rozhodnutia Stálym výborom o dvoch zmenách týkajúcich sa prílohy II a prílohy III k dohovoru.

2.Kontext návrhu

2.1.Dohovor o ochrane sťahovavých druhov voľne žijúcich živočíchov

Cieľom Dohovoru o ochrane európskych voľne žijúcich organizmov a prírodných stanovíšť (Bernský dohovor) z roku 1979 (ďalej len „dohoda“) je chrániť európske voľne žijúce živočíchy a voľne rastúce rastliny a ich prirodzené biotopy, a to najmä tie, ktorých ochrana si vyžaduje spoluprácu viacerých štátov. Táto medzivládna zmluva bola uzatvorená pod záštitou Rady Európy. Dohoda nadobudla platnosť 1. júna 1982. Európske spoločenstvo je zmluvnou stranou tejto dohody od 1. septembra 1982. V súčasnosti existuje 51 zmluvných strán tejto dohody vrátane všetkých členských štátov EÚ.

2.2.Stály výbor

Stály výbor je rozhodovacím orgánom dohovoru, ktorý má právomoc hodnotiť stav ochrany druhov a následne preskúmať ich zaradenie do zoznamu v prílohách k dohovoru. Jeho funkcie sú uvedené v článkoch 13 až 15 dohody. Stretáva sa aspoň raz za dva roky a kedykoľvek, keď o to požiada väčšina zmluvných strán. Pre stály výbor sa stalo zvykom stretávať sa každý rok.

Pozícia Únie týkajúca sa zmien príloh sa stanovuje rozhodnutím Rady na základe návrhu Komisie.

2.3.Pripravovaný akt stáleho výboru

Očakáva sa, že Stály výbor pre dohodu na svojom tridsiatom ôsmom výročnom zasadnutí, ktoré sa bude konať od 27. do 30. novembra 2018 vo francúzskom Štrasburgu, prijme rozhodnutie týkajúce sa dvoch zmien prílohy II a prílohy III k dohode (ďalej len „pripravovaný akt“).

V súlade s článkom 17 dohody sa zmena príloh prijíma dvojtretinovou väčšinou zmluvných strán. Pre všetky zmluvné strany nadobudne platnosť tri mesiace po prijatí stálym výborom, pokiaľ jedna tretina zmluvných strán nevznesie námietky. Akákoľvek zmena nadobúda platnosť pre tie zmluvné strany, ktoré nevzniesli námietky.

Cieľom pripravovaného aktu je zmeniť prílohu II a prílohu III k dohode, ako sa stanovuje v článku 17 dohody.

3.Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie

Boli navrhnuté tieto dve zmeny dodatkov k dohode.

1. Švajčiarsko navrhlo znížiť úroveň ochrany vlka (Canis lupus) jeho presunutím z prílohy II (prísne chránené druhy živočíchov) do prílohy III (chránené druhy živočíchov – regulácia je možná).

Švajčiarsko odôvodňuje návrh tým, že od nadobudnutia platnosti dohovoru sa počet vlkov v Európe podstatne zvýšil, a preto si už nevyžadujú prísnu úroveň ochrany. Touto zmenou by sa umožnilo riadiť a kontrolovať populácie vlka (aj prostredníctvom poľovania) bez potreby udeľovať výnimky podľa článku 9 dohovoru. Úroveň ochrany by tak bola nižšia pre všetky populácie vlka na celom území zmluvných strán dohovoru, bez ohľadu na stav jeho ochrany a trendy v jeho populáciách. Švajčiarsky návrh by v podstate mal za následok najnižší spoločný menovateľ ochrany populácií vlka v celej Európe a nie je v súlade so súčasným stavom právnej ochrany vlka podľa smernice o biotopoch.

Podľa výsledkov nedávnej štúdie z deviatich prevažne cezhraničných populácií vlka v Únii a susediacich krajinách len tri patria k populáciám s „najmenej ohrozeným“, zatiaľ čo šesť je „zraniteľných“ alebo „takmer ohrozených“. Západoalpská a stredoalpská populácia, ktorá sa vyskytuje vo Švajčiarsku, patrí podľa hodnotenia Červeného zoznamu IUCN medzi „zraniteľné“ populácie.

Napriek tomu, že sa uznávajú problémy spolužitia vlkov a ľudí, ktoré sú následkom obnovy ich počtu a rozsahu výskytu, nie je súčasný návrh Švajčiarska znížiť stav ochrany vlka v celej Európe z vedeckého hľadiska ani z hľadiska ochrany opodstatnený.