SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Preskúmanie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte /* COM/2012/0785 final */





1. Úvod a ciele 1.1. Kontext Rýchly rozvoj finančných trhov v 90. rokoch minulého storočia viedol k vytvoreniu finančných skupín poskytujúcich služby a produkty v rôznych odvetviach finančných trhov, čiže k vytvoreniu takzvaných finančných konglomerátov. Európska komisia v roku 1999 vo svojom akčnom pláne pre finančné služby identifikovala potrebu celoskupinového dohľadu nad týmito konglomerátmi a ohlásila vypracovanie právnych predpisov zameraných na obozretné podnikanie s cieľom doplniť sektorovú legislatívu v oblasti bankovníctva, investícií a poistenia. Tento doplnkový dohľad nad obozretným podnikaním bol zavedený smernicou o finančnom konglomeráte (FICOD) 20. novembra 2002[1]. Smernica je v súlade so zásadami Spoločného fóra[2] o finančných konglomerátoch z roku 1999. Prvá revízia smernice FICOD (FICOD1) bola prijatá v novembri roku 2011 na základe ponaučení získaných počas finančnej krízy v období rokov 2007 – 2009. Smernicou FICOD1[3] sa zmenili a doplnili smernice špecifické pre jednotlivé odvetvia s cieľom umožniť orgánom dohľadu vykonávať konsolidovaný bankový dohľad a dohľad nad skupinou poisťovní na úrovni hlavného materského subjektu, aj keď je tento subjekt zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou. V smernici FICOD1 sa okrem toho revidovali pravidlá identifikácie konglomerátov, zaviedla sa požiadavka transparentnosti pre právne a prevádzkové štruktúry skupín a do predmetu doplnkového dohľadu sa zaradili správcovia alternatívnych investičných fondov rovnako ako správcovské spoločnosti. V článku 5 smernice FICOD1 je stanovená povinnosť Komisie predložiť do 31. decembra 2012 správu o revízii, v ktorej sa má osobitne zamerať na rozsah pôsobnosti smernice, rozšírenie jej uplatňovania na neregulované subjekty, identifikačné kritériá finančných konglomerátov vo vlastníctve nefinančných skupín v širšom zmysle, systémovo významné finančné konglomeráty a povinné stresové testy. V prípade potreby sa po správe majú predložiť legislatívne návrhy[4]. Treba poznamenať, že od prijatia smernice FICOD1 sa vyriešili niektoré otázky, ako napríklad systémový význam komplexných skupín a nástroje ozdravenia a riešenia krízových situácií nad rámec požiadavky na plány na oživenie a riešenie problémov v smernici FICOD1, alebo sa budú riešiť v iných kontextoch, a preto sú pre túto revíziu menej významné. 1.2. Účel revízie a revidované zásady Spoločného fóra Táto revízia sa riadi cieľom smernice FICOD, ktorým je zabezpečiť doplnkový dohľad nad subjektmi, ktoré sú súčasťou konglomerátu, pričom je zameraná na potenciálne riziko šírenia škodlivých vplyvov, riziko komplexnosti a riziko koncentrácie – takzvané skupinové riziká – a tiež na odhalenie a nápravu viacnásobného použitia kapitálu (tzv. „double gearing“). Cieľom revízie je analyzovať, či aktuálne ustanovenia smernice FICOD v spojení s príslušnými sektorovými predpismi o skupinovom a konsolidovanom dohľade sú účinné nad rámec dodatočných ustanovení, ktoré sa zaviedli smernicou FICOD1. Revízia je opodstatnená, keďže dynamika trhu, v ktorom konglomeráty fungujú, sa podstatne zmenila od roku 2002, keď smernica nadobudla účinnosť. Finančná kríza ukázala, ako sa skupinové riziká materializovali v celom finančnom sektore. Dokazuje to význam celoskupinového dohľadu nad takýmito prepojeniami v rámci finančných skupín a medzi finančnými inštitúciami, ktorý dopĺňa požiadavky na obozretné podnikanie týkajúce sa príslušného sektoru. Obmedzený prístup smernice FICOD1 je čiastočne založený na očakávaní revidovaných zásad Spoločného fóra, ktorými sa mala zaoberať aktuálna revízia. Tieto zásady boli zverejnené v septembri roku 2012[5], pričom dvomi hlavnými bodmi bolo začlenenie neregulovaných subjektov do predmetu dohľadu s cieľom pokryť celú škálu rizík, ktorým finančná skupina je alebo môže byť vystavená, a potreba určiť subjekt, ktorý je v konečnom dôsledku zodpovedný za dodržiavanie celoskupinových požiadaviek. V tejto revízii sa náležite zohľadňujú revidované zásady spoločne s rozvíjajúcou sa sektorovou legislatívou, ktorá je predstavená ďalej. 1.3. Rozvíjajúce sa regulačné prostredie a prostredie dohľadu Predpisy smernice FICOD sú vo svojej podstate doplnkové. Doplňujú predpisy, ktoré sa vzťahujú na úverové inštitúcie, poisťovne a investičné spoločnosti na základe príslušných predpisov pre obozretné podnikanie. Sektorová legislatíva sa v súčasnosti značne prepracováva a regulačné prostredie sa vyvíja. Smernica o kapitálových požiadavkách CRD IV[6] a smernica Omnibus II[7] sú neschválené návrhy predložené Európskemu parlamentu a Rade a smernica Solventnosť II obsahuje posilnené ustanovenia o skupinovom dohľade, ktoré ešte nie sú platné. Keď budú tieto ustanovenia platné, Komisia bude pozorne sledovať vykonávanie týchto nových rámcov, ktoré zahŕňajú aj viacero delegovaných a vykonávacích aktov vrátane regulačných technických predpisov, ktoré má v priebehu viacerých rokov vypracovať Komisia a európske orgány dohľadu (ESA). Zmeny smernice FICOD, ktoré sa nedávno vykonali, budú navyše zavedené najskôr v polovici roku 2013, preto ich nebude možné plne preskúmať v praxi až do konca roku 2014. Tieto zmeny sa týkajú regulačných a vykonávacích technických predpisov a spoločných usmernení, ktoré majú vydať orgány ESA. Na záver, v návrhu nariadenia o bankovej únii[8] sa požaduje veľká zmena v dohľade nad európskymi bankami. Týmto nariadením sa ovplyvní dohľad nad konglomerátmi, keďže v rámci jednej z úloh udelených Európskej centrálnej banke sa ECB bude podieľať na doplnkovom dohľade nad finančným konglomerátom. Ako ukazuje táto správa, existujú oblasti doplnkového dohľadu, v ktorých sú možné zlepšenia. Ako však v prípade každej legislatívy, vždy sa musia porovnávať prínosy s nákladmi, ktoré sú spojené s legislatívnymi zmenami. Optimálny čas na revíziu smernice FICOD podľa Európskeho výboru pre finančné konglomeráty z jeho stretnutia 21. septembra 2012, skupiny orgánov dohľadu prostredníctvom poradenstva orgánu ESA pre Komisiu[9] a predstaviteľov odvetvia na základe ich odpovedí na konzultáciu[10], ktorú vykonala Komisia, bude, až keď bude prijatá a uplatniteľná sektorová legislatíva. 2. Rozsah pôsobnosti smernice a právni adresáti požiadaviek 2.1. Rozsah pôsobnosti 2.1.1. Rozsah pôsobnosti smernice FICOD a sektorová legislatíva Väčšina skupín, ktoré pôsobia vo finančnom sektore, má širokú škálu povolení. Zameranie sa na dohľad nad výhradne jedným druhom schváleného subjektu ignoruje ostatné faktory, ktoré by mohli významne ovplyvniť rizikový profil skupiny ako celku. Roztrieštené spôsoby dohľadu nepostačujú na to, aby sa vyrovnali s problémami, ktoré súčasné štruktúry skupín prinášajú dohľadu. Rámec doplnkového dohľadu pre konglomeráty má posilniť a doplniť úplný súbor predpisov, ktoré platia pre finančné skupiny, medzi odvetviami a cezhranične. Z regulačného hľadiska sa však treba vyhnúť ďalším vrstvám dohľadu, keď sektorové požiadavky už pokrývajú všetky typy rizík, ktoré môžu vzniknúť v skupine. 2.1.2. Pokrytie neregulovaných subjektov vrátane subjektov, ktoré nevykonávajú finančné činnosti S cieľom pokryť skupinové riziká, čo bolo pôvodným cieľom smernice FICOD a zásad spoločného výboru, ako potvrdzujú revidované zásady, skupinový dohľad by sa mal vzťahovať na všetky subjekty v skupine, ktoré sú významné pre rizikový profil regulovaných subjektov v skupine. Ide o každý subjekt, ktorý nie je priamo prudenciálne regulovaný, aj keď vykonáva činnosti mimo finančného sektoru vrátane neregulovaných holdingových a materských spoločností na vrchole skupiny. Každý neregulovaný subjekt môže pre konglomerát predstavovať iné riziká a pre každý z nich môže byť potrebný osobitný zreteľ a zaobchádzanie. Spomedzi neregulovaných subjektov majú osobitný význam účelové subjekty (SPE). Počet účelových subjektov a komplexnosť ich štruktúr sa pred finančnou krízou značne zvýšili spoločne s rastom trhov so sekuritizáciou a štruktúrovanými finančnými produktmi, odvtedy už ale klesli. Využívanie účelových subjektov síce prináša výhody a nemusí byť vždy problematické, kríza však ukázala, že nedostatočné riadenie rizík a nepochopenie rizík účelových subjektov môže viesť k narušeniam a zlyhaniam. V správe Spoločného fóra o účelových subjektoch z roku 2009[11] bolo zdôraznené, že je potrebné lepšie monitorovať vnútroskupinové vzťahy s účelovými subjektmi. 2.1.3. Pokrytie systémovo významných finančných konglomerátov Problémy súvisiace s dohľadom nad konglomerátmi sú najviac viditeľné v prípade skupín, ktorých veľkosť, vzájomné prepojenie a komplexnosť spôsobujú, že sú mimoriadne zraniteľné a predstavujú zdroj systémového rizika. Každá systémovo významná finančná inštitúcia by v prvom rade mala podliehať intenzívnejšiemu dohľadu prostredníctvom uplatňovania rámca smernice CRD IV a smernice Solventnosť II na individuálnej aj skupinovej/konsolidovanej úrovni. Ak je systémovo významná finančná inštitúcia aj konglomerát, mal by sa na ňu vzťahovať aj doplnkový dohľad podľa smernice FICOD. Hoci väčšina systémovo významných finančných inštitúcií sú konglomeráty, nie je to vždy tak. Okrem toho systémové riziká nemusia byť rovnaké ako skupinové riziká. Preto sa nezdá byť zmysluplné snažiť sa, aby sa smernica FICOD vzťahovala na všetky systémovo významné finančné inštitúcie. Na medzinárodnej úrovni navyše stále pokračujú diskusie o poistení systémovo významných finančných inštitúcií a sektorová legislatíva vrátane prístupu k bankovým, systémovo významným finančným inštitúciám ešte nie je ustálená. 2.1.4. Prahové hodnoty na identifikáciu finančného konglomerátu Všetky uvedené otázky sú spojené s definíciou konglomerátu a prahovými hodnotami na identifikáciu konglomerátu. V dvoch prahových hodnotách, ktoré sú uvedené v článku 3 smernice FICOD, sa zohľadňuje vecnosť a primeranosť na identifikáciu konglomerátov, na ktoré by sa mal vzťahovať doplnkový dohľad nad skupinovými rizikami. Prvá prahová hodnota obmedzuje doplnkový dohľad na konglomeráty, ktoré podnikajú vo finančnom sektore, a druhá obmedzuje uplatňovanie na veľmi veľké skupiny. Kombinované uplatňovanie týchto dvoch prahových hodnôt a využívanie dostupných výnimiek zo strany orgánov dohľadu viedli k situácii, že veľmi veľké bankové skupiny, ktoré sú aj podstatnými účastníkmi na európskom poistnom trhu, nepodliehajú doplnkovému dohľadu. Znenie ustanovenia o identifikácii konglomerátu môže navyše ponechať priestor na rôzne spôsoby určenia významu medziodvetvových činností. Mohlo by sa napraviť, aby bolo zabezpečené dôsledné uplatňovanie medzi sektormi a hranicami. Na zaistenie právnej istoty je dôležité mať ľahko zrozumiteľné a použiteľné prahové hodnoty. Otázka však zostáva, či sa prahové hodnoty a výnimky majú pozmeniť alebo doplniť, aby bol umožnený primeraný dohľad založený na riziku. 2.1.5. Priemyselné skupiny vlastniace finančné konglomeráty Hoci existuje zhoda, že regulované finančné subjekty sú vystavené skupinovým rizikám zo strany širšej priemyselnej skupiny, ku ktorej možno patria, v tejto fáze nebol vyvodený žiadny záver o tom, ako rozšíriť požiadavky smernice FICOD na širšie nefinančné skupiny. V doložke o revízii v smernici FICOD1 sa od Komisie požaduje, aby zvážila, či orgány ESA majú prostredníctvom spoločného výboru vydať usmernenia na posúdenie vecnej relevantnosti činností týchto konglomerátov na vnútornom trhu pre finančné služby. V súčasnosti neexistuje legislatíva o dohľade nad priemyselnými skupinami, ktoré vlastnia finančné konglomeráty, a orgány ESA nemajú splnomocnenie na vydávanie usmernení. Preto je teraz predčasné vyvodzovať akékoľvek závery týkajúce sa toho, že je potrebné, aby orgány ESA vydávali usmernenia týkajúce sa tejto konkrétnej témy, hoci orgány ESA budú určite zohrávať dôležitú úlohu pri zaisťovaní dôsledného uplatňovania smernice FICOD. 2.2. Subjekty zodpovedné za plnenie požiadaviek na úrovni skupiny Stanovenie požiadaviek na úrovni skupiny nezaistí dodržiavanie, pokiaľ ho nebude sprevádzať jasná identifikácia subjektu, ktorý bude vo finančnej skupine v konečnom dôsledku zodpovedný za kontrolu rizík na celoskupinovej úrovni a za regulačné dodržiavanie skupinových požiadaviek. Tým by sa umožnilo efektívnejšie presadzovanie požiadaviek zo strany orgánov dohľadu (podrobnejšie v oddiele 4 ďalej). Zohľadniť sa musí vzájomné pôsobenie s právnymi ustanoveniami o obchodných spoločnostiach, ktorými sa upravujú povinnosti subjektu nesúceho konečnú zodpovednosť. Túto konečnú zodpovednosť bude možno potrebné rozšíriť na nevýkonné holdingové spoločnosti na čele konglomerátov, aj keď by sa mohlo počítať s obmedzeným rozsahom pôsobenia pre tieto holdingové spoločnosti, ktorých hlavná činnosť nie je vo finančnom sektore. 3. Ustanovenia potrebné na zistenie a kontrolu skupinových rizík Cieľom doplnkového dohľadu je zistiť, monitorovať, riadiť a kontrolovať skupinové riziká. Súčasné požiadavky uvedené v smernici FICOD, ktoré sa týkajú kapitálovej primeranosti (článok 6), koncentrácie rizík (článok 7), vnútroskupinových transakcií (článok 8) a vnútorného riadenia (články 9 a 13), majú tento cieľ dosiahnuť. Popri iných kritériách by sa mali posudzovať na základe potreby posilniť zodpovednosť hlavného materského subjektu konglomerátov. 3.1. Kapitál (článok 6) Kapitálové požiadavky pre povolené subjekty na samostatnom a konsolidovanom základe sú definované v sektorovej legislatíve, ktorá sa venuje udeľovaniu povolení finančným firmám. V článku 6 smernice FICOD sa od orgánov dohľadu požaduje, aby kontrolovali kapitálovú primeranosť konglomerátu. Metódy výpočtu definované v tomto článku majú zabrániť použitiu kapitálu na viaceré účely. Kapitálové poradenstvo Spoločného výboru pre finančné konglomeráty z rokov 2007 a 2008[12] odhalilo širokú škálu postupov vnútroštátnych orgánov dohľadu pri výpočte dostupného a požadovaného kapitálu na úrovni konglomerátu. V návrhu regulačného technického predpisu, ktorý bol vypracovaný na základe článku 6 ods. 2 smernice FICOD a zverejnený na účely konzultácie 31. augusta 2012[13], sú stanovené metódy na výpočet kapitálu. Technický predpis by mal dostatočne napraviť nekonzistentné používanie metód výpočtu kapitálu na účely regulačných kapitálových požiadaviek a zabezpečiť, aby sa len prevoditeľný kapitál počítal ako dostupný pre regulované subjekty skupiny. Keďže by sa týmto regulačným technickým predpisom mal zaistiť spoľahlivý výpočet kapitálu, jednotný vo všetkých členských štátoch, v priebehu rokovaní o návrhu smernice CRD IV sa ukázalo, že smernicu FICOD nie je nutné zmeniť tak, aby sledovala ciele rámca Bazilej III, pokiaľ ide o prípadné dvojité započítanie kapitálových investícií do nekonsolidovaných dcérskych poisťovacích podnikov[14]. Diskusie, ktoré sprevádzajú vypracovanie tohto technického predpisu, však odhalili ďalšie nezrovnalosti týkajúce sa celoskupinovej kapitálovej politiky. Orgánom dohľadu niekedy chýba prehľad o dostupnosti kapitálu na úrovni konglomerátu. Mohlo by sa to napraviť tým, že predkladanie správ o dohľade a trhové zverejňovanie kapitálu sa popri konsolidovanej úrovni bude požadovať aj na individuálnom alebo subkonsolidovanom základe. 3.2. Koncentrácie rizík (článok 7) a vnútroskupinové transakcie (článok 8) V článkoch 7 a 8 o koncentráciách rizík a vnútroskupinových transakciách sú stanovené požiadavky pre podniky týkajúce sa podávania správ. Tieto požiadavky by v kombinácií s možným rozšírením dohľadu na neregulované subjekty a identifikáciou subjektu, ktorý je v konečnom dôsledku zodpovedný za dodržiavanie požiadaviek smernice FICOD vrátane povinností týkajúcich sa predkladania správ, mali poskytovať primeraný rámec pre doplnkový dohľad, pokiaľ ide o koncentrácie rizík a vnútroskupinové transakcie. Usmernenia, ktoré majú podľa požiadavky v smernici FICOD1 vypracovať orgány ESA, by mali zaistiť, aby sa dohľad nad koncentráciami rizík a vnútroskupinovými transakciami vykonával jednotne. 3.3. Správa a riadenie (články 9 a 13) S ohľadom na zásadnú komplexnosť finančných konglomerátov by správa a riadenie podnikov mali starostlivo zohľadniť a vyvážiť kombináciu záujmov uznaných zainteresovaných strán hlavného materského podniku a ostatných subjektov skupiny. Systém správy a riadenia by mal zaistiť, aby sa spoločnou stratégiou dosiahla takáto rovnováha a aby regulované subjekty dodržiavali nariadenie na individuálnom a skupinovom základe. Smernica FICOD v znení zmien a doplnení obsahuje požiadavku, že konglomeráty musia mať zavedené primerané postupy riadenia rizík a mechanizmy vnútornej kontroly, vhodnú a náležitú požiadavku pre tých, ktorí v skutočnosti riadia podnikanie zmiešaných finančných holdingových spoločností, požiadavku na plány na oživenie a riešenie problémov, požiadavku transparentnosti pre právne a organizačné štruktúry skupín a požiadavku pre orgány dohľadu, aby čo najlepšie využili dostupné požiadavky týkajúce sa riadenia v smerniciach CRD a Solventnosť II. V smernici CRD III a návrhu smernice CRD IV sa na základe ponaučení získaných v priebehu krízy požaduje, ako sa bude požadovať aj v smernici Solventnosť II, ďalšie posilnenie správy a riadenia spoločností a politík odmeňovania. Požiadavku na likvidačné plány v smernici FICOD1 posilní rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií bánk[15]. Tieto rámce zatiaľ nezahŕňajú vynútiteľnú zodpovednosť subjektu na vrchole skupiny ani požiadavku, aby bol tento subjekt pripravený na akékoľvek riešenie krízových situácií a aby zaistil spoľahlivú skupinovú štruktúru a riešenie konfliktov záujmov. Rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií bánk by si vyžadoval vypracovanie plánov riešenia krízových situácií na úrovni skupiny, ktoré by sa týkali holdingovej spoločnosti a bankovej skupiny ako celku. 4. Nástroje a právomoci dohľadu 4.1. Súčasný systém a potreba posilniť nástroje a právomoci dohľadu V článku 14 sa orgánom dohľadu umožňuje prístup k informáciám aj o menšinových účastiach, keď sa požadujú na účely dohľadu. V článku 16 sa koordinátor splnomocňuje na prijímanie opatrení, pokiaľ ide o holdingovú spoločnosť, a orgány dohľadu nad regulovanými subjektmi sa splnomocňujú na konanie proti týmto subjektom, keď nedodržia požiadavky týkajúce sa kapitálu, koncentrácií rizík, vnútroskupinových transakcií a riadenia. V článku sa odkazuje len na „potrebné opatrenia“ na nápravu situácie, tieto opatrenia však nie sú bližšie vymedzené. V smernici Omnibus I sa orgánom ESA poskytla možnosť vypracovať usmernenia pre opatrenia týkajúce sa zmiešaných finančných holdingových spoločností, tieto usmernenia však zatiaľ neboli vypracované. V článku 17 sa od členských štátov požaduje, aby zabezpečili ukladanie sankcií alebo nápravných opatrení zmiešaným finančným holdingovým spoločnostiam alebo ich výkonným manažérom, ak porušia ustanovenia, ktorými sa vykonáva smernica FICOD. V tomto článku sa od členských štátov požaduje aj to, aby udelili právomoc orgánom dohľadu s cieľom zabrániť obchádzaniu sektorových predpisov regulovanými subjektmi vo finančnom konglomeráte alebo takéto obchádzanie vyriešiť. Znenie článku 16 a neexistencia usmernení viedli k situácii, že neexistuje žiadny jednotný donucovací rámec pre celú EÚ, ktorý by bol špecificky určený pre finančné konglomeráty. V dôsledku toho je dohľad nad finančnými konglomerátmi založený sektorovo s rozdielmi vo vnútroštátnom vykonávaní. Orgány ESA navyše poukazujú na to, že posilnenie systému sankcií, ktorý sa podporuje v návrhu smernice CRD IV, môže vytvoriť nerovnaké podmienky pre finančné konglomeráty v závislosti od toho, či ich vedie banka alebo poisťovňa. Podľa orgánov ESA sa zároveň väčšina vnútroštátnych orgánov dohľadu domnieva, že opatrenia, ktoré sú k dispozícii pre sektorový dohľad, sú rovnako vhodné pre dohľad nad finančnými konglomerátmi. Posilnenie dohľadu nad finančnými konglomerátmi by sa preto mohlo dosiahnuť zlepšením skutočného využívania existujúcich nástrojov. Pokiaľ ide o požiadavku uvedenú v článku 17, že členské štáty musia zabezpečiť presvedčivé sankcie, aby požiadavky boli dôveryhodne vynútiteľné, konglomeráty nepoznajú žiadny takýto systém sankcií. Orgány ESA poskytujú osem odporúčaní[16] na zlepšenie právomocí a nástrojov, ktoré majú orgány dohľadu k dispozícii, a na posilnenie donucovacích opatrení, pričom sa zohľadňujú rozdiely vo vnútroštátnom vykonávaní. Tieto odporúčania zahŕňajú zriadenie donucovacieho systému pre hlavný zodpovedný subjekt a jeho dcérske podniky. Z toho vyplýva dvojitý prístup, keď sa donucovacie právomoci pre celoskupinové riziká týkajú hlavného subjektu na vrchole a keď jednotlivé subjekty zodpovedajú za svoje príslušné povinnosti. Orgán dohľadu by okrem toho mal mať k dispozícii minimálny súbor informatívnych a vyšetrovacích opatrení. Orgány dohľadu by mali mať možnosť ukladať sankcie holdingovým spoločnostiam, ktoré sa venujú zmiešaným činnostiam, poistným holdingovým spoločnostiam, ktoré sa venujú rôznym činnostiam, alebo sprostredkovateľským finančným holdingovým spoločnostiam. 4.2. Možnosť zavedenia povinných stresových testov Možnosť požadovať od konglomerátov, aby vykonávali stresové testy, môže predstavovať ďalší nástroj dohľadu, ktorým sa zaistí včasné a efektívne monitorovanie rizík v konglomeráte. Smernicou FICOD1 sa zaviedla možnosť (aj keď nie povinnosť), že orgán dohľadu môže pravidelne vykonávať stresové testy. Orgány ESA môžu navyše pri vykonaní celoeurópskych stresových testov zohľadniť parametre, ktorými sa zachytávajú špecifické riziká spojené s finančnými konglomerátmi. 5. Záver Kritériá na vymedzenie a určenie konglomerátu, identifikáciu materského subjektu, ktorý je v konečnom dôsledku zodpovedný za dodržiavanie celoskupinových požiadaviek, a na posilnenie presadzovania, pokiaľ ide o tento subjekt, sú najvýznamnejšie body, ktorým by sa mohla venovať budúca revízia smernice o finančných konglomerátoch. Určenie zodpovedného materského subjektu by tiež zlepšilo účinné uplatňovanie existujúcich požiadaviek týkajúcich sa kapitálovej primeranosti, rizikových koncentrácií, vnútroskupinových transakcií a vnútorného riadenia. Regulačné prostredie a prostredie dohľadu v prípade úverových inštitúcií, poisťovní a investičných spoločností sa vyvíjajú. V priebehu posledných pár rokov sa pri viacerých príležitostiach výrazne zmenili a doplnili všetky sektorové predpisy pre obozretné podnikanie a na zákonodarcov čakajú ešte významnejšie zmeny regulačných pravidiel. Návrhom na bankovú úniu sa okrem toho podstatne mení rámec dohľadu. Komisia z tohto dôvodu a s ohľadom na stanovisko Európskeho výboru pre finančné konglomeráty, skupiny orgánov dohľadu a odvetvia považuje za vhodné nenavrhnúť v roku 2013 legislatívne zmeny. Bude však nepretržite sledovať situáciu, aby určila správny čas na revíziu. [1] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES. [2] Spoločné fórum je spoločný útvar orgánov, ktoré stanovujú medzinárodné normy: Bazilejský výbor pre bankový dohľad (BCBS), Medzinárodné združenie orgánov dohľadu nad poisťovňami (IAIS) a Medzinárodná organizácia komisií pre cenné papiere (IOSCO). [3] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/89/EÚ zo 16. novembra 2011, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 98/78/ES, 2002/87/ES, 2006/48/ES a 2009/138/ES, pokiaľ ide o doplnkový dohľad nad finančnými inštitúciami vo finančnom konglomeráte. [4] „Komisia vykoná úplnú revíziu smernice 2002/87/ES vrátane delegovaných a vykonávacích aktov prijatých na jej základe. Po vykonaní tejto revízie pošle Komisia do 31. decembra 2012 správu Európskemu parlamentu a Rade, v ktorej sa zameria najmä na rozsah pôsobnosti uvedenej smernice vrátane otázky, či je potrebné rozšíriť rozsah pôsobnosti zmenou článku 3, a uplatňovanie uvedenej smernice na neregulované subjekty, najmä účelovo vytvorené subjekty. Predmetom správy sú aj identifikačné kritériá finančných konglomerátov vo vlastníctve nefinančných skupín v širšom zmysle, ktorých celkové aktivity v bankovom sektore, sektore poisťovníctva a sektore investičných služieb sú vecne relevantné v rámci medzinárodného trhu s finančnými službami. Komisia taktiež zváži, či európske orgány dohľadu majú prostredníctvom spoločného výboru vydať usmernenia na posúdenie tejto vecnej relevantnosti. V tomto zmysle sú predmetom správy aj systémovo príslušné finančné konglomeráty, ktorých veľkosť, vzájomná prepojenosť alebo komplexnosť ich robí obzvlášť zraniteľnými, a ktoré sa určia na základe analógie s vyvíjajúcimi sa normami Rady finančnej stability a Bazilejského výboru pre bankový dohľad. Okrem toho sa v správe vyhodnotí možnosť zavedenia povinných stresových testov. V prípade potreby sa následne po správe predložia náležité legislatívne návrhy.“ [5] http://www.bis.org/publ/joint29.htm. [6] Návrhy Komisie na nariadenie o prudenciálnych požiadavkách pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti (KOM(2011) 452 v konečnom znení) a smernicu o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a o prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2002/87/ES o finančných konglomerátoch (KOM(2011) 453 v konečnom znení). Tieto návrhy sa ďalej uvádzajú len ako CRD IV. [7] Návrh Komisie na smernicu Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2003/71/ES a 2009/138/ES v súvislosti s právomocami Európskeho orgánu pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov a Európskeho orgánu pre cenné papiere a trhy (KOM(2011) 8 v konečnom znení). [8] Návrh Komisie na nariadenie Rady, ktorým sa Európskej centrálnej banke udeľujú osobitné úlohy, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (COM(2012) 511 final). [9] Komisia na účely získania odborných poznatkov v oblasti dohľadu požiadala spoločný výbor pre finančné konglomeráty výboru európskych orgánov dohľadu o odpoveď na výzvu na poskytnutie poradenstva. Spoločný výbor pre finančné konglomeráty bol požiadaný, aby preskúmal tri hlavné oblasti: 1) rozsah pôsobnosti, najmä začlenenie neregulovaných subjektov; 2) požiadavky týkajúce sa vnútorného riadenia a sankcie a 3) posilnenie dohľadu v súčasnom rámci. Toto poradenstvo orgánov ESA pre Komisiu je v tejto správe zohľadnené a v prípade potreby sa naň odkazuje. https://eiopa.europa.eu/consultations/consultation-papers/2012-closed-consultations/may-2012/eba-eiopa-and-esmas-joint-consultation-paper-on-its-proposed-response-to-the-european-commissions-call-for-advice-on-the-fundamental-review-of-the-financial-conglomerates-directive-jccp201201/index.html. [10] Komisia vykonala od februára do apríla roku 2012 konzultáciu s cieľom zistiť názory zainteresovaných strán na všeobecnú koncepciu doplnkového dohľadu nad skupinami, na európske hľadisko v súvislosti so zásadami spoločného fóra a na určité špecifické prvky smernice FICOD. http://ec.europa.eu/internal_market/financial-conglomerates/call_for_evidence_en.htm. [11] http://www.bis.org/publ/joint23.pdf [12] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CONSLEG:2002L0087:20110104:SK:PDF. [13] http://www.eba.europa.eu/cebs/media/Publications/Consultation%20Papers/2012/JC%2002/JC-CP-2012-02-on-RTS-on-Article-6-2-FICOD.pdf. [14] Pozri odôvodnenie 56 návrhu nariadenia o prudenciálnych požiadavkách pre úverové inštitúcie a investičné firmy. [15] Návrh Komisie na smernicu Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 77/91/EHS a 82/891/ES, smernice 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES a 2011/35/ES a nariadenie (EÚ) č. 1093/2010. [16] Pozri poznámku pod čiarou 10.