Uznesenie Európskeho parlamentu o stave európskeho hospodárstva: prípravná správa o hlavných smeroch hospodárskej politiky na rok 2007 (2006/2272(INI))



Úradný vestník 287 E , 29/11/2007 S. 0535 - 0542



P6_TA(2007)0051 Všeobecné usmernenia hospodárskej politiky na rok 2007 Uznesenie Európskeho parlamentu o stave európskeho hospodárstva: prípravná správa o hlavných smeroch hospodárskej politiky na rok 2007 (2006/2272(INI)) Európsky parlament, - so zreteľom na Integrované usmernenia Komisie pre rast a zamestnanosť (2005 - 2008) (KOM(2005)0141) (integrované usmernenia), - so zreteľom na rozhodnutie Rady 2005/600/ES z 12. júla 2005 o usmerneniach politík zamestnanosti členských štátov [1], - so zreteľom na hospodárske prognózy Komisie 2006 [2], - so zreteľom na hospodársku správu Komisie 2006 o EÚ z 22. novembra 2006 s názvom "Dynamika prispôsobovania v eurozóne - skúsenosti a úlohy", - so zreteľom na správy členských štátov predložené podľa lisabonskej stratégie z jesene 2006 o implementácii národných reformných programov (NRP) [3], - so zreteľom na výročnú správu Komisie o pokroku lisabonskej stratégie z 12. decembra 2006, Uskutočňovanie obnovenej lisabonskej stratégie pre rast a zamestnanosť - Rok výsledku, - so zreteľom na oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu "Dlhodobá udržateľnosť verejných financií v EÚ" (KOM(2006)0574), - so zreteľom na oznámenie Komisie "Demografická budúcnosť Európy - pretvorme výzvu na príležitosť" (KOM(2006)0571), - so zreteľom na oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru, Výboru regiónov a Európskej centrálnej banke s názvom "Výročné vyhlásenie o eurozóne" (KOM(2006)0392), - so zreteľom na svoje rozhodnutie z 26. mája 2005 o odporúčaní Komisie o hlavných usmerneniach hospodárskej politiky členských štátov a Spoločenstva v rámci integrovaných usmernení pre rast a zamestnanosť (2005 - 2008) [4], - so zreteľom na dokument predsedníctva Rady zo 7. februára 2006 o kľúčových otázkach pre Radu Ecofin vzhľadom na jarné zasadnutie Európskej rady 2007, - so zreteľom na závery predsedníctva Európskej rady v Lisabone z 23. a 24. marca 2000, Európskej rady v Göteborgu z 15. a 16. júna 2001 a Európskej rady v Bruseli z 22. a 23. marca 2005, - so zreteľom na článok 99 ods. 2 Zmluvy o ES, - so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku, - so zreteľom na správu Výboru pre hospodárske a menové veci (A6-0012/2007), A. keďže pri integrovaných usmerneniach ide o centrálny nástroj EÚ v oblasti politiky hospodárstva a zamestnanosti, ktorý je zameraný na strednodobé obdobie troch rokov; keďže tento nástroj, založený na znení z roku 2005 a jeho nadchádzajúce preskúmanie, by sa mali v záujme lepšej realizácie vyhodnotiť a zdokonaliť, B. keďže integrované usmernenia, reformovaný Pakt stability a rastu a finančný rámec na roky 2007 - 2013 spolu prispejú k vytvoreniu lepšej súdržnosti v procese tvorby politík a k zlepšeniu hospodárskeho riadenia v EÚ, C. keďže integrované usmernenia by sa nemali považovať len za obyčajné premenovanie existujúcich politík, ale mali by sa stať skutočne integrovaným balíkom politík, ktoré zahŕňajú a spájajú makroekonomický a mikroekonomický rozmer a rozmer zamestnanosti, D. keďže integrované usmernenia predstavujú základnú súčasť lisabonskej stratégie a ako jej centrálny nástroj realizácie by mali na základe vyváženého použitia kombinovaných politík sledovať vzájomne sa inšpirujúce reformy v oblasti hospodárstva, zamestnanosti, životného prostredia a sociálneho zabezpečenia, E. keďže rast hospodárstva nie je samoúčelný, ale je nevyhnutnou podmienkou a ako taký je súčasťou integrovaného prístupu zameraného na blahobyt a kvalitu života občanov; keďže snaha o dosiahnutie trvalo udržateľného rastu sa musí opierať o hospodársku, sociálnu, zamestnaneckú, environmentálnu a rozpočtovú politiku, ktoré zohľadňujú svoju zodpovednosť voči budúcim generáciám, Využitie hospodárskeho a zamestnaneckého rastu v EÚ 1. konštatuje, že po šiestich rokoch nízkeho hospodárskeho rastu či dokonca recesie v mnohých členských štátoch dosahuje európske hospodárstvo v súčasnosti lepšie výsledky s vyšším tempom rastu ako v minulých rokoch, a síce rast HDP v roku 2006 v EÚ na úrovni 2,8% a v eurozóne na úrovni 2,6 %, avšak s očakávaným poklesom v roku 2007 na 2,4 % v EÚ a na 2,1% v eurozóne; kladie otázku do akej miery môže byť európsky hospodársky rast cyklický a zdôrazňuje nevyhnutnosť skvalitniť jeho potenciál s cieľom vytvárať pracovné miesta; 2. poukazuje na fakt, že existujú veľké rozdiely medzi hospodárskym rastom v členských štátoch a vyjadruje obavy z pomerne nízkeho hospodárskeho rastu v mnohých väčších členských štátoch, ktoré možno pripísať hlavne stagnujúcemu domácemu dopytu; v tejto súvislosti berie na vedomie nadpriemerný hospodársky rast v škandinávskych krajinách sprevádzaný nedávnym podstatným poklesom nezamestnanosti; 3. zdôrazňuje zlepšenie vo verejných financiách so znížením priemerného rozpočtového deficitu za rok 2006 na 2% HDP; očakáva ďalšie skvalitnenie verejných financií, ktoré by nemalo byť iba premietnutím cyklických činiteľov; 4. konštatuje pozitívny vývoj na pracovnom trhu, keď sa roku 2006 zdvojnásobil ročný rast produktivity práce z 0,6 % na 1,2 %, znížila nezamestnanosť na 8% v EÚ i v eurozóne a úroveň nezamestnanosti v roku 2008 sa očakáva v EÚ na úrovni 7,3% a v eurozóne na úrovni 7,4 %; ďalej poukazuje na rast zamestnanosti na úrovni približne 1,4 %, čo predstavuje 2,9 milióna nových pracovných miest v roku 2006 s perspektívou ďalších 7 miliónov pracovných miest počas rokov 2007 až 2008, čím by sa zamestnanosť zvýšila zo 63,7 % v roku 2005 na 65,5 % v roku 2008; konštatuje však, že miery nezamestnanosti, najmä čo sa týka žien, sú stále vysoké a zďaleka nezodpovedajú lisabonským cieľom; vyzýva preto k ďalšiemu úsiliu na dosiahnutie účinného a uceleného európskeho pracovného trhu, ktorý by spájal flexibilitu a bezpečnosť a umožnil by dosiahnuť oveľa vyššiu účasť; v tejto súvislosti zdôrazňuje, že by sa v úzkej spolupráci so sociálnymi partnermi mali vypracovať a realizovať potrebné reformy; 5. je znepokojený stabilne vysokou mierou chudoby v EÚ, ktorá po poklese zo 17 % na 15 % v polovici 90. rokov nedávno opäť vzrástla na 17 % v roku 2005; v tejto súvislosti považuje za neprijateľné, aby v rozšírenej EÚ malo v súčasnosti približne 80 miliónov osôb disponibilný príjem nižší ako 60 % strednej hodnoty národného vyrovnaného príjmu; 6. zdôrazňuje, že EÚ v roku 2006 vybudovala svoje vedúce postavenie svetového vývozcu s nárastom vývozu o 8 %, zdôrazňuje však, že prebytok vývozu tvorí asi len 0,3 percentuálneho bodu súčasného rastu HDP eurozóny a zdôrazňuje rizikový faktor spojený s vysokým výmenným kurzom eura voči doláru; zdôrazňuje, že súčasný hospodársky rast spôsobuje prevažne zotavujúci sa domáci dopyt najmä prostredníctvom krátkodobých investícií; upozorňuje na to, že základným problémom, ktorému v poslednom desaťročí čelilo európske hospodárstvo, bol nedostatočný domáci dopyt pripisovaný nedostatku dôvery zapríčinenému nezamestnanosťou; vyjadruje pritom obavy, do akej miery možno dosiahnuť trvalý nárast investícií a výdavky spotrebiteľov, spolu s trvalo udržateľným zlepšením situácie na pracovnom trhu, aby sa z prevažne cyklického oživenia stal štrukturálny rastúci trend; 7. je toho názoru, že európske hospodárstvo sa posilnilo hlavnými výsledkami hospodárskej a menovej únie a jednotným trhom; vyzýva na zavŕšenie procesu tvorby vnútorného trhu, najmä v oblasti finančných služieb a energetiky, prostredníctvom rýchleho a úplného vykonávania smerníc v oblasti elektrickej energie a plynu; v tejto súvislosti zdôrazňuje, že na dosiahnutie tohto cieľa sú potrebné investície do infraštruktúry; očakáva ďalšie hospodárske stimuly európskeho trhu v oblasti služieb, ktoré poskytovateľom služieb zabezpečia voľný prístup bez diskriminácie a a zaručia ochranu pracovného a sociálneho práva v mieste poskytovania služieb; so zreteľom na nedávne rozšírenie vyzýva členské štáty, aby udržali otvorený a voľný pracovný trh podporujúci hospodársky rast; 8. poukazuje na to, že trvalejšie zvýšenie potenciálu hospodárskeho rastu v EÚ pod záštitou lisabonskej stratégie si vyžaduje neustále uskutočňovanie premyslených reforiem vrátane opatrení zameraných na posilnenie inovácie, technologického pokroku a hromadenia ľudského kapitálu, odstraňovanie prekážok narušujúcich fungovanie vnútorného trhu a vytváranie priaznivejšieho podnikateľského prostredia v členských štátoch; 9. upozorňuje, vzhľadom na očakávaný pokles rastu v USA, a tým aj svetového obchodu, na možné riziko vonkajších šokov a náhle prispôsobenie globálnych nerovností s rozsiahlymi dôsledkami na výmenné kurzy a finančné trhy, rovnako ako aj na možný ďalší nárast cien ropy zdôrazňuje potrebu podporovať a posilňovať hospodársky rast prostredníctvom hospodárskej politiky zvyšujúcej efektívnosť na trhoch s tovarom, službami, prácou a kapitálom, zameranej na podporu rastu a riadiacej sa rovnakou mierou vývozom i domácim dopytom; 10. je znepokojený výmenným kurzom eura, ktorý by mohol ohroziť konkurencieschopnosť Európy v porovnaní s USA; očakáva od Európskej centrálnej banky, že bude pozorne sledovať vývoj a podnikne vhodné opatrenia na zabezpečenie hospodárskych záujmov Európy v medzinárodnom finančnom systéme; Povzbudenie členských štátov k dosahovaniu štandardných výsledkov 11. poukazuje na to, že skutočný hospodársky rozvoj v EÚ sa vyznačuje starými a novými rozdielmi, s najnižšou mierou rastu v Portugalsku (1,2 % HDP) a Taliansku (1,7 %) a vysokou mierou rastu v rámci EÚ 15 v Španielsku (3,8 %), Grécku (3,8 %) a najmä vo Švédsku (4 %), Fínsku (4,9 %) a Luxembursku (5,5 %); nové členské štáty vykazujú za rok 2006 mimoriadne vysokú mieru rastu, na Slovensku (6,7 %), v Litve (7,8 %), v Estónsku (10,5 %) a v Lotyšsku (11 %); zdôrazňuje, že tieto rozdiely sú rovnako odrazom významných štrukturálnych rozdielov, rôznych domácich hospodárskych politík a demografickej štruktúry, ako aj asymetrických dôsledkov spoločných politík, ktoré sú hlavnou hrozbou vnútornej súdržnosti EÚ; zdôrazňuje preto potrebu politík posilňujúcich hospodársku súdržnosť a podporujúcich vnútorný trh a menovú úniu; 12. zdôrazňuje, že čo sa týka modernizácie a hospodárskej výkonnosti najväčšie úspechy zaznamenali členské štáty, ktoré kombinujú prezieravé a vyvážené štrukturálne reformy s nadpriemernými investíciami do dopravy, informačných technológií, výskumu a vývoja, inovácií, vzdelávania, celoživotného vzdelávania, opatrovateľských ústavov a obnovy spoľahlivých sociálnych sietí; konštatuje, že tieto členské štáty majú zväčša vysoko efektívnu a transparentnú správu, inovatívne podnikateľské prostredie, prebytok rozpočtu, podpriemerné miery zadlženia a veľmi účelne vynakladané verejné výdavky, pričom podiel technického pokroku na národnom raste je v nich skoro dvojnásobný v porovnaní s priemerom EÚ; usudzuje, že politiky týchto členských štátov, ktorých cieľom je dosiahnuť vysokú mieru zamestnanosti vrátanie zamestnanosti žien a starších zamestnancov, umožnia Európskej únii s väčšou dôverou čeliť súčasným i budúcim problémom, ako napr. starnutie populácie a rastúca hospodárska súťaž v dôsledku globalizácie; 13. zdôrazňuje, že v tomto zmysle môžu byť najúspešnejšie členské štáty vzhľadom na svoje stratégie hospodárskej a sociálnej obnovy príkladom pre úspešnú realizáciu lisabonskej stratégie a povzbudzuje iné členské štáty, aby sa riadili týmito pozitívnymi príkladmi, aj keď sa opatrenia realizujúce lisabonskú stratégiu musia vytvoriť na základe situácie v jednotlivých členských štátoch a musia zostať ich zodpovednosťou; 14. so zreteľom na národné programy reforiem členských štátov konštatuje, že sa v celkovom obraze odráža silnejšia harmonizácia a nová záväznosť vzhľadom na stanovené ciele v rámci celej Európy; zdôrazňuje však, že členské štáty majú rozličné východiskové pozície a vykazujú značné rozdiely v obsahu, tempe a intenzite reforiem v jednotlivých oblastiach; zastáva názor, že reformy reagujú len v obmedzenej miere na súčasný stav hospodárstva a zamestnanosti a centrálne úlohy ako inovácia, podpora zamestnanosti, dodávka energie, trvalá udržateľnosť životného prostredia a lepšia tvorba právnych predpisov pritom často ešte neboli zahrnuté do integrovaného reformného programu; s poľutovaním konštatuje, že práve v oblastiach zvyšovania miery zamestnanosti a aktívnej politiky pracovného trhu napredujú pokroky a reformné úsilie pomalšie ako v iných oblastiach; dôrazne však víta úsilie o posilnenie zodpovednosti na vnútroštátnej a regionálnej úrovni (vlastníctvo), ako aj zapojenie parlamentov a sociálnych partnerov a nabáda na ďalšie zvýšenie tohto úsilia; Posilnenie potenciálu - rozširovanie úspechu: čo treba urobiť 15. vyzýva členské štáty, aby novú ekonomickú situáciu a s ňou spojené oblasti využili na podporu trvalejšie udržateľného hospodárskeho rastu zameraného na kvalitatívne ciele; zdôrazňuje, že zdravé a stabilné makroekonomické prostredie vyžaduje zlepšenie kvality verejných financií so skonsolidovanejším rozpočtom, rovnako ako inteligentnú súkromnú a verejnú investičnú politiku, ktorá zabezpečuje infraštruktúru zameranú na budúcnosť a už dnes využíva trhy zajtrajška; 16. zdôrazňuje, že na to, aby sa plne využil potenciál vnútorného trhu a posilnila pozícia Európy na svetovom trhu, musia byť obmedzené súčasné protekcionistické a proti konkurencii zamerané tendencie; 17. poukazuje na význam malých a stredných podnikov (MSP) pri tvorbe pracovných miest; v súlade s tým zdôrazňuje, že je treba vytvoriť pre ne priaznivé prostredie prostredníctvom výhodnejšieho daňového systému, zníženia regulačného a administratívneho zaťaženia, zlepšeného prístupu k financovaniu, zlepšenia ich situácie, pokiaľ ide o podnikateľské náklady na energiu, dopravu, komunikáciu a služby, zlepšeného prístupu k informačným a komunikačným technológiám a zvýšených investícií do výskumu, vývoja a inovácií; 18. zdôrazňuje význam, ktorý má pre európske hospodárstvo vynikajúca konkurencieschopnosť a udržiavanie potenciálu dopytu a očakáva od hospodárskych činiteľov v nadchádzajúcej etape nové snahy o dosiahnutie dlhodobého hospodárskeho rastu pod podmienkou hospodárskej stability a trvalo udržateľného rozvoja, a to aj účinnou koordináciou ekonomických politík; 19. v tejto súvislosti zdôrazňuje dôležitosť vzdelávania, a zvlášť vyššieho vzdelávania, pre posilnenie potenciálu budúceho rastu a zvýšenie úrovne zručností, mobility a adaptability európskych občanov; vyzýva členské štáty, aby zvýšili úsilie zamerané na zatraktívnenie, lepšie sprístupnenie a zvýšenie konkurencieschopnosti európskych vzdelávacích systémov; 20. pripomína, že dosiahnutie lisabonských cieľov vyžaduje dostatočné finančné prostriedky z rozpočtu Spoločenstva; v tejto súvislosti ľutuje nedostatočnosť finančných prostriedkov na dosiahnutie spomenutých cieľov; 21. domnieva sa, že spoločný a schválený postup členských štátov pri podporovaní rastu, stimulácii súkromných investícií a spoločných iniciatív v oblasti súkromnej a verejnej spolupráce môže rozvíjať dôležité synergické efekty, zvyšovať schopnosť Európy riešiť úlohy v oblasti vedy a výskumu, dopravy a komunikácie, energetiky a udržateľnosti životného prostredia a podporovať účinné pridelenie zdrojov v rámci Európy; v tejto súvislosti poukazuje na význam koordinovaného fiškálneho rámca a daňových podmienok pre právnické osoby, ktoré by boli priaznivé pre MSP a zamerané na tvorbu pracovných miest; je toho názoru, že členské štáty by mali zlepšiť účinnosť daní a sociálnych príspevkov s cieľom uľahčiť tvorbu pracovných miest, najmä pre osobitné sociálne skupiny, ako sú ženy, dlhodobo nezamestnaní a starší ľudia; zastáva názor, že konkurenčné daňové režimy by mali podporovať vytváranie nových spoločností bez narúšania vnútroštátnych možností financovania a mali by presunúť daňové zaťaženie z práce na životné prostredie vrátane daňových zvýhodnení na podporu výskumu a vývoja a používania obnoviteľných zdrojov energie; 22. v súvislosti s nadchádzajúcim hodnotením finančného rámca opätovne vyzýva na ďalšie úpravy rozpočtu EÚ s ohľadom na lisabonské ciele, a tým podporu plnej realizácie lisabonskej stratégie ako celku; 23. uznáva, že sa dosiahol veľký pokrok pri zmene zamerania štátnej pomoci na horizontálne ciele; vyzýva členské štáty, aby pokračovali v tomto trende a ďalej zlaďovali štátnu pomoc s lisabonskými cieľmi, ako sú zamestnanosť, inovácia a udržateľnosť; 24. zdôrazňuje potrebu postaviť v budúcnosti konkurencieschopnosť európskych hospodárstiev ešte viac na cieľoch inteligentného a trvalo udržateľného hospodárstva, ktorá by bola v súlade s účinnejším využívaním zdrojov; odporúča pritom zohľadniť najmä nasledovné opatrenia na vnútroštátnej úrovni, ktoré slúžia na modernizáciu hospodárstva, rozvoj nových technológií a posilňovanie hospodárskej súťaže, ako aj ekologickú toleranciu a otváranie nových oblastí zamestnania: a) v oblastiach výskumu a vývoja podpora: - podnetov na rozšírenie súkromných činností v oblasti výskumu a vývoja, - verejných investícií v rámci výskumu a vývoja, najmä verejno-súkromných partnerstiev, - sietí a spolupráca medzi univerzitami, výskumnými ústavmi a podnikmi, - vnútroštátnych, alebo regionálnych koordinačných centier v oblasti výskumu a vývoja, - inovácií a vývoja nových technológií na strane MSP a malých poskytovateľov služieb, najmä prostredníctvom lepšieho prístupu ku všetkým druhom kapitálu, najmä k rizikovému, a - vzdelávania a rekvalifikácie v záujme aktívnej politiky pracovného trhu v oblasti moderných technológií; b) v oblastiach energie a životného prostredia: - vykonávanie smerníc o trhoch pre elektrickú energiu a plyn v záujme korektného, konkurenčného, fungujúceho a nediskriminačného európskeho trhu s energiou, - zabezpečovanie energetických dodávok pre európske hospodárstva prostredníctvom diverzifikácie zdrojov a tranzitných ciest dovozu energie; - zavádzanie daňových stimulov, výkonnostných stimulov a investícií na podporu opatrení týkajúcich sa energetickej účinnosti vrátane realizácie cieľov zameraných na úsporu energie, - zavádzanie daňových stimulov, výkonnostných stimulov a investícií na podporu obnoviteľných energií, environmentálne účinných technológií a inovácií, - zaručenie nezávislosti národných regulačných orgánov a koordinácie národných regulačných orgánov na úrovni EÚ, - výstavba a prepojenie regionálnej výroby energie, - zvyšovanie transparentnosti na trhu s energiou a jasné oddelenie od výroby, rozdelenia a predaja energie (oddelenie), a - zriadenie silnejších environmentálnych certifikátov; 25. považuje za hlavnú úlohu otvoriť pre všetky skupiny obyvateľstva v rýchlo sa meniacom hospodárstve nové šance a pracovné príležitosti; prízvukuje, že v tejto súvislosti sú najväčšiemu riziku vystavení najzraniteľnejší občania a prioritou by mala byť podpora "aktívneho začleňovania" a v širších súvislostiach vytvárania nových pracovných miest; zdôrazňuje potrebu čeliť novým požiadavkám na flexibilitu a vôľu pracovníkov učiť sa prostredníctvom nových ponúk a zabezpečenia nových istôt ("flexicurity"), a to aj s cieľom zlepšovať súlad medzi pracovným a osobným životom; v tejto súvislosti žiada o väčšie zastúpenie a lepší prístup na trh práce žien, starších pracovníkov, mladých ľudí, dlhodobo nezamestnaných a prisťahovalcov, preto by sa mali okrem iného väčšmi sledovať nasledovné opatrenia v oblastiach zamestnanosti a vzdelávania na vnútroštátnej úrovni: - zaručenie toho, aby každý absolvent školy do šiestich mesiacov dostal pracovnú ponuku, školenie alebo iné podobné opatrenie; - zavedenie právneho nároku na rekvalifikáciu a účasť na celoživotnom vzdelávaní; - poskytovanie výkonnostných stimulov a investícií na podporu školenia, zvyšovania kvalifikácie a celoživotného vzdelávania, ako aj úspešných modelov na zjednotenie rodiny a kariéry, vzdelávania a školenia, - podpora flexibilných modelov pri prechode z produktívneho veku do dôchodkového na základe dobrovoľnosti aj s ohľadom na uľahčenie prístupu mladým ľuďom na trh práce; - podpora zakladania nových podnikov a zabezpečenie prevodu podnikov z dôvodu veku, - ďalšie zníženie celkového daňového zaťaženia a odvodov pre nižšie a stredné príjmové skupiny; - zabezpečenie kvalifikácie a nástupu do zamestnania mladých ľudí prostredníctvom vhodných súkromných a verejných iniciatív; - zvyšovanie dostupnosti vysokokvalitnej starostlivosti o deti a jej cenovej prijateľnosti; - zabezpečovanie toho, aby čas potrebný na založenie novej spoločnosti nepresiahol jeden týždeň rovnako ako zaručenie nízkych poplatkov za založenie a administratívnych nákladov; - zaradenie podnikateľských školení do programov celoživotného vzdelávania; - zabezpečovanie náležitých politík legálneho prisťahovalectva v zmysle návrhu európskeho systému zelených kariet; 26. poukazuje na to, že v záujme makroekonomickej stability musí byť nárast produktivity práce v súlade so spravodlivou deľbou výsledkov hospodárskeho rastu a posilnenia sociálnej súdržnosti; v tejto súvislosti pripomína požiadavku, aby zvýšenie miezd držalo krok so strednodobým rozvojom produktivity; zdôrazňuje nutnosť posilniť v rámci európskych podnikov kultúru podpory a účasti v rámci koncepcií riadenia podnikov a sociálnej zodpovednosti podnikov; 27. zdôrazňuje potrebu posilnenej a štruktúrovanej spolupráce v EÚ a v eurozóne s cieľom posilniť schopnosti vlády a proces európskej integrácie, keďže len takýmto spôsobom možno riešiť globálne hospodárske problémy; vyzýva preto Radu a Komisiu, aby zabezpečili, že sa vo výročnej správe o eurozóne v budúcnosti uvedú konkrétnejšie nástroje na umožnenie lepšieho dialógu medzi rôznymi orgánmi EÚ, ktoré sa zaoberajú posilnením riadenia hospodárstva EÚ; ďalej sa domnieva, že Euroskupina by sa mala venovať lepšiemu časovému a obsahovému vyváženiu a harmonizácii zostavovania a realizácie národných rozpočtov, čo by predstavovalo významný príspevok k presadeniu hospodárskeho reformného programu; v rámci posilnenej a štruktúrovanej spolupráce v rámci eurozóny navrhuje prizvať iné zloženia Rady k účasti na tejto spolupráci; Posilňovanie potrebných inštitucionálnych reforiem 28. víta nový prístup Komisie zaoberať sa hodnotením národných reformných programov vytvorením odporúčaní osobitne pre jednotlivé členské štáty a vyzýva Európsku radu aby ich schválila; v tejto súvislosti zdôrazňuje súrnu potrebu posilniť vzájomne sa podporujúci prístup integrovaných usmernení, ktoré sa musia odraziť v národných reformných politikách; opätovne žiada transparentnú výmenu osvedčených postupov a Komisiu o uverejnenie výročnej tabuľky hodnotenia členských štátov s najlepšími a najhoršími reformnými záznamami v záujme poučenia sa z úspechov i zlyhaní; zdôrazňuje však v tejto súvislosti, že je potrebný dostatočný počet integrovaných ukazovateľov, ktoré by pokryli všetky politické oblasti lisabonskej stratégie; 29. vyjadruje ľútosť nad tým, že vo vnútroštátnych politikách mnohých členských štátov je lisabonská stratégia stále málo viditeľná a zastáva názor, že na zabezpečenie jej účinnej realizácie je potrebná mobilizácia všetkých zúčastnených hospodárskych subjektov; je presvedčený, že lepšie zapojenie sociálnych partnerov, národných parlamentov a občianskej spoločnosti zvýši viditeľnosť lisabonskej stratégie, zlepší kvalitu verejnej diskusie o hospodárskych reformách, posilní spoľahlivosť a zvýši pozornosť verejnej mienky o potrebe užšej koordinácie hospodárskych politík s cieľom venovať sa hlavným problémom vyplývajúcim z pokračujúcej globalizácie a o potrebe prijatia spoločného stanoviska v otázke zlepšenia hospodárskeho riadenia v Európskej únii; vyzýva členské štáty, aby zodpovedne prijali integrované usmernenia a národné reformné programy v duchu zásady "ownership" s posilneným zapojením národných parlamentov a ostatných zúčastnených subjektov, ako napr. sociálnych partnerov; požaduje pravidelné previerky spoľahlivosti národných reformných programov podľa zásady porovnania vrátane širšieho postupu konzultácie v tých členských štátoch, v ktorých to ešte nie je pravidlom; očakáva, že sa priority národných reformných programov jasnejšie odrazia v harmonogramoch a v obsahu rozhodnutí o národných rozpočtoch; 30. víta prepojenie a integráciu usmernení pre hospodárske, štrukturálne a zamestnanecké politiky; v tejto súvislosti opakuje, že hospodárske a štrukturálne usmernenia musia nadobudnúť rovnaký legislatívny status ako usmernenia pre politiky zamestnanosti a že musí byť vypracovaná medziinštitucionálna dohoda, aby sa objasnila účasť Európskeho parlamentu v tejto súvislosti; 31. vzhľadom na nadchádzajúce činnosti na preskúmanie integrovaných usmernení očakáva spoločný proces úvah medzi príslušnými inštitúciami EÚ a navrhuje vytvoriť po zasadnutí Európskej rady na jar 2007 medziinštitucionálnu pracovnú skupinu; odporúča prerokovať a uvážiť nasledovné aspekty na zlepšenie implementácie reformného programu EÚ: - predloženie dôkladnej analýzy štrukturálnych reforiem a ich priamych dôsledkov na produktivitu, zamestnanosť a dopyt na vnútornom trhu pred preskúmaním integrovaných usmernení; - vypracovanie jasnejších a užšie zameraných integrovaných usmernení a rozšírenie oblastí reformy, napríklad vzhľadom na rozsiahly reformný program pre aktívnejšiu politiku trvalo udržateľného životného prostredia, ktorá prekračuje rámec oblasti energetickej politiky, ako aj pre angažovanú politiku podpory celoživotného vzdelávania; - vytvorenie štandardizovanejšieho systému predkladania správ v súvislosti s národnými reformnými programami, bez toho, aby sa narušilo právo členských štátov stanovovať národné reformné priority; - rozvoj usmernení a porovnaní týkajúcich sa národných konzultačných procesov vrátane odporúčaní na účasť a aktívne spolupôsobenie národných parlamentov, ako aj pri zostavovaní a preskúmaní národných reformných programov; - rozvoj a výmena úspešných modelov stratégie sprostredkovania a komunikácie; - zvyšovanie účinnosti reformného programu EÚ prostredníctvom zlúčenia oddelene používaných hospodárskych nástrojov z hľadiska obsahu a času s cieľom "inteligentnej stratégie rastu", ktorá viac skoncentruje správy a hodnotenia v oblasti národných reformných programov, ale zahŕňa pritom aj národné programy stability a konvergencie, ako aj systematické iniciatívy na zakotvenie zásady udržateľnosti životného prostredia; 32. opätovne s poľutovaním konštatuje, že ešte nebol dohodnutý nijaký jednoznačný časový plán a kódex správania medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou, ktorý by zaručil primeranú spoluprácu a rozsiahle zapojenie týchto troch inštitúcií EÚ do primeraného ďalšieho spracovania integrovaných usmernení ako kľúčových nástrojov lisabonskej stratégie; v tejto súvislosti vyzýva Radu a Komisiu, aby bezodkladne predložili návrhy na úzku spoluprácu troch dotknutých inštitúcií EÚ vzhľadom na blížiace sa preskúmanie integrovaných usmernení; * * * 33. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade a Komisii. [1] Ú. v. EÚ L 205, 6.8.2005, s. 21. [2] Jeseň 2006, č. 5/2006. [3] http://ec.europa.eu/growthandjobs/key/nrp2006_de.htm. [4] Ú. v. EÚ C 117 E, 18.5.2006, s. 248. --------------------------------------------------