SK    SK  KOMISIA EURÓ PSKYCH SPOLO ČENSTIEV 
Brusel, 30.09.2004 
KOM(2004)620 v kone čnom znení 
  
SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PA RLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU 
HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV  
o implementácii odporú čania Rady 98/561/ES z 24. septembra 1998, týkajúceho sa 
európskej spolupráce v oblasti zabezpe čenia kvality vysokoškolského vzdelávania 
 
SK 2   SK 1. Ú VOD 
Rada ministrov prijala 24. septembra 1998 odporú čanie týkajúce sa európskej spolupráce 
v oblasti zabezpe čenia kvality vysokoškolského vzdelávania1. V odporú čaní sa vyzývajú 
členské štáty, aby podporovali alebo zaviedli systémy zabezpe čenia kvality a viedli vysoké 
školy a príslušné orgány k spolup ráci a výmene skúseností. V odporú čaní sa takisto žiada 
Komisia, aby podporovala takú to spoluprácu a informovala o implementácii cie ľov 
odporúčania na európskej úrovni a na úrovni členského štátu.  
Odporúčanie Rady z roku 1998 bolo do zna čnej miery výsledkom európskeho pilotného 
projektu organizovaného Komisiou v devä ťdesiatych rokoch. Odporú čanie vytvorilo základ 
pre vytvorenie siete ENQA,  Európskej siete zabezpe čenia kvality vysokoškolského 
vzdelávania, a jej narastajúceho po čtu členov. 
Dve politické udalosti vniesli do program u kvality nový impulz: Bolonský proces 
a Lisabonská stratégia . Význam zabezpe čenia kvality bol nedá vno zdôraznený v spolo čnej 
predbežnej správe Rady a Komisie, predložen ej v marci 2004, ktorá sa  týka implementácie 
podrobného pracovného programu zameraného na následnú kontrolu cie ľov vzdelávacích 
systémov a systémov odbornej prípravy v Európe2. Pevný a transparentný systém 
zabezpečenia kvality je takisto nevyhnutnou zlož kou „európskeho rámca kvalifikácií“, ku 
ktorému sa ministri zaviazali v rámci Bol onského procesu aj Lisabonskej stratégie. 
Táto správa má dve časti. Prvá časť: Zavedenie systémov zabezpe čenia kvality 
v členských štátoch a druhá časť: Činnosti spolupráce na európskej a medzinárodnej 
úrovni. Správa sa zaoberá aj „berlínskym ma ndátom“, ktorý udelili sieti ENQA ministri 
signatárskych štátov Bolonského procesu. Preh ľad agentúr jednotlivých krajín je 
uvedený v prílohe. 
2. Prvá časť: Zavedenie systémov zabezpe čenia kvality v členských štátoch 
Zhrnutie  
Takmer všetky členské štáty a ďalšie európske krajiny si už vytvorili systémy 
zabezpečenia kvality alebo ich práve vy tvárajú. Skúsenosti sa líšia, pokia ľ ide 
o trvanie a intenzitu, ale všetky sa týkajú zabezpe čenia kvality ako základnej 
vlastnosti systémov vysokoškolského vzdelávania. Fungujúce systémy pôsobia 
v súlade s postupmi stanovenými v odporú čaní Rady z roku 1998. 
2.1. Vytvorenie agentúr 
V odporú čaní sa vyzývajú členské štáty, aby podporovali a pod ľa potreby zaviedli 
transparentné systémy zabezpe čenia kvality. Reakciou na túto výzvu bolo, že vä čšina 
členských štátov vytvorila jednu alebo viac agentúr zabezpe čujúcich kvalitu, ktorých 
cieľom je zlepšova ť kvalitu prostredníctvom vonkajšieho  hodnotenia. Vysokoškolské 
                                                 
1 Odporú čanie Rady z 24. septembra 1998, týkajúce sa európskej spolupráce v oblasti zabezpe čenia 
kvality vysokoškolského vzdelávania (98/561/ES) Ú. v. ES L 270, 7.10.1998, s. 56. Pozri prílohu 1. 
2 „Vzdelávanie a odborná príprava v roku 2010“, úspech Lisabonskej stratégie závisí od neodkladných 
reforiem.  
 http://europa.eu.int/comm/education/policies/2010/doc/jir_council_final.pdf 
 
SK 3   SK inštitúcie boli vyzvané, aby si vytvorili vlastné vnútorné  mechanizmy zabezpe čenia 
kvality, ktoré by v zna čnej miere poskytli základ pre vonkajšie hodnotenie.  
Charakteristika vnútroštátneho systém u vysokoškolského vzdelávania ovplyv ňuje 
vlastníctvo, rozsah pôsobnosti a zameranie agentúr a ich činností. Teda existenciu 
rôznych modelov. Nieko ľko krajín sa rozhodlo pre „hviezdicovitý model“ s jednou 
ústrednou akredita čnou agentúrou, ktorá dozerá na skupinu osobitnejších 
hodnotiacich alebo akredita čných agentúr. Iné krajiny majú jedinú agentúru, ktorá 
má na starosti zabezpe čenie kvality alebo akreditáciu. 
V odporú čaní Rady sa uvádza, že „autonómia a (alebo) nezávislos ť príslušných 
štruktúr, orgánu zodpovedného za zabezpe čenie kvality (pokia ľ ide o postupy a 
metódy), pravdepodobne prispeje k ú činnosti postupov zabezpe čenia kvality 
a prijatiu výsledkov“. Na druhej strane sa  všeobecne uznáva, že agentúry by mali 
pôsobiť v úzkom kontakte s akademickou obcou a primerane zoh ľadňovať potreby 
spoločnosti, verejných a súkromných sponzorov, študentov, rodi čov a trhu práce.  
Okrem vnútroštátnych alebo regionálnych ag entúr existuje množstvo profesijných 
akreditačných organizácií  (napríklad pre inžinierov, lekárov, ú čtovníkov). Existovali 
už dávno pred odporú čaním Rady a spôsob ich práce nie je týmto ovplyvnený. 
Existujú však podobnosti a synergie, ktoré stojí za to preskúma ť. To platí aj pre 
medzinárodné akredita čné agentúry  alebo orgány, medzi ktoré patria európsky 
EQUIS (obchodné štúdie) a americké agen túry AACSB (obchodné štúdie) a ABET 
(technická akreditácia v USA a pomoc pri zavedení akredita čných systémov v iných 
krajinách). 
2.2. Druhy hodnotenia 
Rozlišuje sa osem druhov hodnotenia aleb o akreditácie: hodnotenie predmetu, 
hodnotenie programu, hodnotenie inštitúcie,  akreditácia programu, akreditácia 
inštitúcie, inštitucionálny audit (vnútorných mechanizmov zabezpe čenia kvality), 
porovnávacie hodnotenie predmetu a porovnávacie hodnotenie programu. 
Najbežnejším ostáva hodnotenie programu, ale akreditácia programu sa k nemu 
približuje a inštitucionálny audit je tr etím všeobecne najrozšírenejším druhom. 
V poslednom období sa prejavuje záujem o porovnávacie hodnotenie programu alebo 
predmetu, v rámci ktorého sa h ľadajú osved čené postupy v dane j oblasti. Možno 
konštatova ť jasné smerovanie k vä čšej rôznorodosti druhov hodnotenia  a väčšina 
agentúr pravidelne využíva viac ako jeden druh hodnotenia. 
2.3. Kritériá a metodológie 
Rada odporu čila, aby systémy zabezpe čenia kvality boli založené na 
charakteristikách, ktoré sú uve dené v prílohe k tomuto odporú čaniu. Celkovo vzaté, 
agentúry pracujú pod ľa týchto charakteristík, hoci ich uplat ňovanie sa môže líši ť 
podľa vnútroštátnych alebo inštitucionálnyc h súvislostí. Krátka analýza ich 
implementácie je takáto: 
 
SK 4   SK Kritériá 
Odporúčanie tesne spája kritériá zabezpe čenia kvality s cie ľmi, ktoré boli každej 
inštitúcii ur čené vo vz ťahu k potrebám spolo čnosti a trhu práce. Prieskum ENQA3 
ukazuje, že došlo k jasnému prechodu od hodnotenia porovnávaním so stanovenými 
cieľmi inštitúcie k využívaniu objektí vnejších vonkajších kritérií a noriem pri 
hodnotení a akreditác ii. Môžu to by ť minimálne prahové normy, priemerné normy 
alebo náro čnejšie prísnejšie normy, ktoré sú zamerané na uznanie dokonalosti.  
Sebahodnotenie uskuto čňované inštitúciami 
Väčšina systémov hodnotenia a akreditácie si vyžaduje sebahodnotenie. Skupina pre 
sebahodnotenie pozostáva vo vä čšine prípadov z riad iacich pracovníkov 
aučiteľského personálu. Študenti sa zú častňujú na sebahodnotení iba zriedkavo. 
Účasť administratívnych pracovník ov a študentov sa rôzni.  
Návštevy expertnej skupiny priamo na mieste 
Návšteva priamo na mieste je štanda rdným prvkom hodnotiaceho procesu. Návšteva 
pozostáva zo stretnutí a pohovorov, často z návštevy zariaden í, stretnutia s vyšším 
vedením a preskúmania materiálnych dôkazov.  
Zloženie expertnej skupiny 
Všetky agentúry využívajú vonkajších odbor níkov a v skupine odborníkov sú ve ľmi 
často aj medzinárodní odborníci, najmä v pr ípade susediacich krajín, ktoré používajú 
rovnaký jazyk. Odborníci z oblasti zamestna nosti sa využívajú v menej ako polovici 
prípadov, profesijné združenia, študenti a absolventi vysokých škôl dokonca ešte 
menej. Zapojenie cudzincov do riadiacich orgánov agentúr je menej bežné, ale tento 
trend stúpa.  
Predkladanie správ a následná kontrola 
Správy sa uverej ňujú vo vä čšine prípadov, ale nie vo všetkých prípadoch hodnotenia 
a akreditácie. Je bežnou praxou obráti ť sa na hodnotené inštitúcie ešte pred 
uverejnením správ. V troch štvrtinách prípadov sú inštitúcie zodpovedné za následnú kontrolu odporú čaní; v polovici prípadov sú zodpovedné spolo čne s agentúrami a 
vládou. 
3. Druhá časť: Európska a medzinárodná spolupráca  
Zhrnutie: 
Väčšina krajín je v rôznej miere zapojená do bilaterálnej, multilaterálnej, európskej 
a globálnej spolupráce v oblasti zabezpe čenia kvality a akreditácie. Tieto 
medzištátne iniciatívy majú podobné ciele: ur čiť porovnate ľné kritériá a metodológie 
a podpori ť dobré fungovanie agentúr zabezpe čujúcich kvalitu s cie ľom dosiahnu ť 
vyššiu transparentnos ť a napokon vzájomné uznávanie systémov a hodnotení 
zabezpečenia kvality. 
                                                
 
3 Pozri poznámku pod čiarou 9. 
 
SK 5   SK 3.1. Bilaterálna a regionálna spolupráca 
Vlády Belgicka (Flámsko) a Holandska sa rozhodli za členiť svoje činnosti v oblasti 
zabezpečenia kvality do jedného spolo čného akredita čného systému. Agentúry 
a orgány zabezpe čujúce kvalitu vysokoškolského vz delávania z dvanástich krajín4 sa 
rozhodli zapoji ť do „spolo čnej iniciatívy kvality“, nefo rmálnej siete, ktorá umož ňuje 
spoluprácu v oblasti problematiky zabezpe čenia kvality a akreditácie bakalárskych 
a magisterských progra mov v Európe. Trinás ť agentúr z ôsmich krajín5 sa rozhodlo 
založiť Európske konzorcium pre akreditáci u (ECA), ktoré sa zameriava na 
akreditačné hľadisko procesu zabezpe čenia kvality a vzájomné uznávanie svojich 
príslušných systémov a hodnotení zabezpe čenia kvality do roku 2007. Sie ť 
stredoeurópskych a východoeurópskych agentúr zabezpe čujúcich kvalitu 
vysokoškolského vzdelávania (sie ť CEE) má 18 členských agentúr6 a agentúry 
z piatich severskýc h krajín, zabezpe čujúce kvalitu7, sa v roku 2003 rozhodli da ť 
formálnu podobu svojej spoluprác i a vytvorili Severskú sie ť zabezpečenia kvality 
vysokoškolského vzdelávania. Všetky uvedené zoskupenia sa týkajú členských 
agentúr širokej Európskej siete zabezpe čenia kvality vysokoškolského vzdelávania 
(ENQA). 
3.2. Európska sie ť zabezpečenia kvality vysokoškolského vzdelávania (ENQA) 
ENQA bola vytvorená ako priamy dôsledok odporú čania Rady z roku 1998 a môže 
sa preto považova ť za jeho najkonkrétnejší výsledok na európskej úrovni, ako aj za 
východisko a hlavného činiteľa ďalšieho vývoja. Valné zhromaždenie ENQA, ktoré 
sa konalo v júni 2004, rozhodlo rozšíri ť členstvo v ENQA o agentúry zo všetkých 40 
signatárskych štátov Bol onského procesu a zavies ť reformy potrebné pre ENQA na 
splnenie jej budúcej úlohy, ktorou je poskytova ť služby svojim členom a snaži ť sa 
o vzájomné uznávanie systémov zabezpe čenia kvality v Európe. 
ENQA sa zapojila do úz kej spolupráce so sie ťami ENIC a NARIC (siete 
akademických hodnotite ľov), aby preskúmala, ako môžu lepšie informácie o kvalite 
urýchliť uznávanie diplomov a ob dobí štúdia, najmä pokia ľ ide o medzištátne 
vzdelávanie. Prostredníctvom svojich členov plánuje ENQA podpori ť medzištátne 
hodnotenia, najmä medzištátne hodnotenie spolo čných a dvojitých akademických 
hodností.  
3.3. Siete vo vysokoško lskom vzdelávaní 
Odporúčanie Rady vyzýva na podporu vysokoš kolských inštitúcií, ktoré chcú 
spolupracova ť v oblasti zabezpe čenia kvality na medzištátnom základe. Z tohto 
hľadiska bolo v ďaka odporú čaniu a tlaku skupiny Bol onského procesu prijatých 
niekoľko iniciatív alebo iniciatí vy dostali nové stimuly.  
                                                 
4 Belgicko (Flámsko), Dánsko , Holandsko, Írsko, Nemecko, Nórsko, Rakúsko, Spojené krá ľovstvo, 
Španielsko , Švajčiarsko, Švédsko, Taliansko . 
5 Belgicko (Flámsko), Holandsko, Írsko, Nemecko, Nórsko, Rakúsko, Španielsko, Švaj čiarsko. 
6 Z Bulharska, Českej republiky, Estónska, Chorváts ka, Litvy, Lotyšska, Macedónska, Ma ďarska, 
Nemecka (Bavorska), Po ľska, Rakúska, Rumunska, Ruska, Slovenska, Slovinska. 
7 Dánsko, Fínsko, Island, Nórsko a Švédsko. 
 
SK 6   SK Združenie európskych univerzít (EUA) riad i medzištátny program inštitucionálneho 
hodnotenia, ktorý pomáha svojim členom zabezpe čiť, aby inštitúcia ako celok 
prevzala zodpovednos ť za nepretržité zabezpe čovanie a zvyšovanie kvality. EUA je 
zapojené aj do projektu „kultúra kvality “, podporovaného Komisiou, v rámci ktorého 
si skupiny univerzít navzájom pomáhajú zavádza ť vnútorné mechanizmy 
zabezpečenia kvality, zlepšova ť svoju úrove ň kvality a lepšie sa pripravi ť na 
vonkajšie hodnotenia. 
Pokiaľ ide o globálnu úrove ň, Medzinárodná sie ť agentúr zabezpe čujúcich kvalitu 
vysokoškolského vzdelávania (INQAAHE) pripravuje príru čku správnych postupov, 
ktorá je ur čená agentúram, a Medzinárodné združenie rektorov univerzít (IAUP) 
posudzuje uskuto čniteľnosť „svetového registra kvality“, pokia ľ ide o agentúry 
zabezpečujúce kvalitu.  
3.4. Rada Európy 
Podľa Dohovoru medzi Radou Európy a UNESCO o uznávaní kvalifikácií týkajúcich 
sa vysokoškolského vzdelania v európskom regióne8 musí každá krajina uzna ť 
kvalifikácie, ktoré sú podobné zodpovedajú cim kvalifikáciám v jej vlastnom 
systéme, pokia ľ neexistujú podstatné rozdiely me dzi jej vlastnými kvalifikáciami 
a kvalifikáciami, ktoré sa majú uzna ť. Za tieto podstatné rozdiely možno považova ť 
kvalitu výu čby a vzdelávania. Teda význam sú časnej úzkej spolupráce medzi 
odborníkmi v oblasti zabezpe čenia kvality (sie ť ENQA) a odborníkmi v oblasti 
akademického hodnotenia (sie ť NARIC EÚ a partnerská sie ť ENIC Rady Európy a 
UNESCO-CEPES).  
3.5. OECD a UNESCO 
OECD a UNESCO spolupracujú na vypracovaní nezáväzného usmernenia  
týkajúceho sa ochrany spotrebite ľov pri cezhrani čnom vysokoškolskom vzdelávaní 
so silným dôrazom na zabezpe čenie kvality. UNESCO vyt vorilo globálne fórum  
v oblasti zabezpe čenia kvality, akreditácie a uzná vania kvalifikácií, budujúc na 
existujúcich regionálnych sie ťach a dohovoroch v oblasti uznávania diplomov. 
UNESCO-CEPES uskuto čňuje v Európe projekt zhromaž ďovania ukazovate ľov 
v oblasti vysokoškolského vzdeláva nia, ktoré by sa mohli využíva ť pri 
zabezpečovaní kvality a hodnoteniach.  
4. Berlínsky mandát 
Ministri zodpovední za vysokoškolské vz delávanie zo 40 si gnatárskych štátov 
Bolonského procesu sa 19. septembra 2003 zišli v Berlíne a prijali komuniké, 
v ktorom vyzývajú ENQA, aby „prostredníctvom svojich členov a v spolupráci s 
EUA, EURASHE a ESIB vypracovala  dohodnutý súbor noriem, postupov 
a usmernení týkajúcich sa zabezpe čenia kvality s cie ľom preskúma ť spôsoby 
zabezpečenia primeraného systému vzájomného hodnotenia pre agentúry alebo 
orgány zabezpe čujúce kvalitu a (alebo) akre ditáciu a v roku 2005 informova ť 
ministrov o výsledku prostredníct vom skupiny následnej kontroly“. 
                                                 
8 http://conventions.coe.int/Treaty/Commun/QueVoulezVous.asp? 
 NT=165&CM=8&DF=10/02/04&CL=ENG 
 
SK 7   SK Dve pracovné skupiny organizované E NQA skúmajú rôzne prvky mandátu. Jedna 
pracovná skupina pre normy, postupy a usme rnenia a jedna pracovná skupina pre 
vytvorenie primeraného systému vzájomného hodnotenia. Odborníci čerpajú 
z existujúcich štúdií a skúseností ENQA a jej členov, ktorí sú organizovaní 
v regionálnych (severná a východná Európa) alebo špecializovaných sie ťach 
(európske asociácie pre akreditáciu). Skúmajú inštitucionálne hodnotenia EUA, 
prístup založený na kompetenciách  v rámci projektu harmonizácie9, ako aj prácu 
profesijných akredita čných agentúr, ktoré sa zameriav ajú na osobitné oblasti. Budú 
sa zvažova ť aj skúsenosti z iných častí sveta, najmä zo Spojených štátov amerických. 
ENQA predkladá správu prostredníctvom  bolonskej skupiny pre následnú kontrolu 
a predloží predbežnú závere čnú správu do za čiatku roka 2005, ešte pred schôdzkou 
ministrov v Bergene, ktorá sa bude kona ť v máji 2005. 
5. Záver 
Implementácia odporú čania Rady z roku 1998 bola výrazným úspechom, ke ďže 
väčšina krajín skuto čne zaviedla systém zabezpe čenia kvality a európska spolupráca 
v oblasti kvality bola intenzívna. Práca na zabezpe čení kvality o čividne získala ďalší 
impulz od ústredného postavenia vzh ľadom na problémy kvality v Bolonskom 
procese a Lisabonskej stratégii a bola uznaná za základnú zložku vyvíjajúceho sa 
„európskeho rámca kvalifikácií“. 
Značné úsilie bolo vynaložené na bilateráln ej a regionálnej úr ovni na vytvorenie 
priaznivej klímy dôvery,  ktorá by podporila vzájomné uznávanie systémov 
a hodnotení zabezpe čenia kvality. Mandát udelený ENQA v Berlíne by mohol ma ť 
rovnako pozitívny ú činok na širšiu európsku pôsobnos ť.  
Nadišiel okamih prija ť rozhodujúce opatrenia na dosiahnutie skuto čného vzájomného 
uznávania systémov a hodnotení zabezpe čenia kvality a akredita čných systémov 
a opatrenia umož ňujúce, aby zabezpe čenie kvality ú činne prispelo k nášmu 
spoločnému cie ľu urobiť z európskeho vysokoškolského vzdelávania „garanta 
svetovej kvality“. V tejto dôležitej oblasti sa môže a musí dosiahnu ť pokrok.  
 
Prílohy 
1. Berlínske komuniké, vy ňatá pasáž o zabezpe čení kvality. 
2. Existujúce agentúry zabezpe čujúce kvalitu pod ľa krajín. 
                                                 
9 Univerzita Deusto, Bilbao, Španielsko ( www.relint.deusto.es/TuningProject/index.htm ) alebo 
Univerzita v Groningene, Holandsko (www.let.rug.nl/TuningProject/index.htm ). 
 
SK 8   SK Príloha 1  
„Vytvorenie európskeho priestor u vysokoškolského vzdelávania“ 
Komuniké z konferencie ministrov zodpovedn ých za vysokoškolské vzdelávanie, ktorá 
sa konala v Berlíne 19. septembra 2003 
= Vyňatá pasáž o zabezpe čení kvality = 
„Ukázalo sa, že kvalita vysokoškolského vzdelávania je v centre vytvorenia 
európskeho priestoru vysokoškolského vzde lávania. Ministri sa zaväzujú podporova ť 
ďalší rozvoj zabezpe čenia kvality na inštitucionálnej, vnútroštátnej a európskej 
úrovni. Zdôraz ňujú potrebu vypracova ť vzájomne uznávané kritériá a metodológie 
zabezpečenia kvality. 
Zároveň zdôrazňujú, že v súlade so zásadou in štitucionálnej autonómie je za 
zabezpečenie kvality zodpovedná najmä každá jednotlivá inštitúcia, čo predstavuje 
základ pre skuto čnú zodpovednos ť akademického systému v rámci vnútroštátneho 
rámca kvality.  
Súhlasia preto, aby do roku 20 05 vnútroštátne systémy zabezpe čenia kvality 
obsahovali:  
– definíciu povinností zú častnených orgánov a inštitúcií, 
– hodnotenie programov alebo inštitúcií vrátane vnútorného hodnotenia, 
vonkajšieho preskúmania, ú časti študentov a uverej ňovania výsledkov, 
– systém akreditácie, certifikácie alebo porovnate ľných postupov,  
– medzinárodnú ú časť, spoluprácu a vytvorenie sietí. 
 
Pokiaľ ide o európsku úrove ň, ministri vyzývajú ENQA , aby prostredníctvom 
svojich členov a v spolupráci s EUA, EU RASHE a ESIB vypracovala dohodnutý 
súbor noriem, postupov a usmernení týkajúcich sa zabezpe čenia kvality, aby 
preskúmala spôsoby zabezpe čenia primeraného systému vzájomného hodnotenia pre 
agentúry alebo orgány zabezpe čujúce kvalitu a (alebo) akreditáciu a v roku 2005 
informovala ministrov prostredníct vom skupiny následnej kontroly.“ 
 
SK 9   SK Príloha 2  
Agentúry zabezpe čujúce kvalitu vysokoškolského vzdelávania pod ľa krajín  
Country Agency Scope Main 
evaluation type
Albania Accreditation Agency 
of Higher Education, Accreditation Council National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Austria Fachhochschulrat – 
www.fhr.ac.at   National, 
non-university sector Institutional 
and programme evaluation, programme accreditation 
Austria Österreichischer 
Akkreditierungsrat – 
www.akkreditierungsrat.a
t  National, 
private universities Institutional 
accreditation, programme accreditation 
Belgium (Flanders) Flemish Inter-
university Council – 
www.vlir.be   Regional, 
university sector Programme 
evaluation 
Belgium (Flanders) Council of Flemish 
Institutes for Higher Education – 
www.vlhora.be   Regional, 
non-university sector Programme 
evaluation 
Belgium Conseil des Recteurs 
(CRef) University 
sector Programme 
evaluation 
Bulgaria National Evaluation 
and Accreditation Agency at the Council of Ministers – 
http://www.neaa.governm
ent.bg   National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Croatia National Council for 
Higher Education National, 
university and non-university sectors Programme 
evaluation in function of accreditation by ministry 
Cyprus Council of Educational 
Evaluation - 
sekap@cytanet.com.cy   National, 
non-university 
sector Programme 
evaluation, programme 
accreditation 
Czech 
Republic Accreditation 
Commission – 
www.msmt.cz/_DOMEK/
default.asp?CAI=2856   National, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
 
SK 10   SK Country Agency Scope Main 
evaluation type
Denmark Danish Evaluation 
Institute – www.eva.dk   National, 
university and non-university sectors Programme 
evaluation and accreditation, institutional evaluation 
Estonia Estonian Higher 
Education 
Accreditation Centre – 
www.ekak.archimedes.ee   National, 
university 
and non-university sectors Programme 
accreditation 
Finland Finnish Higher 
Education Evaluation Council – 
www.finheec.fi  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation 
France Comité National 
d’Évaluation – 
www.cne-evaluation.fr   National, 
university sector Institutional 
evaluation 
France Inspection générale de 
l’administration de l’éducation nationale et de la recherche (IGAENR) – 
www.education.gouv.fr  
 National, 
university and non-university Institutional 
evaluation 
Germany Akkreditierungsrat – 
www.akkreditierungsrat.d
e  National, 
university and non-university sectors Meta-
accreditation 
Germany Zentrale Evaluations- 
und Akkreditierungsagentur (ZevA) – 
www.zeva.uni-
hannover.de  Regional, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
Germany Akkreditierungs-, 
Zertifizierungs- und Qualitätssicherungs-Institut (ACQUIN) - 
www.acquin.org  Regional, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
Germany Agentur für 
Qualitätssicherung durch Akkreditierung von Studiengängen (AQAS) – 
www.aqas.de  Regional, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
 
SK 11   SK Country Agency Scope Main 
evaluation type
Germany Akkreditierungsagentur 
für Studiengänge der Ingenieurwissenschaften, der Informatik, der Naturwissenschaften und der Mathematik (ASIIN) – 
www.asiin.de  Regional, 
university and non-university sectors, subject-specific Programme 
accreditation 
Germany Akkreditierungsagentur 
für Studiengänge im Bereich Heilpädagogik, Pflege, Gesundheit und Soziale Arbeit (AHPGS) – 
www.ahpgs.de  Regional, 
university and non-university sectors, subject-specific Programme 
accreditation 
Germany Stiftung 
Evaluationsagentur Baden-Württemberg (EVALAG) – 
www.evalag.de  Regional, 
university and non-university sectors Programme 
evaluation 
Germany Foundation for 
International Business Administration Accreditation – 
www.fibaa.de  Regional, 
university and non-university sectors, subject-specific Programme 
accreditation 
Hungary Hungarian 
Accreditation Committee (HAC) – 
www.mab.hu  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional accreditation 
Iceland Division of Evaluation 
and Supervision – 
http://mrn.stjr.is  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation 
Ireland Higher Education and 
Training Awards Council (HETAC) 
www.hetac.ie  National, 
non-university sector Programme 
and institutional evaluation and 
accreditation 
Ireland Higher Education 
Authority – www.hea.ie  National, 
university sector Institutional 
evaluation, meta-evaluation 
 
SK 12   SK Country Agency Scope Main 
evaluation type
Ireland National Qualification 
Authority of Ireland – 
www.nqai.ie  National, 
non-university sector Institutional 
evaluation 
Italy National Committee 
for the Evaluation of 
the University System 
– www.vsu.it  National, 
university 
sector Programme 
and 
institutional 
evaluation, institutional accreditation 
Latvia Higher Education 
Quality Evaluation Centre - 
www.aiknc.lv  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Lithuania Lithuanian Centre for 
Quality Assessment in Higher Education – 
www.skvc.lt  National, 
university and non-university sectors Programme 
evaluation and accreditation 
Macedonia Ministry of Education 
and Science, Accreditation Board National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Netherlands Inspectorate of Higher 
Education – 
www.owinsp.nl  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation, meta-evaluation 
Netherlands Netherlands Quality 
Agency – www.hbo-
raad.nl  National, 
non-university sector Programme 
evaluation 
Netherlands Netherlands 
Accreditation Organisation – 
www.nao-ho.nl  National, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
Netherlands Quality Assurance 
Netherlands Universities (QANU)– www.qanu.nl
 National, 
university sector Programme 
evaluation 
 
SK 13   SK Country Agency Scope Main 
evaluation type
Norway Norwegian Agency for 
Quality Assurance in Education (NOKUT)
– www.nokut.no  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Poland National General 
Accreditation 
Commission – 
www.men.waw.pl  National, 
university 
and non-university sectors Programme 
and 
institutional accreditation 
Poland University 
Accreditation Commission – 
http://main.amu.edu.pl/~e
cts/uka/uka.html  National, 
university sector Programme 
accreditation 
Poland Association of 
Management Education Forum – 
www.semforum.org.pl  National, 
private university and non-university sectors, subject-specific Programme 
evaluation and accreditation 
Portugal National Council for 
Evaluation of Higher Education (CNAVES) – 
www.cnaves.pt  National, 
university and non-university sectors Institutional 
evaluation 
Romania National Council for 
Academic Assessment and Accreditation – 
www.cneaa.ro  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional accreditation 
Slovakia Accreditation 
Commission – 
www.akredkom.sk  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional accreditation 
Slovenia Council for Higher 
Education National, 
university and non-university sectors Institutional 
accreditation 
Slovenia Higher Education 
Quality Assessment Commission (HEQAC)National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation 
 
SK 14   SK Country Agency Scope Main 
evaluation type
Spain National Agency for 
Quality Assessment and Accreditation (ANECA) – 
www.aneca.es  National, 
university sector Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Spain Agency for Quality 
Assurance in the 
Catalan University System – 
www.agenqua.org  Regional, 
university 
sector Programme 
and 
institutional evaluation 
Sweden National Agency for 
Higher Education – 
www.hsv.se  National, 
university sector Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Switzerland Centre for 
Accreditation and Quality Assurance of the Swiss Universities (OAQ) – 
www.oaq.ch  National, 
university sector Programme 
and institutional accreditation 
United Kingdom Quality Assurance 
Agency for Higher Education (QAA) – 
www.qaa.ac.uk  National, 
university and non university sectors Programme 
and institutional evaluation 
 European University 
Association (EUA) – 
www.eua.be/eua/  
 University 
sector Institutional 
evaluation