Z návrhu vyplýva, že cieľom opatrenia je bojovať proti zneužívajúcemu postupu znižovania prirážky, ktorá slúži ako základ dane pre transakcie, na ktoré sa vzťahuje osobitná úprava pre cestovné kancelárie. Toto znižovanie je spôsobené tým, že poskytovanie medzinárodných leteniek podlieha v Dánsku nulovej sadzbe dane, a preto sa pri ich poskytovaní nepriznáva ani neplatí DPH. Inak povedané, na poskytovanie takýchto služieb by sa v Dánsku nevzťahovala osobitná úprava pre cestovné kancelárie. Útvary Komisie nesúhlasia s posúdením, podľa ktorého by sa na poskytovanie takýchto služieb nevzťahovala osobitná úprava pre cestovné kancelárie, a teda by sa na poskytovanie takýchto služieb uplatňovala výnimka týkajúca sa prepravy cestujúcich.

Podľa článku 395 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „smernica o DPH“) môže Rada jednomyseľne na návrh Komisie oprávniť ktorýkoľvek členský štát, aby zaviedol osobitné opatrenia odchyľujúce sa od ustanovení tejto smernice s cieľom zjednodušiť výber DPH alebo zamedziť určitým daňovým únikom alebo vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam. Keďže sa týmto postupom stanovujú výnimky zo všeobecných zásad DPH, v súlade s ustálenými rozhodnutiami Súdneho dvora Európskej únie by rozsah pôsobnosti takýchto výnimiek mal byť obmedzený a mali by byť primerané.

Súdny dvor Európskej únie vo veci Madgett a Baldwin vyhlásil, že dôvody osobitnej úpravy pre cestovné kancelárie a cestovné agentúry platia rovnako aj v prípade, že obchodník nie je cestovnou kanceláriou ani cestovnou agentúrou vo všeobecnom zmysle týchto pojmov, ale vykonáva rovnaké transakcie v súvislosti s inou činnosťou, napríklad s hoteliérstvom. Interpretovať článok 26 šiestej smernice o DPH (teraz články 306 až 310 smernice o DPH) tak, že sa vzťahuje len na obchodníkov, ktorí sú cestovnými kanceláriami alebo cestovnými agentúrami vo všeobecnom zmysle týchto pojmov, by znamenalo, že rovnaké služby by patrili do pôsobnosti rôznych ustanovení v závislosti do formálnej klasifikácie obchodníka.

Okrem toho vo veci Alpenchalets Resorts Súdny dvor Európskej únie rozhodol, že samotné poskytnutie zo strany cestovnej kancelárie prázdninového ubytovania prenajatého od iných zdaniteľných osôb alebo takýto prenájom prázdninového ubytovania doplnený o dodatočné vedľajšie plnenia, nezávisle od významu týchto dodatočných plnení, predstavuje vždy jednu službu, ktorá patrí pod osobitnú úpravu pre cestovné kancelárie.

Treba poznamenať, že vo veciach Komisia/Španielsko a Komisia/Nemecko Súdny dvor Európskej únie uviedol, že osobitná úprava sa nevzťahuje len na služby poskytnuté priamo cestujúcemu, ale aj na služby poskytnuté akémukoľvek zákazníkovi vrátane transakcií medzi podnikmi a platformami.

Preto samotné poskytnutie leteniek zo strany cestovnej kancelárie alebo cestovej agentúry patrí pod osobitnú úpravu pre cestovné kancelárie. Keď takúto transakciu uskutoční iná zdaniteľná osoba ako cestovná kancelária alebo cestovná agentúra, napríklad dcérska spoločnosť cestovnej kancelárie, bude tiež patriť pod osobitnú úpravu pre cestovné kancelárie. Skutočnosť, že zákazníkom nie je cestujúci, nebráni uplatňovaniu osobitnej úpravy.

Vo veci Alpenchalets Resorts Súdny dvor Európskej únie uviedol, že transakcie, ktoré cestovná kancelária uskutoční na uskutočnenie cesty, sa z hľadiska ich daňového zaobchádzania považujú za poskytnutie jednej služby cestovnej kancelárie zákazníkovi. Z toho vyplýva, že poskytnutie prázdninového ubytovania patrí pod osobitnú úpravu pre cestovné kancelárie, jeho daňové zaobchádzanie nepodlieha pravidlám vzťahujúcim sa na poskytovanie prázdninového ubytovania, ale stanovuje sa podľa osobitnej úpravy stanovenej smernicou o DPH pre poskytnutie jednej služby cestovnou kanceláriou.

Keďže poskytnutie leteniek dcérskou spoločnosťou patrí pod osobitnú úpravu pre cestovné kancelárie, nemožno ho považovať za prepravu cestujúcich s nulovou sadzbou dane. Takéto poskytnutie sa bude zdaňovať podľa uvedenej úpravy, čo znamená, že sa bude uplatňovať štandardná sadzba a základ dane sa bude stanovovať v súlade s článkom 308 smernice o DPH.

Vzhľadom na uvedené skutočnosti Komisia dospela k záveru, že výnimka, ktorou by sa povolilo, aby cestovná kancelária musela základ dane v rámci úpravy pre cestovné kancelárie počítať tak, že pri svojich nákladoch bude vychádzať z platby, ktorú prijala posledná spoločnosť v reťazci transakcií, ktorá nie je úzko prepojená s cestovnou kanceláriou, sa nepovažuje za vhodné riešenie zneužívajúcich postupov v tomto sektore.

Miesto toho by Dánsko malo zabezpečiť, aby sa ustanovenia úpravy pre cestovnej kancelárie uplatňovali aj na transakcie, ktoré uskutočňujú dcérske spoločnosti vystupujúce ako sprostredkovatelia.

Vo všeobecnosti by Komisia chcela poznamenať, že momentálne hodnotí uplatňovanie a vykonávanie osobitnej úpravy pre cestovné kancelárie v členských štátoch. Orgány členských štátov, podniky a široká verejnosť sa budú môcť zapojiť do hodnotenia prostredníctvom online verejnej konzultácie.

5. ZÁVER

Na základe uvedených skutočností Komisia namieta proti žiadosti Dánska.