SK Úradný vestník Európskej únie C 248/108

Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Posilňovanie sankčných režimov v odvetví finančných služieb“

[KOM(2010) 716 v konečnom znení]

2011/C 248/18

Spravodajca: Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER

Komisia sa 8. decembra 2010 rozhodla podľa článku 304 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom

„Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Posilňovanie sankčných režimov v odvetví finančných služieb“

KOM(2010) 716 v konečnom znení.

Odborná sekcia pre jednotný trh, výrobu a spotrebu poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 26. mája 2011.

Európsky hospodársky a sociálny výbor na svojom 472. plenárnom zasadnutí 15. a 16. júna 2011 (schôdza zo 16. júna 2011) prijal 105 hlasmi za, pričom 2 členovia hlasovali proti a 4 sa hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:

1. Závery a odporúčania

1.1 EHSV víta zavedenie nadnárodného systému sankcií, ktoré budú skutočne účinné, odrádzajúce a primerané, a podporuje prístup, ktorý si Komisia v oznámení zvolila s cieľom zabezpečiť minimálne spoločné normy, ktoré budú musieť členské štáty dodržiavať pri vypracovávaní administratívnych sankcií za konania, ktoré sú v rozpore s pravidlami o finančných službách.

1.2 Plánovaný normatívny rámec by mal uľahčiť zavádzanie právnych zásad, ktoré už EÚ úspešne uplatňuje, ako napríklad princíp „znečisťovateľ platí“, na základe ktorého sa má v tomto prípade určiť primeraný postih za spôsobenú škodu, a to exemplárnou formou v prípade protiprávneho konania v oblasti financií alebo politiky „zhovievavosti“, typickej pre postupy vyšetrovania a postihovania porušovania pravidiel hospodárskej súťaže, ktoré majú mimoriadny význam z dôvodu výnimočnej úlohy, ktorú môžu zohrávať zamestnanci finančných inštitúcií pri nahlasovaní protiprávneho konania.

1.3 EHSV súhlasí s postojom Komisie, že pojem „sankcie“ by sa mal chápať v širokom slova zmysle, ktorý zahŕňa administratívne opatrenia v oblasti daňového zaťaženia, ako aj obnovenie zákonnosti, zhabanie, vyhlásenie právnej nespôsobilosti vedenia, zrušujúce sankcie (akými sú odňatie povolení), peňažné sankcie, pokuty a iné podobné kroky.

1.4 EHSV vyzýva Komisiu, aby analyzovala možné spôsoby, ako zabrániť podvodným finančným operáciám, ktoré majú pôvod alebo cieľ v daňových a finančných rajoch a zahŕňajú presun kapitálu, ktorý ovplyvňuje fungovanie vnútorného trhu.

1.5 Zhabanie nezákonných ziskov a náhrada škody musia byť zavedené ako opatrenia doplňujúce sankcie, pričom takto získané sumy, ako už EHSV uviedol (1), musia byť určené pre „podporný fond pre kolektívne žaloby“, aby sa podporili kolektívne žaloby o náhradu škody zo strany združení spotrebiteľov. EHSV (2) v tejto súvislosti pripomína Komisii, že sa pri rozličných príležitostiach zmienil o nutnosti prijať harmonizované nadnárodné predpisy v oblasti kolektívnych žalôb.

1.6 EHSV vyzýva Komisiu, aby zohľadnila skutočnosť, že je potrebné, aby Európska únia uzatvorila medzinárodné dohody s tretími štátmi s cieľom upevniť extrateritoriálny účinok platných právnych predpisov v oblasti finančných sankcií a zabezpečiť ich účinok a odrádzajúci charakter v prípade porušenia ustanovení o finančných službách.

2. Úvod

2.1 V dôsledku finančnej krízy sa na finančnom trhu vynorila pochybnosť, či sa v celej Únii pravidlá finančného trhu vždy dodržiavajú a uplatňujú tak, ako by sa mali. Okrem toho, nedodržiavanie pravidiel EÚ v jednom členskom štáte môže mať značné následky pre stabilitu a fungovanie finančného systému v inom členskom štáte.

2.2 Rada ECOFIN v tejto súvislosti požiadala Komisiu a tri výbory orgánov dohľadu (Európsky výbor orgánov bankového dohľadu – CEBS, Európsky výbor orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov – CEIOPS a Výbor európskych regulačných orgánov pre cenné papiere – CESR) o medziodvetvové vyhodnotenie stavu koherencie, rovnocennosti a skutočného využívania sankčných právomocí v členských štátoch.

2.3 Posilnenie sankčných režimov predstavuje na medzinárodnej úrovni jeden z prvkov reformy finančného sektora, ako to vyplynulo zo summitu G-20, ktorý sa uskutočnil 15. novembra 2008 vo Washingtone. Na druhej strane Dodd-Frankov zákon o reforme finančných trhov a ochrane spotrebiteľa (prijatý v júli 2010) komplexne zreformoval americký finančný systém.

3. Oznámenie

3.1 Na základe štúdií a diskusií s členskými štátmi Komisia vydáva toto oznámenie, v ktorom uvádza aspekty, v ktorých by bolo potrebné zaviesť zlepšenia, a navrhuje možné kroky EÚ na dosiahnutie väčšej konvergencie a účinnosti sankčných režimov. Účinné sankčné režimy sú vo finančnom odvetví rozhodujúcim prvkom pre vytvorenie systémov dohľadu, ktoré zabezpečia zdravé a stabilné finančné trhy, ako aj ochranu spotrebiteľov a investorov.

3.2 Na to, aby mohli sankcie zaistiť dôsledné uplatňovanie právnych predpisov EÚ, musia byť účinné, primerané a odrádzajúce. Sankcie je možné pokladať za účinné, keď sú schopné zaručiť dodržiavanie právnych predpisov EÚ, za primerané, keď zodpovedajúcim spôsobom zohľadňujú závažnosť protiprávneho konania a nepresahujú rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaných cieľov, a za odradzujúce, keď sú dostatočné prísne, aby odradili pôvodcov protiprávneho konania od opakovania rovnakého deliktu a ďalších možných páchateľov od dopúšťania sa takýchto protiprávnych konaní.

3.3 Členské štáty majú podľa existujúceho právneho rámca značnú samostatnosť z hľadiska výberu a uplatňovania vnútroštátnych sankcií. Táto samostatnosť by však mala byť v rovnováhe s potrebou účinne a koherentne uplatňovať európske právo.

3.4 Európske smernice a nariadenia, ktoré sú v súčasnosti platné vo finančnom odvetví, obsahujú štyri skupiny ustanovení o sankciách:

— koordinácia právomoci medzi niekoľkými členskými štátmi ukladať sankcie,

— povinnosť členských štátov podniknúť kroky na uplatňovanie vhodných administratívnych sankcií a opatrení a zaistiť, aby tieto sankcie a opatrenia boli účinné, primerané a odrádzajúce. Nerozlišuje sa medzi vyšetrovacími, preventívnymi a represívnymi opatreniami,

— ďalšia skupina sa týka sankcií za konkrétne porušenia pravidiel,

— do štvrtej skupiny patria ustanovenia, ktoré ukladajú orgánom, aby opatrenia a sankcie za určitých okolností zverejňovali.

3.5 Z preskúmania sankčných režimov vyplýva, že medzi jednotlivými členskými štátmi sú rozdiely. Tieto rozdiely môžu prameniť z mnohých faktorov vrátane rozdielov vo vnútroštátnych právnych systémoch členských štátov, v ústavnoprávnych požiadavkách, vo fungovaní štátnych správ a v úlohe súdov (správnych alebo trestných).

3.6 V rámci skúmania rozdielov a slabých stránok Komisia skonštatovala:

— Niektoré príslušné orgány nemajú k dispozícii dôležité druhy právomocí ukladať sankcie za určité protiprávne konania.

— Výška administratívnych peňažných sankcií (pokút) sa v jednotlivých členských štátoch výrazne líši a v niektorých členských štátoch je príliš nízka.

— Sankcie ustanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch majú rozdielnu povahu (administratívnu alebo trestnú).

— Úroveň uplatňovania sankcií sa v jednotlivých členských štátoch líši.

3.7 Komisia sa domnieva, že rozdiely v základných aspektoch sankčných režimov môžu viesť k porušeniu pravidiel EÚ o finančných službách a môžu vážne narušiť ochranu spotrebiteľa a integritu trhu, narušiť hospodársku súťaž na vnútornom trhu, môžu mať takisto nepriaznivý vplyv na finančný dohľad a nakoniec táto situácia podkopáva dôveru vo finančnom odvetví.

3.8 Komisia sa nazdáva, že je potrebná ďalšia konvergencia a posilňovanie sankčných režimov s cieľom predchádzať riziku vyplývajúcemu z nenáležitého fungovania finančných trhov. Z tohto dôvodu navrhuje stanoviť minimálny súbor spoločných noriem pre minimálnu aproximáciu sankčných režimov jednotlivých členských štátov, ktorý by obsahoval:

— vhodné druhy administratívnych sankcií za porušenie najdôležitejších ustanovení,

— zverejňovanie sankcií,

— dostatočne vysoké administratívne pokuty,

— sankcie ustanovené pre jednotlivcov i finančné inštitúcie,

— kritériá, ktoré treba pri ukladaní sankcií zohľadňovať,

— možnosť zaviesť trestné sankcie za najzávažnejšie protiprávne konania,

— vhodné mechanizmy na podporu účinného uplatňovania sankcií.

4. Všeobecné pripomienky

4.1 Hodnotenie EHSV

4.1.1 Výbor priaznivo hodnotí oznámenie Komisie, ktoré sa zasadzuje o vypracovanie účinnejšieho nadnárodného normatívneho rámca na postihovanie protiprávneho konania zo strany finančných inštitúcií a subjektov, v kontexte prehodnotenia medzinárodných pravidiel pre kapitálový trh.

4.1.2 Komisia sa opiera o politické postoje vyslovené na stretnutiach G-20, najmä na summitoch vo Washingtone (2008), Londýne (2009) a v Soule (2010) a o postoje samotnej EÚ, schválené na najvyššej inštitucionálnej úrovni (vytvorenie orgánov finančného dohľadu, reforma smernice o trhoch s finančnými nástrojmi (MiFID), dohoda o vysoko rizikových fondoch tzv. hedžových fondoch atď.).

4.2 Zásada subsidiarity

4.2.1 Oznámenie je v plnom súlade so zásadou subsidiarity a zdôrazňuje hlavnú zodpovednosť národných orgánov, aby koordinovane a ucelene bdeli nad dôsledným uplatňovaním platného rámca a budúceho sankčného rámca v odvetví finančných služieb. Oznámenie sa preto obmedzuje na sankcie, ktoré sú v právomociach uvedených orgánov.

4.2.2 Možné je však aj „vnútroeurópske protiprávne konanie“, ktorého páchatelia konajú v rozličných štátoch EÚ a svojím konaním ovplyvňujú celý jednotný trh. V takom prípade je nutné:

— jasne stanoviť právomoci na začatie sankčného postupu, aby sme sa vyhli možným „forum shoppings“, to znamená hľadaniu národných orgánov, ktoré sú pri uplatňovaní sankčnej legislatívy benevolentnejšie,

— za určitých podmienok preniesť úlohy a zodpovednosť na iné kompetentné orgány,

— príležitostne a vo výnimočných prípadoch zveriť právomoci v uvedených prípadoch európskym orgánom pre dohľad podľa príslušnej oblasti.

4.2.3 Nadnárodná činnosť je odôvodnená potrebou konvergencie národných sankčných rámcov, administratívnej alebo trestnej povahy, ktoré majú v súčasnosti slabé miesta alebo vážne nedostatky, ktoré neumožňujú ich porovnateľnosť, alebo sa tieto rámce uplatňujú podľa úplne rozdielnych kritérií. Každý členský štát si zvolí trestný alebo administratívny spôsob, ale v súlade so zásadou rovnosti a efektívnosti, v zmysle judikatúry Súdneho dvora EÚ.

4.2.4 V súlade s rešpektovaním rozdelenia právomocí medzi orgány verejnej správy a jurisdikcie by mal navrhovaný normatívny rámec uľahčiť vykonávanie právnych zásad, ktoré už EÚ úspešne uplatňuje, ako napríklad princíp „znečisťovateľ platí“, na základe ktorého sa má v tomto prípade určiť primeraný postih za spôsobenú škodu, a to exemplárnou formou v prípade protiprávneho konania v oblasti financií alebo politiky „zhovievavosti“, typickej pre postupy vyšetrovania a postihovania porušovania pravidiel hospodárskej súťaže, ktoré majú mimoriadny význam z dôvodu výnimočnej úlohy, ktorú môžu zohrávať zamestnanci finančných inštitúcií pri nahlasovaní protiprávneho konania.

4.2.5 Prísnosť sankcií a trestov, ktoré musia byť odstrašujúce pre páchateľov, aby zabránili páchaniu činov, ktoré sa v demokratickej spoločnosti netolerujú, musí však ísť ruka v ruke so zvýhodneným zaobchádzaním a podstatným znížením sankcií či trestov, prípadne ich odpustením, ak páchatelia spolupracujú pri odhaľovaní prípadov, ktoré môžu byť trestné.

4.2.6 EHSV sa domnieva, že odhaľovanie alebo oznamovanie takýchto činov v zmysle Dodd-Frankovho zákona prijatého v USA môže pomôcť ozdraviť vnútorný trh finančných služieb a zlepšiť jeho fungovanie vytvorením systému ekonomických stimulov so stimulačnými programami pre tých, ktorí orgánom finančného dohľadu oznámia porušovanie legislatívy upravujúcej tieto finančné služby.

4.2.7 Musia sa preto odstrániť niektoré legislatívne prekážky, ktoré naďalej pretrvávajú v niektorých členských štátoch a znemožňujú tieto opatrenia z dôvodu zachovania obchodného tajomstva a zachovania dôvernosti, ktoré môžu brániť ohláseniu takýchto činov. V každom prípade by sa mala zabezpečiť ochrana pracovníkov prostredníctvom programov ochrany ich záujmov.

4.2.8 V tomto zmysle platná smernica o praní špinavých peňazí už ustanovuje zvýhodnené zaobchádzanie s pracovníkmi finančných inštitúcií, ktorí oznamujú podozrivé operácie, a zabezpečuje ochranu pred možným pracovným postihom alebo inými krokmi.

4.3 Slabé miesta v oznámení

4.3.1 Pri skúmaní oznámenia možno konštatovať, že protiprávne konanie, o ktorom sa zmieňuje Komisia, sa vo všeobecnosti týka jednotlivých subjektov, fyzických alebo právnických osôb, ktoré možno administratívne alebo trestne postihovať. Nezaoberá sa teda podvodným konaním alebo nedbalosťou verejných orgánov, najmä tých, ktoré majú regulačné a kontrolné právomoci nad finančnými trhmi. Ich nedostatočné fungovanie môže poškodiť vnútorný trh a záujmy spotrebiteľov.

4.3.2 Ide napríklad o potrebné odstránenie tzv. neviditeľných bariér, ktoré predstavujú neprekonateľné prekážky pre uplatňovanie základných ekonomických slobôd (t. j. zneužívanie diskrečnej právomoci pri posudzovaní spôsobilosti vedúcich pracovníkov úverovej (3) alebo poisťovacej inštitúcie; alebo rozhodnutie o nekompatibilite „kvalifikovaných akcionárov“ kapitálu finančnej inštitúcie (4) atď.).

4.3.3 Podobne by sa mali zaviesť interné opatrenia v tých členských štátoch, kde v súčasnosti neexistujú, aby sa určila zodpovednosť vedúcich predstaviteľov tých finančných inštitúcií, ktoré môžu z dôvodu svojej systémovej povahy spôsobiť ťažko vyčísliteľné škody na stabilite finančných trhov a môžu poškodiť spotrebiteľov neopatrným alebo podvodným riadením.

4.3.4 Je neospravedlniteľné, že v súčasnosti môže byť akýkoľvek zamestnanec finančnej inštitúcie bez ohľadu na jej skutočný význam pre trh vážne postihnutý za spáchanie korupcie, podvodu alebo prania špinavých peňazí, hoci je možné, ako sa to deje v niektorých členských štátoch, že vedúci predstavitelia uvedených inštitúcií zodpovední za škody prameniace z protiprávneho finančného konania, sa príslušným trestným alebo administratívnym sankciám vyhnú. Môžeme to uzavrieť konštatovaním, že podnikové riadenie funguje veľmi slabo.

4.4 Reciprocita

4.4.1 V tomto kontexte sa v oznámení uplatňuje perspektívu, ktorá je príliš upriamená na EÚ. Komisia sa zameriava na situáciu v Európe bez toho, aby analyzovala konanie finančných inštitúcií tretích krajín, ktoré môžu rovnako ovplyvňovať fungovanie vnútorného trhu vzhľadom na otvorenie kapitálových trhov a relatívnu ľahkosť, s akou funguje systém slobodného zakladania takýchto inštitúcií tolerovanými spôsobmi, akými sú „joint ventures“ alebo „leap-frogging“.

4.4.2 Okrem toho keďže chýba spoločný systém, ktorý by podporil politiku reciprocity voči tretím krajinám v oblasti finančných služieb, je potrebné, aby národné orgány uplatňovali mechanizmy sankcií a dohľadu, ktoré nebudú voči finančným inštitúciám tretích krajín menej účinné a dôrazné.

4.4.3 EHSV vyzýva Komisiu, aby analyzovala možné spôsoby, ako zabrániť podvodnej činnosti oblasti financií, ktorá má pôvod alebo cieľ v daňových a finančných rajoch a zahŕňa presun kapitálu, ktorý ovplyvňuje fungovanie vnútorného trhu.

4.4.4 EHSV vyjadruje v tejto súvislosti obavy z toho, že Komisia sa nesústreďuje v dostatočnej miere na aspekty týkajúce sa postihov za porušovanie finančných právnych predpisov, ak tieto predpisy boli porušené na území niektorého tretieho štátu alebo vyplývajú z priamej alebo nepriamej zodpovednosti niektorých fyzických alebo právnických osôb so sídlom resp. bydliskom v príslušnom štáte.

4.5 V súvislosti s niektorými aspektmi odborného charakteru je potrebné uviesť:

4.5.1 EHSV súhlasí s postojom Komisie, že pojem „sankcie“ by sa mal chápať v širokom slova zmysle, ktorý zahŕňa aj administratívne opatrenia v oblasti daňového zaťaženia, ako aj obnovenie zákonnosti, zhabanie, vyhlásenie právnej nespôsobilosti vedenia, zrušujúce sankcie (akými sú odňatie povolení), peňažné sankcie, pokuty a iné podobné kroky.

4.5.2 Sankčné postupy musia vychádzať z princípov zákonnosti, trestnosti, viny, neretroaktivity, „reformatio in peius“, prezumpcie neviny, primeranosti, uplatňovania zásady „non bis in idem“, premlčania, neplatnosti konania, dočasného odkladu a možnosti odvolania, čo umožní zabezpečiť riadne konanie.

4.5.3 Bolo by tiež vhodné venovať väčšiu pozornosť publikovaniu a šíreniu informácií o sankciách pre páchateľov, aby sa okrem samozrejmého uverejnenia v domácich úradných vestníkoch podľa závažnosti skutkov, mohli uverejňovať aj v úradnom vestníku EÚ alebo v tlači, či prostredníctvom iných masovokomunikačných prostriedkov akým sú internetové portály, pričom náklady by znášal páchateľ.

4.6 Prvky nástroja

4.6.1 EHSV sa domnieva, že keby sa objasnilo, aký legislatívny nástroj navrhne Komisia v príhodnom čase prijať, mohlo by to prispieť k ľahšiemu splneniu cieľa dosiahnuť sankčný systém založený na princípoch účinnosti, primeranosti a odstrašujúcom účinku.

4.6.2 Hoci ideálne by bolo prijať nariadenie, nemal by existovať žiadny priestor na jeho selektívne uplatňovanie. Vzhľadom na súčasný vývoj právnych predpisov EÚ by nariadenie nemuselo byť vhodným nástrojom.

4.6.3 EHSV považuje za vhodnejšiu smernicu, hoci Komisia sa domnieva, že musí dôjsť k minimálnej harmonizácii. Ustanovenia by v tom prípade mali byť dostatočne jasné, s presnými a bezvýhradnými právomocami, aby sa dosiahol priamy vplyv v súlade s judikatúrou Súdneho dvora. Uvedená smernica by mala obsahovať veľmi podrobné ustanovenia, aby sa zabezpečilo dosiahnutie cieľov všeobecného záujmu.

4.6.4 V každom prípade by sa pri zavedení ekonomických sankcií vždy mal zohľadniť princíp, že páchateľ nemôže dosiahnuť protiprávnym konaním žiadny zisk. Mali by sa zaviesť spoločné metódy na výpočet nezákonného zisku, ktorý treba vrátiť, ako dodatočné opatrenie k stanovenej finančnej pokute.

4.6.5 Zhabanie nezákonných ziskov a represívne náhrady škody musia byť doplňujúcimi opatreniami k pokutám, ktoré udeľujú správne orgány a – ako sa EHSV opakovane vyjadril (5) – získané sumy musia smerovať do „podporného fondu pre kolektívne žaloby“, na základe priorít každého členského štátu, ktorý by združeniam spotrebiteľov a iným organizáciám s oprávneným záujmom uľahčoval podávanie tohto druhu kolektívnych žalôb o náhradu škody. V tejto súvislosti EHSV (6) pripomína Komisii, že je nevyhnutné prijať harmonizované právne predpisy nadnárodného charakteru vzťahujúce sa na kolektívne žaloby, aby bolo možné zabezpečiť vysoký stupeň ochrany hospodárskych záujmov spotrebiteľov.

4.6.6 Ďalšie okolnosti, ktoré je potrebné zohľadniť pri stanovení sankcií, by mali byť osobné okolnosti páchateľov, závažnosť protiprávneho konania, solventnosť páchateľa protiprávneho konania, ochota páchateľa spolupracovať, trvanie protiprávneho konania, vplyv protiprávneho konania na práva a legitímne záujmy spotrebiteľov a užívateľov alebo iných hospodárskych subjektov.

4.7 Lisabonská zmluva a spotrebitelia

4.7.1 V oznámení sa veľmi dôsledne zohľadňuje situáciu užívateľov finančných služieb a spomína, okrem iných možností, možnosť zaviesť kolektívne žaloby o náhradu škody vo všetkých inštitúciách. EHSV sa za ne vyslovil v rozličných stanoviskách, oznámenie sa však obmedzuje na pasívne zhodnotenie situácie spotrebiteľov z hľadiska ochrany a postihovania nekalého alebo protiprávneho konania.

4.7.2 V zmysle vykonávania Lisabonskej zmluvy, ktorá stanovuje zásadu participatívnej demokracie, ako jeden zo základných pilierov demokratického života EÚ, by sa malo počítať s účasťou najreprezentatívnejších združení spotrebiteľov.

4.7.3 Budúci sankčný rámec, ktorý má byť prijatý, by mal obsahovať ustanovenia, ktoré zabezpečia silnejšie postavenie združení spotrebiteľov v tejto oblasti. Okrem iných mechanizmov je potrebné vytvoriť trvalé komunikačné kanály medzi Európskym parlamentom, Komisiou, EHSV a týmito organizáciami, ako aj zabezpečiť ich verejné financovanie, aby sa zabezpečilo efektívnejšie fungovanie „ex ante“, ktoré by umožnilo upozorniť na situácie ohrozujúce stabilitu finančných trhov a podporilo vypracovanie pravidiel reagujúcich na rýchly vývoj produktov a praktík trhov, pričom by sa zohľadnil vplyv, ktorý má na klientov uvalenie sankcií voči finančným inštitúciám.

4.7.4 Okrem ochrany spotrebiteľov a postihov za škody spôsobené porušovaním predpisov v odvetví, by tieto kroky zabezpečili preventívny prístup, ktorý môže byť oveľa účinnejší.

4.7.5 EHSV považuje za dôležité vytvoriť Európsku agentúru na ochranu užívateľov finančných služieb a opätovne zdôrazňuje (7), že je potrebné preskúmať možnosť vytvoriť, v rámci európskeho práva, orgán, ktorý by bol podobný orgánu vytvorenému v USA na základe Dodd-Frankovho zákona (Bureau of Consumer Financial Protection).

4.7.6 EHSV preto navrhuje Komisii, aby využila obdobie prípravy budúceho návrhu a vypracovala alebo vykonala revíziu štúdií týkajúcich sa európskych osvedčených postupov na ochranu užívateľov finančných služieb, na základe ktorých sa stanovia právne nástroje, ktoré zaručia všetkým užívateľom finančných služieb vysokú úroveň ochrany. Táto vysoká úroveň ochrany užívateľov finančných služieb predstavuje mandát uvedený v Charte základných práv, ktorý sa obracia na všetky inštitúcie Európskej únie.

V Bruseli 16. júna 2011 Predseda Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Staffan NILSSON

(1) Ú. v. EÚ C 162, 25.6.2008, s. 1 – 19, a Ú. v. EÚ C 175, 28.7.2009, s. 20 – 25.

(2) Ú. v. EÚ C 324, 30.12.2006, s. 1.

(3) Článok 11 smernice 2006/48/ES EP a Rady zo 14.6.2006, Ú. v. EÚ L 177, 30.6.2006, s. 1.

(4) Článok 12 smernice 2007/44/ES EP a Rady z 5.9.2007, Ú. v. EÚ L 247, 21.9.2007, s. 1.

(5) Pozri poznámku pod čiarou 1.

(6) Pozri poznámku pod čiarou 2.

(7) Ú. v. EÚ C 107, 6.4 2011, s. 21.