Návrh nariadenie Rady týkajúce sa vyrovnávacieho mechanizmu uplatniteľného na dovozy z určitých štátov, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva /* KOM/2005/0398 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 29.8.2005 KOM(2005) 398 v konecnom znení Návrh NARIADENIE RADY týkajúce sa vyrovnávacieho mechanizmu uplatniteľného na dovozy z určitých štátov, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (predložený Komisiou) DÔVODOVÁ SPRÁVA KONTEXT NÁVRHU | Dôvody a ciele návrhu Tento návrh sa týka potreby reagovať na umelé cenové praktiky akými sú napr. systém dvojitých cien či vývozné clá, ktoré určitým hospodárskym prevádzkovateľom v tretích krajinách poskytujú nespravodlivé konkurenčné výhody. Tieto umelé cenové praktiky možno predovšetkým pozorovať v krajinách, ktoré nie sú členmi WTO. | Všeobecný kontext Na konkurencieschopnosť výrobného odvetvia Spoločenstva majú nepriaznivý vplyv dovozy, ktoré ťažia z týchto cenových či iných praktík zavedených na tieto dovozy vládou či štátom kontrolovanými podnikmi. Výhody vyplývajú z cenových či iných praktík, na základe ktorých domáce výrobné odvetvie v príslušných krajinách získava určité výrobky za oveľa nižšie ceny, akými sú ceny na vývozných/svetových trhoch, ktoré by muselo ináč za bežného obchodovania zaplatiť. Tieto výrobky sú často používané alebo spotrebovávané pri výrobe následných výrobkov, ktoré sa potom vyvážajú na trhy Spoločenstva či tretích krajín, a tým spôsobujú ujmu výrobnému odvetviu Spoločenstva. Umelé cenové výhody vytvorené prostredníctvom systému dvojitých cien uplatňovaného tretími krajinami oslabujú konkurencieschopnosť výrobného odvetvia EÚ mnohými spôsobmi. Dovozy výrobkov z týchto krajín za umelo znížené ceny prenikajú na trh EÚ, pričom na tomto trhu majú už výrazné zastúpenie. Systém dvojitých cien vyústil do vytvorenia atraktívnych investičných podmienok v príslušných tretích krajinách, na druhej strane však narušil rovnosť príležitostí pre investície v príslušných značne globalizovaných výrobných odvetviach. Vzhľadom na kritickú situáciu, ktorej výrobcovia Spoločenstva v určitých odvetviach čelia, a aby sa zabránilo konkurenčným nevýhodám a ujme spôsobenej výrobcom Spoločenstva, je potrebné vytvoriť nástroj, ktorý by poskytoval ochranu pred dovozmi na trhy Spoločenstva, ktoré priamym či nepriamym spôsobom ťažia z týchto cenových či iných praktík. | Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu V oblasti návrhu neexistujú žiadne ustanovenia. | Súlad s inými oblasťami politík a cieľmi Únie Neuplatňuje sa. | PORADY SO ZÚčASTNENÝMI STRANAMI A HODNOTENIE DOPADU | Porady so zúčastnenými stranami | Komisia informovala o procese vypracovania návrhu výrobné odvetvie a členské štáty v príslušných výboroch pre obchod a na základe prijatých pripomienok a odporúčaní upravila predbežný návrh. | Zhromažďovanie a využívanie expertízy | Externá expertíza nebola potrebná. | Hodnotenie dopadu Návrh vyrovnávacieho mechanizmu nepredpokladá všeobecné hodnotenie dopadu. Návrh však obsahuje ucelený zoznam podmienok a kritérií, ktoré sa musia zhodnotiť pred samotným uvalením vyrovnávacích opatrení. | PRÁVNE PRVKY NÁVRHU | Zhrnutie navrhovaných opatrení Cieľ: Vyrovnávací mechanizmus umožňuje zasiahnuť proti dovozom, ktoré priamym či nepriamym spôsobom ťažia z cenových či iných praktík (napr. systému dvojitých cien a vývozných daní) vlád alebo štátom kontrolovaných podnikov, ktoré majú za následok rozličnú úroveň cien vstupných výrobkov, v závislosti od toho, či sú tieto výrobky používané alebo spotrebovávané na domácej úrovni alebo vyvážané, a kde tieto dovozy spôsobujú, alebo pri ktorých hrozí, že spôsobia ujmu výrobnému odvetviu Spoločenstva. Rozsah: Uvedený mechanizmus sa bude uplatňovať na dovozy s pôvodom z krajín, ktoré (i) nie sú členmi Svetovej obchodnej organizácie (WTO); alebo (ii) ktoré sú členmi WTO, ale ktorých prístupový protokol k WTO obsahuje ustanovenia, ktoré umožňujú použitie tohto mechanizmu. Mechanizmus sa neuplatňuje na dovozy zo štátov, ktoré nie sú členmi WTO, ktoré v súvislosti s prístupom k WTO uzavreli so Spoločenstvom bilaterálnu dohodu, ktorá dostatočným spôsobom rieši problematiku cenových praktík a predpokladá sa, že tieto krajiny postupne odstránia deformačný dopad cenových praktík na obchod v rámci maximálne päťročného obdobia od dátumu uzatvorenia tejto bilaterálnej dohody. Začatie konania: Výrobné odvetvie Spoločenstva má právo na začatie prešetrovania na základe náležite opodstatnenej sťažnosti. Komisia môže navyše v prípade predloženia dostatočných dôkazov konať z úradnej moci. Prešetrovanie: Návrh stanovuje všetky hlavné aspekty prešetrovania týkajúceho sa obchodu s tovarom, ale v zjednodušenej podobe, aby sa umožnilo operatívne využívanie tohto nástroja. Prešetrovanie uskutočnené v rámci navrhovaného vyrovnávacieho mechanizmu je vykonávané v súlade s požiadavkami riadneho procesu: akými sú napr. verejné oznámenie o začatí konania, právo zúčastnených strán na vypočutie, dôverné zaobchádzanie s poskytnutými informáciami, prístup zúčastnených strán k informáciám, ktoré sú rozhodujúce pre uvedenie ich prípadu, porady s vládami tretích krajín atď. Postup rozhodovania: S členskými štátmi sa budú v každej fáze konania viesť porady vo výbore v súlade s konzultačným postupom uplatňovaným vo výboroch, podľa rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999. Vyrovnávacie opatrenia: Vyrovnávacie opatrenia v podobe ciel, záväzkov či iných primeraných foriem budú uvalené na dovozy, ktoré priamym či nepriamym spôsobom ťažia z cenových praktík. Výška opatrení sa vypočíta na základe: a) cenového rozdielu medzi vstupným výrobkom na domácej úrovni a na vývozných trhoch b) rozsahu, v ktorom bol vstupný výrobok použitý/spotrebovaný pri výrobe posudzovaného výrobku (následného výrobku). Výška vyrovnávacích opatrení neprekročí výšku zistených výhod. K uvaleniu predbežných opatrení dôjde najskôr 60 dní od začatia konania a ich trvanie možno vymedziť na obdobie šiestich mesiacov. V oprávnených prípadoch možno opatrenia podrobiť preskúmaniu. Podobne ako pri iných nástrojoch na ochranu trhu neexistujú žiadne špecifikácie týkajúce sa uvalenia vyrovnávacích ciel. Uvalenie vyrovnávacích opatrení by zvyčajne nemalo kolidovať s uvalením iných opatrení na ochranu obchodu. Uvedený mechanizmus vychádza zo všeobecného postupu, t.j. clá budú uvalené orgánmi členských štátov a následne odvádzané do rozpočtu Spoločenstva v súlade s existujúcimi ustanoveniami uplatňujúcimi sa v rámci Európskej únie na antidumpingové a vyrovnávacie clá. | Právny základ Zmluva o založení Európskeho spoločenstva, najmä jej článok 133. | Princíp subsidiarity Návrh spadá do oblasti výlučnej právomoci Spoločenstva. Princíp subsidiarity sa z tohto dôvodu neuplatňuje. | Princíp proporcionality Návrh zodpovedá princípu proporcionality z nasledujúcich dôvodov. | Forma opatrení uvedených v návrhu vyrovnávacieho mechanizmu neponecháva žiaden priestor pre vnútroštátne rozhodnutie. | Uvedenie údajov o minimalizovaní finančného a administratívneho zaťaženia Spoločenstva, národných vlád, regionálnych a miestnych orgánov, hospodárskych prevádzkovateľov a občanov a jeho úmernosti vzhľadom na cieľ návrhu sa na tento prípad nevzťahuje. | Výber nástrojov | Navrhované nástroje: nariadenie. | Iné prostriedky by neboli primerané z nasledujúcich dôvodov. Navrhovaný vyrovnávací mechanizmus predstavuje rámcový právny akt, ktorý umožňuje uvalenie opatrení na ochranu trhu. Rámcový právny akt si vyžaduje nariadenie Rady ako náležitú právnu formu. | DOPADY NA ROZPOčET | Návrh nemá žiadne dopady na rozpočet Spoločenstva. | 1. Návrh NARIADENIE RADY týkajúce sa vyrovnávacieho mechanizmu uplatniteľného na dovozy z určitých štátov, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 133, so zreteľom na návrh Komisie[1], keďže: (1) Na konkurencieschopnosť výrobného odvetvia Spoločenstva môžu mať nepriaznivý vplyv dovozy, ktoré ťažia z cenových či iných praktík uplatňovaných vládou či štátom kontrolovanými podnikmi v tretích krajinách. (2) Tieto výhody môžu vyplývať z cenových či iných politík s rovnakým účinkom, ako sú napr. vývozné dane, stanovených alebo implementovaných vládami tretích krajín či štátom kontrolovanými podnikmi, ktoré vedú k rozdielnym úrovniam cien výrobkov v závislosti od toho, či sú tieto výrobky určené na vývoz alebo na domácu spotrebu či použitie. (3) Aby sa zabránilo konkurenčným nevýhodám a ujme spôsobenej výrobcom Spoločenstva, je potrebné vytvoriť nástroj, ktorý by poskytoval ochranu pred dovozmi, ktoré priamym či nepriamym spôsobom ťažia z týchto cenových či iných praktík uplatňovaných vládami tretích krajín alebo štátom kontrolovanými podnikmi krajín, ktoré nie sú členmi Svetovej obchodnej organizácie (WTO), alebo krajín, ktoré sú členmi WTO, ale ktorých prístupový protokol k WTO obsahuje ustanovenia, ktoré umožňujú uplatnenie tohto nariadenia. Mechanizmus sa neuplatňuje na dovozy zo štátov, ktoré nie sú členmi WTO, ktoré ale v súvislosti s prístupom k WTO uzavreli so Spoločenstvom bilaterálnu dohodu, ktorá dostatočným spôsobom rieši problematiku cenových praktík a predpokladá sa, že tieto krajiny postupne odstránia deformačný dopad cenových praktík na obchod v rámci maximálne päťročného obdobia od dátumu uzatvorenia tejto bilaterálnej dohody. (4) Je nevyhnutné definovať vyrovnávací mechanizmus, ktorý sa má uplatňovať na dovozy, ktoré ťažia z cenových či iných politík. Usudzuje sa, že tieto politiky narúšajú konkurencieschopnosť medzi príslušnými hospodárskymi prevádzkovateľmi a vyžadujú nápravu za účelom obnovenia spravodlivých obchodných podmienok. Mechanizmus by sa mal uplatňovať nediskriminačným spôsobom. (5) Rovnako by sa malo objasniť, že výhody sa vypočítajú na základe rozdielnej úrovne cien vstupného výrobku v závislosti od toho, či je tento výrobok určený na vývoz alebo na domácu spotrebu či použitie a prípadne na základe zohľadnenia rozsahu, v akom je vstupný výrobok spotrebovaný či použitý pri výrobe posudzovaného výrobku. (6) Je nevyhnutné vymedziť pojmy „vstupný výrobok“ a „posudzovaný výrobok“. (7) Taktiež je žiadúce jasne a podrobne stanoviť usmernenia týkajúce sa činiteľov, ktoré môžu zohrávať dôležitú úlohu pri zistení, či cenové či iné praktiky uplatňované vládou tretej krajiny alebo štátom kontrolovanými podnikmi spôsobujú ujmu, alebo pri ktorých hrozí, že spôsobia ujmu. Pozornosť by sa mala venovať účinkom iných činiteľov a rovnako by mali byť zohľadnené všetky dôležité a známe činitele a hospodárske ukazovatele, ktoré majú vplyv na stav hospodárstva a najmä na prevládajúce trhové podmienky v Spoločenstve. (8) Je potrebné stanoviť, kto môže podať sťažnosť ako aj údaje, ktoré má táto sťažnosť obsahovať. V prípade predloženia nedostatočných dôkazov prima facie týkajúcich sa cenových či iných praktík, ujmy alebo príčinných súvislosti by sa mala sťažnosť zamietnuť. (9) Je žiaduce stanoviť postup, ktorým sa bude riadiť prešetrovanie za účelom uvalenia vyrovnávacích opatrení. (10) Je nevyhnutné stanoviť spôsob, akým budú zúčastnené strany oboznamované o informáciách vyžadovaných vyšetrovacími orgánmi. Zúčastnené strany by mali mať dostatočné možnosti na predloženie všetkých relevantných dôkazov ako aj na obhájenie svojich záujmov. (11) Je rovnako potrebné stanoviť pravidlá a postupy, ktoré treba dodržiavať počas prešetrovania, najmä pravidlá, za akých sa zúčastnené strany majú prihlásiť, predostrieť svoje stanoviská a predložiť informácie v rámci stanovených lehôt, ak sa tieto majú zohľadniť. Pri rešpektovaní obchodného tajomstva je potrebné umožniť prístup zúčastnených strán k všetkým informáciám týkajúcim sa prešetrovania, ktoré sú rozhodujúce pre uvedenie ich prípadu. V prípade nedostatočnej spolupráce strán je nevyhnutné stanoviť možnosť použitia iných informácií za účelom stanovenia zistení, pričom tieto informácie môžu byť pre tieto strany menej priaznivé, ako by tomu bolo v prípade ich spolupráce. (12) Je potrebné stanoviť podmienky, na základe ktorých možno uvaliť predbežné opatrenia. Tieto opatrenia môže Komisia vo všetkých prípadoch uvaliť iba na šesťmesačné obdobie. (13) K zastaveniu prešetrovania či konania by malo dôjsť vtedy, ak neexistuje potreba uvalenia opatrení. Konanie by sa však nemalo zastaviť, ak nie je rozhodnutie o zastavení doložené uvedením dôvodov. (14) Ak dôjde k uvaleniu opatrení na dovozy posudzovaného výrobku, ktoré ťažia z cenových či iných praktík, na základe ujmy spôsobenej týmito dovozmi, výška vyrovnávacích opatrení by nemala prekročiť výšku zistených výhod. (15) V prípade uvalenia vyrovnávacích opatrení by mala byť uprednostnená forma ciel. Ak sa uplatňovanie ciel nejaví ako primerané, možno uvažovať o iných vyrovnávacích opatreniach, ako napr. o množstevných limitoch. (16) Uvalenie vyrovnávacie opatrení na dovozy výrobkov by nemalo kolidovať s antidumpingovými a/alebo vyrovnávacími clami, pokiaľ sa nezistí, že dumping a/alebo subvencovanie nemožno pripísať účinkom cenových či iných praktík. (17) Je nevyhnutné stanoviť postup na prijímanie záväzkov, na základe ktorých sa odstránia alebo vyrovnajú výhody vyplývajúce z cenových či iných praktík ako aj spôsobená ujma, namiesto uvalenia predbežných či konečných opatrení. Rovnako je potrebné stanoviť dôsledky porušenia alebo odstúpenia od záväzkov. (18) Je potrebné zabezpečiť preskúmanie uvalených opatrení, ak došlo k predloženiu dostatočných dôkazov o zmenených podmienkach či o situácií, v ktorej sú nápravné účinky vyrovnávacích opatrení oslabované. V takomto prípade by bolo vhodné rozšíriť platné opatrenia na dovozy posudzovaného výrobku z iných krajín. (19) V súlade s článkom 2 rozhodnutia Rady 1999/486/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu[2] by mali byť opatrenia na implementáciu tohto nariadenia prijaté na základe uplatnenia konzultačného postupu stanoveného v článku 3 uvedeného rozhodnutia. (20) Je nevyhnuté zabezpečiť, aby boli vyrovnávacie opatrenia prijaté na základe tohto nariadenia v plnom súlade so záujmami Spoločenstva. Posúdenie záujmov Spoločenstva zahŕňa aj identifikáciu presvedčivých dôvodov, ktoré by viedli k jasnému záveru, že prijatie opatrení by nebolo vo všeobecnom záujme Spoločenstva. Takéto presvedčivé dôvody môžu napríklad zahrnovať prípady, v ktorých by znevýhodnenie spotrebiteľov alebo iných zúčastnených strán bolo jasne neúmerné akýmkoľvek výhodám udeleným výrobnému odvetviu Spoločenstva prostredníctvom uvalenia opatrení. (21) Na účely článku 217 ods. 1 a článku 218 ods. 2 Colného kódexu Spoločenstva[3] sa predbežné a konečné vyrovnávacie opatrenia považujú za predbežné a konečné antidumpingové a vyrovnávacie clá. (22) Forma a výška vyrovnávacích opatrení a ich vykonávanie by malo byť podrobne stanovené v nariadení, ktorým sa tieto opatrenia uvaľujú, PRIJALA TOTO NARIADENIE: Článok 1 Zásady 1. Vyrovnávacie opatrenia možno uvaliť na výrobky pochádzajúce z tretích krajín deklarované na prepustenie do režimu voľného obehu v Spoločenstve, za účelom vyrovnania výhod vyplývajúcich z cenových, či iných praktík s rovnakým účinkom, vlád týchto tretích krajín či štátom kontrolovaných podnikov na ich území, ktoré majú za následok rozličnú úroveň cien vstupných výrobkov, v závislosti od toho, či sú tieto výrobky určené na vývoz alebo na domácu spotrebu či použitie, a ak tým spôsobujú ujmu výrobnému odvetviu Spoločenstva prostredníctvom vývozu posudzovaného výrobku na trh Spoločenstva. 2. Vyrovnávacie opatrenia možno uvaliť na dovozy s pôvodom z: a) krajín, ktoré nie sú členmi WTO, alebo b) krajín, ktoré sú členmi WTO, ale ktorých prístupový protokol k WTO obsahuje ustanovenia, ktoré umožňujú uplatnenie tohto nariadenia. 3. Toto nariadenie sa neuplatňuje na dovozy zo štátov, ktoré nie sú členmi WTO, ale ktoré v súvislosti s prístupom k WTO uzavreli so Spoločenstvom bilaterálnu dohodu, ktorá dostatočným spôsobom rieši problematiku cenových praktík a predpokladá sa, že tieto krajiny postupne odstránia deformačný dopad cenových praktík na obchod v rámci maximálne päťročného obdobia od dátumu uzatvorenia tejto bilaterálnej dohody. Článok 2 Vymedzenie pojmov Na účely tohto nariadenia sa pod pojmom: a) „ujma“ rozumie značná ujma spôsobená výrobnému odvetviu Spoločenstva alebo hrozba značnej ujmy výrobnému odvetviu Spoločenstva, stanovená v súlade s článkom 5; b) „výrobné odvetvie Spoločenstva“ rozumejú výrobcovia podobného výrobku v Spoločenstve; c) „vstupný výrobok“ rozumie výrobok, o ktorom sa tvrdí, že je priamo či nepriamo vystavený cenovým či iným praktikám, ktoré sú predmetom prešetrovania podľa tohto nariadenia; d) „posudzovaný výrobok“ rozumie dovezený výrobok, pri ktorého výrobnom procese bol priamym či nepriamym spôsobom spotrebovaný alebo použitý vstupný výrobok; e) „podobný výrobok“ rozumie totožný výrobok, t.j. výrobok, ktorý je z každého hľadiska podobný posudzovanému výrobku, alebo v prípade absencie takéhoto výrobku ide o výrobok, ktorý síce nie je podobný z každého hľadiska, ale ktorý má veľmi podobné vlastnosti ako posudzovaný výrobok; f) „vláda“ rozumie vláda alebo akýkoľvek verejný orgán na území príslušnej tretej krajiny; g) „štátom kontrolovaný podnik“ rozumie podnik, v ktorom je vláda alebo akýkoľvek verejný orgán na území príslušnej tretej krajiny priamym či nepriamym vlastníkom viac ako 50 % podielu vlastného kapitálu, alebo má oprávnenie vymenovať väčšinu jeho riaditeľov, či iným spôsobom zákonne riadiť či kontrolovať jeho činnosť. Článok 3 Cenové praktiky K výhodám vyplývajúcim z cenových, či iných praktík s rovnakým účinkom, uplatňovaných vládami tretích krajín či štátom kontrolovanými podnikmi dochádza vtedy, ak majú tieto praktiky za následok rozličnú úroveň cien výrobkov, v závislosti od toho, či sú tieto výrobky určené na vývoz alebo na domácu spotrebu či použitie. Článok 4 Výpočet výšky vyrovnávacích opatrení 1. Výhody sa vypočítajú na základe rozdielnej úrovne cien vstupného výrobku v závislosti od toho, či je tento výrobok určený na vývoz alebo na domácu spotrebu či použitie a prípadne na základe zohľadnenia rozsahu, v akom je vstupný výrobok priamo či nepriamo spotrebovaný či použitý pri výrobe posudzovaného výrobku. Náležitú pozornosť je potrebné venovať skutočnosti, že úroveň cien vstupného výrobku možno stanoviť na základe iných výrobkov, než sú výrobky určené na vývoz alebo domácu spotrebu či použitie. Rovnako je potrebné zohľadniť aj rozdiely, ktoré majú vplyv na porovnateľnosť vstupných výrobkov určených na vývoz a tých, ktoré sú určené na domácu spotrebu či použitie. Tieto rozdiely by sa v každom jednom prípade mali zohľadniť pokiaľ ide o činitele, o ktorých sa tvrdí a pri ktorých je preukázané, že majú vplyv na porovnateľnosť cien, kvalitu, dostupnosť, dopravu a iné podmienky kúpy a predaja. 2. Výhody možno stanoviť na základe informácií všeobecne dostupných príslušnému výrobnému odvetviu Spoločenstva, vrátane štatistických údajov týkajúcich sa cien vstupného výrobku a posudzovaného výrobku, ako aj na základe usmernení a noriem týkajúcich sa miery spotreby či použitia vstupného výrobku pri výrobe posudzovaného výrobku. 3. V prípade výrobkov uvedených v prílohe k tomuto nariadeniu sa výhody určia na základe metódy stanovenej v prílohe, pričom sa v súlade s odsekom 1 náležite zohľadnia rozdiely, ktoré majú vplyv na porovnateľnosť vstupných výrobkov určených na vývoz a tých výrobkov, ktoré sú určené na domácu spotrebu či použitie. Príloha by sa mala v súlade s postupom ustanoveným v článku 13 ods. 2 náležitým spôsobom zmeniť a doplniť. Článok 5 Stanovenie ujmy 1. Stanovenie ujmy je založené na jednoznačnom dôkaze a zahŕňa objektívne preskúmanie: a) objemu a cien dovozu posudzovaného výrobku na trh Spoločenstva a ich dopadu na ceny podobného výrobku výrobného odvetvia Spoločenstva; a b) následného dopadu príslušného dovozu na výrobné odvetvie Spoločenstva na základe vývoja viacerých hospodárskych ukazovateľov, akými sú napr. objem predaja, využitie kapacít, trhový podiel, zisky a straty, návratnosť kapitálu, investície a zamestnanosť. Je možné, že ani jeden alebo viacero z týchto činiteľov nemusia byť v konečnom dôsledku rozhodujúce. 2. Na základe všetkých podstatných dôkazov predložených v súvislosti s odsekom 1 sa preukáže, že posudzovaný výrobok spôsobuje ujmu v zmysle tohto nariadenia. 3. Rovnako sa preskúmajú akékoľvek známe činitele iné ako dovoz posudzovaného výrobku, ktoré v rovnakom čase spôsobujú ujmu výrobnému odvetviu Spoločenstva, aby sa zabezpečilo, že ujma spôsobená týmito činiteľmi nie je pripísaná posudzovanému výrobku. 4. Stanovenie hrozby ujmy je založené na skutočnostiach a nielen na tvrdeniach, domnienkach alebo nepatrnej možnosti. Zmena okolností, ktorá by viedla k situácii, v ktorej by cenové praktiky spôsobili ujmu, musí byť jednoznačne predvídateľná a reálne hroziaca. Pri stanovení existencie hrozby značnej ujmy by mali byť zohľadnené okrem iného tieto činitele: a) povaha dotknutých cenových či iných praktík a ich pravdepodobné účinky na obchod; b) výrazná miera rastu dovozu posudzovaného výrobku na trh Spoločenstva naznačujúca pravdepodobnosť podstatne zvýšených dovozov; c) dostatočná, voľne použiteľná kapacita, alebo bezprostredné a podstatné zvýšenie kapacity vývozcu posudzovaného výrobku, naznačujúca pravdepodobnosť podstatne zvýšených vývozov na trh Spoločenstva, pričom sa zohľadní schopnosť iných vývozných trhov absorbovať akékoľvek ďalšie vývozy; d) skutočnosť, či dovozy vstupujú na trh Spoločenstva za ceny, ktoré by výrazným spôsobom tlačili ceny dole, alebo by zabránili rastu cien, ku ktorému by ináč došlo, a ktoré by pravdepodobne zvýšili dopyt po ďalších dovozoch a e) zásoby výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania. Žiaden z uvedených činiteľov nemusí byť sám o sebe rozhodujúci, ale súhrn posudzovaných činiteľov musí viesť k záveru, že ďalšie vývozy posudzovaných výrobkov na trh Spoločenstva uskutočňované krajinou alebo krajinami zapojenými do cenových či iných praktík bezprostredne hrozia, a že pokiaľ nebudú prijaté ochranné opatrenia, povedie to k spôsobeniu značnej ujmy. Článok 6 Začatie konania 1. K začatiu prešetrovania podľa tohto nariadenia dôjde na základe písomnej sťažnosti predloženej v mene výrobného odvetvia Spoločenstva akoukoľvek fyzickou alebo právnickou osobou, združením či z podnetu Komisie, pokiaľ existuje dostatočný dôkaz prima facie o uplatňovaní cenových či iných praktík v zmysle toho nariadenia, o výskyte ujmy a o príčinnej súvislosti medzi dovozmi a údajnou ujmou. 2. Ak je zrejmé, že existuje dostatočný dôkaz prima facie, ktorý oprávňuje začatie konania, začne Komisia v rámci 45-dňovej lehoty od podania sťažnosti konanie v súlade s postupom stanoveným v článku 13 ods. 2 a uverejní oznámenie o začatí konania v Úradnom vestníku Európskej únie .V prípade nedostatočných dôkazov Komisia, v súlade s postupom stanoveným v článku 13 ods. 2, informuje sťažovateľa v rámci 45-dňovej lehoty od dátumu podania sťažnosti Komisii. 3. Oznámenie o začatí konania informuje o začatí prešetrovania, uvádza rozsah prešetrovania, posudzovaný výrobok, tretie krajiny, ktorých vlády údajne uplatňujú cenové praktiky, povahu uvedených praktík a obdobie, v rámci ktorého sa môžu zúčastnené strany prihlásiť, písomne oznámiť svoje stanoviská a predložiť informácie, ak sa majú tieto stanoviská počas prešetrovania zohľadniť. Oznámenie rovnako uvádza lehotu, v rámci ktorej môžu zúčastnené strany požiadať o vypočutie Komisiou. 4. Komisia informuje o začatí konania zúčastnené strany, najmä vývozcov a dovozcov posudzovaného výrobku, vládu príslušnej krajiny pôvodu zapojenej do cenových či iných praktík, sťažovateľa a iných výrobcov Spoločenstva. 5. Komisia môže kedykoľvek pred začatím konania a v jeho priebehu vyzvať vládu krajiny pôvodu, aby sa zúčastnila na poradách za účelom vyjasnenia okolností uvedených v odseku 2 a dosiahnutie vzájomne prijateľného riešenia. Článok 7 Prešetrovanie 1. Po začatí konania začne Komisia s prešetrovaním týkajúcim sa cenových či iných praktík a ujmy. Prešetrovanie sa ukončí obyčajne do šiestich mesiacov, najneskôr však do dvanástich mesiacov od dátumu začatia prešetrovania. 2. Zúčastnené strany, ktoré sa prihlásili v súlade s lehotou stanovenou v oznámení o začatí konania sa vypočujú, pokiaľ o toto vypočutie požiadali v stanovenej lehote a preukázali, že sú zúčastnenou stranou, ktorá by pravdepodobne mohla byť ovplyvnená výsledkom konania, a že existujú osobitné dôvody na ich vypočutie. 3. V prípade, ak ktorákoľvek zo zúčastnených strán odmietne sprístupniť, alebo iným spôsobom neposkytne potrebné informácie v rámci príslušnej lehoty, alebo výrazne bráni prešetrovaniu, môžu sa predbežné alebo konečné, pozitívne či negatívne zistenia stanoviť na základe dostupných skutočností. Ak sa zistí, že ktorákoľvek zo zúčastnených strán poskytla nepravdivé alebo zavádzajúce informácie, tieto informácie sa neberú do úvahy a môžu sa využiť dostupné skutočnosti. 4. S akýmikoľvek informáciami, ktoré majú dôverný charakter, alebo ktoré sú na účely prešetrovania poskytované zúčastnenými stranami na dôvernom základe, narábajú orgány v odôvodnených prípadoch ako s dôvernými. Od zainteresovaných strán poskytujúcich dôverné informácie sa vyžaduje, aby predložili zhrnutie týchto informácií v podobe, ktorá nemá dôverný charakter. Toto zhrnutie je dostatočne podrobné, aby umožnilo náležité porozumenie podstaty informácií predložených na dôvernom základe, a aby zúčastneným stranám poskytlo prístup k všetkým informáciám týkajúcim sa prešetrovania, ktoré sú rozhodujúce pri uvedení ich prípadu. Informácie získané podľa tohto nariadenia sa použijú len na účely, na ktoré boli vyžiadané. Toto ustanovenie nezabráni využitiu informácií, ktoré sa získali v súvislosti s jedným prešetrovaním na účely začatia iného prešetrovania v rámci toho istého konania vo vzťahu k posudzovanému výrobku. Článok 8 Predbežné opatrenia 1. K uloženiu predbežných opatrení na dovozy posudzovaného výrobku môže dôjsť v prípade, ak sa predbežne stanoví, že posudzovaný výrobok ťaží z cenových či iných praktík, a že bola následne výrobnému odvetviu Spoločenstva spôsobená ujma, a ak sa vzhľadom na záujmy Spoločenstva vyžaduje zásah proti tejto ujme. Tieto opatrenia sa uložia v súlade s postupom uvedeným v článku 13 ods. 2. 2. Predbežné opatrenia sa zaistia zárukou a prepustenie posudzovaného výrobku s pôvodom v krajine, ktorá je zapojená do cenových či iných praktík, do režimu voľného obehu v Spoločenstve je podmienené poskytnutím tejto záruky. 3. K uloženiu predbežných opatrení nedôjde skôr ako 60 dní od začatia konania. Tieto opatrenia sa uložia maximálne na obdobie šiestich mesiacov. Článok 9 Zastavenie konania bez uplatnenia opatrení 1. V prípade stiahnutia sťažnosti môže Komisia konanie zastaviť, ak by toto zastavenie nebolo v záujme Spoločenstva. 2. Ak nie sú vyrovnávanie opatrenia potrebné, konanie sa zastaví v súlade s postupom stanoveným v článku 13 ods. 2. Akékoľvek rozhodnutie o zastavení konania je doložené vyhlásením o jeho odôvodnení. Článok 10 Konečné opatrenia 1. Ak konečné stanovenie skutočnosti poukazuje na existenciu cenových či iných praktík a ujmu spôsobenú dovozom posudzovaného výrobku na trh Spoločenstva, a ak sa vzhľadom na záujmy Spoločenstva vyžaduje zásah v súlade s článkom 14, dôjde k uvaleniu konečných opatrení na posudzovaný výrobok v súlade s postupom stanoveným v článku 13 ods. 2. 2. Výška vyrovnávacích opatrení uvalených za účelom vyrovnania výhod vyplývajúcich z cenových či iných praktík ako je uvedené v odseku 1 tohto článku neprekročí výšku zistených výhod a nadobúda pokiaľ možno formu ciel. 3. Ak sa uplatňuje predbežné vyrovnávacie clo, pričom konečné vyrovnávacie clo je vyššie ako predbežné clo, rozdiel sa nevymáha. Ak je konečné vyrovnávacie clo nižšie ako predbežné clo, predbežné clo sa vypočíta znovu. Ak je konečný záver negatívny, predbežné clo sa neschváli. 4. Vyrovnávacie opatrenia sú platné len dovtedy a do takej miery, ktorá je nevyhnutná na pôsobenie proti účinkom cenových či iných praktík, ktoré spôsobujú ujmu. Článok 11 Záväzky 1. K zastaveniu prešetrovania môže dôjsť bez uvalenia predbežných či konečných opatrení v prípade prijatia dostatočných dobrovoľných záväzkov, na základe ktorých: a) vláda tretej krajiny, ktorá uplatňuje cenové či iné praktiky súhlasí s odstránením či obmedzením praktík alebo s prijatím iných opatrení vzhľadom na ich účinok; alebo b) vývozca sa zaviaže upraviť svoje ceny alebo zrušiť vývoz na trh Spoločenstva, pokiaľ tieto vývozy priamym či nepriamym spôsobom ťažia z cenových či iných praktík, a tak odstrániť účinky cenových či iných praktík spôsobujúcich ujmu. 2. Záväzky sa príjmu v súlade s postupom uvedeným v článku 13 ods. 2. 3. V prípade, ak ktorákoľvek strana poruší alebo odstúpi od záväzkov, vyrovnávacie opatrenia sa uvalia v súlade s článkom 10, a to na základe skutočností dostupných v rámci prešetrovania, ktoré viedlo k prijatiu záväzkov. Článok 12 Preskúmanie 1. Potreba zachovania opatrení v ich pôvodnej forme môže byť v odôvodnených prípadoch preskúmaná na základe podnetu Komisie alebo na základe žiadosti členského štátu, alebo na základe žiadosti akéhokoľvek vývozcu, dovozcu alebo výrobcov Spoločenstva či vlády príslušnej krajiny pôvodu, za predpokladu uplynutia lehoty minimálne jedného roka od uvalenia konečného opatrenia. 2. Komisia začne preskúmanie v súlade s postupom stanoveným v článku 13 ods. 2. Pri preskúmaní podľa odseku 1 sa uplatňujú ustanovenia článkov 6 a 7. 3. Na základe preskúmania sa zhodnotí pokračovanie výskytu cenových či iných praktík a/alebo ujma nimi spôsobená a stanoví sa, či sa vzhľadom na záujmy Spoločenstva vyžaduje pokračovanie v zásahu. Preskúmaním sa môžu posúdiť i situácie, v ktorých sú nápravné účinky vyrovnávacích opatrení oslabované v dôsledku obchádzania platných opatrení, alebo v prípadoch, kde v dôsledku vyrovnávacích opatrení nedošlo k žiadnemu alebo len nedostatočnému pohybu cien opätovného predaja alebo následných predajných cien na trhu Spoločenstva. 4. Ak je to na základe preskúmaní odôvodnené, vyrovnávacie opatrenia sa v súlade s postupom stanoveným v článku 13 ods. 2 zrušia, zmenia a doplnia, rozšíria alebo zachovajú. Článok 13 Výbor 1. Komisii bude pomáhať poradný výbor zriadený článkom 25 nariadenia Rady (ES) č. 2026/97[4] 2. V prípade odkazu na tento odsek sa uplatňuje konzultačný postup stanovený v článku 3 rozhodnutia 1999/486/ES v súlade s jeho článkom 7 ods. 3. Článok 14 Záujem Spoločenstva Stanovenie podľa článkov 8 ods. 1, 9 ods. 2, 10 ods. 1 a 10 ods. 3 či sa vzhľadom na záujmy Spoločenstva vyžaduje zásah, alebo či dôjde v súlade s článkom 12 ods. 4 k zrušeniu, zmene a doplneniu alebo zachovaniu opatrení, by malo byť založené na posúdení všetkých záujmov ako celku. Opatrenia nemožno uplatňovať v prípade, ak sa jednoznačne usúdi, že to nie je v záujme Spoločenstva. Článok 15 Všeobecné ustanovenia 1. Predbežné alebo konečné vyrovnávacie opatrenia sa uvalia na základe nariadenia a uplatňujú sa členskými štátmi v stanovenej forme a výške ako aj v súlade s inými kritériami stanovenými v nariadení, ktoré tieto opatrenia uvaľuje. Ak dôjde k uvaleniu opatrení iných ako ciel, nariadenie stanovuje ich presnú formu v súlade s ustanoveniami tohto nariadenia. 2. Osobitné ustanovenia, najmä s ohľadom na všeobecnú definíciu koncepcie pôvodu v zmysle nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92[5], sa môžu prijať podľa tohto nariadenia. 3. Na účely článku 217 ods. 1 a článku 218 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92[6] sa predbežné a konečné vyrovnávacie opatrenia považujú za predbežné a konečné antidumpingové a vyrovnávacie clá. 4. Nariadenia, ktoré uvaľujú predbežné alebo konečné vyrovnávacie opatrenia a nariadenia a rozhodnutia, ktorými sa prijímajú záväzky alebo zastavenie prešetrovania či konania sú uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie . 5. Žiaden výrobok nie je súčasne predmetom vyrovnávacích opatrení a antidumpingových a/alebo vyrovnávacích ciel v rámci riešenia jednej a tej istej situácie vyplývajúcej z cenových či iných praktík v zmysle článku 3 a dumpingu a/alebo subvencovania. 6. Ustanovenia tohto nariadenia sa uplatňujú s náležitým zohľadnením a bez toho, aby boli dotknuté osobitné pravidlá dohodnuté medzi Komisiou a akoukoľvek treťou krajinou či krajinami. Článok 16 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie . Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli Za Radu predseda PRÍLOHA Metóda vypočítania výhod ako je uvedené v článku 4 Metóda stanovenia výhod: Použije sa nasledujúci vzorec, pričom: W predstavuje cenu za tonu vstupného výrobku na svetovom trhu počas posledného kalendárneho roka; X predstavuje cenu za tonu referenčného výrobku na svetovom trhu, podľa ktorého sa určuje cena vstupného výrobku; Y predstavuje zľavu vyjadrenú v % uplatnenú na cenu referenčného výrobku na svetovom trhu ako je stanovené v právnom rámci príslušnej tretej krajiny; Z predstavuje pomer jednotiek vstupného výrobku, ktorý bol spotrebovaný alebo použitý pri výrobe jednej tony posudzovaného výrobku (pozri uvedenú tabuľku), napr. 5 ton vstupného výrobku použitých pri výrobe 1 tony príslušného výrobku, potom Z = 5. Vzorec: [W-(X/100 x (100-Y))] x Z(X+Y%) x Z = výhoda na tonu Uvedený vzorec sa použije pri výpočte výšky vyrovnávacích opatrení pri výrobkoch uvedených v tabuľke. Posudzovaný výrobok | Kód KN | Pomer jednotiek vstupného výrobku (Z) | Propán | Butány (zmes) | Ľahká nafta | Etylén | 2901 21 00 | 2.5 | 3.2 | 3.2 | Propén (propylén) | 2901 22 00 | 6.3 | 5.3 | 1.0 | 1,3-Butadién | 2901 24 10 | - | 6.3 | 2.2 | Cyklohexán | 2902 11 00 | - | - | 2.9 | Benzén | 2902 20 00 | - | - | 3.1 | p-xylén | 2902 43 00 | 0.1 | 0.2 | 3.1 | Styrén | 2902 50 00 | 0.7 | 1.0 | 1.0 | Etylbenzén | 2902 60 00 | 0.7 | 0.9 | 0.9 | Deriváty obsahujúce len nitro- alebo len nitrózoskupiny | 2904 20 00 | - | - | 2.0 | Etylénglykol (etándiol) | 2905 31 00 | 1.5 | 1.9 | 1.9 | Propylénglykol ((1,2–propándiol) | 2905 32 00 | 3.9 | 3.3 | 0.6 | Acyklické étery a ich halogén, sulfo-, nitro- alebo nitrózoderiváty iné ako dietyléter | 2909 19 00 | - | - | 2.0 | 2,2’–Oxydietanol (dietylénglykol, digol) | 2909 41 00 | 1.8 | 2.3 | 2.3 | Lineárny polyetylén so špecifickou hmotnosťou nižšou ako 0,94 | 3901 10 10 | 2.5 | 3.3 | 3.3 | Ostatné polyetylény so špecifickou hmotnosťou nižšou ako 0,94 | 3901 10 90 | 2.5 | 3.3 | 3.3 | Polyetylén so špecifickou hmotnosťou 0,94 alebo vyššou | 3901 20 10 3901 20 90 | 2.6 | 3.4 | 3.4 | Polypropylén v primárnych formách | 3902 10 00 | 6.4 | 5.4 | 1.0 | Polystyrén, expandovateľný (rozpínavý) | 3903 11 00 | 0.7 | 1.0 | 1.0 | Polystyrén | 3903 19 00 | 0.7 | 1.0 | 1.0 | Akrylonitril–butadién–styrénové kopolyméry (ABS), v primárnych formách | 3903 30 00 | - | 4.9 | 1.3 | Styrén–akrylonitrilové kopolyméry (SAN), v primárnych formách | 3903 20 00 | 2.6 | 2.4 | 1.1 | Poly(vinylchlorid), nezmiešaný s inými látkami, v primárnych formách | 3904 10 00 | 1.1 | 1.5 | 1.5 | [1] Ú. v. EÚ C , , s. . [2] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23. [3] Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené Aktom o pristúpení z roku 2003. [4] Ú. v. ES L 288, 21.10.1997, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 461/2004 (Ú. v. EÚ L 77, 13.3.2004, s. 12). [5] Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené Aktom o pristúpení z roku 2003. [6] Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené Aktom o pristúpení z roku 2003.