3. VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

V návrhu sa predkladá vyvážená a zároveň cielená politická intervencia. Zacielením nových požiadaviek na oblasti, kde je zmena nevyhnutná, sa znižuje zbytočné zaťaženie súvisiace s dodržiavaním predpisov v oblastiach, kde zmena nie je podstatná, no ťažko sa prijíma. Logika intervencie testovaná v predchádzajúcej revízii smernice (zabezpečenie konkurenčného trhu pre opakované použitie informácií verejného sektora ako prvý krok pred uplatnením povinnosti umožniť opakované použitie) sa okrem toho ukázala ako účinná stratégia zabezpečujúca dosiahnutie cieľov pre všetky skupiny subjektov, ktoré boli postupne zaradené do rozsahu pôsobnosti smernice a poskytujúca dostatočné obdobie na prispôsobenie sa.

V teste nevyhnutnosti sa posudzuje, či je možné uspokojivo dosiahnuť ciele návrhu na úrovni členských štátov. Samotné členské štáty nemôžu dosiahnuť odstránenie zostávajúcich prekážok otvoreného opakovaného použitia informácií verejného sektora a súbežné zosúladenie právneho rámca s vyvíjajúcim sa digitálnym sociálno-ekonomickým prostredím. Rozdielne vnútroštátne právne riešenia by pravdepodobne ohrozili rastúcu tendenciu k cezhraničnému opakovanému použitiu a v členských štátoch EÚ by pretrvali alebo sa prehĺbili rôzne úrovne „pripravenosti otvorených údajov“, čo by malo negatívny vplyv na homogénnosť a konkurencieschopnosť na digitálnom jednotnom trhu. Navrhované opatrenia sú primerané, pretože vnútroštátnymi intervenciami nebude možné dosiahnuť rovnaké výsledky (nárast otvorene opakovane použiteľných informácií verejného sektora) a zároveň zabezpečiť konkurenčné a nediskriminačné prostredie na celom jednotnom trhu. Navrhované opatrenia možno považovať za ďalší krok smerom k úplnej dostupnosti informácií verejného sektora na opätovné použitie: politický cieľ, ktorý členské štáty prijali už v roku 2003 a potvrdili v roku 2013. Na druhej strane, pokiaľ ide o vedecké informácie, návrh sa obmedzuje na zabezpečenie legálnej opakovanej použiteľnosti výskumných údajov, a iba takých výskumných údajov, ktoré už boli otvorene sprístupnené v dôsledku povinností vyplývajúcich z vnútroštátnych právnych predpisov alebo z dohôd so subjektmi financujúcimi výskum. Nepredstavuje jednotný súbor pravidiel o tom, ako zabezpečiť prístup k všetkým vedeckým informáciám a ich opakované použitie, ale ponecháva vymedzenie týchto pravidiel na členských štátoch.

Návrh je v súlade so zásadou subsidiarity, ako sa stanovuje v článku 5 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ). To predpokladá pozitívne hodnotenie z dvoch hľadísk: z hľadiska kritéria nevyhnutnosti a z hľadiska kritéria pridanej hodnoty EÚ.

Zatiaľ čo možnosti b) a c) boli v počiatočnom štádiu vyradené, možnosť a) sa zachovala ako základný scenár, kým možnosť d) bola prezentovaná ako dva možné balíky, jeden so všetkými prvkami s nižšou legislatívnou intenzitou a druhý so všetkými prvkami s vyššou legislatívnou intenzitou. Prvky zahrnuté v každom balíku zahŕňali použitie aplikačných programovacích rozhraní pre dynamické údaje, revíziu pravidiel spoplatňovania, dostupnosť údajov pochádzajúcich z verejného financovania výskumu a údajov v držbe verejných podnikov aj súkromných prevádzkovateľov z odvetvia dopravy a verejných služieb, ako aj efekt „blokovania údajov“.

V posúdení vplyvu sa zvážili tieto možnosti: a) základný scenár (so zachovaním súčasného prístupu bez zmien); b) prerušenie existujúcich opatrení na úrovni EÚ (zrušenie smernice IVS); c) iba právne nezáväzné opatrenia a d) riešenie v podobe balíka pozostávajúce zo zmien smernice o informáciách verejného sektora aj z nezáväzného práva.

Proces prípravy návrhu mal podporu v podobe štúdie o fungovaní smernice o informáciách verejného sektora (SMART 2017/0061). Cieľom štúdie bolo pomôcť Komisii pri hodnotení existujúceho právneho a politického rámca, ktorý sa vzťahuje na prístup k údajom a ich opakované použitie (posúdenie úlohy, ktorú smernica o informáciách verejného sektora zohrávala pri podpore opakovaného použitia informácií verejného sektora v celej Európe), a pri kontrole toho, či by ho bolo možné zlepšiť v záujme vyriešenia niektorých zistených nedostatkov a/alebo nových problémov, ktoré sa objavili od poslednej revízie smernice (najmä prostredníctvom posúdenia očakávaných vplyvov viacerých možností politiky/ich kombinácií). Štúdia sa opierala o kombináciu zdrojov a metód, medzi ktoré patria strategické rozhovory, teoretický výskum, rozhovory so zainteresovanými stranami na úrovni EÚ a na vnútroštátnej úrovni, semináre s odborníkmi z verejného sektora a akademickými pracovníkmi, ako aj s opätovnými používateľmi informácií verejného sektora a aktérmi v oblasti dátového hospodárstva, online prieskumy medzi verejnými orgánmi vrátane verejných kultúrnych inštitúcií, vzdelávacích a výskumných subjektov, ako aj v komunite opätovných používateľov a analýza verejnej online konzultácie, ktorú začala Komisia.

Celkový záver z konzultácií bol taký, že hoci smernica o informáciách verejného sektora funguje vcelku dobre, existujú oblasti, ktoré by sa mali revidovať, ako napríklad dostupnosť dynamických údajov, pravidlá spoplatňovania a širšia dostupnosť informácií verejného sektora s vysokou hodnotou vrátane výskumných údajov a údajov získaných v súvislosti so zabezpečovaním verejnej úlohy.

V rámci postupu hodnotenia a posúdenia vplyvu sa tiež usporiadalo niekoľko podujatí so zainteresovanými stranami, na ktorých sa riešili konkrétne problémy a/alebo ktoré boli zamerané na konkrétne zainteresované strany, vrátane verejného vypočutia konaného 19. januára 2018, ktoré bolo otvorené pre každého, kto chcel prispieť k diskusii o budúcej podobe smernice o informáciách verejného sektora. Okrem toho sa so zástupcami zainteresovaných strán uskutočnili viaceré stretnutia ad hoc.

V správe sa však tiež poukazuje na to, že je potrebné riešiť niekoľko otázok s cieľom plne využiť potenciál informácií verejného sektora pre európske hospodárstvo a spoločnosť: poskytovanie prístupu k dynamickým údajom v reálnom čase prostredníctvom vhodných technických prostriedkov, zníženie obmedzení opakovaného použitia verejných údajov s vysokou hodnotou, a to vrátane finančných prekážok, s prihliadnutím na to, že príslušné údaje sa často vytvárajú skôr v súvislosti s poskytovaním určitých služieb všeobecného hospodárskeho záujmu verejnými podnikmi a výskumom financovaným z verejných zdrojov než v rámci verejného sektora ako takého, existencia nových foriem výhradných dohôd, použitie výnimiek zo zásady spoplatňovania hraničných nákladov a vzťah medzi smernicou o informáciách verejného sektora a niektorými súvisiacimi právnymi nástrojmi.

Návrh však obsahuje ustanovenia, ktoré sa v súlade s programom Komisie REFIT zameriavajú na ďalšie znižovanie administratívnej záťaže a zvýšené úspory nákladov súvisiace s vykonávaním smernice, a to okrem iného prostredníctvom pravidiel spoplatňovania a objasnenia súčinnosti s inými právnymi nástrojmi EÚ, ako je napríklad smernica o databázach a smernica INSPIRE. Výsledkom rozšíreného používania aplikačných programovacích rozhraní a aktívneho zverejňovania dynamických údajov na internete bude aj zníženie administratívnej záťaže pre subjekty verejného sektora, a to v dôsledku nižšieho počtu žiadostí o opakované použitie na spracovanie a nižšieho rizika sťažností (vrátane súdnych sporov) a zrušením povinnosti podávať správy sa zníži administratívna záťaž a súvisiace náklady subjektov verejného sektora na miestnej, regionálnej a celoštátnej úrovni.

Všeobecná zásada, že dokumenty spadajúce do rozsahu pôsobnosti smernice sú opakovane použiteľné na komerčné a nekomerčné účely za podmienok stanovených v tejto smernici (článok 3), sa pre dokumenty patriace do rozsahu pôsobnosti smernice pred prepracovaným znením nezmenila. Na dokumenty, na ktoré sa rozsah pôsobnosti rozšíril na základe prepracovaného znenia, sa všeobecná zásada uplatňuje len vtedy, ak príslušné verejné podniky sprístupnili dokumenty na opakované použitie [totožné s ustanoveniami, ktoré sa v súčasnosti uplatňujú na dokumenty, na ktoré majú knižnice vrátane univerzitných knižníc, múzeá a archívy práva duševného vlastníctva (článok 3 ods. 2 smernice 2003/98/ES zmenenej smernicou 2013/13/EÚ)] alebo – v prípade výskumných údajov – ak tieto výskumné údaje sprístupnil výskumník prostredníctvom internetového archívu výskumných údajov v dôsledku požiadaviek kladených na výskumníka subjektmi financujúcimi výskum s cieľom umožniť širšej verejnosti prístup k takýmto údajom a ich opakované použitie („mandát subjektov financujúcich otvorený prístup“).

(4)Podstatné zmeny zavedené do právneho textu na to, aby sa plne využil potenciál informácií verejného sektora pre európske hospodárstvo a spoločnosť, sa sústreďujú na tieto oblasti: poskytovanie prístupu k dynamickým údajom v reálnom čase prostredníctvom primeraných technických prostriedkov, zvýšenie ponuky kvalitných verejných údajov na opakované použitie, a to aj zo strany verejných podnikov, organizácií vykonávajúcich výskum a organizácií financujúcich výskum, boj proti vzniku nových foriem výhradných dohôd, používaniu výnimiek zo zásady výberu hraničných nákladov a na vzťah medzi touto smernicou a niektorými súvisiacimi právnymi nástrojmi vrátane smernice 96/9/ES a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/2/ES.

(12)Existujú značné rozdiely v V pravidlách a postupoch členských štátov týkajúcich sa použitia zdrojov informácií verejného sektora existujú značné rozdiely, ktoré predstavujú prekážky využitia plného hospodárskeho potenciálu tohto kľúčového dokumentačného zdroja. Tradičné Ppostupy subjektov verejného sektora pri využívaní informácií verejného sektora sa ⌦ medzi členskými štátmi naďalej líšia ⌫ vyvíjali rôznymi smermi. To by sa malo brať do úvahy. Minimálne zosúladenie vnútroštátnych pravidiel a postupov týkajúcich sa opakovaného použitia dokumentov verejného sektora by sa malo preto uskutočniť v V prípadoch, keď rozdiely vo vnútroštátnych predpisoch pravidlách a postupoch alebo nedostatočná zrozumiteľnosť bránia hladkému fungovaniu vnútorného trhu a náležitému rozvoju informačnej spoločnosti v Sspoločenstve, by preto malo dôjsť k minimálnej harmonizácii vnútroštátnych pravidiel a postupov týkajúcich sa opakovaného použitia dokumentov verejného sektora.

(19)⇨ Smernica ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť všetky dokumenty na opakované použitie, pokiaľ nie je prístup k nim obmedzený alebo vylúčený na základe vnútroštátnych predpisov o prístupe k dokumentom a nie je predmetom iných výnimiek, ktoré sa stanovujú v tejto smernici. ⇦ Smernica je postavená na existujúcom prístupovom režime členských štátov a nemení vnútroštátnenárodné pravidlá prístupu k dokumentom. To sa nNeuplatňuje sa v prípadoch, keď občania alebo spoločnosti môžu podľa príslušného prístupového režimu získať dokument len vtedy, keď môžu preukázať osobitný záujem. Na úrovni spoločenstva ⌦ Únie ⌫ články 41 (Právo na dobrú správu vecí verejných) a 42 Charty základných práv Európskej únie uznávajú právo každého občana únie a každej fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá má svoje bydlisko alebo svoje registrované sídlo v členskom štáte, na prístup k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie. Subjekty verejného sektora by sa mali nabádať k tomu, aby sprístupňovali na opakované použitie všetky dokumentybyť podporované pri sprístupňovaní všetkých dokumentov, ktoré majú v držbe, na opakované použitie. Subjekty verejného sektora by mali podporovať opakované použitie dokumentov vrátane oficiálnych textov legislatívneho a správneho charakteru a nabádať k nemu v takých prípadoch, keď subjekt verejného sektora má právo povoliť ich opakované použitie.

(18)Táto smernica neobsahuje záväzok umožniť opakované použitie dokumentov. Rozhodnutie o tom, či sa povolí alebo nepovolí opakované použite zostáva na členských štátoch alebo príslušnom subjekte verejného sektora. Táto smernica by sa mala uplatňovať na dokumenty, ktoré sa sprístupnili na opakované použitie v prípadoch, keď subjekty verejného sektora licencujú, predávajú, šíria, vymieňajú alebo vydávajú informácie. Aby sa zabránilo krížovým subvenciám, opakované použitie by malo zahŕňať následné využitie dokumentov v rámci samotnej organizácie na aktivity spadajúce mimo rozsahu pôsobnosti jej verejných úloh. Aktivity spadajúce mimo rozsahu verejných úloh budú typicky zahŕňať poskytovanie dokumentov, ktoré sú zhotovované a spoplatňované výhradne na komerčnéej bázeúčely a sú spoplatňované v hospodárskej súťaži s inými účastníkmi na trhu. Definícia pojmu „dokument“ nie je určená pre počítačové programy.

(17)⌦ Táto ⌫ Ssmernica 2003/98/ES by sa mala vzťahovať na dokumenty, ktorých poskytovanie patrí do rozsahu verejných úloh vo verejnom záujme, ktoré príslušným subjektom verejného sektora ukladá zákon alebo iné záväzné právne predpisy v členských štátoch. V prípade neexistencie takýto predpisov by verejná úloha mala byť vymedzená v súlade so všeobecnou bežnou administratívnousprávnou praxou v členskom štáte za predpokladu, že je rozsah týchto verejných úloh transparentný a podlieha preskúmaniu. Verejná úloha by mohla byť vymedzená všeobecne alebo prípad od prípaduindividuálne pre jednotlivé subjekty verejného sektora.

(15)Súčasne čČlenské štáty už podľa smernice 2003/98/ES zaviedli politiky opakovaného použitia, pričom viaceré z nich postupujú podľa ambicióznych koncepcií otvoreného prístupu k údajom otvorených údajov s cieľom uľahčiť občanom a podnikom opakované použitie dostupných verejných údajov pre občanov a podniky nad rámec minimálnej úrovne ustanovenej v uvedenej smernici. Aby sa zabránilo tomu, žeaby rôzne pravidlá v jednotlivých členských štátoch budú predstavovaliť prekážku cezhraničnejého ponúkania ponuky produktov a služieb, a s cieľom umožniť opakované použitie porovnateľných súborov verejných údajov prostredníctvom celoeurópskych aplikácií, ktoré by na nich boli založené, je potrebná minimálna harmonizácia v otázke na určeniae toho, ktoré verejné údaje sú dostupné na opakované použitie na vnútornom trhu s informáciami v súlade s príslušným prístupovým režimom prístupu. ⇨ Ustanovenia právnych predpisov Únie a vnútroštátneho práva idúce nad rámec týchto minimálnych požiadaviek, najmä v prípade sektorových právnych predpisov, by sa mali uplatňovať naďalej. Príklady ustanovení, ktoré prekračujú minimálnu úroveň harmonizácie stanovenú v tejto smernici zahŕňajú nižšie limity prípustných poplatkov za opakované použitie, než sú limity stanovené v článku 6 alebo menej reštriktívne licenčné podmienky ako tie, ktoré sú uvedené v článku 8. Touto smernicou by predovšetkým nemali byť dotknuté ustanovenia, ktoré prekračujú minimálnu úroveň harmonizácie stanovenú v tejto smernici a ktoré sú stanovené v delegovaných nariadeniach Komisie prijatých podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/40/EÚ o rámci na zavedenie inteligentných dopravných systémov v oblasti cestnej dopravy a na rozhrania s inými druhmi dopravy. ⇦

(14)Okrem toho bez minimálnej harmonizácieminimálneho zosúladenia na úrovni Sspoločenstva by legislatívne aktivity na vnútroštátnej úrovni, ktoré sa už boli zahájenézačali v niekoľkých členských štátoch, aby reagovali na technologické výzvy, mohli vyústiť do ešte väčších rozdielov. Dosahpad takých legislatívnych rozdielov a neistôt by bol väčší s ďalším rozvojom informačnej spoločnosti, ktorý už značne zvýšil cezhraničné využitie informácií.

(27)⇨ Subjekty verejného sektora v čoraz väčšej miere proaktívne sprístupňujú svoje dokumenty na opakované použitie tak, že zabezpečujú online objaviteľnosť a skutočnú dostupnosť metaúdajov aj príslušného obsahu. Dokumenty by sa takisto mali sprístupňovať na opakované použitie na základe žiadosti podanej používateľom. ⇦ ⌦ V takýchto prípadoch by ⌫ lLehota na odpovede na žiadosti o opakované použitie by mala byť primeraná a v súlade so zodpovedajúcou ekvivalentnou lehotou prena žiadosti o prístup k dokumentu podľa príslušných prístupových režimov. ⇨Z tejto požiadavky by však mali byť vyňaté verejné podniky, vzdelávacie zariadenia a organizácie vykonávajúce a financujúce výskum.⇦ Primerané lehoty v celej Úúnii budú stimulovať tvorbu nových agregovaných informačných produktov a služieb na celoeurópskej úrovni. Po schválení žiadosti o opakovanom použití dokumentov by ich mali subjekty verejného sektora sprístupniť v časovom rámci, ktorý umožní využitie ich úplného hospodárskeho potenciálu. To je obzvlášť dôležité pri dynamickom obsahu ⌦ dynamických údajoch ⌫ ( ⌦ vrátane prevádzkových údajov, satelitných údajov a údajov o počasí ⌫ napr. prevádzkové dáta), ktoréhoých hospodárska hodnota závisí odna okamžitej dostupnosti informácií a na pravidelnej aktualizáciei. ⇨ Dynamické údaje by sa preto mali sprístupňovať hneď po zbere, a to prostredníctvom aplikačného programovacieho rozhrania, aby sa podporil rozvoj internetových, mobilných a cloudových aplikácií založených na takýchto údajoch. Ak to z dôvodu technických alebo finančných obmedzení nie je možné, mali subjekty verejného sektora sprístupniť dokumenty v takom časovom rámci, ktorý umožní využitie ich úplného hospodárskeho potenciálu. ⇦ Ak by sa použila licencia, časovávčasná dostupnosť dokumentov môže byť súčasťou podmienok licencie.

(24)Z uvedených dôvodov je vhodné stanoviť povinnosť členských štátov prijať politiky otvoreného prístupu k výsledkom výskumu financovaného z verejných zdrojov a zabezpečiť, aby tieto politiky vykonávali všetky organizácie vykonávajúce a financujúce výskum. Politiky otvoreného prístupu zvyčajne umožňujú z verejného sprístupňovania výsledkov vedeckého výskumu rad výnimiek. Komisia 17. júla 2012 prijala odporúčanie o prístupe k vedeckým informáciám a ich uchovávaní, ktoré bolo aktualizované 25. apríla 2018 a v ktorom sa okrem iného opisujú relevantné prvky politík otvoreného prístupu. Navyše by sa mali upraviť podmienky, za ktorých možno opakovane použiť určité výsledky výskumu. Z tohto dôvodu by sa určité povinnosti vyplývajúce z tejto smernice mali rozšíriť na výskumné údaje, ktoré sú výsledkom vedecko-výskumných činností podporovaných z verejných zdrojov alebo spolufinancovaných subjektmi verejného a súkromného sektora. V tomto kontexte by sa však mali náležite zohľadniť obavy v súvislosti so súkromím, ochranou osobných údajov, obchodným tajomstvom, národnou bezpečnosťou, oprávnenými obchodnými záujmami, ako aj s právami duševného vlastníctva tretích strán. Aby sa zamedzila administratívna záťaž, tieto povinnosti by sa mali vzťahovať len na také výskumné údaje, ktoré už výskumní pracovníci sprístupnili verejnosti. Iné typy dokumentov v držbe organizácií vykonávajúcich a financujúcich výskum by mali byť aj naďalej vyňaté z rozsahu pôsobnosti tejto smernice.

(23)Objem vytvorených výskumných údajov exponenciálne rastie a má potenciál na opakované použitie mimo rámca vedeckej obce. Ukázalo sa, že na to, aby bolo možné účinne a komplexne riešiť rastúce spoločenské výzvy, je rozhodujúce a naliehavo potrebné mať prístup k údajom z rôznych zdrojov, ako aj z rôznych sektorov a disciplín, možnosť tieto údaje spájať a opakovane používať. Medzi výskumné údaje patria štatistiky, výsledky pokusov, meraní, pozorovaní vyplývajúce z práce v teréne, výsledky prieskumov, záznamy rozhovorov a obrázky. Zahŕňajú aj metaúdaje, špecifikácie a iné digitálne objekty. Výskumné údaje sa líšia od vedeckých článkov, ktoré informujú o zisteniach vyplývajúcich z vedeckého výskumu a komentujú ich. Otvorená dostupnosť a opakovaná použiteľnosť výsledkov vedeckého výskumu financovaného z verejných zdrojov bola dlhé roky predmetom konkrétnych politických iniciatív. Cieľom politík otvoreného prístupu je najmä poskytnúť výskumným pracovníkom a širokej verejnosti prístup k výskumným údajom v čo najskoršej fáze procesu šírenia a umožniť ich využívanie a opakované použitie. Otvorený prístup pomôže zlepšiť kvalitu, znížiť potrebu zbytočnej duplicity výskumu, urýchliť vedecký pokrok, bojovať proti podvodom vo vede a môže celkovo podporiť hospodársky rast a inovácie. Štandardným vedecký postupom na zabezpečenie vyhľadateľnosti, prístupnosti, interoperability a opakovanej použiteľnosti údajov (data that is findable, accessible, interoperable and re-usable – zásady FAIR) sa okrem otvoreného prístupu rýchlo stáva plánovanie správy údajov.

(22)Táto smernica by nemala obsahovať povinnosť umožniť opakované použitie dokumentov vyhotovených verejnými podnikmi. Rozhodnutie o tom, či sa povolí alebo nepovolí ich opakované použitie, by malo zostať na príslušnom verejnom podniku. Až po tom, ako sa verejný podnik rozhodne, že dokument sprístupní na opakované použitie, mal by dodržiavať príslušné povinnosti stanovené v kapitolách III a IV tejto smernice, najmä pokiaľ ide o formáty, spoplatňovanie, transparentnosť, licencie, nediskrimináciu a zákaz výhradných dohôd. Verejný podnik na druhej strane nie je povinný dodržiavať požiadavky stanovené v kapitole II, ako sú pravidlá uplatniteľné na spracovanie žiadostí.

(33)Knižnice, múzeá a archívy by mali mať tiež možnosť účtovať poplatky nad rámec hraničnýchokrajových nákladov, aby nebola obmedzená ich bežná prevádzka. V prípade takýchto subjektov verejného sektora celková výška príjmu z poskytovania dokumentov a povoľovania ich opakovaného použitia dokumentov za príslušné účtovné obdobie by nemala prekročiť náklady na ich zber, zhotovenie, reprodukciu, sprístupnenie, šírenie, uchovávanie a vysporiadanie práv spolu s primeranou návratnosťou investícií. ⇨ Do oprávnených nákladov by sa prípadne mali zahrnúť aj náklady na anonymizáciu osobných údajov alebo citlivých obchodných informácií. ⇦ Na účely knižníc, múzeí a archívov a so zreteľom na ich osobitosti by sa pri výpočte primeranej návratnosti investícií mohli zohľadňovať ceny, ktoré sú za opakované použitie totožných alebo podobných dokumentov účtované súkromným sektorom.

(32)⇨ Poplatky za opakované použitie dokumentov predstavujú dôležitú prekážku vstupu na trh pre začínajúce podniky a MSP. Dokumenty by sa preto mali sprístupňovať na opakované použitie bez poplatkov a ⇦ aAk ⇨ sú poplatky nevyhnutné ⇦ subjekty verejného sektora poskytnutie a povolenie opakovaného použitia dokumentov spoplatňujú, mali by sa tieto poplatky ⌦ v zásade ⌫ obmedziť na hraničnéokrajové náklady. ⇨ Vo výnimočných prípadoch by sa ⇦ Mmala by sa však zohľadniť nutnosť neprekážať bežnému fungovaniu subjektov verejného sektora, ktoré majú povinnosť vytvárať príjmy, ktoré pokryjú podstatnú časť ich prevádzkových nákladov súvisiacich s výkonom ich verejných úloh alebo nákladov súvisiacich so zberom, zhotovením, reprodukciou a šírením istých dokumentov sprístupnených na opakované použitie. ⇨ Rovnako by sa mala vziať do úvahy úloha verejných podnikov v konkurenčnom hospodárskom prostredí. ⇦ V týchto prípadoch by ⌦ preto ⌫ subjekty verejného sektora ⇨ a verejné podniky ⇦ mali mať možnosť účtovať si poplatky prevyšujúce hraničnéokrajové náklady. Uvedené poplatky by mali byť stanovené v súlade s objektívnymi, transparentnými a overiteľnými kritériami a celkový príjem z poskytnutia dokumentov a povolenia ich opakovaného použitia dokumentov by nemal prekračovať náklady na zber, zhotovenie, reprodukciu, sprístupnenie a šírenie spolu s primeranou návratnosťou investícií. ⇨ Do oprávnených nákladov by sa prípadne mali zahrnúť aj náklady na anonymizáciu osobných údajov alebo citlivých obchodných informácií. ⇦ Požiadavka vytvoriť príjmy, ktoré pokryjú podstatnú časť prevádzkových nákladov subjektov verejného sektora súvisiacich s výkonom ich verejnýchej úlohy, alebo ⇨ rozsah služieb všeobecného záujmu, ktorými sú poverené verejné podniky ⇦ nákladov súvisiacich so zberom, zhotovením, reprodukciou a šírením istých dokumentov, nemusí vyplývať zo zákona a môže pochádzať napríklad z administratívnej praxe v členských štátoch. Členské štáty by mali takúto požiadavku pravidelne preskúmavať.

(31)Dokument by mal byť považovaný za dokument v strojovo čitateľnom formáte, ak je vo formáte súboru štruktúrovanom tak, že umožňuje softvérovým aplikáciám ľahko identifikovať, rozpoznať a extrahovať z neho špecifické údaje. Údaje zakódované v súboroch, ktoré sú štruktúrované v strojovo čitateľnom formáte, by sa mali považovať za strojovo čitateľné údaje. Strojovo čitateľné formáty môžu byť otvorené alebo podliehať vlastníckemu právu; môžu byť formálne štandardizované alebo nie. Dokumenty kódované vo formátoch súborov, ktoré obmedzujú automatické spracovanie, pretože údaje z nich nemožno vôbec alebo ľahko extrahovať, by sa nemali považovať za dokumenty v strojovo čitateľnom formáte. Členské štáty by v prípadoch, ak je to možné a uskutočniteľné, mali nabádať k použitiu otvorených, strojovo čitateľných formátov.

(30)Na uľahčenie opakovaného použitia by subjekty verejného sektora, ak je to možné a uskutočniteľnévhodné, mali sprístupňovať dokumenty ⇨ , a to aj tie, ktoré sú uverejnené na webových lokalitách, ⇦ v otvorenom a strojovo čitateľnom formáte a spolu s ich metaúdajmi s najvyššou možnou úrovňou presnosti a podrobnosti, vo formáte, ktorý podporuje interoperabilitu, teda napr. tak, že ich spracujú spôsobom v súlade so zásadami vyplývajúcimi z požiadaviek na kompatibilitu a použiteľnosť priestorových informácií podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/2/ES zo 14. marca 2007, ktorou sa zriaďuje Infraštruktúra pre priestorové informácie v Európskom spoločenstve (INSPIRE).

(29)Možnosti opakovaného použitia sa môžu zlepšiť limitovaním potreby digitalizácie papierových dokumentov alebo spracovania digitálnych súborov na účely vzájomnej kompatibility. Preto by subjekty verejného sektora mali sprístupniť dokumenty vo všetkých dostupných formátoch alebo jazykoch prostredníctvom elektronických prostriedkov tam, kde to je možné a uskutočniteľné. Subjekty verejného sektora by mali priaznivo posudzovať žiadosti o výpis z existujúcich dokumentov, keď sa takej žiadosti môže vyhovieť len jednoduchou manipuláciou. Subjekty verejného sektora by však nemali byť povinné poskytnúť výpis z dokumentu, keď je s tým spojené neprimerané úsilie. Na uľahčenie opakovaného použitia by subjekty verejného sektora mali sprístupniť svoje vlastné dokumenty vo formáte, ktorý, pokiaľ je to možné a uskutočniteľné, nezávisí na použití špecifického softvéru. Pokiaľ je to možné a uskutočniteľné, subjekty verejného sektora by mali zohľadniť možnosti opakovaného použitia dokumentov invalidnými osobami ⌦ so zdravotným postihnutím ⌫ a pre invalidné ⌦ takéto ⌫ osoby ⇨ tak, že informácie poskytnú v prístupných formátoch ⇦ .

(39)V niektorých prípadoch sa opakované použitie dokumentov uskutoční bez toho, aby bola dohodnutáej licenciae. V iných prípadoch bude vydaná licencia, v ktorej budú stanovené podmienky opakovaného použitia držiteľom licencie, ako sú zodpovednosťpovinnosti, riadnesprávne používanie dokumentov, záruka, že nebudú nezmenenej reprodukcieé a uvedeniepotvrdenie zdroja. Aak subjekty verejného sektora udeľujú licencie na opakované použitie dokumentov, licenčné podmienky by mali byť spravodlivéčestné a transparentné. Štandardné licencie, ktoré sú dostupné on-line, môžu hrať v tomto ohľade významnú úlohu. Preto by sa mohli členské štáty mali postarať o to, aby boli také štandardné licencie k dispozícii.

(37)K opravným prostriedkom by mala patriť možnosť preskúmania nestranným subjektom zodpovedným za preskúmanie. Týmto subjektom by mohol byť už existujúci vnútroštátny orgán, napríklad vnútroštátny orgán pre na ochranu hospodárskuej súťaže, vnútroštátny orgán zodpovedný za prístup k dokumentom alebo vnútroštátny súdny orgán. Tento subjekt by mal mať štruktúru a fungovať v súlade s ústavnými a právnymi systémami členských štátov a jeho činnosť by nemala vylučovať akékoľvek opravné prostriedky, ktoré sú inak žiadateľom o opakované použitie k dispozícii. Mal by však byť odlišný od mechanizmu členského štátu, ktorý stanovuje kritériá vyberania poplatkov prevyšujúcich hraničnéokrajové náklady. K opravným prostriedkom by mala patriť možnosť preskúmania zamietavých rozhodnutí, ale aj rozhodnutí, ktoré síce opakované použitie povoľujú, ale aj tak by mohli žiadateľov postihnúť z iných dôvodov, predovšetkým stanovenými poplatkamiuplatnenými pravidlami spoplatňovania. Postup preskúmania by mal byť rýchly, v súlade s potrebami rýchlo sa meniaceho trhu.

(36)Zaručenie zrozumiteľnosti a verejnej dostupnosti podmienok opakovaného použitia dokumentov verejného sektora je nevyhnutnou podmienkou rozvoja informačného trhu spoločenstva ⌦ Únie ⌫ s informáciami. Preto by všetky platné podmienky opakovaného použitia dokumentov mali byť pre potenciálnych opakovanýchopätovných používateľov zrozumiteľné. Členské štáty by mali podporovať prípadné vytváranie on-line prístupných zoznamov dostupných dokumentov prístupných on-line, aby podporili a uľahčili žiadosti o opakované použitie. Žiadatelia o opakované použitie dokumentov ⇨ , ktoré sú v držbe subjektov iných ako verejné podniky, vzdelávacie zariadenia a organizácie vykonávajúce a financujúce výskum, ⇦ by mali byť informovaní o dostupných opravných prostriedkoch vo vzťahu k príslušným rozhodnutiam alebo postupom, ktoré sa ich dotýkajú. To bude obzvlášť dôležité pre stredné a malé a stredné podniky (SMSP), ktoré nemusia byť oboznámené s podmienkami styku so subjektmi verejného sektora ostatných členských štátov a zodpovedajúcimi opravnými prostriedkami.

Pokiaľ sa vyberajú poplatky, celkový príjem by nemal presiahnuť celkové náklady na zber, zhotovenie, reprodukciu a šírenie dokumentov, spolu s primeranou návratnosťou investícií a patričným zreteľom na požiadavky prípadného samofinancovania príslušného subjektu verejného sektora. Zhotovenie zahŕňa tvorbu a usporiadanie a šírenie môže zahŕňať aj užívateľskú podporu. Nákladová návratnosť, spolu s primeranou návratnosťou investícií v súlade s platnými účtovnými princípmi a zodpovedajúcou metódou kalkulácie nákladov príslušného subjektu verejného sektora, predstavuje hornú hranicu poplatkov, akékoľvek nadmerné ceny by sa mali vylúčiť. Bez toho aby smernica sa dotkla práva členských štátov alebo subjektov verejného sektora na uplatňovanie nižších alebo žiadnych poplatkov; členské štáty by mali podporovať subjekty verejného sektora pri sprístupňovaní dokumentov za poplatky, ktoré nepresahujú marginálne náklady na reprodukciu a šírenie dokumentov;

(35)Členské štáty by mali stanoviť kritériá vyberania poplatkov prevyšujúcich hraničnéokrajové náklady. V tejto súvislosti môžu členské štáty napríklad ustanoviť takéto kritériá vo vnútroštátnych predpisoch alebo môžu určiť vhodný subjekt alebo vhodné subjekty, ktoré nie sú príslušnými subjektmi verejného sektora, s právomocami ustanovovať takéto kritériá. Tento subjekt by mal mať štruktúru v súlade s ústavnými a právnymi systémami členských štátov. Mohlo by ísť o existujúci subjekt s výkonnými právomocami v oblasti rozpočtu a pod politickým vedením.

(40)Ak príslušný subjekt rozhodne, že už naďalej nebude sprístupňovať určité dokumenty na opakované použitie, alebo prestane tieto dokumenty aktualizovať, musí také rozhodnutie verejne oznámiť pri najbližšej príležitosti, pokiaľ je to možné, elektronickými prostriedkami.

🡻 2003/98/ES odôvodnenie 19

(41)Podmienky opakovaného použitia by mali byť pre porovnateľné kategórie opakovaného použitia nediskriminačné pre porovnateľné kategórie opakovaného použitia. To by napríklad nemalo brániť bezplatnej výmene informácií medzi subjektmi verejného sektora pri plnení ich verejných úloh, zatiaľ čo ostatné strany budsú spoplatňované za opakované použitie tých istých dokumentov spoplatňované. Nemalo by to ani brániť prijatiu rôznej spoplatňovacej politiky spoplatňovania pre komerčné a nekomerčné opakované použitie.

🡻 2013/37/EÚ odôvodnenie 26

(42)Subjekty verejného sektora môžu pri opakovanom použití dokumentu určiť používateľovi podmienky, ak je to vhodné, prostredníctvom licencie, ako napríklad uvedenie zdroja a uvedenie toho, či opakovanýopätovný používateľ tento dokument akýmkoľvek spôsobom upravil. V akýchkoľvek licenciách na opakované použitie informácií verejného sektora by sa v každom prípade malo ukladať čo najmenej obmedzení opakovaného použitia, napríklad by sa malo požadovať iba uvedenie zdroja. Významnú úlohu by mali v tomto ohľade zohrať otvorené licencie dostupné online, na základe ktorých sa udeľujú rozsiahlejšie práva na opakované použitie bez technologických, finančných či zemepisných obmedzení a ktoré vychádzajú z otvorených dátových formátov. Preto by členské štáty mali podporovať používanie otvorených licencií, ktoré by sa prípadne mali v Únii časom štandardizovaťstať bežnou praxou.

🡻 2003/98/ES odôvodnenie 20

(43)Subjekty verejného sektora by mali pri stanovení princípov opakovaného použitia dokumentov rešpektovať pravidlá hospodárskej súťaže, pričom by sa mali vyhýbať podľa možností výhradným dohodám medzi nimi a partnermi zo súkromného sektora. Avšak na účely poskytovania služieb vo všeobecnéhoom hospodárskehoom záujmue, môže byť niekedy výhradné právo na opakované použitie špecifických dokumentov verejného sektora nevyhnutné. To sa môže stať v prípade, keď by žiadny komerčný vydavateľ nezverejnil informácie bez takého výhradného práva.

🡻 2013/37/EÚ odôvodnenie 31

⇨ nový

(44)⇨ Medzi knižnicami vrátane univerzitných knižníc, múzeami, archívmi a partnermi zo súkromného sektora je mnoho dohôd o spolupráci, ktoré zahŕňajú digitalizáciu kultúrnych zdrojov a partnerom zo súkromného sektora udeľujú výhradné práva. V praxi sa ukázalo, že tieto verejno-súkromné partnerstvá umožňujú prínosné využívanie kultúrnych zbierok a zároveň urýchľujú sprístupňovanie kultúrneho dedičstva verejnosti. Preto je vhodné zohľadniť súčasné rozdiely v členských štátoch, pokiaľ ide o digitalizáciu kultúrnych zdrojov, osobitným súborom pravidiel týkajúcich sa dohôd o digitalizácii takýchto zdrojov. ⇦ V prípade, že sa výhradné právo vzťahuje na digitalizáciu kultúrnych zdrojov, môže byť potrebné určité obdobie výhradnosti s cieľom poskytnúť partnerom zo súkromného sektora možnosť získať svoje investície späť. Uvedené obdobie by však malo byť časovo obmedzené a čo najkratšie, aby sa dodržala zásada, že verejne prístupný materiál by mal zostať verejný, len čo sa aj po digitalizáciiuje. Trvanie výhradného práva digitalizovať kultúrne zdroje by nemalo byť vo všeobecnosti dlhšie ako 10 rokov. Každé obdobie výhradnosti dlhšie než 10 rokov by malo podliehať preskúmaniu, pričom je potrebné zohľadniť technologické, finančné a administratívne zmeny, ktoré nastali odvtedy, ako bola daná dohoda uzavretá. Okrem toho by sa v rámci každého verejno-súkromného partnerstvao na účely digitalizácie kultúrnych zdrojov by malio udeliť partnerskej kultúrnej inštitúcii plné práva na používanie digitalizovaných kultúrnych zdrojov po uplynutí platnosti dohody.

⇩ nový

(45)Dohody medzi držiteľmi údajov a ich opätovnými používateľmi, ktorými sa výslovne nepriznávajú výhradné práva, ale pri ktorých možno odôvodnene očakávať, že obmedzia dostupnosť dokumentov na opakované použitie, by mali podliehať dodatočnej verejnej kontrole, a preto by sa mali uverejniť aspoň dva mesiace pred nadobudnutím platnosti tak, aby všetky zainteresované strany mali možnosť požiadať o opakované použitie dokumentov, na ktoré sa dohoda vzťahuje, a aby sa zabránilo riziku obmedzenia rozsahu potenciálnych opätovných používateľov. Po uzavretí by sa takéto dohody mali uverejniť v konečnej podobe, na ktorej sa dohodli zúčastnené strany.

(46)Cieľom tejto smernice je minimalizovať riziko nadmernej výhody vyplývajúcej z prvenstva, v dôsledku ktorej by sa mohol obmedziť počet potenciálnych opätovných používateľov údajov. Ak by zmluvné mechanizmy popri povinnosti členského štátu sprístupňovať dokumenty vyplývajúcej z tejto smernice mali za následok transfer zdrojov členského štátu v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, touto smernicou by nemalo byť dotknuté uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci a ďalších pravidiel upravujúcich hospodársku súťaž stanovených v článkoch 101 až 109 zmluvy. Z pravidiel štátnej pomoci stanovených v článkoch 107 až 109 zmluvy vyplýva, štát musí ex ante overiť, či v príslušných zmluvných mechanizmoch môže byť zahrnutá štátna pomoc, a zabezpečiť ich súlad s pravidlami štátnej pomoci.

🡻 2003/98/ES odôvodnenie 21 (prispôsobené)