Správa Komisie o rokovaniach týkajúcich sa prístupu podnikov Spoločenstva na trhy tretích krajín v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje smernica 2004/17/ES /* KOM/2009/0592 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 28.10.2009 KOM(2009)592 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE o rokovaniach týkajúcich sa prístupu podnikov Spoločenstva na trhy tretích krajín v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje smernica 2004/17/ES SPRÁVA KOMISIE o rokovaniach týkajúcich sa prístupu podnikov Spoločenstva na trhy tretích krajín v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje smernica 2004/17/ES Text s významom pre EHP OBSAH SPRÁVA KOMISIE o rokovaniach týkajúcich sa prístupu podnikov Spoločenstva na trhy tretích krajín v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje smernica 2004/17/ES 1 SPRÁVA KOMISIE o rokovaniach týkajúcich sa prístupu podnikov Spoločenstva na trhy tretích krajín v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje smernica 2004/17/ES 2 1. ÚVOD 4 2. ZHRNUTIE 4 3. VIACSTRANNÉ A MNOHOSTRANNÉ ROKOVANIA 5 3.1. Dohoda WTO o vládnom obstarávaní 5 3.1.1. Úvod 5 3.1.2. Súčasný rozsah pôsobnosti GPA 5 3.1.3. Pristúpenie nových členov 6 3.1.4. Revízia GPA 7 3.2. Všeobecná dohoda WTO o obchode so službami (GATS) 9 4. EURÓPSKY HOSPODÁRSKY PRIESTOR 9 4.1. Úvod 9 4.2. Rozšírenie EÚ 9 5. DVOJSTRANNÉ ROKOVANIA 10 5.1. Uzatvorené dohody v kapitolách týkajúcich sa verejného obstarávania 10 5.1.1. Švajčiarsko 10 5.1.2. Mexiko 10 5.1.3. Čile 11 5.1.4. CARIFORUM 11 5.2. Kapitoly o verejnom obstarávaní v dohodách o stabilizácii a pridružení/predbežných dohodách 11 5.2.1. Úvod 11 5.2.2. Dohody podľa krajín 12 5.3. Kapitoly o verejnom obstarávaní v dohodách vykonávaných v rámci susedskej politiky 14 5.3.1. Úvod 14 5.3.2. ESP – rokovania o komplexných kapitolách o verejnom obstarávaní podľa krajín (východné krajiny) 15 5.3.3. ESP – rokovania o komplexných kapitolách o verejnom obstarávaní (Euro-stredozemská oblasť) 15 5.4. Prebiehajúce a budúce dvojstranné rokovania 15 5.4.1. Stredná Amerika 16 5.4.2. Andské spoločenstvo 16 5.4.3. Africké, karibské a tichomorské krajiny 16 5.4.4. Irak 16 5.4.5. Južná Kórea 16 5.4.6. Kanada 17 5.4.7. Čína 17 6. ĎALŠÍ POSTUP LIBERALIZÁCIE PRÍLEŽITOSTÍ VEREJNÉHO OBSTARÁVANIA 17 ÚVOD V tejto správe sa hodnotí situácia k 1. augustu 2009, pokiaľ ide o prístup dodávateľov Spoločenstva na trhy verejného obstarávania tretích krajín v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje smernica 2004/17/ES[1], a pokiaľ ide o liberalizáciu verejných zákaziek na poskytnutie služby v tretích krajinách. Táto správa sa predkladá v súlade s článkami 58 a 59 smernice 2004/17/ES. Nákupy subjektov pôsobiacich v sektore verejnoprospešných služieb v Európskej únii dosahujú 450 miliárd EUR[2]. Tieto subjekty uverejnili v úradnom vestníku výzvy na predkladanie ponúk na verejné obstarávanie nad úrovňou prahových hodnôt smernice približne vo výške 80 miliárd EUR[3]. EÚ môže preto pri rokovaniach o liberalizácii trhov verejného obstarávania tretích krajín poskytnúť prístup na veľký trh. Zároveň koncepcia verejného obstarávania v sektore verejnoprospešných služieb v EÚ – z hľadiska skutočnosti, že pravidlá verejného obstarávania sa vzťahujú aj na súkromné podniky s osobitnými a výlučnými právami – sa neuplatňuje na celom svete[4]. V dôsledku toho o prístupe súkromných spoločností pôsobiacich v oblasti verejnoprospešných služieb k nákupom nie je možné vždy rokovať. ZHRNUTIE Verejná zákazka sa vzhľadom na jej politickú citlivosť nestala oblasťou s mnohostrannými záväzkami v rámci WTO. Viacstranná Dohoda WTO o vládnom obstarávaní (Government Procurement Agreement, ďalej len „GPA“), ktorá sa v súčasnosti prehodnocuje, zostáva rozhodujúcim nástrojom liberalizácie medzinárodných trhov verejného obstarávania. Hoci sa v decembri 2006 dosiahla dohoda o novom texte (procedurálne pravidlá pre verejné súťaže), rokovania o prístupe na trh sa stretli medzi stranami GPA s rôznou úrovňou ambícií a stále pokračujú. Európske spoločenstvo, zastúpené Komisiou, je zástancom ambicióznej liberalizácie medzinárodných trhov verejného obstarávania, a v roku 2005 preto dalo komplexnú ponuku na liberalizáciu trhov verejného obstarávania EÚ vrátane sektora verejnoprospešných služieb. Z hľadiska neochoty ostatných strán GPA ďalej otvárať svoje trhy verejného obstarávania medzinárodnej konkurencii však Komisia na žiadosť Rady[5] predložila vo februári 2008 revidovanú – obmedzenejšiu – ponuku . Ponuka ES však napriek tomu predstavuje najkomplexnejšiu ponuku v porovnaní s ostatnými stranami GPA. ES patrí medzi strany GPA, ktoré výrazne podporujú pristúpenie nových členov ku GPA s dlhodobou stratégiou premeniť GPA na mnohostrannú dohodu. V poslednom období sa prístupový proces skončil pre čínsky Tchaj-pej. Prebiehajú rokovania s Čínou, Jordánskom a Moldavskou republikou. V rámci WTO ES naďalej podporuje aj dohodu o vládnom obstarávaní v rámci GATS. Rozšírením EÚ v rokoch 2004 a 2007 pribudli dodatočné možnosti v oblasti verejného obstarávania približne vo výške 55 miliárd EUR[6], z čoho približne 10 miliárd EUR[7] predstavujú nákupy v oblasti verejnoprospešných služieb. V nadväznosti na rozšírenia EÚ sa podpísali analogické dohody o rozšírení Európskeho hospodárskeho priestoru. Trh verejného obstarávania v sektore verejnoprospešných služieb predstavuje v EHP 460 miliárd EUR, z čoho približne 81 miliárd EUR predstavuje obstarávanie nad prahové hodnoty, na ktoré sa vzťahujú totožné pravidlá verejného obstarávania (smernice). Ďalším nástrojom liberalizácie trhov verejného obstarávania sú dvojstranné rokovania s tretími krajinami. Európska únia uzatvorila dohody o voľnom obchode s rozsiahlymi kapitolami o verejnom obstarávaní s Mexikom a Čile, dohodu o hospodárskom partnerstve so zoskupením CARIFORUM[8] a dvojstrannú dohodu o verejnom obstarávaní so Švajčiarskom. Prebieha mnoho dvojstranných rokovaní, respektíve rokovania majú začať. Súčasným prístupom EÚ k prerokúvaniu dohôd o voľnom obchode (DVO) je uzatvárať tzv. DVO novej generácie, ktoré obsahujú podrobné a komplexné kapitoly o verejnom obstarávaní, vrátane prístupu na trhy verejného obstarávania v sektore verejnoprospešných služieb. EÚ realizuje stabilizačné a asociačné dohody (SAD) so západobalkánskymi krajinami, ktoré chcú vstúpiť do EÚ. Pokiaľ ide o verejné obstarávanie, SAD zaručujú vzájomné národné zaobchádzanie, nediskrimináciu dodávateľov a asymetrický prístup na trh. SAD zahŕňajú aj verejné obstarávanie v sektore verejnoprospešných služieb. VIACSTRANNÉ A MNOHOSTRANNÉ ROKOVANIA Dohoda WTO o vládnom obstarávaní Úvod Dohoda o vládnom obstarávaní (GPA) je dodnes jedinou právne záväznou dohodou v rámci WTO, ktorá je zameraná na verejné obstarávanie. Súčasná GPA bola prijatá v roku 1994 a nadobudla platnosť 1. januára 1996. Ide o viacstrannú dohodu spravovanú výborom pre verejné obstarávanie, ktorá združuje členov WTO, ktorí sú stranami GPA[9]. GPA uzatvorilo rozhodnutím Rady Európske spoločenstvo (ES) v mene svojich členských štátov[10]. Súčasný rozsah pôsobnosti GPA GPA sa nevzťahuje automaticky na všetko verejné obstarávanie strán. Rozsah pôsobnosti GPA je namiesto toho určený vo vzťahu ku každej strane v prílohách ku GPA, v ktorých sú konkretizované orgány ústrednej štátnej správy a nižších úrovní verejnej správy, ako aj verejné podniky, ktorým každá strana zverila plnenie GPA. Okrem krajín EZVO[11], ktorých konečné ponuky zodpovedajú ponuke ES, žiadna ďalšia strana nebola schopná splniť žiadosť ES týkajúcu sa rozsahu pôsobnosti GPA. Spoločenstvo preto muselo upraviť svoju konečnú ponuku podľa miery liberalizácie trhu ostatných strán. Záväzky ES sú však najkomplexnejšie z hľadiska verejných obstarávateľov a ich obstarávania, keďže sa vzťahujú na príležitosti verejného obstarávania na úrovni ústrednej štátnej správy, ako aj na nižších úrovniach verejnej správy, vrátane obstarávania týmito subjektmi a verejnými podnikmi pôsobiacimi v sektore verejnoprospešných služieb. Všetky strany GPA, okrem Kanady, poskytujú určitý prístup k svojmu verejnému obstarávaniu v sektoroch verejnoprospešných služieb. Rozsah však nie je jednotný a miera otvorenia verejného obstarávania v sektore verejnoprospešných služieb pre zahraničnú konkurenciu je v jednotlivých štátoch rozdielna a rozsah je zúžený zvláštnymi alebo paušálnymi výnimkami. Pristúpenie nových členov Členovia GPA, najmä ES, sa snažia transformovať GPA z viacstrannej dohody na mnohostrannú dohodu, a tým podporiť pristúpenie nových členov ku GPA. Strany GPA sa dohodli, že ako základ pre rokovania o pristúpení s kandidátskymi krajinami by sa mal používať nový (predbežne schválený) text budúcej GPA. Tento nový text rozširuje a spresňuje prechodné opatrenia (vzájomné započítavanie, cenové zvýhodnenie, postupný prechod subjektov alebo sektorov, vyššie prahové hodnoty) a prispôsobuje ich potrebám rozvojových hospodárstiev. Záväzok pristúpiť ku GPA pri vstupe do WTO prijali Albánsko, Gruzínsko, Jordánsko, Kirgizská republika, Moldavská republika, Omán, Panama a Čína. Samostatné colné územie Taiwan, Penghu, Kinmen a Matsu (ďalej len „čínsky Tchaj-pej“) Čínsky Tchaj-pej požiadal o pristúpenie ku GPA v marci 1995 a rozhodnutie výboru pre GPA, ktorým mu bol poskytnutý prístup, bolo prijaté v decembri 2008. Čínsky Tchaj-pej uložil listinu o pristúpení 15. júna 2009 a v nadväznosti na rozhodnutie výboru pre GPA sa čínsky Tchaj-pej stal 15. júla 2009 členom GPA. Pristúpenie čínskeho Tchaj-peju prechádza v súčasnosti procesom ratifikácie vnútri štátu. Očakáva sa, že čínsky Tchaj-pej sa stane stranou GPA v prvom polroku 2009. Záväzky čínskeho Tchaj-peju zahŕňajú verejné obstarávanie v sektore verejnoprospešných služieb. Prahové hodnoty boli stanovené na 400 000 ZPČ na tovar, 400 000 ZPČ na služby a 15 000 000 ZPČ na služby v stavebníctve. Jordánsko Jordánsko požiadalo o pristúpenie ku GPA v roku 2000, počiatočnú ponuku predložilo vo februári 2003 a v nadväznosti na rokovania so stranami GPA v septembri 2008 predložilo aktualizovanú tretiu revidovanú ponuku. Jordánsko v súčasnosti aktualizuje svoj legislatívny rámec a systémy verejného obstarávania podľa požiadaviek GPA. Uzatvorenie pristúpenia Jordánska je pre výbor pre GPA významnou prioritou na rok 2009. Čína Čína požiadala o pristúpenie ku GPA v decembri 2007 a jej počiatočná ponuka bola rozoslaná stranám v januári 2008. Čína ďalej v septembri 2008 predložila odpovede na kontrolný zoznam problémových bodov na poskytnutie informácií týkajúcich sa pristúpenia k Dohode o vládnom obstarávaní. Prebiehajúce rokovania sa sústreďujú na overenie zlučiteľnosti čínskych právnych predpisov v oblasti verejného obstarávania s GPA a na prístup na trh. ES predložilo Číne formálnu žiadosť o zlepšenie počiatočnej ponuky (vrátane sektora verejnoprospešných služieb). Moldavská republika V novembri 2008 predložila Moldavská republika počiatočnú ponuku, oznámilo svoje právne predpisy v oblasti verejného obstarávania a začalo rokovania o pristúpení. Moldavská republika prikročila k rokovaniam s vysokými ambíciami a jeho vstup by mohol byť dovŕšený v roku 2010. Ďalšie pristúpenia Pokiaľ ide o ďalšie neuzatvorené pristúpenia ku GPA, ktoré boli určitý čas neaktívne (Albánsko, Gruzínsko, Kirgizská republika, Omán a Panama) a o záväzky spojené s pristúpením, vo vzťahu ku ktorým neboli prijaté opatrenia (Arménsko, Chorvátsko, Bývalá juhoslovanská republika Macedónsko, Mongolsko, Saudská Arábia a Ukrajina), strany GPA požiadali v decembri 2008, aby sa tieto naďalej sledovali, a požiadali predsedu výboru pre GPA, aby podľa potreby naďalej prijímal nadväzné opatrenia. Revízia GPA Do súčasnej GPA bol „zabudovaný“ záväzok na ďalšie rokovania[12]. Účel týchto rokovaní je trojitý: i) zlepšiť a aktualizovať dohodu vzhľadom na rozvoj informačných technológií a metód obstarávania; ii) rozšíriť rozsah pôsobnosti dohody a iii) odstrániť zostávajúce diskriminačné opatrenia. Zámerom rokovaní je aj uľahčiť novým stranám, najmä rozvojovým krajinám, pristúpenie ku GPA. Rokovania v rámci GPA nie sú súčasťou kola rokovaní z Dohy vo WTO. Predbežne odsúhlasený text V decembri 2006 vyjednávači dosiahli dohodu o významnej revízii textu GPA s cieľom dosiahnuť jej lepšiu prijateľnosť pre užívateľov. Ustanovenia boli aktualizované s cieľom zohľadniť nové trendy vývoja vrátane úlohy elektronických nástrojov. Bola zapracovaná dodatočná flexibilita, napr. kratšie lehoty pre obstaranie tovaru a služieb typu, ktorý je dostupný na komerčnom trhu. Jasnejšie bolo špecifikované zvláštne a rozdielne zaobchádzanie s rozvojovými krajinami, a to formou, ktorá by mohla uľahčiť budúce pristúpenie týchto krajín. Pozornosť sa zameriava aj na vnútroštátne postupy preskúmania námietok vznesených dodávateľmi a na pravidlá úpravy zoznamov položiek strán, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti. Pokiaľ ide o túto poslednú záležitosť, dohodlo sa, že sa vypracujú postupy rozhodcovského konania na riešenie nezhôd. Dohoda vyjednávačov je predbežná, t. j. je podmienená právnym overením a vzájomne uspokojivým výsledkom, najmä pokiaľ ide o rozšírenie rozsahu pôsobnosti novej GPA (t. j. zoznamy subjektov verejnej správy, ktorých verejné obstarávanie je liberalizované). Dohoda sa dosiahla aj v otázke procesu uzatvorenia rokovaní o rozsahu pôsobnosti. Tieto rokovania sa budú viesť na základe revidovaného textu. Strany GPA sa dohodli, že nový text by sa mal používať ako základ pre rokovania o pristúpení s krajinami, ktoré chcú pristúpiť ku GPA. Celkový prehľad o rokovaniach o prístupe na trh Strany GPA začali rokovania o prístupe na trh predložením svojich počiatočných žiadostí, za ktorými nasledovalo predloženie počiatočných ponúk. Počas rokov 2007 a 2008 počiatočné ponuky predložili všetky strany, okrem dvoch, Hongkongu, Číny a Lichtenštajnska[13]. V nadväznosti na rokovania revidované ponuky predložili Spojené štáty, Jordánsko, Japonsko, Kórea, Európske spoločenstvo, Nórsko, Singapur a Švajčiarsko. ES predložilo v roku 2005 veľmi komplexnú počiatočnú ponuku, poskytujúcu veľkú väčšinu verejného obstarávania v Spoločenstve, vrátane sektora verejnoprospešných služieb. Z hľadiska neochoty niektorých strán GPA opätovať túto ponuku Rada požiadala Komisiu, aby dohodu vyvážila[14]. ES preto vo februári 2008 predložilo partnerom GPA revidovanú ponuku, ktorá zohľadňuje možnosti ostatných strán GPA, pokiaľ ide o recipročnú liberalizáciu trhov verejného obstarávania. Ponuka ES však napriek tomu zostáva veľmi komplexná, pričom poskytuje približne 85 % nad prahovou hodnotou obstarávania EÚ. Pre oblasť verejnoprospešných služieb to predstavuje príležitosti obstarávania vo výške takmer 50 miliárd EUR. Obmedzenia prístupu na trh obstarávania ES sú obmedzené, sú založené na zásade reciprocity a sú zamerané na príslušné obmedzenia ostatných strán GPA. Liberalizácia obstarávania v oblasti verejnoprospešných služieb zostáva jedným z hlavných záujmov presadzovaných ES v trhových rokovaniach. Stratégiu ES na dosiahnutie tohto cieľa tvoria tri hlavné prvky: Dosiahnuť vyššie zahrnutie obstarávateľov na nižších úrovniach verejnej správy. Táto úroveň je úroveň, na ktorej sú v niektorých stranách GPA (USA, Kanada a Japonsko) organizované sektory verejnoprospešných služieb a pre ktorú niektoré strany GPA neposkytujú výraznejšie zahrnutie. Odstránenie diskriminačných opatrení, najmä opatrení, ktoré zužujú rozsah pôsobnosti strán GPA paušálne na všetko obstarávanie, napríklad vyňatie vnútroštátnych MSP, ktoré v súčasnosti uplatňujú USA, Japonsko and Kórea. Odstránenie niektorých výnimiek, ktoré uplatňujú určité strany GPA a na základe ktorých je verejné obstarávanie, ku ktorému sa tieto strany zaviazali, je v praxi neprístupné. Príkladom v oblasti verejnoprospešných služieb je doložka o prevádzkovej bezpečnosti, ktorej rozsiahle využívanie zabraňuje prístupu na japonský trh verejného obstarávania v železničnej doprave. Všeobecná dohoda WTO o obchode so službami (GATS) V článku XIII ods. 1 Všeobecnej dohody o obchode so službami (General Agreement on Trade in Services – GATS) sa verejné obstarávanie vylučuje z hlavných ustanovení GATS týkajúcich sa prístupu na trh. V článku XIII ods. 2 GATS sa však ustanovuje mandát na mnohostranné rokovania o obstarávaní služieb. Rokovania podľa článku XIII ods. 2 GATS sa uskutočňujú v rámci mnohostrannej pracovnej skupiny o pravidlách GATS (Working Party on GATS Rules – WPGR), zriadenej Radou pre obchod so službami v roku 1995. Prebiehajú rokovania o mnohostrannej liberalizácii obstarávania služieb, ktorých hnacou silou je ES. ES predložilo vo WPGR päť oznámení, z ktorých posledné, uverejnené v roku 2006, predkladá členom WTO rámec na realizáciu záväzkov v oblasti prístupu na trh a nediskriminácie v obstarávaní služieb, a súbor spoločných procedurálnych pravidiel pre zahrnuté verejné obstarávanie. EURÓPSKY HOSPODÁRSKY PRIESTOR Úvod V článku 65 a v prílohe XVI Dohody o EHP sa ustanovuje, že ustanovenia smernice o verejnoprospešných službách sú uplatniteľné na krajiny EZVO. V dôsledku toho Nórsko, Lichtenštajnsko a Island v súčasnosti poskytujú prístup k svojmu verejnému obstarávaniu v sektore verejnoprospešných služieb pre podniky Spoločenstva a poskytujú rozsah pokrytia, ktorý zodpovedá rozsahu pôsobnosti smernice o verejnoprospešných službách 2004/17/ES. Rozšírenie EÚ Podľa Dohody o EHP musia pristupujúci členovia EÚ požiadať o získanie štatútu strany Dohody o EHP (článok 128) na základe podmienok, ktoré sú predmetom dohody. Rozšírenie EHP s cieľom zahrnúť desať krajín, ktoré vstúpili do EÚ v roku 2004[15], nadobudlo účinnosť 1. mája 2004[16]. Posledné rozšírenie EÚ sa uskutočnilo 1. januára 2007, keď do EÚ vstúpili Bulharsko a Rumunsko. Dohoda o rozšírení EHP bola podpísaná 25. júla 2007[17]. Rozšírením EÚ v rokoch 2004 a 2007 pribudlo približne 55 miliárd EUR dodatočných príležitostí verejného obstarávania, z ktorých približne 10 miliárd EUR predstavujú nákupy v oblasti verejnoprospešných služieb. Trh verejného obstarávania v sektore verejnoprospešných služieb v EHP predstavuje 460 miliárd EUR, z ktorých približne 81 miliárd EUR predstavuje obstarávanie nad prahovou hodnotou, na ktoré sa vzťahujú rovnocenné pravidlá verejného obstarávania (smernice). DVOJSTRANNÉ ROKOVANIA Uzatvorené dohody v kapitolách týkajúcich sa verejného obstarávania Švajčiarsko V roku 1999 ES uzatvorilo osobitný súbor obchodných dohôd so Švajčiarskom, takzvaný súbor Bilateral I[18]. Dohoda o určitých aspektoch verejného obstarávania nadobudla platnosť 1. júna 2002[19]. Táto dohoda dopĺňa záväzky Švajčiarska a ES v rámci GPA. ES a Švajčiarsko spoločne poskytujú prístup k obstarávaniu tovaru, diel a služieb verejnými subjektmi, ako aj súkromnými subjektmi, ktoré majú zvláštne a výhradné práva a pôsobia v oblasti železničnej dopravy, plynu, tepla, ropy, uhlia a iných tuhých palív. Táto dohoda sa ďalej vzťahuje na obstarávanie tovaru, diel a služieb súkromnými subjektmi, ktoré majú zvláštne a výhradné práva a pôsobia v oblasti elektrickej energie, pitnej vody, námorných alebo vnútrozemských prístavov, letísk a mestskej dopravy. V dôsledku tohto sa touto dohodou rozširujú tieto záväzky na úroveň pokrytú smernicami ES o obstarávaní. Dohodou sa zriaďuje spoločný výbor, ktorý má zabezpečiť jej účinné zavedenie a vykonávanie. Zasadnutia spoločného výboru sa uskutočňujú pravidelne od nadobudnutia platnosti dohody. Mexiko Dohoda o hospodárskom partnerstve, politickej koordinácii a spolupráci (DHP) s Mexikom nadobudla platnosť v novembri 2000[20]. V tejto dohode sa ustanovuje záväzok strán postupne a vzájomne liberalizovať trhy verejného obstarávania. Ustanovuje sa v nej aj zriadenie spoločného výboru s členmi z oboch strán. Do ratifikácie DHP Rada v júni 1998 schválila Predbežnú dohodu o obchode a obchodných záležitostiach (PD)[21]. PD, ktorá nadobudla platnosť 1. júla 1998, obsahuje aj ustanovenia o verejnom obstarávaní a zriaďuje sa ňou uvedený spoločný výbor na monitorovanie dohody. Pokiaľ ide o procedurálne pravidlá verejného obstarávania[22], Mexiko uplatňuje príslušné ustanovenia dohody NAFTA[23], kým EÚ uplatňuje ustanovenia GPA z roku 1994. V oblasti verejnoprospešných služieb Mexiko liberalizuje obstarávanie subjektmi verejnej správy v oblasti železníc, telekomunikácií a energetiky (ropa a plyn), kým do rámca EÚ patrí obstarávanie orgánmi verejnej moci a verejnými podnikmi v oblasti elektrickej energie, pitnej vody, mestskej dopravy, letísk a námorných alebo vnútrozemských prístavov. Spoločný výbor pre záležitosti verejného obstarávania zasadá pravidelne od nadobudnutia platnosti prechodnej dohody. Rieši aj otázku možného rozšírenia pokrytia. Čile Asociačná dohoda (AD) medzi EÚ a Čile bola podpísaná 18. novembra 2002[24]. Nadobudnutie platnosti celej dohody ešte nie je uzatvorené, hoci mnoho jej ustanovení, vrátane ustanovení o obstarávaní, nadobudlo platnosť predbežne 1. februára 2003[25]. Na dohľad nad vykonávaním AD je zriadená asociačná rada, ktorej pomáha asociačný výbor. Pokiaľ ide o sektor verejnoprospešných služieb, EÚ a Čile vzájomne liberalizujú verejné obstarávanie verejnými subjektmi pôsobiacimi v oblastiach prístavov a letísk. Uplatniteľné prahové hodnoty sú ustanovené na rovnakej úrovni pre EÚ, ako aj pre Čile, a zodpovedajú hodnotám ustanoveným v smernici o verejnoprospešných službách. CARIFORUM V októbri 2008 EÚ podpísala Dohodu o hospodárskom partnerstve (DHP) s 13 krajinami zoskupenia CARIFORUM: Antigua a Barbuda, Bahamy, Barbados, Belize, Dominiky, Dominikánska republika, Grenada, Jamajka, Svätý Krištof a Nevis, Svätá Lucia, Svätý Vincent a Grenadíny, Surinam, Trinidad a Tobago a Guyana. Táto dohoda sa predbežne uplatňuje od 29. decembra 2008. EÚ sa zaviazala spolupracovať s haitskou vládou a ďalšími karibskými partnermi s cieľom zabezpečiť, aby sa čoskoro zaviedli podmienky, aby Haiti mohla pristúpiť k DHP. DHP so zoskupením CARIFORUM zaväzuje podpisujúce strany k veľmi kompletnému súboru pravidiel transparentnosti vo verejnom obstarávaní, ale neobsahuje žiadne ustanovenia o prístupe na trh. EÚ a CARIFORUM sa dohodli na pravidlách, ktoré by mali zabezpečiť, aby boli príslušné informácie voľne sprístupnené, s cieľom uľahčiť spravodlivé a prijateľné postupy vo verejných súťažiach. Kapitoly o verejnom obstarávaní v dohodách o stabilizácii a pridružení/predbežných dohodách Úvod V rozhovoroch so západobalkánskymi krajinami, ktoré vyjadrili želanie vstúpiť do EÚ, uzatvára EÚ stabilizačné a asociačné dohody (SAD) výmenou za záväzky týkajúce sa prijatia politických reforiem, hospodárskych reforiem, reforiem v oblasti obchodu a reforiem v oblasti ľudských práv v krajine. Krajine môže byť poskytnutý bezcolný prístup k niektorým alebo všetkým trhom EÚ a k finančnej a/alebo technickej pomoci. SAD sú súčasťou stabilizačného a asociačného procesu EÚ (SAP). SAD sú v zásade podobné európskym dohodám podpísaným s krajinami strednej a východnej Európy v 90. rokoch a Ankarskej asociačnej dohode s Tureckom[26]. SAD musia byť ratifikované asociujúcim štátom a všetkými členskými štátmi EÚ. Do ratifikácie SAD uzatvorí Komisia predbežnú dohodu (PD), ktorej cieľom je umožniť, aby ustanovenia SAD týkajúce sa obchodu a obchodných záležitostí nadobudli platnosť čo najskôr. Keďže cieľom SAD je pomáhať príslušným krajinám rozvíjať ich schopnosť prijímať a vykonávať právne predpisy EÚ, recipročné záväzky sa zvyčajne ponímajú asymetricky. To sa vzťahuje aj na príslušné ustanovenia o obstarávaní. Hospodárskym subjektom podpisujúcej krajiny, bez ohľadu, či sú usadené v ES, sa poskytuje prístup k postupom udeľovania zmlúv v ES v súlade s pravidlami verejného obstarávania od nadobudnutia platnosti SAD, respektíve PD v prípadoch, ak SAD obsahuje odkaz na ňu. Toto pravidlo sa uplatňuje aj na zákazky v sektore verejnoprospešných služieb, keď signatárska krajina prijme právne predpisy, ktorými sa zavádzajú pravidlá ES v tejto oblasti. Spoločnostiam EÚ usadeným v signatárskej krajine je od nadobudnutia platnosti dohody poskytnutý prístup k postupom zadávania verejných zákaziek v uvedenej krajine na základe zaobchádzania, ktoré nie je menej priaznivé ako zaobchádzanie poskytnuté domácim spoločnostiam. Hospodárskym subjektom EÚ, ktoré nie sú usadené v signatárskej krajine, je zas poskytnutý prístup k postupom udeľovania zákaziek v uvedenej krajine na základe zaobchádzania, ktoré nie je menej priaznivé ako zaobchádzanie poskytnuté domácim spoločnostiam, až po určitom počte rokov od nadobudnutia platnosti dohody [27]. Dohody podľa krajín Albánsko EÚ a Albánsko podpísali 12. júna 2006 SAD, ktorá nadobudla platnosť 1. apríla 2009. Prístup na trh bude poskytnutý najneskôr štyri roky od dátumu nadobudnutia platnosti PD. Bývalá juhoslovanská republika Macedónsko SAD s Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko bola podpísaná 9. apríla 2001 a nadobudla platnosť 1. apríla 2004[28]. PD, ktorá nadobudla platnosť v júni 2001[29], neobsahovala žiadne ustanovenie o verejných zákazkách. Prístup na trh bol poskytnutý od 1. apríla 2009. Čierna Hora Čierna Hora podpísala 15. októbra 2007 SAD a predbežnú dohodu o obchode a obchodných záležitostiach. Predbežná dohoda nadobudla platnosť 1. januára 2008[30], kým SAD nadobudne platnosť po ukončení procesu ratifikácie. Prístup na trh bol poskytnutý od nadobudnutia platnosti PD. Chorvátsko[31] SAD s Chorvátskou republikou nadobudla platnosť 1. februára 2005[32]. Prístup na trh bol poskytnutý od 1. februára 2008. Srbsko SAD a PD o obchode boli podpísané 29. apríla 2008. Rada však rozhodla, že vykonávanie PD a ratifikácia SAD by mali byť podmienené jednomyseľným uznaním Radou, že Srbsko plne spolupracuje s Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu. Srbský parlament ratifikoval dohody 9. septembra 2008. Prístup na trh bude poskytnutý najneskôr 5 rokov od nadobudnutia platnosti tejto dohody. Po nadobudnutí platnosti tejto dohody Srbsko premení akékoľvek existujúce zvýhodnenie domácich hospodárskych subjektov na cenové zvýhodnenie. Ustanovenia o cenovom zvýhodnení sa budú postupne znižovať v priebehu obdobia 5 rokov. Bosna a Hercegovina SAD s Bosnou a Hercegovina a PD o obchode a obchodných záležitostiach boli podpísané 16. júna 2008[33]. PD [34] nadobudla platnosť 1. júla 2008, kým SAD nadobudne platnosť po dokončení procesu ratifikácie . Prístup na trh bude poskytnutý najneskôr 5 rokov od nadobudnutia platnosti tejto dohody. Po nadobudnutí platnosti tejto dohody Bosna a Hercegovina premení akékoľvek existujúce zvýhodnenie domácich hospodárskych subjektov na cenové zvýhodnenie. Ustanovenia o cenovom zvýhodnení sa budú postupne znižovať v priebehu obdobia 5 rokov. Kapitoly o verejnom obstarávaní v dohodách vykonávaných v rámci susedskej politiky Úvod Európska susedská politika (ESP) bola ustanovená v roku 2004 s cieľom zabrániť vzniku nových deliacich čiar medzi EÚ a jej priamymi susedmi na pevnine alebo za morom[35] – Alžírskom, Arménskom, Azerbajdžanom, Bieloruskom, Egyptom, Gruzínskom, Izraelom, Jordánskom, Libanonom, Líbyou, Moldavskou republikou, Marokom, Okupovaným palestínskym územím, Sýriou, Tuniskom a Ukrajinou. EÚ poskytuje svojim susedom privilegovaný vzťah, ktorý stojí na vzájomnej oddanosti spoločným hodnotám (demokracia a ľudské práva, právny štát, dobrá správa vecí verejných, zásady trhového hospodárstva a trvalo udržateľný rozvoj). Úroveň ambícií vzťahu bude závisieť od miery, v akej sú tieto hodnoty napĺňané[36]. Európska susedská politika stojí na dohodách o partnerstve a spolupráci (DPS) s bývalými sovietskymi republikami, alebo na asociačných dohodách (AD) v rámci Euro-stredozemského partnerstva[37]), a zatiaľ nie je „aktivovaná“ vo vzťahu k Bielorusku, Líbyi alebo Sýrii, keďže takéto dohody ešte nenadobudli platnosť. V DPS a AD[38] sa stanovuje spolupráca v oblasti verejného obstarávania s cieľom rozvíjať podmienky pre otvorené udeľovanie verejných zákaziek založené na hospodárskej súťaži. Základnými prvkami ESP sú dvojstranné akčné plány ESP. V nich sa stanovuje program politických a hospodárskych reforiem s krátkodobými a strednodobými prioritami. Vykonávanie akčných plánov ESP je v plnom prúde; spoločne ho podporujú a monitorujú podvýbory. Na základe ESP, s cieľom zlepšiť a prehĺbiť vzťahy s Ukrajinou, Bieloruskom, Moldavskou republikou, Arménskom, Gruzínskom a Azerbajdžanom, Rada 20. marca 2009 schválila iniciatívu Východné partnerstvo[39]. Východné partnerstvo znamená aj rokovania o nových vylepšených (asociačných) dohodách (vrátane širokých a komplexných dohôd o voľnom obchode, v ktorých sú spojené pravidlá prístupu na trhu s aproximáciou právnych predpisov s acquis ) s tými krajinami, ktoré sú ochotné a schopné uzatvoriť širší vzťah. ESP – rokovania o komplexných kapitolách o verejnom obstarávaní podľa krajín (východné krajiny) Ukrajina Rokovania o novej vylepšenej dohode s Ukrajinou oficiálne začali 5. marca 2007. Rokovania o širokej a komplexnej DVO, ako neoddeliteľná súčasť AD, začali vo februári 2008. Rokovania ešte prebiehajú a ich cieľom je postupné a recipročné otváranie trhov obstarávania vo všetkých oblastiach (vrátane verejnoprospešných služieb a koncesií) na základe postupnej aproximácie právnych predpisov so smernicami ES spolu s inštitucionálnou reformou na Ukrajine. Rozsah prístupu na trh je spojený s úrovňou dosiahnutých legislatívnych a administratívnych reforiem. Gruzínsko a, Arménsko Pracovné cesty s cieľom zistenia faktov (do Gruzínska v októbri 2008 a do Arménska vo februári 2009) znamenali začiatok prípravného procesu vedúceho k rokovaniam o širokých a komplexných DVO. Posudzovanie pripravenosti Gruzínska a Arménska na začatie rokovaní prebieha. ESP – rokovania o komplexných kapitolách o verejnom obstarávaní (Euro-stredozemská oblasť) Sýria AD ešte nenadobudla platnosť, hoci jej text bol dokončený v roku 2004. Na rozdiel od iných AD ukladá podrobné procedurálne pravidlá verejného obstarávania a aj komplexný vzájomný prístup na trh vrátane verejného obstarávania v sektore verejnoprospešných služieb. EÚ pokračuje v rozhovoroch so Sýriou smerom k podpisu dohody. Líbya Rokovania o DVO medzi EÚ a Líbyou začali v septembri 2008. Obe strany usilujú o ustanovenia o verejných zákazkách, ktoré presahujú text GPA WTO, keďže EÚ navrhuje vzájomný prístup ku koncesiám na stavebné práce a uplatňovanie širšej definície Spoločenstva pre sektor verejnoprospešných služieb. Rokovania prebiehajú. Prebiehajúce a budúce dvojstranné rokovania V októbri 2006 uverejnila Európska komisia oznámenie „ Globálna Európa: svetová konkurencia “[40], v ktorom sa špecifikuje program vonkajšej politiky EÚ na zlepšenie jej konkurencieschopnosti v globálnom hospodárstve. Ako ústredná časť tohto nového rámca obchodnej politiky má nová generácia DVO za cieľ doplniť jasný záväzok EÚ k mnohostrannému systému obchodovania zameraním sa na oblasti, na ktoré sa v súčasnosti nevzťahujú mnohostranné pravidlá WTO, kam patrí aj verejné obstarávanie. Hlavnými ekonomickými kritériami pre DVO novej generácie sú trhový potenciál (hospodárska veľkosť a rast) a úroveň ochrany proti vývozným záujmom EÚ (colné a iné ako colné prekážky). EÚ zohľadňuje aj potenciálne rokovania partnerov s konkurentmi EÚ a ich pravdepodobný vplyv na trhy a hospodárstva EÚ. Z hľadiska obsahu sa tieto DVO novej generácie snažia byť komplexné a rozsahom pôsobnosti ambiciózne, so zameraním na najvyšší možný stupeň liberalizácie obchodu, pričom by mali posilňovať trvalo udržateľný rozvoj a zohľadňovať potreby rozvoja našich obchodných partnerov. Stredná Amerika Na samite EÚ – Latinská Amerika a Karibik v roku 2004 sa EÚ a región Strednej Ameriky dohodli na prerokovaní novej AD, a tieto rokovania začali v roku 2007. Obchodná časť dohody obsahuje kapitolu o verejnom obstarávaní, s ustanoveniami o pravidlách, najmä pokiaľ ide o transparentnosť a prístup na trh. Obstarávanie v sektore verejnoprospešných služieb je zahrnuté. Posledné kolo rokovaní sa skončilo v Bruseli v júni 2009, ale v nadväznosti na neistú politickú situáciu v Hondurase boli rokovania pozastavené. Andské spoločenstvo Po zlyhaní rokovaní medzi regiónmi o komplexnej AD (zahŕňajúcej politický dialóg, spoluprácu a obchod) medzi EÚ a Andským spoločenstvom začali vo februári 2009 obchodné rokovania s Kolumbiou, Ekvádorom a Peru s cieľom uzatvoriť mnohostrannú obchodnú dohodu. Táto dohoda bude obsahovať kapitolu o verejnom obstarávaní s ustanoveniami o pravidlách, týkajúcich sa najmä transparentnosti, a prístupe na trh; verejné obstarávanie v sektore verejnoprospešných služieb je zahrnuté. Štvrté kolo sa skončilo v Bogote v júni. Africké, karibské a tichomorské krajiny Regionálne rokovania so šiestimi regiónmi (západná Afrika, stredná Afrika, východná a južná Afrika, Juhoafrické rozvojové spoločenstvo, štáty Karibiku, štáty Tichého oceánu) boli začaté v októbri 2003 s cieľom dosiahnuť DHP. DHP majú za slúžiť ako obchodné dohovory zlučiteľné s WTO, konsolidujúce regionálne integračné iniciatívy v rámci AKT a podporujúce postupnú integráciu AKT do globálneho hospodárstva na základe otvoreného, transparentného a predvídateľného rámca pre tovar a služby. Irak V novembri 2006 začali rokovania medzi EÚ a Irakom s cieľom prijať dohodu o obchode a spolupráci (DOS). EÚ a Irak sa snažia ustanoviť režim zlučiteľný s WTO, ktorý bude podnecovať aj obchod s Irakom a investície do Iraku. DOS bude obsahovať aj veľmi komplexnú kapitolu o vládnom obstarávaní založenú na pravidlách GPA, ktorá bude viesť k výraznej vzájomnej liberalizácii trhov verejného obstarávania EÚ a Iraku vrátane verejného obstarávania v sektore verejnoprospešných služieb. Južná Kórea DVO s Južnou Kóreou je prvým z globálnych európskych dohovorov novej generácie, ktoré EÚ začala prerokúvať v máji 2007. Pokiaľ ide o verejné obstarávanie, DVO zvýši vzájomné záväzky, ktoré ES a Kórea majú v rámci GPA. Kapitola o obstarávaní sa preto sústredí na liberalizáciu prístupu na trh v oblasti koncesií na stavebné práce[41], ktoré nie sú zahrnuté v GPA. Kanada EÚ a Kanada oficiálne začali 6. mája 2009 rokovania o Komplexnej hospodárskej a obchodnej dohode (CETA). Analýza rozsahu pôsobnosti vykonaná na začiatku roku 2009 zdôraznila, že zámerom každej dohody by malo byť dosiahnutie úplného zahrnutia obstarávania ústrednou štátnou správou a nižšími úrovňami verejnej správy vo všetkých sektoroch vrátane sektora verejnoprospešných služieb, s cieľom zabezpečiť nie menej priaznivé zaobchádzanie ako zaobchádzanie poskytované voči dodávateľom usadeným vnútri štátu. Mal by sa pridať text o transparentnosti v záujme poskytovania informácií o zákonoch, iných právnych predpisoch, postupoch a praktikách tak, aby obchodné obce dostávali ľahko prístupné informácie o verejnom obstarávaní. Dohodlo sa, že východiskom pre procedurálne záväzky by mal byť text GPA WTO. Prvé kolo rokovaní sa uskutoční v októbri 2009. Čína V súlade so závermi zasadnutia Rady pre všeobecné záležitosti a vonkajšie vzťahy z decembra 2005 prerokúva EÚ dohodu o partnerstve a spolupráci (DPS) s Čínou s cieľom ďalej zlepšiť rámec dvojstranných obchodných a investičných vzťahov, vrátane oblasti verejných zákaziek, a aktualizovať Dohodu o obchodnej a hospodárskej spolupráci medzi ES a Čínou z roku 1985. ĎALŠÍ POSTUP LIBERALIZÁCIE PRÍLEŽITOSTÍ VEREJNÉHO OBSTARÁVANIA EÚ vždy podporovala trend smerujúci ku celosvetovému voľnému obchodu a uznávala zvyšujúcu sa vzájomnú hospodársku závislosť cezhraničných trhov. Tento vývoj, ak sa mu venuje primeraná pozornosť, má potenciál zvyšovať bohatstvo globálneho hospodárstva. Globalizácia zjavne tlačí na Európu, aby reformovala svoje hospodárstvo a stala sa konkurencieschopnejšou. Európa potrebuje reagovať na tento tlak interne, ale musí venovať pozornosť aj svojmu vonkajšiemu frontu. Vnútorný trh môže v úplnom rozsahu plniť svoje interné priority, len ak sa týmto prioritám venuje primeraná pozornosť na svetovej scéne. EÚ bola tradične otvoreným hospodárstvom a zástancom voľného obchodu. V prípade obstarávania tento východiskový bod znamená nízku mieru protekcionizmu. Prístup EÚ nie je v úplnej miere zdieľaný všade vo svete. Verejné obstarávanie bolo zvyčajne oblasťou, ktorá podlieha politickému tlaku spočívajúcemu v zvýhodňovaní domácich dodávateľov pred ich zahraničnými konkurentmi. Preto sa verejné obstarávanie nestalo v rámci WTO oblasťou s mnohostrannými záväzkami. Väčšina hlavných obchodných partnerov EÚ realizuje reštriktívne praktiky verejného obstarávania, ktoré diskriminujú dodávateľov EÚ. Súčasná hospodárska kríza zvýšila využívanie týchto praktík. Verejné obstarávanie je oblasťou výrazného nevyužitého potenciálu pre vývozcov EÚ. Spoločnosti EÚ patria medzi popredné svetové subjekty v takých oblastiach, ako dopravné zariadenia, verejnoprospešné stavby a služby. Takmer u všetkých svojich obchodných partnerov sa však stretávajú s diskriminačnými praktikami, ktoré výrazne blokujú príležitosti vývozu. Úsilie EÚ prekonať existujúce obchodné prekážky má dva rozmery. EÚ sa snaží uzatvárať DVO s komplexnými kapitolami o obstarávaní, ktoré sú založené na pravidlách obstarávania podobných pravidlám EÚ (DVO novej generácie). ES ako strana GPA ďalej aktívne rokuje s kandidátmi na pristúpenie s cieľom transformovať GPA na mnohostrannú dohodu. EÚ poskytuje počas rokovaní o kapitolách týkajúcich sa obstarávania právne spoľahlivý nediskriminačný prístup na veľký trh obstarávania, čo skutočne pozitívne prispieva k sile, ktorú EÚ má pri rokovaniach. Táto sila je súčasne trocha znížená všeobecnou otvorenosťou EÚ, keďže ostatné strany sú si vedomé, že aj tie príležitosti obstarávania, ktoré nie sú poskytnuté ako súčasť definitívne dohodnutého aktu, nebudú chránené múrom, ktorý nie je možné prekonať. EÚ vždy vychádzala pri rokovaniach z formálnej reciprocity. V situáciách, keď určité strany nemohli splniť očakávania EÚ týkajúce sa prístupu na trh, sa idea reciprocity musela vykladať prísnejšie. To sa týka prebiehajúcich rokovaní o GPA, pri ktorých muselo ES revidovať svoju ponuku s cieľom zohľadniť ochotu a možnosti druhých strán otvoriť svoje obstarávanie zahraničnej hospodárskej súťaži. Zohľadňovanie hospodárskej reciprocity (posudzovanie skutočnej hodnoty trhu obstarávania tretej strany) by malo pokračovať ako súčasť úvah o posilnení negociačnej pozície EÚ. Okrem toho v prípadoch, keď dôležití obchodní partneri ťažia výhody zo všeobecnej otvorenosti EÚ, ale nemajú vôľu smerom k reciprocite, by EÚ mohla uvažovať o zavedení starostlivo cielených obmedzení prístupu k častiam trhu obstarávania EÚ s cieľom stimulovať týchto partnerov, aby poskytli recipročnú liberalizáciu trhu[42]. Negociačnú pozíciu EÚ by posilnilo aj odôvodnené a primerané využívanie opatrení, ktoré sú už k dispozícii v právnych predpisoch EÚ pre oblasť obstarávania, a konkrétne pre verejné obstarávanie v sektore verejnoprospešných služieb, jednotlivými európskymi verejnými obstarávateľmi. [1] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb. [2] Údaje za EÚ-25 v roku 2006, zdroje: Eurostat. [3] Údaje za EÚ-27 v roku 2007, zdroje: Tenders Electronic Daily. [4] Smernica 2004/17/ES. [5] 2780. zasadnutie Rady pre VONKAJŠIE VZŤAHY, Brusel, 12. februára 2007, č. 6039/07, s. 6. [6] Zdroje: odhad Komisie. [7] Zdroje: odhad Komisie. [8] Do zoskupenia CARIFORUM patrí: Antigua a Barbuda, Bahamy, Barbados, Belize, Dominiky, Dominikánska republika, Grenada, Guyana, Haiti, Jamajka, Svätý Krištof a Nevis, Svätá Lucia, Svätý Vincent a Grenadíny, Surinam, Trinidad a Tobago. [9] Kanada, Európske spoločenstvá, Hongkong, Čína, Island, Izrael, Japonsko, Kórea, Lichtenštajnsko, Holandsko v súvislosti s Arubou, Nórsko, Singapur, Švajčiarsko, Čínsky Tchaj-pej a Spojené štáty. [10] Rozhodnutie Rady 94/800 z 22. decembra 1994, Ú. v. ES L 336, 23.12.1994, s. 1. [11] Nórsko, Lichtenštajnsko, Island. [12] Článok XXIV ods. 7 písm. b) a c). [13] Jordánsko a Čínsky Tchaj-pej potvrdili, že ponuky, ktoré rozoslali v rámci rokovaní o pristúpení k súčasnej dohode, by sa mali považovať aj za ich ponuky v rokovaniach o rozsahu pôsobnosti. [14] 2780. zasadnutie Rady pre VONKAJŠIE VZŤAHY EÚ, Brusel, 12. februára 2007, č. 6039/07, s. 6. [15] Rozšírenie o CZ, EE, CY, LV, LT, HU, MT, PL, SI, SK 1. mája 2004. [16] Dohoda o vstupe CZ, EE, CY, LV, LT, HU, MT, PL, SI, SK do Európskeho hospodárskeho priestoru zo 14. októbra 2003 (Ú. v. EÚ L 130, 29.4.2004, s. 11; dodatok EHP č. 23, 29.4.2004, s. 1). [17] Ú. v. EÚ L 221, 25.8.2007. [18] Tento súbor zahŕňa rokovania o dohodách v siedmich sektoroch (voľný pohyb osôb, obchod s poľnohospodárskymi výrobkami, verejné obstarávanie, posudzovanie zhody, letecká doprava, cestná a železničná doprava, účasť Švajčiarska v 5. rámcovom programe pre výskum). Tieto dohody sú prepojené ustanovením o ukončení, ktoré znamená, že všetky dohody nadobudli platnosť spolu a takisto sa ukončia spolu, ak sa ukončí ktorákoľvek z nich. [19] Ú. v. ES L 114, 30.4.2002, s. 430. [20] Rozhodnutie Rady 2000/658/ES, Ú. v. ES L 276, 28.10.2000. Toto rozhodnutie bolo zmenené a doplnené rozhodnutím Rady 2005/202 z 31. januára 2005 s cieľom zohľadniť pristúpenie nových členských štátov v roku 2004, Ú. v. EÚ L 66, 12.3.2005. [21] Ú. v. ES L 226, 13.8.1998. [22] Rozhodnutie 2/2000, príloha XII. [23] NAFTA – Severoamerická dohoda o voľnom obchode. [24] Ú. v. ES L 352, 30.12.2002. [25] Rozhodnutie Rady 2002/979/ES, Ú. v. ES L 352, 30.12.2002, zmenené a doplnené rozhodnutím Rady 2005/106/ES z 22. 11. 2004 s cieľom zohľadniť pristúpenie nových členských štátov v roku 2004, Ú. v. EÚ L 38, 10.2.2005. [26] Je potrebné upozorniť na skutočnosť, že v ankarskej AD nie sú ustanovenia o verejných zákazkách. Rokovania o rozšírení colnej únie o prístup na trh verejného obstarávania boli stanovené rozhodnutím č. 1/95 (článok 48) asociačného výboru ES – Turecko, ešte sa však v tejto veci nekonalo. [27] Výnimkou z tohto pravidla je Čierna Hora, ktorá poskytuje prístup na svoj trh obstarávania podnikom Spoločenstva bez ohľadu na ich miesto podnikania od nadobudnutia platnosti predbežnej dohody. [28] Ú. v. EÚ L 84, 20.3.2004. [29] Ú. v. ES L 124, 4.5.2001. [30] Podpísaná 15.10.2007, Ú. v. EÚ L 345, 28.12.2007. [31] Chorvátsko je kandidátska krajina pre pristúpenie k EÚ; v súčasnosti prebiehajú rokovania o pristúpení. Rokovania o vládnom obstarávaní (kapitola 5) začali 16. decembra 2008. Rada prijala tri referenčné kritériá pre uzatvorenie, týkajúce sa zosúlaďovania právnych predpisov, ich vykonávania a budovania administratívnych kapacít. Tieto referenčné kritériá musia byť splnené na úspešné uzatvorenie rokovaní v tejto kapitole. [32] Ú. v. EÚ L 26, 28.1.2005. [33] Nariadenie Rady č. 594/2008 a rozhodnutie Rady 2008/474/ES, Ú. v. EÚ L 169, 30.6.2008. [34] Ú. v. EÚ L 169/13, 30.6.2008. [35] Hoci Rusko je tiež susedom s EÚ, naše vzťahy sa namiesto toho rozvíjajú prostredníctvom strategického partnerstva zahŕňajúceho štyri „spoločné priestory“. [36] Európska susedská politika zostáva odlišná od procesu rozširovania, hoci vo vzťahu k európskym susedom v súlade s ustanoveniami zmluvy nepredvída, ako sa ich vzťahy s EÚ môžu rozvíjať v budúcnosti. [37] Právnym základom vzťahov EÚ s Palestínskou samosprávou je Predbežná asociačná dohoda o obchode a spolupráci podpísaná Organizáciou pre oslobodenie Palestíny v mene Palestínskej samosprávy. [38] S Arménskom: článok 48; s Azerbajdžanom: článok 49; s Egyptom: článok 38; s Gruzínskom: článok 50; s Izraelom: články 1 a 35 (spresnenie cieľa vzájomného otvárania trhov obstarávania podnikom pôsobiacim v sektore verejnoprospešných služieb); s Jordánskom: článok 58; s Libanonom: článok 39; s Moldavskou republikou: článok 54; s Marokom: článok 41; s Okupovaným palestínskym územím: článok 34; s Tuniskom: článok 41; s Ukrajinou: článok 55. [39] Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu a Rade – Východné partnerstvo{SEK(2008) 2974}. [40] Globálna Európa: svetová konkurencia (KOM(2006) 567 v konečnom znení). [41] Koncesie typu vybudovanie-prevádzka-prevod (BOT – Build-Operate-Transfer) pre Kóreu. [42] S týmto prístupom sa nebude uvažovať v prípade chudobnejších rozvojových krajín.