Preskúmalo sa niekoľko možností, ktoré sa zaoberajú týmito piatimi politickými otázkami: A. Mali by sa pravidlá poskytovania pomoci na zníženie emisií skleníkových plynov zosúladiť medzi rôznymi technológiami alebo odvetviami? B. Ako uľahčiť poskytovanie pomoci na opatrenia, ktoré prispievajú k zelenej dohode, a zároveň minimalizovať narušenia trhu? C. Malo by sa verejné obstarávanie rozšíriť tak, aby sa stalo štandardným postupom pri poskytovaní pomoci na zníženie emisií skleníkových plynov, a ak áno, aké rozsiahle by mali výzvy na predkladanie ponúk byť? D. Mali by byť projekty diferencované na základe ich environmentálnych prínosov, aby boli v súlade so zelenou dohodou? Ak áno, ako? E. Ako dosiahnuť správnu rovnováhu medzi zložitými kompromismi pri udeľovaní výnimiek z poplatkov za elektrinu energeticky náročným odberateľom ako určitej forme podpory (napr. riziko premiestnenia oproti narušeniu hospodárskej súťaže, elektrifikácia oproti elektrickej účinnosti). Uprednostňovanými možnosťami sú: A. čiastočná harmonizácia pravidiel poskytovania pomoci podľa odvetvových charakteristík; B. uľahčenie poskytovania pomoci vďaka umožneniu viacerých druhov pomoci, a to uznávaním nových nákladov a uplatňovaním skupinovej výnimky na viac druhov pomoci, avšak so zárukami, aby sa zabránilo narušeniam trhu; C. požiadavka, aby boli súťažné ponukové konania – s odôvodnenými výnimkami – otvorené pre viaceré technológie; D. všeobecná diferenciácia projektov podľa druhu paliva a E. povoľovanie zníženia poplatkov na základe jedného zoznamu oprávnenosti na úrovni odvetví.

Uprednostňované možnosti by prispeli k schémam podporujúcim hospodársku súťaž a k väčšej konkurencii medzi technológiami v rámci jednej schémy, zabránilo by sa duplicite pravidiel a umožnili by sa kratšie usmernenia. Vytvorili by aj priestor pre budúce finančné a technologické inovácie a ponúkli by harmonizovaný prístup, ktorý je prospešný pre spoločnosti, najmä MSP. Vďaka nim by sa vzhľadom na flexibilnejšie a nákladovo účinnejšie podmienky zlučiteľnosti poskytla pomoc vo výške približne 32 miliárd EUR (2022 – 2030), pričom by sa mohlo pokryť viac oprávnených nákladov prostredníctvom investičnej aj prevádzkovej pomoci, a zabránilo by sa emisiám približne 41 miliónov ton CO2. Pokiaľ ide o administratívne zjednodušenie, v období 2022 – 2030 by sa mohlo predísť približne 20 – 50 notifikáciám vďaka rozšíreným skupinovým výnimkám a približne 40 notifikáciám vďaka zníženej požiadavke na individuálne notifikácie. Požiadavka na uskutočnenie verejných konzultácií o navrhovaných schémach by viedla k zvýšeniu právnej istoty a väčšej transparentnosti. Pri rovnakom administratívnom zaťažení verejnej správy by sa dosiahla lepšia nákladová účinnosť a zabránilo by sa emisiám približne 37,5 milióna ton CO2. Uprednostňovanými možnosťami by sa podporilo postupné vyraďovanie najviac znečisťujúcich fosílnych palív (napr. ropy, uhlia, lignitu), čo by malo pozitívny vplyv na životné prostredie, keďže palivá spôsobujú približne dvakrát viac emisií skleníkových plynov než zemný plyn. Uprednostňovaná možnosť týkajúca sa energeticky náročných odberateľov umožní zvýšiť ochranu pred únikom uhlíka a podporiť dekarbonizáciu priemyslu EÚ bez toho, aby došlo k zvýšeniu narušenia hospodárskej súťaže. Pokiaľ ide o administratívne zjednodušenie, pravidlá by zabezpečili väčšiu jasnosť, čím by sa znížila zložitosť, najmä pre MSP. Tieto odhady sú však špekulatívne, keďže o skutočnej výške pomoci rozhodujú členské štáty, a nie Komisia.