Prístup daňových správ k informáciám na boj proti praniu špinavých peňazí sa v jednotlivých štátoch EÚ značne líši. Aj v prípadoch, keď bol orgánom tento prístup udelený, sa často stále stretávajú so značnými prekážkami, ktoré im bránia v účinnom boji proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a daňovým únikom. Zmeny štvrtej smernice proti praniu špinavých peňazí, ktoré sa uvádzajú v nasledujúcej časti, majú značný význam pre lepšiu identifikáciu prania špinavých peňazí, korupcie, financovania terorizmu a iných trestných činností. Daňové orgány by takisto mali mať prístup k takýmto informáciám, aby sa maximalizovala ich schopnosť bojovať proti daňovým únikom a vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam. Komisia preto navrhuje, aby sa im tento prístup udelil prostredníctvom smernice o administratívnej spolupráci, ktorá je rámcom pre mnohé z opatrení EÚ v oblasti daňovej transparentnosti.

Európska Komisia presadzuje ambiciózny program boja proti daňovým únikom a vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam s cieľom dosiahnuť spravodlivejšie a účinnejšie zdaňovanie v EÚ. Zvýšenie daňovej transparentnosti je ústredným prvkom tohto programu. V posledných rokoch sa dosiahol výrazný pokrok v zlepšovaní daňovej transparentnosti a posilňovaní spolupráce medzi daňovými orgánmi v celej EÚ. Členské štáty sa dohodli na nových právnych predpisoch pre automatickú výmenu informácií o záväzných stanoviskách a na podávaní daňových správ podľa jednotlivých krajín zo strany nadnárodných podnikov. V apríli 2016 Komisia takisto navrhla, že veľké nadnárodné spoločnosti by mali zverejňovať súbor určitých daňových údajov podľa jednotlivých krajín. Pokiaľ ide o účty fyzických osôb, v januári 2016 nadobudli účinnosť nové právne predpisy EÚ, na základe ktorých si daňové orgány členských štátov budú automaticky vymieňať informácie o finančných účtoch vedených v zahraničí. To pomôže zabrániť skrývaniu finančných prostriedkov v zahraničí s cieľom vyhnúť sa zdaneniu.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Do článku 22 smernice 2011/16/EÚ sa dopĺňa odsek 1a, ktorý umožňuje daňovým orgánom prístup k vykonávacím opatreniam, dokumentom a informáciám týkajúcim sa skutočného vlastníctva a povinnej starostlivosti vo vzťahu ku klientovi v rámci štvrtej smernice o praní špinavých peňazí. Tento odsek sa dopĺňa do všeobecného článku 22 o osobitných povinnostiach členských štátov, a nie do konkrétneho článku 8 ods. 3a o vykonávaní automatickej výmeny informácií. Dôvodom je to, že automatická výmena nevyhnutne povedie k výmenám informácií na požiadanie a k spontánnym výmenám týkajúcim sa kvality a úplnosti automaticky vymieňaných informácií. Môže takisto viesť k ďalším vyšetrovaniam týkajúcim sa napríklad účtov alebo iných aktív, ktoré neboli predmetom automatickej výmeny. V opačnom prípade by daňové orgány potrebovali prístupové právomoci aj v kontexte takýchto výmen.

Na daňové správy sa navyše už vzťahuje požiadavka zachovávať tajomstvo. Informácie získané pri výkone ich povinností by spadali do pôsobnosti tejto požiadavky a podliehali by potrebným zárukám. Článok 25 smernice o administratívnej spolupráci sa odvoláva na platné pravidlá na ochranu údajov v súvislosti s administratívnou spoluprácou medzi daňovými orgánmi a na zhromažďovanie a používanie údajov, ktoré zozbierali povinné subjekty, resp. od povinných subjektov.

Vplyv zvýšenej dostupnosti informácií o skutočnom vlastníctve a súvisiacich postupoch hĺbkového preverovania klientov bol analyzovaný z hľadiska dodržiavania článku 7 (právo na súkromný a rodinný život) a článku 8 (ochrana osobných údajov) charty. V rámci nových opatrení sa síce nakladá s osobnými údajmi, no zabezpečenie prístupu je jediný spôsob, ako si daňové orgány môžu potvrdiť nielen informácie, ktoré im sú oznamované, ale aj to, že zdaňovaná osoba je reálne skutočným vlastníkom, a ako môžu získať strategické nástroje na boj proti daňovým podvodom a únikom.

so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru,

konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1)Smernica Rady 2011/16/EÚ zmenená smernicou 2014/107/EÚ sa uplatňuje od 1. januára 2016 na 27 členských štátov a od 1. januára 2017 na Rakúsko. Uvedenou smernicou sa vykonáva globálny štandard pre automatickú výmenu informácií o finančných účtoch v daňovej oblasti („globálny štandard“) v rámci Únie. Smernica vo svojej podstate zaisťuje, že sa informácie o držiteľoch finančných účtov oznamujú členskému štátu, v ktorom je držiteľ účtu rezidentom.

(2)V smernici 2011/16/EÚ sa okrem toho stanovuje, že ak je držiteľ účtu sprostredkovateľským subjektom, finančné inštitúcie majú preveriť takýto subjekt a identifikovať a oznámiť jeho skutočných vlastníkov. Tento dôležitý aspekt uplatňovania smernice vychádza na účely identifikácie skutočných vlastníkov z informácií na boj proti praniu špinavých peňazí získaných podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/849.

(3)Na to, aby colné orgány mohli účinne monitorovať uplatňovanie postupov hĺbkového preverovania stanovených v smernici 2011/16/EÚ zo strany finančných inštitúcií, musia mať prístup k informáciám na boj proti praniu špinavých peňazí. Ak by daňové orgány nemali takýto prístup, neboli by schopné monitorovať, potvrdzovať a kontrolovať to, že finančné inštitúcie riadne uplatňujú smernicu 2011/16/EÚ správnou identifikáciou a oznamovaním skutočných vlastníkov sprostredkovateľských subjektov.

(4)Preto je nutné zabezpečiť, aby daňové orgány mali na plnenie svojich povinností pri monitorovaní správneho uplatňovania smernice 2011/16/EÚ prístup k informáciám, postupom, dokumentom a mechanizmom na boj proti praniu špinavých peňazí.

(5)Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané najmä v Charte základných práv Európskej únie. Bez toho, aby bol dotknutý ústavný poriadok jednotlivých členských štátov, keď sa v tejto smernici vyžaduje, aby sa prístup daňových orgánov k osobným údajom ustanovil právnym predpisom, nevyžaduje si to nevyhnutne akt prijatý parlamentom. Takýto právny predpis by však mal byť jasný a presný a jeho uplatňovanie by malo byť jasné a predvídateľné pre osoby, na ktoré sa vzťahuje, v súlade s judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie a Európskeho súdu pre ľudské práva.

(6)Keďže cieľ tejto smernice, ktorým je efektívna administratívna spolupráca medzi členskými štátmi a jej účinné monitorovanie za podmienok zlučiteľných s riadnym fungovaním vnútorného trhu, nemôžu uspokojivo dosiahnuť jednotlivé členské štáty, a preto, z dôvodu požadovanej jednotnosti a účinnosti, ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v uvedenom článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie daného cieľa.

(7)Hĺbkové preverovanie klientov, ktoré vykonávajú finančné inštitúcie na základe smernice 2011/16/EÚ, sa už začalo, a prvé výmeny sa majú dokončiť do septembra 2017. Ak sa má preto zabezpečiť, aby sa účinné monitorovanie uplatňovania neoneskorilo, mala by táto pozmeňujúca smernica nadobudnúť účinnosť a byť transponovaná do 1. januára 2017.

(8)Smernica 2011/16/EÚ by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

PRIJALA TÚTO SMERNICU:

Článok 1

V článku 22 smernice 2011/16/EÚ sa vkladá tento odsek 1a:

„1a. Na účely vykonávania a presadzovania právnych predpisov členských štátov, ktorými sa uvádza do účinnosti táto smernica, a aby sa zabezpečilo fungovanie administratívnej spolupráce v nej ustanovenej, členské štáty právnym predpisom ustanovia prístup daňových orgánov k mechanizmom, postupom, dokumentom a informáciám podľa článkov 13, 30, 31, 32a a 40 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2015/849/EÚ*.

____________________________

* Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/849 z 20. mája 2015 o predchádzaní využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 a zrušuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES a smernica Komisie 2006/70/ES (Ú. v. EÚ L 141, 5.6.2015, s. 73).“

Článok 2