Jeho ďalším cieľom je zriadiť mechanizmus spolupráce medzi členskými štátmi a Komisiou, aby sa mohli navzájom informovať o priamej zahraničnej investícii, ktorá môže predstavovať hrozbu pre bezpečnosť alebo verejný poriadok, a aby si mohli v tejto súvislosti vymieňať informácie. Tento mechanizmus spolupráce by mal takisto umožňovať dôkladnú diskusiu medzi členskými štátmi a Komisiou a lepšiu koordináciu prípadného rozhodnutia o preverení, ktoré prijme dotknutý členský štát, resp. dotknuté členské štáty. Mechanizmus spolupráce by mal navyše umožňovať, aby boli členské štáty a Komisia lepšie informovaní o plánovaných alebo zrealizovaných priamych zahraničných investíciách, ktoré môžu mať vplyv na bezpečnosť alebo verejný poriadok.

Zoznam kritických surovín by mal prispieť k stimulovaniu európskej produkcie kritických surovín a uľahčovať začatie nových ťažobných a recyklačných činností. Komisia v posledných rokoch zohľadnila zoznam kritických surovín prostredníctvom celého radu opatrení v oblasti obchodu, medzinárodných vzťahov, výskumu a inovácie, vedomostnej základne a obehového hospodárstva. EÚ podporuje doplňujúce politické iniciatívy členských štátov, ktoré sú zapojené aj do vypracúvania zoznamu kritických surovín.

V priebehu rokov Únia prijala právne predpisy na dosiahnutie väčšej bezpečnosti dodávok v oblasti energetiky Únie a jej členských štátov. V smernici o kritickej infraštruktúre sa vyžaduje, aby členské štáty identifikovali európske kritické infraštruktúry a pripravili bezpečnostné plány. Smernica o elektrine a smernica o zemnom plyne, ktoré sú súčasťou tzv. tretieho energetického balíka (smernica 2009/72/ES o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, smernica 2009/73/ES o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom) obsahujú ustanovenia, na základe ktorých sa vyžaduje posúdenie následkov na bezpečnosť dodávok pre dotknutý členský štát, ale aj pre EÚ ako celok, keď je prepravná sieť zemného plynu alebo elektriny členského štátu pod kontrolou prevádzkovateľa z tretej krajiny. Nariadenie o bezpečnosti dodávok plynu sa okrem toho osobitne zameriava na obavy spojené s bezpečnosťou dodávok. Požaduje sa v ňom, aby členské štáty vykonali posúdenia rizika na vnútroštátnej a regionálnej úrovni, pričom posúdia všetky potenciálne riziká pre plynárenskú sústavu vrátane rizík súvisiacich s tým, že infraštruktúru dôležitú z hľadiska bezpečnosti dodávok kontrolujú subjekty z tretích krajín, a aby pripravili komplexné preventívne akčné plány a núdzové plány, ktoré budú obsahovať opatrenia na zmiernenie uvedených rizík. V rovnakom duchu návrh nariadenia o pripravenosti na riziká obsahuje obdobné ustanovenia pre sektor elektrickej energie. Energetické subjekty sú ako podstatné služby výslovne začlenené aj do smernice o bezpečnosti sietí infraštruktúry.

Priame zahraničné investície môžu mať formu fúzií, nadobudnutí alebo spoločných podnikov, ktoré predstavujú koncentrácie patriace do rozsahu pôsobnosti nariadenia EÚ o fúziách. V súvislosti s takými koncentráciami sa v článku 21 ods. 4 nariadenia EÚ o fúziách umožňuje, aby členské štáty prijímali primerané opatrenia na ochranu oprávnených záujmov za predpokladu, že sú zlučiteľné so všeobecnými zásadami a inými ustanoveniami práva Únie. V článku 21 ods. 4 druhom pododseku sa na tieto účely výslovne uznávajú za oprávnené záujmy verejná bezpečnosť, pluralita masovokomunikačných prostriedkov a pravidlá obozretnosti. Pokiaľ sú rozhodnutia o preverení prijaté podľa navrhovaného nariadenia s cieľom chrániť uvedené záujmy zlučiteľné so všeobecnými zásadami a inými ustanoveniami práva Únie, netreba ich Komisii oznamovať podľa článku 21 ods. 4 tretieho pododseku. Naopak, keď členský štát zamýšľa prijať rozhodnutie o preverení podľa navrhovaného nariadenia s cieľom chrániť iné verejné záujmy, bude potrebné to Komisii oznámiť podľa článku 21 ods. 4 tretieho pododseku, ak sa rozhodnutie týka koncentrácie, ktorá patrí do rozsahu pôsobnosti nariadenia EÚ o fúziách. Komisia zabezpečí konzistentnosť pri uplatňovaní navrhovaného nariadenia a článku 21 ods. 4. Pokiaľ sa príslušné rozsahy pôsobnosti daných dvoch nariadení prekrývajú, dôvody na preverovanie uvedené v článku 1 navrhovaného nariadenia a koncepcia oprávnených záujmov v zmysle článku 21 ods. 4 tretieho pododseku nariadenia EÚ o fúziách by sa mali vykladať koherentne bez toho, aby tým bolo dotknuté posúdenie zlučiteľnosti vnútroštátnych opatrení zameraných na ochranu týchto záujmov so všeobecnými zásadami a inými ustanoveniami práva Únie.

Ako sa ozrejmilo v judikatúre Súdneho dvora, keďže členské štáty majú priestor na voľnú úvahu pri určovaní požiadaviek verejného poriadku a verejnej bezpečnosti podľa svojich vnútroštátnych potrieb, uvedené verejné záujmy nemôžu jednostranne určovať členské štáty bez akejkoľvek kontroly zo strany inštitúcií EÚ a musia sa vykladať striktne: možno sa na ne odvolávať, len ak existuje skutočné a dostatočne závažné ohrozenie základného záujmu spoločnosti. Obmedzovanie základných slobôd sa nesmie uplatňovať nesprávne, aby v skutočnosti plnilo len čisto ekonomické účely. Mechanizmus preverovania investícií by mal byť okrem toho v súlade so všeobecnými zásadami práva Únie, predovšetkým zásadami proporcionality a právnej istoty. Tieto zásady si vyžadujú, aby boli postup a kritériá preverovania investícií vymedzené nediskriminačne a dostatočne presne. Potenciálni investori musia mať možnosť poznať takéto mechanizmy vopred a požiadať o súdne preskúmanie.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Ustanovenia v tomto návrhu sa obmedzujú na to, čo je potrebné na dosiahnutie cieľov nariadenia, a sú preto v súlade so zásadami proporcionality.

Komisia sa podujme na hodnotenie tohto nariadenia najneskôr tri roky po tom, ako nadobudne účinnosť, s cieľom posúdiť jeho skutočné vplyvy a zhodnotiť jeho účinnosť, efektívnosť a tiež to, do akej miery sú výsledky v súlade s cieľmi. Komisia oznámi výsledky tohto hodnotenia Európskemu parlamentu a Rade.

V sprievodnom oznámení Komisie k tomuto návrhu nariadenia sa oznamuje, že sa vypracuje hĺbková analýza investičných tokov prúdiacich do EÚ, a to predovšetkým tých smerujúcich do strategických sektorov alebo aktív, ktoré môžu vzbudiť obavy týkajúce sa bezpečnosti alebo verejného poriadku. Súčasťou tejto analýzy bude zber údajov, analýza trendov a posúdenie vplyvu, a to aj prostredníctvom prípadových štúdií. Jej výsledky sa zohľadnia v procese rozhodovania.

Do série prevzatí európskych spoločností, ku ktorým došlo prednedávnom, boli zapojení zahraniční investori so silnými väzbami na vlády ich domovských krajín, pričom ich stratégiou je sústrediť sa na kúpu európskych spoločností, ktoré vyvíjajú technológie alebo udržiavajú infraštruktúry, ktoré sú nevyhnutné na vykonávanie základných funkcií spoločnosti a hospodárstva. Rizikom v konečnom dôsledku je, že takéto investície by mohli byť škodlivé pre bezpečnosť a verejný poriadok Únie a jej členských štátov. Kombinácia takéhoto vývoja vyvolala obavy európskych občanov, spoločností a členských štátov. Treba dôkladne zanalyzovať tieto obavy a primerane na ne reagovať, ako sa oznámilo v Diskusnom dokumente Komisie o využívaní globalizácie vydanom 10. mája 2017.

Únia je jedným z hospodárstiev, ktoré sú najviac otvorené prichádzajúcim priamym zahraničným investíciám. Prílev investícií do EÚ sa sústavne zväčšuje. Čoraz viac sa zameriavajú na konkrétne odvetvia, na podniky, ktoré sú nadpriemerne veľké, a v čoraz väčšej miere pochádzajú od štátom vlastnených podnikov alebo investorov so silnými väzbami na vlády. Zoči-voči tejto skutočnosti sa od roku 2016 celosvetovo zintenzívňujú obmedzenia priamych zahraničných investícií.

Komisia sa pri vypracúvaní návrhu uistila, že je v súlade s najlepšími postupmi OECD zakotvenými v usmerneniach pre investičné politiky prijímajúcich krajín týkajúcich sa národnej bezpečnosti (Guidelines for Recipient Country Investment Policies Relating to National Security).

Vzhľadom na vecnú pôsobnosť tohto návrhu nariadenia Komisie a predovšetkým na jeho ciel, ktorý spočíva okrem iného v celoúnijnej koordinácii preverovania priamych zahraničných investícií smerujúcich do Európskej únie z hľadiska bezpečnosti alebo verejného poriadku, Komisia uskutočnila konzultácie s členskými štátmi, ktoré sa aktívne usilovali o opatrenie EÚ v tejto oblasti politiky, a takisto s niekoľkými ďalšími členskými štátmi, bez ohľadu na to, či majú alebo nemajú zavedený vnútroštátny mechanizmus preverovania investícií.

Komisia by mala byť takisto informovaná o tom, že v rámci mechanizmu preverovania členského štátu prebieha preverovanie priamych zahraničných investícií z hľadiska bezpečnosti alebo verejného poriadku. Aj Komisia by mala mať možnosť v primeranej lehote predložiť pripomienky (v podobe stanoviska) tomu členskému štátu, v ktorom prebieha preverovanie alebo v ktorom sa plánuje alebo sa zrealizovala investícia. S cieľom zohľadniť pripomienky členských štátov by Komisia mala disponovať ďalším obdobím 25 pracovných dní na stanovenie, či má pre členské štáty, v ktorých sa investícia plánuje alebo realizuje, vydať takéto stanovisko.

Preverujúci členský štát by mal iným členským štátom umožniť, aby predložili pripomienky v primeranej lehote 25 pracovných dní. Preverujúce členské štáty by mali poskytnúť v rámci svojho mechanizmu preverovania dostatočne dlhý čas na náležité posúdenie pripomienok iných členských štátov. Mali by si však ponechať konečné rozhodovacie právomoci, pokiaľ ide o priamu zahraničnú investíciu podliehajúcu preverovaniu.

Členské štáty, ktoré preverujú priamu zahraničnú investíciu, by mali o prebiehajúcom preverovaní informovať ostatné členské štáty. Uvedené členské štáty by tak mohli dostať pripomienky od iných členských štátov v skorej etape a užitočne ich zohľadniť v procese preverovania. Iným členským štátom to navyše umožní zvážiť, či si súvisiaca priama zahraničná investícia, ktorá sa plánuje alebo sa zrealizovala aj na ich území, môže zasluhovať preverenie v rámci ich vlastného mechanizmu preverovania.

V nariadení sa stanovuje mechanizmus, ktorý členským štátom umožňuje spolupracovať a navzájom si pomáhať, keď môže mať priama zahraničná investícia vplyv na ich bezpečnosť alebo verejný poriadok. Potenciálne ovplyvnené členské štáty by mali mať možnosť predložiť pripomienky členským štátom, v ktorých sa investícia plánuje alebo sa zrealizovala, bez ohľadu na to, či niektorý z dotknutých členských štátov má zavedený mechanizmus preverovania alebo už danú investíciu preveruje. Táto spolupráca by mala členským štátom umožniť podľa možnosti vymieňať si informácie a koordinovať prípadné reakcie na danú priamu zahraničnú investíciu.

V článku 6 sa ustanovujú základné prvky procesného rámca na preverovanie priamych zahraničných investícií členskými štátmi. Komisia a iné členské štáty budú môcť vďaka takémuto procesnému rámcu lepšie porozumieť tomu, ako by sa investície mali preverovať, a zabezpečiť transparentnosť preverovania daných investícií a nediskriminačný prístup k jednotlivým tretím krajinám. Uvedené prvky zahŕňajú predovšetkým stanovenie lehôt na preverovanie, ktoré musia zohľadňovať časové rozvrhy na preverovanie na úrovni EÚ. V procesnom rámci pre mechanizmy preverovania členských štátov by sa mala stanovovať aj možnosť, aby si investori uplatňovali nárok na súdnu nápravu rozhodnutí o preverení.

Na zabezpečenie účinnosti svojich mechanizmov preverovania a rozhodnutí o preverení by členské štáty mali byť schopné zachovať, meniť alebo prijímať opatrenia potrebné na zabránenie ich obchádzaniu. K takýmto opatreniam by mohlo patriť preverovanie priamych investícií v súlade s právom Únie, ktoré uskutočňuje podnik zriadený v súlade s právom členského štátu a vo vlastníctve alebo pod kontrolou zahraničného investora, keď sa investícia realizuje prostredníctvom umelej dohody v rámci EÚ, ktorá neodráža hospodársku realitu a obchádza mechanizmy preverovania. Nemali by sa však dotknúť základných slobôd stanovených v ZFEÚ.

S cieľom usmerniť členské štáty a Komisiu pri uplatňovaní nariadenia sa v článku 4 uvádza informatívny zoznam faktorov, ktoré možno zvážiť pri preverovaní priamej zahraničnej investície z hľadiska bezpečnosti alebo verejného poriadku. Účelom tohto zoznamu faktorov je zároveň poskytnúť ozrejmenie pre investorov, ktorí v Únii realizujú alebo zrealizovali priame zahraničné investície. Pri určovaní toho, či priama zahraničná investícia môže mať vplyv na bezpečnosť alebo verejný poriadok, by mali členské štáty a Komisia zvážiť všetky príslušné faktory vrátane jej účinkov na kritickú infraštruktúru, technológie (aj dôležité podporné technológie) a vstupy, ktoré sú zásadné z hľadiska bezpečnosti alebo zachovania verejného poriadku. Členské štáty a Komisia by mali byť v tomto ohľade zároveň schopné zohľadniť, či je zahraničný investor priamo alebo nepriamo, a to aj prostredníctvom významného financovania, pod kontrolou vlády tretej krajiny.

Komisia by navyše mala mať možnosť preverovať priame zahraničné investície, ktoré môžu mať vplyv na projekty alebo programy v záujme Únie, z hľadiska bezpečnosti alebo verejného poriadku, čo sa stanovuje v článku 3 ods. 2. Projekty a programy v záujme Únie slúžia Únii ako celku a sú významným prínosom k hospodárskemu rastu, tvorbe pracovných miest a konkurencieschopnosti hospodárstva a priemyslu Únie. Projekty a programy v záujme Únie sa môžu vyznačovať buď tým, že sú do veľkej miery financované z EÚ alebo tým, že sú zavedené právnymi predpismi Únie týkajúcimi sa kritickej infraštruktúry, kritických technológií či kritických vstupov. V záujme zabezpečenia transparentnosti sa v prílohe 1 uvádza orientačný zoznam projektov a programov v záujme Únie.

Ako sa uvádza v sprievodnom oznámení Komisie k tomuto návrhu, Komisia zároveň vytvorí koordinačnú skupinu na účely preverovania priamych zahraničných investícií, ktorá bude pozostávať zo zástupcov členských štátov a Komisie. Skupina by sa mala pravidelne stretávať, aby uvažovala o otázkach týkajúcich sa priamych zahraničných investícií smerujúcich do EÚ, neopomínajúc ani otázky vzniknuté pri vykonávaní nariadenia. Táto skupina by mohla okrem iného pôsobiť ako fórum na výmenu informácií medzi členskými štátmi o tokoch priamych zahraničných investícií a trendoch v tejto oblasti, ako aj o najlepších postupoch na preverovanie priamych zahraničných investícií.

S cieľom uľahčiť spoluprácu s inými členskými štátmi a Komisii preverovanie priamej zahraničnej investície sa v článku 10 ukladá všetkým členským štátom povinnosť (bez ohľadu na to, či majú mechanizmus preverovania alebo nie) zabezpečiť určitú minimálnu úroveň informovania o priamych zahraničných investíciách patriacich do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia. Takéto minimálne informácie o priamej zahraničnej investícii by mal členský štát sprístupniť na žiadosť iného členského štátu alebo Komisie. Súčasťou príslušných informácií sú aspekty ako vlastnícka štruktúra zahraničného investora a financovanie plánovanej alebo zrealizovanej investície vrátane informácií o subvenciách udelených tretími krajinami, ak sú k dispozícii.

Dotknuté členské štáty v čo najväčšej miere zohľadnia stanovisko Komisie, a ak stanovisku nevyhovejú, vysvetlia to Komisii. Tie členské štáty, ktorým je stanovisko určené a ktoré preverujú priamu zahraničnú investíciu v rámci svojich mechanizmov preverovania, začlenia stanovisko Komisie do svojho procesu preverovania. Tie členské štáty, ktorým je stanovisko určené a ktoré nepristúpili k prevereniu, by mali zvážiť, akým spôsobom stanovisko zohľadnia, či už prostredníctvom svojho mechanizmu preverovania, alebo ak taký mechanizmus nemajú, všeobecnejšie pri svojej tvorbe politiky.

V uvedených špecifických prípadoch môže Komisia adresovať stanovisko členským štátom, v ktorých sa investícia plánuje alebo sa zrealizovala, keď sa domnieva, že investícia môže ohroziť bezpečnosť alebo verejný poriadok. Dôvodmi na preverovanie sú zakaždým bezpečnosť a verejný poriadok, pričom Komisia by mala byť schopná zvážiť istý počet faktorov vrátane tých, ktoré sa vymenúvajú v článku 4. Komisia by mala pri svojom preverovaní vziať do úvahy aj existenciu osobitných právnych predpisov na úrovni EÚ.

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1)Priame zahraničné investície napomáhajú rast Únie tým, že zvyšujú jej konkurencieschopnosť, vytvárajú pracovné miesta a umožňujú úspory z rozsahu, prinášajú kapitál, technológie, inováciu, expertízu a tým, že otvárajú nové trhy pre vývoz z Únie. Prispievajú k dosiahnutiu cieľov Investičného plánu Komisie pre Európu a podieľajú sa na iných projektoch a programoch Únie.

(2)Únia a jej členské štáty majú otvorené investičné prostredie, ktoré je zakotvené v Zmluve o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) a je pevnou súčasťou medzinárodných záväzkov, ktoré Únia a jej členské štáty prijali so zreteľom na priame zahraničné investície.

(3)Podľa medzinárodných záväzkov prijatých v rámci Svetovej obchodnej organizácie, Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj a v obchodných a investičných dohodách uzavretých s tretími krajinami môžu Únia a jej členské štáty prijať reštriktívne opatrenia týkajúce sa priamych zahraničných investícií, a to z dôvodu bezpečnosti alebo verejného poriadku a za predpokladu, že sú splnené určité požiadavky.

(4)Viaceré členské štáty majú zavedené opatrenia, na základe ktorých môžu z dôvodu verejného poriadku alebo verejnej bezpečnosti obmedziť pohyb kapitálu medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a tretími krajinami. Uvedené opatrenia sú vyjadrením cieľov a obáv, ktoré majú členské štáty v oblasti priamych zahraničných investícií, a vedú k istému počtu odlišných opatrení z hľadiska rozsahu pôsobnosti a postupu. Iné členské štáty takéto mechanizmy nemajú.

(5)Na úrovni EÚ v súčasnosti neexistuje komplexný rámec na preverovanie priamych zahraničných investícií z hľadiska bezpečnosti alebo verejného poriadku.

(6)Priame zahraničné investície patria pod spoločnú obchodnú politiku. Pokiaľ ide o spoločnú obchodnú politiku, Európska únia má v súlade s článkom 3 ods. 1 písm. e) ZFEÚ výlučnú právomoc.

(7)Je dôležité poskytnúť právnu istotu a zabezpečiť celoúnijnú širokú koordináciu a spoluprácu tak, že sa zriadi rámec na preverovanie priamych zahraničných investícií do Únie z hľadiska bezpečnosti a verejného poriadku. Nie je tým dotknutá výlučná právomoc členských štátov v oblasti ochrany národnej bezpečnosti.

(8)Rámec na preverovanie priamych zahraničných investícií by mal členským štátom a Komisii poskytovať prostriedky na odstránenie rizík ohrozujúcich bezpečnosť alebo verejný poriadok komplexným spôsobom a na prispôsobenie sa meniacim okolnostiam, pričom sa zachová potrebná pružnosť, aby mohli členské štáty pri preverovaní priamych zahraničných investícií z hľadiska bezpečnosti a verejného poriadku zohľadniť svoju osobitnú situáciu a vnútroštátne okolnosti.

(9)Mal by sa vzťahovať na široké spektrum investícií, ktorými vznikajú alebo sa udržiavajú trvácne a priame väzby medzi investormi z tretích krajín a podnikmi vykonávajúcimi hospodársku činnosť v niektorom členskom štáte.

(10)Členské štáty by mali byť schopné prijímať potrebné opatrenia v súlade s právom Únie, aby sa zabránilo obchádzaniu ich mechanizmov preverovania a rozhodnutí o preverení prijatých na ochranu bezpečnosti alebo verejného poriadku. Malo by sa to vzťahovať na investície v rámci Únie realizované prostredníctvom umelých dohôd, ktoré neodrážajú hospodársku realitu a obchádzajú mechanizmy preverovania a rozhodnutia o preverení, keď je investor v konečnom dôsledku vo vlastníctve alebo pod kontrolou fyzickej osoby alebo podniku z tretej krajiny. Nie je tým dotknutá sloboda usadiť sa a voľný pohyb kapitálu zakotvené v ZFEÚ.

(11)Na usmernenie členských štátov a Komisie pri uplatňovaní nariadenia je vhodné poskytnúť zoznam faktorov, ktoré možno zvážiť pri preverovaní priamej zahraničnej investície z hľadiska bezpečnosti alebo verejného poriadku. Vďaka tomuto zoznamu sa zároveň zlepší transparentnosť procesu preverovania z pohľadu investorov, ktorí v Únii realizujú alebo zrealizovali priame zahraničné investície. Tento zoznam faktorov, ktoré môžu mať vplyv na bezpečnosť alebo verejný poriadok, by mal zostať informatívny.

(12)Pri určovaní toho, či priama zahraničná investícia môže mať vplyv na bezpečnosť alebo verejný poriadok, by mali byť členské štáty a Komisia schopné zvážiť všetky príslušné faktory vrátane jej účinkov na kritickú infraštruktúru, technológie (aj dôležité podporné technológie) a vstupy, ktoré sú zásadné z hľadiska bezpečnosti alebo zachovania verejného poriadku, ktorých znefunkčnenie, strata alebo zničenie by mali v danom členskom štáte alebo v Únii značný vplyv. Členské štáty a Komisia by mali byť v tomto ohľade zároveň schopné zohľadniť, či je zahraničný investor priamo alebo nepriamo (napríklad formou poskytovania značných finančných prostriedkov aj za pomoci subvencií) pod kontrolou vlády tretej krajiny.

(13)Je vhodné ustanoviť základné prvky procesného rámca na preverovanie priamej zahraničnej investície členskými štátmi, aby sa investorom, Komisii a iným členským štátom umožnilo porozumieť tomu, ako by sa takéto investície mali preverovať, a zabezpečiť transparentnosť preverovania týchto investícií a nediskriminačný prístup k jednotlivým tretím krajinám. Tieto prvky by mali zahŕňať aspoň stanovenie lehôt na preverovanie a možnosť, aby si zahraniční investori uplatňovali nárok na súdnu nápravu rozhodnutí o preverení.

(14)Mal by sa zriadiť mechanizmus, ktorý členským štátom umožní spolupracovať a navzájom si pomáhať, keď priama zahraničná investícia v jednom členskom štáte môže mať vplyv na bezpečnosť alebo verejný poriadok iných členských štátov. Členské štáty by mali mať možnosť predložiť pripomienky členskému štátu, v ktorom sa investícia plánuje alebo sa zrealizovala, bez ohľadu na to, či členské štáty predkladajúce pripomienky alebo členské štáty, v ktorých sa investícia plánuje alebo sa zrealizovala, majú alebo nemajú zavedený mechanizmus preverovania alebo či investíciu preverujú alebo nepreverujú. Pripomienky členských štátov by sa mali postúpiť aj Komisii. Komisia by takisto mala mať možnosť vydať v prípade potreby stanovisko pre členský štát, v ktorom sa investícia plánuje alebo sa zrealizovala, a to bez ohľadu na to, či tento členský štát má zavedený mechanizmus preverovania alebo preveruje investíciu, a bez ohľadu na to, či iné členské štáty predložili pripomienky.

(15)Komisia by navyše mala mať možnosť preverovať z hľadiska bezpečnosti alebo verejného poriadku priame zahraničné investície, ktoré môžu mať vplyv na projekty a programy v záujme Únie. Komisia by tak získala nástroj na ochranu projektov a programov, ktoré slúžia Únii ako celku, a sú významným prínosom k jej hospodárskemu rastu, tvorbe pracovných miest a konkurencieschopnosti. Týka sa to predovšetkým projektov a programov, ktoré sú do veľkej miery financované z EÚ alebo sú zavedené právnymi predpismi Únie týkajúcimi sa kritickej infraštruktúry, kritických technológií či kritických vstupov. V záujme väčšej jasnosti by sa mal v prílohe uvádzať orientačný zoznam projektov alebo programov v záujme Únie, v súvislosti s ktorými môže Komisia podrobiť priamu zahraničnú investíciu preverovaniu.

(16)Keď sa Komisia domnieva, že priama zahraničná investícia by mohla mať z hľadiska bezpečnosti alebo verejného poriadku vplyv na projekty alebo programy v záujme Únie, mala by mať možnosť v primeranej lehote adresovať stanovisko tým členským štátom, v ktorých sa takáto investícia plánuje alebo sa zrealizovala. Členské štáty by mali stanovisko v čo najväčšej miere zohľadniť, a ak mu nevyhovejú, mali by to Komisii vysvetliť v súlade s povinnosťou lojálnej spolupráce podľa článku 4 ods. 3 ZEÚ. Komisia by zároveň mala mať možnosť požiadať dané členské štáty o informácie, ktoré potrebuje na účely preverenia takejto investície.

(17)S cieľom uľahčiť spoluprácu s inými členskými štátmi a Komisii preverovanie priamej zahraničnej investície by členské štáty mali Komisii oznamovať svoje mechanizmy preverovania a všetky ich zmeny a mali by pravidelne podávať správy o uplatňovaní svojich mechanizmov preverovania. Z rovnakého dôvodu by členské štáty, ktoré nemajú mechanizmus preverovania, mali takisto podávať správu o priamych zahraničných investíciách, ktoré sa vykonali na ich území, a to na základe informácií, ktoré majú k dispozícii.

(18)Na tieto účely je taktiež dôležité zabezpečiť vo všetkých členských štátoch určitú minimálnu úroveň informácií a spolupráce, pokiaľ ide o priame zahraničné investície patriace do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia. Členské štáty, v ktorých sa priama zahraničná investícia plánuje alebo sa zrealizovala, by mali na žiadosť členských štátov alebo Komisie sprístupniť tieto informácie. Súčasťou príslušných informácií sú aspekty ako vlastnícka štruktúra zahraničného investora a financovanie plánovanej alebo zrealizovanej investície vrátane informácií o subvenciách poskytnutých tretími krajinami, ak sú k dispozícii.