/* KOM/2010/0672 v konečnom znení */ OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV SPP do roku 2020: zvládnutie budúcich výziev v oblasti potravín, prírodných zdrojov a území





[pic] | EURÓPSKA KOMISIA | Brusel, 18.11.2010 KOM(2010) 672 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV SPP do roku 2020:zvládnutie budúcich výziev v oblasti potravín, prírodných zdrojov a území OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV SPP do roku 2020: zvládnutie budúcich výziev v oblasti potravín, prírodných zdrojov a území 1. Úvod Na spoločnú poľnohospodársku politiku (SPP) čaká celý rad výziev – niektoré z nich sú pre ňu špecifické, iné zase neočakávané – v dôsledku čoho musí EÚ prijať strategické rozhodnutie týkajúce sa budúcnosti jej poľnohospodárstva a vidieckych oblastí z dlhodobého hľadiska . Aby bola reakcia SPP na tieto výzvy efektívna, musí sa realizovať v rámci zdravých hospodárskych politík a udržateľného verejného financovania prispievajúcich k dosiahnutiu cieľov Únie. V rámci prípravy tohto oznámenia zorganizovala Komisia na začiatku roku 2010 rozsiahlu verejnú diskusiu, ktorú zavŕšila konferencia v júli 2010[1]. Rada rokovala o reforme v priebehu štyroch za sebou nasledujúcich prezidentstiev, Európsky parlament (EP) prijal iniciatívnu správu o budúcnosti spoločnej poľnohospodárskej politiky po roku 2013[2] a jej vzťahu so stratégiou Európa 2020 a Hospodársky a sociálny výbor a Výbor regiónov (VR) predložili svoje stanoviská. V priebehu rokovaní zastávala drvivá väčšina názor, že budúca SPP by mala zostať silnou spoločnou politikou opierajúcou sa o dva piliere . Z vyjadrených názorov vyplývajú celkovo tieto strategické ciele: - Udržateľným spôsobom zachovať potenciál výroby potravín v celej EÚ, aby sa zaručila dlhodobá potravinová bezpečnosť európskych občanov, a prispieť k uspokojovaniu rastúceho dopytu po potravinách na svete, ktorý sa má podľa FAO zvýšiť do roku 2050 o 70 %. Tento vývoj a tlaky ešte väčšmi zvýrazňujú nedávne prejavy zvýšenej nestability trhu často vystupňované zmenou klímy. Schopnosť Európy zaistiť potravinovú bezpečnosť je dôležitým dlhodobým cieľom Európy, ktorý nemožno považovať za dosiahnutý. - Podporovať poľnohospodárske spoločenstvá, ktoré zásobujú európskych občanov širokým sortimentom kvalitných a hodnotných potravín vyrobených udržateľným spôsobom v súlade s našimi požiadavkami v oblasti ochrany životného prostredia, vôd, zdravia a dobrých životných podmienok zvierat, zdravia rastlín a verejného zdravia. Aktívne hospodárenie s prírodnými zdrojmi poľnohospodárov je jedným z dôležitých nástrojov na zachovanie vidieckej krajiny a boja proti zanikaniu biodiverzity a prispieva k zmierňovaniu zmeny klímy a k prispôsobovaniu sa jej. Toto tvorí rozhodujúci základ dynamických území a dlhodobej ekonomickej životaschopnosti. - Zachovať životaschopné vidiecke spoločenstvá, pre ktoré je poľnohospodárstvo dôležitou hospodárskou činnosťou tvoriacou miestne pracovné príležitosti , z čoho vyplývajú aj mnohé hospodárske, sociálne, environmentálne a územné výhody. Výrazné zníženie miestnej výroby by malo vplyv aj na množstvo skleníkových plynov (SP) a charakteristické miestne územia a obmedzila by sa tak aj možnosť výberu pre spotrebiteľov. Poľnohospodárstvo je neoddeliteľnou zložkou európskeho hospodárstva a európskej spoločnosti. Každé výrazné obmedzenie európskej poľnohospodárskej činnosti by z hľadiska nepriameho vplyvu prinieslo straty HDP a pracovných miest v súvisiacich hospodárskych sektoroch – najmä v agropotravinárskom dodávateľskom reťazci, ktorý pokiaľ ide o konkurencieschopné a spoľahlivé výrobné suroviny vysokej kvality závisí od primárneho poľnohospodárskeho sektora EÚ – ako aj nepotravinárskych sektorov. Zasiahlo by to aj vidiecke činnosti od cestovného ruchu a dopravy až po miestne a verejné služby. Došlo by pravdepodobne aj k rýchlejšiemu odľudňovaniu vidieckych oblastí. Toto by mohlo mať vážne environmentálne a sociálne následky. Reforma SPP teda musí pokračovať, aby sa podporila väčšia konkurencieschopnosť, efektívne využívanie daňových zdrojov a reálne výsledky verejnej politiky, ktoré očakávajú európski občania v oblasti potravinovej bezpečnosti, životného prostredia, zmeny klímy a sociálnej a územnej rovnováhy. Cieľom by mal byť udržateľnejší, inteligentnejší a inkluzívnejší rast vidieka Európy. Aby sa to dosiahlo, v súlade s oznámením o preskúmaní rozpočtu[3] a s jeho trhovou orientáciou, budúca SPP by mala obsahovať ekologickejší a spravodlivejšie distribuovaný prvý pilier a druhý pilier viac zameraný na konkurencieschopnosť a inovácie , zmenu klímy a životné prostredie. Toto by umožnilo uvoľniť skrytý potenciál poľnohospodárskej produktivity EÚ, najmä v nových členských štátoch, a prispieť k dosiahnutiu cieľov stratégie Európa 2020. Zameraním podpory výhradne na aktívnych poľnohospodárov a odmeňovaním kolektívnych služieb, ktoré poskytujú spoločnosti, by sa zvýšila efektívnosť a účinnosť podpory a ďalej by sa tak legitimizovala SPP. Zabezpečovanie kontrolovateľnosti navrhnutých opatrení spolu s neustálym zjednodušovaním politiky sú ďalšími nevyhnutnými prvkami dosahovania týchto cieľov. Všetko toto sa musí uskutočniť v rámci obmedzených rozpočtových zdrojov a pri zohľadnení závažného vplyvu hospodárskej krízy na poľnohospodárstvo. 2. Spôsob reformy SPP Hlavné ciele SPP stanovené v Rímskej zmluve sa roky nemenili. Spôsob reformy SPP však od začiatku 90 rokov minulého storočia viedol k úplne novej politickej štruktúre. Výzvy, ktoré treba zvládnuť, sa týkajú kapacity poľnohospodárskej produktivity, väčšej diverzity poľnohospodárstva a vidieckych oblastí po následných rozšíreniach a požiadaviek občanov EÚ na životné prostredie, bezpečnosť a kvalitu potravín, zdravú výživu, zdravie a dobré životné podmienky zvierat, zdravie rastlín, ochranu vidieckej krajiny, biodiverzitu a zmenu klímy. Zároveň sa výrazne zmenili aj nástroje na dosiahnutie týchto cieľov. Dnes sú rozdelené do dvoch dopĺňajúcich sa pilierov , z ktorých prvý tvoria priame platby a trhové opatrenia a druhý viacročné opatrenia na rozvoj vidieka. Zavedenie priamych platieb bolo hybnou silou jednotných trhových reforiem zvyšujúcich konkurencieschopnosť poľnohospodárskeho sektora prostredníctvom podnecovania poľnohospodárov, aby sa prispôsobili trhovým podmienkam. Neviazanými priamymi platbami sa dnes podporuje základný príjem a základný verejný tovar, ktorý potrebuje európska spoločnosť. Z dôvodu tejto väčšej trhovej orientácie predstavujú dnes trhové opatrenia, ktoré boli hlavnými nástrojmi SPP v minulosti, vo veľkej miere iba záchrannú sieť, ktorá sa používa výhradne v prípadoch výrazného poklesu cien. Cieľom rozvoja vidieka je podpora konkurencieschopnosti, udržateľného hospodárenia s prírodnými zdrojmi a vyváženého rozvoja vidieckych oblastí prostredníctvom špecifickejších a cielenejších opatrení. Členské štáty tak môžu prostredníctvom spolufinancovania pružne riešiť najdôležitejšie otázky týkajúce sa ich územia. Iné iniciatívy SPP, akými sú politika zabezpečovania kvality, podpora a ekologické poľnohospodárstvo majú tiež významný vplyv na situáciu poľnohospodárov. Z celkového hľadiska je výsledkom súčasného súboru politických opatrení hlavný príspevok SPP – územne a environmentálne vyvážené poľnohospodárstvo EÚ v otvorenom hospodárskom prostredí. Poskytovanie väčšieho množstva verejných výhod si bude vyžadovať silnú verejnú politiku, pretože poľnohospodársky tovar nie je možné primerane vyplácať a regulovať prostredníctvom normálneho fungovania trhov. Zastavenie verejnej podpory by viedlo k väčšej koncentrácii poľnohospodárskej výroby v niektorých oblastiach s obzvlášť priaznivými podmienkami s intenzívnejšími poľnohospodárskymi postupmi, zatiaľ čo menej konkurencieschopné oblasti by boli ohrozené marginalizáciou a opúšťaním pôdy[4]. Výsledkom takéhoto vývoja by bol zvýšený tlak na životné prostredie a zhoršovanie stavu vzácnych biotopov s vážnymi hospodárskymi a sociálnymi následkami vrátane nezvrátiteľného zníženia kapacity európskej poľnohospodárskej výroby. 3. O aké výzvy ide? 3.1. Potravinová bezpečnosť Prvoradou úlohou poľnohospodárstva je zásobovanie potravinami . Vzhľadom na to, že celosvetový dopyt sa bude v budúcnosti zvyšovať, EÚ by mala byť schopná prispievať k uspokojovaniu potravinového dopytu na celom svete. Preto je nevyhnutné, aby sa zachovala a zvyšovala výrobná kapacita poľnohospodárstva EÚ a zároveň plnili záväzky EÚ v rámci medzinárodného obchodu a aby sa udržiavala politická súdržnosť v záujme rozvoja. Silný sektor poľnohospodárstva má podstatný význam pre zachovanie vysoko konkurencieschopného potravinárskeho priemyslu[5] ako významnej zložky hospodárstva a obchodu EÚ (EÚ je najväčším vývozcom väčšinou spracovaných potravín a poľnohospodárskych výrobkov s vysokou pridanou hodnotou na svete)[6]. Poľnohospodárstvo by malo podporovať synergie medzi rastlinnou a živočíšnou výrobou, napr. pokiaľ ide o proteíny. Okrem toho si občania EÚ žiadajú široký sortiment potravinových výrobkov vysokej kvality vrátane miestnych výrobkov spĺňajúcich vysoké normy bezpečnosti, kvality a ochrany zvierat. V tejto súvislosti sa dostali viac do popredia aj otázky prístupnosti, dostupnosti a prijateľnosti zdravých potravín a výživová hodnota. Poľnohospodárstvo EÚ sa dnes nachádza vo výrazne konkurenčnejšom prostredí v dôsledku čoraz väčšej integrovanosti svetového hospodárstva a liberalizovanejšieho systému obchodovania. Tento vývoj bude v budúcich rokoch naďalej pokračovať so zreteľom na prípadné skončenie rokovaní z Dohy a uzavretie dvojstranných a regionálnych dohôd, o ktorých sa v súčasnosti rokuje. Toto je nielen výzvou pre poľnohospodárov, ale aj príležitosťou pre vývozcov potravín EÚ. Preto je dôležité naďalej zvyšovať konkurencieschopnosť a produktivitu poľnohospodárskeho sektora EÚ. Aj napriek priaznivým strednodobým perspektívam poľnohospodárskych trhov sa očakáva, že budú poznačené väčšou neistotou a nestálosťou . Okrem toho bude budúca SPP fungovať v dohre hospodárskej krízy , ktorá vážne zasiahla poľnohospodárstvo a vidiecke oblasti ich priamym prepojením so širším makroekonomickým vývojom vplývajúcim na výrobné náklady. Po desaťročí čistej stagnácie príjmy v poľnohospodárstve v roku 2009 podstatne klesli, čo ešte zhoršilo už aj tak zlú situáciu v oblasti príjmov v poľnohospodárstve, ktoré sú podstatne nižšie (podľa odhadov o 40 % na pracovnú jednotku) ako v ostatnom hospodárstve, a príjmov na jedného obyvateľa vo vidieckych oblastiach, ktorý je značne nižší (o približne 50 %) ako v mestských oblastiach. 3.2. Životné prostredie a zmena klímy Poľnohospodárstvo a lesné hospodárstvo sú kľúčovými oblasťami výroby verejného tovaru, najmä environmentálneho, akým je napr. krajina, biodiverzita poľnohospodárskych plôch, stálosť klímy a väčšia odolnosť voči prírodným katastrofám, akými sú záplavy, suchá a požiare. Mnohé poľnohospodárske postupy môžu zároveň vyvíjať tlak na životné prostredie spôsobujúci degradáciu pôdy, nedostatok a znečistenie vody a zanikanie biotopov vo voľnej prírode a biodiverzity. Hoci sa od roku 1990 množstvo emisií SP z poľnohospodárstva v EÚ znížilo o 20 %, je možné a potrebné ďalšie úsilie na realizáciu ambicióznej agendy EÚ v oblasti energetiky a klímy. Je dôležité ešte viac uvoľniť potenciál poľnohospodárskeho sektora zmierňovať, prispôsobovať a pozitívne prispievať prostredníctvom znižovania emisií SP, opatrení na zvyšovanie efektívnosti výroby, výroby biomasy a energie z obnoviteľných zdrojov na základe inovácií, sekvestrácie uhlíka a ochrany uhlíka v pôde na základe inovácií. 3.3. Územná rovnováha Čoraz vyšší počet vidieckych oblastí závisí v čoraz väčšej miere od faktorov mimo poľnohospodárstva v dôsledku diverzifikácie ich sociálno-ekonomickej štruktúry. Poľnohospodárstvo zostáva aj napriek tomu hlavnou hybnou silou vidieckeho hospodárstva na väčšine územia EÚ. Životaschopnosť a potenciál mnohých vidieckych oblastí sú aj naďalej úzko späté s existenciou konkurencieschopného a dynamického poľnohospodárskeho sektora , ktorý je zaujímavý pre mladých poľnohospodárov. Platí to najmä pre prevažne vidiecke oblasti, v ktorých predstavuje primárny sektor približne 5 % pridanej hodnoty a 16 % zamestnanosti, a pre nové členské štáty, v ktorých je dôležité stabilizovať nedávne zvýšenie produktivity a využiť všetky možnosti poľnohospodárstva. Poľnohospodárstvo zohráva navyše dôležitú úlohu vo vidieckych oblastiach ako pôvodca dodatočných hospodárskych činností s obzvlášť úzkym vzťahom so spracovaním potravín, cestovným ruchom a obchodom. V mnohých regiónoch je poľnohospodárstvo základom miestnych tradícií a sociálnej identity. 4. Prečo potrebujeme reformu? SPP sa ďalej vyvíjala, no sú potrebné ďalšie zmeny, aby bolo možné reagovať na nové výzvy , najmä: - riešiť rastúce obavy o potravinovú bezpečnosť EÚ, ako aj na celom svete; - zlepšiť udržateľné hospodárenie s prírodnými zdrojmi, akými sú voda, vzduch, biodiverzita a pôda; - zaoberať sa rastúcim tlakom na podmienky poľnohospodárskej výroby spôsobeným neustálou zmenou klímy, ako aj potrebou poľnohospodárov znižovať svoj príspevok k uvoľňovaniu emisií SP, zohrávať aktívnu úlohu pri zmierňovaní následkov a vyrábať obnoviteľnú energiu; - byť konkurencieschopný a zvyšovať konkurencieschopnosť vo svete vyznačujúcom sa rastúcou globalizáciou s čoraz vyššou cenovou nestabilitou a zároveň zachovať poľnohospodársku výrobu v celej Európskej únii ; - čo najlepšie využívať diverzitu poľnohospodárskych štruktúr a výrobných systémov EÚ, ktorá sa zvýšila po rozšírení EÚ a zachovať pritom jej sociálnu, územnú a štruktúrujúcu úlohu; - posilniť územnú a sociálnu súdržnosť vo vidieckych oblastiach Európskej únie, najmä prostredníctvom podpory zamestnanosti a diverzifikácie; - zrovnoprávniť a vyvážiť podporu v rámci SPP medzi členskými štátmi a poľnohospodármi prostredníctvom obmedzenia rozdielov medzi členskými štátmi pri zohľadnení toho, že paušálna platba nie je možným riešením, a lepšie ju orientovať na aktívnych poľnohospodárov. - zjednodušovať postupy realizácie SPP a zvýšiť kontrolné požiadavky a znížiť administratívnu záťaž príjemcov finančných prostriedkov. V rámci reagovania na tieto výzvy SPP prispeje aj k stratégii EÚ 2020 z hľadiska: - inteligentného rastu – zvýšením efektívnosti zdrojov a zvýšením konkurencieschopnosti prostredníctvom technologických poznatkov a inovácií, vytváraním vysokej pridanej hodnoty a kvalitnými výrobkami; vývojom ekologických technológií a využívaním informačných a komunikačných technológií, investovaním do odbornej prípravy, poskytovaním stimulov na inovácie v sociálnej oblasti na vidieku a zvýšením využívania výsledkov výskumu; - udržateľného rastu – zachovaním výrobnej základne potravín, krmiva a obnoviteľnej energie, zabezpečením udržateľného spravovania krajiny, poskytovaním ekologických verejných tovarov, riešením zanikania biodiverzity, podporou energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov, podporou ochrany zdravia rastlín a zvierat, zvyšovaním efektívnosti zdrojov prostredníctvom technologického rozvoja a využívania výsledkov výskumu, ďalším znižovaním množstva emisií, zvyšovaním zásob uhlíka a využitím všetkých možností vidieckych oblastí a - inkluzívneho rastu – uvoľnením hospodárskeho potenciálu vidieckych oblastí, rozvojom miestnych trhov a vytváraním pracovných miest, sprevádzaním reštrukturalizácie poľnohospodárstva a podporovaním príjmu poľnohospodárov s cieľom zachovať udržateľné poľnohospodárstvo v celej Európe[7]. To znamená ekologický rast poľnohospodárskeho sektora a vidieckeho hospodárstva ako možnosti zlepšenia dobrých životných podmienok prostredníctvom dosahovania hospodárskeho rastu a súčasného zabraňovania zhoršovaniu stavu životného prostredia. 5. Ciele budúcej SPP Tri hlavné ciele budúcej SPP by preto boli: Cieľ 1: Životaschopná výroba potravín - prispievať k príjmom poľnohospodárskych podnikov a obmedzovať ich výkyvy so zreteľom na to, že v tomto sektore sú cenová nestabilita a nestálosť príjmov a prírodné riziká väčšie ako vo väčšine iných sektorov a príjmy a zisky poľnohospodárov sú v priemere nižšie ako v ostatných oblastiach hospodárstva[8]; - zvýšiť konkurencieschopnosť poľnohospodárskeho sektora a jeho podiel na potravinovom reťazci , pretože poľnohospodársky sektor je veľmi rozdrobený v porovnaní s ostatnými sektormi potravinového reťazca, ktoré sú lepšie organizované a preto sú silnejšie pri vyjednávaní; európski poľnohospodári navyše čelia konkurencii na svetovom trhu, pričom musia takisto spĺňať vysoké normy súvisiace s cieľmi v oblasti životného prostredia, potravinovej bezpečnosti, kvality a dobrých životných podmienok zvierat, ktoré si vyžadujú európski občania; - kompenzovať výrobné problémy v oblastiach s osobitnými prírodnými obmedzeniami , pretože takéto regióny sú viac ohrozené opúšťaním pôdy. Cieľ 2: Udržateľné hospodárenie s prírodnými zdrojmi a opatrenia proti zmene klímy - zaručiť udržateľné výrobné postupy a zaistiť zvýšené dodávky ekologického verejného tovaru , keďže mnohé verejné výhody získané prostredníctvom poľnohospodárstva nie sú odmeňované prostredníctvom normálneho fungovania trhov; - podporiť ekologický rast prostredníctvom inovácií , ktorý si vyžaduje zavádzanie nových technológií, vyrábanie nových výrobkov, zmenu výrobných postupov a podporu nových modelov dopytu, najmä v súvislosti so vznikajúcim biohospodárstvom; - zmierňovať zmenu klímy a prispôsobovať sa im, a tak umožniť poľnohospodárstvu reagovať na ňu; z dôvodu mimoriadnej ohrozenosti poľnohospodárstva vplyvom zmeny klímy môže umožnenie lepšieho prispôsobenia tohto sektora vplyvu extrémnych zmien počasia takisto znížiť negatívny vplyv zmeny klímy. Cieľ 3: Vyvážený územný rozvoj - podporovať zamestnanosť na vidieku a zachovávať spoločenskú štruktúru vidieckych oblastí; - zlepšovať vidiecke hospodárstvo a podporovať diverzifikáciu s cieľom umožniť miestnym aktérom uvoľniť svoj potenciál a optimalizovať využívanie dodatočných miestnych zdrojov; - umožniť štrukturálnu diverzitu poľnohospodárskych systémov, zlepšiť podmienky malých poľnohospodárskych podnikov a rozvíjať miestne trhy, pretože v Európe prispievajú heterogénne štruktúry poľnohospodárskych podnikov a výrobných systémov k atraktívnosti a identite vidieckych regiónov. Dosiahnutie všetkých týchto cieľov si bude vyžadovať zachovanie verejnej podpory poľnohospodárskeho sektora a vidieckych oblastí. Na zabezpečenie spravodlivých podmienok so spoločným súborom cieľov, zásad a pravidiel je potrebné určiť politiky v celoeurópskom rámci. Poľnohospodárska politika tvorená na úrovni EÚ umožňuje takisto efektívnejšie využívanie rozpočtových zdrojov než v prípade spoločnej existencie politík jednotlivých členských štátov. Okrem otázok jednotného trhu sa viaceré iné ciele dosahujú lepšie na nadnárodnej úrovni, napr. súdržnosť členských štátov a regiónov, cezhraničné problémy v oblasti životného prostredia a globálne výzvy, akými sú napríklad zmena klímy, vodné hospodárstvo, biodiverzita, zdravie a dobré životné podmienky zvierat, bezpečnosť potravín a krmiva, ochrana zdravia rastlín a verejné zdravie, ako aj záujmy spotrebiteľov. 6. Smerovanie reformy 6.1. Budúce nástroje Všetky možnosti budúcej SPP, ktoré prichádzajú do úvahy, prinášajú zmeny jej súčasných nástrojov. Cieľom tohto oddielu je ponúknuť možné vymedzenie nástrojov, aby efektívnejším spôsobom reagovali na uvedené ciele. Priame platby Potrebné prispôsobenie systému priamych platieb súvisí s prerozdelením, pretransformovaním a lepším zameraním podpory s cieľom zvýšiť hodnotu a kvalitu vynakladania finančných prostriedkov. Existuje široká dohoda o tom, že by sa malo zrevidovať rozdeľovanie priamych platieb a že by sa malo stať pochopiteľnejším pre daňového poplatníka. Kritériá by mali byť hospodárske, aby sa splnila základná funkcia priamych platieb ako príjmu, ako aj environmentálne na podporu poskytovania verejného tovaru. V rámci verejnej diskusie bolo jedným z návrhov uplatňovanie jednej paušálnej priamej platby. Poľnohospodárski výrobcovia však čelia veľmi rozdielnym hospodárskym a prírodným podmienkam v celej EÚ, čo hovorí v prospech spravodlivého rozdeľovania priamej pomoci. Otázkou teda je, ako dosiahnuť spravodlivé rozdeľovanie, ktoré pragmaticky, ekonomicky a politicky zohľadní ciele tejto podpory, pričom sa zabráni veľkým rušivým zmenám, ktoré by mohli mať ďalekosiahle následky pre hospodárstvo a spoločnosť v niektorých regiónoch a/alebo na niektoré výrobné systémy. Možným riešením by bol systém, ktorý by zaručením toho, že poľnohospodári vo všetkých členských štátoch dostanú v priemere minimálny podiel priemernej výšky priamych platieb na úrovni EÚ, obmedzoval zisky a straty členských štátov. Budúce priame platby, ktoré sa poskytnú aktívnym poľnohospodárom, by sa mohli zakladať na týchto zásadách zohľadňujúcich koncepciu, ktorú navrhol Európsky parlament: - podpora základného príjmu prostredníctvom poskytovania základnej neviazanej priamej platby, ktorá predstavuje jednotnú výšku povinnej podpory poskytnutej všetkým poľnohospodárom v členskom štáte (alebo v regióne) na základe prenosných nárokov, ktoré treba aktivovať ich zosúladením s oprávnenou poľnohospodárskou pôdou a splnením požiadaviek krížového plnenia; malo by sa zvážiť zavedenie hornej hranice priamych platieb poskytnutých veľkým individuálnym poľnohospodárskym podnikom („capping“) na zlepšenie rozdeľovania platieb medzi poľnohospodárov; neúmerný vplyv na veľké poľnohospodárske podniky s vysokým počtom zamestnancov by sa mohol zmierniť zohľadnením intenzity práce v odmeňovaní; - zlepšenie ekologickej stránky SPP prostredníctvom povinnej „ ekologizujúcej “ zložky priamych platieb podporou environmentálnych opatrení uplatniteľných na celom území EÚ; prioritou by mali byť akcie na dosiahnutie cieľov v oblasti zmeny klímy a environmentálnej politiky; mohli by mať formu jednoduchých, všeobecných, nezmluvných a každoročných environmentálnych akcií, ktoré presahujú krížové plnenie a súvisia s poľnohospodárstvom (napr. trvalé pasienky, pokrytie zeleňou, striedanie plodín a ekologické vyňatie pôdy z produkcie); okrem toho by sa mala analyzovať možnosť zahrnúť požiadavky súčasných oblastí NATURA 2000 a posilnenie určitých prvkov noriem GAEC; - podpora udržateľného rozvoja poľnohospodárstva v oblastiach s osobitnými prírodnými obmedzeniami poskytnutím dodatočnej podpory príjmu poľnohospodárom v takýchto oblastiach formou platby na plochu ako doplnku k podpore v rámci 2. piliera; - s cieľom zohľadniť osobitné problémy v určitých regiónoch, v ktorých sa určité druhy poľnohospodárstva z hospodárskych a/alebo sociálnych dôvodov považujú za mimoriadne dôležité, je možné aj naďalej poskytovať dobrovoľnú viazanú podporu v jasne stanovených medziach (s podporou založenou na stanovených oblastiach, výnosoch alebo počte hláv); - jednoduchý a osobitný systém podpory malých poľnohospodárov by mal nahradiť súčasný režim, aby sa zvýšili konkurencieschopnosť a príspevok k životaschopnosti vidieckych oblastí a aby sa odstránila byrokracia; - zjednodušenie pravidiel krížového plnenia poskytnutím poľnohospodárom a správam jednoduchšieho a komplexnejšieho súboru pravidiel bez oslabovania samotnej koncepcie krížového plnenia; zahrnutie rámcovej smernice o vode do rozsahu krížového plnenia sa bude zvažovať potom, keď bude smernica implementovaná a budú určené prevádzkové povinnosti poľnohospodárov. Tieto zmeny v priamych platbách by sa mali vykonať spolu s lepším vymedzením a zameraním podpory iba na aktívnych poľnohospodárov , čo by bolo odpoveďou na kritické vyjadrenia Európskeho dvora audítorov. Trhové opatrenia Z verejnej diskusie vyplynul široký konsenzus, pokiaľ ide o celkovú orientáciu trhu SPP, ako aj o zachovanie všeobecnej štruktúry nástrojov riadenia trhu. Kríza na trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami v roku 2009 vskutku zvýraznila význam, ktorý majú existujúce mechanizmy v rámci podpory trhu v krízových obdobiach. Niektoré potrebné úpravy by však bolo potrebné vykonať, najmä zefektívniť a zjednodušiť súčasné nástroje, ako aj zaviesť nové prvky politiky v súvislosti s fungovaním potravinového reťazca. Prípadné prispôsobenia by mohli zahŕňať predĺženie intervenčného obdobia, využívanie doložiek o narušení a súkromného skladovania iných výrobkov a iné revízie na zvýšenie účinnosti a zlepšenie kontrol. Takéto trhové opatrenia, a najmä nástroj intervencie, by sa mali využívať iba ako záchranná sieť v prípade cenovej krízy a možného narušenia trhu. Koncom roka 2010 bude predložený návrh revidovanej politiky zabezpečovania kvality, ktorého cieľom bude zlepšiť možnosti poľnohospodárov informovať spotrebiteľov o osobitných kvalitách a vlastnostiach svojich výrobkov[9]. Mliečne kvóty sa zrušia od roku 2015. Onedlho budú predložené právne návrhy na základe odporúčaní pracovnej skupiny expertov na vysokej úrovni pre mlieko, aby sa umožnilo dlhodobé plánovanie a na zabezpečenie stability v sektore mlieka. V sektoroch cukru a izoglukózy skončí súčasný režim v rokoch 2014/2015. Je potrebné preskúmať viaceré možnosti pre budúcnosť vrátane ukončenia kvót k dátumu, ktorý sa stanoví, bez následného narušenia, aby sa zvýšila efektívnosť a konkurencieschopnosť sektora. Nakoniec treba zlepšiť fungovanie potravinového dodávateľského reťazca . Dlhodobé perspektívy poľnohospodárstva sa nezlepšia, ak poľnohospodári nebudú môcť zvrátiť vývoj vyznačujúci sa neustálym znižovaním ich podielu na pridanej hodnote pochádzajúcej z potravinového dodávateľského reťazca[10]. Podiel poľnohospodárstva v potravinovom dodávateľskom reťazci sa vskutku znížil z 29 % v roku 2000 na 24 % v roku 2005, pričom sa podiel sektoru potravinárskeho priemyslu, veľkoobchodu a distribúcie v rovnakom období zvýšil. Bez dobre fungujúceho prenosu trhových signálov sú ohrozené dlhodobé perspektívy poľnohospodárskeho sektora a jeho podiel na pridanej hodnote pochádzajúcej z celého potravinového reťazca. Kľúčové body záujmu súvisia so súčasnou nerovnováhou vyjednávacej sily v rámci reťazca, úrovňou konkurencie na každom stupni reťazca, zmluvnými vzťahmi, potrebou reštrukturalizácie a konsolidácie sektora poľnohospodárstva, transparentnosťou a fungovaním trhov s derivátmi poľnohospodárskych komodít. Rozvoj vidieka Politika rozvoja vidieka ako neoddeliteľná zložka SPP preukázala svoj význam pri posilňovaní udržateľnosti sektora poľnohospodárstva a vidieckych oblastí EÚ – hospodárskom, environmentálnom a sociálnom. Ozývajú sa silné hlasy za politiku, ktorá by pokračovala v úplnej integrácii obmedzení a príležitostí v oblasti životného prostredia a zmeny klímy a ktorá by poľnohospodárom, vidieckej krajine a širšej spoločnosti poskytovala širokú škálu výhod a prispievala by ku: - konkurencieschopnosti poľnohospodárstva : podporou inovácií a reštrukturalizácie a pomocou sektoru poľnohospodárstva lepšie využívať zdroje; - udržateľnému hospodáreniu s prírodnými zdrojmi ochranou životného prostredia a odolnosti poľnohospodárstva voči zmenám klímy a vidieckej krajiny a zachovaním výrobnej kapacity krajiny; - vyváženému územnému rozvoju vidieckych oblastí v celej EÚ udelením väčších právomocí ľuďom v miestnych oblastiach, budovaním kapacít a zlepšovaním miestnych podmienok a prepojení medzi vidieckymi a mestskými oblasťami. V rámci toho by mali byť hlavnými témami, ktorými sa riadi politika viac ako kedykoľvek v minulosti, životné prostredie, zmena klímy a inovácie . Investície by mali napríklad zlepšiť hospodárske a environmentálne výsledky. Environmentálne opatrenia by mali byť prispôsobenejšie osobitným potrebám regiónov a dokonca aj miestnym oblastiam, napr. Natura 2000 a oblastiam s vysokou prírodnou hodnotou. Opatrenia na uvoľnenie potenciálu vidieckych oblastí by sa mali dôsledne venovať inovatívnym prístupom k podnikaniu a k miestnej správe. Treba využiť nové príležitosti miestneho rozvoja, akými sú alternatívne distribučné kanály, ktoré sú pridanou hodnotou pre miestne zdroje. Významnou by mala byť aj podpora rozvoja priameho predaja a miestnych trhov. Prioritou bude riešenie špecifických potrieb mladých poľnohospodárov a nových účastníkov trhu. Na pretransformovanie politických cieľov na výsledky priamo na mieste majú najvyššiu dôležitosť mechanizmy efektívnej realizácie . Súčasný strategický prístup by sa posilnil stanovením kvantifikovaných cieľov na úrovni EÚ a neskôr na programovej úrovni, prípadne viazaných na stimuly, ktoré sa preskúmajú, napr. výkonnostná prémia. Takýto prechod na prístup, ktorý sa viac zakladá na výsledkoch, by najlepšie viedol politiku EÚ k plneniu priorít a ukazoval by jej aktuálne výsledky. Na tento účel by sa mal zjednodušiť aj zlepšiť súbor ukazovateľov spoločného rámca pre monitorovanie a hodnotenie. V záujme účinnosti bude nevyhnutné posilniť súdržnosť medzi politikou rozvoja vidieka a inými politikami EÚ a pritom aj čo najviac zjednodušiť a odstrániť byrokratické postupy. Na tento účel možno zvážiť ustanovenie spoločného strategického rámca pre finančné prostriedky EÚ. Z hľadiska nástrojov by sa zachovalo ich široké spektrum od investícií a infraštruktúry po platby za ekosystémové služby, podporu znevýhodnených oblastí, opatrenia v oblasti životného prostredia a zmeny klímy, podporu inovácií, prenos vedomostí a budovanie kapacít, zakladanie podnikov, výrobné metódy podporujúce sociálny a inštitucionálny rozvoj zohľadňujúce miestne osobitosti a osobitné potreby členských štátov týkajúce sa zvýšenia hospodárskej efektívnosti. Zlepšenia môžu spočívať v lepšom vzájomnom prepojení opatrení, najmä s odbornou prípravou, pričom sa vytvoria balíky na riešenie potrieb špecifických skupín alebo oblastí (napr. malých poľnohospodárov, horských oblastí), uľahčovaní spolupráce poľnohospodárov na dosiahnutie prepojiteľnosti krajinných prvkov v záujme biodiverzity a s cieľom prispôsobenia zmene klímy („zelená infraštruktúra“) alebo poskytovaní stimulov, napr. preferenčné sadzby intenzity pomoci na lepšie dosahovanie cieľov. Okrem toho by sa mal používať súbor nástrojov riadenia rizík na efektívnejšie riešenie neistoty v oblasti príjmov a nestability trhov, ktoré zabraňujú sektoru poľnohospodárstva investovať do zabezpečenia svojej konkurencieschopnosti. Tento súbor nástrojov by mali k dispozícii členské štáty na riešenie výrobných, ako aj príjmových rizík, a zahŕňal by nový stabilizačný nástroj kompatibilný so Zelenou skrinkou WTO na posilnenie podpory nástrojov poistenia a vzájomných fondov. Súlad s ostatnými nástrojmi SPP, najmä trhovými nástrojmi, sa zabezpečí pre novo zavedené nástroje. Pokiaľ ide o rozdeľovanie podpory rozvoja vidieka medzi členské štáty, malo by sa zvážiť uplatňovanie objektívnych kritérií a zároveň sa malo zamedziť výraznému narušeniu súčasných systémov. Je takisto nevyhnutné ďalej posilňovať a zjednodušovať politiky v oblasti zabezpečovania kvality (vrátane ekologického poľnohospodárstva) a podpory s cieľom zvýšiť konkurencieschopnosť sektora poľnohospodárstva. Nakoniec iniciatíva Inovácia v Únii by mala takisto umožňovať nové prístupy k dosahovaniu cieľov stratégie Európa 2020 na dosiahnutie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho hospodárstva[11]. Celková štruktúra Nástroje budúcej SPP by sa mali aj naďalej opierať o dva piliere: tento názor prevládal aj v rámci verejnej diskusie a jasne ho uprednostňovala Rada, EP a Výbor regiónov. Prvý pilier by zahŕňal podporu vyplácanú každoročne všetkým poľnohospodárom, pričom 2. pilier by zostal nástrojom podpory dosahovania cieľov Spoločenstva, ktorý by poskytoval členským štátom dostatočnú pružnosť pri reagovaní na ich osobitosti na viacročnom, programovom a zmluvnom základe. V každom prípade by oddelenie týchto dvoch pilierov viedlo k prehľadnosti, pričom by sa piliere navzájom dopĺňali bez toho, aby sa prekrývali, a zameriavali na účinnosť. 6.2. Všeobecné politické možnosti Ďalšiu pozornosť si zasluhujú tri všeobecné politické možnosti zohľadňujúce hlavné smerovania verejnej diskusie bez toho, aby sa navzájom vylučovali. Sú tu uvedené ako príklady možných spôsobov, ktorých vplyv sa bude analyzovať pred prijatím konečného rozhodnutia. Všetky tri možnosti sa zakladajú na štruktúre dvoch pilierov (s ich odlišným vyvážením). Možnosť č. 1 Prostredníctvom tejto možnosti by sa zaviedli ďalšie postupné zmeny súčasného politického rámca. Vychádzalo by sa pritom z dobre fungujúcich aspektov politiky a cieľom by boli úpravy a zlepšenia v oblasti SPP, ktorá bola najviac kritizovaná, t. j. otázka spravodlivého rozdeľovania priamych platieb medzi členskými štátmi. Táto možnosť by zaistila kontinuitu a stabilitu súčasnej SPP a tak by sa uľahčilo dlhodobé plánovanie prevádzkovateľov v rámci potravinového reťazca. Možnosť č. 2 Inou alternatívou by bolo využiť príležitosť na reformu a vykonať rozsiahlu obnovu politiky s cieľom zabezpečiť jej lepšiu udržateľnosť a rovnováhu medzi jednotlivými politickými cieľmi, poľnohospodármi a členskými štátmi. Dosiahlo by sa to cielenejšími opatreniami, ktorým by mohli občania EÚ lepšie porozumieť. Táto možnosť by znamenala väčšiu efektívnosť vynaložených prostriedkov a intenzívnejšie zameranie na pridanú hodnotu pre EÚ. Takáto orientácia by umožnila reagovať na hospodárske, environmentálne a sociálne výzvy EÚ a zvýšiť príspevok poľnohospodárstva a vidieckych oblastí k cieľom stratégie Európa 2020 na dosiahnutie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu. Možnosť č. 3 Inou možnosťou by bola ďalekosiahlejšia reforma SPP so silným zameraním na ciele v oblasti životného prostredia a zmeny klímy, pričom by sa postupne ustúpilo od podpory príjmov a väčšiny trhových opatrení. Jasné zameranie financovania na otázky životného prostredia a zmeny klímy prostredníctvom politického rámca rozvoja vidieka by podnietilo tvorbu regionálnych stratégií s cieľom dosahovania cieľov EÚ. Uvedené možnosti majú jasné, avšak odlišné výhody a nevýhody v rámci plnenia cieľov novej SPP, ako sa uvádza v tomto oznámení. Budú sa musieť posúdiť na základe ich hospodárskeho, environmentálneho a sociálneho vplyvu. 7. Závery Odpoveď Komisie na diskusiu o budúcej SPP má formu tohto oznámenia, ktoré obsahuje hlavné možnosti a ktorým sa začína diskusia s ostatnými inštitúciami a so zainteresovanými stranami o nich. V roku 2011 budú predložené právne návrhy. Možnosti reformy spočívajú v rozsiahlych zmenách, ktoré si vyžadujú novú podobu SPP, ako aj v zlepšeniach týkajúcich sa prvkov, ktoré sa ukázali byť užitočné v takej podobe, ako sú v súčasnosti. Na tomto základe by sa budúca SPP mala stať udržateľnejšou, vyváženejšou, cielenejšou, jednoduchšou a efektívnejšou, s väčšou zodpovednosťou za potreby a očakávania občanov EÚ. PRÍLOHA OPIS TROCH VŠEOBECNÝCH POLITICKÝCH MOŽNOSTÍ Priame platby | Trhové opatrenia | Rozvoj vidieka | Možnosť č. 1 | Zaviesť väčšiu spravodlivosť do rozdeľovania priamych platieb medzi členské štáty (a nemeniť súčasný systém priamych platieb). | Posilniť nástroje riadenia rizík. V prípade potreby zefektívniť a zjednodušiť existujúce trhové nástroje. | Zachovať orientáciu zvýšeného financovania na zdravotnú prehliadku na účely zvládnutia výziev súvisiacich so zmenou klímy, vodou, biodiverzitou a obnoviteľnou energiou a inováciami. | Možnosť č. 2 | Zaviesť väčšiu spravodlivosť do rozdeľovania priamych platieb medzi členské štáty a podstatne zmeniť ich podobu. Priame platby by sa skladali zo: • základnej sadzby slúžiacej ako podpora príjmov; • povinnej dodatočnej pomoci na špecifický „ekologizujúci“ verejný tovar prostredníctvom jednoduchých, zovšeobecnených, každoročných a nezmluvných agroenvironmentálnych akcií založených na doplnkových nákladoch na realizáciu týchto akcií; • dodatočnou platbou na kompenzáciu osobitných prírodných obmedzení • a zo zložky dobrovoľnej viazanej podpory špecifickým sektorom a regiónom[12]. Zaviesť novú schému pre malých poľnohospodárov. Zaviesť stanovenie hornej hranice základnej sadzby a pritom zohľadniť aj príspevok veľkých poľnohospodárskych podnikov k zamestnanosti na vidieku. | V prípade potreby zlepšiť a zjednodušiť existujúce trhové nástroje. | Upraviť a doplniť existujúce nástroje, aby boli vo väčšom súlade s prioritami EÚ, pričom by sa podpora zameriavala na životné prostredie, zmenu klímy a/alebo reštrukturalizáciu a inovácie a na posilnenie regionálnych/miestnych iniciatív. Posilniť existujúce nástroje riadenia rizík a zaviesť nepovinný stabilizačný nástroj kompatibilný so Zelenou skrinkou WTO na kompenzáciu podstatných strát príjmov. Mohlo by sa zvážiť určité prerozdelenie finančných prostriedkov medzi členskými štátmi na základe objektívnych kritérií. | Možnosť č. 3 | Postupne zastaviť priame platby v ich súčasnej forme. Namiesto toho poskytovať obmedzené platby za environmentálny verejný tovar a dodatočné platby za špecifické prírodné obmedzenia. | Zrušiť všetky trhové opatrenia s prípadnou výnimkou doložiek o narušení, ktoré by sa mohli aktivovať v obdobiach vážnych kríz | Opatrenia by sa zameriavali hlavne na aspekty zmeny klímy a životného prostredia. | [1] V rámci verejnej diskusie bolo doručených 5 600 príspevkov a na konferencii sa zúčastnilo viac ako 600 účastníkov. [2] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=P7-TA-2010-0286&language=EN&ring=A7-2010-0204 [3] Preskúmanie rozpočtu EÚ – KOM(2010) 700 . [4] Pozri Scenar 2020 – Prospective scenario study on agriculture and the rural world. (Scenár 2020 – Štúdia o perspektívach poľnohospodárstva a vidieckeho sveta.) [5] Potravinársky priemysle predstavuje 13,5 % celkovej zamestnanosti a 12,2 % hrubej pridanej hodnoty európskeho spracovateľského priemyslu. [6] Vývoz agropotravinárskych výrobkov predstavuje 6,8 % celkového vývozu EÚ. [7] SPP bude predovšetkým prispievať k hlavným iniciatívam EÚ „Nízkouhlíková Európa s efektívnym využívaním zdrojov“, „Inovácia v Únii“ a „Európska platforma proti chudobe“. [8] Zdroj: Európska komisia – GR pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka, na základe údajov Eurostatu o vnútroštátnych a poľnohospodárskych účtoch. [9] Pozri KOM(2009) 234 o kvalite výrobkov a nadchádzajúcu správu o uplatňovaní nového ekologického poľnohospodárstva, nariadenie Rady (ES) č. 834/2007. [10] „Lepšie fungovanie potravinového reťazca v Európe“ – KOM(2009) 591, 28.10.2009. [11] Vrátane partnerstva v oblasti inovácií „poľnohospodárska produktivita a udržateľnosť“. [12] Toto by bolo rovnocenné s dnešnou viazanou podporou vyplácanou na základe článku 68 a s inými opatreniami viazanej pomoci.