SK    SK SK 
 
SK    SK  KOMISIA EURÓ PSKYCH SPOLO ČENSTIEV 
Brusel, 16.7.2008 
SEK(2008) 2288 
  
PRACOVNÝ DOKUMENT ÚTVAROV KOMISIE  
 
sprievodný dokument k 
Návrhu 
 
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 
 
ktorou sa mení a dop ĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/116/ES o lehote 
ochrany autorského práva a ni ektorých súvisiacich práv 
  
ZHRNUTIE POSÚDENIA VPLYVU NA PRÁVNU A HOSPODÁRSKU 
SITUÁCIU VÝKONNÝC H UMELCOV A VÝRO BCOV ZVUKOVÝCH 
ZÁZNAMOV V EURÓPSKEJ ÚNII  
{KOM(2008) 464 v kone čnom znení} 
{SEK(2008) 2287} 
 
SK 2   SK ZHRNUTIE  
V tomto hodnotení vplyvu ( ďalej len „HV“) sa analyzuje hos podárska a sociálna situácia 
výkonných umelcov a výrobcov záznamov v Európskej únii.  
V súvislosti s výkonnými umelcami toto HV uk azuje, že mnohí európski hudobníci a speváci 
začínajú s kariérou skoro po dvadsiato m roku veku. To znamená, že ke ď sa skončí súčasne 
platná pä ťdesiatročná ochrana, budú ma ť sedemdesiatnici s pravdepodobnos ťou dožiť sa 
osemdesiat a devä ťdesiat rokov (priemerná o čakávaná d ĺžka života v EÚ je 75 rokov pre 
mužov a 81 rokov pre ženy). Z toho vyplýva, že výkonným umelcom hrozí zánik príjmu na konci života, ke ďže prídu o autorské honoráre od nahrávacích spolo čností a o príjem od 
vysielajúcich organizácií alebo z verejných predvádzaní ich zvukových záznamov. Tento 
príjem sa ú činkujúcim vypláca priamo cez ich agentúry a nie je ovplyvnený ich zmluvnými 
vzťahmi s výrobcami záznamov.  
Pre štúdiových hudobníkov, ktorí hrávajú spri evodnú hudbu a pre menej známych umelcov to 
znamená, že sa im zníži príjem z vysi elania a verejného pred vádzania v najzranite ľnejšom 
období ich života, a síce, ke ď sa približujú k odchodu do dôchodku. Po zaniknutí ochrany 
autorského práva budú trati ť aj na potenciálnom výnose z predaja, ke ď sa ich rané výkony 
predávajú cez internet.  
Okrem toho, pri zániku práv sú ú činkujúci potenciálne vystavení problematickému využívaniu 
ich výkonov, ktoré poškodzuje ich meno a poves ť. Výkonní umelci sú v nevýhode aj 
v porovnaní s autormi, ktorých práv a sú chránené sedemdesiat rokov po ich smrti. To sa môže 
považova ť za nespravodlivé, pretože výkonní umelci sú v sú časnosti nielen rovnako potrební 
ako autori, ale ich mo žno aj viac stotožni ť s komerčným úspechom zvukových záznamov.  
Pokiaľ ide o výrobcov zvukových záznamov, z HV vyplýva, že pre nich je najvä čšou výzvou 
„peer-to-peer“ pirátstvo a potreba prispôsobi ť svoje podnikanie problémom spojeným 
s dematerializovanou distribúciou. Za týchto okolností stoja zo či-voči výzve zachova ť si stály 
výnos potrebný na investície do nových talentov. Nahrávacie spolo čnosti tvrdia, že investujú 
okolo 17 % príjmov do rozvoja nových talent ov, t. j. do zmlúv s novými talentami, do 
propagácie talentovaných umelcov a výroby inova čných záznamov. Preto by dlhšia ochranná 
lehota vytvorila ďalšie príjmy, ktoré by umožnili financovanie nových talentov a nahrávacím 
spoločnostiam lepšie rozloži ť riziko vyplývajúce z rozvoja nových talentov. Pre neistú 
návratnos ť (len jeden z ôsmich zvukových záz namov je úspešný) a tzv. „informa čnú 
asymetriu“ často nie je takýto príjem k dis pozícii na kapitálových trhoch. 
V hodnotení vplyvu sa analyzuje hospodársky, sociálny a kultúrny vplyv šiestich možností  
V tomto HV sa predkladá spolu sedem možností, ale jedna možnos ť bola vylú čená ešte pred 
analýzou vplyvu. Okrem štandardnej možnosti „nepodniknú ť nič“ a necha ť, aby sa hudobný 
trh vyvíjal sám, sa v HV analyzujú dve mož nosti spojené s lehotou ochrany zvukových 
záznamov a tri možnosti, ktoré by nevyžadovali zmenu sú časných podmienok súvisiacich so 
zvukovými záznamami.  
V súvislosti s lehotou ochrany sa v tomto HV posudzuje možnos ť jeho rozšírenia pre 
výkonných umelcov „doživotne  alebo 50 rokov“, teda to, čo je dlhšie. Táto možnos ť by 
zlepšila štatút výkonných umelcov a naviazaním ochrany na d ĺžku ich života by uznala 
jednotlivca a tvorivú povahu jeho výkonov. Táto možnos ť by sa nielen uplatnila na výlu čné 
 
SK 3   SK práva výkonného umelca, ale aj na rôzne práva týkajúce sa vysielania a verejného 
predvádzania, ktoré sa neprenášajú na nahrávacie spolo čnosti.  
Inou možnos ťou v súvislosti s lehotou ochrany by bolo rozšíri ť v súčasnosti platnú 50-ro čnú 
lehotu na 95 rokov pre výkonných umelcov a nahrávacie spolo čnosti. Táto možnos ť 
zabezpečuje úplnú rovnos ť s najdlhšou lehotou ochrany vo svete. V snahe zabezpe čiť, že 
úžitok pred ĺženia lehoty pripadne výkonným umelco m a najmä štúdiovým hudobníkom, ktorí 
previedli svoje práva za jednorazovú platbu, pred ĺženie lehoty ochrany pre nahrávacie 
spoločnosti, by malo by ť sprevádzané vyplácaním ur čitého percenta zo zvýšených príjmov 
nahrávacích spolo čností do fondu ur čeného na zlepšenie situácie štúdiových hudobníkov. Aj 
tu, ako v možnosti „doživotne alebo 50 rokov“ , by sa odmena za vysielanie alebo verejné 
predvádzanie vyplácala výkonnému  umelcovi po dobu 95 rokov..  
Ďalšia séria možností sa zaoberá spôsobmi, ako rieši ť zistené problémy bez úpravy ochrannej 
lehoty. Tieto možnosti sú rôzne vo ľby, ako zlepši ť finančnú situáciu a morálne práva 
výkonných umelcov. Tieto opatrenia by mohli by ť, samozrejme, alternatívami rozšírenej 
lehoty alebo ako opatrenia na doplnenie ro zšírenia ochranne j lehoty. Len nieko ľko takýchto 
opatrení by mohlo by ť predmetom právnych predpisov Spolo čenstva.  
V tomto HV sa opisuje, ako výkonní umelci zmluvne prevádzajú svoje výlu čné práva na 
nahrávacie spolo čnosti (vrátane ich reprodu kcie, distribúcie, nájmu a poskytovania práv, ale 
nie nárok na odmenu za vysielanie a ver ejné predvádzanie). V snahe obmedzi ť účinok 
systematického zmlu vného prevodu výlu čných práv výkonných umelcov na nahrávacie 
spoločnosti HV skúma možnos ť neodňateľného práva na odmenu, na ktorú by výkonní umelci 
mali nárok aj po prevode práva na výrobcu zv ukových záznamov. Vytvorenie nároku na 
spravodlivú odmenu za predaj on-line alebo iné formy sprístupnenia predvádzania on-line je 
zaujímavou možnos ťou, ktorej čas ešte možno len príde. Ale v tejto fáze je neistota okolo 
otázky, kto by mal zaplati ť túto „spravodlivú odmenu“ taká, že pravdepodobný ú činok tejto 
možnosti sa nedá vy čísliť s prijateľnou mierou istoty. Vzh ľadom na neistotu okolo praktického 
spravovania nároku na spravodlivú odm enu je naliehavá potreba túto možnos ť ďalej 
zvažovať. Hoci v budúcnosti by sa táto možnos ť mohla zavies ť a podpori ť podiel výkonných 
umelcov na príjmoch vzniknut ých on-line, diskusia o ne j by v tejto fáze bola pred časná. Táto 
možnosť bola preto vylú čená ešte pred analýzou vplyvu.  
Ďalšou analyzovanou možnos ťou bolo posilnenie morálnych práv výkonných umelcov. Rozsah 
ich morálnych práv by sa mohol zosúladi ť tak, aby zahrnovali právo na obmedzenie 
zľahčujúceho používania ich výkonov.  
Ďalšia možnos ť je zabezpe čiť, aby sa do zmluvy medzi výkonnými umelcami a nahrávacími 
spoločnosťami zaradila doložka „použi, alebo sa vzdaj“ (use it or  lose it). To znamená, že ak 
nahrávacia spolo čnosť nie je ochotná opätovne vysiela ť umelcov výkon po čas rozšírenej 
lehoty, výkonný umelec môže prejs ť k inej nahrávacej spolo čnosti, alebo sám využi ť záznam.  
Vplyv jednotlivých možností  
Všetky možnosti sa posudzujú pod ľa nasledujúcich šiestic h prevádzkových cie ľov: 1) postupne 
zosúladiť ochranu autorov a výkonných umelcov, 2) zvyšova ť odmeňovanie výkonných 
umelcov, 3) zmenši ť rozdiely v ochrane medzi EÚ a USA, 4) postupne zvyšova ť zdroje na 
umelcov a repertoár, to znamená ro zvoj nových talentov, 5) zabezpe čiť dostupnos ť hudby za 
prijateľné ceny a 6) podporova ť digitalizáciu katalógu starších nahrávok.  
 
SK 4   SK HV dospelo k názoru, že „neurobi ť nič“, sa neodporú ča. Ak sa ni č nepodnikne, tisícky 
európskych výkonných umelcov, ktorí nahrávali koncom pä ťdesiatych rokov a v šes ťdesiatych 
rokoch, by v priebehu nasledujúcich desa ť rokov stratili všetky príjmy z autorských honorárov 
za čas, v ktorom sa ich diela hrali v rozhlase. A to by malo ve ľký sociálny a kultúrny dosah. 
Rovnako by bol nahrávací priemysel v Európe povinný obmedzi ť tvorbu nových zvukových 
záznamov.  
V hodnotení vplyvu sa zvažuje vplyv možností, pr i ktorých nepôjde o lehotu práv výkonných 
umelcov a výrobcov záznamov (možnosti 3a, b, c a d). Možnos ť 3a (neod ňateľné právo na 
spravodlivú odmenu) sa zdá by ť predčasným, pretože nie je jasné,  kto by odmenu vyplácal, a 
ťažko odhadnú ť, aký finan čný prínos by to prinieslo. Možnos ť 3b (posilnenie morálnych práv) 
nemá žiadny finan čný vplyv na výkonných umelcov a výrobcov záznamov. Možnos ť 3c, 
doložka „použi, alebo sa vzdaj“(use it or lo se it) by bola pre výkonných umelcov výhodná 
v tom, že by im poskytla istotu, že ich výkon je dostupný na trhu. Bola by výhodná aj 
z hľadiska kultúrnej rôznorodosti. Možnos ť 3d, zriadenie fondu nahrávacími spolo čnosťami, 
by bola ve ľmi výhodná pre menej známych výkonných umelcov. Výrobcovia zvukových 
záznamov by však museli plati ť do fondu aspo ň 20 % z dodato čného príjmu, ktorý by 
pramenil z pred ĺženej lehoty. Naproti tomu v HV sa dos pelo k záveru, že marketing zvukových 
záznamov by zostal rentabilný pre nahrávacie spolo čnosti aj napriek tomu, že by museli plati ť 
20 % do fondu.  
Možnosti, pri ktorých by došlo k pred ĺženiu lehoty (2a „doživotne alebo 50 rokov“ a 2b „95 
rokov pre výkonných umelcov a vý robcov záznamov“), sa zdajú by ť vhodnejšie v tom, že 
spĺňajú šesť cieľov tejto politiky. Obidve mo žnosti 2a a 2b prinášajú finan čné výhody 
výkonným umelcom, a tak by umožnili vä čšiemu množstvu výkonných umelcov venova ť viac 
času ich umeleckej činnosti.  
Viazaním doživotnej lehoty výkonného umelca by možnos ť 2a prispela k zosúladeniu právnej 
ochrany výkonných umelcov a autorov. Odzrkad ľovala by osobnú povahu umeleckého 
príspevku výkonných umelcov a uznala by, že výkonní umelci sú rov nako dôležití ako autori 
pri odovzdávaní hudby verejnosti. Umožnila by výkonným umelcom aj protestova ť proti 
zľahčujúcemu využívaniu ich diela po čas ich života. 
Okrem toho by možnos ť 2b viedla k zvýšeniu zdrojov na  umelcov a repertoár, ktoré sú 
k dispozícii výrobcom záznamov a mohla by tak znamena ť prídavný pozitívny vplyv na 
kultúrnu rôznorodos ť. Toto HV dokazuje aj, že výhody pred ĺženej lehoty nie sú vä čšie pre 
slávnych a prominentných výkonných umelcov. Popri tom, že prominentní výkonní umelci 
určite zarábajú množstvo autorských honorárov, ktoré vyjednávajú s nahrávacími 
spoločnosťami, všetci výkonní umelci, či už ide o prominentných výkonných umelcov alebo o 
štúdiových hudobníkov, majú nárok na takzvaný „druhotný“ zdroj príjmu, ako je jednorazová 
spravodlivá odmena, ke ď sa záznam zvuku ich výkonu vysiela alebo predvádza na verejnosti. 
Predĺženie lehoty by zabezpe čilo, že tieto zdroje príjmu sa nepozastavia za života výkonného 
umelca. Výkonní umelci dokonc a využívajú zvýšenie príjmu na to, aby venovali viac času na 
umeleckú dráhu a aby strávili menej času v zamestnaní na čiastočný úväzok. Okrem toho pre 
tisícky anonymných štúdiových hudobníkov, ktorí bo li na vrchole svoje profesionálnej dráhy 
koncom pä ťdesiatych rokov a v šes ťdesiatych rokoch je „jednor azová spravodlivá odmena“ 
za vysielanie ich záznamov často jediným zdrojom príjmu, kt orý im zostane z ich umeleckej 
dráhy.  
Okrem toho, že možnos ť 2b zabezpe čuje zvýšenú disponibilitu zdrojov na umelcov a 
repertoár, možno ju ľahšie implementova ť ako možnos ť 2a, pretože táto sa viaže na život 
 
SK 5   SK jednotlivých výkonných umelcov. Ako ukazuje pr íklad diel napísaných v spolupráci, väzba 
autorského práva na život jednotlivých autorov je zdrojom zložitých problémov, ak sa 
niekoľko výkonných umelcov zú častní na zvukovom zázname. To by zvä čšilo právne a správne 
bremeno na členské štáty a vytvorilo by právnu neisto tu, pretože lehota ochrany by sa už 
nespájala s ur čitým a rovnakým údaj om, to znamená vydaním  fonogramu, ktorý obsahuje 
výkon, ale na niekedy ve ľmi rozdielne d ĺžky života jednotlivých spoluú činkujúcich.  
Aké sú pravdepodobné ustanovenia v návrhu, ktorými sa zabezpe čí, aby to boli výkonní 
umelci, ktorí získajú výhodu?  
V snahe zabezpe čiť, že výhodu z pred ĺženej lehoty budú ma ť výkonní umelci, najmä štúdioví 
hudobníci, sa v tomto HV konštatuje, že vý robcovia záznamov by mali prispieva ť do fondu pre 
štúdiových hudobníkov (možnos ť 3d). Na to, aby existoval dostato čný objem financií, ktorý by 
zabezpečil reálne výhody pre štúdiových hudobníkov, v tomto HV sa navrhuje, aby výrobcovia 
záznamov odkladali aspo ň 20 % z príjmov, ktoré sa získajú po čas predĺženej lehoty pre 
štúdiových hudobníkov. Vplyv fondu na štúdio vých hudobníkov by bol pozitívny, pretože 
priemerný prídavný ro čný výnos priemerného výkonného umelca by sa po čas 45 rokov takmer 
strojnásobil. 
HV sa navrhuje aj to, aby pred ĺženie lehoty sprevádz alo aj ustanovenie „použi, alebo sa 
vzdaj“ (možnos ť 3c). To znamená, že v prípade, ak výrobca záznamov nie je ochotný znovu 
vydať umelcov výkon po čas predĺženej lehoty, výkonný umelec môže prejs ť k inému výrobcovi 
záznamu alebo da ť sám svoje ú činkovanie k dispozícii.  
Empirické štúdie ukazujú, že vplyv pred ĺženia lehoty na spotrebite ľov by nebol záporný.  
Empirické štúdie ukazujú, že cena zvukových záznamov, na ktoré zaniklo autorské právo, nie 
je nižšia ako cena zvukových záznamov, na ktoré sa autorské právo vz ťahuje. To platí vo 
vzťahu k nárokom na štatutárnu odmenu a na predaj CD nosi čov. 
„Jednorazová spravodlivá odmena“ splatná za vysielanie alebo predvádzanie hudby na 
verejných miestach by zostala ro vnaká, pretože tieto platby sa po čítajú ako percento z príjmu 
vysielajúcich organizácií alebo iných operátorov. Pokia ľ ide o predaj CD nosi čov, veľmi 
málo štúdií analyzuje rozdiel medzi cenami zá znamov, na ktoré platí autorské právo a na 
ktoré nie. Štúdia, ktorú uskuto čnili Price Waterhouse Coopers dospela k názoru, že medzi 
cenami záznamov chránených a záznamov nechránených autorským právom neexistuje systematický rozd iel. Je to zatia ľ najkomplexnejšia štúdia uskuto čnená na základe 129 
albumov nahraných v rokoch 1950 až 1958. Nezistila  žiadny jasný dôkaz o tom, že záznamy, 
na ktoré sa už nevz ťahuje autorské právo sa systematicky  predávajú za nižšie ceny, ako 
záznamy, ktoré sú ešte chránené.  
Do úvahy sa brali aj iné štúdie, ktoré anal yzovali vplyv autorského práva alebo iných 
súvisiacich práv na ceny. Vä čšina z nich sa týka kníh. Ale aj v tejto kategórii sa bu ď nezistil 
žiadny celkový rozdiel v cene medzi vzorkami au torským právom chránených a nechránených 
kníh, alebo vplyv autorského práva na cenu vo ve ľkej miere závisel na modeli, a preto sa 
získané odhady nemôžu vníma ť ako zvláš ť veľké. Vzhľadom na nedostatok všeobecne 
prijímaných modelov a d ĺžku časového obdobia treba úprimne poveda ť, že neexistuje žiadny 
jasný dôkaz, že v dôsledku pred ĺženia lehoty sa zvýšia ceny.  
Okrem toho by mala ma ť predĺžená lehota vo všeobecnosti pozitívny vplyv na výber 
spotrebite ľa a kultúrnu rôznorodos ť. Z dlhodobého h ľadiska je to preto tak, lebo pred ĺžená 
 
SK 6   SK lehota prospeje kultúrnej rôznorodosti tým, že zabezpe čí disponibilitu zd rojov pre fond 
a rozvoj nových talentov. Z krátko- a strednodobého h ľadiska poskytne pred ĺženie lehoty 
výrobcom záznamov stimul digitalizova ť a uviesť na trh retrospektív ny katalóg starých 
záznamov. Je už jasné, že inte rnetová distribúcia ponúka jedine čné príležitosti pre trh 
a nebývalé množstvo zvukových záznamov. 
Medzinárodná dimenzia 
V HV sa zoh ľadnili aj obchodné súvislosti dlhšej  lehoty ochrany a predbežne a v ňom 
konštatuje, že vä čšia časť výnosu v pred ĺženej lehote zostane v Eur ópe v prospech európskych 
výkonných umelcov. To je dobré na podporu európskych výkonných umelcov a kultúrny pulz európskych zvukových záznamov.