• 4 472 kg emisií SOx,

• 135 200 kg emisií NOx,

• 5 919 kg tuhých častíc PM2,5.

Pokiaľ ide o emisie skleníkových plynov, ekvivalentná spotreba ťažkého vykurovacieho oleja by produkovala 3 369 600 kg CO2.

Pokiaľ ide o vnútrozemskú vodnú dopravu, keďže spotreba elektriny z pobrežnej elektrickej siete predstavovala 1 800 MWh, ekvivalentná spotreba naftových motorov v necestných strojoch by viedla k emisiám znečisťujúcich látok rádovo:

• 155,56 kg SOx,

• 1 101,6 kg NOx,

• 584,56 kg jemných častíc (vrátane 553,71 kg PM2,5).

Pokiaľ ide o skleníkové plyny, ekvivalentná spotreba nafty by generovala 553 780 kg CO2.

Na druhej strane, pokiaľ ide o elektrinu z prenosovej sústavy na pevnine a odhadovaný vplyv obnoviteľných zdrojov energie, Francúzsko zdôraznilo, že vo vnútroštátnom energetickom mixe sa podiel energie z obnoviteľných zdrojov za posledných desať rokov zvýšil približne o 4 body, zo 6,6 % v roku 2007 na 10,7 % v roku 2017. Energia z obnoviteľných zdrojov je teda štvrtým zdrojom primárnej energie v roku 2017, po jadrovej energii (40,0 %), ropných výrobkoch (28,9 %) a zemnom plyne (15,7 %). Okrem tohto trendu sa primárna spotreba energie z obnoviteľných zdrojov v jednotlivých rokoch líši, a to v závislosti od rôznych faktorov.

Energetická politika

Opatrenie je v súlade so smernicou 2014/94/EÚ o zavádzaní infraštruktúry pre alternatívne palivá, ktorá sa zaoberá otázkou inštalovania pobrežných zariadení na dodávanie elektriny v prístavoch, kde je dopyt po takýchto zariadeniach a náklady nie sú neprimerané v porovnaní s prínosmi vrátane prínosov pre životné prostredie. Uznalo sa aj za cieľ spoločného záujmu pre poskytnutie štátnej pomoci podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

Na tomto mieste je potrebné pripomenúť, že významným dôvodom nepriaznivého konkurenčného postavenia elektriny z pobrežnej elektrickej siete je skutočnosť, že jej alternatíva, t. j. elektrina vyrábaná na palube plavidiel v čase, keď sa nachádzajú v námorných prístavoch, je v súčasnosti úplne oslobodená od dane: od dane sú oslobodené nielen lodné palivá spaľované pri výrobe elektriny, čo zodpovedá bežnej situácii podľa článku 14 ods. 1 písm. a) smernice 2003/96/ES, ale aj samotná elektrina vyrábaná na palube plavidiel [pozri článok 14 ods. 1 písm. c) smernice 2003/96/ES]. Hoci posledné uvedené oslobodenie by sa ako také mohlo považovať len za ťažko zlučiteľné s cieľmi Únie v oblasti životného prostredia, zohľadňuje praktické aspekty. Zdanenie elektriny vyrábanej na palube by si v skutočnosti vyžadovalo vyhlásenie majiteľa – často usadeného v tretej krajine – alebo prevádzkovateľa plavidla o množstve spotrebovanej elektriny. V uvedenom vyhlásení by sa ďalej musel určiť podiel elektriny spotrebovanej v teritoriálnych vodách členského štátu, v ktorom je daň splatná. Vyhotovovanie takýchto vyhlásení pre každý členský štát, ktorého teritoriálnych vôd sa to týka, by pre majiteľov plavidiel znamenalo obrovskú administratívnu záťaž. Podobné hľadiská sa uplatňujú na vnútrozemskú plavbu a voliteľné daňové zaobchádzanie stanovené v článku 15 ods. 1 písm. f) smernice (skutočne vykonávané Francúzskom). Za týchto okolností môže byť odôvodnené nepenalizovať menej znečisťujúcu alternatívu, ktorú predstavuje elektrina z pobrežnej elektrickej siete, tak, že sa Francúzsku povolí uplatňovať zníženú sadzbu dane.

Dopravná politika

Opatrenie je v súlade s odporúčaním Komisie 2006/339/ES týkajúcim sa podpory využívania pobrežnej elektrickej siete pre lode kotviace v prístavoch Spoločenstva a s oznámením Komisie Strategické ciele a odporúčania pre politiku EÚ v oblasti námornej dopravy.

Vnútorný trh a spravodlivá hospodárska súťaž

Z hľadiska vnútorného trhu a spravodlivej hospodárskej súťaže sa opatrením len zmenšuje existujúca daňová deformácia medzi obomi konkurenčnými zdrojmi elektriny pre kotviace lode, t. j. výrobou elektriny na palube a elektrinou z pobrežnej elektrickej siete, ktorá je spôsobená oslobodením lodných palív od dane.

Pokiaľ ide o hospodársku súťaž medzi prevádzkovateľmi plavidiel, najprv treba spomenúť, že v súčasnosti elektrinu z pobrežnej elektrickej siete komerčne využíva málo plavidiel. K významnému narušeniu hospodárskej súťaže by preto mohlo dôjsť len medzi plavidlami využívajúcimi požadované opatrenie, ktoré prešli na elektrinu z pobrežnej elektrickej siete, a ostatnými plavidlami, ktoré budú naďalej využívať výrobu elektriny na palube. Hoci presné odhady nákladov závisia v rozhodujúcej miere od vývoja cien ropy, a robia sa preto veľmi ťažko, z najnovších dostupných posúdení vyplýva, že z celkového hľadiska by vo väčšine prípadov ani úplné oslobodenie od dane neznížilo prevádzkové náklady na elektrinu z pobrežnej elektrickej siete pod úroveň nákladov na výrobu elektriny na palube, a v žiadnom prípade by preto pre prevádzkovateľov plavidiel využívajúcich elektrinu z pobrežnej elektrickej siete nepredstavovalo významnú konkurenčnú výhodu voči prevádzkovateľom využívajúcim výrobu elektriny na palube. V tomto prípade možno významné narušenie uvedeného typu očakávať o to menej, že Francúzsko má v úmysle dodržiavať minimálnu úroveň zdanenia elektriny používanej na podnikateľské účely predpísanú v smernici 2003/96/ES.

Okrem toho, ako už bolo uvedené, prevádzkovatelia lodí, ktorí odoberajú elektrinu z pobrežnej elektrickej siete zdanenú na minimálnej úrovni stanovenej v smernici 2003/96/ES, v zásade nezískajú hospodársku výhodu oproti prevádzkovateľom, ktorí si vyrábajú vlastnú elektrinu na palube, pretože táto elektrina je oslobodená od dane. Podľa francúzskych orgánov by nahradenie vlastnej výroby elektriny na palube elektrinou z pobrežnej elektrickej siete zdanenou na uplatniteľnej minimálnej úrovni neviedlo k celkovej významnej cenovej výhode.

Okrem toho bude prístup k elektrine z pobrežnej elektrickej siete dostupný pre predmetné lode bez ohľadu na ich štát vlajky bez toho, aby to viedlo k výhodnejšiemu daňovému zaobchádzaniu s vnútroštátnymi hospodárskymi subjektmi v porovnaní s ich konkurentmi z ostatných členských štátov EÚ.