SK Úradný vestník Európskej únie C 113/62

Stanovisko Výboru regiónov „Budovanie európskej kultúry viacúrovňového riadenia: sledovanie uplatňovania Bielej knihy Výboru regiónov“

2012/C 113/12

VÝBOR REGIÓNOV

— pripomína preto, že je potrebná obnovená metóda Spoločenstva vďaka inkluzívnejšiemu procesu a uplatňovaniu viacúrovňového riadenia;

— vyjadruje potešenie z politického konsenzu v otázke koncepcie európskeho riadenia a z podpory tohto prístupu zo strany európskych inštitúcií;

— sa chopil iniciatívy pri zostavení hodnotiacej tabuľky viacúrovňového riadenia na úrovni Európskej únie, ktorá prispeje ku každoročnému hodnoteniu toho, do akej miery boli zohľadnené hlavné zásady a mechanizmy tohto spôsobu riadenia v politickom cykle Európskej únie, pričom sa zameria na analýzu územného rozmeru analyzovaných oblastí politiky a stratégií;

— domnieva sa, že v záujme konsolidácie monitorovania zo strany Výboru regiónov by sa praxi viacúrovňového riadenia mala na budúcich konferenciách o subsidiarite venovať osobitná;

— v nasledujúcich mesiacoch vypracuje Chartu viacúrovňového riadenia Európskej únie, ktorá by mala umožniť miestnym a regionálnym samosprávam, aby sa vo väčšej miere podieľali na európskej demokracii; pri jej vypracovaní sa uplatní inkluzívna a participatívna koncepcia, čo uľahčí jej prijatie miestnymi a regionálnymi zástupcami.

Spravodajca Luc VAN DEN BRANDE (BE/EĽS), predseda kontaktnej kancelárie Flámsko-Európa

I. POLITICKÉ ODPORÚČANIA

VÝBOR REGIÓNOV

1. potvrdzuje svoj politický záväzok vyjadrený v Bielej knihe o viacúrovňovom riadení, ktorá bola prijatá 17. júna 2009 (1), a po predložení politického projektu „Budovať Európu v partnerstve“ má v úmysle dohliadať na plnenie tohto cieľa a bojovať proti akýmkoľvek jeho prekážkam, pretože slúži procesu európskej integrácie (2);

A. Všeobecné zásady viacúrovňového riadenia

2. chápe viacúrovňové riadenie ako zásadu spočívajúcu v koordinovanej činnosti Európskej únie, členských štátov a miestnych a regionálnych samospráv, ktorá sa zakladá na zásadách subsidiarity a proporcionality a na partnerstve, a bude sa prejavovať funkčnou a inštitucionalizovanou spoluprácou s cieľom navrhovať a uskutočňovať politiku Európskej únie;

3. pripomína preto, že je potrebná obnovená metóda Spoločenstva vďaka inkluzívnejšiemu procesu a uplatňovaniu viacúrovňového riadenia, ktoré by posilnilo účinnosť krokov Európskej únie zavedením novej kultúry a inštitucionálnej spolupráce podporujúcej účasť volených zástupcov na všetkých úrovniach, a v každom prípade zástupcov regiónov s legislatívnymi právomocami na európskom procese;

4. vyjadruje potešenie z politického konsenzu v otázke koncepcie európskeho riadenia a z podpory tohto prístupu zo strany európskych inštitúcií, a je presvedčený, že zavedenie ozajstnej kultúry viacúrovňového riadenia v Európe závisí od troch faktorov: — upevňovania základov a zásad, z ktorých vychádza tento spôsob riadenia v európskom a národnom inštitucionálnom a politickom rámci, — uplatňovania viacúrovňového riadenia prostredníctvom príslušných mechanizmov a nástrojov, — zabezpečenia finančnej nezávislosti jednotlivých úrovní riadenia, najmä miestnych a regionálnych samospráv, a účinného spoločného využívania zdrojov vďaka lepšiemu prerozdeleniu verejných prostriedkov.

5. pripomína, že Lisabonská zmluva nepochybne upevnila viacúrovňové riadenie vo fungovaní EÚ najmä tým, že posilnila jeho postavenie v inštitucionálnej štruktúre a určila cieľ územnej súdržnosti a nižší ako národný rozmer zásady subsidiarity;

6. domnieva sa, že najlepší spôsob, ako presadiť všeobecný záujem EÚ a členských štátov, ako aj miestnych a regionálnych samospráv, nepochybne teda spočíva v súčasnom chápaní zásady subsidiarity ako dôsledku európskej pridanej hodnoty a viacúrovňového riadenia ako pružného a participatívneho spôsobu riadenia, ktorý posilňuje hodnoty Európskej únie a jej etiku zodpovednosti a solidarity pri riešení otázok vyplývajúcich z čoraz viac vzájomne závislého a konkurenčného globalizovaného sveta;

7. domnieva sa, že všetky úvahy o európskom riadení umožňujú opätovne nastoliť základnú otázku dodržiavania zásady subsidiarity v rámci dynamického politického a legislatívneho procesu a zdôrazňuje skutočnosť, že zásada subsidiarity a zásada viacúrovňového riadenia sú neoddeliteľné: prvé súvisí s právomocami rôznych úrovní verejnej moci a druhé kladie dôraz na ich vzájomnú súčinnosť;

8. zastáva názor, že zavedenie subsidiarity a proporcionality do viacúrovňového riadenia vedie k uznaniu nevyhnutnosti prierezového charakteru politickej činnosti EÚ a odstránenia prekážok v tejto oblasti: úspech globálnych stratégií, ktoré sú v súčasnosti v centre európskej agendy, závisí čoraz viac od kvality spoločného riadenia v Európe a striktného dodržiavania zásady subsidiarity, ktorá bráni tomu, aby sa väčšina rozhodnutí robila na jednej úrovni verejnej moci, a zabezpečuje, že politické opatrenia budú navrhované a uplatňované na úrovni, ktorá je najvhodnejšia;

9. prekladá svoje návrhy v rámci súčasného procesu európskej integrácie, ktorý vyzýva na vyššie úsilie, pokiaľ ide o zodpovednosť a solidaritu zo strany príslušných európskych, národných a regionálnych politík v duchu zásady vzájomnosti (3).

B. Konsolidácia hodnôt a zásad viacúrovňového riadenia: pokrok a upevnenie

K novému chápaniu zásady inštitucionálnej rovnováhy

10. zdôrazňuje, že zásada inštitucionálnej rovnováhy (4), ktorá je jadrom štruktúry Európskej únie, predstavuje kľúčovú záruku európskej demokracie. Domnieva sa, že z nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy, ktorou výbor získava silnejšie inštitucionálne a právne postavenie, pokiaľ ide o ochranu jeho práv pred Súdnym dvorom, vyplýva dôsledné dodržiavanie tejto zásady;

11. domnieva sa, že vypracovanie Charty viacúrovňového riadenia Európskej únie, ktorá prispeje k začleneniu spoločného a rovnakého chápania európskeho riadenia do súboru základných hodnôt Únie, bude predstavovať základnú etapu pri realizácii jej politického projektu;

12. konštatuje, že neexistuje ucelené európske správne právo, ktoré by zabezpečovalo minimálne normy pre uplatňovanie postupov v oblasti konzultácie, koordinácie a zapojenia a ktoré by sa uplatňovalo na regióny a mestá. Vyzýva preto Európsku komisiu, aby pripravila akt o európskych administratívnych postupoch, ktorý by preniesol kľúčové hodnoty a zásady tejto budúcej charty do participatívnejších postupov;

13. domnieva sa, že revízia dohody o spolupráci medzi Európskou komisiou a Výborom regiónov, o ktorej sa v súčasnosti vedú rokovania, ako i proces revízie medziinštitucionálnej dohody týkajúcej sa lepšej právnej úpravy, musí vo väčšej miere zohľadniť legitimitu a zodpovednosť miestnych a regionálnych samospráv vo fungovaní EÚ a vo všeobecnom záujme celého rozhodovacieho procesu EÚ zaručiť dodržiavanie dvoch vedúcich zásad, ktorými sú subsidiarita a proporcionalita, ako aj potvrdenie zásady viacúrovňového riadenia ako štrukturálnej zásady;

14. zastáva názor, že túto revíziu musí dopĺňať dynamický proces, ktorý povedie k tomu, že Európska komisia schváli priebežný akčný plán, ktorý identifikuje iniciatívy s možným územným vplyvom a hodnotenie ex-ante a ex-post, ktoré by Výbor regiónov mohol poskytnúť tým, že ponúkne odborné poznatky svojich členov a platforiem územných samospráv, ktoré zastrešuje (platforma pre stratégiu Európa 2020, platforma pre subsidiaritu, platforma EZÚS) (5);

15. vyzýva Európsky parlament, aby zintenzívnil inštitucionálnu účasť s cieľom transponovať zásady a mechanizmy viacúrovňového riadenia a integrovaný prístup, a podporuje jeho návrh na vytvorenie európskej značky viacúrovňového riadenia (6);

16. víta iniciatívu Rady, ktorá v marci 2010 usporiadala po prvýkrát (7) neformálne stretnutie ministrov venované viacúrovňovému riadeniu. V záveroch z tohto stretnutia je Výbor regiónov výslovne vyzvaný, aby uľahčil priebežné politické hodnotenie pokroku dosiahnutého vo viacúrovňovom riadení v Európskej únii, a budúce predsedníctva sú vyzvané, aby obnovili tento postup, pričom sa v nich okrem iného konštatuje, že systematickejšia prítomnosť výboru na zasadnutiach Rady a stretnutiach medzivládneho charakteru potvrdzuje pokrok v otázke zohľadňovania tohto typu riadenia;

17. víta perspektívu zbližovania s predsedníctvom Európskej rady a jeho pozornosť, ktorú venuje vplyvu strategických rozhodnutí prijatých na úrovni hláv štátov a vlád na miestne a regionálne samosprávy, a považuje v tomto zmysle za vhodné usporiadať stretnutie pred každým jarným zasadnutím Európskej rady;

18. plánuje vytvoriť systematickejší dialóg so Súdnym dvorom o dodržiavaní zásady subsidiarity a proporcionality a cieľ územnej súdržnosti, pokiaľ ide o správnu transpozíciu európskeho práva a jeho vplyv na miestne a regionálne samosprávy, ako aj dodržiavanie štyroch slobôd, a s Dvorom audítorov o dobrom riadení európskeho financovania a vplyve tohto riadenia na územnú súdržnosť a konkurencieschopnosť miest a regiónov;

Partnerský prístup k inteligentnej regulácii

19. podporuje nový prístup presadzovaný s koncepciou inteligentnej regulácie založenej na cykle tvorby politiky Európskej únie, počas ktorého by sa právne predpisy neustále prispôsobovali výzvam a okolnostiam a boli by predmetom dôkladného hodnotenia jej vykonávania, ale domnieva sa, že zároveň s týmto novým prístupom je potrebné väčšmi zohľadniť jeho územný vplyv (8);

20. opätovne predkladá svoju požiadavku, aby súčasťou budúcej revízie medziinštitucionálnej dohody „Lepšia tvorba práva“ bol špecifický protokol týkajúci sa určitých ustanovení, do ktorých bude plne zapojený, t. j. tých, ktoré konkrétne súvisia s hodnotením vplyvu a hodnotením právnych predpisov ex post;

21. plánuje, že sa viac zapojí do procesu monitorovania akčného plánu „Lepšia tvorba práva“, najmä prostredníctvom uznania jeho výročnej správy o monitorovaní subsidiarity ako príspevku k výročnej správe Komisie „Lepšia tvorba práva“;

22. žiada revíziu usmernení pre hodnotenia vplyvu navrhované Komisiou, ktoré by podporovali systematizáciu hodnotenia územného vplyvu ex ante a ex post a rozvoj územných ukazovateľov a inkluzívneho riadenia; výbor predstaví konkrétne návrhy v tomto smere založené na doterajšej spolupráci s Európskou komisiou;

23. plne podporuje cieľ, ktorý sa musí presadzovať v rámci práce skupiny na vysokej úrovni pre znižovanie administratívnej záťaže (Stoiberova skupina), a zdôrazňuje svoj záväzok v rámci tejto skupiny znižovať záťaž miestnych a regionálnych samospráv;

24. vyjadruje ľútosť nad nedostatočným zapojením miestnych a regionálnych samospráv do vykonávania komitológie a vyzýva Európsku komisiu, aby riešila tento nedostatok, ktorý ovplyvňuje správne uplatňovanie európskych právnych predpisov na regionálnej úrovni;

Reakcia na silnejšie zapojenie občanov do procesu európskej integrácie

25. víta odporúčania skupiny pre reflexiu, ktorú poverila Európska rada, aby pomohla Únii v dlhodobejšom horizonte (2020 – 2030) účinnejšie predvídať a riešiť výzvy. Skupina navrhuje nový „pakt“ vychádzajúci z viacúrovňového riadenia, „v rámci ktorého sa na právomociach podieľajú orgány na rôznych úrovniach, namiesto toho, aby si ich rozdelili“, a ktoré „môže a musí formovať tvorbu politík EÚ a vzťahy na všetkých úrovniach, medzi jednotlivcami a generáciami a medzi menšími územnými celkami, regiónmi a členskými štátmi“, a víta odporúčanie skupiny podporovať konzultácie výboru a jeho účasť v záujme posilnenia politického občianstva, a tým pomôcť občanom osvojiť si európsky projekt (9);

26. považuje za dôležité vykonať každoročné hodnotenie stavu regionalizácie a decentralizácie v Európskej únii s cieľom vytvoriť ukazovateľ dynamiky vzhľadom na politickú, právnu a daňovú autonómiu miestnych a regionálnych samospráv ako primeraný krok najmä vzhľadom na svoj záväzok v súvislosti s monitorovaním zásady subsidiarity, ktorý musí byť vnímaný v rámci intenzívnej spolupráce s Kongresom miestnych a regionálnych samospráv Rady Európy;

27. zasadzuje sa za vytvorenie programu Erasmus pre miestnych a regionálnych volených zástupcov v rámci inštitucionálnej spolupráce s Európskym parlamentom a Európskou komisiou a víta myšlienku financovania pilotného projektu, ako to navrhol Európsky parlament;

28. zdôrazňuje, že má v úmysle prispieť k vykonávaniu nového nástroja priamej demokracie, európskej občianskej iniciatívy, najmä ponúka využitie vlastných a členských informačných kanálov a sietí na zvýšenie povedomia o európskej iniciatíve občanov a na podporu Európskej komisie spôsobom, ktorý bude považovaný za vhodný, napr. počas procesu „overovania ex ante“ prípustnosti navrhovaných iniciatív v súvislosti s ich vplyvom na zásady subsidiarity a proporcionality; okrem toho by mohol pomôcť pri zhromažďovaní a šírení informácií o plánovaných alebo prebiehajúcich európskych iniciatívach občanov a organizovaní účastníckych diskusií (10) tak v Bruseli, ako i na iných miestach; napokon by sa chcel plne zapojiť do verejných vypočutí organizovaných Európskym parlamentom v prípade úspešných európskych iniciatív občanov a chcel by takéto verejné diskusie podporiť;

29. požaduje nadviazanie spolupráce s Komisiou v oblasti napredovania tohto procesu, ako aj s ostatnými inštitúciami; podpora tohto nástroja sa vykonáva v partnerstve prostredníctvom diskusií miestnych a regionálnych samospráv a regionálnych parlamentov a mobilizácie miestnych a regionálnych médií;

30. domnieva sa, že začlenenie Charty základných práv Európskej únie do primárneho práva EÚ a perspektíva pristúpenia Európskej únie k Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd podporia ochranu základných práv na viacerých úrovniach; požaduje preto, aby bol zapojený do medziinštitucionálneho dialógu o výročnej správe Európskej komisie o vykonávaní charty požadovaný Radou Európskej únie, ktorá sa domnieva, že „účinné uplatňovanie charty […] by sa malo opierať o činnosti všetkých inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr EÚ“ (11);

31. zamýšľa zintenzívniť spoluprácu s Agentúrou pre základné práva najmä v rámci usporadúvania každoročného dialógu o viacúrovňovej ochrane a podpore základných práv a pripraví nové iniciatívy v súvislosti s Európskym rokom občianstva 2013;

32. vyzýva na prijatie opatrení v oblasti decentralizovanej komunikácie v európskych obciach a regiónoch o činnosti Európskej únie a jej vplyve na občanov a zdôrazňuje potrebu vyčleniť dostatočné finančné prostriedky na podporu jej činnosti v miestnych a regionálnych médiách, ktorým občania venujú veľkú pozornosť;

C. Prenesenie viacúrovňového riadenia do stratégií a oblastí politiky európskej únie

Zásada viacúrovňového riadenia ako štruktúrotvorná zásada pre všetky európske politiky a stratégie so silným územným dosahom

33. domnieva sa, že navrhovaný mechanizmus riadenia stratégie Európa 2020, ako aj mechanizmus, ktorým sa bude riadiť reforma politiky súdržnosti, musia zabezpečiť zmenu vzorca v dvoch aspektoch: — viacúrovňové riadenie musí byť plne začlenené do zákonov a predpisov týkajúcich sa oblastí politiky, ktoré majú silný územný dosah a prioritne do budúcej politiky súdržnosti, — uplatňovanie zásady viacúrovňového partnerstva s viacerými aktérmi sa musí posilniť;

Nový rámec riadenia európskeho rastu

34. konštatuje, že vzhľadom na rozpočtovú krízu, ktorou v súčasnosti prechádza Európa, a ktorej hospodárske a sociálne dôsledky sú hlavným zdrojom obáv občanov, je mimoriadne dôležitá otázka pridanej hodnoty EÚ a nástroje, ktorými disponuje na jej vyriešenie;

35. podporuje prístup založený na konvente, do ktorého musí byť zapojený a ktorý navrhuje Európsky parlament a vytvorenie vnútroparlamentného zhromaždenia poľským predsedníctvom s cieľom partnersky definovať politické priority výdavkov Európskej únie a ich financovanie na obdobie rokov 2014 – 2020;

36. rád by sa na tomto procese podieľal vzhľadom na nevyhnutný príspevok miestnych a regionálnych samospráv – ktoré predstavujú 16 % HDP Európskej únie a 58 % verejných investícií v Európe – k ekonomickému oživeniu Únie (12);

37. upozorňuje v tejto súvislosti na znepokojivú situáciu verejných financií, ktoré majú k dispozícii miestne a regionálne samosprávy, situáciu, ktorá brzdí oživenie európskeho hospodárstva a ohrozuje úspech stratégie Európa 2020; preto sa domnieva, že by sa mala zvážiť možnosť preskúmania všeobecného stavu verejných financií na miestnej a regionálnej úrovni v súvislosti s budúcim viacročným finančným rámcom;

Partnerské uskutočňovanie stratégie Európa 2020 a jej siedmich hlavných iniciatív prostredníctvom zavedenia územných dohôd

38. konštatuje, že všetky európske inštitúcie jasne uznávajú potrebu nastolenia viacúrovňového riadenia na dosiahnutie hlavných cieľov stratégie Európa 2020 a jej siedmich hlavných iniciatív;

39. v tejto súvislosti osobitne podporuje odporúčanie Európskej rady, ktorá vo svojich záveroch z 25. marca 2011 (13) uznala, že stotožnenie sa s cieľmi stratégie Európa 2020 si vzhľadom na realizáciu európskeho semestra okrem úzkej spolupráce s ďalšími kľúčovými politickými a hospodárskymi aktérmi vyžaduje aj úzku spoluprácu s Výborom regiónov a regiónmi;

40. vyjadruje potešenie, že v niekoľkých členských štátoch národné programy reforiem lepšie zohľadňujú potenciál partnerstva medzi rôznymi úrovňami riadenia, vyjadruje však poľutovanie nad zjavným nedostatkom spoľahlivých mechanizmov a postupov na konkrétne uplatňovanie zásady viacúrovňového riadenia s cieľom zabezpečiť efektívnu integráciu politík a koordináciu programov a rozpočtov na rôznych úrovniach riadenia pri dodržaní zásady subsidiarity;

41. vyzýva preto členské štáty, aby plne zapojili miestne a regionálne samosprávy tak do procesu prípravy a uskutočňovania národných programov reforiem, ako aj do programov stability alebo konvergenčných programov, pretože rozdiel medzi globálnymi cieľmi stratégie Európa 2020 a príspevkami uvedenými v národných programoch reforiem bude možné prekonať len prostredníctvom partnerstva medzi rôznymi úrovňami riadenia (14);

42. žiada okrem toho Európsku komisiu, aby posilnila monitorovanie časti „riadenie“ v národných programoch reforiem a vo výročných správach o pokroku členských štátov, aby Rada Európskej únie mohla prijať výslovné odporúčania, ktorými povzbudí členské štáty na rozšírenie a posilnenie partnerstiev medzi rôznymi úrovňami riadenia národných programov reforiem;

43. opätovne potvrdzuje cieľ viacúrovňového uzatvárania zmlúv, ktorý by mal dopĺňať realizáciu siedmich hlavných iniciatív a zavádzanie inovačných mechanizmov (15) v duchu miestnych digitálnych programov a dohôd zainteresovaných strán navrhnutých v rámci digitálnej agendy pre Európu (16), „platformy pre inteligentnú špecializáciu“, ktorú otvorila Európska komisia alebo plnenie cieľov hlavných iniciatív „Mládež v pohybe“ a „Inovácia v Únii“, pričom sa má posilniť spojitosť medzi jednotlivými aktérmi a stratégiami na všetkých úrovniach (17);

44. vyjadruje poľutovanie nad tým, že miestne a regionálne samosprávy nie sú priamo zapojené do všetkých etáp otvorenej metódy koordinácie na uskutočňovanie stratégie Európa 2020 a dôrazne žiada, aby boli do tohto procesu začlenené;

45. upozorňuje na pridanú hodnotu integrovaného/komplexného prístupu, hlavne pri dodržiavaní princípu subsidiarity, pre posilňovanie súčinnosti medzi stratégiou udržateľného rozvoja EÚ a stratégiou Európa 2020 a využívanie štrukturálnych fondov na investície do energetiky; upozorňuje aj na začlenenie cieľa zmierňovania dôsledkov zmeny klímy a prispôsobovania sa tejto zmene do všetkých existujúcich strategických rámcov EÚ, hlavne poľnohospodárskej politiky a politiky rozvoja vidieka;

Nový model pre budúcu politiku súdržnosti

46. pripomína, že výsledky konzultácie o piatej správe Komisie o súdržnosti potvrdzujú jeho iniciatívu a iniciatívu všetkých miestnych a regionálnych samospráv na posilnenie zásady partnerstva, prístupu potvrdeného Radou, ktorý uznáva význam viacúrovňového riadenia pre dosahovanie cieľov stratégie Európa 2020 prostredníctvom novej politiky súdržnosti (18);

47. s uspokojením konštatuje, že v územnej agende 2020, ktorú prijala Rada v máji 2011, sa odporúča, aby sa v záujme uskutočňovania územnej súdržnosti uplatňovalo viacúrovňové riadenie, pričom sa v nej vyzýva najmä Európska komisia, aby vo svojich hodnoteniach dosahu zohľadňovala územný rozmer a aby výbor poskytoval príspevky miestnych a regionálnych samospráv;

48. s uspokojením konštatuje, že v súvislosti s politikou súdržnosti po roku 2013 Komisia zohľadnila jeho očakávania a prevzala niektoré zásady a mechanizmy viacúrovňového riadenia a komplexného a multifunkčného prístupu (19) a v návrhu nového všeobecného nariadenia o štrukturálnych fondoch a kohéznom fonde zohľadnila požiadavky, ktoré majú za cieľ: — vložiť do nového článku explicitný odkaz na partnerstvo a viacúrovňové riadenie, ktoré predstavujú dve zásady, ktoré sa musia dodržiavať vo všetkých fázach vykonávania dohôd o partnerstve a v operačných programov, — preniesť tieto všeobecné zásady do ďalších príslušných článkov nariadenia týkajúcich sa dohôd o partnerstve a operačných programov, — zaviesť požiadavku, aby členské štáty vo svojich výročných správach informovali o dosiahnutom pokroku v oblasti dodržiavania zásad partnerstva a viacúrovňového riadenia, — naplánovať možné rozvíjanie funkčných operačných programov.

49. vyjadruje potešenie z návrhu Komisie vytvoriť spoločný strategický rámec, ktorý by spájal rozličné činnosti Spoločenstva v prospech územného rozvoja (EPFRV, štrukturálne fondy: EFRR a ESF, kohézny fond, EFRH) a žiada, aby v tomto kontexte boli aj miestne a regionálne samosprávy prakticky zapojené do prípravy zmlúv o partnerstve;

50. žiada preto európskeho zákonodarcu, aby potvrdil tieto ustanovenia a aby ich posilnil najmä s cieľom dosiahnuť: — prítomnosť zástupcov miestnych a regionálnych samospráv v delegácii členských štátov, keď sa bude s Európskou komisiou rokovať o obsahu dohody o partnerstve, — výraznú konsolidáciu zásad partnerstva a viacúrovňového riadenia v budúcom európskom kódexe, ktorý sa zameriava na ciele a kritériá uvedených zásad, — dialóg medzi Európskou komisiou a Výborom regiónov o aspekte riadenia vo výročných správach s cieľom zhodnotiť pokrok a prekážky, ktoré sa vyskytli v každom členskom štáte, predtým ako Rada schváli svoje odporúčania, — vytvoriť index spolupráce umožňujúci merať stupeň participatívneho riadenia v členských štátoch;

51. chápe územnú spoluprácu ako súčasť regionálnej politiky, pretože európske zoskupenie územnej spolupráce je skutočné laboratórium viacúrovňového riadenia (20);

52. vyjadruje potešenie z toho, že revízia nariadenia o EZÚS, ktorú predstavila Európska komisia v októbri 2011, je v súlade s plnením cieľov územnej súdržnosti a zohľadňuje niektoré návrhy predložené Výborom regiónov v skoršom štádiu, najmä v súvislosti s vytváraním bilaterálnych EZÚS s tretími krajinami (21). Upriamuje pozornosť na potenciál EZÚS ako štruktúry spolupráce v ďalších sektorových politikách EÚ, nielen v oblasti regionálnej politiky;

53. zdôrazňuje úlohu platformy EZÚS Výboru regiónov podporovať nástroj a poskytovať podporu priamo v teréne pri vytváraní nových zoskupení EZÚS, najmä prostredníctvom výmeny osvedčených postupov;

54. žiada Európsku komisiu, aby vzhľadom na rozvoj makroregionálnych stratégií venovala stálu pozornosť: — prísnemu dodržiavaniu viacúrovňového riadenia v rámci subjektov zodpovedných za konzultáciu, prípravu, realizáciu a monitorovanie makroregionálnych stratégií, — vytvoreniu nástrojov na monitorovanie a finančných programov, ktoré by na základe stratégií a plánov miestneho a regionálneho rozvoja garantovali viacúrovňový prístup s cieľom rozvinúť tieto makroregióny, aj ako„územné klustre“, — štrukturálnemu zapojeniu miestnych a regionálnych samospráv do konečnej podoby uvedených stratégií, aby sa zabránilo možnej koncentrácii riadenia na národnej úrovni, — prezentácii európskej priadnej hodnoty uvedených stratégií najmä v rámci bielej knihy;

Uskutočňovať jednotný trh v partnerstve

55. víta dvanásť hybných síl pre rast, konkurencieschopnosť a sociálny pokrok navrhnutých v Akte o jednotnom trhu a podporuje žiadosť Rady, ktorá zdôraznila potrebu posilniť riadenie jednotného trhu tým, že vyzvala Európsku komisiu, aby pokračovala vo svojej činnosti na tento účel (22);

56. konštatuje, že Európsky parlament vo svojej Správe o správe a partnerstve na jednotnom trhu uviedol, že „pravidlá jednotného trhu často implementujú miestne a regionálne orgány; žiada Komisiu a členské štáty, aby ďalej rozvíjali partnerstvo s miestnymi a regionálnymi orgánmi a aby ho rozšírili z politiky súdržnosti aj na politiky týkajúce sa jednotného trhu“ (23);

57. žiada preto, aby sa vypracoval medziinštitucionálny akčný plán a aby sa zabezpečilo globálne monitorovanie vykonávania Aktu o jednotnom trhu, aby sa tak zaručila ucelenosť činnosti a uskutočňovanie jednotného trhu v partnerstve. Domnieva sa, že túto úlohu by mala plniť platforma na monitorovanie stratégie Európa 2020, ktorej jedným z prvkov je aj oživenie jednotného trhu;

58. zdôrazňuje prínos svojho ocenenia „Podnikateľský región roka“ pre rozvoj strategickej vízie integrovaného územného rozvoja týkajúcej sa najmä zásad iniciatívy „Small Business Act“ (24) a okrem toho žiada vytvorenie „Small Business Act Partnerships“ pre vykonávanie „Small Business Act“ na regionálnej úrovni, ale tiež vymenovanie „vyslancov pre malé a stredné podniky“ na národnej, ako aj regionálnej/miestnej úrovni a navrhuje, aby boli pridružení do poradnej skupiny SBA, ktorá sa vytvorí;

59. opäť pripomína, že je potrebné zapojiť územné samosprávy, a najmä regióny s legislatívnymi právomocami do participatívnych mechanizmov pri transpozícii a optimálnom uplatňovaní predpisov týkajúcich sa jednotného trhu;

Budúca environmentálna politika a politika v oblasti klimatických zmien a energetiky (25) (26)

60. vyzýva medzinárodné inštitúcie a Európsku úniu, aby zohľadnili pridanú hodnotu, ktorú môžu priniesť miestne a regionálne samosprávy pri globálnom riadení environmentálneho a udržateľného rozvoja vrátane vykonávania multilaterálnych dohôd o životnom prostredí, akými sú Rámcový dohovor Organizácie spojených národov o zmene klímy (UNFCC) a Dohovor o biologickej diverzite (CBD), ako aj Agendy Rio+20 v prospech ekologického hospodárstva a riadenia udržateľného rozvoja (27);

61. konštatuje, že konštruktívnym spôsobom, ako zapojiť rôzne miestne a regionálne úrovne do prijatia opatrení súvisiacich s klimatickými zmenami sú dohody zamerané na výsledky, pričom sa jednotlivé úrovne riadenia dobrovoľne zaviažu k činnosti smerujúcej k ich dosiahnutiu a spoločne preberú zodpovednosť za svoje príspevky (28);

62. poukazuje na rastúci význam energetických alebo klimatických partnerstiev, vytváraných v rámci jedného sektora alebo aj medziodvetvovo medzi regiónmi a podnikmi. Tieto partnerstvá by sa mali vytvárať cieleným spôsobom, aby bolo možné čo najskôr rozvinúť a zaviesť technológie s nízkymi emisiami CO2 pomocou partnerstiev medzi rozhodujúcimi činiteľmi na miestnej a regionálnej úrovni a malými a strednými podnikmi (MSP);

63. poznamenáva, že mestské oblasti produkujú 75 % emisií oxidu uhličitého a zdôrazňuje, že účinné globálne opatrenia si vyžadujú prístup viacúrovňového riadenia, ktorého súčasťou by bola koordinácia snáh miestnej, regionálnej, národnej a nadnárodnej úrovne správy založená na zásade subsidiarity. V tejto súvislosti poukazuje na to, že veľmi účinným nástrojom boja proti klimatickým zmenám je „Územná dohoda miestnych a regionálnych orgánov pre stratégiu Európa 2020“;

64. zdôrazňuje, že je potrebné pozorne zvážiť vplyv strategických usmernení a legislatívnych nástrojov spojených so stratégiou Energia 2020 na administratívnu a finančnú záťaž miestnych a regionálnych samospráv a zabezpečiť dodržiavanie zásad subsidiarity a proporcionality, a plne podporuje vytvorenie inovatívnych nástrojov na uskutočňovanie tejto stratégie (29);

65. opäť potvrdzuje svoj záväzok v súvislosti s Dohovorom primátorov a starostov v prospech spoločného cieľa zníženia emisií CO2, a odporúča, aby sa rozšíril tematicky aj na iné oblasti udržateľného hospodárstva ako napr. hospodárenie s vodou, ako aj geograficky v rámci Únie pre Stredozemie a Východného partnerstva s politickými platformami, ktoré iniciovalo ako napríklad zhromaždenie ARLEM a CORLEAP, a na svetovej úrovni ako „Dohovor primátorov a starostov Mundus“;

Budúca spoločná poľnohospodárska politika, politika rybného hospodárstva a námorná politika

66. domnieva sa, že zavedenie rámca viacúrovňového riadenia je nevyhnutným predpokladom na to, aby reforma spoločnej poľnohospodárskej politiky po roku 2013 mohla byť úspešná a aby sa zabezpečilo začlenenie miestnych a regionálnych samospráv do výberu usmernení a spôsobov uplatňovania a riadenia tejto spoločnej politiky, ako aj vytvorenie synergie medzi politikou rozvoja vidieka a inými politikami EÚ, a najmä politikou súdržnosti (30);

67. žiada, aby bol v plnej miere zapojený do prípravných prác poradných skupín Európskej komisie s cieľom od začiatku začleniť miestne a regionálne samosprávy do formovania spoločnej poľnohospodárskej politiky a politiky rozvoja vidieka;

68. zastáva názor, že integrovaný prístup musí inšpirovať novú politiku rybného hospodárstva, aby sa zabezpečila životaschopnosť rybolovu a udržateľné využívanie zdrojov rybného hospodárstva; podporuje decentralizáciu rozhodovacieho procesu s cieľom obmedziť nesúlad, ktorý spôsobuje európsky mikromanažment s využitím komitologického postupu v niektorých prípadoch a poverením členských štátov, regiónov a samotného odvetvia riadením niektorých činností rybného hospodárstva v rámci predpisov Únie;

69. vyzýva na koordináciu politiky v jednotlivých odvetviach, ktoré majú vplyv na využívanie morských oblastí, a na zavedenie jednotného európskeho fondu pre námorné záležitosti a rybné hospodárstvo, ktorý v jednom rámci zahrnie všetky existujúce nástroje v týchto odvetviach, aby bola vytvorená Európska námorná platforma, ktorá by združovala miestne a regionálne samosprávy a zainteresovaných aktérov a slúžila ako nástroj, ktorý môže pomôcť pri deľbe právomocí a šírení osvedčených postupov (31);

Realizácia Štokholmského programu spolu s miestnymi a regionálnymi orgánmi

70. pripomína význam svojej účasti na realizácii akčného plánu týkajúceho sa Štokholmského programu, ako aj na príprave spôsobov hodnotenia tak, aby sa zabezpečilo lepšie zohľadnenie skúseností získaných na úrovní územných samospráv;

71. domnieva sa najmä, že zapojenie miestnych a regionálnych samospráv do prípravy európskeho rámca týkajúceho sa legálneho prisťahovalectva, do vymedzenia opatrení boja proti nelegálnemu prisťahovalectvu, do ochrany základných práv prisťahovalcov a do uskutočňovania rozvojovej spolupráce s krajinami, odkiaľ prisťahovalci prichádzajú, zvýši legitimitu činnosti Únie, pokiaľ sa bude prísne dodržiavať zásada subsidiarity;

72. žiada, aby sa vypracovali hodnotenia územného vplyvu, ktoré by posúdili požiadavky kladené na regionálne a miestne samosprávy v rámci opatrení týkajúcich sa právneho uplatňovania, o ktorých sa rozhoduje na európskej alebo národnej úrovni;

73. s uspokojením konštatuje, že jeho účasť na výročných medziministerských konferenciách o integrácii a jeho príspevky na Európskom fóre pre integráciu, k príručke Komisie o integrácii s prezentáciou osvedčených postupov miestnych a regionálnych samospráv, k vymedzeniu ročných a viacročných priorít Európskeho fondu pre integráciu viedli k uznaniu viacúrovňového prístupu v Druhom európskom programe pre integráciu (32), v ktorom sa stanovujú: — „územné dohody“ medzi relevantnými zainteresovanými stranami na rôznych úrovniach, — zapojenie miestnych a regionálnych aktérov do určovania integračných politík v rámci programov EÚ, — posilnenie konzultačných procesov v rámci strategických stretnutí s Výborom regiónov, — vývoj pružného európskeho súboru nástrojov vrátane „európskych modulov“ na podporu národných a miestnych politík a postupov;

Mechanizmy viacúrovňového riadenia na podporu stratégie rozširovania EÚ

74. podporuje prispôsobenie nástroja predvstupovej pomoci, aby zohľadnil potreby miestnych a regionálnych samospráv krajín prijímajúcich z neho prostriedky a vývoj územnej spolupráce, najmä nástroj EZÚS, ktoré sú základné nástroje na upevnenie paneurópskeho rozmeru viacúrovňového riadenia;

Upevnenie susedskej politiky vďaka viacúrovňovému riadeniu

75. poukazuje na to, že Európsko-stredomorské zhromaždenie regionálnych a miestnych samospráv (ARLEM) a Konferencia regionálnych a miestnych samospráv Východného partnerstva (CORLEAP), ktoré združujú miestnych a regionálnych zástupcov z Európskej únie a z krajín Únie pre Stredozemie na jednej strane a z krajín Východného partnerstva na druhej strane, dopĺňajú inštitucionálny rámec oboch týchto procesov;

76. domnieva sa, že viacúrovňová demokracia a inkluzívny prístup sú nevyhnutné predpoklady úspechu a konštatuje, že tieto dve politické iniciatívy, ktoré posilňujú územný rozmer susedskej politiky, zodpovedajú potrebe zjavnej podpory, ktorej cieľom je vytvoriť stále politické a administratívne štruktúry na miestnej a regionálnej úrovni, účinne využívať finančné nástroje a zaviesť mechanizmy na podnietenie hospodárskeho, sociálneho a územného rozvoja partnerských krajín hlavne vďaka prínosu spolupráce medzi regiónmi;

77. vyvíja úsilie, aby sa ARLEM úzko podieľal na riadení Únie pre Stredozemie, čím umožňuje miestnym a regionálnym samosprávam z troch brehov, aby sa zúčastňovali na politickom dialógu, ktorý sa začal v rámci jeho orgánov, a aby mali prístup k uplatňovaným mechanizmom a nástrojom na posilnenie spolupráce;

78. vyjadruje želanie, aby sa v rámci upevňovania inštitucionálnej platformy vytvorenej s CORLEAP zaviedol stály dialóg s Európskou komisiou a partnerskými krajinami s cieľom nájsť konkrétne spôsoby, ktoré by miestnym a regionálnym samosprávam krajín Východného partnerstva umožnili zúčastňovať sa na činnosti štyroch platforiem partnerstva, podieľať sa na príprave zmlúv o pridružení, strategických dokumentov a akčných plánov a najmä implementovať a hodnotiť národné indikatívne programy;

Viacúrovňové riadenie v kontexte globalizácie: perspektíva nových dynamík

79. zasadzuje sa za to, aby sa pri revízii európskej politiky týkajúcej sa rozvoja a zvýšenej účasti miestnych a regionálnych samospráv v rámci rozvojových cieľov tisícročia (33) uplatňoval územný prístup;

80. poukazuje na pridanú hodnotu decentralizovanej spolupráce a najmä iniciatív, ako sú konferencie o decentralizovanej spolupráci, ktorých cieľom je uľahčiť politické kontakty a politický dialóg medzi miestnymi a regionálnymi samosprávami EÚ, rozvojovými krajinami a inštitúciami EÚ, portál decentralizovanej spolupráce a burza decentralizovanej spolupráce, nástroje, ktoré by sa mali posilniť v rámci inštitucionálnej spolupráce na európskej úrovni;

81. s uspokojením konštatuje, že významné príspevky mnohých medzinárodných organizácií v rámci konzultácie na tému Bielej knihy o viacúrovňovom riadení (34) ukázali, do akej miery ich zaujíma tento prístup na úrovni Európskej únie v záujme rozvíjania územného rozmeru ich činností a vytvárania partnerstiev v iných regiónoch sveta, ktoré podporujú komplementaritu sektorových politík;

82. v kontexte posilňovania úlohy miestnych a regionálnych samospráv v mechanizmoch globálneho riadenia vyzdvihuje: — trend smerom k lepšiemu zohľadneniu územného vplyvu globalizácie na miestne a regionálne samosprávy najmä zo strany medzinárodných organizácií, a vznik úvah o globálnej politike rovnovážneho rozvoja a územnej súdržnosti na celosvetovej úrovni (35); — význam paradiplomacie na úrovni miestnych a regionálnych samospráv, najmä diplomacie miest, a diplomacie uskutočňovanej regiónmi s legislatívnymi právomocami; — prínos dialógu a výmeny skúseností s ostatnými veľkými regionálnymi priestormi, ktoré majú jednu komoru na nižšej ako ústrednej úrovni, napr. Západoafrická hospodárska a monetárna únia alebo regionálna komora zoskupenia MERCOSUR; — existenciu nových foriem spolupráce a politického dialógu, ktoré navrhli niektoré medzinárodné organizácie Výboru regiónov a miestnym a regionálnym orgánom (OECD, MÚP, UNEP, Rozvojový program OSN a UN-HABITAT, UNESCO, FAO atď.) (36);

83. z tohto usudzuje, že konštatovaný trend smerom k decentralizácii a narastajúci význam aktérov na nižšej ako ústrednej úrovni v rámci celosvetového spoločenstva môže napomôcť ich zapojeniu do mechanizmov riadenia globalizácie a podporiť tak vznik nového multilateralizmu;

D. Nové etapy pre posilnenie uplatňovania viacúrovňového riadenia

84. sa chopil iniciatívy pri zostavení hodnotiacej tabuľky viacúrovňového riadenia na úrovni Európskej únie, ktorá prispeje ku každoročnému hodnoteniu toho, do akej miery boli zohľadnené hlavné zásady a mechanizmy tohto spôsobu riadenia v politickom cykle Európskej únie, pričom sa zameria na analýzu územného rozmeru analyzovaných oblastí politiky a stratégií. Prvé vydanie tohto prehľadu bude informovať o dosiahnutom pokroku a prekážkach, ktoré boli zistené v rozhodovacom procese, najmä pokiaľ ide o štyri hlavné stratégie a oblasti politiky politického programu Európskej únie v roku 2010, t. j. stratégia Európa 2020, energetická stratégia na obdobie 2011 – 2020, Štokholmský program a jarná agenda pre rozvojovú politiku (37);

85. konštatuje v súvislosti s prvou hodnotiacou tabuľkou, že: — rozvíjaná metodika (38) odhaľuje vznik systému viacúrovňového riadenia na inštitucionálnej úrovni EÚ, keď sú informácie poskytované plynulo a (väčšinou) otvorene a transparentne, keď normálne fungujú poradné mechanizmy a zahŕňajú všetky úrovne atď. Pri ďalšom hodnotení mechanizmov viacúrovňového riadenia boli však zistené závažné nedostatky. Týka sa to najmä použitia mechanizmov a inovačných nástrojov, ktoré prenášajú požiadavky viacúrovňového riadenia do obsahu politík, — pokiaľ ide o hodnotiacu tabuľku, politický proces prípravy stratégie Európa 2020 dosiahol najvyšší celkový výsledok. Znamená to, že boli objavené postupy, ktoré viac zodpovedajú ukazovateľom viacúrovňového riadenia, ktoré boli sformulované pre posúdenie kvality viacúrovňového riadenia. Najhorší výsledok dosiahlo viacúrovňové riadenia v rámci jarného balíka 2010 v súvislosti s cieľmi tisícročia. Komplikované hodnotenie a slabé výsledky spôsobila predovšetkým nedostatočná transparentnosť zapojenia subjektov do procesu. Vo všeobecnosti existuje jasný potenciál pre lepšie postupy viacúrovňového riadenia pri všetkých štyroch politických súboroch (39),

86. domnieva sa, že v záujme konsolidácie monitorovania zo strany Výboru regiónov by sa praxi viacúrovňového riadenia mala na budúcich konferenciách o subsidiarite venovať osobitná pozornosť s cieľom analyzovať trendy preukázané v porovnávacej tabuľke a ich vplyv na európsky rozhodovací proces;

87. v nasledujúcich mesiacoch vypracuje Chartu viacúrovňového riadenia Európskej únie, ktorá by mala umožniť miestnym a regionálnym samosprávam, aby sa vo väčšej miere podieľali na európskej demokracii; pri jej vypracovaní sa uplatní inkluzívna a participatívna koncepcia, čo uľahčí jej prijatie miestnymi a regionálnymi zástupcami.

V Bruseli 16. februára 2012 Predsedníčka Výboru regiónov Mercedes BRESSO

(1) Biela kniha Výboru regiónov o viacúrovňovom riadení, CdR 89/2009 fin.

(2) Vo svojom uznesení o politických prioritách na rok 2011 VR uvádza, že „má v úmysle ďalej rozvíjať európsku kultúru viacúrovňového riadenia a v nadväznosti na Bielu knihu VR o viacúrovňovom riadení bude hodnotiť jeho uplatňovanie a sledovať situáciu v tejto súvislosti v Európske únii“, CdR 361/2010 fin. Tento proces je podporovaný dialógom s európskymi územnými združeniami a najdôležitejšími európskymi expertnými skupinami.

(3) Podľa tejto zásady by malo byť povinnosťou každej úrovne riadenia podporovať legitimitu a kapacity ostatných, keďže sa zúčastňujú na spoločnej tvorbe rozhodnutí (Landy a Teles, „Beyond devolution: from subsidiarity to mutuality“). Inými slovami, riadenie na rozličných úrovniach by nemalo byť súťažou, ale rozličné úrovne by mali konať spoločne v záujme vzájomného posilňovania.

(4) Táto zásada pozostáva zo systému rozdelenia právomocí medzi rozličné inštitúcie Spoločenstva, pričom každá má svoju presnú úlohu v inštitucionálnej štruktúre Spoločenstva a pri plnení úloh Spoločenstva. Súdny dvor zabezpečuje dodržiavanie práva prostredníctvom monitorovania inštitucionálnej rovnováhy, t. j. každá inštitúcia musí vykonávať svoje právomoci so zreteľom na právomoci iných inštitúcií (pozri rozsudok z 13. júna 1958 vo veci 9/56 Meroni & Co., Industrie Metallurgiche, SpA proti Vysokému úradu ESUO, (Zb. 1958, s. 11) a rozsudok z 22. mája 1990 vo veci 70/88 Európsky parlament proti Rade Európskych spoločenstiev (Zb. 1990, s. I-2041, body 21 a 22).

(5) Spoločná tlačová správa Josého Manuela Barrosa a pani Mercedes Bresso z 29. júna 2010 (pozri MEMO/10/287 na adrese http://europa.eu/rapid/).

(6) Uznesenie Európskeho parlamentu zo 14. decembra 2010 (pani Manescu) o dobrej správe vecí verejných so zreteľom na regionálnu politiku EÚ: postupy pomoci a kontroly zo strany Európskej komisie [2009/2231(NI))(P7_TA(2010) 0468)].

(7) Neformálne stretnutie ministrov zodpovedným za územnú politiku usporiadané 17. marca 2010 v Malage na podnet španielskeho predsedníctva Rady EÚ v nadväznosti na územný dialóg usporiadaný 18. januára 2010 v Palme.

(8) Stanovisko Výboru regiónov na tému „Inteligentná regulácia“ – CdR 353/2010.

(9) Pasáže zo správy skupiny pre reflexiu adresovanej Európskej rade s názvom „Projekt Európa 2030: Výzvy a príležitosti“, marec 2010. Správa bola predložená predsedovi Európskej rady Hermanovi Rompuyovi 8. mája 2010.

(10) Stanovisko Výboru regiónov na tému „Európska občianska iniciatíva“ – CdR 167/2010 fin. Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o iniciatíve občanov COM(2010) 119 final.

(11) Závery Rady o opatreniach a iniciatívach Rady zameraných na vykonávanie Charty základných práv Európskej únie – 3092. zasadnutie Rady pre všeobecné záležitosti, 23. mája 2011 v Bruseli.

(12) Stanovisko Výboru regiónov na tému „Mobilizovanie súkromných a verejných investícií na zotavenie a dlhodobú štrukturálnu zmenu: rozvíjanie verejno-súkromných partnerstiev“ – CdR 21/2010 fin.

(13) V súvislosti so závermi Európskej rady z 24. a 25. marca 2011 – EUCO 10/1/1 REV 1, Výbor regiónov v rámci prác svojej platformy na monitorovanie stratégie Európa 2020 konštatoval, že na základe informácií národných programov reforiem:

— v dvoch tretinách členských štátov (19 z 27) zohrali miestne a regionálne samosprávy určitú úlohu v procese zostavovania národných programov reforiem,

— vo väčšine členských štátov boli miestne a regionálne samosprávy konzultované a v ôsmich z nich sa priamo zúčastnili na zostavovaní národných programov reforiem,

— v národných programoch reforiem trinástich členských štátov (vrátane 5 s najvyšším počtom obyvateľov) sa uvádzajú iniciatívy na základe viacúrovňového riadenia,

— dva členské štáty (Belgicko a Portugalsko) prijali rôzne ciele podľa regiónov,

— jeden členský štát (Rumunsko) oznámil, že príjme návrh Výboru regiónov týkajúci sa územných dohôd a výslovne sa o ňom zmieni,

— niektoré členské štáty si stanovili cieľ uplatniť „integrovaný prístup“ a posilniť „súčinnosť“ medzi rôznymi úrovňami riadenia prostredníctvom výkonnejších štruktúr v oblasti koordinácie a dialógu.

(14) Stanovisko Výboru regiónov na tému „Úloha miestnych a regionálnych orgánov pri dosahovaní cieľov stratégie Európa 2020“, CdR 72/2011 rev. 1, a uznesenie Výboru regiónov na tému „Intenzívnejšie zapojenie miestnych a regionálnych orgánov do stratégie Európa 2020“, CdR 199/2010 fin.

(15) Uznesenie Výboru regiónov na tému „Lepšie nástroje na implementáciu stratégie Európa 2020: integrované usmernenia pre hospodársku politiku a politiku zamestnanosti v členských štátoch a Európskej únii“, CdR 175/2010 fin.

(16) Pracovný dokument Komisie – SEC (2011)708 (http://ec.europa.eu/information_society/digital-agenda/scoreboard/docs/scoreboard.pdf). V tejto súvislosti požiadal VR vo svojom stanovisku CdR 104/2010 fin, aby výbor, miestne a regionálne samosprávy a ich združenia zohrávali proaktívnu úlohu v rámci Cyklu správy európskej digitálnej agendy.

(17) CdR 373/2010.

(18) Závery Rady týkajúce sa piatej správy o hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti – 3068. zasadnutie Rady pre všeobecné záležitosti, Brusel, 21. februára 2011. Stanovisko Výboru regiónov na tému „Prínos politiky súdržnosti k stratégii Európa 2020“, CdR 223/2010 fin.

(19) Výhľadové stanovisko Výboru regiónov na tému „Budúcnosť politiky súdržnosti“, CdR 210/2009 fin. Oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru, Výboru regiónov a Európskej investičnej banke „Závery z piatej správy o hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti: budúcnosť politiky súdržnosti“, COM(2010) 642 final.

(20) Stanovisko Výboru regiónov z vlastnej iniciatívy na tému „Nové perspektívy pre preskúmanie nariadenia o EZÚS“ – CdR 100/2010 fin.

(21) Stanovisko Výboru regiónov z vlastnej iniciatívy na tému „Nové perspektívy pre preskúmanie nariadenia o EZÚS“ – CdR 100/2010 fin.

(22) Závery Rady o Akte o jednotnom trhu – priority pre oživenie jednotného trhu – 3105. zasadnutie Rady pre hospodárske a finančné záležitosti, ktoré sa konalo 12. júla 2011 v Bruseli. Stanovisko Výboru regiónov na tému „Akt o jednotnom trhu“ – CdR 330/2010 fin.

(23) Správa o správe a partnerstve na jednotnom trhu [2010/2289 (INI)].

(24) Návrh stanoviska Výboru regiónov na tému „Preskúmanie iniciatívy „Small Business Act“ pre Európu“ – CdR 151/2011 rev. 1.

(25) Pozri podrobné odporúčania uvedené vo výhľadovom stanovisku CdR 164/2010 fin na tému „Úloha miestnych a regionálnych orgánov v budúcej politike ochrany životného prostredia“ o tom, ako uplatňovať prístup viacúrovňového riadenia vo všetkých fázach tvorby environmentálnej politiky EÚ.

(26) Pozri okrem iného bielu knihu Komisie s názvom „Plán jednotného európskeho dopravného priestoru – Vytvorenie konkurencieschopného dopravnému systému efektívne využívajúceho zdroje“ – COM(2011) 144 final.

(27) Stanovisko Výboru regiónov na tému „EÚ a medzinárodná politika v oblasti biodiverzity po roku 2010“, CdR 112/2010 fin, Stanovisko Výboru regiónov na tému „Medzinárodná politika v oblasti klímy po konferencii v Kodani“, CdR 245/2010 fin. Návrh stanoviska Výboru regiónov na tému „Príspevok miestnych a regionálnych orgánov EÚ ku konferencii OSN o trvalo udržateľnom rozvoji v roku 2012 (Rio+20)“, CdR 187/2011 rev. 1.

(28) Stanovisko Výboru regiónov na tému „Medzinárodná politika v oblasti klímy po konferencii v Kodani“ – CdR 245/2010.

(29) Výhľadové stanovisko Výboru regiónov na tému „Úloha miestnych a regionálnych orgánov v budúcej politike ochrany životného prostredia“ – CdR 164/2010 fin, a výhľadové stanovisko Výboru regiónov na tému „Uplatňovanie hľadiska klimatických zmien v rozpočte EÚ“ – CdR 104/2011 fin.

(30) Stanovisko z vlastnej iniciatívy Výboru regiónov na tému „Budúcnosť SPP po roku 2013“ – CdR 127/2010 fin.

(31) Stanovisko Výboru regiónov na tému „Rozvoj integrovanej námornej politiky a poznatky o mori 2020“ – CdR 339/2010 fin.

(32) Návrh Komisie s názvom „Európska agenda v oblasti integrácie štátnych príslušníkov tretích krajín“ – COM(2011) 455 final.

(33) Stanovisko Výboru regiónov a zelená kniha Európskej komisie na tému „Rozvojová politika EÚ na podporu inkluzívneho rastu a udržateľného rozvoja – Zvyšovanie dosahu rozvojovej spolupráce EÚ“ – CdR 408/2010 fin.

(34) Pozri správu o konzultácii na tému „Biela kniha Výboru regiónov o viacúrovňovom riadení“, CDR 25/2010 fin.

(35) Pozri činnosť združenia Svetové fórum regionálnych združení (FOGAR).

(36) Výbor regiónov opätovne vyjadruje želanie, aby sa na summite Rio+20 udelil mandát UNEP alebo Rade pre trvalo udržateľný rozvoj (SDS) vytvoriť stály výbor pre samosprávy na nižšej ako národnej úrovni a miestne orgány ako nová štruktúra, ktorá primerane odráža viacúrovňové riadenie a ponúka stály mechanizmus konzultácie a spolupráce so samosprávami na nižšej ako národnej úrovni a s miestnymi orgánmi vo svete. V tomto zmysle by Výbor regiónov mohol slúžiť ako príklad. Tiež sa ukazuje sľubne skutočnosť, že v rámci tzv. Dohovoru OSN z Ria dosiahli nedávno samosprávy na nižšej ako národnej úrovni a miestne orgány väčšie uznanie ich zvláštneho postavenia ako vládnych inštitúcií vrátane napr. ich uznania ako „vládnych zúčastnených subjektov“ v Kankúnskej dohode, a rozhodnutie X/22 10. konferencie zmluvných strán Dohovoru OSN o biologickej diverzite „Akčný plán CBD pre samosprávy na nižšej ako národnej úrovni, mestá a iné miestne orgány“. Výbor regiónov zopakoval, že samosprávy na nižšej ako národnej úrovni a miestne orgány musia mať miesto v inštitucionálnom rámci pre trvalo udržateľný rozvoj spoločne s národnými vládami a subjektmi OSN. V návrhu stanoviska CdR 187/2011 rev. 1 na tému „Príspevok miestnych a regionálnych orgánov EÚ ku konferencii OSN o trvalo udržateľnom rozvoji v roku 2012 (RIO+20)“ vyjadruje Výbor regiónov poľutovanie nad tým, že v súčasnej medzinárodnej štruktúre riadenia napriek ich špecifickej úlohe v riadení, sú v orgánoch OSN často odsúvané na rovnakú úroveň ako občianska spoločnosť a podniky, ako je to v prípade iných veľkých skupín.

(37) Táto prvá hodnotiaca tabuľka je založená na štúdii, ktorou bol poverený Európsky inštitút verejnej správy (EIPA).

(38) Bolo stanovených šesť kategórií v dvoch položkách konkrétnych postupov viacúrovňového riadenia (I. Postupy: Informácie a konzultácie; Zapojenie zúčastnených strán a Schopnosť reakcie; II. Obsah politík EÚ: Územná/Integrovaná politika/Politika vychádzajúca z konkrétneho miesta; Mechanizmy inteligentnej regulácie a Inovačné nástroje pre implementáciu a partnerstvo). Stanovuje tiež, čo možno považovať za „osvedčenú prax“ v súvislosti s týmito šiestimi postupmi v súvislosti so všeobecnými zásadami a cieľmi viacúrovňového riadenia a stanovuje ukazovatele s cieľom merať alebo hodnotiť vykonávanie postupov.

(39) V súvislosti s rôznymi výsledkami pre „postupy“ a „obsah“ ukazujú rozličné čiastkové výsledky pre kategórie skupiny „postupy“ a „obsah“, že s výnimkou jarného balíka sú postupy viacúrovňového riadenia oveľa lepšie rozvinuté v rámci zoskupenia „postupy“ (informácie/konzultácie, zapojenie zúčastnených strán, schopnosť reakcie) v porovnaní so zoskupením „obsah“ (inovačné nástroje pre implementáciu, mechanizmy inteligentného riadenia, územný/integrovaný prístup): Stratégia Európa 2020 ako aj Energetika/Klíma dosahujú minimálny prah výsledku 3/6 pri zoskupení „postupy“. Porovnávacia tabuľka však tiež ukazuje, že celkové pozitívne skóre stratégie Európa 2020 sa dosiahlo najmä vďaka relatívne vysokému výsledku dosiahnutému v rámci „postupov“ viacúrovňového riadenia.

Pri podrobnejšom skúmaní troch článkov každej podskupiny diagramy ukazujú, že s výnimkou jarného balíka relatívne vysoké skóre prvej podskupiny „postupy“ v porovnaní s podskupinou „obsah“ môže vyplývať z (veľmi) vysokého skóre pre „informácie/konzultácie“ a čiastočne z uspokojivého výsledku pre „zapojenie zúčastnených strán“. Vo všeobecnosti však kategória „reakcia“ dosiahla pomerne slabé výsledky. V druhej podskupine „obsah politík EÚ“ uspokojivé výsledky dosahuje len stratégia Európa 2020 v rámci „mechanizmy inteligentného riadenia“ a „inovačných nástrojov pre implementáciu“. Rovnako to platí pre Energetiku/Klímu a jarný balík, pokiaľ ide o postupy „územného/integrovaného prístupu“. Všetky ostatné postupy dosiahli pomerne slabé výsledky.