Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa stanovujú opatrenia týkajúce sa jednotného európskeho trhu s elektronickými komunikáciami a na dosiahnutie prepojeného kontinentu a ktorým sa menia smernice 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES a nariadenia (ES) č. 1211/2009 a (EÚ) č. 531/2012 /* COM/2013/0627 final - 2013/0309 (COD) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU 1.1. Ciele návrhu Európa musí využiť nové zdroje rastu na obnovenie konkurencieschopnosti, podnietenie inovácií a vytváranie nových pracovných miest. Svetové hospodárstvo sa vyvíja smerom k internetovému hospodárstvu a informačné a komunikačné technológie by sa v plnej miere mali považovať za zdroj inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu. Európa si nemôže dovoliť vzdať sa výhod vyplývajúcich z prepojených technológií, ktoré v posledných rokoch predstavujú 50 % rastu produktivity vo všetkých odvetviach, za každé dve zaniknuté pracovné miesta vytvoria päť nových a sú hnacou silou nových inovačných služieb, ktoré rýchlo dokážu preniknúť na celosvetový trh, ak sa im umožní expandovať. Kľúčom k tomu, aby Európa vyšla z krízy silnejšia je, že odstránime prekážky rastu, ktoré so sebou prináša pretrvávajúca fragmentácia. Túto skutočnosť v plnej miere uznala Európska rada na svojom jarnom zasadnutí v roku 2013 a vo svojich záveroch vyzvala Komisiu, aby do októbra 2013 predložila správu o pretrvávajúcich prekážkach pri dobudovaní plne funkčného jednotného digitálneho trhu a predstavila konkrétne opatrenia na čo najskoršie vytvorenie jednotného trhu v oblasti informačných a telekomunikačných technológií. Všeobecným cieľom návrhu je posunúť sa smerom k jednotnému trhu s elektronickými komunikáciami, na ktorom: - občania a podniky môžu získať prístup k elektronickým komunikačným službám poskytovaným kdekoľvek v Únii, a to bez cezhraničných obmedzení alebo neopodstatnených dodatočných nákladov, - spoločnosti poskytujúce elektronické komunikačné siete a služby môžu prevádzkovať a poskytovať tieto siete a služby bez ohľadu na to, kde v EÚ majú miesto podnikania alebo kde v Únii sa nachádzajú ich zákazníci. Po viac ako desaťročí legislatívnych zásahov Únie v prospech liberalizácie a integrácie týchto trhov je tento ambiciózny cieľ dôležitý sám osebe. V záujme jeho dosiahnutia je mimoriadne dôležité uskutočniť urgentné a rozhodné opatrenia uvedené v tomto návrhu, najmä keď účinky niektorých z nich sa prejavia až určitý čas po ich prijatí. Jednotný trh s elektronickými komunikáciami by podporil hospodársku súťaž, investície a inovácie v oblasti sietí a služieb prostredníctvom posilnenia integrácie trhu a cezhraničných investícií do sietí a poskytovania služieb. Navrhované konkrétne opatrenia by mali viesť k vyššej úrovni hospodárskej súťaže v oblasti kvality infraštruktúry, ako aj cien, k posilneniu inovácií a diferenciácie vrátane obchodných modelov a k uľahčeniu plánovania obchodných a technických prvkov investičných rozhodnutí týkajúcich sa vstupu na trhy s bezdrôtovými alebo pevnými sieťami alebo expanzie na týchto trhoch. Takto sa vytvorí základ pre ďalšie opatrenia prijaté na podporu ambicióznych cieľov v oblasti širokopásmového pripojenia stanovených v digitálnej agende pre Európu, ako aj vytvorenie skutočného jednotného digitálneho trhu, ktorý umožní voľný pohyb obsahu, aplikácií a ďalších digitálnych služieb. Zvýšenie úrovne hospodárskej súťaže a integrácie v oblasti infraštruktúry v rámci Únie by malo zároveň viesť k redukcii nedostatkov, a teda aj potreby ex ante regulácie trhov s elektronickými komunikáciami, takže toto odvetvie sa postupne, podobne ako iné hospodárske odvetvia, stane predmetom horizontálnej regulácie a pravidiel hospodárskej súťaže. Rastúca dostupnosť digitálnych infraštruktúr a služieb by zase rozšírila výber pre spotrebiteľov, zvýšila kvalitu služieb, prispela k sociálnej a územnej súdržnosti a uľahčila mobilitu v rámci EÚ, zatiaľ čo v prípade digitálneho hospodárstva vo všeobecnosti by lepšie fungovanie odvetvia elektronických komunikácií v celej Únii malo priniesť väčší výber a vyššiu kvalitu podnikateľských vstupov, čo umožní dosiahnuť rast produktivity spojený s využívaním informačných a komunikačných technológií, ako aj s modernizáciou verejných služieb. Konečným cieľom je podporiť konkurencieschopnosť Európy vo svete, ktorého fungovanie a rast stále viac závisí od digitálneho hospodárstva. K nevyriešeným výzvam integrácie jednotného trhu patrí: po prvé, odstrániť zbytočné prekážky v rámci režimu udeľovania oprávnení a v pravidlách vzťahujúcich sa na poskytovanie služieb tak, aby oprávnenie získané v jednom členskom štáte bolo platné vo všetkých členských štátoch a aby prevádzkovatelia mohli poskytovať služby na základe jednotného a stabilného uplatňovania regulačných povinností. Po druhé, zabezpečiť väčšiu harmonizáciu prístupu k základným vstupom, a to prostredníctvom: zaručenia predvídateľných podmienok prideľovania frekvenčného spektra mobilným operátorom a koordinovaných časových rámcov ich prístupu k frekvenčnému spektru pre bezdrôtové širokopásmové pripojenie v celej EÚ, harmonizácie spôsobov prístupu k európskym pevným sieťam, aby poskytovatelia mohli ľahšie ponúkať svoje služby v rámci jednotného trhu. Po tretie, zaručiť spoločnú vysokú úroveň ochrany spotrebiteľov v celej Únii a s ňou súvisiace spoločné obchodné podmienky vrátane opatrení na postupné odstránenie mobilných roamingových príplatkov a zaistenie prístupu k otvorenému internetu. Ide o odlišné výzvy, pričom pre každú z nich tento návrh prináša odlišné riešenie; všetky však majú zásadný význam pre prijímanie obchodných a investičných rozhodnutí v tomto odvetví a pre úžitok spotrebiteľov a aby bolo možné využiť výhody jednotného trhu, musia sa všetky riešiť teraz a spoločne. Súvisia so širšími výzvami, ktoré sprevádzajú vytvorenie jednotného digitálneho trhu, ako napríklad pravidlá vzťahujúce sa na online obsah. Aby Európania mohli využívať nové inovačné služby vysokej kvality, musia sa urýchliť investície do infraštruktúry ďalšej generácie. Pre zabezpečenie dynamického trhu orientovaného na súťaž má kľúčový význam správne regulačné prostredie. Musí poskytovať správnu rovnováhu medzi rizikom a ziskom pre tých, ktorí sú ochotní investovať. A môže odstrániť fragmentáciu poskytovania služieb, takže ich výhody budú môcť v plnej miere využiť všetky odvetvia a používatelia v celej EÚ. S cieľom podporiť tieto ciele Komisia spolu s týmto návrhom prijíma odporúčanie o dôsledných nediskriminačných povinnostiach a metodikách výpočtu nákladov na podporu hospodárskej súťaže a zlepšenie investičného prostredia širokopásmového pripojenia.[1] Toto odporúčanie podporí hospodársku súťaž a skvalitní investície do vysokorýchlostných sietí prostredníctvom zabezpečenia dlhodobej stability cien prístupu k metalickým sieťam, zaistenia rovnakého prístupu k sieťam etablovaných prevádzkovateľov pre záujemcov o prístup, čím sa pre nich vytvoria rovnaké podmienky, ako aj prostredníctvom stanovenia podmienok, za akých už cenová regulácia sietí novej generácie nie je opodstatnená, aby investori do týchto sietí mali väčšiu slobodu pri výbere vhodných cenových stratégií na zabezpečenie návratnosti investícií vzhľadom na existenciu konkurenčných infraštruktúr, ako sú regulované metalické a káblové vedenia v niektorých oblastiach a v čoraz väčšej miere aj mobilné siete štvrtej generácie. Tento návrh treba vidieť aj v kontexte iných nedávnych alebo blížiacich sa iniciatív v tejto oblasti. Vychádza z hlavných smerníc z roku 2002, ktorými sa upravuje poskytovanie elektronických komunikácií, v znení neskorších predpisov z roku 2009, a dopĺňa ich tak, že zavádza priamo uplatniteľné právne predpisy, ktoré sa v spojení s ustanoveniami smerníc budú uplatňovať v oblastiach, ako je napr. udeľovanie oprávnení, prideľovanie frekvenčného spektra a prístup k sieťam. Návrh sa prijíma na pozadí návrhu Komisie na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady o opatreniach na zníženie nákladov na zavedenie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí[2], kde sa už použil prístup, pri ktorom sa pomocou jedného právneho nástroja rieši viacero rozličných nákladových prvkov regulácie na rôznych stupňoch procesu investícií do sietí, ktoré ako celok umožnia znížiť náklady na rozširovanie širokopásmových sietí až o 30 %. Tento návrh sa takisto prijíma s vedomím, že prípravné práce na preskúmanie odporúčania Komisie o relevantných trhoch[3], ktoré sa má uskutočniť v roku 2014, sú v značne pokročilom štádiu, takže rýchle prijatie a vykonanie tohto návrhu by v rámci výhľadovej analýzy rozvoja hospodárskej súťaže na jednotnom trhu umožnilo zníženie počtu alebo rozsahu trhov podliehajúcich regulácii ex ante. 1.2. Všeobecný kontext V súčasnosti sa mnoho nových digitálnych služieb a aplikácií na jednotnom trhu EÚ poskytuje online. Dnešné príležitosti na inovácie a rast majú často digitálny charakter, a to v takmer každom odvetví hospodárstva, od automobilového priemyslu (prepojené autá) až po energetiku (inteligentné siete), od verejnej správy (elektronická verejná správa) až po všeobecné služby (elektronické zdravotníctvo). Takmer každý druh podnikania, od malých začínajúcich podnikov až po veľké spoločnosti, si vyžaduje prístup k službám a infraštruktúre, ktoré zodpovedajú aktuálnemu stavu vývoja techniky. Celý tento ekosystém závisí od prepojiteľnosti, ktorú prinášajú elektronické komunikačné siete. Európa je v súčasnosti roztrieštená na 28 samostatných vnútroštátnych komunikačných trhov, z ktorých každý má obmedzený počet účastníkov. To má za následok, že vo viac než polovici členských štátov nemá sídlo žiadny prevádzkovateľ, zatiaľ čo väčšina prevádzkovateľov sídli iba v niekoľkých členských štátoch, celkovo viac než 200 prevádzkovateľov obsluhuje trh s 510 miliónmi zákazníkov. Pravidlá EÚ týkajúce sa napríklad udeľovania oprávnení, regulačných podmienok, prideľovania frekvenčného spektra a ochrany spotrebiteľov sa vykonávajú rozdielnymi spôsobmi. Takáto nesúrodá situácia vytvára prekážky pre vstup na trh a zvyšuje náklady prevádzkovateľov, ktorí chcú poskytovať cezhraničné služby, čím sa brzdí ich rozširovanie. To je v príkrom kontraste s USA alebo Čínou, z ktorých jeden má jednotný trh s 330 miliónmi a druhý s 1,4 miliardy zákazníkov, pričom tieto trhy obsluhujú štyria až piati veľkí prevádzkovatelia podľa jedného súboru právnych predpisov, jedného systému udeľovania licencií a jednej politiky frekvenčného spektra. Úspory z rozsahu a nové možnosti rastu môžu zlepšiť návratnosť investícií do vysokorýchlostných sietí a zároveň fungovať ako motor hospodárskej súťaže a konkurencieschopnosti v celosvetovom meradle. Prevádzkovatelia z nich však v rámci EÚ nemôžu dostatočne ťažiť. V iných častiach sveta sa zintenzívňuje úsilie o pokrok a posilňujú sa investície v oblasti digitálneho hospodárstva, ktoré prinášajú výsledky tak pre investorov, ako aj pre spotrebiteľov, v Európe sa však táto modernizácia neuskutočňuje dostatočne rýchlo. Z dôvodu fragmentácie vnútroštátnych trhov sa spotrebitelia zároveň stretávajú s menším výberom, menej inovačnými službami nižšej kvality, a ešte stále platia vysokú cenu za cezhraničné volania alebo za roaming v rámci EÚ. To znamená, že nemôžu v plnej miere využívať digitálne služby, ktoré sú v súčasnosti potenciálne dostupné. V dôsledku toho Európa stráca významný potenciálny zdroj rastu. Vo svete, v ktorom sú informačné a komunikačné technológie všadeprítomné, nejednotný trh s elektronickými komunikáciami podkopáva efektivitu a produktivitu v celom hospodárstve. Nevyužitý potenciál jednotného trhu EÚ s elektronickými komunikáciami sa odhaduje až na 0,9 % HDP alebo 110 miliárd EUR ročne.[4] Len pre samotné komerčné komunikačné služby výhody vyplývajúce z jednotného trhu predstavujú takmer 90 miliárd EUR ročne.[5] Zdravý telekomunikačný trh podporí širšie digitálne hospodárstvo, ktorého dynamika sa odráža v neustálom raste zamestnanosti v tomto odvetví. Predstavu o tom, akým rozsahom a robustnosťou sa širšie digitálne hospodárstvo vyznačuje, dáva údaj o tom, že v EÚ pracujú viac ako 4 milióny odborníkov v oblasti informačných a komunikačných technológií a toto číslo napriek recesii neprestáva rásť. V rámci hospodárstva ako celku by zvýšenie investícií do informačných a komunikačných technológií, zlepšenie digitálnej gramotnosti pracovných síl a reforma podmienok internetového hospodárstva mohli zvýšiť HDP do roku 2020 o ďalších 5 %[6] a vytvoriť 3,8 milióna pracovných miest.[7] Prekážky na trhu s elektronickými komunikáciami obmedzujú výhody celoeurópskych služieb: lepšiu kvalitu, úspory z rozsahu, vyššie investície, zvýšenie efektívnosti a posilnenie vyjednávacích pozícií. Toto obmedzenie negatívne vplýva na širší digitálny ekosystém vrátane výrobcov zariadení a poskytovateľov obsahu a aplikácií v EÚ, a to od začínajúcich podnikov až po verejnú správu. Zreteľný je aj vplyv na hospodárske sektory, ako je bankovníctvo, automobilový priemysel, logistika, maloobchod, zdravotníctvo, energetika alebo doprava, v ktorých zvýšenie produktivity závisí od prepojiteľnosti, napríklad prostredníctvom cloud computingu, pripojených predmetov a poskytovania integrovaných služieb. 1.3. Politické súvislosti Túto mimoriadne dôležitú úlohu informačných a komunikačných technológií, ako aj prepojiteľnosti sietí už signalizovala Digitálna agenda pre Európu (DAE), hlavná iniciatíva stratégie Európa 2020. Obsahuje mnohé iniciatívy na podporu investícií, posilnenie hospodárskej súťaže a zníženie nákladov na zavádzanie vysokorýchlostných sietí na zabezpečenie prístupu k rýchlemu širokopásmovému pripojeniu pre všetkých Európanov. Komisia takisto spustila tzv. veľkú koalíciu pre pracovné miesta v oblasti digitálnych technológií zameranú na využitie potenciálu zamestnanosti v tomto odvetví. Komisia vykonáva aj iniciatívy na zabezpečenie „jednotného digitálneho trhu“ a na podporu online obsahu vrátane elektronického obchodu a elektronickej verejnej správy. Navrhla aj reformu nariadenia EÚ o ochrane údajov s cieľom chrániť súkromie občanov a zároveň uľahčiť inovácie a podnikanie v rámci jednotného trhu, ako aj stratégiu na podporu kybernetickej bezpečnosti a obranu kritických infraštruktúr a sietí EÚ vrátane návrhu smernice o bezpečnosti sietí a informácií[8], ktorá predstavuje mimoriadne dôležitú oporu pre dôveru občanov a spotrebiteľov v online prostredie. Posun k jednotnému trhu v oblasti elektronických komunikácií by podporil ekosystém jednotného digitálneho trhu. Takýto trh by neznamenal len modernú infraštruktúru, ale aj inovačné a bezpečné digitálne služby. S vedomím uvedených skutočností Európska rada na svojom jarnom zasadnutí v roku 2013 zdôraznila význam jednotného digitálneho trhu pre rast a vyzvala Komisiu, aby predstavila (v dostatočnom predstihu pre októbrové zasadnutie Európskej rady) konkrétne opatrenia s cieľom čo najskôr vytvoriť jednotný trh v oblasti informačných a komunikačných technológií. Tento návrh spolu s odporúčaním Komisie o dôsledných nediskriminačných povinnostiach a metodikách výpočtu nákladov na podporu hospodárskej súťaže a zlepšenie investičného prostredia širokopásmového pripojenia tvorí súbor vyvážených opatrení zameraných na posun smerom k jednotnému trhu v oblasti telekomunikácií a na podporu investícií. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIA VPLYVU 2.1. Názory hlavných zainteresovaných strán Keďže Európska rada v záveroch zo svojho jarného zasadnutia podčiarkla potrebu predloženia konkrétnych návrhov ešte pred jej októbrovým zasadnutím, bolo potrebné uskutočniť verejné konzultácie v rámci náročného časového rozvrhu. Okrem osobitných formálnych konzultácií a konzultačných podujatí Komisia viedla rozsiahle konzultácie so širokým spektrom zainteresovaných organizácií, aby bolo možné posúdiť celkový stav trhu s elektronickými komunikáciami a spôsob, ako vytvoriť jednotný trh. Uskutočnila stretnutia so zainteresovanými stranami zastupujúcimi všetky priemyselné segmenty, spotrebiteľské organizácie, občiansku spoločnosť a národné regulačné orgány, ako aj verejnú správu a prijala od nich podnety. Okrem toho Komisia zorganizovala niekoľko konzultačných podujatí, na ktorých sa zúčastnili zainteresované strany zastupujúce všetky segmenty odvetvia, spotrebiteľov a občiansku spoločnosť[9]. Z týchto konzultácií vyplynulo, že veľká väčšina zainteresovaných strán má rovnaký názor na analýzu problému ako Komisia a uznáva potrebu naliehavo konať. Ďalej sa viedli diskusie v Európskom parlamente a v Rade ministrov (Rada TTE). V Rade väčšina delegácií súhlasila s analýzou problému a s potrebou prijať opatrenia na posun smerom k jednotnému trhu s cieľom chrániť alebo zlepšiť hospodársku súťaž a výber pre spotrebiteľov, riešiť neutralitu siete a roaming a predchádzať regulatórnej arbitráži a zároveň zabezpečiť väčšiu konzistentnosť regulácie vrátane správy frekvenčného spektra a súčasne zabrániť nadmernej centralizácii kompetencií. V diskusiách v Európskom parlamente sa prejavila výrazná podpora pre myšlienku návrhov Komisie a bola zdôraznená najmä naliehavá potreba odstránenia roamingu ako súčasti jednotného trhu elektronických komunikácií, ako aj zavedenia vysokej úrovne ochrany spotrebiteľa a jasných pravidiel týkajúcich sa neutrality siete. 2.2. Expertíza V roku 2012 bola dokončená hlavná štúdia pod názvom Kroky k skutočnému vnútornému trhu pre elektronické komunikácie v príprave na rok 2020, známa aj ako „náklady neintegrácie v oblasti telekomunikácií“.[10] Štúdia obsahovala posúdenie stavu jednotného trhu s elektronickými komunikáciami v EÚ a odhad hospodárskeho potenciálu jednotného trhu. Komisia použila aj mnoho iných zdrojov dôkazov, napr. výročnú hodnotiacu tabuľku digitálnej agendy a hospodárske štúdie, ktoré uskutočnilo GR ECFIN, napríklad o fragmentácii telekomunikačného trhu v Európe.[11] Konzultačný mechanizmus EÚ podľa regulačného rámca poukázal aj na nejednotné postupy národných regulačných orgánov pri regulácii príslušných trhov. V kontexte programu politiky rádiového frekvenčného spektra Komisia okrem toho zaznamenala značný nedostatok súladu medzi členskými štátmi, pokiaľ ide o udeľovanie oprávnení a otvorenie frekvenčných pásiem pre technologicky neutrálne využitie, a to najmä v súvislosti s príslušnými podmienkami a načasovaním. 2.3. Posúdenie vplyvu navrhnutého nariadenia V súlade s politikou „lepšej právnej regulácie“ útvary Komisie vykonali posúdenie vplyvu alternatív politiky. Hlavné zdroje regulačnej fragmentácie sú spojené s hlavnými sektorovo špecifickými požiadavkami na poskytovanie elektronických komunikácií, na ktoré sa vzťahujú právne predpisy EÚ (udelenie oprávnenia, prístup k pevným a bezdrôtovým vstupom, dodržiavanie pravidiel ochrany koncového používateľa). Hoci každý z týchto prvkov má veľmi odlišné črty a aj riešenia fragmentácie budú nevyhnutne veľmi odlišné, všetky majú mimoriadny význam pre prekonanie hlavných prekážok integrovaného poskytovania elektronických komunikačných sietí a služieb v Únii. Posúdenie riešení bolo rozdelené najmä podľa týchto zdrojov fragmentácie: a) prekážky z dôvodu vnútroštátnych režimov udeľovania oprávnení v spojení s nejednotnosťou regulačných prístupov, ktoré uplatňujú národné regulačné orgány, b) nedostatok koordinácie, pokiaľ ide o prideľovanie frekvenčného spektra a jeho podmienky, ako aj regulačná neistota, pokiaľ ide o dostupnosť frekvencií, c) nedostatok veľkoobchodných produktov, ktoré umožňujú poskytovanie služieb používajúcich sieť iného prevádzkovateľa s konzistentnou úrovňou interoperability služieb v rámci opatrení na nápravu trhu alebo vzájomných rokovaní, d) fragmentácia pravidiel týkajúcich sa ochrany spotrebiteľa, ktorá vedie k rozdielnej úrovni ochrany spotrebiteľa a k rôznym obchodným podmienkam vrátane vysokých nákladov na roaming a medzinárodné hovory či blokovania alebo spomaľovania služieb. S cieľom riešiť tieto zdroje fragmentácie sa na ďalšiu analýzu vybrali tri možnosti politiky. Prvá možnosť bola založená na regulačnom rámci pre elektronické komunikácie v jeho súčasnej podobe. Pri druhej možnosti sa zvažoval jednotný právny nástroj (nariadenie), ktorý by na základe posilnenej koordinácie na úrovni EÚ upravoval regulačný rámec iba v tých prípadoch, kde je to potrebné pre jednotný trh EÚ s elektronickými komunikáciami. Tretia možnosť sa vo svojej podstate zhodovala s druhou, s cieľom dosiahnuť úplnú koordináciu regulácie však nahrádzala súčasnú riadiacu štruktúru jediným regulačným orgánom na úrovni EÚ. Každá možnosť politiky sa posudzovala vo vzťahu k jej účinnosti z hľadiska dosiahnutia politických cieľov so zameraním na zistenie nákladov a prínosov na strane dopytu a ponuky vrátane vplyvu na štruktúru odvetvia elektronických komunikácií EÚ, hospodárstvo, pracovné miesta, spotrebiteľský prebytok a životné prostredie. V správe o posúdení vplyvu sa dospelo k záveru, že najlepšou dostupnou možnosťou je druhá možnosť. Jednotné európske oprávnenie je zamerané predovšetkým na zníženie administratívnej záťaže pre európskych prevádzkovateľov a zabezpečilo by jednotnosť pri regulačnom zaobchádzaní s týmito prevádzkovateľmi. Koordinácia využívania rádiového frekvenčného spektra v rámci jednotného trhu zaistí synchronizáciu dostupnosti vstupu frekvenčného spektra a uplatňovanie konzistentných podmienok viažucich sa na jeho využívanie v celej Európe, čím sa zabezpečí efektívne využívanie frekvenčného spektra. Súčasne by sa tak podporilo predvídateľné investičné prostredie pre vysokorýchlostné siete vrátane širokého územného pokrytia týmito sieťami, čo je aj v dlhodobom záujme koncových používateľov. Dostupnosť štandardizovaných veľkoobchodných prístupových produktov na úrovni EÚ ako potenciálneho nápravného opatrenia v prípade významného vplyvu na trhu umožní prevádzkovateľom pevných sietí poskytovať služby prepojiteľnosti s vysokou kvalitou svojim zákazníkom v rámci celej Únie. Očakáva sa, že ich dostupnosť bude mať pozitívny vplyv na investície, najmä naprieč hranicami členských štátov, čím uľahčí podnikom vstup na nové trhy, aby mohli s pomocou prístupových produktov vysokej úrovne kvality nasledovať dopyt zákazníkov, čo podporí hospodársku súťaž a vyžiada si od prevádzkovateľov, aby zlepšili svoju ponuku prostredníctvom investícií do infraštruktúry a služieb. Spoločné pravidlá týkajúce sa kvality služieb zaistia používateľom slobodu získavať prístup k službám a aplikáciám podľa vlastného výberu a na základe jasných zmluvných podmienok v celej Únii bez toho, aby sa ich prístup k internetu bezdôvodne spomaľoval alebo blokoval. Súčasne zabezpečia možnosť získavať špecializované služby na poskytovanie špecifického obsahu, aplikácií a služieb so zvýšenou kvalitou. Posilnená transparentnosť a zmluvné práva by zabezpečili záujem spotrebiteľov na spoľahlivých službách vysokej kvality a posilnili dynamiku hospodárskej súťaže na trhu. Napokon, opatrenia týkajúce sa neopodstatnených cenových rozdielov medzi domácimi volaniami a medzinárodnými volaniami v rámci EÚ a opatrenia, ktoré vďaka roamingovým dohodám uľahčia poskytovanie ponúk „roamingu ako doma“, sú zamerané na odstránenie neopodstatnených dodatočných nákladov na elektronické komunikačné služby poskytované cez hranice. Z toho vyplýva záver, že táto možnosť by najúčinnejším spôsobom a v primeranom čase posilnila právnu predvídateľnosť a transparentnosť. K väčšej konvergencii by mala viesť najmä väčšia prístupnosť trhov, rozšírenie spoločných prevádzkových podmienok (prístup k vstupom, pravidlá špecifické pre spotrebiteľov), ako aj prenos výhod z rozsahu z dôvodu cenovej elasticity u zákazníkov alebo konkurenčného tlaku. Väčší konkurenčný tlak podnecujúci diferenciáciu, ako aj väčšie výhody z rozsahu, lepšia predvídateľnosť regulácie a lepšie prostredie pre masové šírenie inovačných služieb by v primeranom čase zlepšili investičné prostredie. Hoci sa očakáva, že tieto návrhy budú mať pozitívny vplyv na tvorbu pracovných miest, v tomto štádiu je ťažké presne posúdiť sociálny vplyv a vplyv na zamestnanosť. Komisia bude venovať osobitnú pozornosť tomuto aspektu počas monitorovania a vyhodnocovania právnych predpisov. V porovnaní s uprednostňovanou možnosťou by si dosiahnutie želaného výsledku v rámci možností 1 (uplatňovanie súčasného rámca) a 3 (úplná zmena regulačného riadenia celoeurópskych služieb) vyžiadalo o 3 až 5 rokov viac, pričom by došlo k strate potenciálu rastu HDP až o 3,7 % v období rokov 2015 – 2020. Uprednostňovaná možnosť si vyžaduje aj najmenej času na to, aby sa dostavili jej účinky a uskutočnili všetky konkrétne ciele, a aby tak dosiahla zo všetkých zvažovaných možností najvyššie možné hospodárske a sociálne prínosy. Výbor pre posudzovanie vplyvu vydal stanovisko k návrhu posúdenia vplyvu 6. septembra 2013. Správa o posúdení vplyvu a jej zhrnutie sú uverejnené spolu s návrhom. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU 3.1. Právny základ Návrh je založený na článku 114 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, keďže sa vzťahuje na vnútorný trh s elektronickými komunikáciami a na jeho fungovanie. 3.2. Subsidiarita Pomocou súčasného regulačného rámca nebolo možné úplne dosiahnuť jeho cieľ vytvoriť jednotný trh s elektronickými komunikáciami. Aj keď vnútroštátne pravidlá sú v súlade s existujúcim regulačným rámcom EÚ, rozdiely v nich vytvárajú prekážky pre cezhraničnú prevádzku a nákup služieb, čím sa obmedzuje sloboda poskytovať elektronické komunikácie, ktorá je zaručená v právnych predpisoch EÚ. To má priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu. Členské štáty nemajú ani právomoc, ani motiváciu zmeniť súčasné regulačné prostredie. Na riešenie základných príčin tohto problému sú potrebné opatrenia na úrovni EÚ. Po prvé, odpoveďou na súčasnú fragmentáciu vyplývajúcu z vnútroštátneho charakteru systémov všeobecných oprávnení je zavedenie jednotného oprávnenia EÚ. Jednotný mechanizmus udeľovania oprávnení EÚ spojený s kontrolou odobratia a/alebo pozastavenia takýchto oprávnení zo strany domovského štátu by uľahčil registráciu prevádzkovateľov EÚ a koordináciu najzávažnejších vynucovacích opatrení, ktoré sa na nich vzťahujú. Návrh takýmto podnikom zaručuje väčšiu konzistentnosť a predvídateľnosť regulácie tým, že dáva Komisii právomoc požadovať od národných regulačných orgánov, aby stiahli navrhované nápravné opatrenia, ak by boli v rozpore s právnymi predpismi EÚ. Návrhom by sa zabezpečila lepšia konvergencia regulovaných podmienok prístupu k pevným a bezdrôtovým vstupom, ktoré uľahčujú poskytovanie celoeurópskych služieb. Úplná harmonizácia práv koncových používateľov zabezpečí, že občania a poskytovatelia v celej EÚ budú mať podobné práva a povinnosti, najmä pokiaľ ide o možnosť uvádzať na trh a nakupovať služby naprieč hranicami za rovnakých podmienok. Dodržiava sa zásada subsidiarity, keďže zasahovanie zo strany EÚ sa obmedzí na mieru, ktorá je potrebná na odstránenie špecifikovaných prekážok na vnútornom trhu. Predovšetkým je jednotné oprávnenie EÚ dostupné pre prevádzkovateľov, ktorí majú v úmysle vykonávať svoje činnosti na celom území EÚ, a regulačné povinnosti prirodzene späté s miestom, kde sieť je umiestnená alebo kde sa služba poskytuje, ostávajú predmetom rozhodnutia národného regulačného orgánu daného členského štátu. Príjmy vyberané za prideľovanie frekvenčného spektra si ponecháva dotknutý členský štát, pričom podrobnejšie regulačné zásady týkajúce sa využívania frekvenčného spektra, ktoré dopĺňajú ambiciózne ciele stanovené v regulačnom rámci EÚ, stále ponechávajú členským štátom veľký priestor na vlastné rozhodovanie o podrobnostiach. Podobne je postup oznamovania frekvenčného spektra Komisii založený na kontrole právnej zlučiteľnosti a nie na nahradení voľnosti rozhodovania členských štátov voľnosťou rozhodovania Komisie, pričom je predmetom ďalších záruk, ako je napr. postup preskúmania v rámci komitológie. Rozšírenie rozsahu všeobecného oprávnenia na používanie bezdrôtových prístupových bodov s malým dosahom sa obmedzuje na zavádzanie nenápadných bodov s nízkym výkonom, ktoré je prísne vymedzené vo vykonávacích opatreniach. Napokon, ukladanie európskych produktov virtuálneho prístupu zostáva v kompetencii národného regulačného orgánu členského štátu, v ktorom je umiestnená sieť, a riadi sa trhovou analýzou vychádzajúcou z platného rámca, pričom pri harmonizácii produktov virtuálneho prístupu sa používa rovnaký mechanizmus ako v prípade fyzických veľkoobchodných prístupových produktov, ktorý už je stanovený v platnom rámci. 3.3. Proporcionalita Opatrenia EÚ sa obmedzujú na to, čo je potrebné na dosiahnutie stanovených cieľov. Opatrenia sa zamerajú na riešenie jasných nedostatkov jednotného trhu s tým, že zmeny existujúceho regulačného rámca sa obmedzia na minimum potrebné na vytvorenie podmienok na to, aby sa nové cezhraničné trhy s elektronickými komunikáciami mohli rozvíjať na úrovni EÚ. Takto by prispeli k dosiahnutiu dvojakého cieľa jednotného trhu, teda slobody poskytovania elektronických komunikačných služieb a slobody ich spotreby. Tým, že existujúci regulačný rámec vrátane spôsobu, akým národné regulačné orgány vykonávajú dohľad nad trhmi, vo veľkej miere zostáva zachovaný, sa zároveň zabráni narušeniu činností tých poskytovateľov, ktorí by sa rozhodli pôsobiť iba na vnútroštátnej (alebo regionálnej) úrovni. Rozvoj nových cezhraničných trhov by sa okrem toho mal uskutočňovať podľa princípu „lepšej právnej regulácie“, teda postupným znižovaním regulačného tlaku, ak sa preukáže, že trhy sú v rámci integrovanejšieho európskeho kontextu konkurencieschopné, avšak v súlade s dozornými právomocami národných regulačných orgánov a pod podmienkou ex post kontroly hospodárskej súťaže. To prináša výhody, keďže národné regulačné orgány by mali aj najlepšie predpoklady na to, aby pri i) regulácii prístupu k fyzickým infraštruktúram, ktoré svojou povahou zostávajú geograficky obmedzené na vnútroštátnu alebo regionálnu úroveň a pri ii) riešení otázok spotrebiteľov vo vnútroštátnom kontexte (a predovšetkým v ich jazyku) brali do úvahy vnútroštátne špecifiká. V súlade s tým navrhované opatrenia nebudú obsahovať významné zmeny riadenia, ani presúvať kompetencie na európsku úroveň, napríklad prostredníctvom regulačného orgánu EÚ alebo celoeurópskeho udeľovania licencií na frekvenčné spektrá. Riešenia umožnia príslušným zainteresovaným stranám využiť synergie veľkého jednotného trhu a znížia neefektívnosť ich činností a investícií najúčinnejším spôsobom a v primeranom čase. Tým prevádzkovateľom, ktorí sa rozhodnú poskytovať služby v jednom členskom štáte, návrh zároveň zaručuje kontinuitu súčasných pravidiel, pričom môžu ťažiť z lepších a jasnejších pravidiel týkajúcich sa práv koncových používateľov a z predvídateľnejšieho prostredia pre prístup k vstupom frekvenčného spektra a k veľmi kvalitným produktom prístupu k pevným sieťam. 3.4. Základné práva Bol analyzovaný vplyv návrhu na základné práva, ako je sloboda prejavu a právo na informácie, sloboda podnikania, nediskriminácia, ochrana spotrebiteľa a ochrana osobných údajov. Nariadením sa predovšetkým zabezpečí prístup k otvorenému internetu, stanoví sa vysoká úroveň úplne harmonizovaných práv koncových používateľov, rozšíri sa sloboda podnikania na európskej úrovni a jeho prijatie by malo viesť k postupnému zníženiu sektorovo špecifickej regulácie. 3.5. Výber nástroja Komisia navrhuje nariadenie, keďže zabezpečuje odstránenie prekážok na jednotnom trhu tým, že dopĺňa existujúci regulačný rámec pre elektronické komunikácie. To zahŕňa špecifické, priamo uplatniteľné práva a povinnosti pre poskytovateľov a koncových používateľov, ako aj koordinačné mechanizmy, pokiaľ ide o určité vstupy na európskej úrovni na uľahčenie cezhraničného poskytovania elektronických komunikačných služieb. Nariadenie je dôležité napríklad v oblasti, akou je otvorený internet a riadenie prevádzky, kde je skutočne spoločný prístup potrebný na to, aby sa od začiatku zabránilo súčasnej tendencii k rozdielnym vnútroštátnym riešeniam a aby sa umožnilo integrované riadenie sietí a rozvoj online obsahu, aplikácií a služieb, ktoré možno sprístupňovať v celej Únii rovnakým spôsobom. 3.6. Štruktúra návrhu a hlavné práva a povinnosti Všeobecné ustanovenia (kapitola I, články 1 a 2) Kapitola 1 obsahuje všeobecné ustanovenia vrátane príslušných vymedzení pojmov. Zavádza regulačné zásady, podľa ktorých príslušné regulačné orgány postupujú pri uplatňovaní tohto nariadenia v spojení s ustanoveniami existujúceho rámca. Jednotné oprávnenie EÚ (kapitola II, článok 3 až 7) Prevádzkovatelia, ktorí chcú poskytovať služby vo viacerých členských štátoch, musia v súčasnosti v každom z nich byť držiteľmi príslušného oprávnenia. Nariadenie zavádza jednotné oprávnenie EÚ na základe systému jednotného oznámenia v členskom štáte hlavného miesta podnikania európskeho poskytovateľa elektronických komunikácií (domovský štát) a stanovuje podmienky, ktoré sa naň vzťahujú. Odobratie a/alebo pozastavenie jednotného oprávnenia EÚ podlieha kontrole domovského štátu. Držitelia jednotného oprávnenia EÚ majú právo na rovnaké regulačné zaobchádzanie v podobných situáciách vo všetkých členských štátoch a noví účastníci a menší cezhraniční prevádzkovatelia sú oslobodení od správnych poplatkov a príspevkov na financovanie univerzálnej služby v členských štátoch iných ako domovský štát (hostiteľské štáty). Držitelia jednotného oprávnenia EÚ ďalej budú poskytovať služby v celej Európe na základe jednotnejšieho uplatňovania regulačných povinností. Jednotné európske oprávnenie takto zníži zbytočné administratívne prekážky a zaručí európskym poskytovateľom konzistentnejšie práva a povinnosti pri ich pôsobení v rámci EÚ a v záujme dosahovania výhod z rozsahu. Európske vstupy (kapitola III) Oddiel 1 (články 8 až 16) V súčasnosti mobilným operátorom v Európe chýba potrebná predvídateľnosť, pokiaľ ide o dostupnosť frekvenčného spektra v celej EÚ, pričom sa musia vysporiadať s odlišnými podmienkami jeho prideľovania. Dlhodobé plánovanie, cezhraničné investície a prípadné získavanie výhod z rozsahu je tak oveľa ťažšie. Takáto nesúrodá situácia má za následok, že výrobcovia zariadení navrhujú svoje výrobky pre iné trhy s väčším rozsahom a vyššími perspektívami rastu. Na ukončenie tejto neudržateľnej situácie je potrebné, aby bola zabezpečená harmonizácia vstupov frekvenčného spektra, a to týmito spôsobmi: · vymedzenie spoločných regulačných zásad platných pre členský štát pri stanovovaní podmienok využívania frekvenčného spektra, ktoré je harmonizované pre bezdrôtové širokopásmové komunikácie, · splnomocnenie pre Komisiu prijímať vykonávacie akty s cieľom harmonizovať dostupnosť frekvenčného spektra, načasovanie jeho prideľovania a trvanie platnosti práv na využívanie frekvenčného spektra, · konzultačný mechanizmus, ktorý umožní Komisii preskúmať návrhy vnútroštátnych opatrení týkajúce sa prideľovania a využívania frekvenčného spektra, · zjednodušenie podmienok zavádzania a poskytovania bezdrôtového širokopásmového prístupu s nízkym výkonom („Wi-Fi“, mikrobunky) s cieľom podporiť hospodársku súťaž a znížiť preťaženie siete. Oddiel 2 (články 17 až 20) Harmonizovaný virtuálny prístup k pevným sieťam s vysokou kvalitou by uľahčil vstup na trh a poskytovanie cezhraničných služieb tak koncovým používateľom, ako aj podnikom, a pomáhal by stimulovať hospodársku súťaž a investície. V súčasnosti sú produkty virtuálneho prístupu k pevným sieťam v celej EÚ vymedzené rôznymi spôsobmi. Virtuálny prístup k pevným sieťam na poskytovanie cezhraničných služieb je harmonizovaný prostredníctvom: · vymedzenia spoločných vlastností produktov virtuálneho prístupu k širokopásmovému pripojeniu harmonizovaných na úrovni EÚ (virtuálny uvoľnený prístup, IP bitový tok a ukončujúce segmenty prenajatých okruhov), ktoré sú predpísané pre prevádzkovateľov s významným vplyvom na trhu. · Od národných regulačných orgánov sa preto vyžaduje, aby pri ukladaní regulačných nápravných opatrení brali do úvahy zavedenie takýchto harmonizovaných prístupových produktov s náležitým prihliadnutím na existujúcu hospodársku súťaž a investície v oblasti infraštruktúry a na všeobecné požiadavky proporcionality. Návrh odráža aj rozhodovaciu prax v ustanovení, v ktorom pri povinnostiach kontroly veľkoobchodných cien v súvislosti so sieťami novej generácie berie do úvahy konkurenčné obmedzenia vyplývajúce z alternatívnych infraštruktúr, účinné záruky nediskriminačného prístupu a úroveň maloobchodnej hospodárskej súťaže, pokiaľ ide o cenu, výber a kvalitu. · V záujme umožnenia nových druhov online služieb majú poskytovatelia elektronických komunikácií právo za primeraných podmienok ponúkať harmonizované produkty prepojiteľnosti so zaistenou kvalitou služieb a získavať k nim prístup. Práva koncových používateľov (kapitola IV, články 21 až 29) Poskytovatelia elektronických komunikácií a koncoví používatelia v Európe čelia nejednotným pravidlám týkajúcim sa práv koncových používateľov, z ktorých vyplýva rozdielna úroveň ochrany a množstvo rozdielnych pravidiel, ktoré sa musia dodržiavať v rôznych členských štátoch. Táto fragmentácia je nákladná pre prevádzkovateľov, neuspokojivá pre koncových používateľov a napokon bráni cezhraničnému poskytovaniu služieb a negatívne vplýva na ochotu koncových používateľov tieto služby spotrebúvať. Na zabezpečenie primeranej úrovne ochrany spotrebiteľa v celej EÚ sú pravidlá vymedzujúce práva koncových používateľov harmonizované, pričom zahŕňajú: – nediskrimináciu medzi určitými domácimi komunikáciami a medzinárodnými komunikáciami v rámci EÚ (okrem prípadov, kde sú rozdiely objektívne opodstatnené), – povinné predzmluvné a zmluvné informácie, – zvýšenú transparentnosť a prostriedky na predchádzanie „šokom z účtov“, – právo ukončiť zmluvu po šiestich mesiacoch bez nákladov (okrem zostatkovej hodnoty akýchkoľvek dotovaných zariadení alebo iných zvýhodnených ponúk), – povinnosť poskytovateľov zabezpečiť neobmedzené pripojenie k celému obsahu, všetkým aplikáciám alebo službám, ku ktorým pristupujú koncoví používatelia (takzvaná neutralita siete), pričom sa upravuje používanie opatrení v oblasti riadenia prevádzky zo strany prevádzkovateľov, pokiaľ ide o všeobecný prístup k internetu. Zároveň sa sprehľadňuje právny rámec pre špecializované služby so zvýšenou kvalitou. Uľahčenie zmeny poskytovateľa (kapitola V, článok 30) Zlepšené pravidlá zmeny poskytovateľa podporujú vstup na trh a hospodársku súťaž medzi poskytovateľmi elektronických komunikácií a umožňujú koncovým používateľom ľahšie si vybrať poskytovateľa, ktorý najlepšie vyhovuje ich špecifickým potrebám. Stanovujú sa harmonizované zásady platné pre postupy zmeny poskytovateľa, ako je orientácia podľa nákladov, proces riadený prijímajúcim poskytovateľom, automatické ukončenie zmluvy s prenášajúcim poskytovateľom. Organizačné a záverečné ustanovenia (kapitola VI, články 31 až 40) Táto kapitola obsahuje najskôr všeobecné ustanovenia týkajúce sa sankčných právomocí príslušných vnútroštátnych orgánov a pravidlá, pokiaľ ide o právomoc Komisie prijímať delegované alebo vykonávacie akty. Takisto sa stanovujú úpravy rámcových smerníc, ako aj nariadenia o roamingu a nariadenia, ktorým sa zriaďuje orgán BEREC. Najmä vzhľadom na reguláciu trhu ex ante a na to, že zodpovednosť za príslušné (vnútroštátne) trhy zostáva na národných regulačných orgánoch, sa úpravy zameriavajú na podporu väčšej konzistentnosti a stability v celej EÚ, pokiaľ ide o posudzovanie trhov a ukladanie regulačných povinností držiteľom jednotného oprávnenia EÚ zo strany národných regulačných orgánov s cieľom zamedziť prípady, v ktorých sa držitelia stretávajú s rozdielnymi povinnosťami v súvislosti s rovnakým zlyhaním trhu v rôznych členských štátoch, kde pôsobia. Na tento účel ustanovenia predpokladajú právomoc Komisie požadovať stiahnutie nápravných opatrení uložených spoločnostiam, ktoré majú jednotné oprávnenie EÚ, ako aj právnu istotu v súvislosti s kritériami na určenie trhov podliehajúcich takýmto nápravným opatreniam ex ante, pričom sa berú do úvahy aj konkurenčné obmedzenia vyplývajúce z rovnocenných služieb poskytovaných aktérmi „over-the-top“. Hoci nariadenie o roamingu III so svojimi štrukturálnymi opatreniami povedie k zosilneniu hospodárskej súťaže na trhu, neočakáva sa, že by samo vytvorilo situáciu, v ktorej by spotrebitelia mohli svoje spotrebiteľské návyky nadobudnuté v domovskom členskom štáte pri cestách v zahraničí s istotou preniesť na iný členský štát, čím by sa v celej Európe odstránili roamingové príplatky. Článok 37 sa preto opiera o nariadenie o roamingu, pričom stanovuje stimuly pre prevádzkovateľov, aby poskytovali roaming na domácich cenových úrovniach. Návrh zavádza dobrovoľný mechanizmus pre mobilných operátorov na uzatváranie dvoj- či mnohostranných roamingových dohôd, ktorý im umožní internalizovať veľkoobchodné roamingové náklady a do júla 2016 postupne zavádzať roamingové služby na domácich cenových úrovniach, pričom sa obmedzuje riziko cenovej arbitráže. Roamingové dohody ako také nie sú na trhu novinkou. Takéto dohody už existujú a umožňujú svojim účastníkom (za predpokladu dodržania právnych predpisov o hospodárskej súťaži) dosiahnuť úspory z rozsahu pri poskytovaní roamingových služieb medzi zmluvnými stranami. V záujme zlepšenia transparentnosti dohôd sa však v návrhu vyžaduje, aby podliehali oznamovacej povinnosti. Navrhovaný dobrovoľný režim je riešený tak, aby podnecoval k prenosu takýchto legitímnych úspor z rozsahu na spotrebiteľov prostredníctvom poskytovania roamingových služieb na domácich cenových úrovniach za podmienok, ktoré zabezpečia, aby bol roaming rozšírený v celej Únii a aby spotrebitelia v celej Únii v primeranom čase mohli ťažiť z takýchto ponúk. Návrh zároveň poskytuje potrebnú rovnováhu, ktorá umožní prevádzkovateľom upraviť ich maloobchodné ponuky a postupne zabezpečiť, aby ich výhody mohli využiť všetci ich zákazníci. Je nerealistické domnievať sa, že bez dvoj- či mnohostranných roamingových dohôd by prevádzkovateľ mohol v rámci plánovaného časového rámca sám poskytovať roaming na domácich cenových úrovniach v celej Únii. Napokon, zmeny v nariadení, ktorým sa zriaďuje orgán BEREC, sú potrebné na zabezpečenie väčšej stability orgánu a na to, aby mohol zohrávať strategickejšiu úlohu, a to najmä prostredníctvom vymenovania profesionálneho predsedu s trojročným funkčným obdobím. 4. VPLYV NA ROZPOČET Navrhnuté nariadenie nemá vplyv na rozpočet Únie. Konkrétne návrh na zmenu nariadenia (ES) č. 1211/2009 nemá žiadny vplyv na počet pracovných miest v pláne pracovných miest ani na finančný príspevok EÚ pre úrad BEREC a je v súlade s údajmi uvedenými v oznámení Európskemu parlamentu a Rade [COM(2013) 519 final]. 2013/0309 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa stanovujú opatrenia týkajúce sa jednotného európskeho trhu s elektronickými komunikáciami a na dosiahnutie prepojeného kontinentu a ktorým sa menia smernice 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES a nariadenia (ES) č. 1211/2009 a (EÚ) č. 531/2012 (Text s významom pre EHP) EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[12], so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[13], konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom, keďže: (1) Európa musí využiť všetky zdroje rastu na prekonanie krízy, vytvorenie pracovných miest a obnovenie svojej konkurencieschopnosti. Obnova rastu a vytvárania pracovných miest v Únii je cieľom stratégie Európa 2020. Európska rada na svojom jarnom zasadnutí v roku 2013 zdôraznila význam jednotného digitálneho trhu pre rast a vyzvala na predloženie konkrétnych opatrení s cieľom čo najskôr vytvoriť jednotný trh v oblasti informačných a komunikačných technológií. V súlade s cieľmi stratégie Európa 2020 a s touto výzvou je účelom tohto nariadenia vytvorenie jednotného trhu s elektronickými komunikáciami prostredníctvom doplnenia a prispôsobenia existujúceho regulačného rámca Únie pre elektronické komunikácie. (2) V Digitálnej agende pre Európu, jednej z hlavných iniciatív stratégie Európa 2020, sa už informačným a komunikačným technológiám a prepojiteľnosti sietí priznala úloha nevyhnutného základu pre rozvoj nášho hospodárstva a spoločnosti. Aby Európa mohla využívať výhody digitálnej transformácie, Únia potrebuje dynamický jednotný trh s elektronickými komunikáciami pre všetky odvetvia v celej Európe. Takýto skutočne jednotný trh s komunikáciami bude základným kameňom inovatívneho a „inteligentného“ digitálneho hospodárstva a základom jednotného digitálneho trhu, v rámci ktorého môžu online služby voľne prekračovať hranice. (3) Na plynulo prepojenom jednotnom trhu s elektronickými komunikáciami by mala byť zabezpečená sloboda poskytovať elektronické komunikačné siete a služby všetkým zákazníkom v Únii a právo každého koncového používateľa vybrať si najlepšiu ponuku dostupnú na trhu, pričom táto sloboda a toto právo by nemali byť obmedzované fragmentáciou trhu podľa vnútroštátnych hraníc. Súčasný regulačný rámec v oblasti elektronických komunikácií túto fragmentáciu úplne nerieši, keďže v ňom namiesto režimu udeľovania všeobecného oprávnenia pre celú Úniu platia vnútroštátne režimy, vnútroštátne schémy prideľovania frekvenčného spektra, rozdiely v prístupových produktoch dostupných pre poskytovateľov elektronických komunikácií v rôznych členských štátoch a rôzne súbory sektorovo špecifických spotrebiteľských pravidiel. Pravidlá Únie v mnohých prípadoch iba vymedzujú základnú líniu a členské štáty ich často vykonávajú rozdielnymi spôsobmi. (4) Skutočne jednotný trh s elektronickými komunikáciami by mal posilniť hospodársku súťaž, investície a inovácie v oblasti nových a pokročilých sietí a služieb prostredníctvom podpory integrácie trhu a ponúk cezhraničných služieb. Tak by mal pomôcť dosiahnuť ambiciózne ciele v oblasti vysokorýchlostného širokopásmového prístupu stanovené v Digitálnej agende pre Európu. Rastúca dostupnosť digitálnych infraštruktúr a služieb by zasa mala rozšíriť výber pre spotrebiteľov, zvýšiť kvalitu služieb a rozmanitosť obsahu a prispieť k sociálnej a územnej súdržnosti, ako aj uľahčiť mobilitu v rámci Únie. (5) Prínosy vyplývajúce z jednotného trhu s elektronickými komunikáciami by sa mali rozšíriť na širší digitálny ekosystém, ktorý zahŕňa výrobcov zariadení v Únii, poskytovateľov obsahu a aplikácií, a na hospodárstvo ako celok vrátane odvetví, ako je bankovníctvo, automobilový priemysel, logistika, maloobchod, energetika a doprava, ktoré potrebujú prepojiteľnosť na zvýšenie svojej produktivity, napríklad prostredníctvom všadeprítomných aplikácií cloud computingu, pripojených predmetov a možností poskytovania integrovaných služieb pre rôzne časti podnikov. Orgány verejnej správy a odvetvie zdravotníctva by takisto mali ťažiť zo širšej dostupnosti služieb elektronickej verejnej správy a elektronického zdravotníctva. Na jednotnom trhu s elektronickými komunikáciami by sa mala zlepšiť aj ponuka kultúrneho obsahu a služieb, ako aj kultúrna rozmanitosť vo všeobecnosti. Poskytovanie prepojiteľnosti prostredníctvom elektronických komunikačných sietí a služieb má pre hospodárstvo ako celok a pre spoločnosť taký význam, že je potrebné sa vyhnúť neopodstatneným sektorovo špecifickým záťažiam, či už regulačným, alebo iným. (6) Toto nariadenie je zamerané na dobudovanie jednotného trhu s elektronickými komunikáciami prostredníctvom opatrení vykonávaných pozdĺž troch širokých, vzájomne prepojených osí. Po prvé, malo by zabezpečiť slobodu poskytovať elektronické komunikačné služby cez hranice a siete v rozličných členských štátoch, pričom sa opiera o koncepciu jednotného oprávnenia EÚ, ktoré vytvára podmienky na zabezpečenie väčšej konzistentnosti a predvídateľnosti obsahu a vykonávania sektorovo špecifickej regulácie v celej Únii. Po druhé, je potrebné za oveľa konvergentnejších podmienok umožniť prístup k vstupom podstatným pre cezhraničné poskytovanie elektronických komunikačných sietí a služieb, a to nielen v prípade bezdrôtových širokopásmových komunikácií, pre ktoré je kľúčové licencované aj nelicencované frekvenčné spektrum, ale aj v prípade prepojiteľnosti pomocou pevnej linky. Po tretie, v záujme zosúladenia podmienok podnikania a budovania dôvery občanov v digitálny svet by sa v tomto nariadení mali harmonizovať pravidlá na ochranu koncových používateľov, najmä spotrebiteľov. Spolu s pravidlami týkajúcimi sa prístupu k online obsahu, aplikáciám a službám a riadenia prevádzky, ktoré nielen chránia koncových používateľov, ale zároveň zabezpečujú nepretržité fungovanie ekosystému internetu ako motora inovácií, sem patria pravidlá nediskriminácie, poskytovania zmluvných informácií, ukončenia zmluvy a zmeny poskytovateľa. Ďalšie reformy v oblasti roamingu by navyše mali koncovým používateľom poskytnúť istotu, že môžu zostať pripojení, aj keď cestujú v rámci Únie, a mali by sa postupne stať hnacou silou zbližovania cien a ostatných podmienok v Únii. (7) Toto nariadenie by preto malo doplniť existujúci regulačný rámec Únie (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES[14], smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES[15], smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES[16], smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES[17], smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES[18], smernica Komisie 2002/77/ES[19], ako aj nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1211/2009[20], nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 531/2012[21] a rozhodnutie Európskeho parlamentu č. 243/2012/EÚ[22]) a príslušné vnútroštátne právne predpisy prijaté v súlade s právnymi predpismi Únie stanovením špecifických práv a povinností tak pre poskytovateľov elektronických komunikácií, ako aj pre koncových používateľov, a to tak, že sa vykonajú logicky vyplývajúce zmeny platných smerníc a nariadenia (EÚ) č. 531/2012 s cieľom zabezpečiť väčšiu konvergenciu a zaviesť niekoľko podstatných zmien, ktoré zodpovedajú požiadavke jednotného trhu viac zameraného na hospodársku súťaž. (8) Opatrenia stanovené v tomto nariadení dodržiavajú zásadu technologickej neutrality, to znamená, že ani nenariaďujú používanie určitého druhu technológie, ani nediskriminujú v prospech určitého druhu technológie. (9) Poskytovanie cezhraničných elektronických komunikácií ešte stále podlieha väčšiemu zaťaženiu než služby poskytované v rámci vnútroštátnych hraníc. Cezhraniční poskytovatelia predovšetkým ešte stále majú oznamovaciu povinnosť v jednotlivých hostiteľských členských štátoch a musia v nich platiť poplatky. Držitelia jednotného oprávnenia EÚ by mali podliehať systému jednotného oznámenia v tom členskom štáte, kde majú hlavné miesto podnikania (domovský členský štát), čo zníži administratívnu záťaž cezhraničných prevádzkovateľov. Jednotné oprávnenie EÚ by sa malo vzťahovať na akýkoľvek podnik, ktorý poskytuje alebo plánuje poskytovať elektronické komunikačné služby a siete vo viac než jednom členskom štáte, a malo by ho oprávňovať na využívanie práv spojených so slobodou poskytovať elektronické komunikačné služby a siete v súlade s týmto nariadením v ktoromkoľvek členskom štáte. Jednotné oprávnenie EÚ, ktoré vymedzuje právny rámec, ktorý sa vzťahuje na prevádzkovateľov elektronických komunikácií poskytujúcich služby vo viacerých členských štátoch na základe všeobecného oprávnenia v domovskom členskom štáte, by malo zaistiť účinnosť slobody poskytovať elektronické komunikačné služby a siete v celej Únii. (10) Poskytovanie elektronických komunikačných služieb alebo sietí cez hranice môže mať rôzne formy v závislosti od niekoľkých faktorov, ako je napríklad druh poskytovanej siete alebo poskytovaných služieb, rozsah nevyhnutnej fyzickej infraštruktúry alebo počet účastníkov v rôznych členských štátoch. Zámer poskytovať elektronické komunikačné služby cez hranice alebo prevádzkovať elektronickú komunikačnú sieť vo viac než jednom členskom štáte sa môže preukázať prostredníctvom činností, akými sú napríklad rokovania o dohodách o prístupe k sieťam v danom členskom štáte alebo predaj cez internetovú lokalitu v jazyku cieľového členského štátu. (11) Bez ohľadu na rozhodnutie poskytovateľa, ako bude prevádzkovať elektronické komunikačné siete alebo poskytovať elektronické komunikačné služby cez hranice, regulačný režim vzťahujúci sa na európskych poskytovateľov elektronických komunikácií by mal byť neutrálny vzhľadom na obchodné rozhodnutia, ktoré sú základom organizácie funkcií a činností v členských štátoch. Preto by sa bez ohľadu na organizačnú štruktúru podniku mal za domovský členský štát európskeho poskytovateľa elektronických komunikácií pokladať ten členský štát, kde sa prijímajú strategické rozhodnutia týkajúce sa poskytovania elektronických komunikačných sietí alebo služieb. (12) Jednotné oprávnenie EÚ by sa malo zakladať na všeobecnom oprávnení v domovskom členskom štáte. Nemalo by podliehať podmienkam, ktoré sú už platné na základe iných existujúcich vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré nie sú špecifické pre odvetvie elektronických komunikácií. Na poskytovateľov európskych elektronických komunikácií by sa okrem toho mali uplatňovať aj ustanovenia tohto nariadenia a nariadenia (EÚ) č. 531/2012. (13) Väčšina sektorovo špecifických podmienok, ako napríklad podmienky týkajúce sa prístupu k sieťam alebo ich bezpečnosti a integrity či prístupu k tiesňovým službám, je úzko prepojená s miestom, kde sa nachádza takáto sieť alebo poskytuje táto služba. V dôsledku toho môže európsky poskytovateľ elektronických komunikácií podliehať podmienkam platným v členských štátoch, v ktorých pôsobí, pokiaľ sa v tomto nariadení nestanovuje inak. (14) Ak členské štáty vyžadujú od príslušného sektora príspevok na účely financovania záväzkov univerzálnej služby a na správne náklady národných regulačných orgánov, kritériá a postupy stanovenia príspevkov by mali byť vzhľadom na európskych poskytovateľov elektronických komunikácií primerané a nediskriminačné, aby neboli prekážkou pre vstup na cezhraničný trh, a to najmä v prípade nových účastníkov a menších prevádzkovateľov. Preto by v príspevkoch jednotlivých podnikov mal byť zohľadnený podiel prispievateľa na trhu z hľadiska obratu uskutočneného v príslušnom členskom štáte a na príspevky by sa mala uplatňovať hranica de minimis. (15) Je potrebné zabezpečiť, aby za podobných okolností nedochádzalo k diskriminácii pri zaobchádzaní s ktorýmkoľvek európskym poskytovateľom elektronických komunikácií zo strany rôznych členských štátov a aby sa v rámci jednotného trhu uplatňovala jednotná regulačná prax, najmä pokiaľ ide o opatrenia patriace do rozsahu pôsobnosti článkov 15 alebo 16 smernice 2002/21/ES alebo článkov 5 alebo 8 smernice 2002/19/ES. S cieľom umožniť väčšiu integráciu multiteritoriálneho pôsobenia by preto európski poskytovatelia elektronických komunikácií mali mať právo na rovnaké zaobchádzanie zo strany rôznych členských štátov v objektívne rovnocenných situáciách. Ďalej by v takýchto prípadoch mali existovať osobitné postupy na úrovni Únie na preskúmanie návrhov rozhodnutí o nápravných opatreniach v zmysle článku 7a smernice 2002/21/ES, aby sa predišlo neodôvodnenej nesúrodosti povinností, ktoré sa vzťahujú na európskych poskytovateľov elektronických komunikácií v rôznych členských štátoch. (16) Medzi domovským a ktorýmkoľvek hostiteľským členským štátom európskych poskytovateľov elektronických komunikácií by malo dôjsť k rozdeleniu regulačných a dozorných právomocí s cieľom znížiť prekážky vstupu na trh a zároveň zabezpečiť riadne presadzovanie dodržiavania príslušných podmienok pri poskytovaní elektronických komunikačných služieb a sietí týmito poskytovateľmi. Preto, hoci každý národný regulačný orgán by mal dohliadať na dodržiavanie podmienok, ktoré sa uplatňujú na jeho území v súlade s právnymi predpismi Únie, a to aj za použitia sankcií a predbežných opatrení, iba národný regulačný orgán v domovskom členskom štáte by mal mať oprávnenie na pozastavenie alebo odobratie práv európskeho poskytovateľa elektronických komunikácií poskytovať elektronické komunikačné siete a služby v celej Únii alebo v jej časti. (17) Rádiové frekvenčné spektrum je verejným statkom a základným zdrojom pre vnútorný trh s mobilnými, bezdrôtovými širokopásmovými a satelitnými komunikáciami v Únii. Rozvoj širokopásmových bezdrôtových komunikácií prispieva k realizácii Digitálnej agendy pre Európu a najmä cieľa do roku 2020 zabezpečiť prístup k širokopásmovému pripojeniu s rýchlosťou minimálne 30 Mbps pre všetkých občanov Únie a vybaviť Úniu maximálnou možnou rýchlosťou a kapacitou širokopásmového pripojenia. Únia však zaostáva za ostatnými hlavnými svetovými regiónmi, teda Severnou Amerikou, Afrikou a časťami Ázie, pokiaľ ide o zavádzanie a rozšírenie najnovšej generácie bezdrôtových širokopásmových technológií, ktoré sú nevyhnutné na dosiahnutie týchto politických cieľov. Viac ako polovica členských štátov požiadala o výnimku alebo v termíne stanovenom v rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 243/2012/EÚ, ktorým sa zriaďuje viacročný program politiky rádiového frekvenčného spektra[23], nestihla udeliť oprávnenia a sprístupniť pásmo 800 MHz pre bezdrôtové širokopásmové komunikácie a tento nekoordinovaný proces je dôkazom naliehavosti zásahov dokonca v rámci súčasného programu politiky rádiového frekvenčného spektra. Opatrenia Únie na harmonizáciu podmienok dostupnosti a efektívneho využívania rádiového frekvenčného spektra pre bezdrôtové širokopásmové komunikácie v súlade s rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady 676/2002/ES[24] neboli na riešenie tohto problému dostatočné. (18) Uplatňovanie rozličných vnútroštátnych politík vedie k nekonzistentnosti a fragmentácii vnútorného trhu, ktorá bráni zavádzaniu celoeurópskych služieb a dobudovaniu vnútorného trhu s bezdrôtovými širokopásmovými komunikáciami. Predovšetkým môže vytvoriť nerovnaké podmienky pre prístup k takýmto službám, obmedzovať hospodársku súťaž medzi podnikmi so sídlom v rôznych členských štátoch a potláčať investície do vyspelejších sietí a technológií a vznik inovačných služieb, čím môže pripraviť občanov a podniky o možnosť využívať všadeprítomné integrované služby vysokej kvality a prevádzkovateľov bezdrôtového širokopásmového prístupu o zvýšenie efektívnosti vďaka rozsiahlym činnostiam s hlbšou integráciou. Preto by rozvoj pokrytia celej Únie vyspelými bezdrôtovými širokopásmovými komunikačnými službami so širokou integráciou mal byť sprevádzaný opatreniami na úrovni Únie týkajúcimi sa určitých aspektov prideľovania rádiového frekvenčného spektra. Členským štátom by sa zároveň malo ponechať právo prijímať opatrenia na organizáciu svojho rádiového frekvenčného spektra na účely verejného poriadku, verejnej bezpečnosti a obrany. (19) Poskytovatelia elektronických komunikačných služieb vrátane mobilných operátorov alebo konzorcií takýchto operátorov by mali byť schopní spoločne organizovať efektívne a cenovo dostupné pokrytie obrovskej časti územia Únie prinášajúce dlhodobý úžitok pre koncových používateľov, a teda využívať rádiové frekvenčné spektrum v niekoľkých členských štátoch, v ktorých sú podobné podmienky, postupy, náklady, lehoty a trvanie platnosti práv v harmonizovaných pásmach, a to v podobe balíkov doplnkového rádiového frekvenčného spektra, ako sú napríklad kombinácie nižších a vyšších frekvencií na pokrytie husto a menej husto obývaných oblastí. Iniciatívy v prospech väčšej koordinácie a konzistentnosti by takisto zlepšili predvídateľnosť investičného prostredia sietí. Takúto predvídateľnosť by výrazne podporila jasná politika v prospech dlhodobej platnosti práv na využívanie zdrojov v súvislosti s rádiovým frekvenčným spektrom bez toho, aby bol dotknutý charakter platnosti takýchto práv v niektorých členských štátoch na dobu neurčitú, pričom takáto politika by bola spojená s jednoznačnými podmienkami prevodu, prenájmu alebo spoločného využívania časti alebo celého frekvenčného spektra, na ktoré sa takéto individuálne právo na využívanie zdrojov vzťahuje. (20) Mala by sa zlepšiť koordinácia a konzistentnosť práv na využívanie rádiového frekvenčného spektra, a to aspoň v prípade pásiem, ktoré boli harmonizované pre bezdrôtové pevné, prenosné a mobilné širokopásmové komunikácie. Sem patria pásma určené na úrovni Medzinárodnej telekomunikačnej únie pre pokročilé systémy medzinárodnej mobilnej telekomunikácie (IMT), ako aj pásma používané v rádiových miestnych počítačových sieťach (RLAN), napríklad pásma 2,4 GHz a 5 GHz. Zahrnuté by mali byť rovnako aj pásma, ktoré môžu byť harmonizované pre bezdrôtové širokopásmové komunikácie v budúcnosti, ako sa predpokladá v článku 3 písm. b) programu politiky rádiového frekvenčného spektra a v stanovisku skupiny pre politiku rádiového frekvenčného spektra pod názvom Strategické výzvy, ktorým čelí Európa pri riešení rastúceho dopytu po rádiovom frekvenčnom spektre pre bezdrôtové širokopásmové pripojenie prijatom 13. júna 2013, ako napríklad v blízkej budúcnosti pásma 700 MHz, 1,5 GHz a 3,8 – 4,2 GHz. (21) Konzistentnosť medzi rôznymi vnútroštátnymi postupmi prideľovania rádiového frekvenčného spektra by sa posilnila explicitnejšími ustanoveniami týkajúcimi sa kritérií relevantných pre načasovanie postupov udeľovania oprávnení, obdobia, na ktoré sú práva udelené, poplatkov a spôsobov ich platby, povinností v súvislosti s kapacitou a pokrytím, vymedzenia rozsahu rádiového frekvenčného spektra a blokov frekvenčného spektra, ktoré podliehajú postupu udeľovania, požiadaviek na objektívnu hranicu na podporu účinnej hospodárskej súťaže, podmienok pre obchodovateľnosť práv na využívanie zdrojov vrátane podmienok ich spoločného využívania. (22) Obmedzenie bremena poplatkov na mieru, akú si vyžaduje optimálne spravovanie rádiového frekvenčného spektra, a zabezpečenie rovnováhy medzi okamžitými platbami a pravidelnými poplatkami by podporilo investície do infraštruktúry a zavádzanie technológií, ako aj prenesenie sprievodných nákladových výhod na koncových používateľov. (23) Väčšie zosúladenie prideľovania rádiového frekvenčného spektra a následného zavádzania bezdrôtového širokopásmového pripojenia v celej Únii by malo podporiť dosiahnutie úspor z rozsahu v súvisiacich odvetviach, napríklad v prípade sieťových zariadení a koncových zariadení. Tieto odvetvia by zasa vo väčšej miere než doposiaľ mohli zohľadňovať iniciatívy a politiky Únie týkajúce sa využívania rádiového frekvenčného spektra. Preto by sa mal zaviesť postup harmonizácie časových harmonogramov udeľovania práv na využívanie zdrojov v takýchto pásmach a minimálne alebo bežné trvanie ich platnosti. (24) Pokiaľ ide o ostatné hlavné a podstatné podmienky, ktoré môžu byť spojené s právami na využívanie rádiového frekvenčného spektra pre bezdrôtové širokopásmové pripojenie, konvergentné uplatňovanie regulačných zásad a kritérií stanovených v tomto nariadení jednotlivými členskými štátmi by bolo podporené prostredníctvom koordinačného mechanizmu, ktorý by Komisii a príslušným orgánom ostatných členských štátov poskytoval príležitosť vopred pripomienkovať postup udeľovania práv na využívanie zdrojov v danom členskom štáte a Komisii by po zohľadnení názorov členských štátov umožňoval zabrániť vykonaniu akéhokoľvek návrhu, v prípade ktorého by sa javilo, že je v rozpore s právnymi predpismi Únie. (25) Vzhľadom na obrovský nárast dopytu po rádiovom frekvenčnom spektre pre bezdrôtové širokopásmové pripojenie by sa mali podporovať riešenia pre alternatívny spektrálne účinný prístup k bezdrôtovému širokopásmovému pripojeniu. Sem patrí používanie systémov bezdrôtového prístupu s nízkym výkonom a malým prevádzkovým rozsahom, ako sú napríklad tzv. „hotspoty“ rádiových miestnych počítačových sietí (RLAN, známe aj ako „Wi-Fi“), ako aj siete malých bunkových prístupových bodov s nízkym výkonom (nazývané aj femtobunky, pikobunky alebo metrobunky). (26) Doplnkové systémy bezdrôtového prístupu, ako napríklad RLAN, najmä verejne prístupné prístupové body RLAN, v čoraz väčšej miere umožňujú koncovým používateľom prístup k internetu a mobilným operátorom presmerovanie mobilnej prevádzky, pričom využívajú harmonizované zdroje rádiového frekvenčného spektra bez nutnosti udelenia individuálneho oprávnenia alebo práva na využívanie rádiového frekvenčného spektra. (27) Väčšinu prístupových bodov RLAN doteraz používali súkromní používatelia ako miestne bezdrôtové rozšírenie svojho pevného širokopásmového pripojenia. Ak sa koncoví používatelia v rámci limitov svojich vlastných predplatených internetových služieb rozhodnú, že budú prístup k svojej sieti RLAN využívať spoločne s inými, dostupnosť veľkého počtu takýchto prístupových bodov, najmä v husto osídlených oblastiach, by mala maximalizovať bezdrôtovú dátovú kapacitu prostredníctvom opätovného využívania rádiového frekvenčného spektra a vytvoriť nákladovo efektívnu doplnkovú bezdrôtovú širokopásmovú infraštruktúru prístupnú ďalším koncovým používateľom. Preto by sa mali odstrániť alebo zamedziť zbytočné obmedzenia pre koncových používateľov pri spoločnom využívaní prístupu k ich vlastným prístupovým bodom k sieťam RLAN s inými koncovými používateľmi alebo pri pripájaní sa k takýmto prístupovým bodom. (28) Ďalej by sa mali odstrániť aj zbytočné obmedzenia pri rozmiestňovaní a prepájaní prístupových bodov RLAN. Verejné orgány alebo poskytovatelia verejných služieb v čoraz väčšej miere využívajú prístupové body RLAN vo svojich priestoroch na vlastné účely, napríklad ich poskytujú na používanie svojim zamestnancom, na výraznejšie uľahčenie nákladovo efektívneho miestneho prístupu občanov k službám elektronickej verejnej správy alebo na podporu poskytovania inteligentných verejných služieb s informáciami v reálnom čase ako napríklad v prípade verejnej dopravy alebo riadenia dopravy. Tieto orgány by takisto mohli poskytnúť prístup k týmto prístupovým bodom občanom vo všeobecnosti ako doplnkovú službu k službám poskytovaným verejnosti v týchto priestoroch a mali by byť schopné tak urobiť v súlade s pravidlami hospodárskej súťaže a verejného obstarávania. Umožnenie miestneho prístupu k elektronickým komunikačným sieťam vo vnútri alebo v okolí súkromného majetku alebo ohraničeného verejného priestranstva ako doplnkovej služby k inej činnosti, ktorá nie je závislá od takéhoto prístupu, ako napríklad hotspoty RLAN, ktoré sú k dispozícii zákazníkom využívajúcim iné komerčné činnosti alebo širokej verejnosti v tomto priestore, by takéhoto poskytovateľa nemalo kvalifikovať ako poskytovateľa elektronických komunikácií. (29) Bezdrôtové prístupové body s malým dosahom a nízkym výkonom sú veľmi malé a nenápadné zariadenia podobné domácim Wi-Fi smerovačom, ktorých technické vlastnosti by mali byť špecifikované na úrovni Únie, aby mohli byť bez neprimeraných obmedzení z hľadiska individuálnych stavebných alebo iných povolení zavádzané a využívané v rôznych miestnych podmienkach v súlade so všeobecným oprávnením. Primeranosť opatrení, v ktorých sa špecifikujú technické vlastnosti na takéto využívanie, aby bolo možné uplatniť všeobecné oprávnenie, by sa mala zaistiť prostredníctvom stanovenia vlastností, ktoré sú podstatne prísnejšie než platné maximálne hranice stanovené v opatreniach Únie, pokiaľ ide o parametre, ako je napríklad výkon. (30) Členské štáty by mali zabezpečiť, aby spravovanie rádiového frekvenčného spektra na vnútroštátnej úrovni nebránilo iným členským štátom vo využívaní rádiového frekvenčného spektra, na ktoré majú nárok, alebo v plnení ich povinností v súvislosti s pásmami, ktorých využívanie je harmonizované na úrovni Únie. Vychádzajúc zo súčasných činností skupiny pre politiku rádiového frekvenčného spektra je potrebné zaviesť koordinačný mechanizmus na zabezpečenie toho, aby mal každý členský štát rovnocenný prístup k rádiovému frekvenčnému spektru a aby výsledky koordinácie boli konzistentné a vynútiteľné. (31) Skúsenosti s vykonávaním regulačného rámca Únie naznačujú, že súčasné ustanovenia, ktoré vyžadujú konzistentné uplatňovanie regulačných opatrení spolu s cieľom prispieť k rozvoju vnútorného trhu, nevytvorili dostatočnú motiváciu na konštrukciu prístupových produktov na základe harmonizovaných noriem a procesov, najmä vo vzťahu k pevným sieťam. Prevádzkovatelia, ktorí pôsobia v rôznych členských štátoch, majú ťažkosti so získavaním prístupových vstupov s primeranou úrovňou kvality a interoperability sietí a služieb a ak sú takéto vstupy k dispozícii, vykazujú rozdielne technické vlastnosti. To zvyšuje náklady a predstavuje prekážku cezhraničného poskytovania služieb. (32) Integrácia jednotného trhu s elektronickými komunikáciami by sa urýchlila, ak by sa vytvoril rámec na vymedzenie určitých kľúčových európskych virtuálnych produktov, ktoré sú obzvlášť dôležité pre poskytovateľov elektronických komunikačných služieb na to, aby mohli poskytovať cezhraničné služby, a na prijatie spoločnej stratégie celej Únie v prostredí, kde sa čoraz viac presadzuje infraštruktúra založená výlučne na IP. Táto stratégia by vychádzala z kľúčových parametrov a minimálnych vlastností. (33) Mali by sa riešiť prevádzkové potreby zabezpečované pomocou rôznych virtuálnych produktov. Európske produkty virtuálneho prístupu k širokopásmovému pripojeniu by mali byť dostupné v prípadoch, v ktorých sa od prevádzkovateľa s významným vplyvom na trhu podľa podmienok rámcovej smernice a prístupovej smernice požaduje za regulovaných podmienok poskytovať prístup k špecifickému prístupovému bodu v jeho sieti. Po prvé, efektívny vstup na trh za hranicami by mal byť uľahčený vďaka harmonizovaným produktom, ktoré cezhraničným poskytovateľom umožnia počiatočné poskytovanie služieb ich koncovým zákazníkom bez omeškania a v predvídateľnej a dostatočnej kvalite, a to vrátane služieb pre podnikových zákazníkov s viacerými sídlami v rôznych členských štátoch, ak by to bolo nevyhnutné a primerané podľa analýzy trhu. Tieto harmonizované produkty by mali byť dostupné počas dostatočne dlhého obdobia s cieľom umožniť záujemcom o prístup a poskytovateľom plánovanie strednodobých a dlhodobých investícií. (34) Po druhé, sofistikované produkty virtuálneho prístupu, ktoré si vyžadujú vyššiu úroveň investícií zo strany záujemcov o prístup a umožnia im zvýšiť úroveň kontroly a diferenciácie, a to najmä poskytovaním prístupu bližšie k miestnej úrovni, sú kľúčové pre vytvorenie podmienok pre udržateľnú hospodársku súťaž na celom vnútornom trhu. S cieľom uľahčiť cezhraničné investície by preto aj tieto kľúčové veľkoobchodné produkty prístupu k prístupovým sieťam novej generácie mali byť harmonizované. Takéto produkty virtuálneho prístupu k širokopásmovému pripojeniu by mali byť navrhnuté tak, aby mali funkcie rovnocenné s fyzickým uvoľneným prístupom, s cieľom rozšíriť rozsah možných veľkoobchodných nápravných opatrení, ktoré by národné regulačné orgány mohli zvažovať v rámci posudzovania proporcionality podľa smernice 2002/19/ES. (35) Po tretie, takisto je potrebné harmonizovať veľkoobchodný prístupový produkt pre ukončujúce segmenty prenajatých okruhov so zdokonalenými rozhraniami v záujme umožnenia cezhraničného poskytovania služieb prepojiteľnosti, ktoré sú kritické z hľadiska plnenia úloh, pre najnáročnejších podnikových používateľov. (36) V kontexte postupného prechodu na siete založené výlučne na IP je nedostatočná dostupnosť produktov prepojiteľnosti založených na IP protokole pre rôzne triedy služieb so zaistenou kvalitou, ktoré umožňujú komunikačné cesty naprieč sieťovými doménami a cez hranice sietí, a to v rámci členských štátov a aj medzi nimi, prekážkou rozvoja aplikácií, ktoré sú založené na prístupe k iným sieťam, a tak obmedzuje technologické inovácie. Okrem toho táto situácia bráni tomu, aby sa vo väčšom rozsahu rozšírili výhody, ktoré sú spojené s riadením a poskytovaním sietí a produktov prepojiteľnosti založených na IP so zaistenou úrovňou kvality služieb, najmä zvýšená bezpečnosť, spoľahlivosť a flexibilita, nákladová efektívnosť a rýchlejšie poskytovanie, ktoré sú prínosom pre prevádzkovateľov sietí, poskytovateľov služieb aj koncových používateľov. Preto je potrebný harmonizovaný prístup k navrhovaniu a dostupnosti týchto produktov, a to na základe rozumných podmienok, ktoré by prípadne zahŕňali aj možnosť vzájomných dodávok dotknutých podnikov v oblasti elektronických komunikácií. (37) Národné regulačné orgány by pri posudzovaní najvhodnejších nápravných opatrení v oblasti prístupu k sieťam prevádzkovateľov identifikovaných ako podniky s významným vplyvom na trhu mali zohľadniť zavedenie európskych produktov virtuálneho prístupu k širokopásmovému pripojeniu podľa tohto nariadenia, pričom by mali zabrániť nadmernej regulácii prostredníctvom zbytočnej multiplikácie veľkoobchodných prístupových produktov, či už uloženej na základe analýzy trhu alebo stanovenej za iných podmienok. Zavedenie európskeho produktu virtuálneho prístupu by predovšetkým samo osebe nemalo viesť k zvýšeniu počtu regulovaných prístupových produktov uložených danému prevádzkovateľovi. Navyše, potreba, aby národné regulačné orgány po prijatí tohto nariadenia posudzovali, či by namiesto platných nápravných opatrení pre veľkoobchodný prístup mal byť uložený európsky produkt virtuálneho prístupu k širokopásmovému pripojeniu, a aby posudzovali primeranosť uloženia európskeho produktu virtuálneho prístupu k širokopásmovému pripojeniu v rámci budúcich preskúmaní trhu, ak zistia významný vplyv na trhu, by nemala mať vplyv na ich zodpovednosť pri identifikácii najvhodnejšieho a najprimeranejšieho nápravného opatrenia na riešenie zisteného problému v oblasti hospodárskej súťaže v súlade s článkom 16 smernice 2002/21/ES. (38) V záujme predvídateľnosti regulácie by sa v právnych predpisoch mali odzrkadliť aj kľúčové prvky vyvíjajúcej sa rozhodovacej praxe podľa súčasného právneho rámca, ktoré ovplyvňujú podmienky, za ktorých sa veľkoobchodné prístupové produkty vrátane európskych produktov virtuálneho prístupu k širokopásmovému pripojeniu sprístupňujú pre siete novej generácie. Mali by zahŕňať ustanovenia odrážajúce význam vzťahu medzi konkurenčnými obmedzeniami vyplývajúcimi z alternatívnych pevných a bezdrôtových infraštruktúr, účinnými zárukami nediskriminačného prístupu a existujúcou úrovňou hospodárskej súťaže, pokiaľ ide o cenu, výber a kvalitu na maloobchodnej úrovni, pre analýzu veľkoobchodných trhov s prístupom a najmä nevyhnutnosti cenových kontrol týkajúcich sa takéhoto prístupu k prístupovým sieťam novej generácie. Aspekt ceny, výberu a kvality na maloobchodnej úrovni v konečnom dôsledku určí výhody pre koncových používateľov. Napríklad pri vykonávaní individuálneho posudzovania podľa článku 16 smernice 2002/21/ES a bez toho, aby bolo dotknuté posúdenie významnej trhovej sily a uplatňovanie pravidiel EÚ v oblasti hospodárskej súťaže, národné regulačné orgány môžu usúdiť, že za existencie dvoch pevných prístupových sietí novej generácie sú trhové podmienky dostatočne konkurenčné na to, aby mohli podnecovať modernizáciu sietí a rozvíjať sa smerom k poskytovaniu ultrarýchlych služieb, čo je dôležitým parametrom maloobchodnej hospodárskej súťaže. (39) Očakáva sa, že intenzívnejšia hospodárska súťaž na jednotnom trhu bude mať za následok postupné zníženie sektorovo špecifickej regulácie na základe analýzy trhu. Jedným z výsledkov dobudovania jednotného trhu by mala byť väčšia tendencia smerom k účinnej hospodárskej súťaži na relevantných trhoch s tým, že uplatňovanie právnych predpisov na ochranu hospodárskej súťaže ex post sa v čoraz väčšej miere považuje za dostatočné na zabezpečenie fungovania trhu. S cieľom zabezpečiť právnu jednoznačnosť a predvídateľnosť cezhraničných regulačných prístupov by mali byť stanovené jasné a záväzné kritériá, ako posúdiť, či daný trh ešte opodstatňuje ukladanie regulačných povinností ex-ante z dôvodu pretrvávania prekážok a perspektív hospodárskej súťaže, najmä hospodárskej súťaže, ktorá je založená na infraštruktúre, a podmienky hospodárskej súťaže na maloobchodnej úrovni týkajúce sa parametrov, ako je napríklad cena, výber a kvalita, ktoré sú v konečnom dôsledku tým, čo je relevantné pre koncových používateľov a celosvetovú konkurencieschopnosť hospodárstva EÚ. To by malo byť východiskom pre následné revízie zoznamu trhov podliehajúcich regulácii ex ante a pomôcť národným regulačným orgánom zamerať sa konvergentným spôsobom na tie oblasti, kde hospodárska súťaž ešte nie je účinná. Vytvorenie skutočného jednotného trhu s elektronickými komunikáciami okrem toho môže ovplyvniť geografický dosah trhov, pokiaľ ide o sektorovo špecifickú reguláciu založenú na zásadách hospodárskej súťaže, ako aj o uplatnenie samotných právnych predpisov v oblasti hospodárskej súťaže. (40) Rozdiely vo vykonávaní sektorovo špecifických pravidiel ochrany koncových používateľov na vnútroštátnej úrovni vytvárajú zásadné prekážky pre jednotný digitálny trh, najmä vo forme zvýšených nákladov na dodržiavanie predpisov pre poskytovateľov elektronických komunikácií pre verejnosť, ktorí chcú ponúkať služby vo viacerých členských štátoch. Fragmentácia a neistota, pokiaľ ide o úroveň ochrany v rôznych členských štátoch okrem toho podkopáva dôveru koncových používateľov a odrádza ich od nákupu elektronických komunikačných služieb v zahraničí. V záujme dosiahnutia cieľa Únie odstrániť prekážky na vnútornom trhu je nevyhnutné nahradiť existujúce rozdielne vnútroštátne právne opatrenia jediným a plne harmonizovaným súborom sektorovo špecifických pravidiel, ktoré vytvoria vysokú spoločnú úroveň ochrany koncových používateľov. Takáto úplná harmonizácia právnych predpisov by nemala brániť poskytovateľom elektronických komunikácií pre verejnosť ponúkať koncovým používateľom zmluvné podmienky s ešte vyššou úrovňou ochrany. (41) Keďže toto nariadenie harmonizuje len určité sektorovo špecifické pravidlá, nemali by ním byť dotknuté všeobecné pravidlá ochrany spotrebiteľov, ako sa stanovujú v aktoch Únie a vo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktoré ich vykonávajú. (42) Ustanovenia v kapitolách 4 a 5 tohto nariadenia, ktoré sa vzťahujú na koncových používateľov, by sa mali uplatňovať nielen na spotrebiteľov, ale aj na iné kategórie koncových používateľov, najmä na mikropodniky. Koncoví používatelia, ktorí nie sú spotrebiteľmi, by na svoju individuálnu žiadosť mali mať možnosť dohodnúť sa v rámci individuálnej zmluvy na odchýlkach od určitých ustanovení. (43) Dobudovanie jednotného trhu s elektronickými komunikáciami si vyžaduje aj odstránenie prekážok pre koncových používateľov pri prístupe k elektronickým komunikačným službám v celej Únii. Verejné orgány by preto nemali vytvárať ani udržiavať prekážky pri cezhraničnom nákupe takýchto služieb. Poskytovatelia elektronických komunikácií pre verejnosť by nemali odmietnuť alebo obmedziť prístup koncových používateľov alebo ich diskriminovať na základe ich štátnej príslušnosti alebo členského štátu bydliska. Diferenciácia by však mala byť možná na základe objektívne odôvodnených rozdielov v nákladoch, rizikách a trhových podmienkach, akými sú rozdiely v dopyte a cenová politika konkurentov. (44) Medzi domácimi hlasovými a SMS komunikáciami a komunikáciami, ktoré končia v inom členskom štáte, naďalej pretrvávajú veľmi výrazné cenové rozdiely, a to ako pri pevných, tak pri mobilných komunikáciách. Zatiaľ čo existujú podstatné rozdiely medzi krajinami, prevádzkovateľmi a tarifnými balíkmi, ako aj medzi mobilnými a pevnými službami, táto situácia naďalej znevýhodňuje zraniteľnejšie skupiny zákazníkov a vytvárajú sa tak prekážky plynulej komunikácie v rámci Únie. Dochádza k tomu napriek veľmi výraznému zníženiu a konvergencii poplatkov za ukončenie v absolútnom vyjadrení v rozličných členských štátoch a napriek nízkym cenám na tranzitných trhoch. Okrem toho prechod na prostredie elektronických komunikácií, ktoré je úplne závislé od IP, by mal v náležitom čase priniesť dodatočné zníženie nákladov. Akékoľvek značné rozdiely v maloobchodných tarifách medzi domácimi pevnými diaľkovými komunikáciami, ktoré sú iné než komunikácie uskutočnené v rámci jednej miestnej lokality označenej kódom zemepisnej oblasti v národnom pláne číslovania, a pevnými komunikáciami, ktoré končia v inom členskom štáte, by sa preto mali odôvodňovať na základe objektívnych kritérií. Maloobchodné tarify za medzinárodné mobilné komunikácie by nemali v prípade regulovaných roamingových hovorov prevyšovať eurotarify za hovory a v prípade regulovaných roamingových SMS správ eurotarify za SMS správy stanovené v nariadení (EÚ) č. 531/2012, pokiaľ nie sú odôvodnené na základe objektívnych kritérií. Takéto kritériá môžu zahŕňať dodatočné náklady a prijateľnú súvisiacu maržu. Ďalšie objektívne faktory môžu zahŕňať rozdiely v súvisiacej pružnosti cien a jednoduchej dostupnosti alternatívnych taríf pre všetkých koncových používateľov od poskytovateľov elektronických komunikácií verejnosti, ktorí ponúkajú cezhraničné komunikácie v rámci Únie za malý alebo žiadny dodatočný poplatok, alebo jednoduchej dostupnosti služieb informačnej spoločnosti s porovnateľnými funkciami pod podmienkou, že poskytovatelia svojich koncových používateľov aktívne informujú o takýchto možnostiach. (45) Internet sa za posledné desaťročia rozvinul na otvorenú platformu pre inováciu s malými prekážkami prístupu pre koncových používateľov, poskytovateľov obsahu a aplikácií a poskytovateľov internetových služieb. Existujúci regulačný rámec je zameraný na podporu možnosti koncových používateľov získať prístup k informáciám a šíriť ich alebo prevádzkovať aplikácie a služby podľa vlastného výberu. Nedávno však správa Orgánu európskych regulátorov pre elektronické komunikácie (BEREC) o postupoch riadenia prevádzky uverejnená v máji 2012 a štúdia o fungovaní trhu s prístupom na internet a poskytovaním internetu z pohľadu spotrebiteľa, ktorú zadala Výkonná agentúra pre zdravie a spotrebiteľov a ktorá bola uverejnená v decembri 2012, ukázali, že značný počet koncových používateľov je ovplyvnený postupmi riadenia prevádzky, ktoré blokujú alebo spomaľujú konkrétne aplikácie. Tieto tendencie si vyžadujú jasné pravidlá na úrovni Únie, aby sa zachoval otvorený internet a aby nedochádzalo k fragmentácii jednotného trhu v dôsledku opatrení jednotlivých členských štátov. (46) Sloboda koncových používateľov získať prístup k informáciám a zákonnému obsahu a šíriť ich, prevádzkovať aplikácie a vyžívať služby podľa vlastného výberu podlieha dodržiavaniu právnych predpisov Únie a zodpovedajúcich vnútroštátnych právnych predpisov. V tomto nariadení sa vymedzujú limity pre akékoľvek obmedzenia tejto slobody poskytovateľmi elektronických komunikácií verejnosti, ale nedotýka sa ostatných právnych predpisov Únie vrátane pravidiel, ktorými sa riadia autorské práva, ani smernice 2000/31/ES. (47) V rámci otvoreného internetu by poskytovatelia elektronických komunikácií verejnosti nemali v rámci zmluvne dohodnutých limitov pre objemy dát a rýchlosti služieb prístupu na internet blokovať, spomaľovať, znehodnocovať alebo diskriminovať konkrétne druhy obsahu, aplikácie alebo služby alebo ich špecifické triedy, s výnimkou obmedzeného počtu primeraných opatrení týkajúcich sa riadenia prevádzky. Takéto opatrenia musia byť transparentné, primerané a nediskriminačné. Primerané riadenie prevádzky zahŕňa predchádzanie alebo bránenie vážnym zločinom, ako aj dobrovoľné opatrenia poskytovateľov, ktoré znemožňujú prístup k detskej pornografii a jej šírenie. Minimalizovanie účinkov preťaženia siete by sa malo považovať za primerané, pokiaľ je preťaženie siete iba dočasnou alebo výnimočnou záležitosťou. (48) Tarify založené na objeme by sa mali považovať za zlučiteľné so zásadou otvoreného internetu, pokiaľ koncovým používateľom umožňujú zvoliť si tarifu, ktorá zodpovedá ich bežnej spotrebe dát a je založená na transparentných informáciách o podmienkach a dôsledkoch takéhoto výberu. Zároveň by takéto tarify mali poskytovateľom elektronických komunikácií verejnosti umožňovať lepšie prispôsobenie kapacít siete predpokladaným objemom dát. Je dôležité, aby koncoví používatelia boli plne informovaní pred tým, ako sa rozhodnú pre akékoľvek limity objemu alebo rýchlosti dát a platné tarify, aby mohli priebežne sledovať svoju spotrebu a jednoduchým spôsobom, ak si to želajú, zvýšiť objem dostupných dát. (49) Existuje takisto dopyt koncových používateľov po službách a aplikáciách, ktoré si vyžadujú zvýšenú úroveň zaistenej kvality služieb, ktoré ponúkajú poskytovatelia elektronických komunikácií verejnosti alebo poskytovatelia obsahu, aplikácií alebo služieb. Takéto služby môžu zahŕňať okrem iného vysielanie prostredníctvom internetového protokolu (IP-TV), videokonferencie a určité aplikácie v zdravotníctve. Koncoví používatelia by takisto mali mať možnosť slobodne uzatvárať s poskytovateľmi elektronických komunikácií verejnosti alebo poskytovateľmi obsahu, aplikácií alebo služieb zmluvy o poskytovaní špecializovaných služieb so zvýšenou kvalitou služby. (50) Ďalej existuje dopyt zo strany poskytovateľov obsahu, aplikácií a služieb, pokiaľ ide o poskytovanie prenosových služieb založených na flexibilných parametroch kvality vrátane nižších úrovní priority pre prevádzku, ktorá nie je časovo limitovaná. Pre poskytovateľov obsahu, aplikácií a služieb je možnosť rokovať o takýchto flexibilných úrovniach kvality služieb s poskytovateľmi elektronických komunikácií verejnosti nevyhnutná, aby mohli poskytovať špecializované služby, a očakáva sa, že bude zohrávať významnú úlohu v rozvoji nových služieb, akými sú napríklad komunikácie medzi strojmi (tzv. M2M, machine-to-machine communication). Zároveň by takéto opatrenia mali poskytovateľom elektronických komunikácií verejnosti umožňovať lepšiu vyváženosť prevádzky a predchádzanie preťaženiu sietí. Poskytovatelia obsahu, aplikácií a služieb a poskytovatelia elektronických komunikácií verejnosti by preto mali mať možnosť slobodne uzatvárať zmluvy o poskytovaní špecializovaných služieb s vymedzenými úrovňami kvality služby, pod podmienkou, že takéto zmluvy nebudú mať za následok podstatné zhoršenie všeobecnej kvality služieb prístupu na internet. (51) Národné regulačné orgány zohrávajú ústrednú úlohu pri zabezpečovaní schopnosti koncových používateľov účinne uplatňovať slobodu využívania prístupu k otvorenému internetu. V záujme toho by národné regulačné orgány mali mať povinnosť sledovať opatrenia a podávať správy a zabezpečovať súlad poskytovateľov elektronických komunikácií verejnosti s predpismi a dostupnosť vysoko kvalitných nediskriminačných služieb prístupu na internet, ktoré nie sú negatívne ovplyvnené špecializovanými službami. Pri posudzovaní možného všeobecného zhoršenia kvality služieb prístupu na internet by národné regulačné orgány mali vziať do úvahy parametre kvality, akými sú parametre času a spoľahlivosti (latencia, chvenie, strata paketov), úrovne a vplyvy preťaženia siete, skutočné rýchlosti v porovnaní s proklamovanými, výkonnosť služieb prístupu na internet v porovnaní so špecializovanými službami, ako aj kvalitu tak, ako je vnímaná koncovými používateľmi. Národné regulačné orgány by sa mali splnomocniť ukladať minimálne požiadavky na kvalitu služieb pre všetkých alebo jednotlivých poskytovateľov elektronických komunikácií verejnosti, ak je to potrebné s cieľom predchádzať všeobecnému zhoršeniu/znižovaniu kvality služieb prístupu na internet. (52) Opatrenia na zabezpečenie lepšej transparentnosti a porovnateľnosti cien, taríf a zmluvných podmienok a parametrov kvality služby vrátane parametrov špecifických pre poskytovanie služieb prístupu na internet by mali zvýšiť schopnosť koncových používateľov optimalizovať svoj výber poskytovateľov a v plnej miere tak využívať výhody hospodárskej súťaže. (53) Koncovým používateľom by sa mali zodpovedajúcim spôsobom poskytnúť informácie o cene a type ponúkanej služby pred jej zakúpením. Tieto informácie by sa mali takisto poskytovať bezprostredne pred spojením hovoru, keď sa na volanie na konkrétne číslo alebo na službu vzťahujú osobitné cenové podmienky, aké sa uplatňujú napríklad na volania na služby s osobitnou tarifou, ku ktorým sa účtuje prirážka. V prípadoch, keď takáto povinnosť predstavuje pre poskytovateľa služby neúmerne veľkú záťaž vo vzťahu k trvaniu a nákladom na informáciu o tarife v porovnaní s priemerným trvaním hovoru a rizikom spojeným s nákladmi, ktorým je koncový používateľ vystavený, národné regulačné orgány môžu udeliť výnimku. Koncovým používateľom by sa takisto mali poskytnúť informácie o prípadných dodatočných poplatkoch, ktoré sa vzťahujú na bezplatné telefónne čísla. (54) Poskytovatelia elektronických komunikácií verejnosti by mali zodpovedajúcim spôsobom informovať koncových používateľov okrem iného o svojich službách a tarifách, parametroch kvality služby, prístupe k pohotovostným službám a o akomkoľvek obmedzení a výbere služieb a produktov určených pre zákazníkov so zdravotným postihnutím. Tieto informácie by sa mali poskytovať jasným a transparentným spôsobom a mali by byť špecifické pre tie členské štáty, v ktorých sa služby poskytujú, a v prípade, že došlo k ich zmene, mali by sa aktualizovať. Poskytovatelia by mali byť oslobodení od dodržiavania požiadaviek na informovanie, pokiaľ ide o individuálne dojednané ponuky. (55) Dostupnosť porovnateľných informácií o produktoch a službách je nanajvýš dôležitá, aby koncoví používatelia mohli nezávisle posudzovať ponuky. Skúsenosti ukazujú, že dostupnosť spoľahlivých a porovnateľných informácií zvyšuje dôveru koncových používateľov vo využívanie služieb a podporuje ich ochotu uplatňovať slobodu výberu. (56) Zmluvy sú významným nástrojom na zabezpečenie vysokej úrovne transparentnosti informácií a právnej istoty pre koncových používateľov. Poskytovatelia elektronických komunikácií verejnosti by mali koncovým používateľom sprostredkovať jasné a zrozumiteľné informácie o všetkých podstatných prvkoch zmluvy pred jej záväzným potvrdením zo strany koncového používateľa. Informácie by mali byť záväzné a nemenné, okrem prípadov, keď sa pozmenia na základe následnej zmluvy medzi koncovým používateľom a poskytovateľom. Komisia a niekoľko národných regulačných orgánov nedávno zistilo podstatné rozdiely medzi rýchlosťou služieb prístupu na internet uvádzanou v reklamách a rýchlosťou, ktorá bola koncovým používateľom skutočne k dispozícii. Poskytovatelia elektronických komunikácií verejnosti by preto mali koncových používateľov ešte pred uzatvorením zmluvy informovať o rýchlosti a ďalších parametroch kvality služby, ktoré môžu reálne dodať v hlavnej lokalite koncového používateľa. (57) Pokiaľ ide o koncové zariadenia, v zmluve by sa mali vymedziť všetky obmedzenia, ktoré poskytovateľ zaviedol na používanie týchto zariadení, napríklad zakódovanie mobilných prístrojov na využívanie len určitých typov kariet SIM, ako aj všetky poplatky splatné pri skončení zmluvy pred uplynutím dohodnutej viazanosti. Po skončení zmluvy po uplynutí dohodnutej viazanosti by sa nemali účtovať žiadne poplatky. (58) S cieľom predchádzať nepríjemným prekvapeniam spojeným s výškou faktúr by koncoví používatelia mali mať možnosť stanoviť hornú hranicu svojich poplatkov spojených s využívaním telefónnych služieb alebo služieb prístupu na internet. Tento nástroj by mal byť dostupný bezplatne, s príslušným oznámením, ktoré je možné opätovne získať, keď sa výška poplatkov blíži k tejto hranici. Po dosiahnutí maximálneho limitu by sa tieto služby koncovým používateľom nemali viac poskytovať alebo účtovať, pokiaľ výslovne nepožiadajú o pokračovanie ich poskytovania podľa dohody s poskytovateľom. (59) Skúsenosti z členských štátov a výsledky nedávnej štúdie, ktorú zadala Výkonná agentúra pre zdravie a spotrebiteľov, ukázali, že dlhé zmluvné obdobia a automatické predlžovanie zmlúv alebo ich predlžovanie v tichosti sú veľkou prekážkou pri zmene prevádzkovateľa. Je preto žiaduce, aby koncoví používatelia mali možnosť bez akýchkoľvek nákladov odstúpiť od zmluvy po šiestich mesiacoch od jej uzatvorenia. V takom prípade sa od koncových používateľov môže požadovať, aby svojim poskytovateľom nahradili zostatkovú hodnotu dotovaného koncového zariadenia alebo proporcionálnu zostatkovú hodnotu akýchkoľvek ďalších zvýhodnení. Zmluvy, ktoré boli v tichosti predĺžené, by sa mali dať vypovedať s jednomesačnou výpovednou lehotou. (60) Všetky významné zmeny zmluvných podmienok zavedené poskytovateľmi elektronických komunikačných služieb verejnosti v neprospech koncového používateľa, napríklad zmeny týkajúce sa poplatkov, taríf, obmedzení objemu dát, rýchlosti prenosu dát, pokrytia alebo spracúvania osobných údajov, by sa mali považovať za motívy, ktoré koncového používateľa oprávňujú vypovedať zmluvu bez akýchkoľvek poplatkov. (61) Balíky zahŕňajúce elektronické komunikačné služby a iné služby, ako napríklad lineárne vysielanie, sa stále častejšie využívajú a sú dôležitým prvkom hospodárskej súťaže. V prípadoch, keď sa na jednotlivé služby, z ktorých takéto balíky pozostávajú, uplatňujú odlišné zmluvné pravidlá týkajúce sa ukončenia zmluvy a zmeny poskytovateľa, koncovým používateľom sa v skutočnosti znemožňuje, aby prešli na konkurenčné ponuky týkajúce sa celého balíka alebo jeho časti. Ustanovenia tohto nariadenia týkajúce sa ukončenia zmluvy a zmeny poskytovateľa sa preto uplatňujú na všetky prvky takéhoto balíka. (62) S cieľom využiť v plnej miere výhody konkurenčného prostredia by koncoví používatelia mali mať možnosť informovanej voľby a zmeny poskytovateľa služieb, ak je to v ich záujme. Koncoví používatelia by preto mali mať možnosť zmeniť poskytovateľa služieb bez toho, aby im to komplikovali právne, technické alebo procedurálne prekážky alebo zmluvné podmienky a poplatky. Prenosnosť čísel je kľúčovým faktorom, ktorý spotrebiteľom uľahčuje voľbu a umožňuje účinnú hospodársku súťaž. Mala by sa vykonávať s minimálnym oneskorením, aby bolo číslo skutočne aktivované do jedného pracovného dňa od uzatvorenia zmluvy o prenesení čísla. Vyrovnanie nezaplatených faktúr by nemalo byť podmienkou vybavenia žiadosti o prenesenie čísla. (63) S cieľom zabezpečiť podporu pre poskytovanie miest komplexného vybavenia a uľahčiť koncovému používateľovi plynulú zmenu poskytovateľa by proces zmeny poskytovateľa mal viesť prijímajúci poskytovateľ elektronických komunikácií verejnosti. Prenášajúci poskytovateľ elektronických komunikácií verejnosti by nemal zdržiavať ani komplikovať proces zmeny poskytovateľa. Mali by sa v čo najväčšej miere využívať automatizované procesy a mala by sa zabezpečiť vysoká úroveň ochrany osobných údajov. Dostupnosť transparentných, presných a včasných informácií týkajúcich sa zmeny poskytovateľa by mala prispieť k zvýšeniu dôvery koncových používateľov v súvislosti so zmenou poskytovateľa a posilniť ich ochotu aktívne sa podieľať na konkurenčnom procese. (64) Zmluvy s prenášajúcimi poskytovateľmi elektronických komunikácií verejnosti by sa po zmene poskytovateľa mali automaticky zrušiť bez toho, aby koncoví používatelia museli robiť dodatočné kroky. V prípade predplatených služieb by sa zostatkové sumy kreditu, ktoré sa nevyčerpali, mali vrátiť spotrebiteľovi, ktorý mení poskytovateľa. (65) Koncoví používatelia musia mať možnosť plynulého prechodu pri zmene dôležitých identifikátorov, ako je napríklad e-mailová adresa. Na tento účel a s cieľom zabezpečiť, aby nedošlo k strate e-mailových komunikácií, koncoví používatelia by mali mať bezplatnú možnosť zvoliť si nástroj na preposielanie elektronickej pošty, ktorý ponúka prenášajúci poskytovateľ služby prístupu na internet v prípadoch, keď má koncový používateľ e-mailovú adresu, ktorú poskytuje prenášajúci poskytovateľ. (66) Príslušné vnútroštátne orgány môžu stanoviť celoplošné postupy prenášania čísiel a zmeny poskytovateľov, pričom by sa mal zohľadňovať technický rozvoj a potreba zabezpečiť rýchly a účinný proces zmeny poskytovateľa, ústretový voči spotrebiteľovi. Príslušné vnútroštátne orgány by mali byť schopné ukladať primerané opatrenia na adekvátnu ochranu koncových používateľov počas procesu zmeny poskytovateľa, ako aj zodpovedajúce sankcie, ktoré sú potrebné na minimalizovanie rizika zneužívania alebo zdĺhavého vybavovania. Takisto by mali byť schopné vytvoriť mechanizmus automatickej náhrady pre koncových používateľov v takýchto prípadoch. (67) Národné regulačné orgány by mali byť schopné zavádzať účinné opatrenia na sledovanie a zabezpečenie súladu s ustanoveniami tohto nariadenia a zároveň by mali mať právomoc ukladať účinné finančné a administratívne sankcie v prípade porušenia týchto ustanovení. (68) S cieľom zohľadniť vývoj na trhu a technický rozvoj by sa na Komisiu mala delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o zmeny príloh. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas svojich prípravných prác uskutočnila náležité konzultácie aj na expertnej úrovni. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť súčasné, včasné a primerané postúpenie príslušných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade. (69) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky na vykonávanie tohto nariadenia by sa Komisii mali udeliť vykonávacie právomoci, pokiaľ ide o rozhodnutie, na základe ktorého sa od členských štátov požaduje, aby upravili svoje plány na dodržanie spoločného harmonogramu na udelenie práv na využívanie a schválenie skutočného využívania. (70) Vykonávacie právomoci týkajúce sa harmonizácie a koordinácie povoľovania rádiového spektra, charakteristík bezdrôtových prístupových bodov s malým dosahom, koordinácie medzi členskými štátmi, pokiaľ ide o prideľovanie rádiového spektra, podrobnejších technických a metodických pravidiel týkajúcich sa európskych produktov virtuálneho prístupu k širokopásmovému pripojeniu a zabezpečenia prístupu na internet a primeraného riadenia prevádzky a kvality služieb, by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011.[25] (71) S cieľom zabezpečiť konzistentnosť medzi cieľom a opatreniami potrebnými na dobudovanie jednotného trhu pre elektronické komunikácie podľa tohto nariadenia a určitých konkrétnych existujúcich právnych ustanovení a na to, aby sa zohľadnili kľúčové prvky vyvíjajúcej sa rozhodovacej praxe, mali by sa zmeniť smernica 2002/21/ES, smernice 2002/20/ES a 2002/22/ES a nariadenie č. 531/2012. V rámci toho je potrebné zabezpečiť, aby sa smernica 2002/21/ES a súvisiace smernice interpretovali v spojení s týmto nariadením, zaviesť posilnené právomoci Komisie, aby mohla zabezpečiť konzistentnosť opravných prostriedkov uložených európskym poskytovateľom elektronických komunikácií, ktorí majú značnú silu na trhu v kontexte európskeho konzultačného mechanizmu, harmonizovať prijaté kritériá a posúdiť pritom vymedzenie a konkurencieschopnosť príslušných trhov, prispôsobiť oznamovací systém podľa smernice 2002/20/ES vzhľadom na jednotné povolenie EÚ, ako aj zrušiť ustanovenia o minimálnej harmonizácii práv koncových používateľov stanovených v smernici 2002/22/ES, ktoré budú po úplnej harmonizácii stanovenej v tomto nariadení zbytočné. (72) Trh s mobilnými komunikáciami je naďalej fragmentovaný a neexistuje žiadna mobilná sieť, ktorá by pokrývala všetky členské štáty. Poskytovatelia roamingu musia preto, s cieľom zabezpečiť služby mobilných komunikácií svojim domácim zákazníkom cestujúcim v rámci Únie, nakupovať veľkoobchodné roamingové služby od prevádzkovateľov v navštívenom členskom štáte. Tieto veľkoobchodné poplatky predstavujú nezanedbateľnú prekážku pri poskytovaní roamingových služieb na cenových úrovniach, ktoré by zodpovedali domácim mobilným službám. Mali by sa preto prijať ďalšie opatrenia, pomocou ktorých by sa dosiahlo zníženie týchto poplatkov. Obchodné alebo technické dohody medzi poskytovateľmi roamingu, na základe ktorých sa umožňuje virtuálne rozšírenie pokrytia ich siete v celej Únii, sú prostriedkom na internalizáciu veľkoobchodných nákladov. S cieľom poskytnúť vhodné stimuly, mali by sa upraviť určité regulačné povinnosti stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 531/2012[26]. Najmä ak poskytovatelia roamingových služieb prostredníctvom svojich vlastných sietí alebo dvoj- či mnohostranných roamingových dohôd zabezpečia, že všetkým zákazníkom v Únii bud