Obmedzenie nárastu priemernej globálnej teploty pod 1,5 °C si v nasledujúcich desaťročiach bude vyžadovať výrazné zníženie globálnych emisií skleníkových plynov. Aby sme to dosiahli, musíme najprv zlepšiť hospodárnosť našich budov, spôsobov dopravy a priemyslu, prejsť na obehové hospodárstvo a masívne rozšíriť obnoviteľné zdroje energie. Po druhé musíme recyklovať uhlík z tokov odpadu, z udržateľných zdrojov biomasy alebo priamo z atmosféry, aby sme ho využili namiesto fosílneho uhlíka v odvetviach hospodárstva, ktoré budú od uhlíka nevyhnutne závislé, napríklad prostredníctvom zachytávania a využívania CO2 (CCU) a udržateľných syntetických palív. Zároveň, ako zdôraznil aj panel IPCC, bude potrebné každoročne zachytiť a odstrániť z atmosféry čoraz väčšie množstvo CO2 prostredníctvom uhlíkového poľnohospodárstva a priemyselných činností odstraňovania uhlíka, aby sa dosiahol cieľ klimatickej neutrality stanovený v európskom právnom predpise v oblasti klímy na rok 2050. Tento cieľ si vyžaduje, aby prírodné ekosystémy aj priemyselné riešenia prispeli k odstráneniu niekoľkých stoviek miliónov ton CO2 ročne z atmosféry. V oznámení Komisie o udržateľnom kolobehu uhlíka sa preto zdôrazňuje, že je dôležité umožniť obchodný model, ktorý odmeňuje pôdohospodárov za sekvestráciu uhlíka pri plnom dodržiavaní ekologických zásad („uhlíkové poľnohospodárstvo“), a vytvoriť vnútorný trh EÚ pre zachytávanie, využívanie, ukladanie a prepravu priemyselného CO2 pomocou inovatívnych technológií.

V tejto súvislosti sa touto iniciatívou zavádza regulačný rámec pre certifikáciu odstraňovania uhlíka. Veľká väčšina (89 %) zainteresovaných strán, ktoré odpovedali na verejnú konzultáciu (na ktorú bolo doručených 400 odpovedí a 140 pozičných dokumentov), súhlasila s tým, že „vytvorenie spoľahlivého a dôveryhodného systému certifikácie pre odstraňovanie uhlíka je prvým základným krokom k dosiahnutiu čistého príspevku z odstraňovania uhlíka v súlade s cieľom klimatickej neutrality EÚ“. V tejto správe o posúdení vplyvu sa hodnotia politické možnosti takéhoto certifikačného rámca EÚ na riešenie troch hlavných problémov ovplyvňujúcich budúci vývoj odstraňovania uhlíka.

Prvým problémom je náročnosť hodnotenia a porovnávania kvality odstraňovania uhlíka, čo potenciálnym financovateľom odstraňovania uhlíka spôsobuje značné náklady na vyhľadávanie. Ide o typické „zlyhanie trhu“, ktoré vytvára riziko, že finančná podpora pôjde na činnosti odstraňovania uhlíka, na ktoré sa nemožno spoliehať ako na účinné zmierňujúce opatrenia. Tento problém má dve príčiny: Prvou príčinou je skutočnosť, že certifikácia odstraňovania uhlíka je rozšírená oveľa menej než certifikácia znižovania emisií; zahŕňa aj niekoľko metodických výziev a rôzne systémy certifikácie navrhujú rôzne metodiky na kvantifikáciu celkového a dodatočného odstraňovania uhlíka, na stimuláciu dlhodobého ukladania uhlíka a na zahrnutie širších vplyvov činnosti odstraňovania uhlíka na udržateľnosť (napr. biodiverzitu). Druhou príčinou je, že riešenia na odstraňovanie uhlíka (t. j. riešenia, pri ktorých sa uhlík ukladá v geologických útvaroch, ako je bioenergia so zachytávaním a ukladaním uhlíka alebo priame zachytávanie a ukladanie uhlíka z ovzdušia, uhlíkové poľnohospodárstvo a výrobky na ukladanie uhlíka) predstavujú pre certifikáciu rôzne výzvy a sú veľmi rôznorodé z hľadiska vyspelosti, nákladovej efektívnosti a súvisiacich nákladov na monitorovanie.

Cieľom tejto iniciatívy je riešiť tento problém a zaručiť kvalitu všetkých činností odstraňovania uhlíka certifikovaných v EÚ prostredníctvom metodík certifikácie, ktoré sú prispôsobené špecifickým podmienkam rôznych riešení odstraňovania uhlíka. Na tento účel Komisia navrhuje normu kvality EÚ pre certifikáciu odstraňovania uhlíka podľa štyroch kritérií kvality (pod skratkou QU.A.L.ITY): kvantifikácia, doplnkovosť a východiskové hodnoty, dlhodobé skladovanie a udržateľnosť. V navrhovanom nariadení sa uvádzajú osvedčené postupy pre každé z týchto kritérií na základe príslušných právnych predpisov, pričom sa uznáva, že základné prvky na splnenie kritérií QU.A.L.ITY sa budú pri rôznych riešeniach odstraňovania uhlíka líšiť. V druhom kroku bude potrebné vypracovať podrobné metodiky certifikácie na uplatňovanie kritérií QU.A.L.ITY pri rôznych činnostiach odstraňovania uhlíka. V tomto kroku budú špecifické pravidlá prispôsobené charakteristikám rôznych typov činností odstraňovania uhlíka: v pravidlách sa napríklad uznajú silné záruky trvalosti, ktoré poskytujú riešenia, pri ktorých sa uhlík ukladá do geologických útvarov, a zároveň sa v nich objasnia minimálne požiadavky na udržateľnosť pre činnosti súvisiace s uhlíkovým poľnohospodárstvom. V tomto ohľade sa v tomto posúdení vplyvu porovnávajú dve možnosti kvality: v rámci prvej možnosti (možnosť Q1) sa v systémoch certifikácie vypracúvajú v súlade s kritériami EÚ QU.A.L.ITY metodiky, ktoré sa predkladajú na uznanie príslušnému orgánu verejnej správy; v rámci druhej možnosti (možnosť Q2) vypracúva metodiky Komisia v úzkej spolupráci so skupinou expertov.

Z analýzy v tomto posúdení vplyvu vyplýva, že možnosť Q2 má najväčší potenciál zaručiť kvalitu certifikátov o odstránení uhlíka a zlepšiť ich porovnateľnosť a zároveň minimalizuje administratívne náklady na vypracovanie alebo schválenie metodík systémov certifikácie.

Druhým problémom je, že mnohé zainteresované strany nedôverujú certifikátom o odstránení uhlíka, pretože certifikáty môžu byť vytvorené v nespoľahlivých certifikačných procesoch, ktoré certifikujú činnosti, ktoré neprinášajú skutočný prínos pre klímu a udržateľnosť. Na riešenie tohto problému by systémy certifikácie mali zaviesť transparentné a spoľahlivé pravidlá a postupy na zmiernenie rizík, že certifikačný proces nie je schopný odhaliť nekvalitné odstraňovanie, že projekty odstraňovania uhlíka v skutočnosti neprinášajú plánované odstraňovanie a že ten istý projekt je certifikovaný dvakrát alebo že ten istý certifikát je použitý dvakrát.

Tretím problémom je, že poskytovatelia odstraňovania uhlíka čelia prekážkam v prístupe k financiám. Dôvodom je skutočnosť, že existuje široká škála spôsobov využitia certifikátov o odstránení uhlíka (napr. dobrovoľné trhy s uhlíkom, verejné financovanie, zahrnutie udržateľnosti do podnikových správ a zmluvných dohôd, dobrovoľné značky). Táto rôznorodosť vytvára transakčné náklady pre tých, ktorí chcú mať činnosť odstraňovania uhlíka certifikovanú, ako sú náklady na vyhľadávanie (čas a úsilie vynaložené na pochopenie kvality certifikačných postupov daného systému) a náklady na zmenu (náklady na snahu získať iné doplnkové alebo alternatívne druhy financovania, čo si pravdepodobne vyžiada zmenu činností a poskytnutie iného súboru dôkazov a informácií).

Na riešenie druhého a tretieho problému by mali systémy certifikácie spĺňať tri požiadavky transparentnosti: riadenie systému (systémy certifikácie by mali fungovať na základe spoľahlivých a transparentných postupov, napr. interné riadenie a monitorovanie, riadenie sťažností a odvolaní, konzultácie so zainteresovanými stranami, transparentnosť a zverejňovanie informácií atď.); nezávislé overovanie (súlad odstraňovania uhlíka s kritériami QU.A.L.ITY by mali overovať audítori tretej strany) a úplné zverejnenie informácií (všetky informácie o certifikovanom odstraňovaní uhlíka by mali byť verejne dostupné a vysledovateľné cez verejné registre). V súlade s týmito kritériami transparentnosti je stanovený proces uznávania systémov certifikácie a poskytovatelia odstraňovania uhlíka môžu na preukázanie súladu s kritériami QU.A.L.ITY a príslušnými metodikami certifikácie používať len uznané systémy certifikácie.

V tejto súvislosti sa v posúdení vplyvu porovnávajú dve možnosti správy, pokiaľ ide o to, kto by bol zodpovedný za uznávanie systémov certifikácie: členské štáty (možnosť G1) alebo Komisia (možnosť G2). V analýze sa dospelo k záveru, že možnosť G2 je z hľadiska zaručenia spoľahlivého a harmonizovaného procesu certifikácie a podpory vnútorného trhu s certifikáciou odstraňovania uhlíka najúčinnejšia a zároveň minimalizuje administratívne náklady pre verejné orgány.

Na záver možno konštatovať, že uprednostňovanou politickou možnosťou je taká, pri ktorej Komisia: i) vypracúva metodiky certifikácie po konzultácii s odborníkmi a zainteresovanými stranami a ii) harmonizuje vykonávanie certifikačného rámca a kritérií QU.A.L.ITY prostredníctvom uznávaných systémov certifikácie.