SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A

RADE

Všeobecné posúdenie ekonomického vplyvu požiadaviek týkajúcich sa zverejňovania informácií podľa jednotlivých krajín stanovené v článku 89 smernice 2013/36/EÚ Európskeho parlamentu a Rady z 26. júna 2013

I. Úvod

Článok 89 smernice 2013/36/EÚ[1] (ďalej len „smernica o kapitálových požiadavkách“) stanovuje novú povinnosť verejného podávania správ podľa jednotlivých krajín (ďalej len „podávanie správ podľa jednotlivých krajín“) pre banky a investičné spoločnosti (ďalej len „inštitúcie“). Inštitúcie budú musieť každoročne pre každú krajinu, v ktorej majú organizačnú zložku, oznámiť údaje o a) svojom názve (-och), činnostiach, geografickej polohe, b) obrate, c) počte zamestnancov, d) zisku alebo strate pred zdanením, e) dani zo zisku alebo straty a f) získaných subvenciách z verejných zdrojov.

Inštitúcie sú povinné podávať správy o údajoch uvedených v bodoch a), b) a c) od 1. júla 2014. Pre údaje uvedené v bodoch d), e) a f) sa predpokladá osobitný režim: V počiatočnej fáze muselo tieto údaje Komisii oznámiť na dôvernom základe iba 14 najdôležitejších európskych inštitúcií[2] (ďalej len „EÚ G-SII“). Uzávierkou tohto počiatočného dôverného oznamovania uvedených údajov bol 1. júl 2014. Tento termín dodržalo všetkých 14 EÚ G-SII. V ďalšej fáze, t. j. od 1. januára 2015, všetky inštitúcie, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti článku 89 (ďalej len „inštitúcie podávajúce správy“), musia zverejňovať všetky informácie stanovené v článku 89, ak sa Komisia nerozhodne odložiť povinnosť predkladať správy podľa jednotlivých krajín.

Podľa článku 89 má Komisia do 31. decembra 2014 predložiť Európskemu parlamentu a Rade správu o potenciálnom negatívnom ekonomickom vplyve zverejňovania informácií podľa jednotlivých krajín. Komisia má, po porade s EBA, EIOPA, prípadne ESMA, vykonať všeobecné posúdenie tohto vplyvu vrátane dosahu na konkurencieschopnosť, investície, dostupnosť úverov a stabilitu finančného systému. V článku 89 sa stanovuje, že ak sa identifikuje významný negatívny vplyv, Komisia zváži vypracovanie zmeny povinnosti podávať správy podľa jednotlivých krajín a môže rozhodnúť o odložení tejto povinnosti.

Hlavným cieľom tejto správy Komisie je preto predložiť posúdenie toho, či podávanie správ podľa jednotlivých krajín má za následok významný negatívny ekonomický vplyv.

Komisia na základe verejnej výzvy na predkladanie ponúk[3] poverila externého dodávateľa vypracovaním štúdie o potenciálnych pozitívnych alebo negatívnych dôsledkoch podávania správ podľa jednotlivých krajín. Štúdia externého dodávateľa zahŕňala prieskum zainteresovaných strán[4] a ekonometrickú analýzu (ďalej len „ekonometrická analýza“)[5]. Komisia sa poradila s EBA, EIOPA a ESMA. Uskutočnila aj priame konzultácie so zainteresovanými stranami, okrem iného so 14 EÚ G-SII[6] a viacerými organizáciami občianskej spoločnosti zainteresovanými v tejto otázke. Komisia zorganizovala verejnú konzultáciu[7] a informačné podujatie[8]. Všetky zainteresované strany teda mali dostatočnú príležitosť vyjadriť svoje názory. Na tomto základe Komisia uskutočnila svoje posúdenie možného ekonomického vplyvu podávania správ podľa jednotlivých krajín.

II. Súvislosti

Podľa odôvodnenia 52 smernice o kapitálových požiadavkách „Zvýšená transparentnosť, pokiaľ ide o činnosti inštitúcií, a najmä vytvorený zisk, zaplatené dane a získané dotácie, je nevyhnutná na obnovenie dôvery občanov Únie vo finančný sektor. Na povinné predkladanie správ v tejto oblasti sa tak môže hľadieť ako na dôležitý prvok spoločenskej zodpovednosti inštitúcií voči zainteresovaným stranám a spoločnosti“. Podávanie správ podľa jednotlivých krajín pomôže zainteresovaným stranám lepšie pochopiť štruktúry skupín, ich činnosti a geografickú prítomnosť. Okrem toho podávanie správ podľa jednotlivých krajín by malo pomôcť zistiť, či sa dane platia tam, kde sa podnikateľská činnosť skutočne vykonáva. Zverejňovanie a transparentnosť sa považujú za kľúčové regulačné nástroje, ktoré pomáhajú zabezpečiť, aby spoločnosti efektívne vykonávali svoje povinnosti a niesli zodpovednosť za obchodné stratégie, ktoré prijmú.

Nové povinnosti podávania správ podľa jednotlivých krajín treba vnímať na pozadí nedávnej finančnej krízy, počas ktorej bola na obnovenie finančnej stability potrebná bezprecedentná úroveň podpory z verejných zdrojov a počas ktorej sa dôvera občanov vo finančný sektor výrazne narušila. Preto sa začalo od bánk požadovať, aby preukázali väčšiu zodpovednosť a zvýšenú transparentnosť vo svojich vzťahoch s verejnosťou.

Bez ohľadu na finančnú krízu sa množia hlasy, aby spoločnosti niesli zodpovednosť za dosah svojho podnikania na spoločnosť, a príspevok, ktorým spoločnosti prispievajú vo forme daní, sa čoraz viac chápe ako súčasť sociálnej zodpovednosti podnikov. Tým sa zvýšil dopyt po väčšej transparentnosti v daňových záležitostiach veľkých podnikov, najmä ak majú významné cezhraničné aktivity.

III. Posúdenie ekonomického vplyvu podávania správ podľa jednotlivých krajín

Väčšina zainteresovaných strán očakáva, že podávanie správ podľa jednotlivých krajín bude mať určitý pozitívny dosah na transparentnosť a zodpovednosť, ako aj na dôveru verejnosti v európsky finančný sektor[9]. Napriek tomu sa rôzne zainteresované strany domnievajú, že dodatočnými usmerneniami týkajúcimi sa presného obsahu prvkov, o ktorých sa majú podávať správy, by sa zlepšila transparentnosť a konzistentnosť, zmenšilo riziko nesprávneho pochopenia údajov a obmedzila administratívna záťaž.

Ďalej v texte sa skúmajú potenciálne ekonomické dôsledky podávania správ podľa jednotlivých krajín, najmä pokiaľ ide konkurencieschopnosť, investície, dostupnosť úverov a stabilitu finančného systému. Zistenia odrážajú spätná väzbu od zainteresovaných strán získanú v rámci prieskumov, ktoré vykonali Komisia a externý dodávateľ, verejnej konzultácie a informačného podujatia, ako aj výsledky ekonometrickej analýzy.

A. Dosah na konkurencieschopnosť

Väčšina zainteresovaných strán sa domnieva, že podávanie správ podľa jednotlivých krajín nebude mať nepriaznivý dosah na konkurencieschopnosť inštitúcií podávajúcich správy[10]. Napriek tomu niektorí tvrdia, že vzhľadom na chýbajúce rovnaké podmienky na globálnej úrovni, inštitúcie s povinnosťou podávať správy budú znevýhodnené v porovnaní s inštitúciami, na ktoré sa táto povinnosť nevťahuje, pretože budú znášať dodatočné administratívne zaťaženie a náklady, budú čeliť verejnej kontrole nad svojimi údajmi a budú musieť zverejniť konkrétnejšie obchodné informácie, ako ich konkurenti nepodávajúci správy. Tieto zainteresované strany, ktoré sú v menšine, sa domnievajú, že podávanie správ podľa jednotlivých krajín bude mať negatívny dosah na konkurencieschopnosť, aj keď vo všeobecnosti neočakávajú, že tento negatívny dosah bude výrazný.

Iní očakávajú, že podávanie správ podľa jednotlivých krajín bude mať pozitívny dosah na konkurencieschopnosť inštitúcií podávajúcich správy. Predpokladá sa, že zvýšená transparentnosť a zodpovednosť vyplývajúca z podávania správ podľa jednotlivých krajín bude motivovať inštitúcie podávajúce správy k lepšiemu zváženiu rizík vyplývajúcich z ich vnútornej organizácie a činností. Zvýšená transparentnosť tak nebude slúžiť len na odhalenie možných problémov, ale aj na ich prevenciu. Zvýšená transparentnosť preto môže znížiť riziká vyplývajúce zo škandálov, ktoré by poškodili povesť inštitúcie a oslabili dôveru zákazníkov a investorov, a môže prispieť k obnoveniu dôvery verejnosti v sektor finančných služieb v EÚ. Tieto zainteresované strany sa taktiež domnievajú, že podávanie správ podľa jednotlivých krajín môže prilákať investorov a zákazníkov, ktorí oceňujú zvýšenú transparentnosť, čo môže mať za následok konkurenčnú výhodu pre inštitúcie podávajúce správy.

Náklady na dodržiavanie povinnosti podávať správy pre jednotlivé krajiny sú pravdepodobne vo svojej podstate primerané veľkosti a nadnárodnému rozmeru obchodnej činnosti inštitúcie podávajúcej správy. Inštitúcie podávajúce správy, najmä nadnárodné skupiny, už pravdepodobne zaviedli moderné systémy zberu údajov. Neočakáva sa, že by náklady spojené s dodržiavaním povinnosti podávať správy podľa jednotlivých krajín boli výrazné[11].

Nezdá sa, že by informácie zverejnené v rámci podávania správ podľa jednotlivých krajín mali obchodný dôverný charakter. Úroveň informácií, ktoré sa zverejňujú v rámci tejto povinnosti, nie je dostatočná na to, aby si zainteresované strany mohli vytvoriť podrobný obraz o obchodných stratégiách inštitúcií podávajúcich správy. Aspoň 3 EÚ G-SII už dobrovoľne uverejnili tieto údaje, pričom sa podľa všetkého neobávali toho, že odhalia obchodné údaje dôverného charakteru, alebo iného vplyvu na svoju konkurencieschopnosť.

Z výsledkov ekonometrickej analýzy vyplýva, že zlepšenie kvality zverejňovania, ktoré je hlavným cieľom podávania správ podľa jednotlivých krajín, je spojené so znížením možnosti inštitúcií podávajúcich správy maskovať svoju skutočnú výkonnosť (tzv. kreatívne účtovníctvo). V štúdii sa dospelo k záveru, že zvýšením úrovne zverejňovania o jeden bod (podľa zloženého ukazovateľa s rozsahom 0 – 52) sa pre vzorku bánk použitú v štúdii znižuje pravdepodobnosť kreatívneho účtovníctva o 3,5 %[12].

Hoci ekonometrická analýza nezachytáva dosah na konkurencieschopnosť priamo, z preskúmania odbornej literatúry možno vyvodiť, že vyššia miera zverejňovania by mohla bankám priniesť zvýšenie konkurencieschopnosti (napríklad znížením informačnej asymetrie, uľahčením alokácie zdrojov a zvýšením dôvery). Vo všeobecnosti zo štúdie vyplýva, že podávanie správ podľa jednotlivých krajín pravdepodobne nebude mať nepriaznivý vplyv na hospodársku súťaž.

Niektoré zainteresované strany očakávajú, že povinnosti zverejňovania ovplyvnia efektívnu sadzbu dane bánk. Podávanie správ podľa jednotlivých krajín nie je samo osebe daňovým opatrením – jeho cieľom je posilnenie transparentnosti a zodpovednosti podnikov. Nebude mať žiadny priamy vplyv na sadzbu dane uloženej inštitúciám podávajúcim správy. Akékoľvek zvýšenie efektívneho zdaňovania by bolo len nepriamym následkom. Je veľmi ťažké predpovedať pravdepodobnosť možnosť zvýšenia (efektívnych) sadzieb dane, ktoré by nepriamo vyplývali z povinnosti podávať správy podľa jednotlivých krajín. Pravdepodobnosť takéhoto zvýšenia by závisela od rôznych faktorov, ako je súčasný prístup danej inštitúcie k daňovým záležitostiam, reakcia orgánov na zverejnenie informácií o všetkých platbách daní v jednotlivých krajinách a reakcia verejnosti na údaje zverejnené v rámci podávania správ podľa jednotlivých krajín. Aj keby inštitúcia podávajúca správy zmenila svoj daňový prístup, stále by bolo ťažké určiť, či išlo o nepriamy vplyv povinnosti podávať správy podľa jednotlivých krajín alebo iného vývoja v tejto oblasti. Takéto zvýšenie by tiež mohlo mať pozitívny vplyv na hospodársku súťaž v tom zmysle, že by mohlo prispieť k zlepšeniu rovnocennosti podmienok pre menšie inštitúcie, ktoré nepôsobia cezhranične. Vo všeobecnosti možno povedať, že celkový ekonomický dosah akéhokoľvek zvýšenia efektívnej sadzby dane by bolo veľmi ťažké zmerať a závisel by od rôznych výsledkov[13]. Zatiaľ čo na jednej strane by sa mohol očakávať pokles ekonomickej aktivity subjektu podávajúceho správy, na druhej strane by pravdepodobne pôsobili vyvažujúce faktory, akými sú napríklad dodatočné príjmy pre vládne výdavky, ktoré by mohli predstavovať prínos pre spoločnosť a širšiu ekonomiku, alebo zvýšenie dôvery verejnosti.

B. Dosah na investície

Zainteresované strany mali vyjadriť svoj názor, pokiaľ ide o vplyv podávania správ podľa jednotlivých krajín na investície do inštitúcií podávajúcich správy, ako aj na investície poskytované takýmito inštitúciami[14].

Pokiaľ ide o prvú otázku, konkrétne o vplyv podávania správ podľa jednotlivých krajín na investície do inštitúcií podávajúcich správy, väčšina zainteresovaných strán neočakáva žiadny dosah. Tieto zainteresované strany sa domnievajú, že investičné rozhodnutia sa zakladajú na iných faktoroch ako údaje, ktoré sa majú zverejniť podľa článku 89, a že investičné rozhodnutia sú skôr motivované možnými ekonomickými prínosmi než zverejňovaním informácií. Je tiež potrebné poznamenať, že inštitúcie, ktoré majú záujem o financovanie na kapitálových trhoch, musia už v súčasnosti poskytovať podrobnejšie informácie ako sú tie, ktoré sa vyžadujú podľa článku 89.

Existujú však určité obavy, že v individuálnych prípadoch by príťažlivosť inštitúcií na kapitálovom trhu mohla utrpieť, ak by boli zverejnené informácie nesprávne pochopené a/alebo negatívne vnímané zo strany verejnosti. Okrem toho niektoré zainteresované strany tvrdia, že zavedenie povinnosti podávať správy podľa jednotlivých krajín mohlo vyvolať obavy, pokiaľ ide o rovnosť podmienok, a že dodatočné požiadavky na zverejňovanie by mohli znížiť atraktívnosť EÚ ako miesta pre investície (vzhľadom na súvisiacu administratívnu záťaž a náklady). Väčšina zainteresovaných strán súhlasí s tým, že podávanie správ podľa jednotlivých krajín nebude mať vplyv na ochotu inštitúcií podávajúcich správy ostať v EÚ.

Niektoré zainteresované strany očakávajú pozitívny vplyv na investície do inštitúcií podávajúcich správy. Podľa ich názoru existuje celosvetovo rastúci dopyt investorov po transparentnejších a spoľahlivejších (alebo úplnejších) údajoch o spoločnostiach, do ktorých investujú. Zverejňovanie stanovených informácií by investorom poskytovalo lepší základ pre prijímanie uvážených investičných rozhodnutí a zlepšilo by ich možnosť vyžadovať od bánk, aby niesli zodpovednosť za svoju činnosť. Transparentnosť (vrátane podávania správ podľa jednotlivých krajín) by pomohla investorom identifikovať rizikové faktory a finančné nezrovnalostí a mala by za následok lepšie riadenie rizík zo strany inštitúcií. Viedla by teda ku zvýšeniu stability v bankovom sektore, čím by sa zvýšila jeho investičná príťažlivosť. Podľa týchto zainteresovaných strán investori pri svojich investičných rozhodnutiach čoraz častejšie zohľadňujú také faktory, akými sú udržateľnosť a transparentnosť, a že zverejňovanie stanovených informácií môže prilákať viac investícií od sociálne zodpovedných investorov.

Pokiaľ ide o druhú otázku, konkrétne o vplyv podávania správ podľa jednotlivých krajín na investície realizované inštitúciami podávajúcimi správy, väčšina zainteresovaných strán neočakáva žiadny dosah.

Z výsledkov ekonometrickej analýzy vyplýva, že je nepravdepodobné, že by podávanie správ podľa jednotlivých krajín malo negatívny dosah na investície. Naopak sa zistilo, že zvýšenie indexu zverejňovania o jeden bod znižuje skutočné náklady na vlastný kapitál o 0,2 % bodu. Preto by zlepšenie kvality zverejňovania, ktoré by podľa kapitálových trhov malo byť dôsledkom podávania správ podľa jednotlivých krajín, mohlo viesť v prípade bánk k nižším nákladom na vlastný kapitál. Tento efekt by sa mohol premietnuť do nižších úverových sadzieb a mohol by umožniť spoločnostiam, aby investovali viac do svojho podnikania a expandovali[15].

Aj z preskúmania odbornej literatúry vyplýva, že zlepšenia v celkovom zverejňovaní sú spojené s lepšími výsledkami spoločnosti na kapitálových trhoch (napríklad nižšie náklady na vlastný kapitál v dôsledku nižšej informačnej asymetrii a nižšie náklady zastúpenia). Zníženie nákladov na vlastný kapitál je spájané s nárastom investícií finančného aj nefinančného sektora.

C. Dosah na dostupnosť úverov

Zainteresované strany sa mali vyjadriť o vplyve podávania správ podľa jednotlivých krajín na poskytovanie úverov inštitúciám podávajúcim správy a na poskytovanie úverov týmito inštitúciami[16].

Pokiaľ ide o prvú otázku, konkrétne o vplyv podávania správ podľa jednotlivých krajín na poskytovanie úverov inštitúciám podávajúcim správy, väčšina zainteresovaných strán neočakáva žiadny dosah.

Malá menšina zainteresovaných strán sa obáva, že podávanie správ by mohlo mať nepriaznivý dosah. Domnieva sa, že zverejnenie požadovaných informácií by mohlo byť nesprávne pochopené a viesť k negatívnym náladám. Najmä pokiaľ ide o informácie o verejných dotáciách, jedna zainteresovaná strana tvrdí, že takéto informácie by mohli viesť k dojmu, že predmetnej banke sa musela poskytnúť „pomoc“, čo by viedlo ku zvýšeniu nákladov na financovanie z iných zdrojov ako sú štandardné vklady.

Iní očakávajú pozitívny dosah. Vo výraznom súlade s pripomienkami týkajúcimi sa dosahu podávania správ na investície sa aj v tomto prípade tvrdí, že väčšia transparentnosť by mohla zvýšiť dôveru v inštitúcie podávajúce správy a že by viedla k lepšiemu pochopeniu podnikových rizík, a preto k lepšiemu riadeniu rizík a ich nižšej úrovni v dlhodobom horizonte.

Pokiaľ ide o druhú otázku, t.j. vplyv podávania správ na poskytovanie úverov inštitúciami podávajúcimi správy, zainteresované strany sa vo veľkej miere zhodujú, že táto povinnosť nebude mať dosah na poskytovanie úverov zo strany inštitúcií podávajúcich správy, ani na cenu alebo kvalitu úverov poskytovaných podnikom a domácnostiam.

Ekonometrické výsledky naznačujú, že podávanie správ podľa jednotlivých krajín nebude mať pravdepodobne žiaden negatívny dosah na prístup bánk na kapitálové trhy. Z výsledkov naopak vyplýva, že zvýšenie indexu zverejňovania o jeden bod znižuje skutočné náklady na vlastný kapitál o 0,2 % bodu. Preto zlepšenie kvality zverejňovania v dôsledku podávania správ podľa jednotlivých krajín by dokonca mohlo mať malý dosah na zníženie nákladov bánk na vlastný kapitál. Tieto prínosy by mohli byť prenesené na nefinančné spoločnosti a domácnosti v podobe nižších úverových sadzieb[17].

Z preskúmania odbornej literatúry vyplýva, že nižšie úrokové sadzby pre banky môžu mať takisto za následok zvýšenie dostupnosti úverov, keďže banky, chránené vyššími maržami, sú ochotnejšie zvýšiť ponuku úverov.

D. Dosah na stabilitu finančného systému

Väčšina zainteresovaných strán[18] súhlasí s tým, že podávanie správ podľa jednotlivých krajín nebude mať dosah na stabilitu finančného systému. Naznačujú, že napriek možnosti volatility v individuálnych spoločnostiach, sektor ako celok by nemal zaznamenať zmenu. Pripomínajú tiež, že volatilita má množstvo príčin, a že by nebolo možné určiť volatilitu, ktorá by vyplývala výlučne zo zverejňovania podľa článku 89. Jedna zainteresovaná strana poznamenala, že môže vystať riziko toho, že by zverejňovanie malo dosah na vnímanie sektora, ale napriek tomu neočakávala výrazný dosah.

Len malá časť zainteresovaných strán nesúhlasí a uvádza napríklad, že sprístupnenie podrobných informácií o daňovej situácii banky môže mať dosah na medzibankové pôžičky. Táto malá časť zainteresovaných strán taktiež poukazuje na riziko nepochopenia informácií zo strany verejnosti z dôvodu nejednotného uplatňovania a odlišných interpretácií. Tieto zainteresované strany však netvrdia, že negatívny dosah by bol výrazný.

Niekoľko zainteresovaných strán namiesto toho očakáva pozitívny dosah. Okrem iného by väčšia miera zverejňovania umožnila investorom a ďalším zainteresovaným stranám lepšie pochopiť fungovanie finančného sektora a jeho vlastnícke štruktúry, viedla by k lepšiemu riadeniu rizík a udržateľnosti, ako aj ku zvýšeniu dôvery v trh a ku zníženiu jeho volatility.

Z výsledkov ekonometrickej analýzy vyplýva, že zvýšenie kvality zverejňovania by mohlo mať pozitívny dosah na kvalitu účtovníctva. Výsledky naznačujú, že zvýšenie miery zverejňovania o 1 bod zvyšuje presnosť analytických prognóz o 0,49 % bodu[19] a znižuje pravdepodobnosť kreatívneho účtovníctva o 3,5 %[20]. To znamená, že po zavedení povinnosti podávať správy podľa jednotlivých krajín by informácie poskytované finančnými inštitúciami mohli mať väčšiu výpovednú hodnotu pre externé zainteresované strany a lepšie by odrážali skutočnú ekonomickú situáciu inštitúcie. To by mohlo viesť k nižšej volatilite a zvýšenej finančnej stabilite.

Okrem toho z preskúmania odbornej literatúry vyplýva, že zverejňovanie informácií bankami môže mať pozitívny dosah na finančnú stabilitu, keďže môže zmierniť informačnú asymetriu, uľahčiť monitorovanie inštitúcií a zlepšiť ich správu a riadenie.

E. Posúdenie

Keďže povinnosť podávať správy podľa jednotlivých krajín nenadobudla účinnosť v plnom rozsahu, toto posúdenie je vo svojej podstate výhľadovým posúdením zameraným (ako sa vyžaduje v článku 89 smernice 2013/36/EÚ) na určenie možného významného negatívneho ekonomického vplyvu podávania správ podľa jednotlivých krajinách.

Zainteresované strany od tejto povinnosti očakávajú určitý pozitívny dosah na transparentnosť a zodpovednosť, ako aj na mieru dôvery verejnosti v európsky finančný sektor. Napriek tomu sa podotýka, že zvýšenie transparentnosti by podporili dodatočné usmernenia týkajúce sa presného obsahu prvkov, ktoré sa majú oznamovať, ako aj dôsledné vykonávanie v členských štátoch.

Zainteresované strany sa viac-menej zhodujú na tom, že podávanie správ podľa jednotlivých krajín nebude mať výrazný dosah na konkurencieschopnosť, investície, dostupnosť úverov alebo stabilitu finančného systému. Odporcovia väčšinou poukazujú na riziko nepochopenia údajov zo strany verejnosti a na riziko zvýšenia administratívneho zaťaženia. Stúpenci poukazujú na viacero pozitívnych vplyvov: investori budú môcť robiť informovanejšie investičné rozhodnutia a budú môcť od bánk vyžadovať väčšiu mieru zodpovednosti. Podávanie správ podľa jednotlivých krajín bude mať za následok lepšie riadenie rizík zo strany inštitúcií podávajúcich správy, čím sa zníži riziko škandálov a zvýši stabilita finančného sektora. Povinnosť podávať správy pritiahne investorov a klientov, ktorí si cenia zvýšenú transparentnosť, a vo všeobecnosti povedie ku zvýšeniu dôvery v európsky finančný sektor.

Z výsledkov ekonometrickej analýzy vyplýva, že zvýšenie kvality zverejňovania – ktoré je kľúčovým cieľom podávania správ podľa jednotlivých krajín – by malo viaceré pozitívne následky. Vyššia kvalita zverejňovania môže viesť ku zníženiu nákladov na vlastný kapitál, ktoré by sa mohlo preniesť na podniky a domácnosti v podobe nižších úverových sadzieb, čím by sa zlepšila dostupnosť úverov a možnosti investovania. Môže tiež viesť aj ku zníženiu možnosti inštitúcií podávajúcich správy maskovať svoju skutočnú výkonnosť (kreatívne účtovníctvo) a ku zvýšeniu kvality účtovníctva, vďaka čomu by sa mohla zlepšiť konkurencieschopnosť a zvýšiť finančná stabilita.

Komisia, vychádzajúca najmä z výsledkov štúdie a názorov zainteresovaných strán, dospela vo svojom posúdení k záveru, že v tejto fáze sa neočakáva, že by verejné podávanie správ podľa jednotlivých krajín v zmysle článku 89 smernice 2013/36/EÚ malo mať významný negatívny ekonomický dosah, a to najmä na konkurencieschopnosť, investície, dostupnosť úverov alebo stabilitu finančného systému.

Naopak sa zdá, že by toto opatrenie mohlo mať určitý obmedzený pozitívny dosah. Zo spätnej väzby od zainteresovaných strán a analýzy prvých dôverných zverejnení vyplýva, že pozitívny vplyv článku 89 by sa mohol zvýšiť prostredníctvom riešenia niektorých prvkov súvisiacich s vykonávaním tohto ustanovenia.

IV. Záver

V tejto fáze sa neočakáva, že by verejné podávanie správ podľa jednotlivých krajín v zmysle článku 89 smernice 2013/36/EÚ malo mať významný negatívny ekonomický dosah, a to najmä na konkurencieschopnosť, investície, dostupnosť úverov alebo stabilitu finančného systému. Naopak sa zdá, že by toto opatrenie mohlo mať určitý obmedzený pozitívny dosah. Pozitívny vplyv článku 89 by sa však mohol zvýšiť prostredníctvom riešenia niektorých prvkov súvisiacich s vykonávaním tohto ustanovenia.

Vzhľadom na to, že v súvislosti s verejným podávaním správ podľa jednotlivých krajín nebol zistený žiadny významný negatívny vplyv, Komisia sa domnieva, že povinnosti podľa článku 89 smernice 2013/36/EÚ by sa nemali odložiť, a mali by sa uplatňovať v plnom rozsahu od 1. januára 2015, tak ako sa plánovalo.

[1] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338.

[2] Tzv. globálne systémovo dôležité inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v Únii, identifikované na medzinárodnej úrovni, Rada pre finančnú stabilitu, aktualizácia skupiny globálnych systémovo dôležitých bánk, 1. novembra 2012 http://www.financialstabilityboard.org/publications/r_121031ac.pdf.

[3] Výzva na predkladanie ponúk ref. MARKT/2013/205/F.

[4] Konzultácie sa uskutočnili s celým radom zainteresovaných strán vrátane organizácií občianskej spoločnosti, vlád, regulačných orgánov, bánk a obchodných združení.

[5] Štúdia externého dodávateľa je dostupná na stránke http://ec.europa.eu/internal_market/company/modern/corporate_governance_in_financial_institutions_en.htm

[6] Zhrnutie konzultácie so 14 EÚ G-SII je dostupné na http://ec.europa.eu/internal_market/company/modern/corporate_governance_in_financial_institutions_en.htm

[7] Príspevky sú dostupné na http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2014/country-by-country-crd4/contributions_en.htm

[8] Informačné podujatie sa uskutočnilo 2. októbra 2014. Účastníci zastupovali rôzne skupiny zainteresovaných strán. Zhrnutie diskusie je dostupné na http://ec.europa.eu/internal_market/company/modern/corporate_governance_in_financial_institutions_en.htm#240711

[9] Pozri zhrnutie diskusie v rámci informačného podujatia, odpovede na verejnú konzultáciu a správu externého dodávateľa, strany 87, 91, 145 – 147.

[10] Pozri zhrnutie diskusie v rámci informačného podujatia, odpovede na verejnú konzultáciu, zhrnutie odpovedí v rámci konzultácie s G-SII a správu externého dodávateľa, strana 139.

[11] Pre viac informácií pozri správu externého dodávateľa, strana 97, a zhrnutie odpovedí v rámci konzultácie s G-SII.

[12] Správa externého dodávateľa, strany 73 – 83 a 84 – 85.

[13] Pre viac informácií pozri správu externého dodávateľa, strany 93 – 96.

[14] Pozri zhrnutie diskusie v rámci informačného podujatia, odpovede na verejnú konzultáciu, zhrnutie odpovedí v rámci konzultácie s G-SII a správu externého dodávateľa, strany 140 – 141.

[15] Správa externého dodávateľa, strany 46 – 55 a 84 – 85.

[16] Pozri zhrnutie diskusie v rámci informačného podujatia, odpovede na verejnú konzultáciu, zhrnutie odpovedí v rámci konzultácie s G-SII a správu externého dodávateľa, strany 142 – 143.

[17] Správa externého dodávateľa, strany 46 – 55 a 84 – 85.

[18] Pozri zhrnutie diskusie v rámci informačného podujatia, odpovede na verejnú konzultáciu, zhrnutie odpovedí v rámci konzultácie s G-SII a správu externého dodávateľa, strana 144.

[19] Správa externého dodávateľa, strany 64 – 72 a 84 – 85.

[20] Správa externého dodávateľa, strany 73 – 83 a 84 – 85.