Zásada, že žiadny veriteľ sa nesmie dostať do nevýhodnejšieho postavenia, je ochranné opatrenie stanovené v článku 60 nariadenia o rámci na ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnych protistrán. Zabezpečuje, že akcionárom, zúčtovacím členom a iným veriteľom nevzniknú pri riešení krízových situácií väčšie straty, než aké by im vznikli, keby bola centrálna protistrana zlikvidovaná v rámci bežného konkurzného konania po úplnom uplatnení uplatniteľných zmluvných povinností a iných dojednaní stanovených v jej prevádzkových pravidlách („kontrafaktuálny scenár v súlade so zásadou, že žiadny veriteľ sa nesmie dostať do nevýhodnejšieho postavenia“). To sa dosahuje vďaka nezávislému oceneniu, ktoré porovnáva skutočné zaobchádzanie v rámci riešenia krízových situácií s hypotetickým zaobchádzaním v prípade platobnej neschopnosti. Ak sa na základe tohto ocenenia ukáže, že veriteľom vznikli väčšie straty, majú nárok na vyplatenie rozdielu. Európsky orgán pre cenné papiere a trhy v súčasnosti vypracúva regulačné technické predpisy, v ktorých sa upresní metodika na vykonanie ocenenia.

Na základe článku 27 ods. 7 nariadenia o rámci na ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnych protistrán musí orgán pre riešenie krízových situácií odpísať a konvertovať akékoľvek nástroje vlastníctva, dlhové nástroje a iné nezabezpečené záväzky bezprostredne pred uplatnením alebo spolu s uplatnením iného nástroja riešenia krízových situácií. Nevyžaduje sa to v prípade uplatnenia iného poradia, ktorým by sa minimalizovali odchýlky od zásady, že „žiadny veriteľ sa nesmie dostať do nevýhodnejšieho postavenia“, a ktorým by sa lepšie dosiahli ciele riešenia krízových situácií.

V odôvodnení 96 nariadenia o rámci na ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnych protistrán sa vysvetľuje, že pri riešení krízovej situácie by mali držitelia majetkovej účasti v centrálnej protistrane absorbovať straty ako prví spôsobom, ktorým sa minimalizuje riziko právneho napadnutia podľa zásady, že žiadny veriteľ sa nesmie dostať do nevýhodnejšieho postavenia. Európsky parlament a Rada s odvolaním na prebiehajúcu prácu v orgánoch, ktoré stanovujú medzinárodné normy (pozri oddiel 4), požiadali Komisiu, aby po dokončení tejto práce preskúmala uplatňovanie pravidiel odpísania kapitálu.

Predmetom tejto správy je preto zaobchádzanie s kapitálom centrálnej protistrany pri riešení krízovej situácie a jeho interakcia s kontrafaktuálnym scenárom v súlade so zásadou, že žiadny veriteľ sa nesmie dostať do nevýhodnejšieho postavenia. Na základe článku 27 ods. 7 nariadenia o rámci na ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnych protistrán sa predpokladá, že kapitál centrálnej protistrany by mal absorbovať straty ako prvý a pri riešení krízovej situácie by mal absorbovať straty v plnej miere. Poradie/postupnosť znášania strát nie je nevyhnutne v súlade so zvyčajnou hierarchiou veriteľov v prípade platobnej neschopnosti. Dôvodom je to, že kapitál je vystavený stratám len do výšky účelových vlastných zdrojov [článok 45 ods. 4 nariadenia o infraštruktúre európskych trhov (EMIR) a článok 35 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 153/2013] a v budúcnosti do dodatočnej sumy predfinancovaných účelových vlastných zdrojov (článok 9 ods. 14 nariadenia o rámci na ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnych protistrán). Všetky zostávajúce straty majú byť pridelené zúčtovacím členom. Ide o situáciu, ktorá nasleduje po prípade zlyhania, a v niektorých centrálnych protistranách a v obmedzenom rozsahu aj po prípade nesúvisiacom so zlyhaním. Kontrafaktuálny scenár v súlade so zásadou, že žiadny veriteľ sa nesmie dostať do nevýhodnejšieho postavenia, uvedený v nariadení o rámci na ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnych protistrán okrem toho zahŕňa úplné uplatnenie zmluvných povinností a iných dojednaní stanovených v prevádzkových pravidlách centrálnej protistrany na účely ocenenia. Preto v závislosti od toho, či a ako kapitál absorbuje straty podľa ustanovení prevádzkových pravidiel centrálnej protistrany, a na základe vnútroštátneho konkurzného práva môže tento mechanizmus viesť k situácii, keď akcionári môžu tvrdiť, že by neutrpeli straty mimo riešenia krízových situácií. Môže to nastať predovšetkým v prípade, že sa centrálna protistrana dostala do riešenia krízovej situácie ešte pred úplným uplatnením plánu ozdravenia, aby sa dosiahli ciele riešenia krízovej situácie.

4. Prebiehajúca medzinárodná práca

Praktické skúsenosti s plánovaním riešenia krízových situácií v EÚ sú aj naďalej obmedzené, keďže pravidlá plánovania riešenia krízových situácií stanovené nariadením o rámci na ozdravenie a riešenie krízových situácií centrálnych protistrán sa budú uplatňovať až od augusta 2022. Rada pre finančnú stabilitu (FSB) však zverejnila dokumenty s usmerneniami, ktoré sa týkajú tejto záležitosti [pozri oddiel 4 písm. a) ďalej]. Zainteresované strany zo súkromného sektora a orgány pre spoluprácu takisto poskytli svoje stanoviská. Medzi tieto orgány patrí Európska asociácia zúčtovacích centier centrálnych protistrán (EACH), CCP12 (celosvetová asociácia centrálnych protistrán) a Medzinárodná asociácia pre swapy a deriváty (ISDA).

Okrem toho aj členovia skupín pre krízové riadenie získali obmedzené praktické skúsenosti. Ide o skupiny vytvorené v súlade s bodom 8 dokumentu FSB Key Attributes of Effective Resolution Regimes for Financial Institutions (Kľúčové atribúty účinných režimov riešenia krízových situácií pre finančné inštitúcie) pre centrálne protistrany, ktoré sú systémovo dôležité vo viac ako jednej jurisdikcii. Úlohou skupín pre krízové riadenie je koordinovať plánovanie riešenia krízových situácií a posudzovať ich riešiteľnosť domovskými a hostiteľskými orgánmi pre riešenie krízových situácií.

a) Práca FSB

FSB v októbri 2014 vydala aktualizovaný dokument Key Attributes of Effective Resolution Regimes for Financial Institutions (Kľúčové atribúty účinných režimov riešenia krízových situácií pre finančné inštitúcie), ktorý rozšírila o prílohu venovanú konkrétne infraštruktúram finančného trhu. V tejto správe uvádza, že právomoci riešiť krízové situácie by sa mali vykonávať spôsobom, ktorý rešpektuje hierarchiu nárokov, a kapitál by mal pri riešení krízových situácií absorbovať straty ako prvý.

V roku 2017 FSB zverejnila dokument Guidance on Central Counterparty Resolution and Resolution Planning (Usmernenia pre riešenie krízových situácií centrálnych protistrán a jeho plánovanie). FSB v tejto správe vysvetľuje, že pri riešení krízovej situácie by mal straty absorbovať kapitál vlastníka v centrálnej protistrane, ak ešte nebol odpísaný (v súlade s pravidlami a zmluvnými dojednaniami centrálnej protistrany). V prípade strát vyplývajúcich zo zlyhania by mal kapitál absorbovať straty v plnej miere a malo by byť jasne a transparentne stanovené, v ktorom okamihu bude odpísaný. Pokiaľ ide o straty nesúvisiace so zlyhaním, kapitál by ich mal absorbovať najneskôr v okamihu, keď sú vyčerpané všetky uplatniteľné opatrenia týkajúce sa alokácie strát, ktoré sú k dispozícii na základe pravidiel a dojednaní centrálnej protistrany týkajúcich sa alokácie strát nesúvisiacich so zlyhaním. Okrem toho by sa kapitál mal odpísať ešte predtým, ako sa straty alokujú veriteľom v súlade s hierarchiou veriteľov na základe platných právnych predpisov.

V novembri 2020 FSB zverejnila dokument Guidance on Financial Resources to support CCP Resolution and on the Treatment of CCP Equity in Resolution (Usmernenia týkajúce sa finančných zdrojov na podporu riešenia krízových situácií centrálnych protistrán a zaobchádzania s kapitálom centrálnych protistrán pri riešení krízových situácií). V tejto správe sa objasňuje, že v závislosti od zmluvných dojednaní centrálnej protistrany a vnútroštátneho konkurzného práva by mohli opatrenia v rámci riešenia krízových situácií, ktoré vystavujú kapitál centrálnej protistrany väčším stratám vyplývajúcim zo zlyhania alebo nesúvisiacim so zlyhaním než v prípade likvidácie podľa režimu platobnej neschopnosti platného v danej jurisdikcii, umožniť na základe zaobchádzania podľa kontrafaktuálneho scenára držiteľom majetkovej účasti, aby si uplatnili nároky v súlade so zásadou, že žiadny veriteľ sa nesmie dostať do nevýhodnejšieho postavenia. To môže viesť k výsledku, ktorý je v rozpore s druhou zásadou kľúčových atribútov, podľa ktorej by mal kapitál pri riešení krízovej situácie absorbovať straty v plnej miere. Zároveň to môže vyvolať obavy z morálneho hazardu, keďže držiteľom majetkovej účasti sa umožní, aby udržiavali svoj majetkový podiel v centrálnej protistrane aj po vyriešení krízovej situácie, zatiaľ čo účastníci budú musieť znášať straty.

Vychádzajúc z kľúčových atribútov a uvedených usmernení FSB upresňuje, že orgán pre riešenie krízových situácií by mal posúdiť vplyv, ktorý majú akékoľvek limity výšky kapitálu centrálnej protistrany vystaveného stratám na jej schopnosť prijať vhodné opatrenia na dosiahnutie očakávaného zaobchádzania s kapitálom centrálnej protistrany. V štádiu plánovania riešenia krízovej situácie by mal orgán pre riešenie krízových situácií porozumieť tejto problematike:

–zaobchádzanie s kapitálom na základe existujúcich dojednaní o ozdravení a postupnosti pri zlyhaní,

–rozsah, v ktorom by bol kapitál vystavený stratám v prípade likvidácie podľa platného režimu platobnej neschopnosti a na základe zaobchádzania podľa kontrafaktuálneho scenára,

–ochranné opatrenia vo forme zásady, že žiadny veriteľ sa nesmie dostať do nevýhodnejšieho postavenia, vrátane potenciálnych nárokov akcionárov.

Na základe tohto posúdenia môže orgán pre riešenie krízových situácií identifikovať viaceré možnosti s cieľom pomôcť zabezpečiť, aby počas skutočného riešenia krízovej situácie znášal straty kapitál, a to vrátane:

–zmeny zmluvných dojednaní týkajúcich sa alokácie strát,

–úplného alebo čiastočného odpísania kapitálu centrálnej protistrany,

–prevodu kritických operácií (aktív) centrálnej protistrany a určitých záväzkov na preklenovací subjekt a umiestnenia zvyšných aktív a záväzkov centrálnej protistrany do likvidácie/konkurzného správcovstva,

–zriedenia existujúceho vlastníctva získaním nového kapitálu pomocou konverzie alebo vydania nových akcií.

Príslušné orgány by následne mali riešiť problémy súvisiace s kapitálom centrálnej protistrany, ktorý v plnej miere znáša straty pri riešení krízovej situácie. Orgán môže zároveň od centrálnych protistrán vyžadovať, aby zmenili svoje kapitálové štruktúry, pravidlá alebo iné dokumenty o správe a riadení spôsobom, ktorý podriaďuje akcionárov iným veriteľom alebo stanovuje okamih, v ktorom je absorpcia strát kapitálom zákonne vymožiteľná pod podmienkou, že domovské orgány majú príslušné právomoci.

Okrem toho môže orgán identifikovať alebo navrhnúť zmeny platných vnútroštátnych právnych predpisov, nariadení alebo právomocí príslušných dozorných orgánov či orgánov dohľadu alebo orgánov pre riešenie krízových situácií, ktoré by pomohli splniť ciele riešenia krízových situácií alebo obmedzili možnosť vzniku nárokov vyplývajúcich zo zásady, že žiadny veriteľ sa nesmie dostať do nevýhodnejšieho postavenia. Ak však rámec danej jurisdikcie nezačleňuje takéto zmeny, môže byť potrebné, aby príslušné orgány: