SK Úradný vestník Európskej únie C 293/2

OZNÁMENIE KOMISIE

Investície na vnútornom trhu EÚ v sektore finančných služieb

(2005/C 293/02)

1. ÚVOD Na neformálnom zasadaní Rady ECOFIN, ktoré sa uskutočnilo v dňoch 10. – 11. septembra 2004 v Scheveningene, upozornili ministri financií na nedostatok cezhraničnej konsolidácie vo finančnom sektore. Situácia sa v jednotlivých členských štátoch líši a vyskytujú sa určité obavy, že existujú prekážky, ktoré sú nezlučiteľné so slobodami vyplývajúcimi zo Zmluvy. Konsolidácia finančného sektora zaostáva, čo svedčí o existujúcich prekážkach v oblasti investícií. Ustanovenia článkov 56 a 43 Zmluvy týkajúce sa voľného pohybu kapitálu a práva usadiť sa sú priamo uplatniteľné v kontexte priamych investícií na vnútornom trhu EÚ (1) vo finančnom sektore (2). Lepšie pochopenie týchto princípov umožňujú súčasné rozhodnutia Európskeho súdneho dvora (ESD) týkajúce sa priamych investícií. Slobody vyplývajúce zo Zmluvy zaručujú základné a rozšírené práva ... Rozhodnutia ESD tiež poskytujú presný výklad možných výnimiek zo slobôd vyplývajúcich zo Zmluvy, a to najmä tých výnimiek, ktoré súvisia so všeobecným záujmom a obozretnými úvahami, ktoré sú pre finančný sektor najrelevantnejšie. ... s obmedzenými výnimkami. Základné princípy Zmluvy týkajúce sa voľného pohybu kapitálu a práva usadiť sa ovplyvňujú podrobný rámec stanovený sekundárnymi právnymi predpismi pre finančný sektor. Ak členské štáty prijímajú doplňujúce predpisy nad rámec sekundárnych právnych predpisov, ako je to legitímne v rámci princípu subsidiarity, tieto predpisy a postupy musia byť zlučiteľné so všeobecnými princípmi Zmluvy. Najdôležitejším predpokladom pre dokončenie vnútorného trhu je, aby právo voľného uváženia prislúchajúce orgánom dohľadu vo veciach týkajúcich sa oprávnení a dohľadu nad finančnými sprostredkovacími inštitúciami, slúžilo výhradne na ochranu záujmov, pre ktoré bolo stanovené. V opačnom prípade môžu vzniknúť problémy so zlučiteľnosťou s primárnymi právnymi predpismi ES. Je potrebné rešpektovať prvoradé princípy Zmluvy a judikatúru ESD. Cieľom tohto oznámenia je znížiť riziko odlišného právneho výkladu v tejto oblasti. Na jednej strane preto poskytne členským štátom možnosť vylepšiť svoje zákony a úradné postupy, ak je to potrebné. Na druhej strane toto oznámenie umožní, aby si finančné inštitúcie boli plne vedomé svojich práv vyplývajúcich zo Zmluvy v oblasti priamych investícií na vnútornom trhu EÚ. V žiadnom prípade však neuvádza predpoklad, že takéto riziká v EÚ existujú, ani neprejudikuje výklad, ktorý by mohol poskytnúť Európsky súdny dvor. Cieľom tohto oznámenia je poskytnúť prehľad práv a povinností. 2. ZÁKLADNÉ PRINCÍPY ZMLUVY Platné ustanovenia Zmluvy týkajúce sa slobody voľného pohybu kapitálu sa nachádzajú v článkoch 56 až 60 Zmluvy o ES. Obzvlášť článok 56 Zmluvy stanovuje, že „sú zakázané všetky obmedzenia pohybu kapitálu medzi členskými štátmi“. Zmluva ustanovuje úplnú slobodu pohybu kapitálu. Priame investície v podobe účasti v podniku pomocou akcionárskeho podielu alebo nadobudnutia cenných papierov na kapitálovom trhu predstavujú pohyb kapitálu na účely článku 56 Zmluvy. Priame investície sa vyznačujú najmä možnosťou efektívnej účasti na vedení alebo kontrole spoločnosti (3). Niektoré vnútroštátne predpisy obmedzujú túto možnosť v dôsledku čoho sa považujú za obmedzenia slobody voľného pohybu kapitálu: predpisy obmedzujúce nadobúdanie akcií (4) alebo iným spôsobom obmedzujúce efektívnu účasť na vedení alebo kontrole spoločnosti (5), ďalej predpisy s cieľom odradiť investorov iných členských štátov a tým ovplyvniť prístup na trh (6) alebo predpisy, ktoré podmieňujú priame zahraničné investície predchádzajúcim povolením (7). Článok 56 Zmluvy presahuje rámec obyčajného odstránenia nespravodlivého zaobchádzania na základe štátnej príslušnosti (8). Zahŕňa jednoznačne všetky formy cezhraničných investícií na vnútornom trhu EÚ. Nadobudnutie kontrolných balíkov v domácej spoločnosti investorom z iného členského štátu EÚ, je nie len určitou formou pohybu kapitálu, ale patrí tiež k právu usadiť sa. Článok 43 Zmluvy, ktorý upravuje právo usadiť sa stanovuje, že „sa zakazujú obmedzenia slobody usadiť sa štátnych príslušníkov jedného členského štátu na území iného členského štátu... Sloboda usadiť sa zahŕňa právo založiť a viesť podniky za podmienok stanovených pre vlastných štátnych príslušníkov“. Príslušníci iných členských štátov EÚ by preto mali mať možnosť slobodne nadobudnúť kontrolné balíky, využiť hlasovacie práva a viesť domáce spoločnosti za podmienok stanovených pre vlastných štátnych príslušníkov právom daného členského štátu (t.j. uplatnenie rovnoprávneho postavenia s domácimi investormi, teda tzv. princípu „rovnocenného zaobchádzania“ na investorov z iných krajín EÚ). Nadobudnutie kontrolného balíka investorom z EÚ patrí tiež k právu usadiť sa. Čo sa týka investícií na vnútornom trhu EÚ v sektore finančných služieb, na prípady priamych investícií sa rovnako vzťahujú obe slobody vyplývajúce zo Zmluvy, kým na portfóliové investície sa vzťahuje sloboda voľného pohybu kapitálu. Na účely tohto oznámenia sa preto nevyžaduje osobitné preskúmanie sporných opatrení na základe predpisov Zmluvy týkajúcich sa slobody usadiť sa a postačí zamerať sa na slobodu voľného pohyb kapitálu, čiže článok 56 ES. V týchto prípadoch je usadenie sa neodlučiteľne späté s pohybom kapitálu. 3. OSOBITNÉ VÝNIMKY STANOVENÉ V ZMLUVE ALEBO JUDIKATÚRE ESD Výnimky umožňujú členským štátov zavádzať obmedzenia na všeobecné predpisy Zmluvy. Výslovne sa uvádzajú v ustanoveniach Zmluvy alebo sú uznané Európskym súdnym dvorom na základe Zmluvy. Voľný pohyb kapitálu ako základný princíp Zmluvy môže byť obmedzený iba: pravidlami Spoločenstva alebo vnútroštátnymi predpismi, ktoré sú odôvodnené výnimkami stanovenými v Zmluve (9), alebo naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu určenými ESD na základe Zmluvy (10). Obmedzenia slobôd sú možné ... Článok 58 (1) (b) Zmluvy obsahuje osobitnú výnimku týkajúcu sa obozretných opatrení. Umožňuje členským štátom „prijať všetky nevyhnutné opatrenia na predchádzanie porušovaniu vnútroštátneho práva a nariadení, najmä v oblasti ... obozretného dohľadu nad finančnými inštitúciami“. Článok 58 ods. 2 taktiež umožňuje uplatniť obmedzenia na právo usadiť sa, ktoré sú zlučiteľné so zmluvou (11). Článok 58 ods. 3 však hovorí, že žiadna z týchto výnimiek nesmie predstavovať prostriedky svojvoľnej diskriminácie ani skrytého obmedzenia voľného pohybu kapitálu. Hoci obozretný dohľad tvorí osobitnú výnimku zo slobôd, platia preňho tie isté podmienky, ako pre ostatné obmedzenia. Tieto obmedzenia sa ďalej uvádzajú ako nadradené princípy Zmluvy. Napríklad, pokiaľ ide o družstvá môžu členské štáty vo svojich vnútroštátnych predpisoch stanoviť, že pri zakladaní Európskeho družstva môžu ich orgány dohľadu zamietnuť cezhraničnú fúziu. Takéto zamietnutie však môže byť v kontexte obozretného dohľadu v zmysle článku 58 (1) (b) založené iba na verejnom záujme. V záujme opodstatnenia úvah týkajúcich sa tohto verejného záujmu podľa článku 58 (3) by mali národné orgány dohľadu zabezpečiť, aby inštitúcie s osobitnými stanovami konali vždy plne v zmysle týchto stanov. ... na obozretnom základe ... 4. SEKUNDÁRNE PRÁVNE PREDPISY O OBOZRETNOM DOHĽADE V oblasti obozretného dohľadu ustanovili sekundárne právne predpisy EÚ (12) množstvo základných princípov na zabezpečenie bezúhonnosti a spoľahlivosti finančných inštitúcií. K nim patrí zhoda s požiadavkou „spôsobilosti a správnosti“ a s požiadavkami na platobnú schopnosť. Toto sú základné princípy pre bezpečný a dynamický finančný sektor EÚ. Smernice upravujú základné princípy dohľadu ... Sekundárne právne predpisy EÚ však neprekročili určitý stupeň harmonizácie príslušných ustanovení. Preto môžu členské štáty k spoločným predpisom stanoveným v smerniciach EÚ pridať doplňujúce predpisy a administratívne postupy. ...a zabezpečujú určitý stupeň harmonizácie. Ak sú však vnútroštátne predpisy obmedzujúce vo väčšej miere než sekundárne právne predpisy EÚ, môže vzniknúť konflikt so slobodami vyplývajúcimi zo Zmluvy. V zásade môžu tieto vnútroštátne predpisy obsahovať obmedzujúce opatrenia týkajúce sa spoľahlivosti finančných inštitúcií, prahových hodnôt podliehajúcich schváleniu a administratívnych postupov. Pri prijímaní zákonov alebo vytváraní či presadzovaní administratívnych postupov musia členské štáty okrem zabezpečenia zhody so smernicou (13) rešpektovať aj základné slobody garantované Zmluvou o EÚ. Doplňujúce vnútroštátne opatrenia a postupy musia naďalej rešpektovať zmluvu. 5. NADRADENÉ LIMITY ZMLUVY Členské štáty musia vykonávať svoje právomoci v obozretnej regulácii v súlade s hlavnými zásadami Zmluvy (14). Hoci sekundárne právne predpisy EÚ v oprávnených dôvodoch povoľujú rozličné požiadavky na udelenie povolenia a umožňujú členským štátom zaviesť dodatočné požiadavky, konečná kontrola prináleží, na základe slobôd stanovených v článkoch 56 a 43 Zmluvy, Európskemu súdnemu dvoru. Konečná kontrola prináleží Európskemu súdnemu dvoru. V tomto kontexte je potrebné pripomenúť, že akékoľvek výnimky z práv na voľný pohyb kapitálu a slobody usadiť sa, ktoré sú uvedené v Zmluve, je potrebné vykladať reštriktívne a ich rozsah nemôže byť určený jednostranne členskými štátmi bez akejkoľvek kontroly zo strany orgánov Spoločenstva (15). Hoci sú teda obozretné úvahy špecificky spomenuté ako možné výnimky zo slobody, platia pre ne ako aj pre ostatné výnimky rovnaké podmienky, ako pre ostatné obmedzenia. Výnimky zo slobôd stanovených v zmluve sú úzko vymedzené Súdnym dvorom. Opatrenia, ktoré by mohli zamedziť výkon základných slobôd Zmluvy alebo znížiť jeho príťažlivosť, musia spĺňať štyri podmienky (16): — musia byť aplikované nediskriminačným spôsobom; — musia byť opodstatnené naliehavými potrebami vo všeobecnom záujme; — musia byť vhodné na zabezpečenie dosiahnutia cieľa, ktorý sledujú, a — nesmú presahovať to, čo je potrebné na dosiahnutie tohto cieľa. Všetky obmedzenia musia: Článok 56 Zmluvy presahuje obyčajné odstránenie nespravodlivého zaobchádzania na základe štátnej príslušnosti (17). V tomto kontexte článok 58 ods. 3 výslovne stanovuje, že výnimky z článku 56 nemôžu byť zároveň prostriedkami svojvoľnej diskriminácie alebo skrytým obmedzením voľného pohybu kapitálu. V prípade cezhraničnej investície vo finančnom sektore sekundárne právne predpisy EÚ jasne rozoznávajú potreby obozretného dohľadu dohliadacieho orgánu nad cieľovou inštitúciou (18). Tieto však musia byť použité s ohľadom na zákaz svojvoľnej diskriminácie alebo skrytého obmedzenia uvedeného v článku 58 ods. 3 Zmluvy o ES. Žiadna z týchto podmienok však nemá predstavovať neprekonateľnú záťaž pre žiadnu finančnú inštitúciu EÚ, ktorá už je predmetom podobných požiadaviek vo svojej domovskej krajine, a chce získať účasť (kontrolnú alebo inú) vo finančnej inštitúcii v inom členskom štáte. — byť nediskriminačné Aby boli vnútroštátne právne predpisy primerané, musia byť vhodné na zabezpečenie cieľa, ktorý sledujú, a nemôžu presahovať to, čo je potrebné na dosiahnutie tohto cieľa (19). S ohľadom na druhý aspekt (čo je potrebné na dosiahnutie cieľa) podľa judikatúry ESD, systém predchádzajúceho administratívneho schválenia (20) je primeraný voči sledovanému cieľu iba v prípade, ak sa rovnaký cieľ nedá dosiahnuť menej reštriktívnymi opatreniami, predovšetkým systémom vyhlásení ex post facto (21). Čo sa týka systémov udelenia povolení ex-ante v oblasti obozretného dohľadu sú tieto úvahy relevantné vzhľadom na prekážky spojené s postupmi (napr. formality žiadosti: príslušné termíny uzávierky a oneskorenia, stupeň kvantity a kvality požadovaných informácií ako aj dokumenty, ktoré majú byť poskytnuté) a čas potrebný na získanie súhlasu, keďže sa medzi členskými štátmi podstatne líšia. — byť vhodné a primerané Aby systém predchádzajúceho administratívneho schválenia získal právnu istotu, musí byť založený na objektívnych, nediskriminačných kritériách, ktoré sú vopred známe subjektom, ktorých sa to týka a všetky osoby dotknuté reštriktívnym opatrením musia mať dostupný právny opravný prostriedok (22). To vyžaduje, aby napr. pre odmietnutie žiadosti boli dané dôvody, ktoré sú dostatočne konkrétne, aby mohol súd rozhodnúť o ich zákonnosti a správnom postupe. Taktiež akékoľvek nepresné alebo nedefinované kritériá musia byť považované za v rozpore s princípom právnej istoty, pretože nepresnosť bráni jednotlivcom plne využiť svoje práva vyplývajúce z článku 56 Zmluvy (23). — poskytovať právnu istotu Vzhľadom na postupy udelenia povolení je potrebné, aby boli investorom známe špecifické a objektivne okolnosti, za ktorých bude predchádzajúce schválenie udelené alebo zamietnuté (24). Je potrebné, aby investori boli oboznámení s príslušnými kritériami pre rozhodnutie o schválení a nezávisle od stupňa formálnosti tohto rozhodnutia musia získať informácie potrebné na pochopenie, na akom základe bolo rozhodnutie urobené. Vo finančnom sektore je zavedený opodstatnený a užitočný zvyk, že orgány dohľadu udržujú neformálne kontakty s finančnými inštitúciami, ktoré pôsobia v ich krajine. Existuje však požiadavka, aby všetky rozhodnutia bolo možné súdne preskúmať, teda majú byť objektívne odôvodnené (25). Požadovaná transparentnosť chýba v prípadoch cezhraničnej investície, keď je ako náhrada za preukázané odmietnutie schválenia, ktoré by mohlo byť predmetom súdneho preskúmania, vydaná ústna rada od orgánov nepožiadať o schválenie. Takýto postup nie je v súlade ani so znením ani duchom predpisov Spoločenstva. — nasledovať transparentné postupy 6. ĎALŠIE KROKY KOMISIE NA ZJEDNODUŠENIE CEZHRANIČNEJ KONSOLIDÁCIE Je potrebné, aby postupy udelenia povolení boli jasnejšie a transparentnejšie. Komisia spolupracuje s orgánmi členských štátov na všetkých úrovniach s cieľom dosiahnuť potrebný konsenzus týkajúci sa miery spolupráce a podrobnosti na podporu postupov udelenia povolenia. V prvej polovici roku 2006 Komisia predstúpi s návrhmi na revíziu článku 16 konsolidovanej bankovej smernice 2000/12/ES. Príslušné ustanovenia v článku 15 smerníc o poistení (2002/83/ES a 92/49/EHS) sa skúmajú v rámci projektu Solventnosť II. V paralelných oblastiach je nutná skorá dohoda o presnejších a transparentnejších pravidlách dohľadu nad schvaľovaním v prípade majoritných podielov. Navyše Komisia vedie otvorené konzultácie s členskými štátmi a finančným sektorom s cieľom určiť ďalšie možné prekážky okrem tých, ktoré sú spojené s obozretným dohľadom, ktoré by mohli zamedziť cezhraničnú konsolidáciu vo finančnom sektore EÚ. Tam, kde je to vhodné, môže navrhnúť možnosti odstránenia týchto prekážok v neskoršom termíne. Je potrebné preskúmať širšie prekážky finančnej konsolidácii. Keď Komisia zistí porušenia práva Spoločenstva v súvislosti s priamymi investíciami finančných inštitúcií EÚ, bude sa v prípadoch, kde sú dostupné dostatočné dôkazy, dôrazne zaoberať porušením práva, ako už urobila pri iných typoch prekážok cezhraničných priamych investícii v rámci EÚ. Komisia bude stíhať akékoľvek porušenia slobôd EÚ ... Komisia začala prešetrovať hospodársku súťaž v sektore retailových finančných služieb a poistenia. Cieľom je posilniť hospodársku súťaž na týchto trhoch. Osobitná pozornosť bude venovaná zisťovaniu prekážok v poskytovaní cezhraničných služieb a prekážok vstupu, a to vo forme regulácie ako aj „bežnejších“ antitrustových postupov. ... a taktiež prešetruje hospodársku súťaž na retailových finančných trhoch. 7. ZÁVERY Cieľom tohto oznámenia je pripomenúť členským štátom príslušné základné slobody stanovené v Zmluve, ktoré sú podstatné pre oblasť cezhraničných investícií vo finančných inštitúciách, a požiadavku na striktnú úmernosť v akomkoľvek prípade obmedzenia týchto slobôd, ktorá by mohla byť potrebná na ochranu nevyhnutných potrieb vo všeobecnom záujme. Taktiež je dôležité zdôrazniť potrebu úplnej transparentnosti všetkých rozhodnutí.. Oznámenie podporuje finančné organizácie, aby dokumentovali prípady, ktoré môžu podľa nich predstavovať neopodstatnenú prekážku integračného procesu. Na základe uvedených úvah Komisia začne trvalý dialóg s členskými štátmi, aby identifikovala prekážky voľného pohybu kapitálu ako aj slobody usadiť sa vo finančnom sektore. Komisia v súčasnosti spolupracuje so zúčastnenými stranami na vylepšení sekundárnych právnych predpisov EÚ v tejto oblasti ako aj na vyhľadávaní ďalších možných prekážok, ktoré môžu brániť integrácii. Zabezpečí, aby sa v tejto oblasti mohli harmonicky realizovať základné slobody Zmluvy. Transparentnejší prístup v oblasti fúzií a akvizícií vo finančnom sektore umožní finančným inštitúciám plne si uvedomovať akékoľvek konkrétne legitímne požiadavky vnútroštátnych orgánov dohľadu. To im taktiež umožní plne rešpektovať všetky legitímne požiadavky z hľadiska obozretnosti a hospodárskej súťaže a tak plne využiť slobody zaručené Zmluvou.

(1) Keďže podobné ustanovenia a sekundárne právne predpisy platia aj v rámci Dohody o Európskom hospodárskom priestore, v tomto oznámení sa odkazy na EÚ vzťahujú aj na Európsky hospodársky priestor.

(2) Najzávažnejším problémom nie je rozsah EÚ vlastníctva akcií (t.j. portfóliové investície), ale často citlivejšia otázka zahraničného vlastníctva a kontroly (t.j. priame investície) finančných inštitúcií.

(3) Hoci Zmluva pojem „pohyb kapitálu“ nedefinuje, ustálená judikatúra ESD stanovuje, že na definíciu pojmu „pohyb kapitálu“ sa použije smernica č. 88/361/EHS z 24.6.1988 (Ú. v. ES 1988 L 178, s. 5) a priložená nomenklatúra (najmä body I a III a vysvetlivky nomenklatúry v prílohe 1). Pozri rozsudky zo 4.6.2002, Komisia/Portugalsko, C-367/98, Zb. 2002, s. I-4731, § 37, Komisia/Francúzsko, C-483/99, Zb. 2002, s. I-4781, § 36 a Komisia/Belgicko, C-503/99, Zb. 2002, s. I-4809, § 37 (ďalej len ako Komisia/Portugalsko/Francúzsko/Belgicko) a rozsudky z 13.5.2003 vo veci Komisia/Španielsko, C-463/00, Zb. 2003, s. I-4581, § 52 a Komisia/Spojené kráľovstvo, C-98/01, Zb. 2003, s. I-4641, § 39 (ďalej len ako Komisia/Španielsko/Spojené kráľovstvo) a tiež rozsudok zo 16.3.1999, Trummer & Mayer, C-222/97, Zb. 1999, s. I-1661, § 20, 21.

(4) Rozsudok vo veci Komisia/Španielsko, C-463/00, § 57 a Komisia/Spojené kráľovstvo, C-98/01, § 44.

(5) Rozsudok vo veci Komisia/Spojené kráľovstvo, C-98/01, § 44.

(6) Rozsudky vo veci Komisia/ Španielsko, C-463/00, § 61 a Komisia/Spojené kráľovstvo, C-98/01, § 47.

(7) Rozsudok z 26.9.2000 vo veci Komisia/Belgicko, C-478/98, Zb. 2000, s. I-7587, § 18, rozsudok zo 14.12.1995, Sanz de Lera and others, spojené veci C-163/94, C-165/94 a C-250/94, Zb. 1995, s. I-4821, § 24 a 25, rozsudok zo 14.3.2000, Église de Scientologie, C-54/99, Zb. 2000, s. I-1335, § 14 a rozsudok z 1.6.1999, Konle, C-302/97, Zb. 1999, s. I-3099, § 39.

(8) Rozsudky vo veci Komisia/Španielsko, C-463/00, § 56, Komisia/Spojené kráľovstvo, C-98/01, § 43, Komisia/Portugalsko, C-367/98, § 44 a Komisia/Francúzsko, C-483/99, § 40.

(9) Napr. článok 58 (1) Zmluvy alebo iné osobitné výnimky stanovené kdekoľvek v tejto zmluve, napr. článok 296 (osobitný sektory obrany).

(10) Rozsudky vo veci Komisia/Portugalsko, C-367/98, § 49, Komisia/Francúzsko, C-483/99, § 45, Komisia/Belgicko, C-503/99, § 45 a Komisia/Španielsko, C-463/00, § 68.

(11) V tomto kontexte sa Smernica o prevzatí v časti 1 odvoláva na článok 44 (2) (g) Zmluvy, ktorý ustanovuje mandát Rady a Komisie na koordináciu „v potrebnom rozsahu na ochranu, ktorú... vyžadujú spoločnosti alebo podniky členských štátov... s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto ochranných opatrení v celom Spoločenstve“.

(12) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES z 20.3.2000 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5.11.2002 o životnom poistení a druhá smernica Rady 88/357/EHS z 22.6.1988 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia, na uľahčenie účinného vykonávania slobody poskytovať služby a o zmene a doplnení smernice 73/239/EHS.

(13) Spojené veci C-193/97 a 194/97 De Castro Freitas and Escallier, § 23. V tomto zmysle napr. konsolidovaná smernica o bankovníctve (2000/12/ES z 20.3.2000 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií, Ú. v. L 126, 26/5/00, s. 1, tu: odôvodnenie 18) výlučne stanovuje, že „účel tejto smernice nutne nadväzuje na liberalizáciu pohybu kapitálu, ktorá je predmetom iných právnych predpisov spoločenstva. V každom prípade opatrenia týkajúce sa liberalizácie bankových služieb musia byť v súlade s opatreniami na liberalizáciu kapitálových pohybov“. Článok 21 (4) zlučujúceho nariadenia z 20.1.2004, Ú. v. L 24 z 29.1.2004, s. 1 ff stanovuje, že „členské štáty môžu prijať primerané opatrenia na ochranu iných legitímnych záujmov než sú tie, ktoré sú zohľadnené v tomto nariadení a ktoré sú v súlade s všeobecnými princípmi a inými ustanoveniami právnych predpisov Spoločenstva. ... V tomto zmysle sa pravidlá obozretnosti považujú za legitímne záujmy“.

(14) Rozsudok vo veci C-71/02, Karner, §§ 33, 34

(15) Pozri rozsudok vo veci Komisia/Belgicko, C-503/99, § 47 vzhľadom na požiadavku verejnej bezpečnosti ako výnimku zo základného princípu voľného pohybu kapitálu.

(16) Vec C-55/94, Gebhard, § 37 s ďalšími odkazmi.

(17) Rozsudky vo veci Komisia/Španielsko, C-463/00, § 56, Komisia/Spojené kráľovstvo, C-98/01, § 43, Komisia/Portugalsko, C-367/98, § 44 a Komisia/Francúzsko, C-483/99, § 40.

(18) Toto sa odráža napr. v potrebe schvaľovania obchodného plánu nového subjektu orgánmi dohľadu, preverením riadiaceho tímu a overením, že môžu byť vykonané potrebné úpravy bankových systémov a nástrojov výkazníctva, ako je napr. primeraná integrácia riadenia rizík, zákazníckych a účtovných systémov a adaptácia kontrolných postupov a informačných technológií.

(19) Rozsudok vo veci Komisia/Španielsko, C-463/00, § 68, Komisia/Portugalsko, C-367/98, § 49, Komisia/Francúzsko, C-483/99, § 45 a Komisia/Belgicko, C-503/99, § 45ako aj rozsudky v spojených veciach C-163/94, C-165/94 & C-250/94, Sanz de Lera et al, § 23 a rozsudok vo veci C-54/99, Église de Scientologie, § 18.

(20) Rozsudky vo veci Komisia/Španielsko, C-463/00, § 69, Komisia/Francúzsko, C-483/99, § 46, Komisia/Portugalsko, C-367/98, §50 a v spojených veciach C-163/94, C-165/94 & C-250/94, Sanz de Lera et al, §§ 23-28, C-302/97, Konle, § 44 ako aj rozsudok z 20.2.2001 v prípade C-205/99, Analir et al, Zb. 2001, s. I-1271, § 35a z 5.3.2002 v spojených veciach C-515/99, C-519/99 až C-524/99 a C-526/99 až C-540/99, Reisch et al, Zb. 2002, s. I-2157, § 37.

(21) Rozsudky vo veci Komisia/Španielsko, C-463/00, § 69, Komisia/Francúzsko, C-483/99, § 46, Komisia/Portugalsko, C-367/98, § 50 a v spojených veciach C-163/94, C-165/94 & C-250/94, Sanz de Lera et al, §§ 23-28, C-302/97, Konle, § 44 ako aj rozsudok z 20.2.2001 v prípade C-205/99, Analir et al, Zb. 2001, s. I-1271, § 35a z 5.3.2002 v spojených veciach C-515/99, C-519/99 až C-524/99 a C-526/99 až C-540/99, Reisch et al, Zb. 2002, s. I-2157, § 37.

(22) Rozsudky vo veci Komisia/Španielsko, C-463/00, § 69, Komisia/Francúzsko, C-483/99, § 46 a Komisia/Portugalsko, C-367/98, § 50.

(23) Rozsudky vo veci Komisia/Španielsko, C-463/00, § 75, Komisia/Francúzsko, C-483/99, § 50 ako aj z 14.3.2000 vo veci C-54/99, Église de Scientologie, §§ 21, 22.

(24) Rozhodnutie vo veci Komisia/Španielsko, C-463/00, § 57 a C-54/99, Église de Scientologie, §§ 21, 22.

(25) Napr. článok 33 smernice 2000/12/ES z 20.3.2000 o začatí a vykonávaní činnosti.