Návrh SMERNICA RADY ktorou sa ustanovujú požiadavky na ochranu zdravia obyvateľstva vzhľadom na rádioaktívne látky obsiahnuté vo vode určenej na ľudskú spotrebu /* KOM/2011/0385 v konečnom znení - 2011/0170 (NLE) */





DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. ODÔVODNENIE NÁVRHU Vodné hospodárstvo je jednou z najkomplexnejšie regulovaných oblastí v rámci environmentálnych právnych predpisov Spoločenstva. Základy európskej vodnej politiky boli položené v 70. rokoch minulého storočia prijatím politických programov, ako aj záväzných právnych predpisov. Prvá vlna prijímania právnych predpisov sa začala smernicou o povrchových vodách[1] v roku 1975 a vyvrcholila v roku 1980 smernicou o pitnej vode[2]. Odvtedy sa vedecké a technologické znalosti zlepšili a vyvinul sa aj prístup k právnym predpisom Spoločenstva. V roku 1988 sa na ministerskom seminári o vode vo Frankfurte preskúmali existujúce právne predpisy a určil sa celý rad možných zlepšení. Výsledkom toho bola druhá fáza prijímania právnych predpisov o vode. Legislatívnymi výsledkami tejto významnej reštrukturalizácie politiky a právnych predpisov Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva bola smernica, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva[3], prijatá Európskym parlamentom a Radou v septembri 2000 s účinnosťou od 22. decembra 2000 a nová smernica o pitnej vode, ktorou sa revidovali a v prípade potreby sprísňovali požiadavky na kvalitu. Smernicu o pitnej vode z roku 1980 bolo treba prispôsobiť nielen existujúcemu vedecko-technickému pokroku, ale aj zásade subsidiarity, a to znížením počtu parametrov, ktoré musia členské štáty monitorovať, a sústredením sa na súlad s najdôležitejšími parametrami v oblasti kvality a zdravia. Proces vedúci k revízii sa začal v roku 1993, keď Komisia zorganizovala v Bruseli Európsku konferenciu o pitnej vode, na ktorej prebehli konzultácie so všetkými stranami zainteresovanými na dodávkach pitnej vody. Jej výsledkom bolo, že v roku 1998 bola prijatá a nadobudla účinnosť súčasná smernica Rady 98/83/ES z 3. novembra 1998 o kvalite vody určenej na ľudskú spotrebu. Túto novú smernicu bolo potrebné transponovať do vnútroštátnych právnych predpisov do konca roku 2000 a súlad s ňou bolo potrebné dosiahnuť do konca roku 2003, pričom existovali určité výnimky pri kritických parametroch, ako bolo olovo a vedľajšie produkty dezinfekcie. Len veľmi malé percento systémov pitnej vody sa nachádza v oblastiach, ktoré majú potenciálne zdroje rádioaktívnej kontaminácie zapríčinenej ľudskou činnosťou zo zariadení, ktoré využívajú či vyrábajú rádioaktívne látky alebo ich zneškodňujú. Ku kontaminácii pitnej vody môže dochádzať náhodným únikom rádioaktivity alebo použitím nevhodných postupov pri zneškodňovaní. Pri vodných systémoch, ktoré sú ohrozené takýmto typom kontaminácie, sa musia vykonávať rozsiahle monitorovania rádioaktívnej kontaminácie s cieľom zaistiť bezpečnosť pitnej vody, ktorá sa v nich nachádza. V Európe však existujú mnohé regióny s takými geologickými a hydrologickými vlastnosťami, pre ktoré v ich treba počítať so znepokojujúcou možnosťou prirodzeného výskytu rádioaktívnych látok. Podľa právnych predpisov Spoločenstva technické požiadavky na ochranu zdravia obyvateľstva vzhľadom na rádioaktívne látky obsiahnuté vo vode určenej na ľudskú spotrebu sa dokončili pred viac ako piatimi rokmi po konzultačnom procese vedenom skupinou odborníkov podľa článku 31 Zmluvy o Euratome, výborom zriadeným na základe smernice o pitnej vode a konzultácií s výborom zástupcov členských štátov zriadeným podľa článkov 35 a 36 Zmluvy o Euratome. Požiadavky týkajúce sa monitorovania trícia a celkovej indikatívnej dávky podľa smernice Rady 98/83/ES sa neimplementovali, pretože závisia od prijatia zmien a doplnení príloh II (monitorovanie) a III (špecifikácie pre analýzu parametrov). Indikačné parametre stanovené v prílohe I časti C týkajúce sa rádioaktivity a trícia a príslušné podmienky monitorovania v prílohe II k smernici 98/83/ES patria do pôsobnosti základných štandardov v zmysle článku 30 Zmluvy o Euratome. Preto je oprávnené zaradiť požiadavky týkajúce sa monitorovania úrovní rádioaktivity do špecifických právnych predpisov podľa Zmluvy o Euratome s cieľom zachovať jednotnosť, súdržnosť a úplnosť právnych úprav týkajúcich sa ochrany pred rádioaktívnym žiarením na úrovni Spoločenstva. Komisia preto považuje za vhodné predložiť návrh, v ktorom sa ustanovujú požiadavky na ochranu zdravia obyvateľstva so zreteľom na rádioaktívne látky vo vode určenej na ľudskú spotrebu, a to na základe článku 31 Zmluvy o Euratome. Podľa ustanovení Zmluvy o Euratome sa od Komisie vyžaduje, aby pri revidovaní a dopĺňaní základných noriem ochrany zdravia pracovníkov a obyvateľstva pred nebezpečenstvami vznikajúcimi v dôsledku ionizujúceho žiarenia viedla konzultácie so skupinou odborníkov z vedných oblastí, o ktorej sa hovorí v článku 31 Zmluvy o Euratome. Na základe tejto právnej povinnosti bolo stanovisko predložené už v júni roku 2008. S prihliadnutím na vykonávanie všeobecnej zásady právnej teórie a praxe, podľa ktorej právne normy týkajúce sa konkrétneho predmetu majú prednosť pred právnymi normami všeobecného charakteru („ lex specialis derogat legi generali “), ustanoveniami smernice podľa Zmluvy o Euratome sa nahradia ustanovenia smernice 98/83/ES, pokiaľ ide o rádioaktívne látky v pitnej vode. V rámci ďalšieho krok Komisia navrhne odstránenie trícia a celkovej indikatívnej dávky zo zoznamu indikačných parametrov v časti C prílohy I k smernici 98/83/ES a zrušenie všetkých odkazov na tieto parametrické hodnoty. 2. SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA • Právny základ Ustanovenia smernice sa týkajú základných noriem ochrany zdravia pracovníkov a obyvateľstva. Preto sa ako právny základ vybrala Zmluva o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä jej články 31 a 32. • Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity sa uplatňuje, pretože návrh nespadá do výlučnej právomoci Spoločenstva. Keďže legislatívne právomoci Spoločenstva podľa hlavy II kapitoly III Zmluvy o Euratome sú svojou povahou výlučné, nepodliehajú zásade subsidiarity. • Zásada proporcionality Návrh je v súlade so zásadou proporcionality z tohto(týchto) dôvodu(-ov): Návrhom sa ustanovujú minimálne harmonizované normy pre monitorovanie trícia a celkovej indikatívnej dávky a upravujú sa v súlade s najnovším vedeckým a technickým pokrokom požiadavky smernice 98/83/ES, ktoré sa týkajú rádioaktivity. • Výber nástrojov Zatiaľ čo Spoločenstvo zodpovedá za stanovenie jednotných pravidiel pre oblasť ochrany pred radiáciou s cieľom dosiahnuť vysokú úroveň ochrany zdravia pracovníkov a obyvateľstva, je na členských štátoch, aby takéto pravidlá transponovali do vnútroštátnych právnych predpisov a uplatňovali ich. Najlepším prostriedkom na vytvorenie spoločného prístupu k vymedzeniu požiadaviek parametrov rádioaktivity pre monitorovanie vody určenej na ľudskú spotrebu vzhľadom na vedecký a technický pokrok je preto smernica. Preto sa vymedzujú harmonizované požiadavky na ochranu zdravia obyvateľstva vzhľadom na rádioaktívne látky obsiahnuté vo vode určenej na ľudskú spotrebu. 3. VPLYV NA ROZPOčET Návrh nemá vplyv na rozpočet Spoločenstva. 2011/0170 (NLE) Návrh SMERNICA RADY ktorou sa ustanovujú požiadavky na ochranu zdravia obyvateľstva vzhľadom na rádioaktívne látky obsiahnuté vo vode určenej na ľudskú spotrebu RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej články 31 a 32, so zreteľom na návrh Komisie[4] vypracovaný po získaní stanoviska skupiny osôb vymenovaných Vedeckým a technickým výborom spomedzi vedeckých odborníkov v členských štátoch v súlade s článkom 31 Zmluvy, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[5], po porade s Európskym parlamentom[6], keďže: 1. Požitie vody je jedným zo spôsobov, ako sa rádioaktívne látky dostávajú do ľudského tela. V súlade so smernicou Rady 96/29/Euratom z 13. mája 1996, ktorá stanovuje základné bezpečnostné normy ochrany zdravia pracovníkov a obyvateľstva pred nebezpečenstvami vznikajúcimi v dôsledku ionizujúceho žiarenia[7], príspevok činností spojených s rizikom vystavenia obyvateľstva ako celku ionizujúcemu žiareniu sa musí udržať na najnižšej rozumne dosiahnuteľnej miere. 2. Vzhľadom na to, aká je kvalita vody určená na ľudskú spotrebu dôležitá pre ľudské zdravie, je potrebné ustanoviť na úrovni Spoločenstva štandardy kvality, ktoré budú mať funkciu ukazovateľa, a zabezpečiť monitorovanie súladu s týmito štandardmi. 3. Indikačné parametre už boli stanovené v časti C prílohy I, pokiaľ ide o rádioaktívne látky, ako aj v ustanoveniach o monitorovaní, ktoré s nimi súvisia, v prílohe II k smernici Rady 98/83/ES z 3. novembra 1998 o kvalite vody určenej na ľudskú spotrebu[8]. Tieto parametre však patria medzi základné normy definované v článku 30 Zmluvy o Euratome. 4. Požiadavky na monitorovanie úrovní rádioaktivity vo vode určenej na ľudskú spotrebu by sa preto mali prijať v špecifickom právnom predpise, ktorý zabezpečí jednotnosť, súdržnosť a úplnosť právnych predpisov týkajúcich sa ochrany pred rádioaktívnym žiarením podľa Zmluvy o Euratome. 5. Ustanoveniami tejto smernice prijatými na základe Zmluvy o Euratome sa nahrádzajú ustanovenia smernice 98/83/ES so zreteľom na kontamináciu pitnej vody rádioaktívnymi látkami. 6. V prípade nezhody s parametrom, ktorý má indikačnú funkciu, by príslušný členský štát mal posúdiť, či táto nezhoda nepredstavuje riziko ohrozujúce ľudské zdravie, a ak je to potrebné, prijať nápravné opatrenie s cieľom obnoviť kvalitu vody. 7. Spotrebitelia by mali byť o kvalite vody určenej na ľudskú spotrebu primerane a vhodne informovaní. 8. Z rozsahu tejto smernice je potrebné vylúčiť prírodné minerálne vody a liečivé vody, pretože osobitné pravidlá pre tieto druhy vody sa stanovili v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2009/54/ES z 18. júna 2009 o využívaní a uvádzaní na trh prírodných minerálnych vôd[9] a v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001 ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch[10]. 9. Každý členský štát by mal vytvoriť monitorovacie programy s cieľom kontrolovať, či voda určená na ľudskú spotrebu spĺňa požiadavky tejto smernice. 10. Metódy použité na analýzu kvality vody určenej na ľudskú spotrebu by mali byť také, aby zabezpečili spoľahlivosť a porovnateľnosť dosiahnutých výsledkov. 11. Odporúčanie Komisie 2001/928/Euratom z 20. decembra 2001 o ochrane verejnosti pred vystavením radónu v dodávkach pitnej vody[11] sa zaoberá rádiologickou kvalitou dodávok pitnej vody so zreteľom na radón a produkty rozpadu radónu s dlhou životnosťou, a preto by sa nemali tieto rádionuklidy zaradiť do pôsobnosti tejto smernice, PRIJALA TÚTO SMERNICU: Článok 1 Predmet úpravy Touto smernicou sa vymedzujú požiadavky na ochranu zdravia obyvateľstva vzhľadom na rádioaktívne látky obsiahnuté vo vode určenej na ľudskú spotrebu. Ustanovujú sa ňou parametrické hodnoty, frekvencie a metódy monitorovania rádioaktívnych látok Článok 2 Definície Na účely tejto smernice sa uplatnia definície v článku 2 smernice Rady 98/83/ES. Článok 3 Rozsah pôsobnosti Táto smernica sa uplatňuje na vodu určenú na ľudskú spotrebu s výnimkami stanovenými v článku 3 ods. 1 smernice 98/83/ES a ustanovenými v súlade s článkom 3 ods. 2 uvedenej smernice. Článok 4 Všeobecné záväzky Bez toho, aby tým boli dotknuté ustanovenia v článku 6 ods. 3 písm. a) smernice 96/29/Euratom, členské štáty vykonajú všetky merania potrebné na vytvorenie vhodného monitorovacieho programu s cieľom zabezpečiť, aby voda určená na ľudskú spotrebu vyhovovala parametrickým hodnotám určeným v súlade s touto smernicou. Článok 5 Parametrické hodnoty Členské štáty stanovia parametrické hodnoty uplatniteľné na monitorovanie rádioaktívnych látok vo vode určenej na ľudskú spotrebu v súlade s prílohou I. Článok 6 Monitorovanie Členské štáty zabezpečia pravidelné monitorovanie vody určenej na ľudskú spotrebu v súlade s prílohou II s cieľom skontrolovať, či koncentrácie rádioaktívnych látok neprevyšujú parametrické hodnoty ustanovené v súlade s článkom 5. Článok 7 Miesto odobratia vzorky V prípade distribučnej siete členský štát môže odoberať vzorky v oblasti dodávky alebo v úpravovni pre konkrétne parametre, ak je možné dokázať, že takéto vzorky vykazujú rovnaké namerané hodnoty príslušných parametrov. Článok 8 Odber vzoriek a analýza 1. Vzorky predstavujúce kvalitu vody spotrebúvanej v priebehu roka sa odoberajú a analyzujú v súlade s metódami stanovenými v prílohe III. 2. Členské štáty zabezpečia, aby všetky laboratóriá, ktoré analyzujú vzorky vody určenej na ľudskú spotrebu, mali systém analytickej kontroly kvality. Zabezpečia, aby tento systém podliehal občasným kontrolám nezávislého kontrolného orgánu schváleného na tento účel príslušným orgánom. Článok 9 Nápravné opatrenie a oznámenie spotrebiteľom 1. Členské štáty zabezpečia, aby všetky prípady nesplnenia parametrických hodnôt stanovených v súlade s článkom 5 boli okamžite preskúmané, aby sa zistili príčiny toho stavu. 2. Ak dôjde k nedodržaniu parametrických hodnôt ustanovených v súlade s článkom 5, členské štáty posúdia, či toto nesplnenie predstavuje riziko pre zdravie ľudí. V prípade, že sa zistí takéto riziko, členské štáty prijmú okamžité nápravné opatrenie na obnovenie kvality vody. 3. V prípade, že riziko pre zdravie ľudí nemožno považovať za bezvýznamné, členské štáty zabezpečia informovanie spotrebiteľov. Článok 10 Transpozícia do vnútroštátneho práva 1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do jedného roku od dátumu uvedeného v článku 11. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty. 2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice. Článok 11 Nadobudnutie účinnosti Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie. Článok 12 Adresáti Táto smernica je určená členským štátom. V Bruseli […] Za Radu predseda PRÍLOHA I Parametrické hodnoty pre trícium a parametrické hodnoty pre celkovú indikatívnu dávku pre iné rádioaktívne látky vo vode určenej na ľudskú spotrebu Rádioaktivita Parameter | Parametrická hodnota | Jednotka | Poznámky | Trícium | 100 | Bq/l | Celková indikatívna dávka | 0,10 | mSv/rok | (Poznámka 1) | Poznámka 1: s výnimkou trícia, draslíka 40, radónu a produktov rozpadu radónu PRÍLOHA IIMonitorovanie rádioaktívnych látok 1. Všeobecné zásady a intervaly monitorovania Od členského štátu sa nevyžaduje, aby monitoroval prítomnosť trícia alebo rádioaktivity v pitnej vode s cieľom určiť celkovú indikatívnu dávku, ak je na základe iného monitorovania overené, že úrovne trícia vypočítanej celkovej indikatívnej dávky sú výrazne nižšie než parametrické hodnoty. V takom prípade členský štát oznámi Komisii dôvod svojho rozhodnutia vrátane výsledkov získaných vykonaním iného monitorovania. 2. Trícium Monitorovanie prítomnosti trícia v pitnej vode sa vykonáva vtedy, keď je v povodí prítomný zdroj trícia a na základe iných programov dohľadu alebo zisťovaní sa nedá preukázať, že úroveň trícia je výrazne nižšie než jej parametrická indikačná hodnota 100 Bq/l. Ak sa vyžaduje monitorovanie prítomnosti trícia, vykonáva sa v rámci intervalov auditu. 3. Celková indikatívna dávka Monitorovanie pitnej vody z hľadiska celkovej indikatívnej dávky (TID, z angl. Total Indicative Dose) sa vykonáva vtedy, ak je v odobranej vzorke prítomný zdroj umelej alebo zosilnenej prírodnej rádioaktivity a na základe iných programov dohľadu alebo zisťovaní sa nedá preukázať, že úroveň TID je výrazne nižšia než jej parametrická indikačná hodnota 0,1 mSv/rok. Ak sa vyžaduje monitorovanie úrovní umelých rádionuklidov, vykonáva sa v rámci intervalov auditu, ktoré sú uvedené v tabuľke. Ak sa vyžaduje monitorovanie úrovní prírodných rádionuklidov, členské štáty vymedzia intervaly monitorovania s prihliadnutím na všetky dostupné príslušné informácie o časových variáciách úrovní prírodných rádionuklidov v rôznych druhoch vôd. V závislosti od týchto očakávaných variácií sa intervaly monitorovania môžu rôzniť v rozsahu od jediného kontrolného merania až po intervaly auditu. Ak sa vyžaduje len jedno kontrolné meranie prírodnej rádioaktivity, zopakovanie kontroly sa vyžaduje aspoň v prípade, keď nastane zmena vo vzťahu k dodávke, ktorá pravdepodobne ovplyvní koncentráciu rádionuklidov v pitnej vode. Keď sa metódy na odstránenie rádionuklidov z pitnej vody použili s cieľom ubezpečiť sa, že nedochádza k prekročeniu parametrickej hodnoty, monitorovanie sa vykonáva v rámci intervalov auditu. Ak sa na zabezpečenie súladu s touto smernicou použijú výsledky iných programov dohľadu alebo zisťovaní, než sú tie, ktoré sa vyžadujú podľa ustanovení prvého odseku tohto bodu, členské štáty oznámia Komisii dôvody svojho rozhodnutia vrátane výsledkov týchto programov dohľadu alebo zisťovaní. 4. Intervaly auditu na účely monitorovania sa ustanovujú v tejto tabuľke: TABUĽKAIntervaly auditu na účely monitorovania vody určenej na ľudskú spotrebu dodávanú z distribučnej siete Objem vody distribuovanej alebo vyrábanej každý deň v rámci zóny dodávok (Poznámky 1 a 2) m³ | Počet vzoriek za rok (Poznámky 3) | ≤ 100 | (Poznámka 4) | > 100 ≤ 1 000 | 1 | > 1 000 ≤ 10 000 | 1 + 1 na každých 3 300 m³/d a z toho časť vo vzťahu k celkovému objemu | > 10 000 ≤ 100 000 | 3 + 1 na každých 10 000 m³/d a z toho časť vo vzťahu k celkovému objemu | > 100 000 | 10 + 1 na každých 25 000 m³/d a z toho časť vo vzťahu k celkovému objemu | Poznámka 1: Oblasť dodávky je geograficky vymedzená oblasť, v ktorej voda určená na ľudskú spotrebu pochádza z jedného alebo niekoľkých zdrojov a kde kvalitu vody možno považovať za približne rovnakú. Poznámka 2: Množstvá sú vypočítané ako priemery za kalendárny rok. Pri určovaní minimálnej frekvencie môže členský štát namiesto množstva vody použiť počet obyvateľov v oblasti dodávky, vychádzajúc zo spotreby vody 2 l/deň/hlavu. Poznámka 3: Pokiaľ to je možné, počet vzoriek treba rovnomerne rozložiť v čase a v priestore. Poznámka 4: Frekvenciu určí príslušný členský štát. PRÍLOHA III Odber vzoriek a analytické metódy 1. Skríning dodržania celkovej indikatívnej dávky (TID) Členské štáty môžu využívať metódy skríningu celkovej objemovej aktivity alfa a celkovej objemovej aktivity beta parametrickej indikačnej hodnoty TID s výnimkou trícia, draslíka 40, radónu a produktov rozpadu radónu. Ak celková objemová aktivita alfa a celková objemová aktivita beta sú nižšie ako 0,1 Bq/l resp. 1,0 Bq/l, členské štáty môžu predpokladať, že TID je nižšia než parametrická indikačná hodnota 0,1 mSv/rok a nevyžaduje si rádiologické prešetrenie, s výnimkou prípadu, keď je z iných informačných zdrojov známe, že v dodávkach vody sú prítomné špecifické rádionuklidy, ktoré by mohli spôsobiť, že TID presiahne hodnotu 0,1 mSv/rok. Ak celková objemová aktivita alfa alebo celková objemová aktivita beta sú vyššie ako 0,1 Bq/l resp. 1,0 Bq/l, vyžaduje sa analýza na prítomnosť špecifických rádionuklidov Rádionuklidy, ktorých množstvo sa má odmerať, vymedzujú členské štáty s prihliadnutím na všetky relevantné informácie týkajúce sa pravdepodobných zdrojoch rádioaktivity. Pretože zvýšené hladiny trícia môžu naznačovať prítomnosť iných umelých rádionuklidov, malo by sa v jednej a tej istej vzorke merať trícium, celková objemová aktivita alfa a celková objemová aktivita beta. Namiesto uvedeného skríningu celkovej objemovej aktivity alfa a celkovej objemovej aktivity beta sa členské štáty môžu rozhodnúť pre iné spoľahlivé metódy skríningu na prítomnosť špecifických rádionuklidov s cieľom indikovať prítomnosť rádioaktivity v pitnej vode. Ak jedna z koncentrácií aktivít prevýši svoju referenčnú koncentráciu o 20 % alebo koncentrácia trícia prevýši svoju parametrickú hodnotu 100 Bq/l, vyžaduje sa analýza ďalších rádionuklidov. Rádionuklidy, ktorých množstvo sa má odmerať, vymedzujú členské štáty s prihliadnutím na všetky relevantné informácie týkajúce sa pravdepodobných zdrojoch rádioaktivity. 2. Výpočet celkovej indikatívnej dávky (TID) TID je úväzok účinnej dávky na jeden rok požívania alebo inhalácie zo všetkých rádionuklidov prirodzeného i umelého pôvodu, ktorých prítomnosť bola zistená v dodávke vody, ale s výnimkou trícia, draslíka 40, radónu a produktov rozpadu radónu. TID sa vypočíta z koncentrácií rádionuklidov a dávkových koeficientov pre dospelé osoby stanovených v tabuľke A v prílohe III k smernici 96/29Euratom alebo na základe novších informácií uznaných príslušnými orgánmi členských štátov. Ak platí ďalej uvedený vzorec, členské štáty môžu predpokladať, že TID je nižšia než parametrická indikačná hodnota 0,1 mSv/rok a nevyžaduje sa nijaké ďalšie prešetrenie: [pic] (1) kde C i (obs) = zistená koncentrácia rádionuklidu i C i (ref) = referenčná koncentrácia rádionuklidu i n = počet detegovaných rádionuklidov. Ak vzorec neplatí, parametrická hodnota sa považuje za prekročenú, len ak sú rádionuklidy perzistentne prítomné v podobných koncentráciách aktivity počas celého roka. Členské štáty vymedzia rozsah opätovného odoberania vzoriek potrebného na zabezpečenie reprezentatívnosti nameraných hodnôt pre priemernú koncentráciu aktivity za celý rok. Referenčné koncentrácie pre rádioaktivitu v pitnej vode1 Pôvod | Nuklid | Referenčná koncentrácia | Prirodzený | U-2382 | 3.0 Bq/l | U-2342 | 2,8 Bq/l | Ra-226 | 0,5 Bq/l | Ra-228 | 0,2 Bq/l | Umelý | C-14 | 240 Bq/l | Sr-90 | 4,9 Bq/l | Pu-239/Pu-240 | 0,6 Bq/l | Am-241 | 0,7 Bq/l | Co-60 | 40 Bq/l | Cs-134 | 7,2 Bq/l | Cs-137 | 11 Bq/l | I-131 | 6,2 Bq/l | 1. Táto tabuľka obsahuje najbežnejšie prírodné a umelé rádionuklidy. Referenčné koncentrácie iných rádionuklidov možno vypočítať dávkových koeficientov pre dospelé osoby stanovených v tabuľke A v prílohe III k smernici 96/29Euratom alebo na základe novších informácií uznaných príslušnými orgánmi členských štátov a pri predpokladanom. ročnom príjme 730 litrov. 2. Jeden miligram (mg) prírodného uránu obsahuje 12,3 Bq U-238 a 12,3 Bq U-234. Táto tabuľka zohľadňuje len rádioaktívne vlastnosti uránu, nie jeho chemickú toxicitu. 3. Výkonnostné charakteristiky a analytické metódy Pre nasledujúce parametre rádioaktivity je špecifikovaná výkonnostná charakteristika v tom zmysle, že použitá metóda analýzy musí byť schopná aspoň zmerať koncentrácie zodpovedajúce parametrickej hodnote s určeným limitom zistenia. Parametre | Detekčný limit (Poznámka 1) | Poznámky | Trícium | 10 Bq/l | Poznámka 2, 3 | Celkový objem alfa Celkový objem beta | 0,04 Bq/l 0,4 Bq/l | Poznámka 2, 4 Poznámka 2, 4 | U-238 | 0,02 Bq/l | Poznámka 2, 6 | U-234 | 0,02 Bq/l | Poznámka 2, 6 | Ra-226 | 0,04 Bq/l | Poznámka 2 | Ra-228 | 0,08 Bq/l | Poznámka 2, 5 | C-14 | 20 Bq/l | Poznámka 2 | Sr-90 | 0,4 Bq/l | Poznámka 2 | Pu-239/Pu-240 | 0,04 Bq/l | Poznámka 2 | Am-241 | 0,06 Bq/l | Poznámka 2 | Co-60 | 0,5 Bq/l | Poznámka 2 | Cs-134 | 0,5 Bq/l | Poznámka 2 | Cs-137 | 0,5 Bq/l | Poznámka 2 | I-131 | 0,5 Bq/l | Poznámka 2 | Poznámka 1: limit detekcie sa vypočíta podľa ISO 11929-7, Určovanie detekčného limitu a prahov pre rozhodnutie pri meraní ionizujúceho žiarenia-Časť 7: Základy a všeobecné aplikácie (Determination of the detection limit and decision thresholds for ionizing radiation measurements-Part 7: Fundamentals and general applications), s pravdepodobnosťou chýb 1. a 2. druhu 0,05 v oboch prípadoch Poznámka 2: neurčitosti meraní sa vypočítajú a oznámia ako úplné štandardné neurčitosti alebo ako rozšírené štandardné neurčitosti s expanzným faktorom 1,96 podľa Sprievodcu ISO vyjadrovaním neurčitosti pri meraniach (ISO Guide for the Expression of Uncertainty in Measurement) (ISO, Ženeva 1993, opravená dotlač Ženeva, 1995) Poznámka 3: limit detekcie pre trícium je 10% jeho parametrickej hodnoty 100 Bq/l Poznámka 4: limit detekcie pre celkovú objemovú aktivitu alfa a celkovú objemovú aktivitu beta je 40% hodnoty skríningu 0,1 resp. 1,0 Bq/l Poznámka 5: Tento limit detekcie sa uplatňuje len na rutinný skríning; pre nový vodný zdroj, pri ktorom sa dá predpokladať, že Ra-228 prevyšuje 20 % referenčnej koncentrácie, je limit detekcie pre merania špecifické pre nuklidy Ra-228 pri prvej kontrole 0,02 Bg/l. Toto platí aj v prípade, ak sa neskôr vyžadujú opakované kontroly. Poznámka 6: Nízka hodnota uvedeného detekčného limitu pre U vyplýva zo zohľadnenia chemotoxicity uránu. [1] Smernica Rady 75/440/EHS zo 16. júna 1975 týkajúca sa požadovanej kvality povrchových vôd určených na odber pitnej vody v členských štátoch. [2] Smernica Rady 80/778/EHS z 15. júla 1980 o kvalite vody určenej na ľudskú spotrebu. [3] Ú. v. ES L 327, 22.12.2000, s. 1-73. [4] Ú. v. EÚ C, s. [5] Ú. v. EÚ C, s. [6] Ú. v. EÚ C, s. [7] Ú. v. ES L 159, 29.6.1996, s. 1. [8] Ú. v. ES L 330, 5.12.1998, s. 32. [9] Ú. v. EÚ L 164, 26.6.2009, s. 45. [10] Ú. v. ES L 311, 28.11.2001, s. 67. [11] Ú. v. ES L 344, 28.12.2001, s. 85.