Návrh ďalej ponúka harmonizovaný prístup k bezpečnosti, a to tak občanom spoliehajúcim sa na európsku digitálnu identitu, ktorá ich zastupuje online, ako aj poskytovateľom online služieb, ktorí sa budú môcť v plnej miere spoliehať na riešenia v oblasti digitálnej identity a akceptovať ich nezávisle od toho, kde boli vydané. Z tohto návrhu vyplýva posun pre vydavateľov riešení v oblasti európskej digitálnej identity, pretože poskytuje spoločnú technickú infraštruktúru, referenčný rámec a spoločné normy, ktoré sa majú vypracovať v spolupráci s členskými štátmi. Harmonizovaný prístup je nevyhnutný, aby sa zabránilo tomu, že vývoj nových riešení v oblasti digitálnej identity v členských štátoch spôsobí ďalšiu fragmentáciu vyvolanú používaním odlišných vnútroštátnych riešení. Harmonizovaný prístup zároveň posilní jednotný trh, pretože pri prístupe k verejným aj súkromným službám by občanom, iným osobám s pobytom a podnikom umožňoval identifikovať sa online bezpečným, pohodlným a jednotným spôsobom v celej EÚ. Používatelia by sa mohli spoliehať na vylepšený ekosystém pre elektronickú totožnosť a dôveryhodné služby uznávaný a akceptovaný všade v Únii.

Poskytnutím rámca európskej digitálnej identity na základe revízie súčasného rámca by do roku 2030 malo mať aspoň 80 % občanov možnosť používať riešenie v oblasti digitálnej identity na prístup ku kľúčovým verejným službám. Okrem toho vďaka bezpečnosti a kontrole, ktoré ponúka rámec európskej digitálnej identity, by občania a osoby s pobytom mali mať plnú dôveru v to, že európsky rámec digitálnej identity ponúkne každému prostriedky na kontrolu nad tým, kto má prístup k ich digitálnemu dvojčaťu a presne ku ktorým údajom. To si bude vyžadovať vysokú úroveň bezpečnosti vzhľadom na všetky aspekty poskytovania digitálnej identity vrátane vydávania európskej peňaženky digitálnej identity a infraštruktúry na získavanie, uchovávanie a poskytovanie údajov o digitálnej identite.

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Zásah na úrovni EÚ je napokon najvhodnejším prostriedkom, ako poskytnúť občanom a podnikom prostriedky na cezhraničnú identifikáciu a výmenu osobných atribútov a potvrdení totožnosti s použitím vysoko bezpečných a dôveryhodných riešení v oblasti digitálnej identity v súlade s pravidlami EÚ v oblasti ochrany údajov. Táto situácia si vyžaduje dôveryhodnú a bezpečnú elektronickú identifikáciu a regulačný rámec, ktorým sa prepojí s atribútmi a potvrdeniami na úrovni EÚ. Iba zásahom na úrovni EÚ možno stanoviť harmonizované podmienky zabezpečujúce používateľskú kontrolu, prístup k cezhraničným online digitálnym službám a rámec interoperability, ktorý online službám uľahčí spoliehanie sa na používanie bezpečných riešení v oblasti digitálnej identity bez ohľadu na to, kde v EÚ bola vydaná alebo kde má občan bydlisko. Ako sa vo veľkej miere uvádza v preskúmaní nariadenia eIDAS, je nepravdepodobné, že vnútroštátny zásah by bol rovnako efektívny a účinný.

Cieľom tejto iniciatívy je podporiť transformáciu Únie smerom k digitálnemu jednotnému trhu. S rastúcou digitalizáciou cezhraničných verejných a súkromných služieb, ktoré sa spoliehajú na používanie riešení v oblasti digitálnej identity, vzniká riziko, že v rámci súčasného právneho rámca budú občania čeliť prekážkam a nebudú môcť v plnej miere a jednoducho využívať online služby v celej EÚ a chrániť si svoje súkromie. Takisto existuje riziko, že nedostatky súčasného právneho rámca pre dôveryhodné služby by zvýšili fragmentáciu a znížili dôveru, ak by boli ponechané výlučne na členské štáty. Preto sa článok 114 ZFEÚ určil ako príslušný právny základ tejto iniciatívy.

Návrh je v súlade s prioritami digitálnej transformácie stanovenými v stratégii Formovanie digitálnej budúcnosti Európy a podporí dosiahnutie cieľov uvedených v oznámení o digitálnom desaťročí. Každé spracúvanie osobných údajov podľa tohto nariadenia by sa malo vykonávať v plnom súlade so všeobecným nariadením o ochrane údajov (ďalej len „všeobecné nariadenie o ochrane údajov“). Týmto nariadením sa okrem toho zavádzajú osobitné záruky ochrany údajov.

Tento návrh vychádza zo súčasného nariadenia eIDAS, úlohy členských štátov ako poskytovateľov právnych totožností a rámca pre poskytovanie dôveryhodných elektronických služieb v Európskej únii. Návrh dopĺňa iné nástroje politiky na úrovni EÚ a je v súlade s nimi s cieľom premietnuť výhody vnútorného trhu do digitálneho sveta, najmä rozšírením možností cezhraničného prístupu k službám pre občanov. V tejto súvislosti sa návrhom vykonáva politický mandát udelený Európskou radou a predsedníčkou Európskej komisie, a to vytvoriť celoúnijný rámec pre verejnú elektronickú identifikáciu, ktorým sa zaistí, že všetci občania alebo osoby s pobytom môžu mať prístup k bezpečnej európskej elektronickej totožnosti, ktorú možno použiť kdekoľvek v EÚ na identifikáciu a autentifikáciu pri prístupe k službám vo verejnom aj v súkromnom sektore, čo občanom umožní kontrolovať, ktoré údaje sú poskytované a ako sú používané.

Nová kvalifikovaná dôveryhodná služba na spravovanie zariadení na vyhotovenie elektronického podpisu a elektronickej pečate na diaľku by z hľadiska bezpečnosti, jednotnosti, právnej istoty a výberu pre spotrebiteľov priniesla významné výhody súvisiace s certifikáciou zariadení na vyhotovenie elektronického podpisu, ako aj v súvislosti s požiadavkami, ktoré majú splniť kvalifikovaní poskytovatelia dôveryhodných služieb spravujúci takéto zariadenia. Novými ustanoveniami by sa posilnil celkový rámec regulácie a dohľadu pre poskytovanie dôveryhodných služieb.

Druhá možnosť predstavuje strednú úroveň ambícií a jej cieľom je najmä rozšíriť možnosti bezpečnej výmeny údajov súvisiacich s totožnosťou doplnením štátnych schém elektronickej identifikácie a podporením súčasného posunu smerom k službám identifikácie založenej na atribútoch. Cieľom tejto možnosti by bolo splnenie požiadaviek používateľov a vytvorenie novej kvalifikovanej dôveryhodnej služby na poskytovanie elektronických osvedčení atribútov, ktoré by boli prepojené na dôveryhodné zdroje a vykonateľné cezhranične. Tým by sa rozšíril rozsah pôsobnosti súčasného nariadenia eIDAS a podporilo by sa čo najviac prípadov použitia vychádzajúcich z potreby overiť s vysokou úrovňou zabezpečenia atribúty totožnosti spojené s osobou.

Návrh vychádza z informácií získaných v rámci konzultácie so zainteresovanými stranami na účely správy o posúdení vplyvu a hodnotiacej správy nariadenia eIDAS vzhľadom na povinnosti preskúmania uvedené v článku 49 nariadenia eIDAS. So zástupcami členských štátov a expertmi sa zorganizovalo mnoho stretnutí.

Veľká väčšina respondentov v rámci otvorenej verejnej konzultácie privítala vytvorenie jednotnej a všeobecne uznávanej digitálnej identity vychádzajúcej z právnych totožností vydaných členskými štátmi. Členské štáty do veľkej miery podporujú potrebu posilniť súčasné nariadenie eIDAS poskytnutím možnosti občanom mať prístup k verejným aj súkromným službám a uvedomujú si potrebu vytvoriť dôveryhodnú službu, ktorá umožní vydávanie a cezhraničné použitie elektronických osvedčení atribútov. Členské štáty celkovo zdôraznili potrebu vybudovať rámec európskej digitálnej identity na základe skúseností a silných stránok riešení na vnútroštátnej úrovni s cieľom nájsť synergie a mať prospech z vynaložených investícií. Mnohé zainteresované strany poukázali na to, ako pandémia ochorenia COVID-19 preukázala význam, ktorý má bezpečná identifikácia na diaľku pre všetkých, pokiaľ ide o prístup k verejným a súkromným službám. V súvislosti s dôveryhodnými služby väčšina aktérov súhlasí, že súčasný rámec je úspechom, ale sú potrebné niektoré dodatočné opatrenia na ďalšiu harmonizáciu určitých postupov súvisiacich s identifikáciou na diaľku a vnútroštátnym dohľadom. Zainteresované strany s prevažne vnútroštátnou zákazníckou základňou vyjadrili väčšie pochybnosti o pridanej hodnote rámca európskej digitálnej identity.

Verejná konzultácia bola spustená 24. júla 2020 a ukončená 2. októbra 2020. Celkovo bolo Komisii doručených 318 príspevkov. Komisii bolo doručených aj 106 odpovedí na cielený prieskum zainteresovaných strán. Zozbierali sa aj stanoviská členských štátov poskytnuté na rôznych bilaterálnych a multilaterálnych stretnutiach a v rámci prieskumov organizovaných od začiatku roka 2020. Ide najmä o prieskum medzi zástupcami členských štátov siete spolupráce eIDAS vykonaný v júli a auguste 2020 a rôzne špecializované semináre. Komisia viedla aj hĺbkové rozhovory so zástupcami sektorov a na bilaterálnych stretnutiach sa stretla so zainteresovanými stranami z podnikateľského prostredia z viacerých sektorov (napr. elektronický obchod, zdravotníctvo, finančné služby, telekomunikační operátori, výrobcovia zariadení atď.).

Hodnotenie fungovania nariadenia eIDAS bolo vykonané v rámci procesu preskúmania požadovaného v článku 49 nariadenia eIDAS. Pokiaľ ide o elektronickú totožnosť, hlavným zistením hodnotenia je, že nariadenie nedosiahlo svoj potenciál. Bol oznámený len obmedzený počet elektronických identifikácií, čo predstavuje obmedzené pokrytie obyvateľstva EÚ oznámenými schémami elektronickej identifikácie približne na 59 %. Okrem toho je obmedzená aj akceptácia oznámených elektronických identifikácií na úrovni členských štátov aj poskytovateľov služieb. Ďalej sa zdá, že len niekoľko služieb dostupných prostredníctvom vnútroštátnej elektronickej identifikácie je pripojených do vnútroštátnej infraštruktúry eIDAS. Z hodnotiacej štúdie takisto vyplýva, že súčasný rozsah pôsobnosti a zameranie nariadenia eIDAS na schémy elektronickej identifikácie oznámené členskými štátmi EÚ a na umožnenie prístupu k online verejným službám sa zdajú byť príliš obmedzené a nedostatočné. Prevažná väčšina potrieb v oblasti elektronickej totožnosti a autentifikácie na diaľku je spojená so súkromným sektorom, najmä bankovými subjektmi, telekomunikačnými operátormi a operátormi platforiem, ktorí sú zo zákona povinní overovať totožnosť svojich zákazníkov. Pridaná hodnota nariadenia eIDAS, pokiaľ ide o elektronickú totožnosť, je obmedzená z dôvodu jeho nedostatočného rozsahu pôsobnosti, uplatňovania a používania.

V kapitole III sa uvádza nový článok 29a na účely vymedzenia požiadaviek na kvalifikovanú službu spravovania zariadení na vyhotovenie elektronického podpisu na diaľku. Táto nová kvalifikovaná dôveryhodná služba by priamo súvisela s opatreniami, ktoré sa uvádzajú a posudzujú v posúdení vplyvu, a vychádzala z týchto opatrení, najmä z opatrení týkajúcich sa „harmonizácie certifikačného procesu pre elektronické podpisovanie na diaľku“ a ďalších opatrení zameraných na to, aby členské štáty harmonizovali postupy v oblasti dohľadu.

V záujme sprístupnenia väčšieho množstva prostriedkov elektronickej identifikácie na cezhraničné použitie a zvýšenia efektívnosti procesu vzájomného uznávania oznámených schém elektronickej identifikácie sa v článku 7 zavádza povinnosť členských štátov oznámiť aspoň jednu schému elektronickej identifikácie. Okrem toho sa do článku 11a dopĺňajú ustanovenia na uľahčenie jedinečnej identifikácie v snahe zabezpečiť jednoznačnú a trvalú identifikáciu fyzických osôb. Týka sa to prípadov, keď sa identifikácia vyžaduje v právnych predpisoch, napríklad v oblasti zdravia, vo finančnej oblasti na plnenie povinností týkajúcich sa boja proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu alebo na účely súdnych konaní. Na tento účel sa bude od členských štátov vyžadovať, aby do minimálneho súboru osobných identifikačných údajov zahrnuli jedinečný a trvalý identifikátor. Efektívnosť vzájomného uznávania zvyšuje možnosť členských štátov spoliehať sa na certifikáciu v záujme zabezpečenia súladu s nariadením a tým nahradiť proces partnerského preskúmania.

Vplyvy sa budú monitorovať a hodnotiť v súlade s usmerneniami pre lepšiu právnu reguláciu vzťahujúcimi sa na vykonávanie a uplatňovanie navrhovaného nariadenia. Spôsob monitorovania je dôležitou súčasťou návrhu, najmä vzhľadom na nedostatky súčasného rámca podávania správ, ako to vyplýva z hodnotiacej štúdie. Navyše k požiadavkám na podávanie správ, ktoré boli zahrnuté do navrhovaného nariadenia s cieľom zaistiť lepšie údaje a základňu pre analýzu, sa v rámci monitorovania bude monitorovať: 1. rozsah, v akom sa potrebné zmeny vykonali v súlade s prijatými opatreniami; 2. či sa vykonali potrebné zmeny príslušných vnútroštátnych systémov; 3. či sa dodržali potrebné zmeny povinností regulovaných subjektov v oblasti dodržiavania predpisov. Európska komisia (1, 2 a 3) a príslušné vnútroštátne orgány (2 a 3) budú zodpovedné za získavanie údajov na základe vopred vymedzených ukazovateľov.

Na optimálne dosiahnutie cieľov tejto iniciatívy je potrebné financovať niekoľko opatrení na úrovni Komisie, kde sa predpokladá pridelenie 60 ekvivalentov plného pracovného času v rokoch 2022 až 2027, ako aj na úrovni členských štátov prostredníctvom ich aktívnej účasti na expertných skupinách a vo výboroch súvisiacich s prácou v rámci iniciatívy a zložených zo zástupcov členských štátov. Celkové finančné zdroje potrebné na vykonávanie návrhu v rokoch 2022 až 2027 budú do výšky 30,825 mil. EUR vrátane administratívnych nákladov vo výške 8,825 mil. EUR a prevádzkových výdajov až do výšky 22 mil. EUR pokrytých programom Digitálna Európa (ak sa dosiahne dohoda). Prostredníctvom financovania sa podporia náklady spojené s údržbou, vývojom, hostiteľskými službami, prevádzkovaním a podporou základných prvkov elektronickej identifikácie a dôveryhodných služieb. Môžu sa podporiť aj granty na pripojenie služieb k ekosystému európskej peňaženky digitálnej identity, vývoj noriem a technických špecifikácií. A nakoniec sa financovaním podporí aj vykonávanie ročných prieskumov a štúdií o účinnosti a efektívnosti nariadenia pri dosahovaní jeho cieľov. „Finančný výkaz“ pripojený k tejto iniciatíve obsahuje podrobný prehľad príslušných nákladov.

Keďže osobné údaje patria do rozsahu pôsobnosti niektorých prvkov nariadenia, opatrenia sú navrhnuté tak, aby v plnej miere spĺňali právne predpisy na ochranu údajov. Návrhom sa napríklad zlepšujú možnosti výmeny údajov a zverejňovania informácií podľa vlastného uváženia. Európska peňaženka digitálnej identity umožní používateľovi kontrolovať množstvo údajov poskytovaných spoliehajúcim sa stranám a byť informovaný o atribútoch potrebných na poskytovanie konkrétnej služby. Poskytovatelia služieb informujú členské štáty o svojom zámere spoliehať sa na európsku peňaženku digitálnej identity, čo by členským štátom umožnilo kontrolovať, že poskytovatelia služieb žiadajú o súbory citlivých údajov týkajúcich sa napríklad zdravia len v súlade s vnútroštátnym právom.

Elektronické registre pomáhajú spoločnostiam šetriť náklady zvýšením efektívnosti a bezpečnosti spolupráce viacerých strán a uľahčujú regulačný dohľad. Pri chýbajúcej európskej regulácii vzniká riziko, že vnútroštátni zákonodarcovia stanovia rozdielne vnútroštátne normy. Aby sa zabránilo fragmentácii vnútorného trhu, je potrebné vymedziť jednotný celoeurópsky rámec, ktorý umožní cezhraničné uznávanie dôveryhodných služieb podporujúcich fungovanie elektronických registrov. Táto celoeurópska norma pre uzlových operátorov sa bude uplatňovať bez ohľadu na iné sekundárne právne predpisy EÚ. Ak sa elektronické registre používajú na podporenie vydávania dlhopisov a/alebo obchodovania s dlhopismi, resp. na účely kryptoaktív, prípady použitia by mali byť zlučiteľné so všetkými uplatniteľnými finančnými pravidlami, napríklad so smernicou o trhoch s finančnými nástrojmi, smernicou o platobných službách a s budúcim nariadením o trhoch s kryptoaktívami. Ak sú prípady použitia spojené s osobnými údajmi, poskytovatelia služieb budú musieť dodržiavať ustanovenia všeobecného nariadenia o ochrane údajov.

Novým oddielom 9 sa vkladajú ustanovenia o právnych účinkoch elektronických osvedčení atribútov, ich používaní v určených sektoroch a požiadavky na kvalifikované osvedčenia atribútov. S cieľom zabezpečiť vysokú mieru dôvery sa do článku 45d vkladá ustanovenie o overovaní atribútov na základe autentických zdrojov. Do článku 45e sa vkladá požiadavka, ktorou sa má zabezpečiť, aby používatelia európskej peňaženky digitálnej identity mohli využívať dostupné elektronické osvedčenia atribútov a boli im takéto osvedčenia vydané k európskej peňaženke digitálnej identity. V článku 45f sa zase uvádzajú ďalšie pravidlá poskytovania služieb elektronického osvedčovania atribútov vrátane pravidiel ochrany osobných údajov.

(3)V oznámení Komisie s názvom Digitálny kompas do roku 2030: digitálne desaťročie na európsky spôsob z 9. marca 2021 sa stanovuje cieľ v podobe únijného rámca, ktorý do roku 2030 povedie k plošnému zavádzaniu dôveryhodnej identity kontrolovanej používateľom, vďaka ktorej bude mať každý používateľ kontrolu nad svojimi online interakciami a pohybmi v online priestore.

(4)Harmonizovanejší prístup k digitálnej identifikácii by mal znížiť riziká a náklady súčasnej fragmentácie spôsobenej využívaním rozdielnych vnútroštátnych riešení a posilní jednotný trh tým, že umožní občanom, ďalším obyvateľom vymedzeným podľa vnútroštátnych právnych predpisov a podnikom, aby sa pohodlným a jednotným spôsobom identifikovali online v celej Únii. Každý by mal mať bezpečný prístup k verejným a súkromným službám využívajúcim zlepšený ekosystém dôveryhodných služieb a overené dôkazy totožnosti a osvedčenia atribútov, ako je napríklad univerzitný diplom právne uznaný a akceptovaný kdekoľvek v Únii. Cieľom rámca pre európsku digitálnu identitu je dosiahnuť posun od spoliehania sa len na vnútroštátne riešenia digitálnej identity k poskytovaniu elektronických osvedčení atribútov platných na európskej úrovni. Poskytovatelia elektronických osvedčení atribútov by mali využívať výhody, ktoré prináša jasný a jednotný súbor pravidiel, a orgány verejnej správy by mali mať možnosť využívať elektronické dokumenty v danom formáte.

(5)Na podporu konkurencieschopnosti európskych podnikov by poskytovatelia online služieb mali mať možnosť využívať riešenia digitálnej identity uznávané v celej Únii bez ohľadu na členský štát, v ktorom boli vydané, a mať tak prospech z harmonizovaného európskeho prístupu k dôvere, bezpečnosti a interoperabilite. Používatelia aj poskytovatelia služieb by mali byť schopní využívať výhody, ktoré prináša rovnaká právna sila elektronického osvedčovania atribútov v celej Únii.

(6)Na spracúvanie osobných údajov pri vykonávaní tohto nariadenia sa vzťahuje nariadenie (EÚ) 2016/679. V tomto nariadení by sa preto mali stanoviť osobitné záruky, aby sa poskytovateľom prostriedkov elektronickej identifikácie a elektronického osvedčovania atribútov zabránilo spájať osobné údaje z iných služieb s osobnými údajmi týkajúcimi sa služieb, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia.

(7)Je potrebné stanoviť harmonizované podmienky na vytvorenie rámca pre európske peňaženky digitálnej identity, ktoré by mali vydávať členské štáty a ktoré by mali všetkým občanom Únie a ďalším obyvateľom Únie vymedzeným podľa vnútroštátnych právnych predpisov umožňovať bezpečnú výmenu údajov týkajúcich sa ich totožnosti používateľsky ústretovým a pohodlným spôsobom pod výlučnou kontrolou používateľa. Technológie, ktoré sa použijú na dosiahnutie týchto cieľov, by sa mali vyvinúť tak, aby sa dosiahla najvyššia úroveň bezpečnosti, jednoduchosti používania a širokej použiteľnosti. Členské štáty by mali zabezpečiť rovnaký prístup k digitálnej identifikácii pre všetkých svojich štátnych príslušníkov a obyvateľov.

(8)S cieľom zabezpečiť dodržiavanie práva Únie alebo vnútroštátneho práva, ktoré je v súlade s právom Únie, by poskytovatelia služieb mali členským štátom oznámiť svoj zámer využívať európske peňaženky digitálnej identity. To členským štátom umožní chrániť používateľov pred podvodmi a zabrániť nezákonnému používaniu údajov o totožnosti a elektronických osvedčení atribútov, ako aj zabezpečiť, aby spracúvanie citlivých údajov, ako sú údaje o zdravotnom stave, mohli overovať spoliehajúce sa strany v súlade s právom Únie alebo vnútroštátnym právom.

(9)Všetky európske peňaženky digitálnej identity by mali používateľom umožniť cezhraničnú elektronickú identifikáciu a autentifikáciu online aj offline na získanie prístupu k širokej škále verejných a súkromných služieb. Bez toho, aby boli dotknuté výhradné práva členských štátov, pokiaľ ide o identifikáciu ich štátnych príslušníkov a obyvateľov, peňaženky môžu slúžiť aj inštitucionálnym potrebám orgánov verejnej správy, medzinárodných organizácií a inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie. Používanie offline by bolo dôležité v mnohých odvetviach, a to aj v sektore zdravotníctva, kde sa služby často poskytujú prostredníctvom osobnej interakcie, a v prípade ereceptov by mala existovať možnosť využívať kódy QR alebo podobné technológie na overenie pravosti. S cieľom splniť bezpečnostné požiadavky podľa tohto nariadenia by európske peňaženky digitálnej identity, opierajúc sa o „vysokú“ úroveň zabezpečenia, mali využívať potenciál, ktorý ponúkajú riešenia odolné proti neoprávnenej manipulácii, ako sú napríklad bezpečné prvky. Európske peňaženky digitálnej identity by mali používateľom takisto umožniť vytvárať a používať kvalifikované elektronické podpisy a pečate akceptované v celej EÚ. Aby osoby a podniky v celej EÚ dosiahli výhody vyplývajúce zo zjednodušenia a zníženia nákladov, a to aj umožnením právomocí zastupovať a prostredníctvom elektronických mandátov, členské štáty by mali vydávať európske peňaženky digitálnej identity založené na spoločných normách s cieľom zabezpečiť plynulú interoperabilitu a vysokú úroveň bezpečnosti. Len príslušné orgány členských štátov môžu poskytnúť vysoký stupeň dôvery pri zisťovaní totožnosti osoby a poskytnúť tak záruku, že osoba, ktorá tvrdí, že má určitú totožnosť alebo si na určitú totožnosť uplatňuje nárok, je v skutočnosti osobou, ktorou tvrdí, že je. Je preto nevyhnutné, aby sa európske peňaženky digitálnej identity opierali o právnu identitu občanov, ďalších obyvateľov alebo právnických osôb. Dôvera v európske peňaženky digitálnej identity by sa posilnila tým, že vydávajúce strany by boli v súlade s nariadením (EÚ) 2016/679 povinné zaviesť primerané technické a organizačné opatrenia na zabezpečenie úrovne bezpečnosti zodpovedajúcej rizikám, ktoré vznikajú v súvislosti s právami a slobodami fyzických osôb.

(10)S cieľom dosiahnuť vysokú úroveň bezpečnosti a dôveryhodnosti sa v tomto nariadení stanovujú požiadavky na európske peňaženky digitálnej identity. Súlad európskych peňaženiek digitálnej identity s týmito požiadavkami by mali certifikovať akreditované orgány verejného alebo súkromného sektora určené členskými štátmi. Využívaním systému certifikácie založeného na dostupnosti noriem spoločne dohodnutých s členskými štátmi by sa mala zabezpečiť vysoká úroveň dôvery a interoperability. Certifikácia by sa mala opierať najmä o príslušné európske systémy certifikácie kybernetickej bezpečnosti zriadené podľa nariadenia (EÚ) 2019/881. Certifikácia týkajúca sa spracovania osobných údajov podľa nariadenia (ES) 2016/679, by takouto certifikáciou nemala byť dotknutá.

(11)Európske peňaženky digitálnej identity by mali zabezpečiť najvyššiu úroveň bezpečnosti osobných údajov používaných na autentifikáciu bez ohľadu na to, či sa takéto údaje uchovávajú lokálne alebo na cloude, pričom sa zohľadnia rôzne úrovne rizika. Používanie biometrických údajov na autentifikáciu je jednou z metód identifikácie, ktorá poskytuje vysokú úroveň spoľahlivosti, najmä ak sa používa v kombinácii s inými zložkami autentifikácie. Keďže biometrické údaje predstavujú jedinečnú charakteristiku osoby, používanie biometrických údajov si vyžaduje organizačné a bezpečnostné opatrenia, ktoré sú primerané riziku, ktoré takéto spracúvanie môže znamenať pre práva a slobody fyzických osôb, a ktoré musia byť v súlade s nariadením 2016/679.

(12)S cieľom zabezpečiť, aby bol rámec európskej digitálnej identity otvorený inováciám, technologickému vývoju a aby bol nadčasový, členské štáty by sa mali nabádať k tomu, aby spoločne vytvárali sandboxy na testovanie inovačných riešení v kontrolovanom a bezpečnom prostredí, a to najmä so zámerom zlepšiť funkčnosť, ochranu osobných údajov, bezpečnosť a interoperabilitu riešení a získať vstupy pre budúce aktualizácie technických referencií a právnych požiadaviek. Toto prostredie by malo podporovať začlenenie európskych malých a stredných podnikov, startupov a individuálnych inovátorov a výskumných pracovníkov.

(13) Nariadením (EÚ) 2019/1157 sa posilňuje zabezpečenie preukazov totožnosti zlepšenými bezpečnostnými prvkami do augusta 2021. Členské štáty by mali zvážiť uskutočniteľnosť oznamovania preukazov totožnosti v rámci schém elektronickej identifikácie s cieľom rozšíriť cezhraničnú dostupnosť prostriedkov elektronickej identifikácie.

(14)Proces oznamovania schém elektronickej identifikácie by sa mal zjednodušiť a urýchliť s cieľom podporiť prístup k pohodlným, dôveryhodným, bezpečným a inovačným riešeniam autentifikácie a identifikácie a v prípade potreby nabádať súkromných poskytovateľov totožnosti, aby orgánom členských štátov ponúkali schémy elektronickej identifikácie na oznámenie ako vnútroštátne schémy elektronických preukazov totožnosti podľa nariadenia č. 910/2014.

(15)Zjednodušením súčasných postupov oznamovania a partnerského preskúmania sa zabráni rôznorodým prístupom k posudzovaniu rôznych oznámených schém elektronickej identifikácie a uľahčí sa budovanie dôvery medzi členskými štátmi. Nové zjednodušené mechanizmy by mali podporovať spoluprácu členských štátov v oblasti bezpečnosti a interoperability ich oznámených schém elektronickej identifikácie.

(16)Na zabezpečenie súladu s požiadavkami tohto nariadenia a príslušných vykonávacích aktov by členské štáty by mali využívať nové, flexibilné nástroje. Toto nariadenie by malo členským štátom umožniť využívať správy a posúdenia vykonané akreditovanými orgánmi posudzovania zhody alebo dobrovoľné systémy certifikácie bezpečnosti IKT, ako sú systémy certifikácie, ktoré sa majú zriadiť na úrovni Únie podľa nariadenia (EÚ) 2019/881, aby podporili svoje tvrdenia o zosúladení systémov alebo ich častí s požiadavkami nariadenia na interoperabilitu a bezpečnosť oznámených schém elektronickej identifikácie.

(17)Na priradenie používateľov z iného členského štátu k príslušnej právnej identite používajú poskytovatelia služieb údaje o totožnosti poskytnuté súborom osobných identifikačných údajov dostupných zo schém elektronickej identifikácie podľa nariadenia (EÚ) č. 910/2014. Napriek použitiu súboru údajov eIDAS si však zabezpečenie presného priradenia v mnohých prípadoch vyžaduje dodatočné informácie o používateľovi a osobitné jedinečné postupy identifikácie na vnútroštátnej úrovni. S cieľom ďalej podporovať použiteľnosť prostriedkov elektronickej identifikácie by sa v tomto nariadení malo od členských štátov vyžadovať prijatie osobitných opatrení, aby sa v procese elektronickej identifikácie zabezpečilo správne priradenie totožnosti. Na ten istý účel by sa týmto nariadením mal rozšíriť aj povinný minimálny súbor údajov a malo by sa vyžadovať používanie jedinečného a trvalého elektronického identifikátora v súlade s právom Únie v prípadoch, keď je potrebné jednoznačným a trvalým spôsobom právne identifikovať používateľa na jeho žiadosť.

(18)V súlade so smernicou (EÚ) 2019/882 by osoby so zdravotným postihnutím mali mať možnosť používať európske peňaženky digitálnej identity, dôveryhodné služby a produkty pre koncových používateľov používané pri poskytovaní týchto služieb na rovnakom základe ako ostatní používatelia.

(19)Toto nariadenie by sa nemalo vzťahovať na aspekty súvisiace s uzatváraním a platnosťou zmlúv alebo iných právnych záväzkov, pri ktorých sú požiadavky na formu stanovené vo vnútroštátnom práve alebo práve Únie. Nemalo by mať ani vplyv na vnútroštátne požiadavky na formu v súvislosti s verejnými registrami, a to konkrétne s obchodným registrom a katastrom nehnuteľností.

(20)Poskytovanie a využívanie dôveryhodných služieb nadobúda čoraz väčší význam v prípade medzinárodného obchodu a spolupráce. Medzinárodní partneri EÚ vytvárajú rámce dôvery inšpirované nariadením (EÚ) č. 910/2014. S cieľom uľahčiť uznávanie takýchto služieb a ich poskytovateľov sa preto vo vykonávacích právnych predpisoch ako doplnok k možnosti vzájomného uznávania dôveryhodných služieb a ich poskytovateľov usadených v Únii a v tretích krajinách v súlade s článkom 218 zmluvy môžu stanoviť podmienky, za ktorých by sa rámce dôvery tretích krajín mohli považovať za rovnocenné rámcu dôvery pre kvalifikované dôveryhodné služby a ich poskytovateľov v tomto nariadení.

(21)Toto nariadenie by malo vychádzať z aktov Únie, ktorými sa zabezpečujú konkurencieschopné a spravodlivé trhy v digitálnom sektore. Vychádza najmä z nariadenia XXX/XXXX [akt o digitálnych trhoch], ktorým sa zavádzajú pravidlá pre poskytovateľov základných služieb platformy určených ako strážcovia prístupu a okrem iného im zakazuje vyžadovať od komerčných používateľov, aby v kontexte služieb, ktoré ponúkajú komerční používatelia využívajúci základné služby platformy daného strážcu prístupu, používali či ponúkali identifikačnú službu strážcu prístupu alebo s ňou zabezpečili interoperabilitu. V článku 6 ods. 1 písm. f) nariadenia XXX/XXXX [akt o digitálnych trhoch] sa vyžaduje, aby strážcovia prístupu umožnili komerčným používateľom a poskytovateľom doplnkových služieb prístup k tým istým prvkom operačného systému, hardvéru alebo softvéru, ktoré sú dostupné alebo používané pri poskytovaní akýchkoľvek doplnkových služieb zo strany strážcu prístupu, a interoperabilitu s nimi. Podľa článku 2 ods. 15 [aktu o digitálnych trhoch] identifikačné služby predstavujú druh doplnkových služieb. Komerční používatelia a poskytovatelia doplnkových služieb by preto mali mať možnosť získať prístup k takým hardvérovým alebo softvérovým prvkom, ako sú bezpečnostné prvky v smartfónoch, a prostredníctvom európskych peňaženiek digitálnej identity alebo oznámených prostriedkov elektronickej identifikácie členských štátov zabezpečiť s nimi interoperabilitu.

(22)S cieľom zefektívniť povinnosti v oblasti kybernetickej bezpečnosti uložené poskytovateľom dôveryhodných služieb, ako aj umožniť týmto poskytovateľom a ich príslušným orgánom využívať právny rámec stanovený smernicou XXXX/XXXX (smernica NIS2) sa od dôveryhodných služieb vyžaduje, aby prijali primerané technické a organizačné opatrenia podľa smernice XXXX/XXXX (smernica NIS2), ako sú opatrenia na riešenie systémových zlyhaní, ľudskej chyby, zlomyseľného konania alebo prírodných javov, s cieľom riadiť riziká, ktoré predstavujú pre bezpečnosť sietí a informačných systémov, ktoré títo poskytovatelia používajú pri poskytovaní svojich služieb, ako aj oznamovali závažné incidenty a kybernetické hrozby v súlade so smernicou XXXX/XXXX (smernica NIS2). Pokiaľ ide o oznamovanie incidentov, poskytovatelia dôveryhodných služieb by mali oznamovať všetky incidenty, ktoré majú závažný vplyv na poskytovanie ich služieb, vrátane incidentov spôsobených krádežou alebo stratou zariadení, škody spôsobené na sieťových kábloch alebo incidenty, ku ktorým došlo v súvislosti s identifikáciou osôb. Požiadavky na riadenie kybernetických rizík a oznamovacie povinnosti podľa smernice XXXXXX [NIS2] by sa mali považovať za doplnkové k požiadavkám uloženým poskytovateľom dôveryhodných služieb podľa tohto nariadenia. Príslušné orgány určené podľa smernice XXXX/XXXX (smernica NIS2) by v prípade potreby mali naďalej uplatňovať zavedené vnútroštátne postupy alebo usmernenia týkajúce sa vykonávania požiadaviek na bezpečnosť a oznamovanie a dohľad nad dodržiavaním takýchto požiadaviek podľa nariadenia (EÚ) č. 910/2014. Žiadne požiadavky podľa tohto nariadenia nemajú vplyv na povinnosť oznamovať porušenia ochrany osobných údajov podľa nariadenia (EÚ) 2016/679.