[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | V Bruseli 25.6.2009 KOM(2009) 295 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Šiesta správa o pokroku v oblasti hospodárskej a sociálnej súdržnosti{SEK(2009) 828 v konečnom znení} OBSAH 1. Úvod 3 2. Regionálny rozmer tvorivosti a inovácie 4 2.1. Tvorivosť 4 2.1.1. Rozvíjanie miestnych talentov 4 2.1.2. Prilákanie talentov a návštevníkov 5 2.1.3. Tolerancia 6 2.2. Inovácia 7 2.2.1. Nové podniky 8 2.2.2. Existujúce podniky 10 2.3. Záver 11 3. Územná súdržnosť: stav diskusie 12 3.1. Vymedzenie pojmu, pôsobnosť a rozsah územnej súdržnosti 13 3.2. Lepšia koordinácia a nové územné partnerstvá 14 3.3. Lepšia spolupráca 15 3.4. Zlepšenie chápania územnej súdržnosti 15 SPRÁVA KOMISIE Šiesta správa o pokroku v oblasti hospodárskej a sociálnej súdržnostiTvorivé a inovačné regióny ÚVOD Táto správa sa zaoberá tvorivosťou a inováciou, pretože vďaka nim sa Únia môže rýchlejšie a v silnejšom postavení dostať zo súčasnej hospodárskej krízy. Európsky plán na oživenie hospodárstva sa preto spoločne s politikou súdržnosti zameriava na investície do oblastí, ktorými sa zlepší dlhodobá konkurencieschopnosť EÚ, akými sú napríklad podnikanie, prístup MSP k financiám, ľudský kapitál, IKT, technológie zohľadňujúce životné prostredie a energetická efektívnosť[1]. Týmto plánom sa posilňuje prepojenie politiky súdržnosti s lisabonskou stratégiou a zvyšuje dôraz na inováciu v období 2007 – 2013, na ktorú bolo vyhradených 85 mld. EUR[2]. V piatej správe o pokroku[3] sa podčiarkla dôležitá úloha určitých sektorov a reštrukturalizácie hospodárstva v rámci regionálneho rozvoja. Dnešná recesia, ktorá tvrdo zasiahne niektoré odvetvia, urýchli reštrukturalizáciu, pričom najmä finančný, stavebný a automobilový sektor budú čeliť značným stratám pracovných miest. V tejto správe sa okrem toho uvádza, že tvorivosť a inovácia majú významný regionálny rozmer[4]. Podľa OECD[5] vzhľadom na čoraz komplexnejšiu inováciu (s otvorenejšími inovačnými modelmi, inováciou procesu a úlohou absorpcie a prispôsobenia) nie je možné jedinou politikou podporovať inováciu vo všetkých regiónoch. Musia sa zmobilizovať miestne vedomosti, aby regióny vyvinuli svoje vlastné inovačné systémy a účinnejšie využívali vedomosti a technológiu. Výber témy tejto správy nakoniec ovplyvnil aj Európsky rok tvorivosti a inovácie. Hlavným cieľom predloženej správy je uviesť faktory, ktoré môžu podnietiť tvorivosť a inováciu vo vyspelých i v menej vyspelých regiónoch. Správa sa zaoberá technologickou inováciou, ale aj mnohými netechnologickými formami inovácie, napríklad inováciou sociálnou, umeleckou alebo kultúrnou, inováciou procesov a inováciou služieb. V regionálnych údajoch, ktoré boli pri príprave tejto správy k dispozícii, sa ešte kríza neodráža. Miery nezamestnanosti až do roku 2007 klesali a rýchlo sa navzájom približovali (pozri informačný prehľad č. 1). V súčasnosti však prudko rastú v Španielsku, Írsku a troch pobaltských štátoch a očakáva sa, že v roku 2009 dosiahnu 11 až 17 %, t. j. že sa oproti roku 2007 viac ako zdvojnásobia[6]. V týchto piatich členských štátoch pravdepodobne dôjde k hospodárskemu poklesu, ktorým sa ukončí obdobie udržateľného rastu (pozri informačný prehľad č. 2). Správa obsahuje aj syntézu diskusie o územnej súdržnosti, ktorá sa začala minulý rok v nadväznosti na zelenú knihu. K tejto správe je pripojených 11 informačných prehľadov, ktoré obsahujú a analyzujú kľúčové ukazovatele súvisiace s tvorivosťou a inováciou. REGIONÁLNY ROZMER TVORIVOSTI A INOVÁCIE V tejto správe sa pod tvorivosťou rozumie vznik novej a užitočnej myšlienky[7] a pod inováciou uplatnenie takejto novej a užitočnej myšlienky v praxi. Regionálny rozmer znamená, že myšlienka musí byť nová a užitočná v danom regióne. Výsledkom je, že analýza sa vzťahuje tak na aktivity, ktoré posúvajú hranicu vedomostí, ako aj na aktivity, ktoré umožňujú regiónom priblížiť sa k tejto hranici. Tvorivosť Ako vznikajú nové a užitočné myšlienky? Napriek všeobecne rozšírenej predstave o izolovanom vynálezcovi vzniká väčšina nových myšlienok medziľudskou interakciou, najmä medzi odlišnými a talentovanými jedincami. To je jeden z dôvodov, prečo sa žiadosti o patent a kultúrne aktivity sústreďujú v mestách. Na povzbudenie takejto interakcie je potrebné, aby regióny rozvíjali svoje vlastné talenty, priťahovali iné talenty a prejavovali toleranciu vo vzťahu k rozmanitosti. Rozvíjanie miestnych talentov Vzdelávanie a odborná príprava môžu ľuďom pomôcť pri rozvíjaní ich talentov a tvorivosti. Medzi regiónmi však existujú veľké rozdiely v úrovniach vzdelanosti. Podiel absolventov vysokých škôl je takmer o deväť percentuálnych bodov vyšší v regiónoch s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti a v regiónoch s prechodným financovaním[8] než v konvergenčných regiónoch (pozri obrázok č. 1). Aj účasť na celoživotnom vzdelávaní značne zaostáva v konvergenčných regiónoch, v ktorých tento podiel dosahuje polovicu v porovnaní s regiónmi s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti. Index náročnosti ľudského kapitálu (human capital intensity, HCI) ukazuje váženú kombináciu obyvateľstva vo veku 25 – 64 rokov s dosiahnutým sekundárnym a vysokoškolským vzdelaním (pozri informačný prehľad č. 3). Vo väčšine regiónov v Portugalsku, Taliansku, Grécku a južnom Španielsku je úroveň nízka, čo môže naznačovať, že sa v nich tvorivosť podporuje v menšej miere. Rozdiel medzi konvergenčnými regiónmi a regiónmi s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti predstavuje deväť percentuálnych bodov, ale vďaka nárastu podielu dosiahnutého sekundárneho vzdelania v konvergenčných regiónoch sa zmenšil. Index HCI za celú EÚ zaznamenal v období 2000 – 2007 značný nárast. Tento trend bude pokračovať, keďže sa do pracovného procesu zapojí viac mladých a lepšie kvalifikovaných ľudí. Ženy dosahujú čoraz viac stredných a vyšších kvalifikácií. V skutočnosti sú dnes mladé ženy často lepšie kvalifikované než mladí muži (pozri informačný prehľad č. 4). Prilákanie talentov a návštevníkov Región môže svoj podiel talentov zvýšiť lákaním talentovaných ľudí, aby sa doň presťahovali alebo ho navštívili. Aj keď presuny v rámci krajiny môžu niektorým regiónom a mestám pomôcť, počet talentovaných ľudí v krajine sa dá zvýšiť iba prilákaním talentov zo zahraničia. Podiel absolventov vysokých škôl v EÚ, ktorí sa narodili v zahraničí, je 2 % v porovnaní so 6-percentným podielom v USA, ktorý dosahuje iba osem regiónov EÚ. Navrhovaná modrá karta EÚ[9] pomôže prilákať viac zahraničných absolventov vysokých škôl. Podiel obyvateľstva v produktívnom veku narodeného v inej krajine má rovnakú štruktúru ako absolventi vysokých škôl narodení v zahraničí, pričom vysoké čísla vykazuje Londýn, Luxemburg, Brusel a Viedeň, kde sa viac ako tretina z nich narodila v zahraničí (pozri informačný prehľad č. 5), a mnohé z veľmi nízkych čísel pochádzajú z väčšiny členských štátov zo strednej a z východnej Európy. V konvergenčných regiónoch sú to len 3 %, kým v regiónoch s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti ide o štvornásobok. Pri krajinách a regiónoch s vysokou úrovňou vysťahovalectva našťastie väčšina občanov nepretrhne svoje väzby s krajinou, v ktorej sa narodili. Do niektorých členských štátov napríklad smerujú značné toky remitencií. Znamená to silný prílev kapitálu zodpovedajúci jednému alebo viacerým percentuálnym bodom HDP za rok[10], ktorý sa však v dôsledku krízy môže zmenšiť. Mnohí občania EÚ sa už vrátili do členských štátov v strednej a východnej Európe vzhľadom na zlepšujúce sa pracovné príležitosti a platy, sčasti vďaka politike súdržnosti, a pre narastajúcu nezamestnanosť v niektorých z hlavných cieľových členských štátov. Klesajú tým síce remitencie, prinášajú však so sebou svoje medzinárodné skúsenosti, zlepšené podnikateľské schopnosti a kontakty. Írsko a Španielsko v minulosti zaznamenali úbytok obyvateľstva, keďže emigrácia prevyšovala imigráciu, v posledných rokoch však obyvateľstva pribúda prostredníctvom mobility a migrácie vnútri Spoločenstva vďaka vysokému hospodárskemu rastu a väčšej otvorenosti. Aj pracovné cesty majú priaznivý vplyv na interakciu a výmenu myšlienok. Napriek väčšiemu počtu a zlepšeniu príležitostí pripojiť sa na internet a spolupracovať online sa osobné stretnutia organizujú ešte stále vo veľmi veľkej miere. Pracovné a vedecké konferencie naďalej priťahujú veľké množstvo záujemcov zo všetkých kútov sveta. Pracovné cesty sú významným zdrojom rastu a zamestnanosti v mnohých mestách a regiónoch. Cieľom rekreačného cestovania síce nie je výmena myšlienok, môže však prispievať k obohateniu sociálneho života v mestách a tým podporovať tvorivosť. Počet osôb ubytovaných v hoteloch na obyvateľa (pozri informačný prehľad č. 6) poukazuje na niektoré z najúspešnejších cieľových miest navštívených na účely pracovných ciest a svedčí o veľmi nízkom počte cestujúcich do členských štátov strednej a východnej Európy. Tolerancia Tolerovanie odlišného pôvodu a životného štýlu pomáha nielen pri udržaní a prilákaní talentov, ale aj pri vytváraní otvoreného prostredia, v ktorom sa rozvíja tvorivosť a oceňuje rozmanitosť. Obyvatelia v niektorých krajinách však nevidia radi suseda alebo zvoleného vysokého politického predstaviteľa s iným etnickým pôvodom, náboženským vyznaním alebo vierou, sexuálnou orientáciou alebo so zdravotným postihnutím (pozri informačný prehľad č. 7). Diskriminácia z týchto dôvodov sa v EÚ zakazuje[11]. Aj tak však na rozdiel od USA a Islandu nebolo príjemné viac ako polovici respondentov v ôsmich členských štátoch, ak mal zvolený vysoký politický predstaviteľ iný etnický pôvod, a v deviatich členských štátoch, ak bola vedúcim predstaviteľom krajiny osoba s homosexuálnou orientáciou. Aj keď sa respondenti vo všeobecnosti domnievajú, že diskriminácia v ich členskom štáte sa zmenšila, v 17 členských štátoch sa najmenej jeden druh diskriminácie pokladá za rozšírenejší ako pred piatimi rokmi. V takmer všetkých členských štátoch išlo o etnickú diskrimináciu, ale aj o diskrimináciu na základe náboženského vyznania, homosexuálnej orientácie alebo rodu. Vyspelejšie členské štáty majú síce tendenciu byť o niečo tolerantnejšie, niektoré z nich však napriek tomu naďalej vykazujú horšie výsledky a rastúca nezamestnanosť by mohla viesť k častejšiemu výskytu diskriminácie. Miera nezamestnanosti u obyvateľov narodených v zahraničí je v členských štátoch EÚ často vyššia a môže dosahovať až dvojnásobok alebo trojnásobok v porovnaní s mierou nezamestnanosti obyvateľov narodených v danej krajine. Príčinou týchto vysokých mier je sčasti nedostatočné ovládanie miestneho jazyka a nižšia úroveň vzdelania, ale aj diskriminácia. Keďže úbytok obyvateľstva sa bude dať zastaviť jedine migráciou z krajín mimo Únie, v budúcnosti sa stane ešte dôležitejším zabezpečenie, aby si prisťahovalci a ich deti našli prácu alebo založili podnik[12]. Ľahší prístup k vhodnému odbornému vzdelávaniu a vysokoškolskému vzdelávaniu prispeje k zlepšeniu ich začlenenia do trhu práce[13]. Z hľadiska ekonomiky je veľmi dôležitá najmä základná kreatívna trieda (core creative class, pozri informačný prehľad č. 8), keďže jej členovia prídu na viac myšlienok a je viac pravdepodobné, že si založia nové podniky, čím sa súčasne podporuje rast a vytvárajú pracovné miesta[14]. Z analýzy vyplýva, že v USA[15] túto triedu priťahujú mestá, ktoré sa vyznačujú veľkým počtom talentov, toleranciou a technologickou vyspelosťou. Do základnej kreatívnej triedy patria inžinieri, spisovatelia, architekti, vedci, profesori, umelci a príslušníci iných povolaní, ktorí sa zaoberajú vytváraním nových zmysluplných výrobkov, postupov alebo služieb. V EÚ je silná koncentrácia základnej kreatívnej triedy v regiónoch hlavných miest a v ich okolí, ďalej v Beneluxe a severských krajinách, v Írsku a Spojenom kráľovstve. Tieto regióny majú vysoký podiel absolventov vysokých škôl narodených v zahraničí, ponúkajú širokopásmový prístup a často sa v nich nachádzajú veľké mestá, čo potvrdzuje uvedené preferencie. Tieto regióny a oblasti metropol sa čoraz viac považujú za silný hnací motor inovácie a mnohé mestá sa snažia stať tvorivejšími prilákaním vysoko kvalifikovaných tvorivých ľudí a ponukou priaznivého prostredia pre inovačné povolania a realizáciu myšlienok[16]. Konvergenčné regióny vykazujú menší podiel základnej kreatívnej triedy (5 %) oproti regiónom s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti (8 %), čoho príčinou môže byť ich nízky podiel absolventov vysokých škôl a osôb narodených v zahraničí, a menej sa v nich využívajú IKT. Napríklad v roku 2008 zaostáva podiel širokopásmového prístupu v konvergenčných regiónoch so svojimi 32 % výrazne za 57 %, ktoré sa dosiahli v regiónoch s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti, ale oproti roku 2004, keď sa dosiahlo 8 %, je to oveľa lepší výsledok. Obrázok č. 1: Ukazovatele tvorivosti podľa typu regiónu [pic] Inovácia V tejto správe sa kladie dôraz na regionálny rozmer, ale inovácia má aj globálny rozmer. Z výskumu[17] vyplýva, že EÚ zaostáva za Spojenými štátmi, ale začína ich dobiehať. EÚ vykazuje najmä vyšší rast, pokiaľ ide o absolventov vysokých škôl, výskumných pracovníkov, oblasť verejného výskumu a vývoja, rizikový kapitál, širokopásmový prístup a zamestnanosť v službách náročných na vedomosti3, a je na čele v prípade absolventov prírodovedných a inžinierskych odborov, ochranných známok, tokov platobnej bilancie v oblasti transferu technológií a zamestnanosti v technologicky stredne vyspelých a vysoko vyspelých výrobných odvetviach3. Nová a užitočná myšlienka sa dá uviesť do praxe v sociálnej, kultúrnej alebo hospodárskej sfére. Predmetom sociálnej inovácie môže byť vytvorenie lepších systémov starostlivosti o dieťa, zlepšenie poskytovania zdravotnej starostlivosti v domácich podmienkach a podpora udržateľnej dopravy. Kultúrna inovácia môže vyústiť do nových foriem umenia. V hospodárstve môže viesť k zníženiu energetickej spotreby, zjednodušeniu postupov a zlepšeniu koncepcie výrobkov a služieb, pričom všetky tieto účinky majú tendenciu podporiť produktivitu. Vo veľa regiónoch došlo k značnému nárastu produktivity (pozri informačný prehľad č. 9). Regióny s najväčším rastom produktivity patria spravidla k členským štátom zo strednej a z východnej Európy. Od roku 2000 stúpla produktivita v oblasti výroby a služieb v konvergenčných regiónoch každoročne o 2 %, čo je dvakrát viac ako v regiónoch s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti. Tento rast je podporovaný rastom v oblasti vzdelávania, lepším a širším využívaním IKT a vysokým prílevom priamych zahraničných investícií. Priame zahraničné investície sú významným zdrojom investícií takmer vo všetkých členských štátoch zo strednej a z východnej Európy (pozri obrázok č. 3), kde výška čistých priamych zahraničných investícií v rokoch 2005 až 2007 prekračuje 3 % HDP za rok. Priame zahraničné investície však nie sú nevyhnutne spojené so založením nového podniku. Pri väčšine priamych zahraničných investícií ide o prevzatie kontrolného podielu v spoločnosti zahraničným investorom. Vysoký rast produktivity v konvergenčných regiónoch je hlavným dôvodom podstatného zmenšenia rozdielu pri ukazovateli HDP na obyvateľa. Rozdiel v miere zamestnanosti zostáva od roku 2000 nad úrovňou 10 percentuálnych bodov (pozri obr. č. 4). HDP na obyvateľa v porovnaní s priemerom EÚ sa v rokoch 2000 až 2006 zvýšil o šesť percentuálnych bodov, čím sa regióny s prechodným financovaním priblížili k priemeru EÚ na rozdiel nepresahujúci 4 percentuálne body, a aj konvergenčné regióny sú bližšie so svojimi 59 %, aj keď sú stále hlboko pod prahovou hodnotou 75 % (pozri informačný prehľad č. 2). Nové podniky Nové myšlienky sú často zavádzané do praxe novými podnikmi. Môže ísť o začínajúci podnik, ktorý je založený miestnym podnikateľom alebo prostredníctvom priamej zahraničnej investície. Začínajúce podniky sú kľúčom k inovácii. Inovačné nové podniky môžu zaplniť medzeru na trhu a rýchlo rásť (tzv. gazely). Založiť podnik však nie je vždy ľahké. Podľa zistení Svetovej banky[18] je ľahšie založiť podnik v najmenej sto iných krajinách než v Nemecku, Rakúsku, Grécku, Španielsku a Poľsku (pozri obrázok č. 2). Iba Írsko a Spojené kráľovstvo sa dostali do prvej desiatky. Obrázok č. 2: Poradie podľa jednoduchosti podnikania, 2009 [pic] V roku 2006 sa na jarnom zasadnutí Európskej rady stanovili tri jasné ciele, aby registrácia novej spoločnosti prebiehala jednoduchšie, lacnejšie a rýchlejšie, ale do roku 2008 splnilo všetky tri ciele iba deväť členských štátov[19]. Ďalší dôležitý spôsob podpory podnikania spočíva v jeho aktívnom propagovaní ako voľby povolania, najmä v regiónoch s vysokou mierou nezamestnanosti (mládeže). Vzdelávanie v oblasti podnikania by mohlo presvedčiť viac mladých ľudí, aby realizovali myšlienky v praxi. Nové zahraničné podniky sa často sústreďujú v regióne hlavného mesta, napríklad v Českej republike, na Slovensku, vo Fínsku a v Portugalsku (pozri informačný prehľad č. 10). Nezriedka sa usadzujú aj v pohraničných regiónoch, najmä pozdĺž hraníc, ktoré ležia najbližšie k zvyšku EÚ, napríklad v západnom Poľsku a Maďarsku, na severozápade Rumunska a na východe Francúzska. Konvergenčné regióny v období 2005 – 2007 predstihli regióny s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti, pokiaľ ide o počet nových zahraničných podnikov na obyvateľa. Kríza bude znamenať pokles priamych zahraničných investícií a menší počet nových zahraničných podnikov. Z výskumu[20] vyplýva, že regionálnymi politikami sa lepšie podporí transfer vedomostí zo zahraničných firiem ako prostredníctvom vnútroštátnych politík. Obrázok č. 3: Čisté priame zahraničné investície v % HDP, 2005 – 2007 [pic] Jedným z cieľov smernice o službách je uľahčiť zakladanie podnikov v sektore služieb v iných členských štátoch do konca roka 2009. Mohlo by to viesť k zvýšeniu priamych zahraničných investícií, najmä v pohraničných regiónoch. Rýchlou a úplnou implementáciou tejto smernice vnútroštátnymi, regionálnymi a miestnymi úradmi sa zabezpečí maximálny účinok, pokiaľ ide o pracovné miesta a zakladanie podnikov v celej Európe. Existujúce podniky Existujúce podniky inovujú pomocou výskumu a vývoja a iných metód[21], akými sú prevzatie technológií, netechnologická inovácia a nový spôsob kombinácie existujúcich vedomostí. V štúdiách[22] sa zdôrazňuje, že veľké podniky investujú viac do výskumu a vývoja a interne investujú vo väčšej miere, kým malé a stredné podniky majú ťažší prístup k financovaniu a tendenciu menej inovovať a zveriť svoje inovačné potreby externým dodávateľom. Malé a stredné podniky vykazujúce vysoký rast však môžu mať ešte väčší účinok na inováciu, ale môžu ich brzdiť chránené trhy a iné prekážky. Výskum a vývoj má silnú koncentráciu tak v určitých sektoroch – podiel výroby je 80 % – ako aj v určitých regiónoch, napríklad iba na desať regiónov pripadá 30 % podnikových výdavkov na výskum a vývoj (BERD – business expenditure on R&D, pozri informačný prehľad č. 11). Len v 29 regiónoch investujú podniky do výskumu a vývoja viac ako 2 % HDP. Vo väčšine regiónov je tento podiel menší ako 1%. EÚ celkovo vydáva na výskum a vývoj podstatne menej než USA, ale niektoré členské štáty dosahujú úroveň USA v určitých výrobných odvetviach. Iba malá časť výdavkov spojených s inováciou sa však týka výskumu a vývoja. V regiónoch s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti predstavuje BERD 1,3 %, čo je štvornásobok v porovnaní s konvergenčnými regiónmi. V menej vyspelých regiónoch zohráva šírenie technológií pravdepodobne rozhodujúcejšiu úlohu, ako sa dá vyčítať z výrazného rozdielu v počte patentov na obyvateľa, keďže v regiónoch s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti sa podáva trinásťkrát viac žiadostí o patent než v konvergenčných regiónoch. Obrázok č. 4: Ukazovatele inovácie podľa typu regiónu [pic] Záver Vzhľadom na finančnú krízu a recesiu rastie význam tvorivosti a inovácie. Uvedenou analýzou sa preukázalo, že tvorivosť a inovácia majú zreteľný regionálny rozmer. Regióny s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti dosahujú pri väčšine ukazovateľov vysoké hodnoty, ako napríklad pri základnej kreatívnej triede, výskume a vývoji a náročnosti ľudského kapitálu. Pri iných ukazovateľoch, napríklad priamych zahraničných investíciách a raste produktivity, však dosahujú lepšie výsledky konvergenčné regióny. Aké závery sa dajú vyvodiť z týchto trendov? Konvergenčné regióny môžu mať väčší úžitok zo zahraničných podnikov ich začlenením do svojej regionálnej ekonomiky a zlepšením svojej absorpčnej kapacity. Silnými prepojeniami zahraničných podnikov s miestnymi dodávateľmi sa zvyšuje efektívnosť, miestna zamestnanosť a transfer vedomostí. V týchto regiónoch by sa mala zlepšiť úroveň dosiahnutého vzdelania a účasť na odbornom vzdelávaní, čím sa zvýši ich kapacita absorbovať nové myšlienky a postupy a pomôže sa udržať ich vysoký rast produktivity. Tieto regióny by okrem toho mali zvýšiť svoju príťažlivosť z pohľadu rekreačných a pracovných cestujúcich, napríklad prostredníctvom kultúrnych a tvorivých aktivít. Podporila by sa tým výmena nových myšlienok a pravdepodobne by sa zvýšila príťažlivosť regiónu, aj pokiaľ ide o nových prisťahovalcov a vracajúcich sa emigrantov. Regióny s prechodným financovaním dobiehajú regióny s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti, ale naďalej dosahujú slabšie výsledky pri mnohých z hospodárskych ukazovateľov vrátane produktivity a zamestnanosti. Pri ukazovateľoch súvisiacich s inováciou, ako napríklad v prípade výskumu a vývoja, patentov a ľudského kapitálu, sú výsledky ešte stále veľmi nízke. Aby tieto regióny prešli od zamerania na efektívnosť nákladov k ekonomike poháňanej inováciou[23], musia zlepšiť svoje podnikateľské prostredie a viac investovať do výskumu a vývoja, vzdelávania a odborného vzdelávania, ako aj do rozvoja základných kreatívnych zručností. V regiónoch s cieľom regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti by sa malo zabezpečiť, aby mali maximálny úžitok z vysokého podielu obyvateľov narodených v inej krajine, a to zaistením ich integrácie do trhu práce a uľahčením zakladania ich vlastných podnikov. Aby si tieto regióny udržali konkurencieschopnosť na celosvetovej úrovni, potrebujú zvýšiť svoje investície do tvorivosti a inovácie a zrýchliť premietnutie novej myšlienky do nového výrobku, služby alebo postupu. Tvorivosti a inovácii sa dobre darí v prostredí, v ktorom sa prijímajú a podporujú nové myšlienky a prístupy. Región, v ktorom sú jedinci diskriminovaní na základe ich etnického pôvodu, viery, rodu, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie, bude nielen menej spravodlivý, ale aj menej konkurencieschopný. Všetky regióny by sa preto mali snažiť o menší výskyt diskriminácie, podporovať medzikultúrny dialóg a usilovať sa o väčšiu otvorenosť voči osobám iného pôvodu alebo s iným životným štýlom. ÚZEMNÁ SÚDRžNOSť: STAV DISKUSIE V článku 3 Lisabonskej zmluvy sa územná súdržnosť uvádza ako explicitný cieľ politiky súdržnosti do budúcnosti. Vzhľadom na súčasnú krízu s jej asymetrickými územnými vplyvmi sa okrem toho zvýšil význam územnej súdržnosti v rámci EÚ a zintenzívnila sa diskusia o koncepcii. V októbri 2008 Európska komisia prijala zelenú knihu o územnej súdržnosti[24], čím sa začala verejná diskusia o územnej súdržnosti a o jej politických účinkoch. Komisia uvítala, že jej bolo doručených 391 odpovedí[25] vrátane príspevkov zo všetkých členských štátov, od takmer 100 regionálnych orgánov, viac než 150 regionálnych a miestnych združení, ako aj od miest, hospodárskych a sociálnych partnerov, organizácií občianskej spoločnosti, výskumných ústavov a jednotlivých občanov. Aj Európsky parlament, Výbor regiónov a Európsky hospodársky a sociálny výbor prijali svoje stanoviská k zelenej knihe o územnej súdržnosti. Tento oddiel je stručným zhrnutím najdôležitejších výsledkov, ktoré vyplynuli z konzultácie. Vymedzenie pojmu, pôsobnosť a rozsah územnej súdržnosti V zelenej knihe o územnej súdržnosti sa nenavrhovala definícia, ale vyzvalo sa na ňu. Európsky parlament vo svojej odpovedi vyjadril obavu, že bez „definície..., s ktorou budú všetci ... vo všeobecnosti súhlasiť, ktorou sa budú riadiť a ktorá bude pre nich zrozumiteľná“, by bolo ťažké diskutovať o politických účinkoch. Niektorí respondenti vyslovili rovnakú obavu, ale iní tvrdili, že trvaním na presnej definícii by sa diskusie zbytočne spomalili. V rámci tejto diskusie sa našťastie dosiahla široká dohoda o cieli a základných prvkoch územnej súdržnosti. Cieľom územnej súdržnosti je podpora harmonického a udržateľného rozvoja všetkých území na základe ich územných charakteristík a zdrojov. Širokej podpore sa tešili tri základné prvky navrhnuté na dosiahnutie tohto cieľa: - koncentrácia (dosiahnutie kritického množstva pri súčasnom zmiernení negatívnych externých faktorov), - spojenie (posilnenie významu účinných spojení zaostávajúcich oblastí so strediskami rastu prostredníctvom infraštruktúry a prístupu k službám) a - spolupráca (spolupracovanie nezávisle od administratívnych hraníc, aby sa dosiahli synergie). V odpovediach sa zdôraznilo, že územná súdržnosť dopĺňa a posilňuje hospodársku a sociálnu súdržnosť, a bolo poukázané na skutočnosť, že politika súdržnosti už implicitne obsahuje tri základné prvky. Podľa názoru niektorých slúži územná súdržnosť najmä sociálnej a hospodárskej súdržnosti, podľa väčšiny však ide o širšiu horizontálnu koncepciu, o ktorú sa opierajú všetky oblasti politiky na všetkých administratívnych úrovniach. Mnoho prispievateľov podčiarklo solidárny rozmer územnej súdržnosti; niektorí poukázali na územný rozmer európskeho sociálneho modelu. Znamená to, že treba vziať do úvahy hospodárske a sociálne rozdiely medzi územiami na všetkých úrovniach (od úrovne EÚ po regionálnu a miestnu úroveň). Vo veľa odpovediach bolo uvedené, že dobrá kvalita života, rovnaké príležitosti a prístup k službám všeobecného záujmu na všetkých územiach majú zásadný význam z hľadiska solidárnosti aj konkurencieschopnosti. Menšia časť respondentov navrhovala prepojiť územnú súdržnosť s malým počtom zemepisných charakteristík, ktoré môžu mať vplyv na rozvoj. Navrhli aj špecifické politiky EÚ a financovanie, ba dokonca komplexné stratégie EÚ pre tieto územia. Vo väčšine odpovedí vrátane reakcií od jasnej väčšiny členských štátov však bolo uvedené, že tieto charakteristiky samy osebe nie sú rozhodujúce z hľadiska úspechu alebo zlyhania, ani neberú do úvahy schopnosť členských štátov a regiónov reagovať vhodným politickým spôsobom, a preto si nevyžadujú žiadne osobitné zaobchádzanie a už vôbec nie kompenzáciu. Týmito odpoveďami sa potvrdilo, že sociálno-ekonomická analýza by mala byť základom politického konania a plánovania. Okrem toho bolo zdôraznené, že politikou súdržnosti sa už poskytuje dostatočná pružnosť na riešenie rôznych problémov na rôznych územiach. V mnohých odpovediach bol uvedený názor, že rôzne problémy (napr. sociálne vylúčenie alebo nekoncepčné rozpínanie miest [Urban Scrawl], prístup k službám alebo riziko záplav) si vyžadujú reakciu politiky na rôznych územných úrovniach. Môže pritom ísť o zanedbané prímestské oblasti alebo oblasti metropol, povodia riek alebo horské oblasti. Pri úvahách o potrebe európskej podpory a želanej pružnosti pri účinnom riešení problémov je potrebné zohľadniť zásadu subsidiarity. Lepšia koordinácia a nové územné partnerstvá Vo väčšine príspevkov je územná súdržnosť spojená s integrovaným prístupom, viacúrovňovou správou a partnerstvom; teda s tromi hlavnými prvkami politiky súdržnosti. V pozitívnom zmysle boli spomenuté najmä iniciatívy Spoločenstva, ako napríklad URBAN a LEADER, ktorý patrí do oblasti rozvoja vidieka. Mnohé odpovede však obsahovali názor, že územná súdržnosť by mala viesť k ďalšiemu zlepšeniu územného rozmeru pri navrhovaní a implementácii politík Spoločenstva. V mnohých odpovediach sa napríklad požadovala lepšia koordinácia a spojitosť medzi rôznymi nástrojmi a fondmi EÚ. Dosiahla sa jednoznačná dohoda, že je potrebné, aby sa vo verejných politikách na rôznych úrovniach bral do úvahy ich územný vplyv s cieľom predísť protichodným účinkom. Platí to najmä pre európske politiky s územným vplyvom, ako napríklad politiku súdržnosti, dopravnú, energetickú a poľnohospodársku politiku, politiku v oblasti životného prostredia, zamestnanosti, hospodárskej súťaže a výskumu. Vo viacerých príspevkoch bolo zdôraznené, že by sa mali zohľadniť aj územné rozmery lisabonskej a göteborskej stratégie. Zohľadnením územného vplyvu v štádiu formulovania politiky by sa zlepšili synergie i účinnosť. Z tohto dôvodu je potrebné lepšie pochopiť územný vplyv verejných politík. Vo väčšine odpovedí sa od EÚ vyžadovalo, aby v tomto smere zohrávala kľúčovú úlohu, napríklad testovaním spôsobov, akými sa posilní územný rozmer existujúcich hodnotení vplyvu. Všetky príspevky sa zhodli v tom, že koordinácia sa dá zlepšiť aj intenzívnejšou viacúrovňovou správou. Podľa názoru prevažnej väčšiny sa tým nezmení rozdelenie právomocí, najmä pokiaľ ide o priestorové plánovanie. V mnohých odpovediach sa vyzdvihla dôležitá úloha regionálnych a miestnych aktérov vrátane zástupcov väčších i menších miest, súkromného sektora a občianskej spoločnosti pri formulovaní, implementácii a hodnotení politík. V príspevkoch bola EÚ vyzvaná na uľahčenie cezhraničnej územnej správy (napr. partnerstvá miest a vidieka, mestské regióny, siete miest), aby sa dosiahlo kritické množstvo pri poskytovaní verejných služieb alebo vypracovali projekty spoločného záujmu. V celom rade príspevkov bolo uvedené, že úloha EÚ spočíva v podpore inštitucionálnej kapacity na rôznych priestorových úrovniach prostredníctvom politiky súdržnosti, čím sa takisto zvyšuje efektívnosť politík, ktoré nie sú financované z prostriedkov EÚ. Lepšia spolupráca Tri zložky územnej spolupráce sa takmer bez výnimky považujú za kľúč k územnej súdržnosti a za zreteľné príklady hodnoty pridanej Európskou úniou. Existuje silný dopyt po posilnení územnej spolupráce pomocou jej strategickejšieho zamerania, ale súčasne aj jej spružnenia a zjednodušenia. V tejto súvislosti sa pozitívne vníma európske zoskupenie územnej spolupráce (EZÚS) a uznáva sa jeho potenciál. Cezhraničné regióny sa pokladajú za laboratóriá európskej integrácie. Zúčastnené strany z cezhraničných aglomerácií alebo prírodných oblastí by napríklad mohli testovať integrované plány rozvoja a poskytovanie služieb. Vo väčšine príspevkov bol podčiarknutý význam koordinovania národných a regionálnych stratégií, predpisov a financovania v prospech udržateľného rozvoja celých nadnárodných oblastí, ako sa to dosiahlo v prípade stratégie pre oblasť Baltského mora. EÚ by mala uľahčiť výmeny skúseností a najlepšej praxe. Širokej podpore sa teší posilnenie medziregionálnej spolupráce (najmä INTERREG C a URBACT), najmä vytváranie sietí a referenčné porovnávanie (benchmarking) spôsobov riešenia problémov bez ohľadu na administratívne hranice. V príspevkoch sa nakoniec vyzýva na lepšiu koordináciu politiky súdržnosti a externých politík, posilnenie európskej susedskej politiky a využívanie európskeho zoskupenia územnej spolupráce aj na vonkajších hraniciach. Zlepšenie chápania územnej súdržnosti Všetci respondenti sa zhodli v tom, že treba mať k dispozícii lepšie nástroje na územnú analýzu a ukazovatele, aby bolo možné pochopiť územné trendy. Kvalitnejšia analýza na úrovni NUTS3, vypracovanie tematických analýz o migrácii alebo o zmene klímy, zlepšenie nástrojov hodnotenia územného vplyvu – to všetko sú prvky, ktorými možno zlepšiť koncepciu politiky. V tejto súvislosti sa za kľúčové prínosy považujú program ESPON a Mestský audit (Urban Audit). Komisia sa vyzýva, aby na účely analýzy doplnila HDP na obyvateľa o ďalšie ukazovatele kvality života (napr. ľudský rozvoj, udržateľnosť, zraniteľnosť, prístup k službám). [1] KOM(2008) 876. [2] SEK(2007) 1547. [3] KOM(2008) 371. [4] Regional innovation Scoreboard 2006 ( Regionálny prehľad výsledkov inovácie 2006), MERIT. [5] Zhrnutie ministerského stretnutia OECD. Building Innovative Regions (Budovanie inovačných regiónov), marec 2009. [6] Economic Forecast (Hospodárska prognóza), jar 2009, EK. [7] On creativity (O tvorivosti), 2008, Ernesto Villalba, SVC. [8] Regióny, v ktorých sa postupne začína poskytovať pomoc, a regióny, v ktorých sa postupne zastavuje poskytovanie pomoci, sú spoločne zaradené pod regióny s prechodným financovaním, keďže obidvom typom sa poskytuje prechodná pomoc. [9] KOM(2007) 637. [10] Remittance flows to and from the EU (Toky remitencií do EÚ a z nej). 2007. Eurostat. [11] Článok 21 Charty základných práv EÚ. [12] KOM(2008) 394. [13] Jobs for Immigrants (Pracovné miesta pre imigrantov), 2008, OECD. [14] Creative class and regional growth (Kreatívna trieda a regionálny rast). 2007 R.A. Boschma & M. Fritsch. [15] The Rise of the Creative Class (Vzostup kreatívnej triedy). 2002 Richard Florida. [16] Competitiveness of European Metropolitan Regions ( Konkurencieschopnosť európskych regiónov metropol) www.acre.socsci.uva.nl/ [17] European Innovation Scoreboard (Európsky prehľad výsledkov inovácie) 2008 , 2009, MERIT. [18] Doing Business 2009 Report (Správa o podnikaní 2009), Svetová banka. [19] http://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/support_measures/start-ups/startups2008.pdf [20] Final Report (Záverečná správa), 2009, DYNREG http://www.esri.ie/research/research_areas/international_economics/dynreg [21] Neglected Innovators (Zabudnutí inovátori), 2008, MERIT. [22] Napr. Innobarometer 2007 , 2008, Flash EB213 (Bleskový Eurobarometer 213) a R&D in Europe (Výskum a vývoj v Európe), 2009, K. Uppenberg, EIB. [23] Global Competitiveness Report 2008 – 2009 (Správa o globálnej konkurencieschopnosti), 2008, Svetové ekonomické fórum. [24] COM(2008) 616. [25] http://ec.europa.eu/regional_policy/consultation/terco/consultation_en.htm