EURÓPSKA KOMISIA V Bruseli6. 2. 2017 COM(2017) 55 final SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU Hodnotiaca správa ex post o programe Daphne (2007-2013)



OBSAH OBSAH 1 ÚVOD 1.1 PREDMET SPRÁVY 1.2 METODIKA A ZDROJ INFORMÁCIÍ 1.3 PREHĽAD PROGRAMU 2 Výsledky hodnotenia 2.1 RELEVANTNOSŤ PROGRAMU DAPHNE III 2.2 KOHERENTNOSŤ A KOMPLEMENTÁRNOSŤ 2.3 ÚČINNOSŤ 2.4 UDRŽATEĽNOSŤ A PRENOSNOSŤ 2.5 EFEKTÍVNOSŤ A PRIESTOR NA ZJEDNODUŠENIE 2.6 EURÓPSKA PRIDANÁ HODNOTA 3 ZÁVERY

1ÚVOD

1.1PREDMET SPRÁVY V rozhodnutí, ktorým sa stanovuje program Daphne III sa vyžaduje, aby Komisia predložila hodnotenie ex post za obdobie rokov 2007 – 2013. Toto hodnotenie vykonal nezávislý externý hodnotiteľ v spolupráci s útvarmi Komisie. Táto správa je založená na uvedenom hodnotení. Celkový plánovaný rozpočet programu na roky 2007 – 2013 bol 123,88 mil. EUR. Správa je štruktúrovaná podľa hlavných hodnotiacich kritérií (a príslušných otázok) vrátane relevantnosti, koherentnosti a komplementárnosti, účinnosti, vplyvu a udržateľnosti, efektívnosti a priestoru na zjednodušenie a európskej pridanej hodnoty. 1.2METODIKA A ZDROJ INFORMÁCIÍ Záverečné hodnotenie programu Daphne III je založené na týchto zdrojoch: rozsiahle preskúmanie dokumentácie k všetkým 302 grantom na akcie alebo prevádzku financovaným v rámci programu na roky 2007 – 2013, preskúmanie programových dokumentov, napr. rozhodnutia o financovaní, ročných pracovných programov a výziev na predkladanie návrhov na granty aj verejné zákazky, preskúmanie ďalších online informácií, napr. dokumentov politík EÚ, webových sídiel a rozhodnutí o financovaní súvisiacich programov EÚ, kvantitatívna analýza 302 projektov, analýza 145 odpovedí v online prieskume od príjemcov grantu programu Daphne III, záznamy 30 následných rozhovorov s koordinátormi projektov alebo organizácií, ktorí získali granty v rámci programu Daphne III v rokoch 2007 – 2013, ktorí sa zúčastnili na online prieskume, rozhovory so šiestimi úradníkmi Komisie. 1.3PREHĽAD PROGRAMU Program Daphne III bol založený v roku 2007 rozhodnutím č. 779/2007/ES v nadväznosti na tri nástroje Komisie, ktoré mali rovnaké zámery: iniciatíva Daphne (1997 – 1999); program Daphne (2000 – 2003); a program Daphne II (2004 – 2008). Riadi ho Generálne riaditeľstvo (GR) Európskej komisie pre spravodlivosť. V článku 2 rozhodnutia č. 779/2007/ES sa vymedzujú jeho všeobecné ciele, ktorými sú: pomôcť chrániť deti, mladých ľudí a ženy pred všetkými formami násilia a pomôcť im dosiahnuť vysokú úroveň ochrany zdravia, pohody a sociálnej súdržnosti, pomôcť rozvíjať politiky Spoločenstva (v oblasti verejného zdravia, ľudských práv a rodovej rovnosti) a akcie na ochranu práv dieťaťa a boj proti obchodovaniu s ľuďmi a sexuálnemu vykorisťovaniu. V článku 3 sa uvádza, že osobitným cieľom programu je pomôcť dosiahnuť všeobecné ciele podporou preventívnych opatrení a poskytovaním podpory a ochrany obetiam a ohrozeným skupinám. Zároveň sa v ňom uvádzajú aj nadnárodné akcie a iné druhy akcií na dosiahnutie tohto osobitného cieľa, konkrétne:

pomoc a podpora mimovládnym a iným organizáciám, ktoré pracujú v tejto oblasti, rozvoj alebo vykonávanie opatrení na cielené zvyšovanie informovanosti, šírenie výsledkov programov Daphne I a II vrátane ich úpravy, presunu a využitia ďalšími príjemcami v iných zemepisných oblastiach, rozpoznávanie a zlepšovanie zaobchádzania s ľuďmi ohrozenými násilím, vytvorenie alebo podpora multidisciplinárnych sietí zahŕňajúcich mimovládne a iné organizácie, ktoré pôsobia v tejto oblasti, rozširovanie informácií založených na dôkazoch a vedomostnej základne a výmena, rozpoznávanie a šírenie informácií a osvedčených postupov, okrem iného prostredníctvom výskumu, odbornej prípravy, študijných pobytov a výmen pracovníkov, navrhovanie, testovanie, dopĺňanie a upravovanie materiálov na zvyšovanie informovanosti a vzdelávacích materiálov, štúdium javov súvisiacich s násilím a jeho vplyvom na obete a spoločnosť všeobecne, rozvoj a vykonávanie podporných programov pre obete a ohrozených ľudí a programov intervencie pre páchateľov. Program Daphne III, podobne ako ostatné programy v rámci všeobecného programu GR pre spravodlivosť „Základné práva a spravodlivosť“ na obdobie rokov 2007 – 2013 financuje opatrenia prostredníctvom troch rôznych mechanizmov: granty na akcie: spolufinancovanie (až do výšky 80 % celkových nákladov) osobitných projektov navrhnutých a vykonávaných neziskovými organizáciami a/alebo verejnými inštitúciami, ktoré môžu trvať najviac dva roky, granty na prevádzku: finančná podpora (až do výšky 80 %) prevádzkových nákladov ročného rozpočtu organizácie, zmluvy udeľované prostredníctvom verejnej súťaže alebo verejné zákazky: finančné prostriedky sa poskytujú aj na osobitné akcie iniciované Komisiou (iniciatívy Komisie), napríklad štúdie uskutočniteľnosti, výskum osobitných tém, organizovanie konferencií alebo budovanie IT systémov. V tabuľke 1–1 sa uvádza počet grantov financovaných v každom roku hodnoteného obdobia. 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 SPOLU Granty na akcie 41 42 83 60 0 226 Granty na prevádzku 9 12 7 5 – 6 5 44 Osobitné granty na akcie (116 – horúca linka pre prípady nezvestných detí, mechanizmus varovania v súvislosti s únosmi detí) – – – – – – 21 21 Osobitné granty na prevádzku (116 – horúca linka pre prípady nezvestných detí) – – – – – 14 – 14 Poznámka: Údaje v tabuľke sa líšia od počtu projektov analyzovaných v tomto hodnotení (302), keďže dokumentácia nebola k dispozícii ku všetkým projektom (305).

Celkový rozpočet vyčlenený na program Daphne III (2007 – 2013) bol takmer 124 mil. EUR, pričom priemerný plánovaný ročný rozpočet bol takmer 18 mil. EUR. Hlavná časť rozpočtu (97,7 mil. EUR, čiže viac ako 79 %) bola vyčlenená na granty na akcie. Pokiaľ ide o rozsah, v akom boli pôvodné rozpočtové prostriedky vyčlenené na program skutočne pridelené, zhruba 60 mil. EUR bolo pridelených na granty na akcie (pokiaľ ide o podpísané dohody o grante), 4,5 mil. EUR na granty na prevádzku a 1,2 mil. EUR na verejné zákazky v rokoch 2010 až 2013 (pozri tabuľku 1–2 Plánované rozčlenenie rozpočtu na program Daphne III (2007 – 2013)). Rok Dostupný rozpočet na granty a zákazky Granty na akcie Granty na prevádzku Iniciatívy Komisie Celkový ročný rozpočet Výška (EUR) % Výška (EUR) % Výška (EUR) % Výška (EUR) % 2007 11 000 000 85 % 1 900 000 15 % 1 000 000 8 % 13 000 000 100 % 2008 11 944 160 81 % 2 000 000 14 % 800 000 5 % 14 744 160 100 % 2009 14 417 120 81 % 2 580 000 14 % 800 000 4 % 17 797 120 100 % 2010 15 393 600 83 % 2 500 000 14 % 560 000 3 % 18 453 600 100 % 2011 14 476 000 71 % 2 000 000 10 % 4 000 000 19 % 20 476 000 100 % 2012 14 007 000 70 % 4 000 000 20 % 2 000 000 10 % 20 007 000 100 % 2013 16 504 000 90 % 1 000 000 5 % 1 000 000 5 % 18 504 000 100 % Spolu 97 741 880 15 980 000 10 160 000 123 881 880 Zdroj: DAPHNE III – ročné pracovné programy (2007 – 2013) Väčšinu projektov programu Daphne III riadili národné mimovládne organizácie (vrátane vnútroštátnych platforiem a sietí) (47 %), za nimi nasledovali univerzity (18 %) a európske siete, platformy a fóra (13 %). To je v súlade s osobitnými cieľmi programu, v ktorom sa uvádza, že tieto ciele sa majú dosiahnuť prostredníctvom pomoci mimovládnym a iným organizáciám v tejto oblasti. Granty na akcie boli udelené organizáciám, ktoré partnersky spolupracovali. Zapojenie partnerských organizácií nadväzuje na podobnú štruktúru, akou je štruktúra pozorovaných vedúcich organizácií. Najčastejšími partnermi (56 % celkového počtu) sú vnútroštátne mimovládne organizácie vrátane vnútroštátnych platforiem a sietí, kým univerzity predstavujú 15 % všetkých partnerov. Rozloženie partnerských organizácií sa však líši od rozloženia vedúcich organizácií, s vyšším zastúpením verejných služieb (4 %) medzi partnerskými organizáciami ako medzi vedúcimi organizáciami (0,33 %). To opäť vyplýva z požiadaviek osobitných cieľov programu, keďže v rámci programu sa majú zriadiť a podporovať multidisciplinárne siete, pričom sa má zároveň posilňovať spolupráca medzi mimovládnymi a inými organizáciami v tejto oblasti. Pokiaľ ide o verejné zákazky, takmer 70 % viazaného rozpočtu sa vyčlenilo na štúdium alebo výskum (napr. prieskum Eurobarometer z roku 2009 zameraný na otázku, ako európski občania vnímajú násilie na ženách, mladých ľuďoch a deťoch) vrátane priebežných a záverečných hodnotení programu. Ďalších 27 % sa vynaložilo na zvyšovanie informovanosti vrátane podujatí a takmer 4 % na udržiavanie webového sídla programu Daphne III. 2Výsledky hodnotenia 2.1RELEVANTNOSŤ PROGRAMU DAPHNE III Relevantnosť programu sa posudzuje z hľadiska rozsahu, v akom sa prostredníctvom jeho akcií logicky dosahujú jeho ciele, širších potrieb politiky EÚ a potrieb cieľových skupín. 2.1.1Relevantnosť opatrení z hľadiska plnenia cieľov Zistilo sa, že opatrenia vykonávané v rámci programu a programové priority boli relevantné pre program a jeho ciele. Z analýzy však takisto vyplynulo, že zosúladenie prioritných oblastí s cieľmi programu bolo slabým ukazovateľom „relevantnosti“ (a to prioritných oblastí, ako aj projektov financovaných v rámci týchto priorít). Dôvodom bolo, že ciele aj priority programu boli stanovené príliš všeobecne a neboli jasne prepojené s osobitnými cieľmi politiky EÚ. Vzhľadom na toto nedostatočné zacielenie na programovej úrovni môže byť zložitejšie dosahovať cielené, a teda relevantné výsledky v tejto oblasti politiky EÚ. Strategické programovanie ročných priorít v prvej polovici programu skutočne nebolo stanovené na základe analýzy dlhodobej politiky. Uskutočnilo sa skôr na základe analýzy tematických okruhov, ktoré už boli zahrnuté do financovaných projektov. Program napriek tomu financoval veľa iniciatív, ktoré podmienili a podporili rozvoj politiky a v menšej miere aj rozvoj právnych predpisov. Komisia okrem toho od roku 2011 vykonávala širšie interné konzultácie týkajúce sa politických priorít a kládla väčší dôraz na význam ako výberové kritérium. Zámerom bolo lepšie formovať výsledky programu a rozšíriť jeho vplyv. Podľa odpovedí príjemcov grantov koneční príjemcovia pozitívne reagovali na projekty, z čoho vyplýva, že tieto opatrenia považovali za relevantné. Túto skutočnosť však nemožno potvrdiť bez nezávislého zhromaždenia ich stanovísk. Z prehľadu financovaných opatrení však vyplýva, že boli navrhnuté tak, aby reagovali na zistené potreby príjemcov, a že väčšina z nich sa rozvíjala na základe posúdení potrieb. 2.1.2Relevantnosť financovaných projektov/pracovných programov z hľadiska plnenia cieľov programu V každej výzve na predkladanie žiadostí o granty na akcie a granty na prevádzku bola kľúčovým výberovým kritériom relevantnosť z hľadiska plnenia všeobecných a osobitných cieľov programu. Z preskúmania operačných cieľov a oblastí činnosti 302 projektov (z celkového počtu 307 projektov, pozri tabuľku 1–1 Počet grantov financovaných ročne) a pracovných programov financovaných z programu Daphne III vyplýva, že všetky boli určené na predchádzanie násiliu na ženách, deťoch a mladých ľuďoch alebo na ochranu obetí a ohrozených ľudí. Ciele týchto projektov a pracovných programov preto boli v súlade s cieľmi programu Daphne III. Projekty a pracovné programy zahŕňali tieto druhy činností: Projekty určené na prevenciu násilia vrátane projektov zameraných na:

štúdie skúmajúce hlavné príčiny jednotlivých foriem násilia, zvyšovanie informovanosti širokej verejnosti, ľudí, ktorí sa môžu stretnúť s obeťami, alebo ľudí, ktorým hrozí, že sa stanú obeťou alebo páchateľom násilia, zriadenie služieb pre pozitívny prístup k identifikovaným páchateľom, rozvíjanie politík zameraných na efektívnejšiu prevenciu násilia. Projekty určené na ochranu obetí alebo ohrozených osôb vrátane projektov zameraných na: odbornú prípravu odborníkov, ktorí sú v styku s obeťami, poskytovanie podporných služieb obetiam, hodnotenie podporných služieb alebo opatrení na ochranu žien, mladých ľudí a detí a/alebo šírenie osvedčených postupov. 2.1.3Relevantnosť z hľadiska plnenia potrieb cieľových skupín V rámci programu Daphne III bolo prijatých spolu 1 921 žiadostí, t. j. 6,36 žiadosti na každý udelený grant. V porovnaní s ostatnými štyrmi programami GR pre spravodlivosť bol počet žiadostí v rámci programu Daphne vysoký. Možné dôvody jeho popularity sú viaceré: neexistujú nijaké iné programy EÚ zamerané na násilie a jeho prevenciu (príjemcovia grantov v rozhovore uviedli, že program Daphne bol v tomto ohľade „jedinečný“), v dôsledku hospodárskej krízy sa znížilo vnútroštátne financovanie, program sa zameriava na záujmové skupiny a organizácie, ktoré sú viac zvyknuté identifikovať finančné toky a podávať žiadosti o granty než napríklad orgány verejnej moci, a prioritné oblasti boli dostatočne rozsiahle, aby obsiahli široký rozsah oprávnených projektov. Podľa väčšiny online respondentov (96 %) boli priority relevantné z hľadiska osobitných potrieb cieľovej skupiny aj z hľadiska potrieb ich krajiny. Okrem toho z 30 príjemcov grantov, ktorí sa zúčastnili prieskumu na účely hodnotenia, takmer všetci uviedli, že koncepčný rámec programu (t. j. jeho ciele a priority) im umožnil rozvíjať ich projekty tak, ako pôvodne zamýšľali. Iba štyria respondenti uviedli, že niektoré z výziev boli obmedzujúce, pričom hlavným dôvodom bola dĺžka trvania a/alebo výška grantu, nie koncepčný rámec grantu. 2.2KOHERENTNOSŤ A KOMPLEMENTÁRNOSŤ V článku 11 rozhodnutia Rady č. 779/2007/ES, ktorým sa ustanovuje program Daphne III, sa vymedzuje rozsah komplementárnosti a vytvárania synergií s týmito finančnými nástrojmi EÚ: Bezpečnosť a ochrana slobôd [zahŕňa dva programy „Predchádzanie a boj proti trestnej činnosti (ISEC)“ a „Predchádzanie, pripravenosť a riadenie následkov terorizmu a iných bezpečnostných rizík (CIPS)“]; Solidarita a riadenie migračných tokov [zahŕňa Fond pre vonkajšie hranice (EBF), Európsky fond pre návrat (RF), Európsky fond pre utečencov (EFU) a Európsky fond pre integráciu štátnych príslušníkov tretích krajín (EIF)]; siedmy rámcový program v oblasti výskumu a rozvoja; programy na ochranu zdravia, zamestnanosti a sociálnej solidarity – PROGRESS; Bezpečnejší internet plus.

V rozhodnutí sa tiež stanovuje, že sa bude vyvíjať snaha o dosiahnutie komplementárnosti s Európskym inštitútom pre rodovú rovnosť (EIGE) a štatistickým programom Spoločenstva (Eurostat). Dôvodom je skutočnosť, že uvedené nástroje môžu mať ciele, cieľové skupiny alebo konečných príjemcov a/alebo prístupy, ktoré sú podobné alebo totožné ako v programe Daphne III. K ďalším nástrojom EÚ, ktoré by sa mohli potenciálne dopĺňať alebo prekrývať s programom Daphne III, patria: ostatné programy GR pre spravodlivosť vrátane programov Trestná justícia (JPEN), Základné práva a občianstvo (FRC), Protidrogová prevencia a informovanosť (DPIP) a Civilná justícia (JCIV); Európsky sociálny program (ESP); program celoživotného vzdelávania (PCŽV). Existuje viacero možných spôsobov, ako zabezpečiť, aby program Daphne dopĺňal ostatné programy EÚ a bol s nimi konzistentný. Po prvé, informácie sa využívajú spoločne s ostatnými GR prostredníctvom konzultácií medzi jednotlivými útvarmi a medziútvarových skupín. Napríklad sa dohodlo, že GR pre vnútorné záležitosti bude zodpovedať za financovanie projektov v oblasti obchodovania s ľuďmi a maloletých osôb bez sprievodu. Po druhé, zamestnanci rôznych GR takisto organizujú ad hoc stretnutia s GR pre spravodlivosť o témach, ktoré predstavujú potenciál na diskusiu o otázkach komplementárnosti a prekrývania. 2.2.1Ciele a tematické okruhy Ciele programu Daphne III, ako vymedzuje zákonodarca, sú pomerne rozsiahle. V zásade to znamená, že môže nastať určité prekrývanie medzi programami EÚ. Program Daphne má veľa spoločného s programom ISEC, pokiaľ ide o ciele a tematické zameranie, keďže cieľom oboch programov je prevencia a boj proti násiliu a ochrana obetí. Program Daphne sa však viac orientuje na obete, zatiaľ čo program ISEC sa zameriava najmä na páchateľov. V Tabuľka 2 1 je znázornený potenciál komplementárnosti a prekrývania cieľov a tém programu Daphne s vybratými programami financovania EÚ. Z uvedenej analýzy a z tejto tabuľky vyplýva, že hoci program Daphne III poskytoval dostatok príležitostí na vytváranie synergií, existovalo tu tiež riziko prekrývania sa s rôznymi ďalšími programami EÚ, najmä s programami JPEN a Bezpečnejší internet plus, pokiaľ ide o ciele a témy. To isté sa týkalo aj programov Daphne III a FRC. Tento problém sa v súčasnom programovom období vyriešil skombinovaním cieľov obidvoch programov v programe Práva, rovnosť a občianstvo na obdobie rokov 2014 – 2020. Prevencia násilia a ochrana obetí násilia Rodová rovnosť a práva žien Ochrana práv dieťaťa Obchodovanie s ľuďmi a sexuálne vykorisťovanie Ochrana fyzického a duševného zdravia Daphne III Daphne III Daphne III Daphne III Daphne III FRC FRC DPIP JPEN JPEN JPEN JPEN PROGRESS ESF ESF ESF Akcia Spoločenstva pre verejné zdravie ISEC ISEC ISEC EFU EFU EFU Bezpečnejší internet plus Bezpečnejší internet plus Bezpečnejší internet plus Bezpečnejší internet plus Bezpečnejší internet plus PCŽV PCŽV Z hodnotenia vyplynul záver, že všeobecné ciele programu môžu zostať rozsiahle a všeobecné, čo Komisii umožní reagovať na meniace sa potreby na mieste či v inovatívnom výskume alebo postupoch. Osobitné ciele jednotlivých programov by však mohli byť formulované tak, aby sa jednoznačnejšie odlišoval od ostatných programov (napr. téma, zameranie, prístup, typ zapojených organizácií). V hodnotení sa tiež zistilo, že je nevyhnutné premietnuť tieto ciele do priorít výziev na predkladanie návrhov a do projektov, ktoré budú vybrané pre financovanie, aby sa zabránilo prekrývaniu a aby sa vytvárali synergie. 2.2.2Komplementárnosť na projektovej úrovni Na projektovej úrovni existovalo len malé riziko prekrývania medzi projektmi financovanými z programu Daphne zameranými na rovnaké priority alebo so zapojením rovnakých typov aktérov alebo s rovnakým druhom činností, lebo GR pre spravodlivosť si zvyčajne vyberalo projekty zahŕňajúce pomerne širokú škálu činností. Podobné projekty (napr. vzdelávacie projekty zamerané na boj proti šikanovaniu) sa zvyčajne vykonávali v rôznych krajinách, takže nedochádzalo k prekrývaniu medzi príjemcami. Vykonávatelia projektov však mohli vo väčšej miere zohľadniť poučenie z predchádzajúcich projektov, aby zvýšili potenciál na vytvorenie „kritického množstva“ vplyvu. 2.3ÚČINNOSŤ Účinnosť programu sa týka rozsahu, v akom bol program úspešný pri dosahovaní jeho cieľov, a rozsahu, v akom boli projekty Daphne úspešné pri dosahovaní vlastných projektových cieľov. 2.3.1Dosiahnuté výsledky programu

Z celkového hodnotenia vyplynulo, že väčšina opatrení vykonávaných prostredníctvom programu Daphne III prispela k všeobecným cieľom programu, hoci význam jednotlivých prínosov bolo možné merať len ťažko, keďže ciele programu boli veľmi rozsiahle. Väčšina opatrení pomohla zlepšiť ochranu obetí násilia alebo ohrozených skupín a významný počet prispel k tvorbe politík a tvorbe právnych predpisov na úrovni EÚ alebo na vnútroštátnej úrovni. K zlepšeniu ochrany pred násilím najviac prispela podpora programu Daphne III sieťam EÚ, podpora výskumu a inovácií a priama podpora obetiam a rizikovým skupinám. Príjemcom grantov sa podarilo ovplyvniť tvorcov politík prostredníctvom cielených činností zameraných na šírenie informácií. 2.3.2Dosiahnuté výsledky projektov Výskum, štúdie a ďalšie analytické činnosti financované z programu Daphne prispeli k tvorbe politík a zlepšeniam v praxi. Zaistili aj lepšie chápanie fenoménu násilia. Spolu v 217 z 302 projektov mapovaných hodnotiteľmi (72 %) sa uskutočnili analytické činnosti rôzneho druhu (pozri Obrázok 2 1 Počet grantov na akcie a grantov na prevádzku na rôzne činnosti ). V rámci ďalších 203 z 302 projektov (67 %) sa uskutočnili činnosti vzájomného učenia, a to vrátane sietí. Siete, ktoré integrujú výhľady relevantných strán, majú prirodzene širší geografický vplyv, čo im môže zaistiť väčšie zviditeľnenie a aktivačný účinok na tvorcov politík. Siete financované z programu Daphne fungovali ako okamžite rozpoznateľné kontaktné miesto pre nové skupiny a sústredili činnosti svojich členov na jedno centrálne miesto (t. j. webové sídlo), čím sa ďalej zvýšila možnosť na šírenie informácií. Viac ako štvrtina projektov financovaných z programu Daphne III (81) poskytovala podporu a poradenstvo. Služby priamej podpory, t. j. linky dôvery a poradenské služby, ale aj odborná príprava a vzdelávanie obetí a rizikových skupín s cieľom pomôcť im lepšie sa chrániť, priamo zlepšili ochranu pre tieto skupiny. Naproti tomu vypracovanie vzdelávacích materiálov a odborná príprava odborníkov mali podľa všetkého menší, lokalizovanejší vplyv. Štyridsaťdeväť z 302 udelených grantov podporovalo kľúčové subjekty – najmä mimovládne organizácie –, ktoré pracovali na ochrane hlavných cieľových skupín (deti, mladí ľudia a ženy). Zdroj: mapovanie údajov týkajúcich sa dokumentácie 302 projektov a pracovných programov financovaných z grantov na akcie a grantov na prevádzku 2.4UDRŽATEĽNOSŤ A PRENOSNOSŤ Analyzovalo sa, či boli výsledky, výstupy a vplyv projektov udržateľné aj po uplynutí obdobia financovania projektu. Určené boli tri úrovne udržateľnosti: 1.krátkodobá udržateľnosť, dosahovaná predovšetkým šírením výsledkov projektov; 2.strednodobá udržateľnosť, zahŕňajúca pokračovanie výsledkov projektov a/alebo partnerstiev; 3.dlhodobejšia udržateľnosť, dosahovaná predovšetkým prenosom výsledkov projektov do iných kontextov, organizácií a krajín EÚ bez dodatočného financovania (alebo len s obmedzeným financovaním). 2.4.1Pokračovanie činností a realizovaných výstupov projektu a šírenie výsledkov Šírenie výsledkov projektov Komisiou bolo vo všeobecnosti obmedzené, keďže sa Komisia spoliehala najmä na príjemcov, že budú šíriť výstupy priamo medzi svoje cieľové skupiny, a jej vlastné ľudské zdroje boli vyhradené najmä na finančné riadenie. Preto sa zistilo, že hoci Komisia mala vlastný nástroj na šírenie (súbor nástrojov Daphne), bola vo všeobecnosti pri šírení výsledkov menej efektívna. Naproti tomu príjemcovia grantov podľa všetkého naplánovali a účinne šírili výsledky svojich projektov medzi tvorcov politík, praktikujúcich odborníkov a ďalšie organizácie v danej oblasti. Pokiaľ ide o vykonávanie činností projektov, väčšina príjemcov grantov uviedla, že hoci v niektorých prípadoch existovali opatrenia zamerané na ďalšie použitie a/alebo dostupnosť výstupov (napr. webové sídlo), potrebné boli dodatočné finančné prostriedky. Dôkazy týkajúce sa udržateľnosti partnerstiev zriadených s pomocou finančných prostriedkov programu sú pomerne protirečivé; zatiaľ čo z projektových dokumentov vyplýva, že naďalej ich bude fungovať len veľmi málo, väčšina respondentov prieskumu uviedla, že ich partnerstvá budú udržateľné aj po skončení projektu. 2.4.2Pokračovanie partnerstiev po skončení projektu Z celkového počtu 216 projektov, v súvislosti s ktorými boli k dispozícii záverečné správy, dve tretiny (154) uvádzali, že projekty budú aspoň v určitom rozsahu udržateľné v tom zmysle, že projektové činnosti a/alebo partnerstvá budú úplne alebo čiastočne pokračovať. Vo väčšine prípadov (105 zo 154) by projektové činnosti pokračovali aspoň v určitom rozsahu, kým partnerstvá zriadené pre projekt by pokračovali len v 29 zo 154 prípadov. V čase online prieskumu vyššie percento, t. j. 68 % (94 zo 139 respondentov), uviedlo, že partnerstvo zriadené na účely ich projektu by pokračovalo aj po skončení projektu. Tento výrazne odlišný údaj môže súvisieť s načasovaním (napr. príležitosti na rozšírenie partnerstva mohli byť zistené až po predložení záverečnej správy) alebo vzorkou (t. j. vzorka respondentov, ktorí sa zúčastnili na online prieskume, by mohla byť nereprezentatívna). V príkladoch uvedených v záverečných správach bol zahrnutý opis činností, ktoré už boli s partnermi naplánované. V iných príkladoch sa uvádzalo, že výstupy vykonaných opatrení boli začlenené do osnov odbornej prípravy alebo vzdelávania (14 opatrení). V ďalších sa zmieňovalo, že výstupy (napr. webové sídla, správy, letáky) vytvorené s pomocou finančných prostriedkov programu sa budú naďalej šíriť a/alebo budú k dispozícii aj po ukončení projektu.

Celkovo však neexistujú nijaké presvedčivé dôkazy, že výsledky projektov nielen pokračovali, ale ukázali sa ako skutočne udržateľné, aj keď už financovanie projektov nebolo k dispozícii. Spolu 79 % respondentov online prieskumu (113 zo 143) uviedlo, že zabezpečenie udržateľnosti výsledkov projektu alebo činností si vyžadovalo ďalšie financovanie. 2.4.3Potenciálna udržateľnosť a prenosnosť výstupov Z údajov z online prieskumu vyplýva, že väčšinu výstupov je možné preniesť do iných krajín EÚ. Túto skutočnosť potvrdili všetci príjemcovia grantov, ktorí sa zúčastnili na prieskume. Zo 139 respondentov 82 % uviedlo, že všetky alebo niektoré výstupy by je možné použiť nezmenené vo viac ako jednej krajine. Zo 135 respondentov 67 % uviedlo, že výstupy je možné s menšími zmenami preniesť do viac ako jednej krajiny, zatiaľ čo 10 % uviedlo, že to nebude možné. Niekoľko príjemcov poznamenalo, že prenosnosť výstupov alebo prístupov mohol značne ovplyvniť pokrok, ktorý v danej oblasti politiky dosiahli iné krajiny EÚ. Pokročilé sociálne politiky mohli uľahčiť prenos inovatívnych metód, zatiaľ čo krajiny zaostávajúce v danej oblasti politiky neboli schopné nový prístup prijať. Na základe analýzy záverečných správ a rozhovorov s príjemcami grantov sa zistilo, že niektoré projekty majú vyšší potenciál prenosnosti zahrnutý vo fáze návrhu projektu. Napríklad, ak sa v rámci projektu vykonalo posúdenie potrieb alebo porovnávací výskum, aby sa zistilo, ako sa daná otázka riešila vo viacerých krajinách EÚ alebo aké rozdiely existujú v právnych predpisoch alebo politikách, bolo možné okamžite vytvoriť produkt, napríklad príručku, a prispôsobiť ho rôznym známym kontextom. Toto je účinnejší a efektívnejší prístup k zabezpečeniu prenosnosti, než sa snažiť prispôsobovať existujúci produkt rôznym kontextom. Prenosnosť okrem toho pomáha podporovať členstvo v sieti alebo existencia viacerých partnerov v zahraničí. 2.5EFEKTÍVNOSŤ A PRIESTOR NA ZJEDNODUŠENIE Z posúdenia efektívnosti vyplynulo, že finančné prostriedky, ktoré sa poskytli na vykonávanie programu, nemuseli byť dostačujúce vzhľadom na vysokú úroveň ambícií niektorých cieľov, veľmi vysoký dopyt po financovaní a celkovú vysokú mieru využívania grantov. Navyše otázky, ktoré sa riešili v rámci programu Daphne III, sú veľmi populárne, a to najmä medzi tými zainteresovanými stranami, ktoré sú viac závislé na vonkajšom financovaní. Granty priniesli výstupy, ktoré zodpovedali vstupom, a vzhľadom na úzke prepojenie medzi jednotlivými činnosťami predstavovali zodpovedajúcu protihodnotu. 2.5.1Plánovaný rozpočet K všeobecným cieľom programu Daphne III patrilo prispenie k prevencii násilia; ochrana žien pred násilím; ochrana detí pred násilím; ochrana mladých ľudí pred násilím a ovplyvňovanie rozvoja politík Spoločenstva. Prvé štyri ciele sú veľmi ambiciózne a v sedemročnom období ich nemožno účinne riešiť finančnými prostriedkami len vo výške 124 mil. EUR. V znení zakladajúceho rozhodnutia sa preto uvádza, že cieľom je prispieť k riešeniu týchto otázok. Rozsah problémov zneužívania a násilia si však celkovo vyžaduje omnoho viac finančných prostriedkov. Posledný cieľ, ktorý sa zameriava na rozvoj politík EÚ na podporu prvých štyroch cieľov, je realistickejší a primeraný dostupným finančným prostriedkom. Skutočnosť, že program už absolvoval tretie kolo a s každým finančným výhľadom suma finančných prostriedkov neprestajne rastie, môže naznačovať, že dopyt je vyšší a že finančné prostriedky vyhradené na tento typ iniciatív (t. j. väčšinou na nadnárodnej úrovni a/alebo na úrovni EÚ) sú nedostatočné. Na druhej strane sa programy Daphne zaoberali veľmi „populárnymi“ témami, na ktoré mohlo byť pomerne málo finančných prostriedkov na vnútroštátnej úrovni, pričom však mnohé zainteresované strany (napr. mimovládne organizácie) sú závislé od vonkajšieho financovania. V porovnaní s pôvodne pridelenými prostriedkami získali granty na akcie približne o 7 mil. EUR viac, než sa pôvodne predpokladalo, zatiaľ čo granty na prevádzku získali o 7 mil. EUR menej. Napriek tomuto zrejmému presunu bol o granty vo všeobecnosti veľmi vysoký záujem a mohlo sa na ne vynaložiť viac finančných prostriedkov. 2.5.2Rozsah, v akom boli vynaložené prostriedky primerané vzhľadom na vplyv Dôkazy zhromaždené počas hodnotenia môžu byť nedostatočné na vyvodenie záveru, že prostriedky vynaložené v rámci programu boli primerané vzhľadom na výsledky a dosiahnutý vplyv, najmä keď takmer 30 % financovaných opatrení ešte nebolo dokončených, a keďže prejavenie sa určitých výsledkov a vplyvu trvá nejaký čas. Zaznamenané výsledky a vplyv svedčia o tom, že výdavky boli primerané vzhľadom na to, čo sa v rámci projektov dosiahlo. Z programu Daphne III sa poskytlo približne 109 mil. EUR finančných prostriedkov na viac ako 300 najmä nadnárodných projektov, čo predstavuje viac ako 1000 vedúcich a partnerských organizácií. Podľa analýzy dosiaľ dokončených projektov vyplýva, že existujú dôkazy o výsledkoch a účinkoch pri asi 81 % dokončených grantov na akcie (142) a grantov na prevádzku (40). Ako bolo možné očakávať vzhľadom na charakter nástroja financovania, 83 % grantov na akcie prinieslo dôkazy o výsledkoch a účinkoch, pričom to isté platí pre viac ako 76 % grantov na prevádzku. Analýza môže byť čiastočne skreslená, keďže tieto výsledky a vplyv vychádzajú z údajov od príjemcov grantov. Treba však mať na zreteli, že nejaký čas trvá, kým sa prejavia celkové výsledky a vplyv; v prípade mnohých projektov tieto výsledky a vplyv nebolo možné pozorovať v čase, keď sa písali záverečné správy. Z 10 mil. EUR vyhradených na zákazky boli reálne využité len 2 mil. EUR. Z toho vyplýva, že potreby boli nadhodnotené. Finančné prostriedky, ktoré boli vyhradené na zákazky, ale neboli týmto spôsobom využité, však boli prerozdelené na granty podľa zásady riadneho finančného hospodárenia. 2.5.3Priestor na zjednodušenie

Vykonala sa analýza dokumentácie požadovanej od žiadateľov o grant vo fáze podávania žiadostí vo výzvach na predkladanie návrhov v programe Daphne v rokoch 2007, 2009 – 2010 a 2013. V roku 2007 bol formulár žiadosti rozdelený na dve časti – i) časť, v ktorej sa žiadali informácie o cieľoch, relevantnosti, konkrétnych výstupoch, udržateľnosti projektu a pridanej hodnote EÚ v projekte a ii) časť o žiadateľoch a partneroch. Okrem formulára žiadosti mali žiadatelia vyplniť množstvo príloh vrátane vyhlásení partnerov, rozpočtových formulárov, analýzy nákladov na zamestnancov, formulárov právnickej osoby atď. V období rokov 2009 – 2010 sa formulár žiadosti zmenil a zahŕňal aj podrobný opis pracovných tokov projektu s opisom činností, výsledkov a výstupov. Hoci požiadavka uviesť podrobný opis pracovných tokov a výstupov zvýšila komplexnosť a množstvo úsilia vyžadovaného od žiadateľov, preukázateľne sa tým zvýšila aj kvalita návrhu projektu a plánovania projektu. Vo výzve na rok 2013 sa poskytla jednotná príručka pre žiadateľov pre viacero programov (všetkých päť programov GR pre spravodlivosť, ISEC a PROGRESS), ktorá zahŕňala aj podrobné usmernenia na využívanie systému PRIAMOS. Príručka prispela k zjednodušeniu pre organizácie, ktoré využívali viacero programov, a zvýšila účinnosť procesu predkladania žiadostí pre žiadateľov aj pre úradníkov, ktorí sa programom zaoberali. Pokiaľ ide o predloženie žiadosti, 58 zo 143 (40 %) respondentov uviedlo, že poznajú organizácie, projekty alebo praktikujúcich odborníkov, ktorí nereagovali na výzvu na predkladanie návrhov, pretože ju považovali za príliš komplexnú či zložitú. Viacero príjemcov grantov navyše pokladalo postupy predkladania žiadostí za zložité a zaťažujúce, najmä dve posledné výzvy na predkladanie návrhov považovali respondenti za „príliš technické“. To mohlo zabrániť organizáciám v podávaní žiadostí o financovanie alebo obmedziť prístup na subjekty s vysokou úrovňou odborných znalostí v oblasti riadenia a plánovania projektov (ale nie nevyhnutne so znalosťou danej sféry či oblasti politiky). Pomoc, ktorú žiadateľom poskytovala Komisia, sa vo všeobecnosti hodnotila ako pozitívna. Zo 137 odpovedí na prieskum viac respondentov zásadne súhlasilo (49) alebo čiastočne súhlasilo (37) s tvrdením „V postupe predkladania žiadostí sme mali dostatočnú podporu Komisie.“ 24 % respondentov však nevedelo alebo nevyjadrilo svoj názor, možno preto, lebo sa vo fáze predkladania žiadostí na Komisiu nikdy neobrátili, alebo preto, lebo nevedeli o možnosti získať v tejto fáze podporu od Komisie. Podrobné usmernenia pre žiadateľov o grant v programe Daphne III boli dostupné na webovom sídle GR pre spravodlivosť a z údajov zhromaždených prostredníctvom tohto hodnotenia vyplýva, že informácie poskytnuté žiadateľom sa vnímali ako jasné a ľahko zrozumiteľné. Zo 144 respondentov prieskumu väčšina príjemcov grantov buď zásadne súhlasila (50 % čiže 72 respondentov), alebo čiastočne súhlasila (36 % čiže 52 respondentov) s tvrdením „informácie vo výzvach na predkladanie návrhov boli jasné a ľahko zrozumiteľné“. Z odpovedí na online prieskum však vyplynulo, že len o niečo viac ako polovica respondentov (54 zo 104 respondentov na túto otázku) musela požiadať o pomoc osoby s osobitnými odbornými znalosťami a poznatkami o postupoch, aby mohli reagovať na výzvu. Podľa celkovej väčšiny príjemcov grantov, s ktorými sa konzultovalo v rámci tejto štúdie, informačný systém PRIAMOS fungoval dobre. Niektorí príjemcovia projektov však uviedli, že mali problémy v súvislosti s prílohami. V rámci projektov sa na získanie platby museli podávať správy o ich financovaní. V prípade programu Daphne III sa takéto správy vyžadovali pri dokončení projektu na získanie záverečnej platby. Je zrejmé, že počet dokumentov potrebných na zmluvné predkladanie správ sa počas obdobia financovania zvýšil. Od prvej výzvy pre granty na akcie (2007) do výzvy na roky 2009 – 2010 sa k záverečnej žiadosti o platbu vyžadoval len záverečný finančný výkaz. Počínajúc výzvou na roky 2011 – 2012 sa vyžadovalo viacero dokumentov s podrobným uvedením finančných výdavkov. Na podporu týchto nových požiadaviek Komisia vydala dodatočné usmernenia o finančnom hospodárení a podávaní finančných správ. Zdá sa, že niektoré z nových požiadaviek, akou je predkladanie pracovných výkazov, predstavujú zbytočnú záťaž pre organizácie, ktoré by bežne nemali zavedený systém na zaznamenávanie odpracovaných hodín, a pre úradníkov Komisie, ktorí to musia overovať. Požiadavky týkajúce sa monitorovania a hodnotenia sa v prvej výzve na predkladanie návrhov obmedzili na záverečnú správu, pričom počínajúc druhou výzvou sa zaviedla požiadavka na určitú formu podávania správ o pokroku, čím sa Komisii umožnilo monitorovať projekt počas vykonávania. Opisné správy o pokroku zavedené v druhej výzve boli veľmi krátke a žiadalo sa v nich najmä: doterajšie vykonávanie projektu, časový harmonogram, zmeny rozsahu pôsobnosti projektu a celkové posúdenie a vzniknuté ťažkosti. Počínajúc poslednou výzvou sa omnoho podrobnejšie informácie vyžadovali pri projektoch v trvaní 24 a viac mesiacov, pričom príjemcovia grantu mali podávať správy podľa pracovného toku o výstupoch, výsledkoch a oneskorených alebo nevykonaných činnostiach. Príjemcovia grantov považovali monitorovacie opatrenia Komisie počas vykonávania projektov a činností za čiastočne dobré a nápomocné, pričom takto sa vyjadrilo 68 % respondentov (89 zo 131 respondentov). S týmto názorom čiastočne nesúhlasilo len 14 % (19 zo 131 respondentov). V troch rozhovoroch, ktoré sa uskutočnili v rámci konzultácií, sa pripomenulo, že monitorovacie návštevy projektov boli zriedkavé a že niektoré projekty neboli navštívené vôbec. Považovalo sa to za premeškanú príležitosť na oboch stranách, keďže príjemcovia grantov považovali návštevy za užitočné, pretože boli účinným nástrojom, ako zabezpečiť, aby Komisia dostatočne porozumela vykonávaným činnostiam a celkovým výsledkom projektov, pričom zároveň umožňovali využitie návštevy na ďalšie presadzovanie činností projektu a programu Daphne III všeobecne. Dalo by sa preto tvrdiť, že Komisia kladie neprimeraný dôraz na výdavky projektov v porovnaní s dosiahnutým pokrokom. Podobne ako pri požiadavkách na podávanie správ o pokroku, aj v tomto prípade došlo k výraznému zvýšeniu miery podrobných informácií požadovaných od príjemcov grantov. Kým vo výzve z roku 2007 sa v tejto súvislosti vyžadovala jednoduchá opisná záverečná správa, v rokoch 2009 – 2010 bola táto požiadavka o niečo podrobnejšia, a počínajúc výzvou na roky 2011 – 2012 sa zaviedla požiadavka predloženia záverečnej správy podľa samostatných pracovných tokov. Ďalším významným prvkom bolo zavedenie prílohy ku kvantitatívnym správam počínajúc touto výzvou. Na hodnotenie efektívnosti alebo priestoru na zjednodušenie je dôležité prihliadať na rovnováhu medzi zdrojmi potrebnými na predkladanie správ, a to zo strany príjemcov grantov, ako aj zo strany Komisie, pokiaľ ide o preskúmanie týchto informácií, a na užitočnosť predkladania práv z hľadiska schopnosti posúdiť výkonnosť, výstupy a širšie účinky projektu. Zatiaľ čo o zdrojoch, ktoré vynaložila Komisia na preskúmanie správ z projektov, nie sú k dispozícii žiadne údaje, väčšina príjemcov grantov, ktorí sa zúčastnili na prieskume, bola spokojná s požiadavkami týkajúcimi sa predkladania správ a podľa viacerých vyjadrení počas následných rozhovorov navyše považovala monitorovanie projektov Komisiou za veľmi dôležité. V tejto súvislosti je to zrejme aj v súlade s podrobnými požiadavkami týkajúcimi sa predkladania finančných správ. Konečnú účinnosť a užitočnosť pre Komisiu, pokiaľ ide o tieto záverečné správy poskytované príjemcami grantov, samozrejme, určuje ich kvalita. 2.6EURÓPSKA PRIDANÁ HODNOTA Pridaná hodnota EÚ sa týka rozsahu, v akom charakter EÚ programu prináša hodnotu jeho zainteresovaným stranám, a rozsahu, v akom má EÚ komparatívnu výhodu v porovnaní s vnútroštátnymi a medzinárodnými aktérmi, ktorí pôsobia v danej oblasti. Na prvom mieste sa rozoberá charakter EÚ programu a jeho zemepisné pokrytie. Pridaná hodnota EÚ sa následne analyzuje z hľadiska hodnoty pre EÚ a príjemcov. Zatiaľ však nebolo možné určiť a zmerať pridanú hodnotu EÚ z hľadiska vplyvu. Všeobecne možno povedať, že finančné prostriedky poskytované prostredníctvom programov financovania, ktoré spravuje GR pre spravodlivosť a ktorých sa týka toto hodnotenie, sa poskytli len na činnosti s jednoznačným európskym rozmerom. To znamená, že činnosti musia prekračovať rámec vnútroštátnych alebo miestnych záujmov na to, aby boli skutočne „európske“ a mali význam, pokrytie a vplyv na úrovni EÚ. Tri hlavné prvky programu Daphne III, ktoré mu dodávajú „rozmer EÚ“, sú: Ciele programu: v článku 2 zakladajúceho rozhodnutia sa uvádza, že jedným zo všeobecných cieľov programu je pomôcť rozvíjať „politiky Spoločenstva [teraz EÚ]“. V porovnaní s predchádzajúcimi programami Daphne sa program Daphne III v súčasnosti zameriava na všetky formy násilia na ženách, deťoch a mladých ľuďoch (pričom GR HOME sa viac zameriava na boj proti pedofílii a obchodovaniu s ľuďmi). Jeho právnym základom je podpora a ochrana základných práv uznaných Chartou základných práv Európskej únie. Témy projektov: v článku 4 písm. b) zakladajúceho rozhodnutia sa stanovuje, že z grantov na akcie sa budú financovať projekty „v záujme Spoločenstva [EÚ]“. V ročných pracovných programoch a výzvach na predkladanie návrhov sa následne vyžadovalo, aby sa projekty týkali témy s významom pre EÚ. V týchto pracovných programoch sa stanovili ročné priority – zahŕňajúce úsilie EÚ na boj proti násiliu na deťoch, mladých ľuďoch a ženách – a požadovalo sa, aby projekty toto úsilie dopĺňali. Vo výzve na predkladanie návrhov sa stanovilo, že v návrhoch sa musí preukázať, že budú poskytovať „pridanú hodnotu na úrovni EÚ, nielen na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni“.

Nadnárodný charakter: v ročných pracovných programoch a výzvach na predkladanie návrhov sa stanovila požiadavka, aby príjemcovia grantov na akcie vytvorili nadnárodné partnerstvá medzi „najmenej dvomi partnerskými organizáciami z najmenej dvoch krajín EÚ“. Príjemcovia grantov na prevádzku museli pokryť najmenej 12 krajín EÚ/EZVO/EHP. V článku 9 ods. 6 zakladajúceho rozhodnutia sa takisto uvádza, že jedným z hodnotiacich kritérií pri vyberaní žiadostí grantov na prevádzku bolo posúdenie „vplyvu vykonávaných činností z geografického hľadiska“. Nadnárodný charakter programu Daphne III bol jedným z jeho hlavných znakov, ktoré ho odlišovali od ostatných programov financovania EÚ v oblasti spravodlivosti vykonávaných v rovnakom období (pozri oddiel 3). Z hľadiska EÚ bolo cieľom týchto partnerstiev podporiť spoločné využívanie informácií na úrovni EÚ, šírenie osvedčených postupov v rámci celej EÚ, koordinovaný a multidisciplinárny prístup a väčší rozsah alebo vplyv programu. Požiadavkou na nadnárodné partnerstvá program zároveň zachováva zásadu subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii, podľa ktorej sa vyžaduje, aby Únia konala len v takom rozsahu a vtedy, ak ciele navrhovaného opatrenia nemôžu uspokojivo dosiahnuť členské štáty, alebo ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie. 2.6.1Zemepisné pokrytie projektov Množstvo vedúcich organizácií, a teda aj počet vykonávaných projektov sa v jednotlivých krajinách EÚ výrazne líšia. Najväčší počet zúčastnených organizácií pochádzal z Talianska, z ktorým nasledovalo Spojené kráľovstvo a Španielsko, pričom väčšina týchto organizácií sú partnerské organizácie. Malta, Írsko a Estónsko boli krajinami s najnižšou mierou účasti. Malta neviedla nijaké projekty, ale maltské organizácie sa zúčastňovali ako partneri. Vedúce organizácie sa sústreďovali v troch krajinách EÚ: Taliansku, Belgicku a Spojenom kráľovstve. Jedným z týchto troch štátov bolo riadených spolu 43 % (131) všetkých projektov. Projekty registrované v Belgicku však zahŕňajú aj siete a platformy EÚ, ktoré síce neriadia vnútroštátne subjekty, zvyšujú však podiel vedúcich organizácií so sídlom v Belgicku. Pokiaľ ide o partnerské organizácie, zapojenie krajín EÚ je rozložené rovnomernejšie; zo 17 krajín EÚ pochádza viac ako 25 partnerských organizácií. Zapojené boli aj krajiny mimo EÚ vrátane Nórska (s vedúcimi aj partnerskými organizáciami), Turecka, Ukrajiny, Islandu, Švajčiarska a bývalej Juhoslovanskej republiky Macedónsko. (iba ako pridružení – nie financovaní – partneri). Z analýzy vyplýva, že program Daphne III nepokrýval všetky členské štáty v rovnakej miere. Pokrytie do značnej miery odráža počet žiadostí prijatých jednotlivými krajinami. Napríklad Taliansko, jedna z krajín, ktoré získali väčšinu grantov, predložilo počas trvania programu 537 žiadostí o granty (pozri Graf 2–2 Počet žiadostí v jednotlivých krajinách EÚ). To predstavuje 28 % všetkých žiadostí (1 921 prijatých žiadostí). Všeobecne možno povedať, že vedúci partneri so sídlom v Taliansku nemali veľmi vysokú mieru úspešnosti. Miera úspešnosti Talianska bola 9 % v porovnaní s priemerom vo výške 19 %. Miera úspešnosti Spojeného kráľovstva bola o niečo vyššia ako priemer a dosiahla 21 % (prijatých bolo 44 žiadostí). Podiel univerzít, ktorých žiadosti boli úspešné, bol v Taliansku a Spojenom kráľovstve pomerne vysoký: britské univerzity predstavovali 39 % (21 z 54) všetkých univerzít, ktoré v rámci programu Daphne III dostali finančné prostriedky, pričom podiel ich talianskych náprotivkov predstavoval 20 % (11 z 54). Univerzity môžu byť pri žiadaní o granty v lepšej pozícii než iné orgány, keďže akademici sú zvyknutí predkladať takéto žiadosti. Krajinami s najvyššou úspešnosťou boli Dánsko (43 %), Belgicko (34 %), Nórsko (33 %) a Maďarsko a Rakúsko (v oboch prípadoch 31 %). Úspešnosť Nemecka bola 24 %. Pokiaľ ide o štruktúry partnerstiev troch krajín s najväčším počtom vedúcich organizácií (Taliansko, Spojené kráľovstvo a Belgicko), z údajov vyplýva, že vedúce organizácie vždy vstupovali do partnerstva skôr s organizáciami zo svojej vlastnej krajiny než s organizáciami z iných krajín EÚ. Napríklad talianske vedúce organizácie vytvorili partnerstvá s 38 talianskymi partnermi, 24 španielskymi partnermi a 15 bulharskými partnermi. Belgické vedúce organizácie spolupracovali s 15 belgickými partnermi, ôsmimi gréckymi partnermi a šiestimi francúzskymi partnermi. Britské vedúce organizácie spolupracovali s 27 britskými partnermi, 11 bulharskými partnermi, 11 francúzskymi partnermi a 11 talianskymi partnermi. Vzhľadom na silnú väzbu medzi krajinou vedúcej organizácie a krajinou partnerskej organizácie patrili tri hlavné krajiny vedúcich organizácií zároveň medzi hlavné krajiny partnerských organizácií. Najvyšší pomer partnerov a vedúcich organizácií však mali Portugalsko a Slovinsko. Inými slovami, mali veľký počet partnerských organizácií (Portugalsko 35 a Slovinsko 31), a to napriek nízkemu počtu vedúcich organizácií (1). Podľa očakávania sa obidve krajiny zapájali do projektov riadených organizáciami z hlavných vedúcich krajín: Spojeného kráľovstva, Talianska, Belgicka a Nemecka. 2.6.2Pridaná hodnota pre EÚ a príjemcov grantov Konzultácie s príjemcami programových grantov poukázali na to, že existovalo niekoľko prvkov programu, ktoré tvorili pridanú hodnotu. Patria k nim zahrnuté témy a „koncepčný rámec“ programu, dostupnosť finančných prostriedkov (ak neboli k dispozícii žiadne iné finančné prostriedky) a príležitosť vstúpiť do partnerstva s organizáciami v iných krajinách. V prípade mnohých partnerov sa vďaka získaniu finančných prostriedkov EÚ zvýšila dôveryhodnosť ich organizácie/projektu, čo im pomohlo získať väčšiu podporu pre svoje zámery. Niektorí príjemcovia grantov uviedli, že „značka EÚ“ môže tiež zlepšiť dobré meno organizácie. V prípade niektorých financovaných akcií mal charakter EÚ programu zásadný význam pre ich úsilie – to sa týkalo najmä projektov, ktoré sa snažili vytvárať a/alebo udržiavať siete EÚ (napr. EuroNet-FGM, sieť organizácií 116, Verein Autonome Österreichische Frauenhäuser), a projektov, ktoré sa snažili dosiahnuť vplyv na otázky EÚ (napr. práva obetí, nezvestné deti). Z výsledkov online prieskumov vyplýva, že projekty mali pridanú hodnotu v tom zmysle, že prispeli k dosahovaniu cieľov EÚ. Väčšina respondentov napríklad uviedla, že realizovaný projekt a/alebo činnosti významným alebo zásadným spôsobom prispeli k tvorbe a šíreniu osvedčených postupov (86 % zo 144 respondentov); vytváraniu praktických nástrojov a riešení cezhraničných problémov alebo problémov v rámci EÚ (75 % zo 140 respondentov); zlepšeniu cezhraničnej spolupráce (75 % zo 143 respondentov) a budovaniu vzájomnej dôvery medzi krajinami (67 % zo 141 respondentov). 3ZÁVERY Relevantnosť programu

Iniciatívy vykonávané v rámci programu Daphne III boli vo všeobecnosti relevantné z hľadiska programu a jeho cieľov a priorít. Rozsah, v akom boli prioritné oblastí zosúladené s cieľmi programu bol slabým ukazovateľom „významu“, keďže ciele aj priority boli príliš všeobecné a neboli jasne prepojené s osobitnými cieľmi politiky EÚ. Stanovenie priorít nepredstavovalo štandardizovaný postup. V prvej polovici programu sa do stanovovania priorít ako stratégie ovplyvňovania výsledkov programu investovalo minimálne; to sa však v neskorších fázach programu mierne zmenilo. Napriek tomu sa v rámci programu financovalo veľa iniciatív, ktoré podmienili a podporili rozvoj politiky a legislatívny vývoj. Všeobecne boli iniciatívy podľa všetkého navrhnuté tak, aby reagovali na zistené potreby príjemcov, a rozvíjali sa na základe posúdení potrieb. Podľa odpovedí príjemcov grantov koneční príjemcovia takisto pozitívne reagovali na projekty, z čoho vyplýva, že tieto akcie považovali za významné; to však nemožno potvrdiť bez získania nezávislých názorov konečných príjemcov. Koherentnosť a komplementárnosť Medzi programom Daphne III a programami GR pre spravodlivosť Trestná justícia (JPEN), Základné práva a občianstvo (FRC) a v menšej miere aj programom Bezpečnejší internet plus (GR DIGIT) existoval značný rozsah komplementárnosti, a tým aj riziko, že sa tieto programy budú prekrývať. Ciele programov sa čiastočne prekrývali, preto sa rozhodlo, že program Daphne III a program FRC sa v súčasnom programovom období (2014 – 2020) skombinujú. Hoci existuje čiastočné prekrývanie medzi programami Daphne III, FRC a JPEN, fáza procesu zahŕňajúca výzvy na predkladanie návrhov ich pomohla do určitej miery rozlíšiť. Medzi projektmi v rámci programu Daphne III a medzi projektmi programu Daphne III a ďalšími organizáciami v rovnakej oblasti sa vytvorilo niekoľko typov synergií, ktoré zjavne posilňovali silné stránky týchto projektov. Účinnosť Z doterajších dôkazov vyplýva, že program Daphne III bol vo všeobecnosti pri dosahovaní cieľov programu účinný. Väčšina opatrení priamo alebo nepriamo pomohla zlepšiť ochranu obetí násilia alebo ohrozených skupín. Významný počet opatrení podľa všetkého prispel aj k tvorbe politík a tvorbe právnych predpisov na vnútroštátnej úrovni – a do určitej miery aj na úrovni EÚ. K ochrane pred násilím najviac prispela podpora programu Daphne III sieťam EÚ, podpora výskumu a inovácií a priama podpora obetiam alebo rizikovým skupinám, pričom príjemcom grantov sa podarilo ovplyvniť tvorcov politík prostredníctvom cielených činností zameraných na šírenie informácií. Väčšina projektov dosiahla svoje vlastné ciele a už existuje dostatok dôkazov svedčiacich o pozitívnych výsledkoch, ako aj dôkazov o neočakávaných pozitívnych výsledkoch. Udržateľnosť Zistilo sa, že hoci Komisia disponuje vlastným nástrojom na šírenie výstupov, nebola príliš úspešná v šírení výstupov projektov. Dôvodom bol najmä nedostatok ľudských zdrojov a dôraz na predkladanie finančných správ a tvorbu výstupov z projektov. Naproti tomu príjemcovia grantov podľa všetkého naplánovali a účinne sprostredkovali výsledky svojich projektov tvorcom politík, praktikujúcim odborníkom a ďalším organizáciám v danej oblasti. Skutočnosť, že mnohí príjemcovia grantov boli úspešní pri ovplyvňovaní tvorcov politík, praktikujúcich odborníkov a/alebo pri prenose svojich výstupov a metód do iných krajín EÚ, naznačuje, že príjemcovia boli primerane účinní pri šírení výsledkov svojich iniciatív. Hoci v niektorých prípadoch boli prijaté opatrenia na ďalšie využívanie výstupov a ich sprístupnenie (napr. webové sídlo), príjemcovia grantov uvádzajú, že na pokračovanie činností projektu sú potrebné dodatočné finančné prostriedky. Na druhej strane, ak by program neexistoval, značná časť činností vytvorených v rámci programu by nevznikla, keďže samotný program vytvoril dopyt po nových činnostiach. Efektívnosť