Stanovisko Európskeho výboru regiónov – Digitálna súdržnosť

(2022/C 498/08)

Spravodajca: Gaetano Armao (IT/EĽS), podpredseda a člen regionálnej rady regiónu Sicília

POLITICKÉ ODPORÚČANIA

EURÓPSKY VÝBOR REGIÓNOV (VR)

Úvod

1. na úvod pripomína, že hospodárska, sociálna a územná súdržnosť je jedným z hlavných cieľov stanovených v Zmluve o fungovaní Európskej únie (článok 174), ktorým sa má konkrétne dosiahnuť harmonický a vyvážený rozvoj v celej Európskej únii (EÚ) a jej regiónoch;

2. zdôrazňuje, že koncepcia „digitálnej súdržnosti“ apeluje na uznanie dôležitej úlohy, ktorú technológia zohráva v našom živote, a vyžaduje si zohľadnenie cieľov súdržnosti v digitálnych právach, zásadách a politikách Únie, ako aj príslušnú revíziu článku 175 ZFEÚ;

3. Výročný regionálny a miestny barometer EÚ 2021 zdôraznil význam koncepcie digitálnej súdržnosti ako kľúčového faktora pri vytváraní inkluzívnych spoločností v EÚ: „digitálna súdržnosť“ je dôležitým doplňujúcim rozmerom tradičnej koncepcie hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti vymedzenej v Zmluve o EÚ pripomína, že vo svojej správezdôraznil význam koncepcie digitálnej súdržnosti ako kľúčového faktora pri vytváraní inkluzívnych spoločností v EÚ: „digitálna súdržnosť“ je dôležitým doplňujúcim rozmerom tradičnej koncepcie hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti vymedzenej v Zmluve o EÚ ( 1 ) ; Digitalizácia môže pomôcť zmenšovať sociálne a územné rozdiely tým, že zahŕňa aj občanov, ktorí by inak boli vylúčení z poskytovania určitých služieb alebo by sa im neposkytovali na adekvátnej úrovni;

4. pripomína, že podľa nedávnej prognostickej štúdie Európskeho výboru regiónov ( 2 ) koncepcia digitálnej súdržnosti ( 3 ) a vstupy potrebné na jej dosiahnutie v praxi znamenajú, že každý občan v Európe musí mať dôstojný prístup k internetu a digitálnym službám a že sa posilní zvrchovanosť a odolnosť digitálnej infraštruktúry EÚ;

5. zdôrazňuje, že EÚ musí pracovať na tom, aby digitálna transformácia bola čo najprístupnejšia pre všetkých občanov EÚ, a venovať osobitnú pozornosť tomu, aby menej rozvinutým regiónom, ako aj regiónom s trvalým prírodným alebo demografickým znevýhodnením, ako sú súostrovia, najvzdialenejšie regióny, ostrovy, cezhraničné a horské regióny, pomohla urýchliť ich digitálnu transformáciu vzhľadom na jedinečné výzvy, ktorým čelia, a zároveň maximalizovať ich aktíva a význam partnerskej spolupráce;

6. uznáva, že hoci technológia je kľúčovým nástrojom, ktorý nám pomáha prispôsobiť sa náročným situáciám ovplyvňujúcim všetky sféry spoločnosti, vzhľadom na významnú úlohu digitálnych technológií, pokiaľ ide o reakciu na pandémiu COVID-19 a zvyšovanie odolnosti voči nej, sa odhalili nedostatky v digitálnej infraštruktúre a gramotnosti a ešte viac prehĺbila digitálnu priepasť v EÚ;

Výzvy, na ktoré sa treba zamerať

7. pripomína, že „digitálna priepasť“ je pojem, ktorý odkazuje na rôzne úrovne prístupu a využívania informačných a komunikačných technológií a konkrétnejšie na rozdiely v prístupe k digitálnym službám založeným na internete a v ich využívaní ( 4 ) ; zdôrazňuje, že vysokorýchlostné pripojenie pre všetkých v Európskej únii od miest až po vidiecke a vzdialené oblasti musí byť službou všeobecného záujmu, a preto sa k tomu musí náležite pristupovať;

8. zdôrazňuje, že digitálne formy komunikácie tiež prinášajú nové výzvy, pokiaľ ide o demokratické procesy. Pre mnohých ľudí sú najdôležitejším zdrojom správ sociálne médiá, ktorých prevádzkovatelia len zriedka overujú fakty. Digitálne diskusie na sociálnych médiách môžu spôsobiť spoločenskú polarizáciu a fragmentáciu. Možnosti ovplyvňovania najmä používaním algoritmov, ktorými sa usmerňuje správanie používateľov, sú veľmi veľké;

9. zdôrazňuje, že digitálna súdržnosť musí riešiť príčiny prehlbujúcej sa digitálnej priepasti v Únii a výzvy, ktorým čelia regióny, ktoré sa síce snažia preklenúť digitálnu priepasť, ale napriek tomu stále zaostávajú, hoci prehlbovanie digitálnej priepasti nie je oficiálne uznané za hrozbu pre súdržnosť EÚ;

10. zdôrazňuje, že najvzdialenejšie regióny, ostrovy, cezhraničné a horské regióny a regióny, ktoré čelia demografickým výzvam ( 5 ) , majú špecifické zemepisné, hospodárske, demografické a sociálne charakteristiky, z ktorých pramenia osobité výzvy. Patrí medzi ne obmedzená veľkosť (pokiaľ ide o rozlohu, hustotu obyvateľstva, hospodárstvo), obmedzený miestny trh a ťažkosti pri dosahovaní úspor z rozsahu, vysoké náklady na dopravu, nedostatočne rozvinuté medziodvetvové vzťahy, nedostatky v podnikateľských zručnostiach, infraštruktúre a poskytovaní služieb podnikom (v porovnaní s pevninou) a obmedzené sociálne služby a služby odbornej prípravy pre občanov. Navyše súostrovia s dvojitým alebo trojitým ostrovným charakterom musia zvládnuť inú úroveň prekážok, ako sa to uvádza v nedávnom dokumente Európskeho parlamentu s názvom „Správa o ostrovoch EÚ a politike súdržnosti: súčasná situácia a budúce výzvy“ ( 6 )

11. je znepokojený, že existujúce rozdiely v digitálnej oblasti sa nezmenšujú, ale v skutočnosti sa zväčšujú v spojitosti s týmito kľúčovými zložkami digitálnej transformácie v EÚ ( 7 ) — na miestnej a regionálnej úrovni nie sú dostupné údaje o úrovni základných digitálnych zručností. Namiesto toho sa použil náhradný ukazovateľ, ktorý poukazuje na schopnosť jednotlivcov denne používať internet. Zatiaľ čo v niektorých západných členských štátoch EÚ sa digitálna priepasť medzi mestami a vidiekom z hľadiska digitálnych zručností zmenšuje (Nemecko, Švédsko, Holandsko, Belgicko), vo všetkých ostatných členských štátoch je stále výrazná; — v oblasti pripojiteľnosti a digitálnej infraštruktúry vidiecke oblasti stále zaostávajú, pokiaľ ide o pokrytie prístupovou sieťou novej generácie a celkové pokrytie domácností vysokokapacitnými sieťami; — digitálna transformácia podnikov sa meria počtom „jednorožcov“ (startupov s celkovou trhovou hodnotou presahujúcou 1 miliardu USD) nachádzajúcich sa v EÚ, pričom sa ukazuje, že sú vo veľkej miere sústredené v kontinentálnej časti Európy a v regiónoch hlavných miest; — pokiaľ ide o digitalizáciu verejných služieb, rozdiel medzi jednotlivcami žijúcimi v mestách a mestských oblastiach sa od roku 2019 do roku 2020 zväčšil; — nemožno zabúdať na osobitosť najvzdialenejších regiónov, ktorých jedinečná a zložitá situácia, ako je uznaná v článku 349 ZFEÚ, si vyžaduje, aby sa európske politiky prispôsobili ich špecifikám, a to nielen v záujme dodržiavania zásady hospodárskej a sociálnej súdržnosti, ale aj digitálnej súdržnosti;

12. konštatuje, že opatrenia, ktoré sa majú prijať na preklenutie digitálnej priepasti, zasahujú do viacerých oblastí politiky, čím sa digitálna súdržnosť stáva horizontálnym úsilím. Preto víta, že na Konferencii o budúcnosti Európy bola digitálna súdržnosť uznaná za komplementárnu k hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti ( 8 ) . Domnieva sa, že digitálna súdržnosť je súčasťou hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti a že sa k nej musí pristupovať ako k službe verejného záujmu;

13. zdôrazňuje, že digitálna priepasť ovplyvňuje služby poskytované na miestnej úrovni v týchto oblastiach: — Zdravotná starostlivosť: chýbajúci prístup k službám elektronického zdravotníctva; znížená informovanosť a väčšie vystavenie ochoreniu COVID-19 a akejkoľvek budúcej pandémii v prípade osôb bez internetového pripojenia. — Vzdelávanie: nerovnaký prístup k vzdelávacím zdrojom; stagnácia vo vzdelávacom procese; študenti majú problém s technologickou podporou od svojho rodinného zázemia. — Ostatné kľúčové služby: zvýšenie finančného vylúčenia v dôsledku trendu smerom k bezhotovostnej spoločnosti; obyvateľstvo bez pripojenia má obmedzený prístup k štátnym príspevkom, ak sú dostupné výlučne prostredníctvom digitálnych služieb. Sociálno-ekonomické podmienky: prehlbovanie sociálno-ekonomických rozdielov medzi tými, ktorí mohli pracovať na diaľku pomocou digitálnych prostriedkov, a tými, ktorí nemohli pracovať. — Nárast sociálneho vylúčenia: digitálna priepasť by mohla ľuďom brániť zúčastňovať sa na sociálnych iniciatívach, ktoré sa uskutočňujú online, a uplatňovať si svoje demokratické práva.

14. pri navrhovaní digitálnych služieb by orgány verejnej správy a iné organizácie, ktoré poskytujú digitálne služby, mali zohľadňovať prístup pre osoby s akýmkoľvek zmyslovým postihnutím alebo s nedostatočnými digitálnymi zručnosťami a zabezpečiť, aby tieto služby boli prístupné z pripojení s obmedzeniami prístupovej infraštruktúry;

15. považuje za poľutovaniahodné, že začlenenie zásady digitálnej súdržnosti s cieľom zabezpečiť, aby sa na žiadny región ani osobu nezabudlo, pokiaľ ide o pripojiteľnosť a prístupnosť, nebolo formálne súčasťou návrhu Európskej komisie s názvom „Európske vyhlásenie o digitálnych právach a zásadách v digitálnom desaťročí“ ( 9 )

16. víta cielené opatrenia, ako je nedávna zmena všeobecného nariadenia o skupinových výnimkách, zmena ustanovení o poskytovaní štátnej pomoci na pevné širokopásmové siete a prebiehajúca revízia usmernení pre širokopásmové siete. VR však žiada, aby sa lepšie objasnilo uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci na digitálnu infraštruktúru a ich ďalšie zjednodušenie ( 10 )

17. poukazuje nato, že viac úspor CO 2 možno dosiahnuť cieleným využívaním digitálnych riešení. Dôležitou výzvou je však rastúca spotreba energie dátových centier, koncových zariadení a prenosových sústav. Digitalizácia bez sociálno-environmentálneho rámca by znamenala nedbanlivosť. Treba sledovať samotnú digitalizáciu, aby sa obmedzila spotreba zdrojov a zabránilo sa spätným účinkom v prípadoch, keď zvýšenie efektívnosti vedie k zvýšenej spotrebe;

Dosahovanie digitálnej súdržnosti

18. konštatuje, že digitálne zručnosti a digitálna infraštruktúra sú kľúčom k rozvoju všetkých ostatných rozmerov Digitálneho kompasu, a preto odporúča, aby Európska komisia podnikla potrebné kroky a zaviazala sa zabezpečiť cielenú dlhodobú stratégiu, zdroje a koordinačné mechanizmy, pričom by mala využiť rozsiahle projekty založené na spolupráci členských štátov v snahe zaistiť, aby každý občan disponoval aktuálnymi digitálnymi zručnosťami a infraštruktúrou;

19. odporúča, aby sa náležité digitálne zručnosti stali súčasťou všetkých opatrení v rámci celoživotného vzdelávania s cieľom umožniť všetkým európskym občanom využívať všeobecné právo na prístup k internetu. Vzdelávanie by sa pritom nemalo chápať len v zmysle odbornej prípravy ako takej, ale malo by občanom umožniť aktívnu účasť a uvedomelé získavanie informácií;

20. v tejto súvislosti zdôrazňuje, že je potrebné venovať osobitnú pozornosť digitálnym zručnostiam najzraniteľnejších skupín, ako sú starší ľudia, a zabezpečiť, aby mali aspoň základné zručnosti. Taktiež treba podporovať mladých ľudí v menej rozvinutých regiónoch, ktorých vzdelávacie výsledky boli najviac ovplyvnené krízou z dôvodu digitálnych rozdielov a nedostatočného prístupu k primeranému online vzdelávaniu vo viacerých regiónoch. Európske politiky by mali klásť väčší dôraz na regionálne rozdiely, najmä v prípade menej rozvinutých regiónov, pokiaľ ide o prideľovanie rozpočtových prostriedkov na vzdelávanie s cieľom reagovať na núdzovú situáciu v oblasti vzdelávania, ako to bolo v posledných rokoch. Obsah digitálneho vzdelávania by mal tiež zahŕňať možnosti pre deti národnostných menšín, aby sa tak zabezpečila rovnosť pre všetky sociálne skupiny;

21. zdôrazňuje, že nevyhnutnou súčasťou digitálnej gramotnosti všetkých skupín obyvateľstva je aj dostatočná mediálna gramotnosť na posúdenie spoľahlivosti informácií, najmä z oblasti zdravia, financií a súčasného diania. Platí to najmä z dôvodu pribúdania takých javov, ako sú falošné správy a nenávistné prejavy;

22. v nadväznosti na nedávno vydané Európske vyhlásenie o digitálnych právach a zásadách v digitálnom desaťročí navrhuje, aby Európska komisia zaviedla komplexný rámec, právne akty a nástroje na presadzovanie európskych digitálnych práv a podporu užšej spolupráce s európskymi občanmi s cieľom zabezpečiť, aby boli digitálne zásady všeobecne akceptované a aby zodpovedali spoločenským potrebám. Naozaj by sa mala zvážiť revízia Charty základných práv EÚ z roku 2000, pričom by sa mali zohľadniť novo vyhlásené digitálne práva;

23. víta odporúčanie, ku ktorému sa dospelo na Konferencii o budúcnosti Európy, pokiaľ ide o uznanie rovnakého prístupu k internetu za základné právo každého európskeho občana. V tejto súvislosti má kľúčový význam spoľahlivý prístup k internetu a digitálnym službám prostredníctvom autonómnej a odolnej digitálnej infraštruktúry EÚ. Mali by sa prijať opatrenia, ktorými sa zabezpečí spravodlivá a otvorená hospodárska súťaž a zabráni monopolom a všeobecnému zneužívaniu trhovej sily, odkázanosti na určitého dodávateľa, koncentrácii údajov a závislosti od tretích krajín v súvislosti s infraštruktúrou a službami;

24. v súlade s odporúčaním predloženým v osobitných odporúčaniach Orgánu európskych regulátorov pre elektronické komunikácie pre národné regulačné orgány ( 11 ) navrhuje, aby sa podporovalo spoločné využívanie infraštruktúry (medzi telekomunikačnými operátormi a inými poskytovateľmi služieb, ako sú elektroenergetické spoločnosti, železnice atď.) s cieľom znížiť náklady na zavádzanie širokopásmových sietí a posilniť odľahlé oblasti;

25. poukazuje na to, že mnohé regióny majú dobré skúsenosti s verejno-súkromnými partnerstvami v oblasti rozvoja digitálnej infraštruktúry a zmenšovania digitálnej priepasti, a zdôrazňuje úlohu regionálnych digitálnych centier pri zavádzaní digitalizácie;

26. dôrazne prízvukuje, že Európska komisia a členské štáty by mali využiť príležitosti, ktoré ponúka decentralizovaná práca, a podporovať život vo vidieckych oblastiach, na ostrovoch, v horských regiónoch a v oblastiach s veľmi nízkou hustotou obyvateľstva a rozptýleným obyvateľstvom a vyzdvihovať výhody života v týchto oblastiach, čo by mohlo viesť k environmentálne, sociálne a hospodársky udržateľnejšiemu a cenovo dostupnejšiemu životu, ak sa okrem iných základných požiadaviek zaručí digitálna súdržnosť, čo znamená úplnú dostupnosť kľúčových digitálnych služieb;

27. poukazuje na prínos výmeny príkladov najlepších postupov z rôznych európskych regiónov v súvislosti s politikami, ktoré umožňujú udržateľné možnosti decentralizovanej práce, na zabezpečenie toho, aby takáto práca bola trvalým prvkom pracovného prostredia, ktorý umožní zaistiť čo najväčší hospodársky, sociálny a environmentálny prínos;

28. zdôrazňuje úlohu miestnych a regionálnych škôl, univerzít, výskumných centier a miestnych a regionálnych ekosystémov pri zapájaní sa do centier digitálnych inovácií, či dokonca pri ich vedení, keďže tieto centrá často nie sú koordinované regionálnymi politikami, a preto sa často plytvá rozsiahlym know-how a vedomostným potenciálom. V tejto súvislosti sa musia zaviesť opatrenia na zabránenie úniku mozgov a decentralizovaná práca za spravodlivých podmienok môže byť súčasťou riešenia, najmä v znevýhodnených oblastiach;

29. zdôrazňuje, že je potrebné urobiť viac na podporu MSP pri digitalizácii. Zaostávajú za väčšími podnikmi s väčšími zdrojmi a je potrebné vytvoriť nový súbor zručností. Musí sa výrazne znížiť administratívna záťaž MSP, a najmä mikropodnikov, pokiaľ ide o prístup k finančným prostriedkom EÚ (nielen v súvislosti s digitálnymi technológiami). Administratívne požiadavky musia byť primerané veľkosti podniku a zároveň musia zabezpečiť spravodlivé zaobchádzanie s vlastníkmi MSP, keď dostávajú finančné prostriedky EÚ ( 12 ) . Európska komisia by mala vykonať test vplyvu súčasných postupov na MSP a predložiť návrhy na zníženie administratívnej záťaže, najmä pre mikropodniky (napr. výnimky z auditu);

30. prideľovanie finančných prostriedkov z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti na digitálne iniciatívy a najmä MSP by sa malo dôkladne monitorovať a malo by sa posúdiť, či je výška finančných prostriedkov pridelených MSP primeraná príspevku MSP k národnému (a regionálnemu) HDP;

Elektronická verejná správa, digitálna odolnosť

31. súhlasí s tým, aby Európska komisia lepšou koordináciou a výmenou osvedčených postupov s členskými štátmi a miestnymi a regionálnymi samosprávami podporovala cielenejšiu osvetovú kampaň zameranú na občanov o existujúcich platformách elektronickej účasti na úrovni EÚ a národnej, regionálnej a miestnej úrovni;

32. navrhuje, aby členské štáty vyčlenili osobitné zdroje na zavádzanie verejno-súkromných partnerstiev, osvetové kampane a odbornú prípravu s cieľom pripraviť občanov, najmä mladšie generácie, podniky a verejný sektor na boj proti počítačovej kriminalite ako horizontálnemu problému digitálnej transformácie. Programy pokrízovej podpory by mali zahŕňať aj investície týkajúce sa digitálneho vzdelávania, širokopásmového pripojenia, získavania potrebného vybavenia, ako aj odbornej prípravy učiteľov na takéto situácie. Rovnako by sa malo riadne prehodnotiť riadenie obsahu v rámci digitálneho vzdelávania, pričom by sa zohľadnili výzvy a problémy, ktoré by mohli vyplynúť z používania digitálneho online obsahu;

33. navrhuje, aby sa Európska komisia a členské štáty zaoberali nadnárodnými regulačnými prekážkami a prekážkami interoperability, ktoré bránia úplnému zavedeniu digitálneho jednotného trhu a rozvoju podnikania a technológií v Európe. Miestne a regionálne samosprávy by okrem toho mali pomôcť vypracovať spoločný model, napríklad prostredníctvom platformy pre širokopásmové pripojenie;

34. odporúča, aby interoperabilita regionálnych a miestnych verejných informačných systémov s informačnými systémami na celoštátnej úrovni bola východiskom každej digitálnej iniciatívy, najmä ak už existujú normy EÚ v oblasti IKT alebo spoločné technické špecifikácie EÚ. Interoperabilita by mala byť vždy spojená s technologickou neutralitou riešení a služieb, aby sa zabránilo odkázanosti na určitého dodávateľa. Okrem toho by sa mal vykonať test vplyvu na MSP v prípade každej digitálnej verejnej služby, ktorá je na ne zameraná. Zástupcovia miestnych a regionálnych samospráv by mali byť členmi príslušných výborov na národnej úrovni a mali by mať poradnú úlohu v kľúčových iniciatívach v oblasti interoperability;

35. zdôrazňuje význam dostupnosti softvéru s otvoreným zdrojovým kódom. Okrem toho by sa otvorený prístup k údajom verejnej správy pre všetky súbory údajov s vysokou hodnotou, ktoré sú identifikované v smernici Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1024 ( 13 ) o otvorených dátach a opakovanom použití informácií verejného sektora, mal takisto považovať za digitálne právo občanov EÚ na posilnenie ich postavenia. Mala by sa podporovať aj občianska veda a v tejto súvislosti by sa kľúčové komunity mali zmapovať na úrovni EÚ a zodpovedajúcim spôsobom využiť, okrem iného no nie výlučne aj na zhromažďovanie „miestnych“ údajov na monitorovanie digitálnej súdržnosti a odporúčaní o tom, ako to dosiahnuť;

36. v súlade so svojím nedávnym stanoviskom k zákonu o umelej inteligencii trvá na tom, aby Európska komisia rozšírila posúdenie vplyvu týkajúce sa vplyvu technológií umelej inteligencie na občanov, najmä na zraniteľné skupiny, a to povinným zapojením miestnych a regionálnych samospráv a/alebo ich zástupcov do konzultácií a vymedzením prísnejších požiadaviek na transparentnosť a informácie pre vysokorizikové technológie umelej inteligencie ( 14 )

Monitorovanie a meranie digitálnej priepasti

37. zdôrazňuje, že Európska komisia spolu s členskými štátmi, Eurostatom, národnými štatistickými úradmi a JRC podporujú postupné, ale nepretržité zvyšovanie geografického členenia existujúcich údajov a rozširujú rozsah informácií tak, aby riadne zahŕňali aspekty digitálneho hospodárstva a digitálnej spoločnosti. Európsky výbor regiónov by mal byť zapojený ako kľúčový aktér do sprostredkúvania potrieb miestnych a regionálnych samospráv, pokiaľ ide o údaje a informácie a vhodné nástroje na meranie digitálnej vyspelosti;

38. navrhuje vytvoriť spoľahlivý a komplexný systém miestnych digitálnych ukazovateľov na meranie digitálnej vyspelosti, ktorý by slúžil ako podklad pre rozhodovanie, a to aj ako kritériá na určenie zdrojov pre hospodársku, sociálnu a územnú súdržnosť v zmysle platného všeobecného nariadenia;

39. navrhuje, aby Európska komisia a Európsky výbor regiónov spolupracovali na vypracovaní Digitálneho kompasu, ktorý bude konkrétne zohľadňovať územný rozmer. To umožní prejsť od posudzovania pokroku v oblasti digitalizácie a digitálnej transformácie v Európe k zlepšovaniu digitálnej súdržnosti na celom území.

V Bruseli 12. októbra 2022 Predseda Európskeho výboru regiónov Vasco ALVES CORDEIRO

(1) Výročný regionálny a miestny barometer EÚ, kapitola IV – Digitálna transformácia na miestnej a regionálnej úrovni, s. 63.

(2) Susanna Fontana, Fabio Bisogni (Fondazione FORMIT), Simona Cavallini, Rossella Soldi (Progress Consulting S.r.l.), Territorial foresight study in addressing the digital divide and promoting digital cohesion, 16. mája 2022 (predbežná verzia).

(3) Stanovisko Európskeho výboru regiónov – Digitálna Európa pre všetkých: ponúkať inteligentné a inkluzívne riešenia v praxi (Ú. v. EÚ C 39, 5.2.2020, s. 83).

(4) OECD (2021), Bridging connectivity divides, OECD Digital Economy Papers, No 315, OECD Publishing, Paríž. Dostupné online: https://doi.org/10.1787/e38f5db7-en

(5) Na 362 ostrovoch s viac ako 50 obyvateľmi v 15 európskych krajinách žije celkovo 17,7 milióna ľudí. V týchto regiónoch je HDP na obyvateľa nižší ako 80 % priemeru EÚ a značná časť z nich stále patrí do kategórie nedostatočne rozvinutých regiónov (zdroj: https://www.regione.sicilia.it/la-regione-informa/estimation-insularity-cost-sicily).

(6) A9-0144/2022-159, https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/A-9-2022-0144_SK.html

(7) Zdroj: Výročný regionálny a miestny barometer EÚ 2021, kapitola IV – Digitálna transformácia na miestnej a regionálnej úrovni, s. 69.

(8) Konferencia o budúcnosti Európy, Správa o konečnom výsledku, máj 2022, 12. návrh: Posilniť konkurencieschopnosť EÚ a ďalej prehĺbiť jednotný trh, opatrenie 14, s. 56.

(9) Európske vyhlásenie o digitálnych právach a zásadách v digitálnom desaťročí, 26. januára 2022.

(10) Pozri správu RegHuB 21st Century Rules for 21st Century Infrastructure – Overcoming obstacles to transport, digital, and green infrastructure deployment dostupnú na adrese https://cor.europa.eu/en/engage/Documents/RegHub/RegHub%20report%20on%2021 %20century%20rules.pdf.

(11) iClaves – Esade, Study on post Covid measures to close the digital divide, záverečná správa, október 2021.

(12) Vykazovanie priamych osobných nákladov vlastníkov MSP, ktorí nepoberajú mzdu, a iných fyzických osôb, ktoré nedostávajú mzdu, je založené na jednotkových nákladoch, ktoré zodpovedajú mzde výskumných pracovníkov (https://ec.europa.eu/info/funding-tenders/opportunities/docs/2021-2027/common/guidance/unit-cost-decision-sme-owners-natural-persons_en.pdf).

(13) Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1024 z 20. júna 2019 o otvorených dátach a opakovanom použití informácií verejného sektora (Ú. v. EÚ L 172, 26.6.2019, s. 5).

(14) Stanovisko Európskeho výboru regiónov – Európsky prístup k umelej inteligencii – akt o umelej inteligencii (Ú. v. EÚ C 97, 28.2.2022, s. 60).