Správa Komisie Európskemu parlamentu a Rade o uplatňovaní smernice Rady 95/50/ES o jednotných postupoch kontroly cestnej prepravy nebezpečného tovaru členskými štátmi /* KOM/2007/0795 v konečnom znení */





[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 13.12.2007 KOM(2007) 795 v konečnom znení SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE O UPLATŇOVANÍ SMERNICE RADY 95/50/ES O JEDNOTNÝCH POSTUPOCH KONTROLY CESTNEJ PREPRAVY NEBEZPEČNÉHO TOVARU ČLENSKÝMI ŠTÁTMI OBSAH 1. ÚVOD 3 2. SÚVISLOSTI 3 3. SMERNICA 95/50/ES 4 4. SPRÁVY Z ČLENSKÝCH ŠTÁTOV 4 5. VÝPOČET ÚDAJOV 5 6. POČETNOSŤ KONTROL V ČLENSKÝCH ŠTÁTOCH 5 7. PODIEL PREPRAVNÝCH OPERÁCIÍ, PRI KTORÝCH DOCHÁDZA K PORUŠOVANIU PRÁVNYCH PREDPISOV 6 8. SANKCIE 6 9. ZÁVERY 7 PRÍLOHA 1: ČASOVÉ RADY (1997 - 2005) POČTU KONTROL, PRIESTUPKOV A SANKCIÍ ZAREGISTROVANÝCH V KAŽDOM ČLENSKOM ŠTÁTE 8 PRÍLOHA II: POČET KONTROL NA POČET JÁZD VOZIDIEL PREPRAVUJÚCICH NEBEZPEČNÝ TOVAR (%) (2003 - 2005) (NOVÉ ČLENSKÉ ŠTÁTY 2004 - 2005) 11 PRÍLOHA III: POČET KONTROL A PODIEL ZAHRANIČNÝCH KONTROLOVANÝCH VOZIDIEL (2003 - 2005) 12 PRÍLOHA IV: POČET PRIESTUPKOV NA KONTROLU (2003 - 2005) 13 PRÍLOHA V: SANKCIE PODĽA DRUHU (2003 - 2005) 14 1. ÚVOD Smernica Rady 95/50/ES o jednotných postupoch kontroly cestnej prepravy nebezpečného tovaru bola prijatá 6. októbra 1995[1] a do 1. januára 1997 museli členské štáty uviesť do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Smernica 95/50/ES ustanovuje, že každý členský štát musí zaslať Komisii za každý kalendárny rok najneskôr do dvanástich mesiacov od jeho uplynutia správu o uplatňovaní tejto smernice[2]. Smernica tiež ustanovuje, že Komisia musí zaslať Európskemu parlamentu a Rade aspoň každé tri roky správu o uplatňovaní tejto smernice členskými štátmi[3]. Správa Komisie je založená na výročných správach zaslaných členskými štátmi. Toto je tretia správa o uplatňovaní smernice Rady 95/50/ES v členských štátoch a zahŕňa roky 2003 - 2005. Prvá správa[4] zahŕňala roky 1997 - 1998 a druhá správa[5] roky 1999 – 2002. Z dôvodu rozšírenia EÚ 1. mája 2004 je v tejto správe zahrnutých aj desať nových členských štátov. Nové členské štáty boli povinné poskytnúť údaje iba za roky 2004 a 2005. 2. SÚVISLOSTI Smernica Rady 94/55/ES z 21. novembra 1994 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzhľadom na prepravu nebezpečného tovaru cestnou dopravou[6], v znení zmien a doplnení[7], zaviedla zosúladené pravidlá prepravy nebezpečného tovaru medzi členskými štátmi, ako aj vnútroštátne v rámci jednotlivých členských štátov. Technické prílohy smernice 94/55/ES sa obsahovo zhodujú s technickými prílohami medzinárodnej dohody ADR[8]. Preto smernica 94/55/ES transponuje do práva Spoločenstva technické ustanovenia dohody ADR, ktorými sa ustanovujú jednotné pravidlá bezpečnej medzinárodnej cestnej prepravy nebezpečného tovaru. Pridanou hodnotou smernice je to, že sa ňou rozširujú tieto pravidlá a zahŕňa aj vnútroštátnu dopravu s cieľom zosúladenia podmienok v Spoločenstve, za ktorých sa nebezpečný tovar prepravuje cestnou dopravou, a tým aj zvýšenia bezpečnosti cestnej dopravy na vnútroštátnej úrovni. V prílohe A smernice 94/55/ES je uvedený nebezpečný tovar, ktorý sa môže prepravovať cestnou dopravou, a pravidlá balenia, označovania a opisu tovaru v dopravnej dokumentácii. V prílohe B sú stanovené pravidlá, ktorými sa riadi prevádzka vozidiel a dopravy. 3. SMERNICA 95/50/ES V súvislosti so smernicou 94/55/ES a s cieľom ďalej zvýšiť úroveň bezpečnosti pri preprave nebezpečného tovaru a zabezpečiť, aby sa dosiahol dostatočný počet kontrol vykonávaných zosúladeným spôsobom, prijala Rada 6. októbra 1995 smernicu 95/50/ES o jednotných postupoch kontroly cestnej prepravy nebezpečného tovaru. Táto smernica obsahuje zosúladený zoznam, ktorý používajú členské štáty, ako aj zosúladený zoznam kódov priestupkov od roku 2004. Prílohy smernice boli v roku 2004 zmenené a doplnené[9] a zoznam kódov priestupkov sa od roku 2005 zmenil na tri kategórie rizík. Tieto jednotné kontroly sa týkajú všetkých činností pri cestnej preprave nebezpečného tovaru na území členského štátu alebo nebezpečného tovaru, ktorý prichádza z tretích krajín bez ohľadu na štát registrácie vozidla. Cieľom smernice je zabezpečiť, aby sa náhodne kontrolovala reprezentatívna časť zásielok nebezpečného tovaru, ktorý sa prepravuje cestnou dopravou, pri súčasnom pokrytí značnej časti cestnej siete. Kontroly je možné uskutočňovať aj v priestoroch podnikov ako preventívne opatrenie alebo ak sa na ceste zaznamenajú priestupky ohrozujúce bezpečnosť. 4. SPRÁVY Z ČLENSKÝCH ŠTÁTOV Správy boli doručené zo všetkých členských štátov, ktoré sú povinné poslať správu za celé obdobie rokov 2003 – 2005. Správy z nových členských štátov, ktoré boli povinné poslať správu iba za obdobie od začiatku roka 2004, zahŕňali celé toto obdobie alebo jeho časť. Jeden členský štát neposlal nijaké údaje. Členské štáty, ktoré predložili správy za všetky roky obdobia 2003 - 2005 | Belgicko, Dánsko, Fínsko, Francúzsko, Grécko, Holandsko, Írsko, Luxembursko, Nemecko, Portugalsko, Rakúsko, Slovinsko, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Švédsko, Španielsko a Taliansko. | Členské štáty, ktoré predložili správy za časť obdobia rokov 2003 - 2005 (povinnosť platí od roku 2004) | Česká republika (2004 - 2005), Estónsko (2004 - 2005), Maďarsko (2004 - 2005), Litva (2004 - 2005), Lotyšsko (2004 - 2005), Malta (2005), Poľsko (2005), Slovensko (2005) | Členské štáty, ktoré nepredložili správu za obdobie rokov 2003 - 2005 | Cyprus | Pri predkladaní správ boli členské štáty vyzvané, aby do roku 2004 používali zosúladené kódy priestupkov v prílohe II k smernici, nové kategórie rizík v roku 2005 a aby predložili správu v súlade s prílohou III smernice, ktorá bola upravená v roku 2005. Nie všetky členské štáty postupovali podľa tohto vzoru. Niektoré členské štáty používali kódy zo zoznamu (príloha I k smernici), niektoré mali vlastný systém zoskupovania priestupkov, čo sa vyskytlo aj v predchádzajúcich správach. V roku 2005 mnohé členské štáty stále používali svoje staré postupy, ale niektoré už použili nové kategórie rizík. Preto sa nedal vytvoriť jednotný obraz podľa druhu priestupkov, čo by bolo viedlo k ešte vyššiemu podielu zaradenia do kategórie „iných priestupkov“, kde už bolo v poslednej správe zaradených 57,78 % všetkých priestupkov. Zhrnutie správ sa uvádza v prílohe I k tejto správe. Príloha I obsahuje časové rady počtu kontrol, priestupkov a sankcií, zaregistrované v každom členskom štáte od roku 1997 do roku 2005. 5. VÝPOČET ÚDAJOV Od členských štátov sa vyžadovalo, aby v tejto správe predložili odhadované množstvo prepravovaného nebezpečného tovaru v tonách alebo v tonokilometroch. Tieto informácie neposkytlo veľa členských štátov. Používali sa teda staré postupy ako v predchádzajúcich správach: pri výpočtoch sa použil podiel 6 % všetkého prepraveného tovaru ako konštantná priemerná hodnota na odhadnutie množstva prepraveného nebezpečného tovaru[10], priemerná jazda 110 km a priemerné zaťaženie nebezpečným tovarom 10 ton. Na základe týchto údajov sa vypočítal počet jázd vozidiel, ktoré prepravovali nebezpečný tovar. Toto číslo bolo uvedené do vzájomného vzťahu s počtom kontrol v krajine na získanie informácií o tom, aké časté boli kontroly ako percentuálna časť počtu kontrol na počet jázd. Na dosiahnutie vyrovnaného základu pre rôzne členské štáty sa všetky jazdy vypočítali na základe štatistických údajov z Eurostatu. 6. POČETNOSŤ KONTROL V ČLENSKÝCH ŠTÁTOCH Jedným z cieľov smernice je ďalej zvyšovať úroveň bezpečnosti tým, že sa zabezpečí dostatočná úroveň vykonaných kontrol. Početnosť cestných kontrol v jednotlivých členských štátoch v období rokov 2003 – 2005 je uvedená v grafe v prílohe II. Na základe tohto grafu a výsledkov z predchádzajúcich správ sa dospelo k záverom, že: 1) Početnosť kontrol v celej Európskej únii sa znížila z 0,27 % (1997 - 1998) na 0,23 % (1999 - 2002) a po zahrnutí kontrol vo väčšine nových členských štátov od roku 2004 sa zvýšila na 0,29 % (2003 - 2005). 2) V Českej republike, Nemecku, Maďarsku a Slovinsku bola početnosť kontrol v období rokov 2003 - 2005 viac ako 0,60 %, v Rakúsku, Španielsku, Francúzsku, Poľsku a Švédsku to bolo okolo 0,25 %, v Belgicku, Fínsku a na Malte niečo viac ako 0,10 % a v ostatných krajinách 0,06 % alebo ešte menej. Treba však poznamenať, že v niektorých členských štátoch sa významný podiel dostupných kapacít na presadzovanie práva využíval na vykonávanie kontrol v priestoroch podnikov. Tieto kontroly sa tiež vykonávajú na základe článku 6 smernice 95/50/ES, neobjavujú sa však v údajoch. 3) V krajinách s najvyššou úrovňou kontrol je táto úroveň je zhruba 30-krát vyššia ako v krajinách s najnižšou úrovňou. Údaje z Maďarska výrazne presahujú údaje z ostatných členských štátov. Treba poznamenať, že členský štát, ktorý nepredložil správu, je v plnej miere vylúčený zo všetkých údajov. Na vyhodnotenie rovnocennosti kontrol medzi domácimi a zahraničnými prevádzkovateľmi sú v prílohe III uvedené kontroly, ktoré uskutočnili jednotlivé členské štáty, a podiel skontrolovaných zahraničných vozidiel. Tento podiel sa naozaj významne odlišuje. Najväčší podiel kontrolovaných vozidiel je však v tranzitných krajinách, čo sa zdá byť primerané, ak do úvahy vezmeme ich geografickú polohu. Preto možno dospieť k záveru, že nič nenasvedčuje tomu, že by kontroly z tohto hľadiska neboli vyvážené. 7. PODIEL PREPRAVNÝCH OPERÁCIÍ, PRI KTORÝCH DOCHÁDZA K PORUŠOVANIU PRÁVNYCH PREDPISOV Podiel prepravných operácií, pri ktorých dochádza k porušovaniu právnych predpisov, sa vypočítal na základe vzťahu všetkých priestupkov (či už sa týkali vozidla, vodiča, dokumentácie alebo prepravovaného tovaru) ku kontrolovanému vozidlu. Keďže na jedno vozidlo môže pripadať viac než jeden priestupok, možno dostaneme umelo vysoké číslo. Toto sa musí zohľadniť pri hodnotení čísel. Informácie o podiele priestupkov na kontrolu v období rokov 2003 – 2005 sú uvedené v grafe v prílohe IV. Pri porovnaní hodnôt s výsledkami z predchádzajúcej správy môžeme dospieť k záveru, že: 1) pomer počtu priestupkov k počtu kontrol v Európskej únií ako celku vzrástol z 0,22 (1997 - 1998) na 0,26 (1999 - 2002) a potom sa znížil na 0,18 (2003 – 2005); 2) v závislosti od krajiny pomer počtu priestupkov k počtu kontrol za obdobie rokov 1999 - 2002 kolísal od 0,02 až takmer do 2,00; 3) v Estónsku, Írsku, na Malte, v Portugalsku a Rakúsku bol v období rokov 2003 - 2005 pomer počtu priestupkov k počtu kontrol významne vyšší ako priemer v EÚ (0,26). Vo väčšine krajín je tento pomer od 0,10 do 0,50. Z čísel vidieť, že cestné kontroly sú potrebné a tvoria dôležitý nástroj na zvyšovanie bezpečnosti prepravy nebezpečného tovaru, hoci keď porovnávame počet kontrol (príloha II) s podielom priestupkov (príloha IV), ich vzájomný vzťah nie je priamočiary. 8. SANKCIE Informácie o sankciách boli v mnohých prípadoch neúplné. Prehľad typov sankcií v jednotlivých členských štátoch, ktoré poskytli informácie, je uvedený v prílohe V. Najbežnejšou sankciou bola pokuta (približne 80 %), za ňou nasledovalo napomenutie (približne 20 %), zatiaľ čo trestné stíhanie sa uplatňovalo veľmi zriedka. 9. ZÁVERY Aj keď väčšina členských štátov vykonávala počas rokov 2003 – 2005 cestné kontroly prepravy nebezpečného tovaru, počet kontrol v jednotlivých členských štátoch sa významne odlišuje. Z dôvodu rozšírenia Európskej únie v roku 2004 sa priemerný počet kontrol za posledných niekoľko rokov zvýšil. Oprávnenosť kontrol zreteľne naznačuje podiel vozidiel, pri ktorých sa počas kontroly zistilo porušovanie právnych predpisov, hoci priemerný pomer počtu priestupkov na kontrolu v Európskej únii sa mierne znížil. Na základe tejto správy Komisia zdôrazňuje, že cestné kontroly sú efektívnym nástrojom na odhaľovanie problémov súvisiacich s bezpečnosťou prepravy nebezpečného tovaru a na jej zlepšenie. Avšak kontroly, ktoré uskutočnili niektoré členské štáty v priestoroch podnikov, sú zrejme rovnako efektívnym spôsobom presadzovania práva, aj keď to z príloh k tejto správe nie je zrejmé. Komisia by na záver rada členským štátom zdôraznila, že v správach by sa mali používať zosúladené formuláre hlásení a že Komisii by mali posielať správy všetky členské štáty. Zavedenie a uplatňovanie nových kategórií rizík a priestupkov vo všetkých členských štátoch bude znamenať lepšie správy v budúcnosti. PRÍLOHA 1: ČASOVÉ RADY (1997 - 2005) POČTU KONTROL, PRIESTUPKOV A SANKCIÍ ZAREGISTROVANÝCH V KAŽDOM ČLENSKOM ŠTÁTE [pic][pic] PRÍLOHA II: POČET KONTROL NA POČET JÁZD VOZIDIEL PREPRAVUJÚCICH NEBEZPEČNÝ TOVAR (%) (2003 - 2005) (NOVÉ ČLENSKÉ ŠTÁTY 2004 - 2005) [pic] PRÍLOHA III: POČET KONTROL A PODIEL ZAHRANIČNÝCH KONTROLOVANÝCH VOZIDIEL (2003 - 2005) [pic] PRÍLOHA IV: POČET PRIESTUPKOV NA KONTROLU (2003 - 2005) [pic] PRÍLOHA V: SANKCIE PODĽA DRUHU (2003 - 2005) [pic] [1] Ú. v. ES L 249, 17.10.1995, s. 35, naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2004/112/ES z 13. decembra 2004, ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 95/50/ES (Ú. v. EÚ L 367, 14.12.2004, s. 23). [2] Článok 9 ods. 1 tejto smernice. [3] Článok 9 ods. 2 tejto smernice. [4] KOM(2000) 517 v konečnom znení, 6.9.2000. [5] KOM(2005) 430 v konečnom znení, 15.9.2005. [6] Ú. v. ES L 319, 12.12.1994, s. 7. [7] Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2004/111/ES z 9. decembra 2004, ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 94/55/ES (Ú. v. EÚ L 365, 10.12.2004, s. 25). [8] Európska dohoda o medzinárodnej cestnej preprave nebezpečného tovaru vecí uzavretá v Ženeve 30. septembra 1957, v znení zmien a doplnení, pričom najnovšia verzia je z roku 2005. [9] Smernica Komisie 2004/112/ES z 13.decembra 2004, ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 95/50/ES (Ú. v. EÚ L 367, 14.12.2004, s. 23). [10] Údaje o všetkom prepravenom tovare pochádzajú zo štatistickej príručky „Energetika a doprava Európskej únie v číslach za rok 2006“, ktorú vydal Eurostat. Luxemburg, Úrad pre vydávanie úradných publikácií Európskych spoločenstiev, 2007. Tabuľka 3.2.4c