SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Šiesta polročná správa o fungovaní schengenského priestoru 1. máj - 31. október 2014 /* COM/2014/0711 final */





1. Úvod Ako uviedla Komisia 16. septembra 2011 v oznámení o posilňovaní správy schengenského priestoru[1] a po získaní súhlasu Rady 8. marca 2012 predkladá Komisia Európskemu parlamentu a Rade polročné správy o fungovaní schengenského priestoru. Táto šiesta správa sa týka obdobia od 1. mája do 31. októbra 2014. 2. Situačný prehľad 2.1. Situácia na vonkajších schengenských hraniciach Pre sledované obdobie boli príznačné dve významné vývojové tendencie. Po prvé, pokračovala migrácia z oblasti Stredozemia do Európy, ktorá dosiahla vrchol počas letných mesiacov a vyžiadala si ďalšie ľudské životy. Po druhé, v rámci schengenského priestoru bol zaznamenaný značný pohyb osôb prichádzajúcich do Talianska, ktoré sa stadiaľ snažili dostať do ďalších členských štátov. Počas sledovaného obdobia (od mája do októbra 2014) značne vzrástol celkový počet odhalených prípadov neoprávneného prekročenia hraníc. Tento nárast sa dá pripísať bezprecedentnému počtu odhalených prípadov, ktoré oznámilo Taliansko (v období od mája do júla 2014 bolo v Taliansku odhalených takmer šesťkrát viac prípadov ako v rovnakom období predchádzajúceho roka[2]). Počas prvých troch mesiacov sledovaného obdobia (od mája do júla 2014, t. j. v mesiacoch, za ktoré boli v čase zostavovania tejto správy dostupné údaje) bolo odhalených spolu[3] 81 270 prípadov. Je to viac ako 2,5 násobok počtu prípadov odhalených za tie isté mesiace v roku 2013, keď bolo zaznamenaných 31 406 prípadov, a dokonca ešte viac ako v rovnakom období v roku 2011. Zďaleka najvyšší počet zadržaní za obdobie od mája do júla 2014 oznámilo Taliansko, po ktorom nasleduje Grécko. Pokiaľ ide o štátnu príslušnosť, najväčší počet prípadov odhalených počas uvedených troch mesiacov tvorili Sýrčania a Eritrejčania. V období od mája do júla 2014 hlavná používaná trasa viedla cez strednú časť Stredozemia, pričom oproti rovnakému obdobiu roku 2013[4] bol zaznamenaný takmer päťnásobný nárast počtu odhalení (spolu viac ako 48 000). Trasa vedúca východnou časťou Stredozemia bola druhou najčastejšie využívanou trasou a počet odhalení na tejto trase sa v porovnaní s rovnakým obdobím v roku 2013 viac ako zdvojnásobil, a to z dôvodu zvýšenia počtu odhalených prípadov na gréckych hraniciach, zatiaľ čo počet odhalených prípadov na bulharských hraniciach zostal nezmenený. Treťou najčastejšie používanou bola trasa vedúca cez Apúliu a Kalábriu, na ktorej došlo k takmer deväťnásobnému nárastu[5] na viac ako 13 000 odhalených prípadov. Napokon, príliv migrantov na trase prechádzajúcej západným Balkánom sa v dôsledku prudkého poklesu počtu odhalených prípadov na maďarských hraniciach znížil takmer trojnásobne – na približne 3 300 odhalených prípadov. Pred zasadnutím Rady pre spravodlivosť a vnútorné veci (5. júna 2014) uverejnila Komisia pracovný dokument útvarov Komisie s názvom „Implementation of the Communication on the Work of the Task Force Mediterranean“ („Vykonávanie oznámenia o práci osobitnej skupiny pre Stredozemie“)[6], v ktorom predstavila prehľad konkrétnych krokov, ktoré sa doteraz podnikli na riešenie migračných a azylových tokov a predchádzanie úmrtiam migrantov v Stredozemnom mori. Komisia aj naďalej monitorovala situáciu v Bulharsku a Taliansku so zreteľom na zlepšenie ich príslušných azylových systémov a v spolupráci s príslušnými členskými štátmi bude aj naďalej monitorovať prípadné potreby využitia mechanizmu včasného varovania, pripravenosti a krízového riadenia na základe článku 33 dublinského nariadenia III[7]. Grécko okrem toho vykonáva národný akčný plán pre azyl a migráciu, ktorého uplatňovanie sa skončí v decembri 2014[8]. Je potrebné poznamenať, že tieto členské štáty vynaložili značné úsilie na stabilizáciu a zlepšenie situácie, stále je však potrebné dosiahnuť ďalší pokrok. Od vypuknutia krízy na Ukrajine nenastali žiadne významné zmeny, pokiaľ ide o počet odhalených prípadov neoprávneného prekročenia hraníc na tejto vonkajšej pozemnej hranici, ktorý je aj naďalej na nízkej úrovni. Napriek tomu sa počet žiadostí o azyl neustále zvyšoval a počet žiadostí štátnych príslušníkov Ukrajiny o azyl v členských štátoch EÚ a krajinách pridružených k schengenskému priestoru podaných v máji a júli 2014 prekročil počet 2 500 žiadostí (viac ako dvanásťnásobok počtu zaznamenaného v tom istom období v roku 2013). Určitý nárast bol pozorovaný aj v prípade neoprávnených pobytov ukrajinských občanov. Napriek relatívne malému prílevu žiadateľov o azyl a počtu odhalených neoprávnených prekročení hraníc zo strany štátnych príslušníkov Ukrajiny by mali členské štáty a agentúry EÚ venovať náležitú pozornosť udalostiam a najmä ich dôsledkom z hľadiska bezpečnosti EÚ a schengenského priestoru. Pokiaľ ide o zahraničných bojovníkov, ktorí sa vracajú zo Sýrie do EÚ, Komisia uznáva, že tento jav predstavuje pre členské štáty výzvu, najmä pokiaľ ide o odhaľovanie týchto osôb na vonkajších hraniciach. Komisia je presvedčená, že súčasný právny rámec je dostatočne prispôsobený na riešenie tejto hrozby, a to pokiaľ ide o kontroly osôb, aj pokiaľ ide o kontroly cestovných dokladov, ktoré sa majú vykonávať, a mal by sa v plnej miere využívať. Komisia preto spolupracuje s členskými štátmi s cieľom vypracovať spoločný postup na čo najlepšie využitie možností, ktoré poskytujú právne predpisy Únie. 2.2. Situácia v rámci schengenského priestoru V máji a júli 2014 sa počet prípadov odhalenia neoprávneného pobytu v porovnaní s rovnakým obdobím v roku 2013 zvýšil o 35 % (až na 108 712 odhalení). Za toto obdobie došlo k najvyššiemu počtu prípadov odhalenia vo Švédsku, za ktorým nasledovalo Nemecko, Francúzsko a Španielsko. Ako sa uvádza v piatej polročnej správe, sieť agentúry Frontex pre analýzu rizík začala tento rok zhromažďovať údaje o sekundárnych pohyboch. Je potrebné poznamenať, že niekoľko krajín (Bulharsko, Cyprus, Dánsko, Fínsko, Grécko, Island, Malta a Portugalsko, ako aj Írsko, ktoré nepatrí medzi členské štáty schengenského priestoru) svoje údaje zatiaľ nepredložilo (stav k októbru 2014). Mnohé členské štáty navyše predložili neúplné údaje, ktoré neumožňujú zistiť migračné trasy (čo je základným cieľom tohto zberu údajov). Je nanajvýš dôležité, aby sa na tomto zbere údajov v plnom rozsahu zúčastňovali všetky členské štáty; v opačnom prípade bude môcť byť analýza len čiastočná. V dňoch 13. až 26. októbra 2014 sa uskutočnila operácia „Mos Maiorum“, ktorá je najnovším opatrením na zhromažďovanie informácií o migračných tokoch v rámci EÚ/schengenského priestoru. Táto operácia sa uskutočnila v rámci talianskeho predsedníctva Rady Európskej únie (podobne ako sedem takýchto predchádzajúcich operácií, ktoré sa uskutočnili v priebehu posledných predsedníctiev). Jej cieľom bolo oslabiť schopnosť organizovaných zločineckých skupín napomáhať nelegálnu migráciu do EÚ, pričom bola zameraná na nelegálne prekračovanie hraníc. Pomocou tejto operácie sa zhromaždili informácie o hlavných trasách pohybu nelegálnych migrantov a o spôsobe práce zločineckých sietí používaných na pašovanie ľudí do EÚ, ako aj o sekundárnych pohyboch. Výsledky tejto operácie budú predložené v nasledujúcej polročnej správe. 3. Uplatňovanie schengenského acquis 3.1. Prípady dočasne obnovených kontrol na vnútorných hraniciach V článku 23 Kódexu schengenských hraníc[9] sa stanovuje, že členský štát môže v prípade závažného ohrozenia verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti výnimočne obnoviť kontroly na svojich vnútorných hraniciach, pričom trvanie týchto opatrení nesmie prekročiť rozsah toho, čo je nevyhnutne potrebné na reakciu na dané závažné ohrozenie. V období od 1. mája do 31. októbra 2014 členské štáty v troch prípadoch dočasne obnovili kontroly na svojich vnútorných hraniciach: Belgicko v dňoch 1. – 6. júna (vzhľadom na samit G 7), Nórsko v dňoch 24. – 31. júla (vzhľadom na teroristickú hrozbu) a Estónsko v dňoch 31. augusta – 3. septembra (vzhľadom na návštevu prezidenta USA). V čase vypracovania tejto správy sú známe len výsledky dočasného obnovenia kontrol v Nórsku: kontrole bolo podrobených viac ako 165 000 osôb, z nich 17 bol odopretý vstup, 5 osôb bolo zadržaných a 12 osôb požiadalo o azyl. Z vyhodnotenia, ktoré poskytli nórske orgány, vyplýva, že toto opatrenie bolo vzhľadom na zistené hrozby potrebné a primerané a malo dôležitý preventívny účinok prispievajúci k zaisteniu bezpečnosti nórskej spoločnosti a záujmov krajiny. Výsledky týchto opatrení dosiahnuté v ďalších dvoch krajinách budú zhrnuté v nasledujúcej polročnej správe hneď, keď budú k dispozícii. Členským štátom sa pripomína, že podľa článku 29 Kódexu schengenských hraníc by v správe o výsledkoch dočasného obnovenia kontrol na hraniciach malo byť uvedené najmä počiatočné posúdenie a dodržiavanie kritérií uvedených v článkoch 23a, 25 a 26a kódexu, fungovanie hraničných kontrol, praktická spolupráca so susednými členskými štátmi, výsledný vplyv na voľný pohyb osôb, účinnosť obnovenia kontrol na vnútorných hraniciach, a to vrátane posúdenia ex post týkajúceho sa primeranosti obnovenia kontrol na hraniciach. Holandské orgány medzitým vydali správu o obnovení kontrol na svojich vnútorných hraniciach v dňoch 14. – 28. marca 2014 (v súvislosti so samitom o jadrovej bezpečnosti, ktorý sa uskutočnil v Haagu). Kontrole bolo podrobených viac ako 44 000 osôb, 188 osobám bol na základe rôznych dôvodov odopretý vstup, 115 osôb bolo zadržaných a 39 osôb požiadalo o azyl. Podľa holandských orgánov dočasné obnovenie kontrol na vnútorných hraniciach pomohlo pri zabezpečení vnútornej bezpečnosti a malo dôležitý preventívny účinok počas samitu, ktorý sa prebehol bez závažných incidentov. 3.2. Zachovanie neexistencie kontrol na vnútorných hraniciach V rámci schengenského acquis existujú dve oblasti, v ktorých často dochádza k údajným prípadom porušenia. Konkrétne ide o 1) otázku, či vykonávanie policajných kontrol v blízkosti vnútorných hraníc má rovnaký účinok ako hraničné kontroly [článok 21 písm. a) Kódexu schengenských hraníc], a 2) povinnosť odstrániť prekážky plynulej premávky, ako napr. obmedzenia rýchlosti, na cestných priechodoch na vnútorných hraniciach (článok 22 Kódexu schengenských hraníc). Komisia v období od 1. mája do 31. októbra 2014 pokračovala v prešetrovaní štyroch prípadov možného porušenia ustanovení o zrušení kontrol na vnútorných hraniciach, najmä pokiaľ ide o odstránenie prekážok plynulej premávky (v prípade Rakúska, Belgicka, Talianska a Slovinska). Jedno prešetrovanie (týkajúce sa Nemecka) bolo ukončené, Nemecku bola v októbri 2014 zaslaná formálna výzva vo veci údajného nesúladu nemeckého zákona o spolkovej polícii s článkom 20 a článkom 21 písm. a) Kódexu schengenských hraníc. A napokon, Komisia uzavrela konanie o porušení povinnosti v súvislosti s českými právnymi predpismi, ktoré prepravcom ukladali povinnosť vykonávať systematické kontroly osôb prekračujúcich vnútorné hranice[10], keďže Česká republika upravila svoje právne predpisy, aby boli zlučiteľné s právom EÚ. 3.3. Rozvoj Európskeho systému hraničného dozoru (EUROSUR) V priebehu sledovaného obdobia sa uskutočnili potrebné prípravy na rozšírenie Európskeho systému hraničného dozoru z pôvodných 19 na všetkých 30 krajín schengenského priestoru v lehote do 1. decembra 2014. V roku 2014 boli zriadené národné koordinačné centrá vo zvyšných 11 krajinách a všetky krajiny schengenského priestoru dosiahli pokrok pri ďalšom rozvíjaní svojich vnútroštátnych situačných prehľadov. Agentúra Frontex mala podľa plánu do konca novembra 2014 zapojiť zvyšných 11 centier do komunikačnej siete systému EUROSUR. Zároveň zintenzívnila spoluprácu s Európskou námornou bezpečnostnou agentúrou a so satelitným strediskom EÚ pri poskytovaní služieb a informácií na úrovni EÚ, napr. v oblasti systémov hlásenia lodí a satelitného snímania. Komisia, Frontex a členské štáty pokračovali vo vypracúvaní príručky obsahujúcej technické a operačné usmernenia na vykonávanie a riadenie systému EUROSUR. Komisia prijme túto príručku v roku 2015. Satelitné snímky získané na základe spolupráce v rámci systému EUROSUR počas sledovaného obdobia umožnili prvýkrát zachrániť životy migrantov. Satelitné snímky získané prostredníctvom systému EUROSUR za podpory projektu 7. RP umožnili v dňoch 16. – 17. septembra v Stredozemnom mori lokalizovať gumený čln a zachrániť 38 migrantov na jeho palube (medzi ktorými bolo osem žien a tri deti), ktorí strávili tri dni na otvorenom mori a boli unášaní mimo oblasti, v ktorej pôvodne prebiehali pátracie a záchranné činnosti. 3.4. Údajné porušenie ďalších ustanovení schengenského acquis Komisia počas sledovaného obdobia ukončila jedno vyšetrovanie (týkajúce sa bulharského hraničného priechodu na grécko-bulharskej hranici, o ktorom bolo predtým nahlásené, že údajne nespĺňa potrebné požiadavky stanovené v Kódexe schengenských hraníc). Vyžiadala si takisto informácie o novom prípade týkajúcom sa estónskych pozemných hraníc (so zreteľom na požiadavky uložené na základe článkov 5 a 7 Kódexu schengenských hraníc, pokiaľ ide o prekračovanie hraníc). Komisia okrem toho pokračovala vo vyšetrovaní v súvislosti s Gréckom a Bulharskom, so zreteľom na obvinenia zo zavracania migrantov (tzv. push-back) od vonkajších hraníc, a začala vyšetrovanie vo veci údajných hromadných odsunov migrantov zo Španielska (Ceuta a Melilla). So zreteľom na neustále sťažnosti na neprimerane dlhé čakacie lehoty spôsobené kontrolami zo strany španielskych orgánov na hranici s Gibraltárom Komisia po návšteve na mieste vydala odporúčania pre Španielsko aj Spojené kráľovstvo s cieľom riešiť dopravnú situáciu na tejto hranici a problém pašovania tabaku (podrobnosti pozri v piatej polročnej správe). Španielsko aj Spojené kráľovstvo informovali Komisiu o viacerých opatreniach, ktoré prijali alebo sa chystajú prijať v reakcii na tieto odporúčania. Komisia uskutočnila druhú návštevu na mieste s cieľom lepšie posúdiť opatrenia, ktoré prijali orgány oboch krajín na účel vykonania uvedených odporúčaní. Dňa 30. júla 2014 boli obidvom krajinám adresované ďalšie odporúčania zamerané na lepšie zvládnutie tokov vozidiel a cestujúcich a účinnejšie zamedzovanie pašovaniu tabaku. S cieľom zlepšiť situáciu občanov EÚ, ktorí túto hranicu prekračujú denne, bude Komisia naďalej dôsledne monitorovať danú situáciu a najmä vykonávanie odporúčaní zo strany oboch členských štátov. Transpozícia smernice o návrate (2008/115/ES) do vnútroštátnych právnych predpisov V období po vydaní predchádzajúcej správy sa Island stal poslednou krajinou schengenského priestoru, ktorá oznámila úplnú transpozíciu tejto smernice do vnútroštátnych právnych predpisov. Väčšina zistených problémov týkajúcich sa transpozície v členských štátoch bola vyriešená upravením príslušných právnych ustanovení. Komisia naďalej systematicky sleduje všetky zistené nedostatky a v prípade potreby začne vyšetrovanie. Osobitne sa zameriava na pretrvávajúce nedostatky v niekoľkých členských štátoch, ako napríklad niektoré aspekty podmienok zaistenia migrantov a absencia nezávislých systémov na monitorovanie núteného návratu. V tejto súvislosti zamýšľa Komisia začať v nasledujúcich mesiacoch konanie o porušení povinnosti proti niektorým členským štátom. V mnohých členských štátoch je okrem toho priestor na zlepšenie, a to prostredníctvom systematickejšieho využívania alternatívnych opatrení k zaisteniu a podpory dobrovoľného odchodu. Vykonávanie nariadenia o malom pohraničnom styku [(ES) č. 1931/2006] Komisia sleduje vykonávanie režimu malého pohraničného styku od roku 2006, keď nadobudol účinnosť. Pokiaľ ide o dvojstranné dohody, ktoré členské štáty uzatvorili so susednými tretími krajinami, Komisia pokračovala vo vyšetrovaní týkajúcom sa Slovinska, začala nové prešetrovanie v súvislosti s Chorvátskom a naďalej sa zaoberala vyšetrovaním dvoch prípadov porušenia (jeden sa týkal Lotyšska a druhý Poľska). 3.5. Nedostatky zistené prostredníctvom mechanizmu schengenského hodnotenia V rámci súčasného mechanizmu schengenského hodnotenia[11]odborníci z členských štátov, Generálny sekretariát Rady a Komisia pravidelne hodnotia uplatňovanie schengenského acquis členskými štátmi . V období od 1. mája do 31. októbra 2014 boli vykonané schengenské hodnotenia v oblasti vzdušných hraníc, víz, ochrany údajov a SIS/SIRENE vo Švajčiarsku. V súčasnosti sa dokončujú príslušné správy, pričom sa očakáva, že budú obsahovať pozitívne aj negatívne pripomienky a odporúčania týkajúce sa o. i. urýchleného začatia úplného vykonávania kategórií a funkcií zápisov v rámci systému SIS II (vzhľadom na skutočnosť, že Švajčiarsko predpokladá dokončenie zavádzania SIS II súčasne s modernizáciou svojho vnútroštátneho systému polície , až v druhej polovici roku 2016, to znamená viac ako tri roky po jeho uvedení do prevádzky). Prípravy na nový mechanizmus schengenského hodnotenia už prebiehajú. V súlade s nariadením (ES) č. 1053/2013, ktorým sa vytvára hodnotiaci a monitorovací mechanizmus na overovanie uplatňovania schengenského acquis[12], bol v júli 2014 prijatý štandardný hodnotiaci dotazník[13]. V októbri bol schválený ročný program hodnotenia na rok 2015 na základe viacročného programu hodnotenia na roky 2014 – 2019[14], v ktorom sa zohľadnila analýza rizík poskytnutá agentúrou Frontex, ako aj informácie sprístupnené príslušnými agentúrami a orgánmi EÚ, ako je Europol a Agentúra pre základné práva. Vo februári 2015 sa začnú prvé hodnotenia podľa nového mechanizmu (týkajúce sa ohlásených návštev). Medzitým sa osobitný dôraz kládol na ďalší rozvoj odbornej prípravy odborníkov v oblasti hodnotenia, vrátane aktualizácie existujúcich vzdelávacích osnov prostredníctvom začlenenia aspektov, na ktoré sa predtým neprihliadalo (napríklad návrat). 3.6. Zrušenie kontrol na vnútorných hraniciach s Bulharskom a Rumunskom Rada ešte nemohla prijať rozhodnutie o zrušení kontrol na vnútorných hraniciach s týmito krajinami. Komisia naďalej plne podporuje pristúpenie Bulharska a Rumunska k schengenskému priestoru. 4. Sprievodné opatrenia 4.1. Využívanie Schengenského informačného systému (SIS) Komisia pozorne monitoruje zavádzanie nových kategórií a funkcií zápisov v rámci systému SIS v členských štátoch (ktoré poskytuje druhá generácia tohto systému uvedená do prevádzky 9. apríla 2013). Počas sledovaného obdobia došlo k výraznému nárastu používania nových kategórií objektov a funkcií, keďže väčšina členských štátov dokončila modernizáciu svojich vnútroštátnych systémov polície, ktoré v súčasnosti umožňujú koncovým používateľom vkladať do systému SIS II nové kategórie objektov. Toto konštatovanie platí najmä pre Nemecko a Grécko. Nadväzne na komplexné posúdenie efektívnosti vnútroštátnych bezpečnostných opatrení vykonaných po hackerskom útoku proti dánskym N.SIS (vnútroštátne systémy údajov, ktoré komunikujú s centrálnym SIS), ktorý postihol predchodcu systému SIS, boli v druhom štvrťroku 2014 vydané odporúčania týkajúce sa bezpečnostných opatrení v rámci systému SIS II. Uvedené odporúčania zahŕňajú rozvoj dobre zdokumentovaného procesu podávania správ o incidentoch v celom schengenskom priestore a vytvorenie siete bezpečnostných kontaktných miest s cieľom zlepšiť výmenu informácií. Táto sieť bola napokon vytvorená v rámci agentúry eu-LISA (Európska agentúra na prevádzkové riadenie rozsiahlych informačných systémov v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti). Členské štáty boli okrem toho dôrazne vyzvané, aby pravidelne uskutočňovali vlastné audity bezpečnosti a aby nezadávali externým dodávateľom žiadne úlohy súvisiace s prevádzkovým riadením systému SIS II. Komisia začala vyšetrovanie v prípade Poľska, ktoré sa týka neprerušenej prevádzky systému SIS II na vonkajších hraniciach a fyzickej bezpečnosti národného SIS (N.SIS). S cieľom zabezpečiť, aby členské štáty vymazávali zastarané zápisy v systéme SIS II[15], Komisia začala iniciatívu zameranú na podrobnejšie uvedenie príslušných právnych ustanovení v príručke SIRENE[16]. Systém SIS II bol aj naďalej dôležitým nástrojom na zisťovanie trás teroristov a cestujúcich kriminálnych gangov prostredníctvom osobitnej kategórie zápisov umožňujúcej vykonávať diskrétne a osobitné kontroly osôb a určitých druhov predmetov, a to aj v prípade hrozby, ktorú predstavujú zahraniční bojovníci. Komisia // začala praktické opatrenia týkajúce sa zavádzania systému SIS II v členských štátoch s cieľom urýchliť výmenu informácií na základe týchto záznamov pri zachovaní dôvernosti informácií. 4.2. Používanie vízového informačného systému (VIS) Prevádzka systému VIS sa začala 15. mája 2014 v dvanástom, trinástom, štrnástom a pätnástom regióne (Stredná Amerika, Severná Amerika, Karibik a Australázia)[17] a 25. septembra 2014 v šestnástom regióne (západný Balkán a Turecko)[18]. Vzhľadom na veľký vplyv udeľovania víz v Rusku na systém VIS bude potrebné vyvinúť značné úsilie na zabezpečenie zavedenia tohto systému v tejto krajine, ktoré sa má uskutočniť v ďalšom sledovanom období (od 1. novembra 2014 do 30. apríla 2015). Predpokladom tohto zavedenia je úspešné zavŕšenie procesu zvyšovania kapacity biometrického systému, ktorý podporuje také postupy založené na porovnávaní odtlačkov prstov, ako je identifikácia a autentifikácia. Počas nasledujúceho sledovaného obdobia sa plánuje začatie prevádzky systému VIS aj v Arménsku, Azerbajdžane, Bielorusku, Gruzínsku, Moldavskej republike a na Ukrajine. Systém VIS funguje dobre a do konca júla 2014 sa prostredníctvom neho spracovalo (od uvedenia do prevádzky) takmer 9 miliónov žiadostí o schengenské víza, na základe ktorých bolo udelených 7,5 milióna víz. Dňa 5. apríla 2014 boli zvýšené kapacity tohto systému s cieľom pripraviť sa na budúci nárast činností na konzulárnych úradoch a hraničných priechodoch. Ďalšie opatrenia na zvýšenie kapacity sú naplánované v súlade s harmonogramom pre zavádzanie systému VIS. Ako sa uvádza v piatej polročnej správe, je potrebné, aby členské štáty zintenzívnili úsilie o zlepšenie kvality údajov (biometrických aj alfanumerických), ktoré konzulárne orgány členských štátov vkladajú do systému VIS. Používanie odtlačkov prstov na účely preverovania držiteľov víz na schengenských hraničných priechodoch sa stalo 11. októbra 2014 povinným pre držiteľov víz, ktorých údaje (v prípade potreby vrátane odtlačkov prstov) sa uchovávajú v systéme VIS. Zatiaľ je privčas na to, aby sa mohli vyvodiť spoľahlivé závery o vykonávaní tohto nového opatrenia. Očakáva sa, že prvé závery by mali byť k dispozícii ku koncu nadchádzajúceho sledovaného obdobia. V súčasnej fáze je dôležité, aby členské štáty primerane informovali cestujúcich o tejto novej požiadavke na hraničných priechodoch. 4.3. Vízová politika a readmisné dohody Mechanizmus pozastavenia a revidovaný mechanizmus reciprocity v nariadení (ES) č. 539/2001 O uplatnenie nového mechanizmu pozastavenia, ktorý nadobudol účinnosť v januári 2014,[19]nepožiadal zatiaľ žiadny členský štát. V súlade s ustanoveniami o mechanizme reciprocity, ktoré nadobudli účinnosť takisto v januári 2014, boli dňa 12. apríla 2014 v Úradnom vestníku EÚ uverejnené oznámenia obdržané od piatich členských štátov (Bulharsko, Chorvátsko, Cyprus, Poľsko a Rumunsko) o neuplatňovaní reciprocity víz s piatimi tretími krajinami (Austrália, Brunejsko-darussalamský štát, Kanada, Japonsko a USA). Pri posudzovaní možností dostupných v rámci revidovaného mechanizmu reciprocity je potrebné zohľadniť niekoľko faktorov vrátane krokov podniknutých vo vzťahu k tretím krajinám. Komisia po porade s uvedenými členskými štátmi navrhla zavedenie pravidelných trojstranných stretnutí medzi treťou krajinou, príslušným(-i) členským(-i) štátom(-mi) a Komisiou s cieľom prediskutovať aktuálny stav a vymedziť ďalšie kroky, prípadne aj s harmonogramom. Výsledkom by malo byť čo najskoršie dosiahnutie úplnej vízovej reciprocity. Prvé takéto stretnutia s predstaviteľmi Austrálie, Japonska, USA a Kanady sa uskutočnili v období od mája do júla 2014. Komisia uverejnila 10. októbra 2014 správu, v ktorej vyhodnocuje situáciu[20]. Mechanizmus monitorovania krajín západného Balkánu po liberalizácii vízového režimu V období máj – júl 2014 (za tieto mesiace sú dostupné údaje[21]) sa počet žiadostí o azyl podaných občanmi piatich krajín západného Balkánu oslobodených od vízovej povinnosti [22] v schengenskom priestore a v krajinách uchádzajúcich sa o účasť na schengenskom priestore zvýšil o 40 % v porovnaní s tými istými mesiacmi v roku 2013 (v porovnaní s obdobím február – apríl 2014 ide o nárast o 7 %). Zďaleka najviac postihnutým členským štátom je aj naďalej Nemecko: vybavilo viac ako 11 000 z takmer 15 000 žiadostí, ktoré v uvedenom období predložili občania z týchto piatich krajín. Po Nemecku nasleduje Švédsko, Francúzsko (obe tieto krajiny s približne 1 000 žiadosťami) a Belgicko (viac ako 400 žiadostí). Aj naďalej najväčšiu skupinu žiadateľov o azyl pochádzajúcich z krajín západného Balkánu tvoria srbskí občania (41 %), po nich nasledujú albánski občania (25 %). Žiadatelia z uvedených piatich krajín západného Balkánu predstavovali 10 % z celkového počtu žiadateľov o azyl v schengenskom priestore a v krajinách uchádzajúcich sa o účasť na schengenskom priestore. Tento údaj je porovnateľný s údajom za rovnaké obdobie prechádzajúceho roka (približne 9 %). Na zabezpečenie účinnosti a spravodlivosti azylového konania obsahuje acquis v oblasti azylu viaceré ustanovenia o diskrečnej právomoci, ktoré umožňujú procesné zjednodušenia pri vybavovaní žiadostí o azyl, ktoré pravdepodobne nie sú dostatočne opodstatnené. Tieto ustanovenia boli posilnené a jasnejšie vymedzené v prepracovanom znení dokumentov, ktoré tvoria spoločný európsky azylový systém. Posúdenie toho, či sú splnené podmienky uplatňovania týchto ustanovení, a v kladnom prípade rozhodnutie o tom, či a ako sa majú tieto ustanovenia uplatňovať, prijme každý členský štát v medziach acquis v oblasti azylu. Komisia plánuje do konca roku 2014 uverejniť piatu správu o monitorovaní krajín západného Balkánu po liberalizácii vízového režimu. Dohody o readmisii a o zjednodušení udeľovania víz a liberalizácia vízového režimu Proces ratifikácie dohody o readmisii medzi EÚ a Tureckom zavŕšili obidve strany a dohoda nadobudla platnosť 1. októbra 2014. V rámci dialógu o liberalizácii vízového režimu medzi EÚ a Tureckom sa uskutočnili návštevy expertov v Turecku (marec – jún 2014), ktoré umožnili zhromaždiť informácie o tom, ako Turecko spĺňa kritériá stanovené v „pláne na vytvorenie bezvízového režimu“. Komisia predložila 20. októbra 2014 správu o príslušných zisteniach[23]. V nadväznosti na vyhlásenie hláv štátov alebo predsedov vlád o Ukrajine zo 6. marca 2014, ktoré bolo reakciou na narušenie zvrchovanosti a územnej celistvosti Ukrajiny zo strany Ruskej federácie[24], boli rozhovory o liberalizácii vízového režimu s Ruskom pozastavené. Od 28. apríla 2014, keď nadobudol účinnosť bezvízový styk pre občanov Moldavskej republiky, ktorí sú držiteľmi biometrického pasu, nebolo zaznamenané žiadne závažné zneužívanie bezvízového styku zo strany moldavských občanov (údaje z konca augusta 2014). Dohody o readmisii a zjednodušení vízového režimu s Azerbajdžanom nadobudli platnosť 1. septembra 2014. Pokiaľ ide o rokovania o readmisii a zjednodušení vízového režimu s Bieloruskom, prvé kolo technických rokovaní sa uskutočnilo 12. – 13. júna 2014 a druhé kolo sa má usporiadať koncom tohto roka. Komisia predložila 30. júla Rade na schválenie návrh smerníc na rokovania o dohodách o readmisii a zjednodušení vízového režimu s Tuniskom. Komisia 17. júla 2014 predložila Rade odporúčanie, v ktorom žiada o poverenie začať rokovania so 16 malými karibskými a tichomorskými ostrovnými štátmi a so Spojenými arabskými emirátmi o dohodách o bezvízovom styku pri krátkodobých pobytoch. Dňa 4. júna 2014 sa uskutočnilo zasadnutie spoločného výboru pre víza a readmisiu s Gruzínskom a dňa 10. septembra 2014 zasadnutie spoločného výboru pre víza a readmisiu s Arménskom. Na oboch zasadnutiach sa potvrdilo, že vykonávanie dohôd o zjednodušení vízového režimu a readmisii medzi EÚ a oboma týmito krajinami zdarne pokračuje. 5. Ďalší vývoj: otázky na zváženie Cieľom polročných správ je poskytnúť základ pre pravidelné diskusie v Európskom parlamente a Rade a prispieť tak k posilneniu politického vedenia a spolupráce v schengenskom priestore. Ako sa uvádza v prvej správe, je nevyhnutné, aby európske inštitúcie zachovávali ostražitosť, pokiaľ ide o fungovanie schengenského priestoru, a aby boli pripravené reagovať na všetky výzvy, ktorým tento priestor čelí. Komisia v čase uverejnenia tejto správy zastáva názor, že v záujme uľahčenia diskusie by sa mala osobitná pozornosť venovať nasledovným otázkam vyplývajúcim z tejto správy: 1. úroveň pripravenosti členských štátov a agentúr na scenár, keď dôjde k výraznému zvýšeniu počtu prípadov neoprávneného prekročenia hraníc na východných pozemných hraniciach EÚ; 2. ďalšie opatrenia, ktoré by sa mohli zvážiť s cieľom posilniť fungovanie schengenského priestoru na základe súčasnej situácie v rámci európskeho susedstva; 3. doterajšie skúsenosti členských štátov pri používaní systému VIS na identifikáciu migrantov bez dokladov odhalených v rámci schengenského priestoru, a to tak na účel vybavovania žiadostí o azyl, ako aj začatia konania o navrátení migrantov. [1] KOM(2011) 561 v konečnom znení. [2] Pripomíname, že v októbri 2013 talianske námorné sily začali operáciu Mare Nostrum. [3] Údaje v oddiele 2 pochádzajú (pokiaľ nie je uvedené inak) zo systému výmeny informácií siete agentúry Frontex pre analýzu rizík a vzťahujú sa na schengenský priestor a rovnako aj na krajiny uchádzajúce sa o účasť na schengenskom priestore. Tieto údaje sa vzťahujú len na prípady odhalenia štátnych príslušníkov tretích krajín na vonkajších hraniciach (okrem dočasných vonkajších hraníc) pri ich nelegálnom vstupe alebo pokuse o nelegálny vstup medzi hraničnými priechodmi. Údaje za Chorvátsko sú zahrnuté od dátumu jeho pristúpenia k EÚ. [4] Poznamenávame, že hoci z údajov týkajúcich sa tejto trasy je vo všeobecnosti vylúčená Apúlia a Kalábria, niektorí z migrantov odhalených v rámci operácie Mare Nostrum boli presunutí (v dôsledku logistických problémov na Sicílii) do centier v Apúlii a Kalábrii a následne boli zahrnutí do príslušných údajov za tento región. [5] Treba však poznamenať, že toto výrazné zvýšenie je predovšetkým dôsledkom presunu migrantov v júni a júli 2014, ako je vysvetlené v poznámke pod čiarou 4. [6] SWD(2014) 173 final. [7] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov. Cieľom tohto mechanizmu je podporiť členské štáty pri riešení osobitne naliehavých situácií alebo nedostatkov v ich príslušných azylových systémoch, prejaviť solidaritu a pomôcť zlepšiť situáciu žiadateľov o azyl, ktorí žiadajú o medzinárodnú ochranu v týchto členských štátoch. [8] Komisia prijala v októbri pracovný dokument útvarov Komisie, v ktorom sa hodnotí stav vykonávania tohto plánu (SWD(2014) 316 final). [9] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), zmenené nariadením (EÚ) č. 610/2013. [10] Ďalšie podrobnosti sú uvedené v piatej polročnej správe. [11] SCH/Com-ex (98) 26 def. [12] Ú. v. EÚ L 295, 6.11.2013, s. 27. [13] Vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2014) 4657 final z 11. júla 2014, ktorým sa vypracúva štandardný dotazník v súlade s článkom 9 nariadenia Rady (EÚ) č. 1053/2013 zo 7. októbra 2013, ktorým sa vytvára hodnotiaci a monitorovací mechanizmus na overenie uplatňovania schengenského acquis. [14] Vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2014) 3683 final z 18. júna 2014, ktorým sa ustanovuje viacročný program hodnotenia na roky 2014 – 2019 v súlade s článkom 5 nariadenia Rady (EÚ) č. 1053/2013 zo 7. októbra 2013, ktorým sa vytvára hodnotiaci a monitorovací mechanizmus na overenie uplatňovania schengenského acquis. [15] Ďalšie podrobnosti sú uvedené v piatej polročnej správe. [16] Vykonávacie rozhodnutie Komisie 2013/115/EÚ z 26. februára 2013, Ú. v. EÚ L 71, 14.3.2014. [17] Vykonávacie rozhodnutie Komisie zo 7. mája 2014, ktorým sa určuje dátum začatia prevádzky vízového informačného systému (VIS) v dvanástom, trinástom, štrnástom a pätnástom regióne (2014/262/EÚ). [18] Vykonávacie rozhodnutie Komisie z 28. augusta 2014, ktorým sa určuje dátum začatia prevádzky vízového informačného systému (VIS) v šestnástom regióne (2014/540/EÚ). [19] Tento mechanizmus bol zavedený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1289/2013, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti, Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013. Podrobnosti pozri v oddiele 4.3 piatej polročnej správy, kde je podrobne vysvetlený nový mechanizmus pozastavenia a revidovaný mechanizmus reciprocity. [20] Správa Komisie o hodnotení situácie neuplatňovania reciprocity s niektorými tretími krajinami v oblasti vízovej politiky, C(2014) 7218 final z 10. októbra 2014. [21] V tejto kapitole sú použité údaje z databázy Eurostatu dostupné k 21. októbru 2014 (v údajoch za júl nie sú zahrnuté údaje o Cypre). [22] Od konca roku 2009 sa v súlade s nariadením (ES) č. 539/2001 na občanov bývalej Juhoslovanskej republiky Macedónsko (FYROM), Čiernej Hory a Srbska, ktorí sú držiteľmi biometrického pasu, vzťahuje bezvízový styk pri ceste do členských štátov EÚ. Za rovnakých podmienok sa bezvízový styk pri cestách do členských štátov EÚ uplatňuje od 15. decembra 2010 na občanov Albánska a Bosny a Hercegoviny. [23] COM(2014) 646 final. [24] https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/141372.pdf