SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU o vykonávaní Schengenského fondu (2004 – 2006) /* COM/2013/0115 final */





SPRÁVA KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTU o vykonávaní Schengenského fondu (2004 – 2006) 1. ÚVOD Schengenský fond bol dočasný nástroj, ktorého cieľom bolo pomáhať prijímajúcim členským štátom financovať opatrenia na nových vonkajších hraniciach EÚ zamerané na vykonávanie schengenského acquis a kontrol na vonkajších hraniciach. Pokrýval obdobie rokov 2004 – 2006 a jeho celkový rozpočet bol vo výške 961 453 271 EUR. Prijímajúcimi členskými štátmi boli krajiny (sedem krajín), ktoré sa pripojili k Európskej únii v roku 2004: Estónsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Poľsko, Slovenská republika a Slovinsko. Ďalšie tri pristupujúce krajiny neparticipovali na Schengenskom fonde: Česká republika nemá vonkajšie pozemné hranice, v prípade Malty sa na pokrytie rovnakých oblastí politiky použil prechodný fond a Cyprus v tom čase ešte nebol pripravený začať proces hodnotenia v súvislosti s pripojením k schengenskému priestoru. Schengenský fond pomáhal príjemcom pokračovať v ich predchádzajúcom úsilí a stratégiách zameraných na modernizáciu ich riadenia hraníc vzhľadom na pripojenie k schengenskému priestoru. Zriadený bol článkom 35 a prílohou I k Aktu o pristúpení a jeho konečným cieľom bolo pomáhať krajine v súvislosti s pripojením k schengenskému priestoru. Skutočné oprávnené náklady v rámci Schengenského fondu dosiahli výšku viac ako 1 mld. EUR, pričom spolufinancovanie zo strany EÚ predstavovalo 85,27 % a zo strany vlád členských štátov 14,73 % z celku. Ako je uvedené v rozdelení podľa krajín (obrázok 1), rozsah financovania EÚ sa pohyboval od 53 mil. EUR pre Slovenskú republiku po 283 mil. EUR pre Poľsko. Príspevok EÚ sa celkove využil na 97,6 %. Všetky opatrenia bolo potrebné uskutočniť v období od 1. mája 2004 do 30. septembra 2007[1]. Termín na úhradu všetkých platieb bol stanovený na 31. decembra 2007. Schengenský fond bol zameraný na šesť kategórií opatrení: hraničné kontroly, hraničný dozor, správa víz, IT systémy, vzdelávanie a riadenie Schengenského fondu. Výsledkom opatrení spolufinancovaných v rámci Schengenského fondu bolo: · začlenenie všetkých siedmich členských štátov do schengenského priestoru v stanovenej lehote, · dosiahnutie lepšej bezpečnosti na vonkajších hraniciach EÚ, · dosiahnutie lepšej prevencie nelegálneho prisťahovalectva. Pokiaľ ide o riadenie hraníc, Schengenský fond umožnil dosiahnuť: · lepšiu kvalitu hraničných kontrol, lepšiu kvalitu služieb cestujúcim na hraničných priechodoch a rýchlejšiu výmenu informácií, · lepší hraničný dozor vďaka zvýšeniu mobility: nové digitálne rádiové zariadenia, nové cestné hliadkové vozidlá a viac zamestnancov, čím sa zvýšila schopnosť reakcie; okamžite dostupné a výkonnejšie dopravné prostriedky; zvýšená schopnosť zasahovať v mimoriadnych podmienkach: noc, zima a náročné poveternostné podmienky s nízkou viditeľnosťou; väčšie pokrytie dozoru na hraničných čiarach: ďalšie radarové pozície, kamerový dohľad, · lepšiu detekciu falzifikátov dokladov novými detekčnými zariadeniami, · lepšie pokrytie rádiolokačnou sieťou na zelenej hranici, · vyššiu kvalitu a rýchlosť postupu vydávania víz, · efektívnu spoluprácu pohraničnej stráže a polície a lepšiu koordináciu operácií, · vyšší počet zatknutých osôb hľadaných vnútroštátnymi a medzinárodnými službami na základe účinných kontrol v databáze Schengenského informačného systému (SIS), · posilnenie vedomostnej základne pre operačné rozhodovanie a lepšiu spravodajskú analýzu v rámci jednotlivých služieb, · zavedenie kvalitného vzdelávacieho systému. Táto správa je založená na správach z hodnotení ex post, ktoré poskytlo sedem členských štátov, na ktoré sa vzťahoval Schengenský fond, a na analýze relevantných podkladových dokumentov. 2. ÚČEL A ROZSAH FONDU Schengenské acquis[2] predstavovalo najpodrobnejšiu časť kapitoly 24 „Spravodlivosť, sloboda a bezpečnosť“ pri rokovaniach s kandidátskymi krajinami. Tieto krajiny podpísali zmluvu o pristúpení 16. apríla 2003 a oficiálne sa pripojili k Európskej únii 1. mája 2004 po ukončení ratifikačných postupov. Schengenský fond bol zriadený článkom 35 Aktu o pristúpení Cypru, Českej republiky, Estónska, Litvy, Lotyšska, Malty, Maďarska, Poľska, Slovenskej republiky a Slovinska[3]. Všeobecným cieľom tohto fondu bolo pomôcť členským štátom uvedeným v článku 35 ods. 2 Aktu o pristúpení financovať opatrenia na nových vonkajších hraniciach EÚ na účely vykonávania schengenského acquis. K hlavným pravidlám prijatým v rámci schengenského rámca patrí: · zrušenie kontrol osôb na vnútorných hraniciach, · spoločný súbor pravidiel vzťahujúcich sa na osoby prekračujúce vonkajšie hranice EÚ, · harmonizácia podmienok vstupu a pravidiel týkajúcich sa krátkodobých víz, · posilnená policajná spolupráca (vrátane práv týkajúcich sa cezhraničného dozoru a prenasledovania za hranicami), · užšia justičná spolupráca na základe rýchlejšieho systému vydávania osôb a presunu výkonu rozsudkov v trestných veciach, · zavedenie a rozvoj Schengenského informačného systému (SIS). Tento osobitný finančný nástroj bol zameraný na podporu kandidátskych krajín, ktoré sa v tom čase pripojili k EÚ, pri procese pristúpenia k schengenskému priestoru a konkrétnejšie pri rušení kontrol na vnútorných hraniciach a posilňovaní riadenia vonkajších hraníc. Podľa článku 35 aktu o pristúpení sa nasledovné typy opatrení považovali za oprávnené na financovanie v rámci Schengenského fondu: – investície do výstavby, rekonštrukcie a modernizácie infraštruktúry hraničných priechodov a súvisiacich budov, – investície do akéhokoľvek prevádzkového zariadenia (napr. laboratórne vybavenie, detektory, hardvér a softvér Schengenského informačného systému SIS 2, dopravné prostriedky), – vzdelávanie pohraničnej stráže, – príspevky na výdavky na logistiku a prevádzku. Komisia prijala 5. februára 2004 rozhodnutie o riadení a monitorovaní Schengenského fondu[4], v ktorom sú stanovené postupy pre výberové konania a kritériá oprávnenosti vzniknutých výdavkov. Zmenené a doplnené bolo novým rozhodnutím[5], ktorým sa predĺžil termín na realizáciu zákaziek do 30. septembra 2007 (v predchádzajúcom rozhodnutí 31. decembra 2006). V dôsledku výnimočných okolností, ktoré spôsobili oneskorenie pri zavádzaní projektov súvisiacich so systémom SIS II, sa zadávanie zákaziek súvisiacich so systémom SIS II predĺžilo do 31. marca 2007[6]. Schengenský fond bol riadený v súlade so systémom decentralizovaného riadenia. 3. ZDROJE EÚ SPRÍSTUPNENÉ ČLENSKÝM ŠTÁTOM A VNÚTROŠTÁTNE SPOLUFINANCOVANIE Skutočné oprávnené náklady vzniknuté v rámci Schengenského fondu boli celkove vo výške 1 067 669 235 EUR, pričom spolufinancovanie EÚ predstavovalo 910 371 476 EUR (85,27 %) a vnútroštátne spolufinancovanie predstavovalo 157 297 780 EUR (14,73 %). Obrázok 1: Rozdelenie podľa krajín · Hlavní príjemcovia: Poľsko (283,3 mil. EUR), Maďarsko (153,7 mil. EUR) a Litva (149,9 mil. EUR). Pridelené rozpočtové prostriedky pre tieto tri členské štáty súhrnne predstavovali 65 % celkovej sumy určenej pre všetky zúčastnené členské štáty. · K členským štátom, ktoré dostali od 6 % do 13 % celkovej sumy na obdobie rokov 2004 – 2006, patria: Slovinsko (113,9 mil. EUR), Lotyšsko (78,9 mil. EUR), Estónsko (77 mil. EUR) a Slovenská republika (53,5 mil. EUR). Podľa článku 2 rozhodnutia Komisie K(2004)248 by miera pomoci EÚ poskytnutá v rámci tohto fondu mohla predstavovať až 100 %. Neboli stanovené jasné kritériá na určenie percentuálneho podielu vnútroštátnych výdavkov, ktoré sa majú hradiť zo Schengenského fondu[7]. Členské štáty mohli teda voľne deklarovať akúkoľvek úroveň vnútroštátneho príspevku k fondu. Výdavky, na ktoré sa vzťahoval fond, sa však nemohli hradiť z niektorého iného finančného nástroja EÚ. Podiel spolufinancovania členskými štátmi sa líši medzi prijímajúcimi členskými štátmi, napríklad Poľsko poskytlo len 1,88 % oprávnených nákladov (5 414 201,99 EUR), zatiaľ čo v Slovinsku spolufinancovanie predstavovalo až 34 % (59 036 202,97 EUR), najmä pre oneskorenie vzniknuté pri výstavbe, v prípade ktorého bolo potrebné uhradiť tieto výdavky z vnútroštátnych finančných prostriedkov, pretože vznikli mimo obdobia vykonávania fondu. Obrázok 2: Spolufinancovanie členskými štátmi Spolufinancovanie členskými štátmi Pokiaľ ide o využitie pridelených rozpočtových prostriedkov EÚ, miera využitia bola veľmi vysoká, od 90,6 % v prípade Maďarska až po viac než 100 % v prípade Poľska[8]. Celková miera využitia bola 97,6 %. Tabuľka 1: Miera využitia || Plánované sumy || Konečné oprávnené náklady || Miera využitia Estónsko || 79 629 000 EUR || 77 001 525 EUR || 96,70 % Maďarsko || 169 562 611 EUR || 153 694 401 EUR || 90,64 % Lotyšsko || 79 701 739 EUR || 78 975 718 EUR || 99,09 % Litva || 151 657 105 EUR || 149 862 483 EUR || 98,82 % Poľsko || 278 458 520 EUR || 283 329 466 EUR || 101,75 % Slovenská republika || 53 866 478 EUR || 53 527 465 EUR || 99,37 % Slovinsko || 119 800 000 EUR || 113 980 418 EUR || 95,4 % SPOLU || 932 675 453 EUR || 910 371 475 EUR || 97,61 % 4. PRÍPRAVA VYKONÁVANIA FONDU V ČLENSKÝCH ŠTÁTOCH 4.1. Získanie uistenie o správnosti a zákonnosti výdavkov Rozhodnutie Komisie o riadení a monitorovaní Schengenského fondu[9] bolo zamerané na zabezpečenie harmonizovaného využívania tohto nástroja a stanovenie pravidiel na riadenie tohto fondu. V pravidlách sú stanovené postupy výberu a kritériá oprávnenosti, pokiaľ ide o výdavky vynaložené v rámci fondu. Schengenský fond bol riadený v súlade s režimom decentralizovaného riadenia v zmysle článku 53c nariadenia o rozpočtových pravidlách[10]. Veľká časť zodpovednosti za riadenie a kontrolu finančných prostriedkov pridelených EÚ v rámci tohto fondu bola prenesená na členské štáty s kontrolou ex post, ktorú mala vykonávať Komisia. V rozhodnutí sú stanovené tieto požiadavky: – článok 3 ods. 2: Komisia sa uistí, či proces verejného obstarávania je v súlade so zásadami transparentnosti, proporcionality, rovnakého zaobchádzania a zákazu diskriminácie, – článok 8: Komisia preverí, či existujú primerané systémy riadenia a kontroly, – článok 14 ods. 1: Komisia zabezpečí existenciu certifikačného postupu, – článok 15 ods. 1: Komisia zabezpečí existenciu systémov overovania. Zamestnanci Komisie pravidelne vykonávali monitorovacie misie na kontrolu týchto požiadaviek. Komisia vydala tiež: – Pripomienky k dodržiavaniu pravidiel oprávnenosti opatrení naplánovaných prijímajúcimi členskými štátmi v ich orientačných plánoch na obdobie rokov 2004 – 2006. Prijímajúce členské štáty boli zodpovedné za plánovanie, výber a vykonávanie jednotlivých opatrení a hospodárenie s finančnými prostriedkami, ktorých správne použitie overila Komisia ex post v súlade s nariadením o rozpočtových pravidlách 1605/2002 a jeho vykonávacími pravidlami[11]. Členské štáty boli zodpovedné za koordináciu využívania tohto fondu s pomocou ostatných nástrojov EÚ, za zabezpečenie kompatibility s ostatnými politikami EÚ a súladu s nariadením o rozpočtových pravidlách. V rámci Schengenského fondu sa systém platieb zakladal na ročných platbách paušálnych súm poskytnutých každému prijímajúcemu členskému štátu po prijatí ročných rozhodnutí o financovaní Komisiou pre každú príslušnú krajinu. Platby paušálnych súm sa mali využiť do troch rokov od prvej platby a všetky nevyužité alebo neoprávnene vynaložené finančné prostriedky mali byť vrátené Komisii po uzatvorení účtov. Šesť mesiacov po uplynutí trojročnej lehoty prijímajúce členské štáty museli predložiť komplexnú správu o finančnej realizácii platieb paušálnych súm spolu s vyhlásením odôvodňujúcim výdavky. 4.2. Formovanie vnútroštátnych stratégií na využívanie zdrojov EÚ Všetkých sedem dotknutých členských štátov uviedlo, že ich celkový prístup pri vykonávaní Schengenského fondu spočíval v pokračovaní v ich predchádzajúcom úsilí a stratégiách na modernizáciu ich riadenia hraníc a policajných systémov. Členské štáty prijali v tejto súvislosti minimálne dva konkrétne strategické dokumenty: Schengenský akčný plán (SAP) a generálny plán pre systém SIS II. Zdôraznili, že ich hlavnými cieľmi bolo posilniť bezpečnosť vonkajších hraníc a riadiť migračné toky. Celkove boli ich investície zamerané v prvom rade na podobné záležitosti: výstavba, rekonštrukcia a modernizácia hraničných priechodov a ďalších súvisiacich stavieb, prevádzkové vybavenie na spracovanie a výmenu údajov, dopravné prostriedky a rádiokomunikačné zariadenia, zlepšovanie jazykových a technických zručností. Vo vnútroštátnych národných stratégiách pre Schengenský fond boli stanovené ciele v rozsahu od štyroch komplexnejších (Poľsko, Maďarsko) po 31 podrobnejších (Lotyšsko). V Maďarsku, Poľsku a Slovenskej republike nadobudol Schengenský fond začlenením do všeobecných dokumentov národnej stratégie (SAP, stratégie integrovaného riadenia hraníc) silný strategický rozmer a jasne sa spájal s inými zdrojmi financovania (programy Phare, prechodný fond, nórsky finančný mechanizmus, vnútroštátne financovanie). Slovinsko, Estónsko, Litva a Lotyšsko vychádzali pri vykonávaní tohto fondu zväčša zo svojich vnútroštátnych schengenských akčných plánov [12]. Pred zriadením Schengenského fondu Maďarsko prijalo rad vládnych rozhodnutí (2001 – 2003) a strednodobé rezortné stratégie, ktoré pripravili cestu pre stratégiu spoločného riadenia hraníc, ktorá sa ďalej sa rozvinula do maďarskej stratégie integrovaného riadenia hraníc. Na základe svojej centrálnej polohy v Európe Maďarsko uprednostnilo kontrolu pohraničného styku. Komplementarita zdrojov financovania bola tiež starostlivo zohľadnená. Poľsko začlenilo svoju stratégiu týkajúcu sa Schengenského fondu do svojej stratégie integrovaného riadenia hraníc (na obdobie rokov 2000 – 2002, potom na obdobie rokov 2003 – 2005) s cieľom rozvíjať model bezpečnosti hraníc na zabezpečenie vnútornej bezpečnosti a najmä zabrániť nelegálnemu prisťahovalectvu. Túto stratégiu spojilo tiež s osobitným rozpočtovým riadkom fondu Phare vyčleneným na rozvoj úloh uvedených v strategických dokumentoch integrovaného riadenia hraníc. Jednoznačnou prioritou bolo prevádzkové vybavenie a IT systémy. Okrem fondu Phare Poľsko využívalo na vykonávanie svojej stratégie integrovaného riadenia hraníc fondy Phare 2000, 2001, 2002 a 2003 a nórsky mechanizmus. Slovenská republika zašla ešte o krok ďalej než SAP so slovenskou národnou implementačnou stratégiou pre vykonávanie Schengenského fondu, v ktorej boli identifikované nedostatky, ktoré mali byť pokryté samotným Schengenským fondom. Tieto potreby boli vysvetlené stanovením 16 operačných cieľov pre Schengenský fond a boli spojené so SAP, do ktorého boli tiež zaradené ďalšie podporné nástroje EÚ, napr. Phare a prechodný fond. Estónsko využilo prostriedky zo Schengenského fondu na realizáciu častí svojho SAP bez vypracovania konkrétnej stratégie pre Schengenský fond. Pokiaľ ide o investície, uprednostnili sa prevádzkové systémy, dopravné prostriedky a IT systémy. Litva si zvolila dva strategické ciele: 1. posilniť bezpečnosť na vonkajších hraniciach EÚ a zabrániť tým nelegálnemu prisťahovalectvu a nelegálnemu vstupu do EÚ a 2. náležite kontrolovať toky cestujúcich. Rozhodla sa pomerne rovnomerne rozložiť spolufinancovanie EÚ na tieto ciele: dopravné prostriedky, infraštruktúra, ďalšie informačné technológie a vzdelávanie. Slovinská stratégia týkajúca sa Schengenského fondu bola rozsiahla a zameraná na zabezpečenie potrebných podmienok na riadne vykonávanie schengenského acquis. Navrhnutých bolo sedem cieľov (neskôr sa rozšírili na deväť). Pokiaľ ide o investície, uprednostnila sa infraštruktúra, informačné technológie a mzdy pre novoprijatých zamestnancov. Okrem posilnenia vonkajších hraníc a zavedenia informačných systémov sa Lotyšsko zameralo na zvýšenie kapacity svojich inštitúcií a schopností pracovníkov, aby boli v súlade s požiadavkami schengenského acquis. Dôraz sa kládol na zavedený regulačný rámec, konkrétnejšie na technické vybavenie. Jedným zo strategických cieľov bolo vytvoriť systém riadenia migračných tokov. 5. VYKONÁVANIE SCHENGENSKÉHO FONDU 5.1. Systémy riadenia a kontroly zriadené na vykonávanie Schengenského fondu Prijímajúce členské štáty určili buď ministerstvo vnútra (Estónsko, Litva, Slovenská republika, Poľsko, Lotyšsko) alebo ministerstvo financií (Slovinsko, Maďarsko) za orgán zodpovedný za vykonávanie tohto nástroja. Existovali rôzne scenáre v súvislosti s organizáciou zodpovedného orgánu: len Litva vytvorila špeciálny subjekt, zatiaľ čo Estónsko, Slovenská republika a Slovinsko určili existujúci útvar ako zodpovedný orgán a Poľsko a Lotyšsko vymenovali už existujúci medzirezortný tím. Ministerstvo financií bolo vo všeobecnosti určené ako platobná agentúra. Prijímajúce krajiny sa opierali o skúsenosti, ktoré nadobudli pri vykonávaní a riadení predvstupových fondov. Vo svojich národných hodnotiacich správach všetky prijímajúce členské štáty uznali význam riadiaceho výboru, výboru pre hospodárenie a monitorovacieho výboru, ktoré boli zriadené na účely usmernenia a dohľadu nad vykonávaním Schengenského fondu. V týchto výboroch boli spravidla sústredené všetky hlavné dotknuté inštitúcie a vo veľkej miere sa zapájali do výberu projektov, prerozdeľovania finančných prostriedkov a monitorovania. Často sa zdôrazňovalo, že flexibilita systému riadenia a kontroly v kombinácii s vysokou mierou zodpovednosti poskytnutou členským štátom (prostredníctvom riadiacich výborov) bola kľúčom k úspechu schengenského fondu. Poľsko, Estónsko, Maďarsko a Lotyšsko využilo zákazky na technickú pomoc na vykonávanie časti aktivít projektového riadenia (príprava súťažných podkladov, monitorovanie, školenie o verejnom obstarávaní, audit). 5.2. Kvantitatívne a kvalitatívne aspekty vykonávania fondu členskými štátmi Čo sa týka šiestich kategórií Schengenského fondu, výdavky smerovali hlavne na hraničný dozor a IT systémy, čo dohromady predstavovalo 74 % (672,4 mil. EUR) celkových investícií. Správa víz a vzdelávanie predstavovali len 6 % (57,9 mil. EUR). Obrázok 3: Rozdelenie príspevku EÚ podľa kategórií Obrázok 4: Výdavky podľa krajiny a kategórie (príspevok EÚ) Hraničný dozor bol hlavnou oblasťou, kam smerovali investície, vo všetkých prijímajúcich členských štátoch okrem Poľska (kde bol druhý v poradí), s najväčším podielom 75 % v Slovenskej republike. IT systémy boli prioritou všade, buď ako prvoradý cieľ (Poľsko), alebo na druhom mieste (Slovinsko, Estónsko, Slovenská republika, Litva) alebo treťom mieste (Maďarsko, Lotyšsko). Treba uviesť tieto vnútroštátne špecifiká: Slovinsko (19,4 %) a Maďarsko (12,8 %) použili viac ako 10 % finančných prostriedkov na riadenie Schengenského fondu (zamestnanci). Litva použila 11 % finančných prostriedkov na vzdelávanie a budovanie kapacít (zriadenie školy pohraničnej stráže a vzdelávacieho strediska). Lotyšsko vyčlenilo 11,35 % finančných prostriedkov na správu víz (rekonštrukcia konzulárnych oddelení, vzdelávanie zamestnancov, vybavenie). Pokiaľ ide o podkategórie, hlavné rozpočtové riadky tvorili: infraštruktúra (28 %), dopravné prostriedky (16,6 %) a SIS (12,8 %). Tabuľka 2: Rozdelenie príspevkov EÚ podľa podkategórií Podkategórie || Suma || Podiel spolufinancovania EÚ Infraštruktúra || 255 341 341 EUR || 28,0 % Dopravné prostriedky || 151 456 150 EUR || 16,6 % SIS || 116 578 179 EUR || 12,8 % Iné systémy kontroly || 95 313 280 EUR || 10,5 % Vybavenie || 88 394 988 EUR || 9,7 % Systémy || 49 821 637 EUR || 5,5 % SIS a VIS || 41 344 964 EUR || 4,5 % VIS || 34 176 305 EUR || 3,8 % Zamestnanci || 31 743 183 EUR || 3,5 % Vzdelávanie || 30 527 698 EUR || 3,4 % Logistika || 15 642 828 EUR || 1,7 % Operácie || 30 921 828 EUR || 0,1 % Investície do infraštruktúry sú zďaleka najrozsiahlejšie. Predstavujú 255,3 mil. EUR, 28 % celkového Schengenského fondu. Tieto náklady možno rozdeliť medzi tri ciele: hraničné kontroly (36 %), hraničný dozor (62 %) a správa víz (2 %). Obrázok 5: Rozdelenie príspevkov EÚ podľa kategórie hraníc 5.3. Problémy pri vykonávaní fondu a ich zmiernenie Prijímajúce členské štáty sa jednomyseľne zhodli, že najťažšie pre ne bolo uplatňovať pravidlá oprávnenosti. Komisia vysvetlila najčastejšie opakujúce sa problémy prostredníctvom viacerých technických prehľadov. Vzťahovali sa na pravidlá oprávnenosti týkajúce sa DPH, miezd, logistiky a nákupu pozemkov. Väčšina prijímajúcich členských štátov uviedla oneskorenie v prvom roku vykonávania hlavne z toho dôvodu, že tento mechanizmus bol úplne nový. Členské štáty sa stretávali s problémami, ktoré sa týkali: · Vykonávacích pravidiel. K problémom, ktoré uviedli členské štáty, patrili presné metodické usmernenia a včasnejšie vysvetlenia, ktoré sa požadovali od Komisie. · Systémov riadenia. Čelili ťažkostiam pri zriaďovaní náležitého a efektívneho systému riadenia a kontroly, ako aj problémom v súvislosti s náborom kvalifikovaných zamestnancov. Väčšina týchto problémov bola vyriešená v priebehu niekoľkých mesiacov vykonávania. Riadenie verejného obstarávania bolo tiež výzvou, ktorej čelila väčšina prijímajúcich krajín a ktorá viedla k: – omeškaniam v dôsledku sťažností, najmä v prípade veľkých zákaziek, – prekročeniu rozpočtu v dôsledku podhodnotenia nákladov, inflácie a obmedzených trhov, zhoršenie situácie bolo spôsobené dostupnosťou veľkého množstva finančných prostriedkov, – neistote v súvislosti s oprávnenosťou opatrení a nákladov. Opatrenia prijaté na zmiernenie väčšinou spočívali v prerozdelení nevyužitých rozpočtov na rôzne činnosti. Napríklad v dôsledku komplikácií vo verejnom obstarávaní (prekročenia rozpočtu a nedostatku času na opätovné predloženie ponúk) Poľsko zrušilo svoj projekt na technické ochranné systémy (52 mil. EUR) a presunulo finančné prostriedky na podobné projekty. V porovnateľnej situácii (oneskorenie verejnej súťaže a realizácie v prípade stavebných prác) sa Slovinsko rozhodlo uhradiť výdavky z vnútroštátnych finančných prostriedkov a využiť spolufinancovanie zo strany EÚ na iné činnosti. Lotyšsko a Estónsko čelilo rozpočtovým problémom, pretože ich krajiny postihla vysoká inflácia v rokoch 2004 – 2005. Výsledkom bolo prekročenie rozpočtov a zrušenie výberových konaní. Z tohto dôvodu sa rozhodli obmedziť počet stavebných prác a zariadení a presmerovať sumy na podobné ciele. Niektoré prijímajúce členské štáty sa zmienili aj o ťažkostiach v komunikácii s Komisiou. Ďalšou výzvou, ktorej čelili prijímajúce členské štáty, bol vývoj IT systémov zameraných na zabezpečenie vhodných mechanizmov na výmenu informácií v rámci schengenského priestoru. Konkrétnejšie, technologické úpravy v súvislosti s normami Schengenského informačného systému II (SIS II) sa považovali za veľmi náročné. Komisia sa v roku 2007[13] rozhodla vyvinúť systém SISone4all, ktorý umožňoval, aby sa členské štáty mohli pripojiť k schengenskému priestoru bez systému SIS II. Tento krok členské štáty uvítali ako riešenie pre ukončenie vývoja a realizáciu IT systému, čo by inak nebolo možné na základe predchádzajúceho časového rámca. V súvislosti s časovým rámcom na vykonávanie všetky prijímajúce členské štáty považovali počiatočný dátum ukončenia Schengenského fondu (31. december 2006) za veľmi obmedzujúci. Ako všetky potvrdili, dve rozhodnutia[14], ktoré prijala Komisia na predĺženie termínov na záväzky a platby, mali rozhodujúcu úlohu v optimalizácii využitia príspevku EÚ a umožnenie fyzickej realizácie projektov. Prijímajúce členské štáty odhadujú, že približne 50 % realizácie projektov prebiehalo v roku 2007. Treba pripomenúť, že príjemcovia dokázali včas preorganizovať svoje programy, keďže rozhodnutie o predĺžení termínu na realizáciu zákaziek do konca septembra 2007 bolo prijaté začiatkom roku 2006. Rozhodnutie uľahčilo efektívnu realizáciu projektov. Navyše bez tohto rozšírenia by finančná realizácia bola oveľa nižšia. Poľsko odhadlo, že 148 385 650 EUR (52,37 % celkovej požadovanej sumy) sa vynaložilo po počiatočnom termíne, ktorým bol 31. december 2006. Viac ako 25 mil. EUR (približne 8,6 % celkového príspevku EÚ) zo 148 mil. EUR sa priamo spájalo s projektmi na systém SIS II a následne využilo predĺženie obdobia oprávnenosti poskytnuté na tieto projekty. Tieto sumy sa týkali veľmi dôležitých a strategických projektov[15], ktoré boli ohrozené tým, že nebudú spadať do obdobia oprávnenosti. V Litve bolo 40 % všetkých prostriedkov na programy v rámci Schengenského fondu zmluvne dohodnutých pred 2. októbrom 2006 a 96,21 % do 31. decembra 2006. Keby Komisia nebola prijala rozhodnutie o predĺžení realizácie zákaziek, nebolo by možné ani zadať, ani úplne realizovať zákazky. Litva odhadla, že by nevyčerpala 40 % sumy. Do 31. decembra 2006 bolo skutočne vyplatených len 26 % výdavkov Schengenského fondu na obdobie rokov 2004 – 2006. Rozšírenie činností súvisiacich so systémom SIS umožnilo realizáciu dvoch hlavných projektov SIS II[16] v celkovej výške viac ako 26 mil. EUR (podiel financovania zo Schengenského fondu 17 % ). V Slovinsku platby zo Schengenského fondu dosiahli do 31. decembra 2006 výšku 48,4 mil. EUR, čo predstavovalo len 40 % celkového príspevku EÚ. Konečné plnenie predstavovalo 95,11 %, čo znamená, že viac než 50 % finančného plnenia sa uskutočnilo v roku 2007. V Lotyšsku len 11 % finančných prostriedkov bolo viazaných v júli 2006 a väčšina zmlúv na zákazky bola podpísaná na úplnom konci roka 2006. Odhaduje sa, že bez predĺženia by sa nevyužili dve tretiny finančných prostriedkov. V Slovenskej republike podľa odhadu by bez prvého predĺženia nebolo viazaných 70 % finančných prostriedkov a rozhodnutie o činnostiach súvisiacich so systémom SIS sa týkali 7 % finančných prostriedkov. 6. HODNOTENIE VYKONÁVANIA Na účely posúdenia vykonávania Schengenského fondu sa vykonala komplexná analýza. Zahŕňala posúdenie vplyvu fondu na vnútroštátnej úrovni a hodnotenie účinnosti vykonávania programu, merané bolo na základe súboru relevantných ukazovateľov. 6.1. Význam pre situácie v jednotlivých štátoch Podľa prijímajúcich členských štátov Schengenský fond bol významný pre ich vnútroštátnu situáciu z viacerých hľadísk: · Finančné prostriedky. Významne prispel k zníženiu finančnej záťaže v dôsledku vykonávania požiadaviek schengenského acquis z hľadiska vnútroštátnych rozpočtov. Všetky dotknuté členské štáty uviedli, že bez Schengenského fondu by neboli schopné dosiahnuť rovnakú úroveň súladu so schengenským acquis v stanovenej lehote. · Stratégie. Flexibilný prístup Schengenského fondu umožnil všetkým prijímajúcim členským štátom vypracovať a vykonávať veľmi rôznorodé stratégie a operačné ciele. Rozdelenie do piatich „hlavných cieľov“ v súlade s článkom 35 Aktu z roku 2003 o pristúpení[17] poskytlo členským štátom dostatočné usmernenia pre prípravu ich stratégií. Tento prístup všetky členské štáty považovali za významný, pretože reagoval na potreby/nedostatky[18] zistené pri navrhovaní a prijímaní Schengenského akčného plánu (SAP). V tejto súvislosti úspešne pokračovala podpora, ktorú poskytovala Komisia prostredníctvom ďalších fondov, napr. programu Phare a prechodného fondu (Poľsko, Slovenská republika, Lotyšsko a Maďarsko). Pomohla im realizovať ich vnútroštátne stratégie bez toho, aby im uložila ciele. Poľsko uviedlo, že muselo vykonať určité zmeny vo svojej stratégii na prispôsobenie sa schengenským požiadavkám (Schengenský akčný plán, generálny plán pre systém SIS II a stratégia integrovaného riadenia hraníc). · Riadenie. Flexibilný prístup k riadeniu a kontrolným systémom (viacročné plánovanie a ročné orientačné harmonogramy umožňujúce flexibilné pridelenie zdrojov medzi projektmi s rozsiahlou zodpovednosťou poskytnutou členským štátom) umožnili členským štátom rýchlo prispôsobiť svoje stratégie meniacim sa potrebám. Vzhľadom na obmedzený časový rámec len takáto flexibilita mohla zabezpečiť vysokú mieru vykonávania Schengenského fondu. 6.2. Účinnosť vykonávania programu Účinnosť sa meria dosiahnutými cieľmi stanovenými prostredníctvom vykonávania programu a konkrétnym dopadom Schengenského fondu na odvetvie. K hlavným a najdôležitejším výsledkom, na ktoré sa poukazuje, patrí: · úspešná integrácia všetkých príjemcov do schengenského priestoru, · lepšia bezpečnosť na vonkajších hraniciach EÚ (Poľsko, Litva, Lotyšsko), · posilnený boj proti nelegálnemu prisťahovalectvu. Účinnosť vykonávania Schengenského fondu možno sledovať aj prostredníctvom sebahodnotenia v súvislosti s piatimi operačnými cieľmi, v rámci ktorého členské štáty uvádzajú v priemere vysokú mieru spokojnosti. Tabuľka 3: Sebahodnotenie členských štátov, pokiaľ ide o dosiahnutie cieľov || Slovinsko || Poľsko || Estónsko || Slovensko || Litva || Maďarsko || Lotyšsko Lepšie hraničné kontroly || 5 || 4 || 5 || 3 || 5 || 4 || 4 Lepší hraničný dozor || 5 || 4 || 4 || 4 || 5 || 4 || 4 Lepšia správa víz || 4 || 4 || 4 || 3,5 || 5 || 4 || 4 Kvalitnejšie systémy IT || 4 || 4 || 5 || 4,5 || 4 || 4 || 5 Posilnené vzdelávanie a zlepšené zručnosti a know-how zamestnancov || 5 || Nehodnotené || 5 || 4 || 5 || 5 || 4 Stupnica hodnotenia: 5 – najvyššia úroveň spokojnosti,1 – najnižšia úroveň spokojnosti Hodnotenia je potrebné posudzovať s opatrnosťou, pretože sú sebahodnotením, ktoré sa zakladá na vnímaní. Napríklad ukazuje sa, že Slovenská republika má najnižšie sebahodnotenie, aj keď nepoukazuje na žiadne ťažkosti. Dokonca usudzuje, že vykonávanie hraničných kontrol sa výrazne zlepšilo. Z hľadiska finančnej účinnosti je potrebné poznamenať, že pomer skutočných a plánovaných výdavkov je veľmi vysoký a pohybuje sa od 90 % (Maďarsko) do 100 % (Poľsko[19]). Účinnosť Schengenského fondu možno merať aj prostredníctvom jeho vplyvu na riadenie hraníc. Hlavné odhady sú: · Hraničné kontroly: – znížená čakacia doba v Slovinsku a Litve (odhaduje až o 30 % vďaka oddeleniu toku cestujúcich): oddelenie toku cestujúcich od toku vozidiel a moderné vybavenie na kontrolu a skenovanie vozidiel, – čakacia doba rovnaká v Maďarsku a Lotyšsku, ale s vyššou úrovňou bezpečnosti alebo v niektorých prípadoch zvýšená v dôsledku prísnejších bezpečnostných kontrol (Lotyšsko), – kvalitnejšie pohovory s cestujúcimi vďaka vzdelávaniu (najmä jazykovému vzdelávaniu – Lotyšsko a Litva) a zlepšenie kvality služieb pre cestujúcich na hraničných priechodoch (nie sú však k dispozícii žiadne údaje ani prieskumy spokojnosti), – rýchlejšia výmena informácií prostredníctvom nových informačných systémov (Lotyšsko). · Zlepšený hraničný dozor vďaka zvýšenej mobilite: – nové digitálne rádiové zariadenia, nové cestné hliadkové vozidlá a viac zamestnancov na základe čoho sa zvýšila schopnosť reakcie (Maďarsko), – okamžite dostupné a výkonnejšie dopravné prostriedky (Estónsko, Lotyšsko), – lepšia schopnosť zasahovať v mimoriadnych podmienkach: v noci (Maďarsko, Slovinsko), v zime a nepriaznivých poveternostných podmienkach s nízkou viditeľnosťou (Estónsko, Slovinsko, Poľsko), – rozšírenie priestoru, kde sa vykonáva dozor nad hraničnou čiarou (Estónsko): ďalšie radarové pozície, kamerový dohľad. Na základe toho sa zvýšil počet odhalených falšovaných dokladov a odcudzených vozidiel. Vo všetkých členských štátoch okrem Lotyšska sa pozoroval pokles počtu osôb zadržaných pri nelegálnom prekročení vonkajších hraníc EÚ (až 50 % v Poľsku od roku 2003 do 2007), čo sa vysvetľovalo odradzujúcim účinkom posilneného hraničného dozoru, – zlepšené odhaľovanie falšovania dokladov: prvá a najmä následná kontrola sú oveľa efektívnejšie vďaka novým detekčným zariadeniam (Poľsko, Litva), – lepšie pokrytie rádiolokačnou sieťou na zelenej hranici (od 55 % do 100 % v Lotyšsku), – zvýšená kvalita a rýchlosť postupu vydávania víz vďaka novému vybaveniu, informačným systémom a vzdelávaniu (Slovinsko, Litva, Lotyšsko), urýchlili sa tým postupy v správe víz a sú tiež bezpečnejšie a jednotnejšie (Lotyšsko), lepší systém bezpečnostnej kontroly na konzulátoch (Estónsko, Litva), – účinná spolupráca pohraničnej stráže a polície a lepšia operačná koordinácia (Litva). · Zvýšený počet zatknutých osôb hľadaných vnútroštátnymi a medzinárodnými službami vďaka účinným kontrolám v databáze SIS (Poľsko). · Posilnená vedomostná základňa pre operačné rozhodovanie a lepšia spravodajská analýza v rámci služieb (Litva, Slovenská republika). · Zavedený kvalitný vzdelávací systém so systémom školenia školiteľov (Slovenská republika) a jazykovým vzdelávaním pre pohraničnú stráž (Lotyšsko). Rámček 1: Poľský systém hraničného dozoru Príkladom zvýšenej schopnosti, pokiaľ ide o vykonávanie hraničného dozoru, je hraničný úsek nachádzajúci sa v blízkosti pristávacej plochy pre vrtuľníky pohraničnej stráže v dedine Huwniki (Podkarpatské vojvodstvo). Nákup vrtuľníkov v rámci Schengenského fondu umožnil účinnú kontrolu hraníc s Ukrajinou a Bieloruskom s vysokou presnosťou zaistenou prostredníctvom zariadenia namontovaného na strojoch (infračervené kamery a výkonné svetlomety). Ak posádka vrtuľníka zistí, že dochádza k nelegálnemu prekročeniu hranice, tím pozemnej pohraničnej stráže za pomoci terénnych vozidiel zakúpených prostredníctvom Schengenského fondu mu dokáže zabrániť. Táto metóda umožnená vďaka nákupom prostredníctvom Schengenského fondu zlepšila úroveň bezpečnosti na vonkajších hraniciach EÚ. Rámček 2: Slovinský digitálny rádiový systém Ministerstvo vnútra vybudovalo infraštruktúru digitálneho rádiového systému (TETRA) na zvýšenie účinnosti cezhraničnej policajnej spolupráce. K vybaveniu patrí 63 základných staníc, tri centrálne prepínače a 2 160 rádiových terminálov. Tento digitálny rádiový systém umožnil úspešnú výmenu informácií na vnútroštátnej úrovni aj na schengenskej úrovni a zaisťuje bezpečnú výmenu informácií. Na účely posúdenia efektívnosti Schengenského fondu bol vybraný rad ukazovateľov. Informácie poskytnuté členskými štátmi však boli príliš rozdielne, aby umožnili komplexné porovnanie týchto údajov. Tabuľka 4: Ukazovatele – Počet cestujúcich z/do štátov mimo schengenského priestoru || Počet cestujúcich z/do štátov mimo schengenského priestoru za použitia nových informačných technológií (zodpovedajúcich schengenským požiadavkám) na vonkajších hraniciach Estónsko || 2008 – 5 971 678 2009 – 6 593 361 Maďarsko || V roku 2009 bolo pomocou nových IT systémov na vonkajších hraniciach skontrolovaných takmer 33 miliónov cestujúcich. Pred rokom 2007 nebol nikto kontrolovaný v súlade s požiadavkami schengenského priestoru. Lotyšsko || 100 % cestujúcich z/do štátov mimo schengenského priestoru je kontrolovaných pomocou nových informačných technológií na vnútroštátnych hraniciach. Litva || Všetci cestujúci z tretích krajín prekračujúci vonkajšie hranice sú dôkladne kontrolovaní pomocou nových informačných systémov (VSATIS, SIS). 2007 – 3 181 764 2008 – 2 266 999 2009 – 2 113 326 1. štvrťrok – 2. štvrťrok 2010 – 1 183 542 Poľsko || Údaje nie sú k dispozícii. Slovenská republika || 2005 – 1 876 421 2006 – 2 498 308 2007 – 2 540 180 Slovinsko || Všetci cestujúci prichádzajúci cez vonkajšie hranice sú kontrolovaní pomocou nových informačných technológií, pretože na všetkých hraničných prechodoch sú rozmiestnené zariadenia zakúpené v rámci Schengenského fondu. Prijímajúce členské štáty poskytli rôznorodé informácie o počte falošných alebo pozmenených dokladov odhalených prostredníctvom nových informačných technológií. Tabuľka 5: Ukazovatele – Počet odhalených falošných alebo pozmenených dokladov || Počet falošných alebo pozmenených dokladov odhalených prostredníctvom nových informačných technológií Estónsko || Rok – Počet odhalených dokladov 2006 – 63 2007 – 36 2007 – 44 Maďarsko || Nie sú k dispozícii žiadne štatistické údaje o falošných/pozmenených dokladoch odhalených prostredníctvom nových informačných technológií. Významný pokrok je však jasne viditeľný. Počet identifikovaných falzifikátov sa zvýšil o 22 % v období rokov 2003 až 2008, pričom sa dĺžka vonkajších hraníc skrátila na polovicu. Lotyšsko || 100 % dokladov skontrolovaných pomocou nových technológií a vybavenia zakúpených v rámci Schengenského fondu. Počet odhalených identifikovaných falšovaných dokladov sa zvýšil zo 71 v roku 2006 na 128 v roku 2010. Litva || Počet odhalených falzifikátov cestovných dokladov vysokej kvality sa zvýšil. 2007 – 292 2008 – 131 2009 – 203 1. štvrťrok – 3. štvrťrok 2010 – 233 Poľsko || Údaje nie sú k dispozícii. Slovenská republika || Rok – Počet prípadov 2005 – 11 cestovných dokladov 2006 – 59 = 29 cestovných dokladov, 16 priechodových pečiatok, 10 povolení na pobyt, 4 víza 2007 – 172 = 47 cestovných dokladov, 92 priechodových pečiatok, 21 povolení na pobyt, 10 víz, 2 vodičské preukazy Slovinsko || Všetky falošné alebo pozmenené doklady boli odhalené novými zariadeniami zakúpenými v rámci Schengenského fondu. Všetky členské štáty okrem Lotyšska zaznamenali pokles počtu zadržaných nelegálnych prisťahovalcov. Táto skutočnosť bola vysvetlená odradzujúcim účinkom nového vybavenia a väčšou účinnosťou riadenia hraničných kontrol. Členské štáty upozornili na to, že toto posilnenie východnej vonkajšej hranice viedlo k presunu trás nelegálneho prisťahovalectva. Lotyšsko to tiež považuje za úspech a vysvetľuje ho účinnosťou nového vybavenia a zlepšením schopností pracovníkov. Tabuľka 6: Počet odhalených nelegálnych vstupov || Počet odhalených nelegálnych vstupov Estónsko || Nelegálne prekročenia hraníc: 2003 – 168 2004 – 160 2005 – 135 2006 – 123 2007 – 113 2008 – 101 Maďarsko || Počet osôb zadržaných pri prechode zelenou hranicou preukazuje zvýšenú účinnosť hraničných kontrol. V roku 2003 bolo 6 455 osôb zadržaných, tento počet klesol o 30 % na 4 502, pričom sa dĺžka vonkajších hraníc skrátila na polovicu. Lotyšsko || Počet odhalených nelegálnych vstupov sa zvýšil z 23 v roku 2006 na 49 v roku 2010. Litva || Výsledkom preventívnych opatrení a lepších hraničných kontrol bolo zníženie počtu nelegálnych vstupov. Zadržaní nelegálni migranti: 1 311 (2007), 1 234 (2008), 1 214 (2009). Poľsko || Počet osôb zadržaných pri nelegálnom prekročení východnej hranice výrazne klesol (z 203 v roku 2003 na 93 v roku 2007 v troch divíziách pohraničnej stráže na východnej hranici) vďaka lepšej ochrane vonkajších hraníc, ktorá odrádza od nelegálneho prisťahovalectva. Slovenská republika || Nelegálne prekročenia štátnych hraníc: 2005 – 341 zadržaných migrantov 2006 – 352 zadržaných migrantov 2007 – 400 zadržaných migrantov Slovinsko || Pred vykonávaním Schengenského fondu sa neuskutočňovali činnosti dozoru v noci a/alebo v čase zníženej viditeľnosti. Nákup nového vybavenia na uskutočňovanie dozoru v noci, najmä mobilných a manuálnych termovíznych kamier a okuliarov na nočné videnie, pomohol odstrániť tento nedostatok. Toto zlepšenie viedlo k celkovému zníženiu počtu nelegálnych migrantov. 6.3. Účinnosť vykonávania programu Účinnosť vykonávania programu sa môže merať dvomi metódami. Prvá z nich sa týka samotnej realizácie. Druhá hodnotí jeho vplyv na riadenie hraníc. Členské štáty však poskytli veľmi rôznorodé údaje, pokiaľ ide o náklady na riadenie a merané vplyvy v rámci každého zo šiestich cieľov. V dôsledku toho sa dajú identifikovať len všeobecné tendencie[20]. Hlavné spoločné závery sú: · Riadenie. Riadenie Schengenského fondu sa považovalo za veľmi efektívne z hľadiska nákladov, pretože umožnilo, aby sa cieľ, ktorým bol pripojenie do schengenského priestoru, dal dosiahnuť v obmedzenom časovom rámci a za pomerne nízkych nákladov za riadenie. Litva, Slovinsko, Lotyšsko a Maďarsko odhadovali tieto náklady v rozmedzí od 0,4 % do 1,7 % svojich celkových pridelených rozpočtových prostriedkov. Poľsko a Slovinsko ich považovali za porovnateľné s inými podobnými programami, zatiaľ čo Litva ho považovala za oveľa nákladovo efektívnejší (0,4 % v porovnaní s 1,7 % s Fondom pre vonkajšie hranice)[21]. Poľsko zastávalo názor, že administratívna záťaž bola minimálna, zatiaľ čo Lotyšsko ju považovalo nadmernú (najmä v prípade podávania správ). · Inštitucionálna spolupráca. Litva, Lotyšsko a Maďarsko vyzdvihli väčšiu spoluprácu medzi orgánmi zodpovednými za riadenie hraníc a boj proti nelegálnemu prisťahovalectvu vďaka integrácii opatrení, infraštruktúry a vybavenia. Spoločnou účasťou na riadení projektu sa tiež posilnili kapacity týchto orgánov a zvýšila účinnosť neskorších podobných programov, najmä Fondu pre vonkajšie hranice a Európskeho fondu pre návrat. Pokiaľ ide o medzinárodnú spoluprácu, tá sa s výnimkou výmeny informácií prostredníctvom nových informačných systémov (SIS, VIS) podľa príjemcov nezvýšila. · Vplyv na výdavky. Všetky členské štáty zaznamenali výrazný vplyv na rozpočet na stráženie hraníc. Vysvetľuje sa to dodatočnými nákladmi na údržbu (nové a zložitejšie zariadenia, uplynutie záručnej doby), vyššie platy (Slovinsko) a drahšie školenia (Lotyšsko)[22]. Lotyšsko poukazuje na riziko, ktoré pre tieto zariadenia znamenajú v čase hospodárskej krízy obmedzené pridelené rozpočtové prostriedky. Od roku 2008 Slovinsko tieto náklady hradilo zo svojich rozpočtových prostriedkov pridelených v rámci Fondu pre vonkajšie hranice. · Účinnosť programu. Vedľajší efekt Schengenského fondu bol zaznamenaný v Slovinsku, Lotyšsku a Maďarsku. Všetky tri členské štáty uviedli, že náklady vzniknuté v rámci tohto nástroja boli zvyčajne vyššie ako trhové ceny. Vysvetľovalo sa to tým, že došlo k oživeniu malých trhov v dôsledku obrovských tokov peňazí v krátkom časovom období, veľkých zákaziek (najmä v Litve), čo viedlo k menšej konkurencii, hospodárskemu rozmachu a inflácii (Lotyšsko a Slovinsko). Lotyšsko realizovalo rôzne projekty na zlepšenie jednotlivých aspektov svojej správy víz prostredníctvom Úradu pre štátne občianstvo a migráciu a Ministerstvo zahraničných vecí: – Dovedna 33 diplomatických a konzulárnych zastúpení bolo vybavených výpočtovou technikou a zariadením na prenos dát, ktoré im umožňujú prístup do systémov VIS, SIS II a VISION. Prístup k týmto systémom umožnil rýchlejšie rozhodovanie a poskytovanie víz. – Budovy veľvyslanectiev a konzulátov boli zmodernizované, aby poskytovali bezpečné prostredie na vydávanie schengenských víz (samostatné vchody/východy pre zamestnancov konzulátu, pulty vybavené ochranným bezpečnostným sklom, oddeleným priestorom medzi čakárňou a pultmi, prenosné detektory na kontrolu návštevníkov). Tieto modernizácie boli v súlade s bezpečnostnými normami a požiadavkami Spoločných konzulárnych pokynov a „Katalógom odporúčaní pre správne uplatňovanie schengenského acquis a najlepších postupov: Vydávanie víz“[23]. – Úrad pre štátne občianstvo a migráciu bol vybavený novými servermi, ktoré umožňujú bezpečné uchovávanie údajov (prístup k údajom majú len oprávnené subjekty) a kontinuitu prístupu k rôznym registračným systémom (register obyvateľov, register pozvaní, pracovné povolenia, povolenia na pobyt, register víz a čierna listina pre vstup). Tento nový systém bol v súlade s požiadavkami EÚ a vnútroštátneho vízového informačného systému na ochranu, uchovávanie a spracovanie osobných údajov pre 1,1 milióna osôb. Rámček 3: Lotyšské projekty v rámci cieľa „Lepšia správa víz“ Rámček 4: Estónske projekty v rámci cieľa „Lepšie hraničné kontroly“ Rada pohraničnej stráže vybavila stredisko posudzovania cestovných dokladov a svoje hraničné priechody novou technológiou na skúmanie a označovanie dokladov cudzincov: – Stredisko posudzovania cestovných dokladov bolo vybavené videospektrálnym zariadením (VSC 5000), ktoré umožnilo odborníkom vykonávať zodpovedajúcu kontrolu dokumentácie, skúmať doklady UV svetlom, a tak vykonávať komplexné skúmanie dokladov. Opisy dokladov a falzifikátov sa použili v rámci odborného vzdelávania a odbornej prípravy na pracovisku týkajúcich sa kontroly dokladov a na internú a medzinárodnú výmenu informácií. Hraničné priechody boli vybavené príslušnými hraničnými pečiatkami v súlade s požiadavkami schengenského priestoru. Rámček 5: Slovinské projekty v rámci cieľa „Lepšie hraničné kontroly“ Ministerstvo verejnej správy malo v pláne vybudovať alebo modernizovať 24 hraničných priechodov a uskutočniť sedem činností (nákup pozemku, obstaranie pozemku, príprava dokumentácie, výstavba infraštruktúry a nové zariadenia, nákup vybavenia a zamestnať inžinierov). Muselo však urobiť zásadné zmeny svojho orientačného harmonogramu, pretože si uvedomilo, že niektoré projekty by spadali mimo obdobia oprávnenosti, takže rozsah 14 opatrení sa obmedzil a jedno opatrenie bolo úplne vylúčené. Ministerstvo verejnej správy vylúčilo činnosti zo Schengenského fondu z dvoch hlavných dôvodov: – oneskorenia podpisu zmlúv na zákazku, čo znamenalo, že projekt sa dostal mimo obdobia oprávnenosti, – projekty v rámci verejného obstarávania neboli zverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie z dôvodu nesprávneho odhadu nákladov za práce pred otvorením ponúk. Vykonané však boli všetky opatrenia a činnosti, pretože vylúčené činnosti boli financované zo štátneho rozpočtu. Tabuľka 7: Vplyv na celkové výdavky na riadenie hraníc EE || LT || PL || SI || SK || LV || HU + 40 % (2003 – 2008) || + 71 % (2003 – 2008) || + 17 % (2002 – 2008) || Približne 30 % (neuvedený časový rámec) || + 40 % (2003 – 2008)) || Nárast (žiadne údaje) || + 20 % (odhad) (2002 – 2009) 6.4. Komplementárnosť Všetky prijímajúce členské štáty posudzovali otázku komplementárnosti z veľmi odlišných hľadísk. Zatiaľ čo Slovenská republika a Litva uviedli len to, že opatrenia v rámci Schengenského fondu boli koordinované s Phare a prechodným fondom, ostatné krajiny túto záležitosť veľmi podrobne posúdili z dvoch hlavných hľadísk: · Riadenie. V piatich členských štátoch koordinátor pomoci zodpovedný za program Phare, prechodný fond a nórsky finančný mechanizmus a finančný mechanizmus EHP bol zodpovedný aj za Schengenský fond. Toto usporiadanie veľmi zjednodušilo koordináciu hospodárenia s finančnými prostriedkami a ich prideľovanie. · Investičné sektory. Komplementárnosť v investičných odvetviach je potrebné posudzovať na základe vnútroštátnych stratégií na dosiahnutie cieľov vnútroštátneho Schengenského akčného plánu (SAP). V tejto súvislosti sa všetky zdroje EÚ a ďalšie zdroje financovania použili na riešenie identifikovaných potrieb a nedostatkov. Estónsko, Poľsko, Lotyšsko a Maďarsko využívali programy Phare, fondy na cezhraničnú spoluprácu (len Poľsko), nórsky finančný mechanizmus a prechodný fond na doplnenie činností Schengenského fondu (modernizácia a obstaranie vybavenia, IT systémov a infraštruktúry pre ich riadenie hraníc) v súlade s ich stratégiou SAP. Poľsko tiež využilo finančné prostriedky vyčlenené z Phare na podporu svojej stratégie integrovaného riadenia hraníc. V Slovinsku sa programy Phare v rokoch 1999 – 2003 považujú za predchodcov Schengenského fondu na obstaranie aktualizovaného a modernizovaného vybavenia a informačných systémov (SIS) v oblasti riadenia hraníc, spravodlivosti a vnútorných vecí. Finančné prostriedky boli vyčlenené na budovanie inštitúcií a administratívnu a právnu pomoc pri transpozícii schengenského acquis. Slovinsko sa tiež rozhodlo nevyužiť ani finančný mechanizmus nórsky, ani EHP. Rámček 6: Poľský systém prenosu dát v rámci cieľa „kvalitnejšie systémy IT“ Veliteľstvo pohraničnej stráže vypracovalo veľký projekt na modernizáciu IT siete pre pohraničnú stráž. Bola určená na pripojenie rôznych databázových systémov, napr. SIS/SIS II, prostredníctvom centrálneho uzla poskytujúceho užívateľsky nenáročný prístup k policajným jednotkám na všetkých úrovniach. Vďaka tomuto zlepšeniu sa zaistil aj informačný tok medzi centrálnymi systémami a satelitnými systémami SIS II a VIS inštitucionálnych užívateľov a úradu SIRENE v Poľsku. IT systém pohraničnej stráže bol uvedený do súladu so schengenskými požiadavkami, čo umožnilo zlepšenie informačného toku (vrátane SIS). Realizáciou projektu sa zvýšila úroveň ochrany vonkajších hraníc EÚ. Následne nový poľský IT systém pomohol znížiť počet cudzincov vyhostených z Poľska a počet nelegálnych pokusov prekročiť štátnu hranicu. Niektoré časti tohto rozsiahleho projektu Schengenského fondu boli pokračovaním projektov Phare vrátane vnútroštátnych programov Phare a cezhraničnej spolupráce, napríklad projekt PNP 2002. Príprava IT infraštruktúry pre spoluprácu so systémom SIS umožnila úspešnú realizáciu projektov Schengenského fondu na policajnom riaditeľstve. Projekt pokračuje v rámci Fondu pre vonkajšie hranice. Maďarsko uviedlo iné nástroje EÚ, napr. TAIEX, programy Pericles a Hercule II podporované úradom OLAF a projekty Argo. Zaujímavé je, že Maďarsko predpokladalo komplementárnosť aj s ďalšími programami na pokrytie tých potrieb, ktoré nemohli byť riešené v rámci Schengenského fondu: Bezpečnosť a ochrana slobôd na obdobie rokov 2007 – 2013, Európsky fond pre vonkajšie hranice, Nový plán rozvoja Maďarska, program Európskej územnej spolupráce a piaty a siedmy paneurópsky koridor (železničná stanica Eperjeske a vnútrozemská vodná cesta pri Moháči). 7. Kontinuita s Fondom pre vonkajšie hranice[24] V prípade všetkých členských štátov kontinuita medzi Schengenským fondom a Fondom pre vonkajšie hranice je zrejmá tak z hľadiska riadenia, ako aj oblastí, na ktoré sa vzťahuje. Všetky členské štáty uviedli, že systémy riadenia, kontroly a monitorovania zavedené v prípade Schengenského fondu boli použité na prípravu systémov Fondu pre vonkajšie hranice. Väčšina z nich (Poľsko, Estónsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko) sa rozhodla zachovať inštitucionálnu pamäť a organizačnú kultúru pokračovaním činnosti rovnakých poverených štruktúr. Slovinsko[25] a Slovenská republika[26] sa rozhodli zmeniť zodpovedné orgány. Estónsko a Poľsko poukázali na svoje zlepšené kapacity v oblasti strategického plánovania (prideľovanie zdrojov, plán využitia) a organizácii a riadení postupov verejného obstarávania, čo viedlo k efektívnejšiemu využívaniu pomoci (Estónsko). Litva zdôraznila, že dobrá medziinštitucionálna spolupráca, ktorá sa začala v rámci Schengenského fondu, pokračuje aj v riadení Fondu pre vonkajšie hranice. Pokiaľ ide o činnosti, kontinuita sa čoraz konkrétnejšie prejavuje v prípade Litvy, ktorá všeobecne uznala, že ročný program na rok 2007 v rámci Fondu pre vonkajšie hranice pomohol vykonať opatrenia, ktoré by sa nedali vykonať v rámci Schengenského fondu. Keďže väčšina prijímajúcich krajín uznala, že moderné vybavenie zakúpené v rámci Schengenského fondu vedie k vysokým nákladom na údržbu, využívajú na krytie týchto výdavkov prostriedky z Fondu pre vonkajšie hranice. Podpora EÚ pokračuje aj v prípade IT systémov, a najmä systému SIS II. Maďarsko uvádza tiež potrebu zopakovať a aktualizovať vzdelávacie aktivity. 8. Závery Schengenský fond bol celkove úspešný vzhľadom na svoj príspevok k zabezpečeniu toho, aby všetkých sedem dotknutých členských štátov splnilo schengenské požiadavky v obmedzenom časovom období a stali sa k 1. decembru 2007 súčasťou schengenského priestoru. Použitie pridelených rozpočtových prostriedkov EÚ je názorným ukazovateľom opatrení kvalitného riadenia, ktoré boli zavedené, a toto potvrdili členské štáty, ktoré uznali, že by bez podpory Schengenského fondu neboli schopné sa pripojiť k schengenskému priestoru v takom krátkom čase. K tomu úspechu prispela hlavne osobitná štruktúra programu založená na ročných orientačných plánoch, ktoré neboli finančne záväzné. Ukázalo sa, že tento systém bol nielen flexibilný, ale aj účinný vďaka tomu, že rozsiahlou zodpovednosťou za prideľovanie a prerozdeľovanie finančných prostriedkov boli poverené členské štáty. Pri sledovaní cieľov stanovených v článku 35 aktu o pristúpení sa finančné prostriedky zo Schengenského fondu väčšinou použili na investície do infraštruktúry, dopravné prostriedky a IT systémy na pozemných hraniciach a hraničných priechodoch na letiskách. Tento nástroj dopĺňal vnútroštátne úsilie na dosiahnutie účinného riadenia vonkajších hraníc a boj proti nelegálnym vstupom do schengenského priestoru. Väzba medzi Schengenským fondom a Fondom pre vonkajšie hranice je jasná. Na základe dosiahnutých úspechov politiky a riadenia Schengenského fondu prijímajúce krajiny Schengenského fondu všeobecne uznali Fond pre vonkajšie hranice ako prostriedok na pokračovanie a pre niektoré z nich na dokončenie činností vykonávaných v rámci Schengenského fondu. Z tohto hľadiska si väčšina prijímajúcich členských štátov zachovala štruktúry riadenia podobné tým, ktoré boli zriadené pre Schengenský fond. Vysoká miera využitia pridelených rozpočtových prostriedkov EÚ a efektívneho finančného riadenia preukázala úspešné vykonávanie Schengenského fondu. Miera využitia pridelených rozpočtových prostriedkov EÚ sa pohybovala od 90 do 100 %. Celkovo sa dostupné zdroje využívali správne a vykonalo sa len málo finančných opráv. Na záver je potrebné uviesť, že v prípade Schengenského fondu pre Rumunsko a Bulharsko (2007 – 2009)[27] sa vychádzalo zo skúseností nadobudnutých s predchádzajúcim nástrojom a v prípade podobného dočasného fondu stanoveného v Akte o pristúpení Chorvátska sa bude uvažovať o porovnateľnej organizácii riadenia[28]. [1] Prvý termín 31. decembra 2006 stanovený na realizáciu zákaziek rozhodnutím Komisie K(2004) 248 bol predĺžený do 30. septembra 2007 rozhodnutím Komisie K(2006) 684. [2] Schengenský priestor a spolupráca sú založené na Schengenskej dohode z roku 1985. Schengenský priestor je územie, na ktorom je zaručený voľný pohyb osôb. Signatárske štáty dohody zrušili všetky vnútorné hranice náhradou za jedinú vonkajšiu hranicu. Na nej sa uplatňujú spoločné pravidlá a postupy týkajúce sa víz pre krátkodobé pobyty, žiadostí o azyl a hraničných kontrol. Zároveň sa v záujme zaručenia bezpečnosti v rámci schengenského priestoru posilnila spolupráca a koordinácia medzi policajnými službami a súdnymi orgánmi. Schengenská spolupráca bola zahrnutá do právneho rámca EÚ Amsterdamskou zmluvou z roku 1997. [3] Akt o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia, Ú. v. EÚ 236, 23.9.2003, s. 44. [4] Rozhodnutie Komisie K(2004) 248. [5] Rozhodnutie Komisie K(2006) 684. [6] Rozhodnutie Komisie K(2007) 494. [7] V článku 2 ods. 2 rozhodnutia Komisie K(2004) 248 sa uvádza, že „Miera pomoci Spoločenstva poskytnutá z fondu môže byť až do výšky 100 %.“ V orientačnom pláne by mali byť uvedené aj iné zdroje financovania každého opatrenia. [8] V súlade s článkom 7 rozhodnutia Komisie K(2004)248 Poľsko ako krajina, ktorá nie je členom eurozóny, musí použiť pre platby uskutočnené v rámci Schengenského fondu výmenný kurz PLN/EUR. Výmenný kurz pre programové obdobie (a tiež pre úhradu zálohových platieb prevedených Komisiou) bol vyšší než v prípade platieb uhrádzaných príjemcami v priebehu realizácie projektov. To vysvetľuje, prečo je miera využitia vyššia ako 100 %. [9] Rozhodnutie Komisie K(2004) 248. [10] Nariadenie Rady č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev. [11] Nariadenie Komisie č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev. [12] V článku 35 Aktu o pristúpení sa uvádzalo, že finančné prostriedky Schengenského fondu sa majú vzťahovať na výdavky na investície do infraštruktúry, prevádzkového vybavenia, vzdelávania a logistiky. Z tohto dôvodu budovanie inštitúcií a právna pomoc na transpozíciu acquis do vnútroštátneho práva neboli súčasťou cieľov Schengenského fondu. Iba Slovinsko vypracovalo podrobnú stratégiu na použitie jednotlivých finančných nástrojov, aby mohlo reagovať na tieto rôzne potreby (infraštruktúra, vybavenie, budovanie inštitúcií, právna pomoc). [13] Rozhodnutie Komisie K(2007) 494. [14] Rozhodnutím Komisie K(2006) 684 sa termíny zmenili takto: rozpočtové záväzky na výdavky a podpis zmluvy na zákazky do 31. 12. 2006, konečná realizácia zákazky do 30. septembra 2007 a konečná platba do 31. decembra 2007. Rozhodnutím Komisie K(2007) 494 sa predĺžil termín podpisu zmluvy na zákazku pre projekty na systém SIS II do 31. 3. 2007 a SIS II termín realizácie zákazky do 31. decembra 2007. Termíny pre záväzky a platby neboli zmenené. [15] B.11. Systém prenosu dát, B.12. Rozšírenie prístupu k zdrojom v systéme SIS pre policajné jednotky – základná úroveň; B.15. Výstavba a realizácia Národného informačného systému so systémom SIS II a centrálneho uzla systému VIS (N-SIS PL); B.16. Modernizácia systému „Pobyt“; B.18. Vykonávanie schengenského acquis na súdoch a úradoch prokuratúry; B.19. Zlepšenie funkčnosti informačného systému Wiza-Konsulat; B.20. Organizácia bezpečného režimu overenia užívateľa v rámci systému SIS; B.21. Príprava centrálnych informačných systémov na vykonávanie ustanovení Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda (2005); B.25. Poskytovanie prístupu k zdrojom systému SIS pre policajné jednotky na všetkých úrovniach (2005). [16] Návrh a realizácia celoštátneho digitálneho mobilného rádiokomunikačného systému (22 725 511 EUR hradených zo Schengenského fondu) a návrh a realizácia telekomunikačnej siete ministerstva vnútra na vonkajších hraniciach EÚ (3 419 457 hradených zo Schengenského fondu). [17] Hraničná infraštruktúra (prvá zarážka), prevádzkové vybavenie okrem IT systémov (druhá zarážka), informačné technológie (druhá zarážka), vzdelávanie (tretia zarážka), logistika a prevádzka (štvrtá zarážka). [18] Hlavné zistené nedostatky: infraštruktúra na hraničných priechodoch zodpovedajúca schengenským požiadavkám bola nedostatočujúca (na niektorých miestach chýbala, bola zastaraná, nespĺňala minimálne požiadavky) a v budovách polície, konzulárnych služieb a pohraničnej stráže boli systémy a sieťová infraštruktúra na výmenu informácií a dát (víza, odtlačky prstov, kontrola vozidiel atď.) zastarané, inštitucionálna spolupráca (pohraničná stráž, polícia, konzulárne služby, justícia) bola nedostatočná, dopravné prostriedky (lode, vrtuľníky, vozidlá na použitie v zime) a rádiokomunikačné systémy boli nedostačujúce, chýbali zamestnanci schopní uplatňovať schengenské požiadavky (technické a jazykové zručnosti). [19] Pozri poznámku pod čiarou č. 8. [20] Členské štáty poskytli väčšinu údajov a najmä percentuálne podiely bez uvedenia daného obdobia a presného rozsahu činnosti. [21] Tento nízky percentuálny podiel nákladov na riadenie sa musí posudzovať s opatrnosťou, pretože ako naznačuje Lotyšsko, väčšina členských štátov pokryla náklady zo štátneho rozpočtu a nie sú preto zohľadnené. [22] Zaujímavé je, že Litva uvádza, že štátny rozpočet na záležitosti týkajúce sa hraníc bol v roku 2003 znížený, pretože sa očakávali dodatočné finančné prostriedky zo Schengenského fondu. [23] Oznámenie generálneho sekretariátu adresované pracovnej skupine pre schengenské hodnotenie (6183/03, 7.2.2003). [24] Fond pre vonkajšie hranice (EBF) pokrýva obdobie rokov 2007 – 2013. Na tomto fonde sa podieľa celkovo 23 členských štátov. Všeobecným cieľom je pomôcť členským štátom zabezpečiť účinnú, jednotnú kontrolu na vonkajších hraniciach na vysokej úrovni a prispievať k rozvoju spoločnej vízovej politiky. [25] Zodpovedným orgánom sa namiesto ministerstva financií stalo ministerstvo vnútra. Ministerstvo financií sa stalo certifikačným orgánom. [26] Zodpovednosť za riadenie finančných nástrojov na obdobie rokov 2007 – 2013 bola presunutá z Úradu medzinárodnej policajnej spolupráce Policajného prezídia na odbor zahraničnej pomoci ministerstva vnútra. Od roku 2006 došlo k posilneniu odboru zahraničnej pomoci ministerstva vnútra (zvýšenie počtu zamestnancov a zníženie fluktuácie zamestnancov) a začal plniť svoju úlohu v oblasti poskytovania metodického usmernenia všetkým orgánom ministerstiev (príjemcovia) v súvislosti s finančnými prostriedkami EÚ (zvyšovanie informovanosti o finančných prostriedkoch EÚ orgánov ministerstva, vydávanie príslušných výziev na predloženie návrhov projektov kontaktným osobám, plánovanie finančných prostriedkov, podávanie správ o finančných prostriedkoch atď.). Inštitucionálna pamäť zostala zachovaná, keďže zamestnanci z Medzinárodného úradu policajnej spolupráce, ktorí boli zapojení do riadenia Schengenského fondu, sa podieľali na presune administratívnych a organizačných kapacít a know-how. [27] Článok 32 protokolu o podmienkach a spôsobe prijatia Bulharskej republiky a Rumunska do Európskej únie, Ú. v. EÚ 157, 21.6.2005, s. 39. [28] Článok 31 Aktu o podmienkach pristúpenia Chorvátskej republiky a o úpravách Zmluvy o Európskej únii, Zmluvy o fungovaní Európskej únie a Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, Ú. v. EÚ L 112, 24.4. 2012, s. 29. Úplný zoznam cieľov siedmich prijímajúcich členských štátov Členské štáty || Konečný počet cieľov || Prístup k cieľom || Ciele Poľsko || 4 || široký prístup a kombinácia strategického a operatívneho prístupu || × Cieľ č. 1: Vybudovanie alebo modernizácia infraštruktúry hraničných priechodov na vonkajších hraniciach EÚ. × Cieľ č. 2: Prevádzkové vybavenie spojené s ochranou hraníc a najmä so Schengenským informačným systémom. × Cieľ č. 3: Odborná príprava a služby. × Cieľ č. 4: Podpora na logistické a prevádzkové náklady (technická podpora). Maďarsko || 4 || Široký a strategický prístup || × Cieľ č. 1: Posilnenie kontroly na vonkajších hraniciach. × Cieľ č. 2: Zvýšenie kontrolných kapacít prostredníctvom zvýšenia kapacít poskytovania údajov a prístupu k údajom. × Cieľ č. 3: Zvýšenie účinnosti hĺbkovej kontroly. × Cieľ č. 4: Vytvorenie kapacít medzinárodnej spolupráce v trestných veciach. Estónsko || 6 pôvodne 5 || Podrobný prístup a kombinácia strategického a operatívneho prístupu || × Cieľ č. 1: Vytvoriť operatívny rádiokomunikačný systém a technické riešenia potrebné na vytvorenie technického prototypu systému SIS II. × Cieľ č. 2: Vyvinúť informačné systémy policajného zboru a zabudovať ich do systému VIS, ako aj zabezpečiť bezpečné spojenie na prenos údajov s príslušnými orgánmi ostatných členských štátov EÚ. × Cieľ č. 3: Zosúladiť infraštruktúru a materiálno-technickú základňu potrebnú na riadnu implementáciu stráženia vonkajších hraníc a hraničnej kontroly s požiadavkami Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, Schengenským katalógom a spoločnou príručkou; vybudovať potrebnú infraštruktúru pre odbornú prípravu a vytvoriť materiálno-technickú základňu pre odbornú prípravu kvalifikovaných príslušníkov pohraničnej stráže, pripraviť personál pohraničnej stráže na stráženie hraníc podľa požiadaviek stanovených pre stráženie a kontrolu hraníc EÚ. × Cieľ č. 4: Vytvoriť mobilné pracovné stanice pre pracovníkov dohľadu nad migráciou, zaviesť systém VIS a vytvoriť infraštruktúru potrebnú na zavedenie systému VIS; zaistiť jeho bezpečnosť a zaviesť biometrické riešenia. × Cieľ 5: Zosúladiť infraštruktúru konzulárnych úradov so záväzkami plynúcimi zo schengenskej dohody, zabezpečiť fungovanie spoločného európskeho vízového priestoru, upraviť postupy udeľovania víz podľa požiadaviek Európskej únie a zaviesť príslušný hardvér. × Cieľ č. 6: Vytvoriť národný systém distribúcie údajov SIS (NS-SIS) a informačný systém SIRENE, aby sa zabezpečila kontrola jeho používania a ďalšia výmena informácií. Litva || 8 || Podrobný prístup a kombinácia strategického a veľmi operatívneho prístupu || × Cieľ č. 1: Výstavba, rekonštrukcia a modernizácia infraštruktúry hraničných priechodov a súvisiacich budov; × Cieľ č. 2: Vybavenie na technickú kontrolu, výkon dohľadu, vozidlá a ostatné potrebné vybavenie určené na používanie na staniciach a hraničných priechodoch na vonkajších hraniciach EÚ. × Cieľ č. 3: Vytvoriť novú infraštruktúru komunikačných a informačných sietí na vonkajších hraniciach EÚ a ďalej rozvíjať tú súčasnú. × Cieľ č. 4: Opatrenia potrebné na implementáciu Schengenského informačného systému (SIS II). × Cieľ č. 5: Opatrenia zamerané na získanie detekčných zariadení na odhaľovanie falzifikátov a spoločných priechodových pečiatok, ktoré sa budú používať pri vykonávaní kontrol na vonkajších hraniciach EÚ. × Cieľ č. 6: Posilniť spoluprácu medzi pohraničnou strážou a policajnými jednotkami pôsobiacimi na hraniciach, čím sa zabezpečí bezprostredná a priama interakcia medzi týmito orgánmi pri pátraní po narušiteľoch vonkajších hraníc EÚ a ich zadržiavaní. × Cieľ č. 7: Zlepšenie odbornej prípravy, zručností a praktických a odborných znalostí personálu. × Cieľ č. 8: Správa Schengenského fondu: logistika a personál. Slovinsko || 9 pôvodne 7 || Široký a operatívny prístup podľa kategórie investícií || × Cieľ č. 1: Modernizácia a/alebo rozšírenie priestorov policajných staníc. × Cieľ č. 2: Investície do technického vybavenia a dopravných prostriedkov. × Cieľ č. 3: Investície do informačných a telekomunikačných systémov. × Cieľ č. 4: Školenia pre inštruktorov pre vykonávanie schengenského acquis a základný program odbornej prípravy pre nových príslušníkov hraničnej stráže a polície. × Cieľ č. 5: Mzdy a osobné vybavenie. × Cieľ č. 6: Investície do hraničných priechodov. × Cieľ č. 7: Údržba hraničných priechodov. × Cieľ č. 8: Investície do bezpečnostného vybavenia diplomatických misií a konzulárnych úradov. × Cieľ č. 9: Prevádzkové náklady. Slovenská republika || 16 || Široký a operatívny prístup podľa programu || × Cieľ č. 1: Vyvinúť komplexný systém ochrany hraníc na slovensko-ukrajinskej hranici. × Cieľ č. 2: Modernizovať zariadenia jednotiek hraničnej kontroly na slovensko-ukrajinskej hranici. × Cieľ č. 3: Upraviť a vybaviť medzinárodné letisko M. R. Štefánika v Bratislave podľa schengenských noriem. × Cieľ č. 4: Zabezpečiť uniformy a oblečenie pre príslušníkov polície na slovensko-ukrajinskej hranici. × Cieľ č. 5: Zlepšiť ochranu utajovaných skutočností, ktoré sa prenášajú v rámci siete jednotiek hraničnej kontroly na slovensko-ukrajinskej hranici. × Cieľ č. 6: Zvýšiť kapacity Útvaru policajného zaistenia v Sečovciach. × Cieľ č. 7: Zosúladenie štátnych policajných informačných systémov so systémom SIS II. × Cieľ č. 8: Technologická podpora pre ústredné útvary a koncových používateľov systémov SIS/SIRENE. × Cieľ č. 9: Vývoj podobných informačných systémov súvisiacich so systémom VIS × Cieľ č. 10: Zlepšiť kvalitu vydávaných víz a zabezpečiť poskytovanie informácií o vydaných vízach ministerstvu vnútra v reálnom čase. × Cieľ č. 11: Skompletizovať vybavenie na účely cezhraničného dohľadu. × Cieľ č. 12: Modernizovať laboratórne vybavenie na výrobu preukazov totožnosti. × Cieľ č. 13: Zlepšiť prevádzkyschopnosť colnej služby na slovensko-ukrajinskej hranici. × Cieľ č. 14: Obstaranie motorových vozidiel a špeciálnej technológie na identifikáciu ukradnutých/stratených motorových vozidiel. × Cieľ č. 15: Podpora správy Schengenského fondu – logistika a prevádzka. × Cieľ č. 16: Elektronický kamerový monitorovací systém na železničnom hraničnom priechode na slovensko-ukrajinskej hranici Lotyšsko || 33 pôvodne 25 || Operatívny prístup na úrovni projektu (neskôr prepojený na „hlavné ciele“: 9 cieľov v oblasti hraničného dozoru, 8 cieľov v oblasti hraničných kontrol, 6 cieľov v oblasti riadenia víz, 4 ciele v oblasti odbornej prípravy, 2 ciele v oblasti systémov IT, 2 neidentifikované ciele) || × Cieľ č. 1: Infraštruktúra na prenos údajov pre diplomatické zastupiteľstvo Lotyšska, aby mohlo vydávať schengenské víza (počítačová technika, zariadenia na prenos údajov) × Cieľ č. 2: Zlepšenie bezpečnostných noriem a splnenie požiadaviek Spoločných konzulárnych pokynov a Katalógu odporúčaní pre správne uplatňovanie schengenského acquis a najlepších postupov: Vydávanie víz (6183/03, 7.2.2003) × Cieľ č. 3: Primeraná kontrola cestovných dokumentov a identifikovanie falzifikátov na diplomatických a konzulárnych zastupiteľstvách Lotyšska × Cieľ č. 4: Diplomatické a konzulárne zastupiteľstvá Lotyšska majú potrebné zdroje kvalifikovaného personálu podľa noriem a požiadaviek Spoločných konzulárnych pokynov a Katalógu odporúčaní pre správne uplatňovanie schengenského acquis a najlepších postupov: Vydávanie víz (6183/03, 7.2.2003). × Cieľ č. 5: Konzulárni úradníci na veľvyslanectvách a konzulátoch majú všetky potrebné znalosti na vydávanie schengenských víz. × Cieľ č. 6: Účinná kontrola osôb a ich osobných vecí na vonkajších hraniciach. × Cieľ č. 7: Nákup psov na hľadanie drog. × Cieľ č. 8: Príprava a vybavenie priestorov pre centrálne servery OCMA. × Cieľ č. 9: Vývoj lotyšského štátneho vízového informačného systému × Cieľ č. 10: Jazyková príprava pre úradníkov OCMA. × Cieľ č. 11: Odborná príprava pre používateľov systémov N.SIS, SIRENE Bureau a budúcich používateľov systému SIS. × Cieľ č. 12: Bezpečnosť siete ministerstva vnútra na prenos údajov. × Cieľ č. 13: Angličtina a iné cudzie jazyky pre príslušníkov štátnej polície × Cieľ č. 14: Zlepšenie mobilných hliadkových systémov pomocou terénnych vozidiel, snežných skútrov, štvorkoliek a motorových člnov. × Cieľ č. 15: Zlepšenie mobility pohraničnej stráže založením leteckej jednotky pohraničnej stráže. × Cieľ č. 16: Zlepšenie mobility pohraničnej stráže na mori. × Cieľ č. 17: Zlepšenie efektivity inšpekcie osôb, mechanických vozidiel a osobných veci pri prechode cez hranice prostredníctvom nákupu technického vybavenia staníc na hraničných priechodoch. × Cieľ č. 18: Zriadenie systému sledovania morských hraníc pomocou videotechniky. × Cieľ č. 19: Technický dohľad nad východnou „zelenou hranicou“. × Cieľ č. 20: Zlepšenie dodávok na operatívnu činnosť nákupom technických prostriedkov. × Cieľ č. 21: Zriadenie technickej ochrany, kontroly a informačného vybavenia hraníc. × Cieľ č. 22: Modernizácia telekomunikačnej siete štátnej hraničnej stráže. × Cieľ č. 23: Vytvorenie systému odborného vzdelávania pohraničnej stráže. × Cieľ č. 24: Automatický systém na identifikáciu odtlačkov prstov (AFIS) × Cieľ č. 25: Rozvoj infraštruktúry pohraničnej stráže. × Cieľ č. 26: Výstavba pristávacej plochy pre vrtuľníky na hraničných priechodoch Lavošnieki, Šķilbēniu, Pededze a Vientuļi. × Cieľ č. 27: Rozšírenie rádiokomunikačného systému na východnej hranici. × Cieľ č. 28: Nákup psov. × Cieľ č. 31: Nákup zariadení. × Cieľ č. 32: Kurzy odbornej prípravy. × Cieľ č. 33: Náklady na správu implementácie Schengenského fondu.