SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE POKROK PRI PLNENÍ KJÓTSKYCH CIEĽOV A CIEĽOV STRATÉGIE EÚ 2020 (vyžadovaná podľa článku 21 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 525/2013 z 21. mája 2013 o mechanizme monitorovania a nahlasovania emisií skleníkových plynov a nahlasovania ďalších informácií na úrovni členských štátov a Únie relevantných z hľadiska zmeny klímy a o zrušení rozhodnutia č. 280/2004/ES) /* COM/2013/0698 final */





SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE POKROK PRI PLNENÍ KJÓTSKYCH CIEĽOV A CIEĽOV STRATÉGIE EÚ 2020 (vyžadovaná podľa článku 21 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 525/2013 z 21. mája 2013 o mechanizme monitorovania a nahlasovania emisií skleníkových plynov a nahlasovania ďalších informácií na úrovni členských štátov a Únie relevantných z hľadiska zmeny klímy a o zrušení rozhodnutia č. 280/2004/ES) OBSAH SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE POKROK PRI PLNENÍ KJÓTSKYCH CIEĽOV A CIEĽOV STRATÉGIE EÚ 2020.................................................................................................. 1 1........... Zhrnutie.......................................................................................................................... 3 2........... Skutočný pokrok v období rokov 1990 – 2011.............................................................. 6 2.1........ Trendy vývoja emisií skleníkových plynov v členských štátoch......................................... 6 2.2........ Intenzita a emisie skleníkových plynov na obyvateľa v roku 2011..................................... 7 2.3........ Emisie skleníkových plynov v roku 2011 v porovnaní s rokom 2010................................ 9 2.4........ Trendy vývoja emisií v hlavných odvetviach hospodárstva................................................ 9 3........... Pokrok pri dosahovaní kjótskeho cieľa......................................................................... 11 3.1........ Prvé záväzné obdobie (2008 – 2012)........................................................................... 11 3.1.1..... EÚ-28.......................................................................................................................... 11 3.1.2..... EÚ-15.......................................................................................................................... 11 3.1.3..... EÚ-11.......................................................................................................................... 11 3.2........ Predpokladané využívanie kjótskych mechanizmov prevádzkovateľmi a vládami v rámci Únie 13 3.3........ Predpokladané využívanie zachytávačov uhlíka.............................................................. 13 4........... Pokrok pri dosahovaní cieľa roku 2020........................................................................ 14 4.1........ Cieľ znížiť množstvo emisií skleníkových plynov v Únii do roku 2020............................. 14 4.2........ Predpokladaný odstup od dosiahnutia cieľov................................................................. 14 5........... Stav vykonávania politiky Únie v oblasti zmeny klímy..................................................... 17 5.1........ Znižovanie emisií........................................................................................................... 17 5.1.1..... EU ETS....................................................................................................................... 18 5.1.2..... Ďalšie politiky a opatrenia............................................................................................. 19 5.2........ Adaptácia na zmenu klímy............................................................................................. 20 5.3........ Financovanie opatrení v oblasti zmeny klímy.................................................................. 21 5.4........ Výskum a inovácie v oblasti klímy................................................................................. 21 6........... Situácia v kandidátskych a potenciálnych kandidátskych krajinách Únie......................... 22 1. Zhrnutie Prekročenie kjótskeho cieľa, 2008 – 2012 V roku 2011 celkové množstvo emisií skleníkových plynov v EÚ-28 bez emisií a absorpcie na základe využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva (LULUCF) a okrem emisií z medzinárodnej leteckej dopravy bolo o 18,3 % nižšie v porovnaní s úrovňami v roku 1990. Emisie skleníkových plynov aj naďalej majú celkový klesajúci trend, ktorý sa pozoruje od roku 2004. Emisie v roku 2011 dosiahli najnižšie úrovne od roku 1990. Podľa najnovších inventarizačných údajov v roku 2011 klesli emisie skleníkových plynov v EÚ-15 o 4,2 % a v EÚ-28 o 3,3 % v porovnaní s rokom 2010. K poklesu emisií v roku 2011 prispela predovšetkým miernejšia zima v roku 2011 v porovnaní s rokom 2010, čo viedlo k nižšej potrebe vykurovania. Po tomto poklese nasledoval v roku 2010 malý nárast čiastočne z dôvodu hospodárskeho oživenia, ku ktorému došlo po prudkom poklese v roku 2009 prevažne vplyvom hospodárskej krízy v roku 2008. Predbežné odhady naznačujú, že emisie v EÚ-15 a EÚ-28 sa v roku 2012 ďalej znížili o 0,5 % resp. 1,3 %. Štáty EÚ-15 sa v rámci Kjótskeho protokolu dohodli na znížení množstva svojich emisií skleníkových plynov v období rokov 2008 až 2012 o 8 % v porovnaní s úrovňami základného roka. Na základe najnovších dostupných inventarizačných údajov z roku 2011 bolo celkové množstvo emisií skleníkových plynov v EÚ-15, ako je znázornené na obrázku 1, o 14,9 % pod úrovňami základného roku (bez LULUCF). EÚ-15 teda je nielenže na dobrej ceste k dosiahnutiu kjótskeho cieľa za prvé záväzné obdobie rokov 2008 – 2012, ale ho dokonca prekročí. Počas prvého záväzného obdobia sa ušetrí dovedna 0,9 Gt CO2-ekv. nad rámec kjótskeho cieľa pre EÚ-15. Napriek tomu, že emisie boli nižšie ako pridelené množstvo pre EÚ-15, členské štáty EÚ-15 a spoločnosti so sídlom v týchto členských štátoch kompenzujú časť svojich emisií kreditmi za znižovanie emisií, na základe čoho sa cieľ prekročil celkove o 1,6 Gt CO2-ekv., čo predstavuje takmer zdvojnásobenie úsilia zameraného na zníženie emisií v porovnaní s pôvodným kjótskym cieľom. Rast HDP v období rokov 1990 – 2011 dosiahol 44 % za EÚ-15 a 45 % za EÚ-28. Aj keď ekonomika výrazne rástla, emisie klesali, čo je dôkazom oddelenia emisií skleníkových plynov od hospodárskeho rastu. V súlade s tým v období rokov 2010 až 2011 HDP EÚ-28 vzrástol o 1,4 %, zatiaľ čo emisie skleníkových plynov klesli o 3,3 %. Obrázok 1: Skutočné emisie (Mt CO2-ekv.) za EÚ-15 Poznámka: Šípky sú založené na priemerných hodnotách inventarizačných údajov emisií za obdobie rokov 2008 – 2012 (emisie za rok 2012 sú založené na odhadovaných zástupných údajoch). Zdroj: Európska komisia, EEA Podľa inventarizačných údajov skleníkových plynov od roku 2011 osem členských štátov EÚ-15 (Fínsko, Francúzsko, Grécko, Írsko, Nemecko, Portugalsko, Spojené kráľovstvo a Švédsko) pravdepodobne dosiahne svoje individuálne ciele zníženia emisií skleníkových plynov len znížením emisií na vnútroštátnej úrovni, ako je znázornené na obrázku 6. Očakáva sa, že Írsko a Portugalsko dosiahnu svoje ciele s použitím zachytávačov uhlíka. Belgicko, Dánsko, Holandsko, Rakúsko a Španielsko by mohli splniť svoj cieľ pomocou flexibilných kjótskych mechanizmov. Vzhľadom na použitie kjótskych kreditov, ako sa v súčasnosti plánuje, Luxembursko ešte stále nie je na dobrej ceste k dosiahnutiu svojho cieľa (rozdiel 1,7 %) a v prípade Talianska v súčasnosti chýba len málo (0,7 %) (pozri obrázok 6). Neplnenie cieľov oboch krajín možno riešiť v rámci lehoty na nápravu[1]. Vo väčšine trinástich členských štátov, ktoré pristúpili k Únii od roku 2004, nahlásené emisie vykazujú v období rokov 2009 až 2012 mierny nárast. Na základe v súčasnosti dostupných údajov sa však očakáva, že z týchto jedenástich členských štátov, ktoré majú kjótsky cieľ, všetky splnia alebo prekročia svoje záväzky len pomocou existujúcich vnútroštátnych politík a opatrení. Odhaduje sa, že za prvé záväzné obdobie tieto členské štáty prekročili svoje kjótske ciele celkovo o 2,4 Gt CO2-ekv. bez zarátania LULUCF a kreditov za zníženie emisií. Zostávajúce dva členské štáty, Cyprus a Malta, nemajú žiadne záväzky v rámci prvého záväzného obdobia Kjótskeho protokolu. Na dobrej ceste k dosiahnutiu cieľa stratégie Európa 2020 a kjótskeho cieľa na obdobie rokov 2013 – 2020 Od 1. januára 2013 všetky členské štáty plnia ďalšie záväzky prijaté v rámci druhého záväzného obdobia Kjótskeho protokolu, ktoré bude prebiehať od roku 2013 do roku 2020. Toto rozhodnutie bolo prijaté na konferencii o klíme v Dauhe v decembri 2012. Klimaticko-energetický balík[2] prijatý v roku 2009 je integrovaným a ambicióznym balíkom politík a opatrení na realizáciu nových povinností v rámci 2. záväzného obdobia Kjótskeho protokolu a na boj proti zmene klímy do roku 2020 a neskôr. Predstavuje tiež jeden z piatich z hlavných cieľov stratégie Európa 2020 pre zamestnanosť a inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast preukazujúci, že boj proti zmene klímy je v plnom rozsahu integrovaný do všeobecných politík EÚ. Celkové úsilie Únie o zníženie emisií skleníkových plynov do roku 2020 o 20 % v porovnaní s rokom 1990 je rozdelené medzi odvetvia v rámci systému EU ETS a odvetvia mimo systému ETS. Pokiaľ ide o systém EU ETS, príprava na realizáciu 3. fázy (2013 – 2020) bola úspešne ukončená pred 1. januárom 2013 vrátane verejného obstarávania aukčných platforiem, jednotného registra Únie a harmonizovaných pravidiel monitorovania, nahlasovania, akreditácie a overovania. Pokiaľ ide o odvetvia, na ktoré sa nevzťahuje systém EU ETS, podľa rozhodnutia o spoločnom úsilí[3] (ďalej len „RSÚ“) má každý členský štát individuálne záväzné ročne emisné limity na obdobie rokov 2013 - 2020. Aj keď EÚ je na dobrej ceste k splneniu svojho celkového cieľa na rok 2020 pre odvetvia, na ktoré sa nevzťahuje systém EU ETS, 13 členských štátov musí zaviesť ďalšie politiky, aby vedeli splniť svoje individuálne ciele na rok 2020. Monitorovanie stavu plnenia povinností, na ktoré sa nevzťahuje systém ETS, je konkrétne zabezpečené v rámci európskeho semestra[4]. Emisie EÚ-28 (vrátane emisií z medzinárodnej leteckej dopravy) v roku 2011 boli 16,9 % pod úrovňou roku 1990. Podľa približných údajov za rok 2012 sa v roku 2012 emisie ďalej znížili o 1 % a boli preto o 18 % nižšie než v roku 1990. Na obrázku 2 sú znázornené údaje o emisiách EÚ z inventarizácie do roku 2011, približné údaje o emisiách za rok 2012[5] a údaje z projekcií do roku 2020 (okrem medzinárodnej leteckej dopravy). Tento obrázok ilustruje úsilie na zníženie emisií okrem medzinárodnej leteckej dopravy požadované do roku 2020 v rámci klimaticko-energetického balíka (cesta k splneniu cieľa balíka). Cieľ na prvé záväzné obdobie (2008 – 2012) je stanovený ako súčet spoločného cieľa EÚ-15 a jednotlivých cieľov ostatných členských štátov[6]. Cieľ EÚ-28 na druhé záväzné obdobie (2013 – 2020) zodpovedá 20 % zníženiu emisií v porovnaní so súčtom emisií základného roka[7]. Podľa najnovších dostupných projekcií emisií skleníkových plynov, ktoré zahŕňajú vykonávanie klimaticko-energetického balíka, by EÚ ako celok splnila svoj cieľ na rok 2020 (pozri obrázok 7). Obrázok 2: Skutočné emisie (Mt CO2-ekv.) za EÚ-28 (bez medzinárodnej leteckej dopravy a LULUCF). Poznámka: (*) stanovené ako súčet spoločného cieľa EÚ-15 a vnútroštátnych individuálnych cieľov EÚ-13 (za Maltu a Cyprus sa uvádzajú (zástupné údaje) priemerné emisie v období rokov 2008 – 2012) (**) stanovené ako súčet ročných pridelených emisných kvót členských štátov v rámci rozhodnutia o spoločnom úsilí a stropu ETS okrem medzinárodnej leteckej dopravy. Zdroj: Európska komisia, EEA 2. Skutočný pokrok v období rokov 1990 – 2011 2.1. Trendy vývoja emisií skleníkových plynov v členských štátoch Celkový trend emisií skleníkových plynov v EÚ je naďalej výrazne ovplyvnený trendmi dvoch najväčších zdrojov emisií, ktorými sú Nemecko a Spojené kráľovstvo. Zodpovedajú asi za jednu tretinu celkových emisií v EÚ. Tieto dva členské štáty v porovnaní s rokom 1990 znížili celkové množstvo emisií skleníkových plynov o 539 Mt CO2-ekv. v porovnaní s kjótskym základným rokom. Hlavnými dôvodmi priaznivého trendu v Nemecku boli zvýšená efektívnosť elektrární a teplární, nárasty podielu energie z obnoviteľných zdrojov a hospodárska modernizácia piatich nových spolkových krajín po znovuzjednotení Nemecka. Zníženie emisií skleníkových plynov v Spojenom kráľovstve sa dosiahlo predovšetkým vďaka prechodu vo výrobe elektrickej energie od ropy a uhlia k zemnému plynu a opatreniam na zníženie emisií N2O pri výrobe kyseliny adipovej. Taliansko bolo v roku 2011 tretím najväčším zdrojom emisií v EÚ (zodpovedalo za 10,7 % z celku EÚ-28), mierne pred Francúzskom (s podielom 10,6 %). Emisie skleníkových plynov v Taliansku v roku 2011 boli 5,4 % pod úrovňami roku 1990. V období rokov 1990 až 2004 sa v Taliansku zvýšili emisie predovšetkým z cestnej dopravy, výroby elektrickej energie a tepla a rafinácie ropy, od tej doby sa však celkové emisie skleníkových plynov tejto krajiny znížili o viac než 15 %. Emisie Francúzska v roku 2011 boli 12,7 % pod úrovňami roku 1990. Vo Francúzsku sa dosiahlo výrazné zníženie emisií N2O z výroby kyseliny adipovej, ale emisie CO2 z cestnej dopravy v období rokov 1990 až 2011 vzrástli. Poľsko a Španielsko sú piatym a šiestym najväčším zdrojom emisií v EÚ-28, pričom Poľsko zodpovedá za 8,7 % a Španielsko za 7,7 % celkového množstva emisií skleníkových plynov v roku 2011. V období rokov 1990 až 2011 Poľsko znížilo svoje emisie o 12,6 % a o 29,1 % od základného roku (1988). K hlavným faktorom, ktoré prispeli k zníženiu emisií v Poľsku, obdobne ako v iných nových členských štátoch, patrilo zlepšenie energetickej účinnosti odvetví ťažkého priemyslu a celková modernizácia hospodárstva koncom osemdesiatych a začiatkom deväťdesiatych rokov 20. storočia. Pozoruhodnou výnimkou bola doprava (najmä cestná doprava), kde množstvo emisií výrazne vzrástlo. V období rokov 1990 až 2011 sa množstvo emisií v Španielsku zvýšilo o 23,9 % (o 21 % od základného roku). K tomuto nárastu došlo najmä v dôsledku zvýšenia emisií z cestnej dopravy, výroby elektrickej energie a tepla a odvetví spracovateľského priemyslu. V roku 2011 malo emisie pod úrovňami základného roka 21 členských štátov. Španielsko, Portugalsko, Grécko, Rakúsko a Írsko mali emisie skleníkových plynov nad úrovňami základného roku (väčšinou roku 1990). Cyprus a Malta nemajú záväzky týkajúce sa znižovania množstva emisií za prvé záväzné obdobie Kjótskeho protokolu. V týchto dvoch členských štátoch boli emisie v roku 2011 asi o 50 % nad úrovňami roku 1990. Percentuálne zmeny emisií skleníkových plynov v období od základného roku do roku 2011 sa pohybujú od -56 % (Litva) do +21 % (Španielsko). 2.2. Intenzita a emisie skleníkových plynov na obyvateľa v roku 2011 V EÚ-28 aj EÚ-15 došlo k zníženiu emisií a zároveň k výraznému rastu hospodárstva. Obrázok 3 potvrdzuje, že od roku 1990 dochádza k stabilnému oddeľovaniu hospodárskeho rastu od zvyšovania emisií skleníkových plynov. Obrázok 3: Vývoj HDP (v reálnych hodnotách), emisie skleníkových plynov a intenzita emisií (t. j. pomer emisií skleníkových plynov k HDP) – index (1990 = 100) Zdroj: EEA, GR ECFIN (databáza Ameco), Eurostat V období rokov 1990 až 2011 HDP EÚ-28 vzrástol o 45 %, zatiaľ čo emisie skleníkových plynov klesli o 18,3 %. HDP EÚ-15 vzrástol o 44 %, pričom emisie skleníkových plynov klesli o 14,9 %. V období rokov 2010 až 2011 HDP EÚ-28 vzrástol o 1,4 %, zatiaľ čo emisie skleníkových plynov klesli o 3,3 %. Celková intenzita emisií skleníkových plynov (t. j. emisie na jednotku hospodárskej produkcie) v prípade EÚ-28 neustále klesá od roku 1990 a do roku 2011 dosiahla takmer polovicu úrovní roku 1990 (pozri obrázok 3). V období rokov 1990 až 2011 sa intenzita emisií skleníkových plynov znížila vo všetkých členských štátoch. Najhlbší pokles bol zaznamenaný na Slovensku a v Estónsku (-66 % v každej krajine), v Rumunsku, Litve a Írsku (-62 %) a Poľsku (-60 %). Najmenšie zmeny sa dosiahli v Chorvátsku (-18 %), Portugalsku (-20 %), Taliansku, Grécku a Malte (-23 % v každej krajine) a Španielsku (-24 %). V roku 2011 boli emisie v EÚ-28 na obyvateľa na úrovni 9 ton CO2-ekv. Emisie na obyvateľa klesli o 23 % v porovnaní s rokom 1990. Množstvo emisií skleníkových plynov na obyvateľa v roku 2011 však stále potvrdzuje, že medzi členskými štátmi existujú značné rozdiely, od 5,5 (Lotyšsko) do 23,6 (Luxembursko) t CO2-ekv. na obyvateľa. Príčinou je do značnej miery energetická náročnosť a energetický mix jednotlivých krajín. Trendy v množstve emisií na obyvateľa od roku 1990 sa v jednotlivých členských štátoch výrazne líšia. Od roku 1990 emisie na obyvateľa najviac klesli (viac než o 20 %) v členských štátoch strednej a východnej Európy, Luxembursku, Spojenom kráľovstve, Nemecku, Dánsku, Švédsku, Francúzsku, Írsku a Belgicku. Na Cypre, Malte, v Portugalsku, Slovinsku a Španielsku sa od roku 1990 množstvo emisií na obyvateľa zvýšilo. Množstvo emisií na obyvateľa v týchto členských štátoch je však nižšie než priemer Únie okrem Cypru (pozri tiež obrázok 2 pracovného dokumentu útvarov Komisie). 2.3. Emisie skleníkových plynov v roku 2011 v porovnaní s rokom 2010 Emisie skleníkových plynov v Európe (EÚ-28) klesli v roku 2011 o 3,3 % (čo predstavuje 155,3 Mt CO2-ekv.) hlavne v dôsledku miernejších zimných podmienok v Európe a poklesu dopytu po vykurovaní. V roku 2011 emisie klesli na svoje najnižšie úrovne od roku 1990. Tento pokles nasleduje po náraste emisií v roku 2010 (+2,4 %). Nárast v roku 2010, ktorý nasledoval po prudkom poklese v roku 2009 (-7,1 %), je výsledkom hlavne vplyvov hospodárskeho oživenia a chladnejšej zimy ako obvykle (pozri obrázok 1). V roku 2011 najväčší pokles vykázalo odvetvie „bytových a komerčných budov“ (viac než 106 Mt CO2-ekv.) a najviac prispelo k celkovému zníženiu množstva emisií EÚ-28 v porovnaní s predchádzajúcim rokom. Teplejšia zima a nižší dopyt po vykurovaní boli hlavnými dôvodmi tohto trendu. Druhý najväčší pokles dosiahlo odvetvie „výroby elektrickej energie a tepla“ (takmer 20 Mt CO2-ekv.), po ktorom nasledovali odvetvia „spracovateľského priemyslu a stavebníctva“ (asi 12 Mt CO2-ekv.). Dohromady tieto tri odvetvia zodpovedali za 89 % z celkového zníženia emisií EÚ v období rokov 2010/2011. V percentuálnom vyjadrení vykázalo nárast oproti roku 2010 sedem členských štátov: Bulharsko (9,6 %), Rumunsku (5,8 %), Estónsko (4,8 %), Litva (2,3 %), Malta (0,8 %), Španielsko (0,5 %) a Slovinsko (0,1 %). Zvyšných 21 členských štátoch vykázalo zníženie emisií skleníkových plynov, s najvýznamnejším relatívnym poklesom vo Fínsku (-10,1 %), Belgicku (-8,8%), Dánsku (-8,1%), Holandsku (-7,1%) a Spojenom kráľovstve (-7 %). 2.4. Trendy vývoja emisií v hlavných odvetviach hospodárstva Dodávka a spotreba energie vrátane dopravy sú najdôležitejšími odvetviami, zodpovedajú za 79 % z celkových emisií Únie v roku 2011. Z celkového množstva emisií skleníkových plynov poľnohospodárstvo zodpovedá za 10 %, priemyselné procesy za 7 % a odpad za 3 %. Rozpúšťadlá a iné predstavujú menej ako 0,3 % z celkových emisií, ako je uvedené ďalej na obrázku 4: Obrázok 4: Podiel emisií podľa odvetvia v EÚ-28 Zdroj: Národné inventúry z roku 2012, EEA Od roku 1990 pokles množstva emisií v oblasti energetiky, poľnohospodárstva, priemyselných procesov a odpadov bol čiastočne kompenzovaný značným nárastom emisií v odvetví dopravy (podrobné informácie sa uvádzajú aj v pracovnom dokumente útvarov Komisie). Celkové množstvo emisií z dopravy však od roku 2007 takisto klesalo. Obrázok 5: Zmena v množstve emisií skleníkových plynov v EÚ-28 podľa odvetvia a podiel odvetví na celkovom množstve emisií skleníkových plynov. Zdroj: Národné inventúry z roku 2012, EEA Podľa projekcií založených na existujúcich opatreniach sa emisie z dodávok energie v období rokov 2011 až 2020 budú ďalej znižovať, predovšetkým vďaka politike obnoviteľných energií a systému ETS. Predpokladá sa tiež pokles emisií z využívania energie a v menšom rozsahu z dopravy. V prípade dopravy sa predpokladá, že zvyšujúci sa dopyt bude kompenzovaný zlepšením účinnosti dopravných prostriedkov a v menšej miere podporou železničnej dopravy. Predpokladá sa, že emisie z poľnohospodárstva zostanú takmer na stabilnej úrovni do roku 2020. Podľa projekcií členských štátov emisie v priemyselnom odvetví sa opäť začnú zvyšovať. Emisie z odpadu budú ďalej klesať, zatiaľ čo emisie z odvetvia rozpúšťadiel a iných odvetví sa zvýšia. 3. Pokrok pri dosahovaní kjótskeho cieľa 3.1. Prvé záväzné obdobie (2008 – 2012) 3.1.1. EÚ-28 V roku 2011 celkové množstvo emisií skleníkových plynov EÚ-28 bolo 18,3 % pod úrovňami roku 1990. Tento odhad je založený na inventarizačných údajoch z členských štátov, ako bolo oznámené Komisii (EÚ-27) a na údajoch z inventarizácie v rámci Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy (UNFCCC) predložených Chorvátskom. Tento pokles je ešte väčší, ak sa zohľadní účinok kreditov, ktoré získajú vlády prostredníctvom kjótskych mechanizmov, ako aj účinok záchytov uhlíka. 3.1.2. EÚ-15 Podľa posledných inventarizačných údajov celkové množstvo emisií skleníkových plynov EÚ-15 bolo do roku 2011 na základe ročného priemeru 14,9 % pod úrovňami základného roku za prvé záväzné obdobie (2008 – 2012)[8] a 12,2 % pod úrovňou základného roku. Okrem toho po započítaní 1. využívania kjótskych mechanizmov vládami, čo by malo priniesť dodatočné zníženie množstva emisií o 1,9 %, (porov. odd. 3.2), a 2. celkových záchytov uhlíka vďaka činnostiam uvedeným v článku 3 ods. 3 a 4 Kjótskeho protokolu v EÚ-15, zodpovedajúcim za zníženie o 1,5 % (pozri oddiel 3.3), sa očakáva, že EÚ-15 zníži svoje emisie o 15,5 % za prvé záväzné obdobie. EÚ-15 je teda na dobrej ceste k takmer zdvojnásobeniu svojho cieľa zníženia za prvé záväzné obdobie v rámci dohody o spoločnom plnení záväzkov podľa Kjótskeho protokolu. 3.1.3. EÚ-11 Do roku 2011 ďalších 11 krajín s cieľmi v rámci prvého záväzného obdobia Kjótskeho protokolu (t. j. okrem Cypru a Malty) znížilo svoje emisie o 38,7 % v porovnaní s kjótskym základným rokom. Očakáva sa, že v roku 2012 emisie naďalej klesali. Podľa inventarizačných údajov z roku 2011 je pravdepodobné, že týchto 11 členských štátov splní svoj kjótsky cieľ za prvé záväzné obdobie. Slovinsko je jediným členským štátom zo štátov EÚ-11, ktorý až donedávna zvažoval využitie kreditov z projektov v rámci kjótskeho mechanizmu na doplnenie vnútroštátnych opatrení na znižovanie emisií. Na základe najnovších údajov by Slovinsko mohlo splniť svoj kjótsky cieľ bez využitia týchto mechanizmov. Ostatné členské štáty EÚ-11 predali alebo plánujú predať časť svojich nevyužitých jednotiek prideleného množstva (AAU) (pozri oddiel 3.2). Obrázok 6: Relatívne rozdiely medzi emisiami skleníkových plynov v odvetviach mimo systému ETS za prvé záväzné obdobie a príslušnými kjótskymi cieľmi (vrátane LULUCF) v období rokov 2008 – 2012 s využitím a bez využitia kjótskych mechanizmov. Rozdiely sú vyjadrené v percentách emisií základného roka (v rámci systému ETS aj mimo tohto systému). Negatívne hodnoty naznačujú prekročenie plnenia a pozitívne hodnoty neplnenie. Zdroj: EEA 3.2. Predpokladané využívanie kjótskych mechanizmov prevádzkovateľmi a vládami v rámci Únie V rámci systému EU ETS sa v druhých národných alokačných plánoch (NAP) stanovuje limit pre každý členský štát na maximálne využívanie projektových kreditov prevádzkovateľmi v rámci spoločného plnenia a mechanizmu čistého rozvoja. Zariadenia v rámci systému ETS zo všetkých členských štátov môžu v období rokov 2008 – 2012 využiť za rok celkovo a v priemere až 278 mil. jednotiek certifikovaného zníženia emisií (CER) alebo jednotiek zníženia emisií (ERU), čo zodpovedá 13,4 % zo stanoveného stropu pre celú EÚ na toto obdobie. V skutočnosti prevádzkovatelia využili 1058,7 mil. CER alebo ERU, čo zodpovedalo 10,8 % všetkých jednotiek odovzdaných na plnenie záväzkov. Množstvo odovzdaných kreditov sa zvýšilo zo 4 % zo všetkých overených emisií v roku 2008 na 26 % v roku 2012 v dôsledku klesajúcich cien medzinárodných kompenzácií. Od roku 2013 budú pravidlá používania kreditov v rámci spoločného plnenia a mechanizmu čistého rozvoja predmetom revízie, ako je stanovené v smernici o systéme EU ETS. Deväť členských štátov EÚ-15, ako aj Slovinsko uviedlo, že na dosiahnutie svojich kjótskych cieľov nakúpia a použijú medzinárodné kredity v rámci kjótskych mechanizmov. Tieto členské štáty EÚ-15 odhadli, že by mali spolu v rámci prvého záväzného obdobia podľa Kjótskeho protokolu získať ročne na účely plnenia záväzkov 82 Mt CO2-ekv. Toto by predstavovalo 1,9 percentuálneho bodu pre EÚ-15 a pre Slovinsko 4,9 percentuálneho bodu smerom k plneniu kjótskych cieľov (pozri tabuľku 12 v pracovnom dokumente útvarov Komisie). Týchto 10 členských štátov predpokladá investície spolu až vo výške 2,4 mld. EUR do získania jednotiek prostredníctvom spoločného plnenia, mechanizmu čistého rozvoja alebo obchodovania s jednotkami prideleného množstva (AAU). Rakúsko, Holandsko, Španielsko, Írsko, Švédsko a Belgicko pridelili najvyšší rozpočet na päťročné záväzné obdobie. V Slovinsku sa rozpočet odhaduje na 80 mil. EUR. Vzhľadom na vplyv pokračujúcej hospodárskej recesie na emisie skleníkových plynov však členské štáty možno nebudú potrebovať toľko medzinárodných kreditov, ako sa pôvodne odhadovalo. Pokiaľ ide o jednotky AAU predané členskými štátmi, podľa posledných dostupných údajov doteraz bolo prevedených približne 68,2 Mt CO2-ekv., pričom niektoré zmluvne dohodnuté množstvá nemusia byť ešte dodané. Bulharsko, Česká republika, Estónsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko a Slovensko uviedli, že majú v úmysle ďalej predávať jednotky AAU. Jeden členský štát (Spojené kráľovstvo) prijal právne predpisy týkajúce sa toho, že po prvom záväznom období zruší každý prebytok jednotiek AAU medzi kjótskym cieľom a jednostranným „uhlíkovým rozpočtom“ Spojeného kráľovstva. 3.3. Predpokladané využívanie zachytávačov uhlíka Okrem politík a opatrení, ktoré sa zameriavajú na rôzne zdroje emisií skleníkových plynov, môžu členské štáty využiť záchyty uhlíka. Z doteraz poskytnutých informácií vyplýva, že počas záväzného obdobia bude celková čistá sekvestrácia v EÚ-15 z činností zalesňovania a opätovného zalesňovania podľa článku 3 ods. 3 Kjótskeho protokolu predstavovať približne 17.1 Mt CO2 ročne. Okrem toho sa predpokladá, že využívaním činností podľa článku 3 ods. 4 sa dosiahne príspevok približne 46,7 Mt CO2 ročne počas záväzného obdobia v EÚ-15. S prihliadnutím ďalej na príspevky z EÚ-13 sa započítaním týchto činností dosiahne 23,3 a 60,6 Mt CO2 ročne (podrobné informácie sa uvádzajú v tabuľke 13 pracovného dokumentu útvarov Komisie). Predpokladá sa, že spolu sa všetkými činnosťami podľa článku 3 ods. 3 a článku 3 ods. 4 v členských štátoch EÚ-15 v záväznom období zníži množstvo emisií o 63,9 Mt CO2 ročne. Zodpovedá to približne 1,5 percentuálnemu bodu záväzku EÚ-15 na zníženie počas prvého záväzného obdobia v porovnaní s emisiami v základnom roku. 4. Pokrok pri dosahovaní cieľa roku 2020 4.1. Cieľ znížiť množstvo emisií skleníkových plynov v Únii do roku 2020 V rámci klimaticko-energetického balíka bol pre EÚ-28 stanovený cieľ znížiť do roku 2020 množstvo emisií skleníkových plynov v porovnaní s rokom 1990 o 20 %, čo zodpovedá zníženiu -14 % v porovnaní s rokom 2005. Toto je základom aj pre medzinárodný záväzok EÚ v rámci druhého záväzného obdobia podľa Kjótskeho protokolu na obdobie rokov 2013 – 2020. Toto úsilie bude rozdelené medzi odvetvia v rámci systému EU ETS a odvetvia mimo systému ETS takto: a) 21 % zníženie množstva emisií z odvetví v rámci systému EU ETS do roku 2020 v porovnaní s rokom 2005 a b) podľa rozhodnutia o spoločnom úsilí („RSÚ“) približne 10 % zníženie množstva emisií z odvetví mimo systému EU ETS do roku 2020 v porovnaní s rokom 2005. Rozhodnutie RSÚ sa vzťahuje predovšetkým na emisie z dopravy, budov, malých a stredných podnikov a služieb, poľnohospodárstva a odpadu. Aj keď sa v rámci systému ETS stanovuje strop pre celú EÚ, RSÚ sa spolieha najmä ne to, že členské štáty stanovia a implementujú ďalšie vnútroštátne politiky a opatrenia na obmedzenie svojich emisií v odvetviach v rámci rozhodnutia RSÚ. RSÚ stanovuje ročné pridelené emisné kvóty v období rokov 2013 – 2020. 4.2. Predpokladaný odstup od dosiahnutia cieľov Podľa projekcií členských štátov predložených v r. 2013 sa predpokladá, že emisie EÚ budú v roku 2020 o 21 % nižšie než v roku 1990 pri zahrnutí medzinárodnej leteckej dopravy a o 22 % nižšie pri nezahrnutí medzinárodnej leteckej dopravy. EÚ-28 je na dobrej ceste k splneniu cieľa EÚ na rok 2020. Na splnenie svojich cieľov v odvetviach mimo systému ETS však 13 členských štátov bude potrebovať dodatočné úsilie, zatiaľ čo 15 členských štátov už vo svojich projekciách plní tieto záväzky pomocou existujúcich politík a opatrení. Na obrázku 7 je znázornený rozdiel podľa jednotlivých členských štátov medzi projekciami množstva emisií skleníkových plynov mimo systému ETS do roku 2020 založenými na existujúcich opatreniach a cieľoch na rok 2020 ako percentuálny podiel emisií z roku 2005. V tejto analýze ešte nebolo zohľadnené využívanie flexibilít stanovených v rozhodnutí o spoločnom úsilí, ako napr. medzinárodné kredity alebo presuny nadbytočných pridelených kvót emisií. Z grafu vidno tiež rozdiely medzi emisiami z roku 2012 a vnútroštátnymi cieľmi na rok 2013 podľa rozhodnutia RSÚ. V rámci európskeho semestra Komisia vykoná osobitnú analýzu situácie jednotlivých členských štátov v súvislosti s pokrokom smerom k plneniu ich cieľov na rok 2020 na základe predpokladaných emisií s existujúcimi opatreniami. Z posledných analýz uvedených v pracovných dokumentoch útvarov Komisie (SWD) uverejnených v rámci európskeho semestra začiatkom júna 2013[9] vyplynuli tieto hlavné závery, ktoré potvrdzujú najnovšie projekcie poskytnuté členskými štátmi po dokončení kontroly kvality a doplnení chýbajúcich údajov Európskou environmentálnou agentúrou[10]: · Predpokladá sa, že množstvo emisií skleníkových plynov v Luxembursku bude oveľa vyššie ako vnútroštátny cieľ (rozdiel 23 percentuálnych bodov). Emisie v roku 2012 sú tiež nad cieľmi roku 2013 podľa rozhodnutia RSÚ. Významné zníženie emisií skleníkových plynov by sa dalo dosiahnuť zvýšením daní z energetických produktov určených pre dopravu, ako sa zdôrazňuje v odporúčaní pre túto krajinu. · Očakáva sa, že aj množstvo emisií skleníkových plynov v Írsku bude oveľa vyššie ako cieľ (rozdiel 18 percentuálnych bodov) v dôsledku veľkého nárastu emisií v doprave a v poľnohospodárstve. Írsko však navrhlo v roku 2013 viaceré iniciatívy na zníženie emisií v rámci zákona o nízkouhlíkovom rozvoji. · Predpokladá sa, že aj množstvo emisií v Belgicku bude zaostávať za cieľom tejto krajiny o 11 percentuálnych bodov. V tejto súvislosti sa v odporúčaní pre Belgicko zdôraznila potreba jasného rozdelenia úloh medzi orgánmi s cieľom zabezpečiť pokrok pri dosahovaní cieľov, najmä v oblasti dopravy a budov. Mali by sa tiež prijať opatrenia na posun od zdanenia práce k daňovým základom menej rušivým pre rast, najmä k environmentálny daniam. · Okrem toho z projekcií vyplýva, že aj v prípade piatich ďalších členských štátov (Litva , Španielsko, Rakúsko, Fínsko a Taliansko) sa očakáva, že nesplnia svoj cieľ s rozdielom viac než 3 %. V prípade týchto členských štátov sa predpokladá, že súčasné opatrenia nie sú dostatočné na dosiahnutie cieľov týchto krajín. · Na základe vnútroštátnych projekcií by Poľsko a Estónsko mali s veľkým rozdielom prekročiť svoj cieľ. Poľské projekcie však boli vytvorené v rokoch 2010 a 2011. Nedávne základné projekcie EÚ založené na modeloch PRIMES a GAINS naznačujú, že Poľsko by mohlo mať ťažkosti so splnením svojho záväzku. Emisie Estónska sú vyššie, než sa očakávalo. Podľa približných údajov emisie Estónska v roku 2012 prekročili jeho ciele RSÚ na rok 2013 a aj ono by mohlo mať ťažkosti so splnením svojho záväzku. V kontexte európskeho semestra 2013 Rada prijala viaceré odporúčania pre jednotlivé krajiny týkajúce sa zníženia emisií skleníkových plynov. Rada odporučila, aby Belgicko, Česká republika, Francúzsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Rumunsko, Španielsko a Taliansko presunuli daňové zaťaženie z práce na dane menej škodlivé pre rast, ku ktorým patria environmentálne dane. Estónsku, Litve a Luxembursku odporučila, aby prijali príslušné fiškálne opatrenia na zlepšenie energetickej účinnosti v odvetví dopravy. Rada odporučila aj Bulharsku, Českej republike, Estónsku, Litve, Lotyšsku, Malte, Poľsku, Rumunsku a Slovensku, aby sa usilovali o zlepšenie energetickej účinnosti. Spojenému kráľovstvu odporučila podnietiť investície do nových energetických kapacít vrátane obnoviteľných zdrojov energie. Obrázok 7: Predpokladaný rozdiel voči cieľom roku 2020 v prípade odvetví mimo systému ETS a rozdiel medzi emisiami za rok 2012 a cieľom pre odvetvia mimo systému ETS na rok 2013. Negatívne hodnoty naznačujú prekročenie plnenia a pozitívne hodnoty neplnenie v percentách emisií z roku 2005. Zdroj: EEA, Európska komisia na základe projekcií členských štátov. 5. Stav vykonávania politiky Únie v oblasti zmeny klímy 5.1. Znižovanie emisií Práce na vykonávacích opatreniach klimaticko-energetického balíka z roku 2009 viedli k úspešnému začatiu 3. fázy (2013 – 2020) v rámci systému EÚ ETS a dokončeniu vykonávacích opatrení podľa rozhodnutia RSÚ. 5.1.1. EU ETS Systém EU ETS zahŕňa viac než 12 000 elektrární a výrobných zariadení v 28 členských štátoch EÚ, na Islande, v Nórsku a Lichtenštajnsku a od roku 2012 aj emisie z leteckých spoločností lietajúcich medzi letiskami v týchto krajinách a do oblastí úzko s nimi spojenými. Priemerný ročný strop pre celú EÚ na obdobie rokov 2008 – 2012 bol 2081 mil. kvót ročne. Množstvo overených emisií skleníkových plynov zo stacionárnych zariadení ďalej klesalo a v roku 2012 kleslo na 1 867 mil. ton CO2-ekv., asi o 2 % pod úrovňou roku 2011 pre zariadenia a 10 % pod stanoveným stropom. Množstvo overených emisií ohlásených leteckými spoločnosťami dosiahlo takmer 84 mil. ton. Úroveň plnenia záväzkov zariadeniami je stále vysoká. Podiel zariadení zúčastnených na systéme EU ETS, ktoré neodovzdali kvóty zodpovedajúce všetkým svojim emisiám v roku 2012 v lehote do 30. apríla 2013, bol nižší než 1 %. Od roku 2012 sú emisie z leteckej dopravy v rámci EU ETS obmedzené stropom. Prevádzkovatelia lietadiel zodpovední za viac než 98 % emisií z leteckej dopravy v roku 2012, na ktoré sa vzťahuje systém EU ETS, podnikli úspešne potrebné kroky do 30. apríla 2013 na zabezpečenie súladu s právnymi predpismi týkajúcimi sa systému EU ETS. V súlade s ustanoveniami rozhodnutia o „zastavení času“ prijatého v apríli 2012, prevádzkovatelia lietadiel môžu obmedziť svoju zodpovednosť za rok 2012 len na lety v rámci Európy, v takom prípade môžu tiež do 27. mája uskutočniť ďalší krok a vrátiť pridelené bezodplatné kvóty na lety mimo Európy. Ako je stanovené v revidovanej smernici o EU ETS, všetky operácie v rámci systému EU ETS sú centralizované v jednom registri, ktorý prevádzkuje Komisia. V máji 2013 bol revidovaný regulačný rámec, ktorý sa uplatňuje na register, s cieľom dokončiť funkcie potrebné pre 3. fázu. V novom nariadení sa tiež stanovuje zúčtovanie v registri transakcií v súlade s rozhodnutím o spoločnom úsilí. Komisia v súčasnosti dokončuje posúdenie vnútroštátnych vykonávacích opatrení v súvislosti s rozhodnutím Komisie 2011/278/EÚ. Komisia posudzuje, či predbežné bezodplatné prideľovanie kvót priemyselným zariadeniam v každom členskom štáte bolo vykonané v súlade s harmonizovanými pravidlami prideľovania pre 3. fázu systému EU ETS. Nariadenie o obchodovaní formou aukcie sa v súčasnosti skúma so zreteľom na časový harmonogram aukcií. V tomto kontexte návrh rozhodnutia, ktorého cieľom je objasniť ustanovenia smernice o systéme EU ETS v súvislosti s právomocami Komisie na prispôsobenie načasovania aukcií s emisnými kvótami vo výnimočných okolnostiach, je predmetom postupu spolurozhodovania. Komisia okrem toho prijala tiež správu o stave európskeho trhu s uhlíkom, v ktorej sa uvádza rad možných štrukturálnych opatrení, ktoré možno prijať na riešenie nerovnováh. Európska komisia povolila za prísneho uplatňovania ustanovení smernice žiadosti 8 členských štátov, ktoré pre svoje odvetvia elektrickej energie žiadali o prechodné pridelenie bezodplatných kvót po roku 2012. V júni Komisia pripravila návrh nariadenia, v ktorom sú stanovené maximálne limity, do ktorých prevádzkovatelia v rámci systému EU ETS môžu používať oprávnené kredity na základe mechanizmov Kjótskeho protokolu založených na projektoch (t. j. mechanizmus čistého rozvoja (CDM) a mechanizmus spoločného vykonávania (JI)) na dodržanie emisných limitov v období rokov 2013 – 2020. Práce na umožnení vykonávania dvoch nových nariadení o monitorovaní a nahlasovaní emisií skleníkových plynov prevádzkovateľmi a prevádzkovateľmi lietadiel, na ktorých sa vzťahuje systém EU ETS a o overovaní správ o emisiách a akreditácie a dohľadu nad overovateľmi, ešte prebiehajú a ich cieľom je zlepšiť harmonizáciu uplatňovaných pravidiel. Pripravuje sa kompletný súbor usmerňujúcich dokumentov, šablón a ČKO s cieľom podporiť členské štáty pri realizácii v rámci tretieho obdobia ETS. Ako hlavný krok smerom k prvému úplnému medzikontinentálnemu prepojeniu systémov obchodovania s emisiami sa Komisia a Austrália v roku 2012 dohodli na spôsobe prepojenia systému EU ETS a austrálskeho systému obchodovania s emisiami. V máji Komisia dostala mandát od Rady rokovať v mene EÚ do polovice roka 2015 o zmluve na úplné prepojenie, ktoré by sa malo zrealizovať najneskôr do 1. júla 2018. Na základe mandátu Rady, Komisia rokuje aj so Švajčiarskom o prepojení systému EU ETS so švajčiarskym systémom ETS. 5.1.2. Ďalšie politiky a opatrenia Ročné pridelené emisné kvóty členských štátov v ekvivalentoch CO2 podľa rozhodnutia o spoločnom úsilí na každý rok obdobia rokov 2013 – 2020 boli stanovené v roku 2012 a prijaté v marci 2013. Prijaté bolo nové nariadenie o mechanizme monitorovania EÚ, ktorým sa reviduje a nahrádza predchádzajúce rozhodnutie o mechanizme monitorovania, a prijaté bolo nové rozhodnutie o započítavaní emisií z využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesného hospodárstva. Komisia prijala oznámenie, v ktorom stanovuje stratégiu pre postupné zahrnutie skleníkových plynov z námornej dopravy do politiky EÚ na zníženie svojich celkových emisií skleníkových plynov. Ako prvý krok v rámci vykonávania tejto stratégie Komisia navrhla nariadenie, na základe ktorého sa zriadi celoeurópsky systém pre monitorovanie, podávanie správ a overovanie emisií CO2 z veľkých lodí od roku 2018. Návrh nariadenia posudzuje Európsky parlament a Rada. Smernica o energetickej účinnosti bola prijatá v októbri 2012. Táto smernica prispeje k plneniu európskeho cieľa, ktorým je dosiahnuť 20 % energetickú účinnosť do roku 2020. Európska komisia 24. januára 2013 prijala balík „Čistá energia pre dopravu“ s cieľom postupne znižovať závislosť na rope využívaním alternatívnych palív v doprave. Balík obsahuje návrh smernice, ktorou sa stanovujú záväzné ciele týkajúce sa infraštruktúry distribúcie alternatívnych palív, ako sú elektrická energia, vodík a palivové články. Program financovania NER 300 je mechanizmus na financovanie komerčných demonštrácií projektov v oblasti zachytávania a ukladania oxidu uhličitého a obnoviteľných zdrojov energie vzťahujúci sa na 300 mil. kvót z rezervy systému EÚ ETS pre nových účastníkov. V rámci tohto programu Komisia schválila v decembri 2012 financovanie v celkovej hodnote 1,2 mld. EUR pre 23 vybraných projektov v oblasti obnoviteľných zdrojov energie. Odhaduje sa, že táto suma prispeje k pákovému efektu na ďalšie zdroje financovania vo výške vyše 2 mld. EUR zo súkromných zdrojov. Druhá výzva na predkladanie návrhov projektov v oblasti zachytávania a ukladania oxidu uhličitého a obnoviteľných zdrojov energie bola uverejnená v apríli 2013. Projekty vybrané v polovici roka 2014 budú financované z predaja zvyšných 100 miliónov kvót a nevyužitých prostriedkov z prvej výzvy. Implementácia nariadenia (ES) 443/2009 týkajúceho sa emisií CO2 z automobilov a nariadenia (EÚ) 510/2011 týkajúceho sa emisií CO2 z ľahkých úžitkových vozidiel je takmer dokončená. Komisia už schválila dve ekologické inovácie, ktoré pomáhajú znížiť emisie CO2 z osobných automobilov. Predložila tiež návrhy o spôsoboch dosiahnutia cieľa pre rok 2020 v oblasti zníženia emisií CO2 z nových osobných automobilov a nových ľahkých úžitkových vozidiel (dodávok), ktoré sa v súčasnej dobe posudzujú v Rade a Parlamente. V novembri 2012 Komisia predložila Rade a Európskemu parlamentu návrh nového nariadenia o fluórovaných skleníkových plynoch na účely ďalšieho znižovania emisií z tohto odvetvia. V záujme zmiernenia vplyvov emisií skleníkových plynov z produkcie biopalív vznikajúcich v dôsledku nepriamej zmeny využívania pôdy Komisia tiež navrhla viaceré zmeny smerníc o obnoviteľných zdrojoch energie a o kvalite palív. Pokiaľ ide o zavádzanie opatrení v oblasti klímy do politík EÚ, dosiahla sa politická dohoda o budúcom viacročnom finančnom rámci (VFR) na obdobie rokov 2014 – 2020. Všetky inštitúcie sa dohodli, že najmenej 20 % celkového rozpočtu by sa malo vzťahovať na oblasť klímy. Komisia prijala v marci konzultačné oznámenie, ktorým otvorila verejnú diskusiu o tom, ako najlepšie navrhnúť novú medzinárodnú dohodu na rok 2015, ktorou sa stanoví medzinárodný režim na boj proti zmene klímy po roku 2020. V marci 2013 Komisia podnikla prvý krok k vytvoreniu rámca pre politiku v oblasti zmeny klímy a energetickú politiku do roku 2030 prijatím zelenej knihy „Rámec pre politiku v oblasti zmeny klímy a energetickú politiku do roku 2030“. Týmto dokumentom sa začala verejná diskusia o stratégii EÚ v oblasti energetiky a zmeny klímy do roku 2030. Zoznam právnych aktov prijatých v poslednej dobe je k dispozícii v oddiele 3 pracovného dokumentu útvarov Komisie. 5.2. Adaptácia na zmenu klímy Komisia prijala 16. apríla 2013 stratégiu EÚ na prispôsobenie sa zmene klímy, ktorej cieľom je prispieť k lepšej odolnosti Európy voči zmene klímy. Stratégia posilní pripravenosť a schopnosť reagovať na vplyvy zmeny klímy na miestnej, regionálnej, vnútroštátnej úrovni a na úrovni EÚ a prispeje k príprave jednotného prístupu a zlepšeniu koordinácie. Zameraná je na tri ciele: · Podpora činnosti členských štátov: Komisia odporučí všetkým členským štátom, aby prijali komplexné stratégie pre adaptáciu (v súčasnosti 15 má stratégie) a poskytne finančné prostriedky, ktoré im pomôžu pri uskutočňovaní ich politík adaptácie. Podporovať bude tiež adaptáciu v mestách prostredníctvom zavedenia dobrovoľného záväzku založeného na iniciatíve Dohovoru starostov. · „Opatrenia EÚ na zvyšovanie odolnosti voči zmene klímy“ prostredníctvom ďalšej podpory adaptácie v kľúčových zraniteľných odvetviach, ako napr. poľnohospodárstvo, rybné hospodárstvo, a politiky súdržnosti, zabezpečujúce zvýšenie odolnosti infraštruktúry Európy a podporujúce využívanie poistenia proti prírodným katastrofám a katastrofám spôsobeným človekom. · Lepšie informované rozhodovanie zameraním sa na medzery v znalostiach týkajúcich sa adaptácie, aj s prepojením na program Horizont 2020, a ďalší rozvoj Európskej platformy pre adaptáciu na zmenu klímy (Climate-ADAPT) ako „jednotného kontaktného miesta“ v Európe pre informácie týkajúce sa adaptácie. EU-Cities Adapt (Mestá EÚ sa prispôsobujú), iniciatíva EÚ umožňujúca budovanie kapacít a poskytovanie pomoci mestám pri vytváraní a vykonávaní adaptačných stratégií, bola úspešne dokončená v roku 2013. 5.3. Financovanie opatrení v oblasti zmeny klímy EÚ je najväčším prispievateľom k oficiálnej rozvojovej pomoci v oblasti zmierňovania zmeny klímy a adaptácie na zmenu klímy v rokoch 2010 a 2011 s podielom okolo 50 % podľa správ Výboru pre rozvojovú pomoc OECD. V rámci záväzku vyspelých krajín na financovanie urýchleného začatia činnosti vo výške 30 mld. USD sa EÚ a jej členské štáty zaviazali poskytnúť 7,2 mld. EUR na obdobie rokov 2010 – 2012. EÚ a jej členské štáty splnili svoj záväzok pridelením 7,34 mld. EUR na financovanie rýchleho začatia v tomto období, ako je uvedené v správe, ktorú EÚ a jej členské štáty predložili sekretariátu UNFCCC v máji 2013. Finančné prostriedky viazané v roku 2012 dosiahli výšku 2,67 mld. EUR. Viac informácií sa uvádza v správe Európskej únie o financovaní rýchleho začatia činnosti v rozvojových krajinách[11]. Okrem toho podľa článku 16 nariadenia o mechanizme monitorovania a nahlasovania od roku 2013 členské štáty nahlasujú každý rok do 30. septembra informácie o finančnej a technologickej podpore poskytovanej rozvojovým krajinám. 5.4. Výskum a inovácie v oblasti klímy Výskum klímy je jednou z hlavných výskumných tém siedmeho rámcového programu EÚ (RP7, 2007 – 2013) a bude ústrednou témou programu Horizont 2020[12], nového programu EÚ pre výskum a inovácie na obdobie rokov 2014 – 2020. Cieľom výskumu zmeny klímy v RP7 je podpora projektov, v rámci ktorých sa analyzujú tlaky na životné prostredie (oceány, atmosféra a ekosystémy) a zlepšuje sa naše chápanie zložitého klimatického systému aj prostredníctvom modelovania systému Zeme. Ďalšou kľúčovou oblasťou výskumu je posudzovanie vplyvov, zraniteľností a riešení pre adaptáciu na zmenu klímy, prípravu stratégií na zníženie rizika katastrof a podnecovanie prechodu k nízkouhlíkovej spoločnosti. Z predbežného odhadu vyplýva, že v RP7 sa v období rokov 2007 – 2013 na podporu výskumu týkajúceho sa klímy vynaložilo asi 900 mil. EUR. V súvislosti s budúcim programom je potrebné pripomenúť, že sa očakáva, že do výskumu týkajúceho sa klímy a inovačných aktivít sa investuje 35 % rozpočtu programu Horizont 2020 vo výške 70 mld. EUR. 6. Situácia v kandidátskych a potenciálnych kandidátskych krajinách Únie Množstvo emisií skleníkových plynov Islandu sa v období rokov 1990 až 2011 zvýšilo o 26 % a v roku 2011 bolo o 4,4 % nižšie než v roku 2010. Vzhľadom na rozhodnutie 14/CP.7 je Island podľa prognóz skleníkových plynov v 5. národnom oznámení na dobrej ceste k dosiahnutiu svojho kjótskeho cieľa. Množstvo emisií skleníkových plynov Turecka (okrem LULUCF) sa v období rokov 1990 až 2010 zvýšilo o 124 % a v období rokov 2010 až 2011 o 5 %. Aj keď Turecko je zmluvnou stranou uvedenou v prílohe I, nemá v 1. ani 2. záväznom období v rámci Kjótskeho protokolu žiadny cieľ v oblasti skleníkových plynov. Aktuálny zoznam emisií skleníkových plynov v Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko (FYROM) nie je k dispozícii. FYROM nie je zmluvnou stranou uvedenou v prílohe I. V období rokov 1990 až 2005 došlo k poklesu celkového množstva emisií skleníkových plynov približne o 19 %. Obdobne v Čiernej Hore, ktorá tiež nie je zmluvnou stranou uvedenou v prílohe I dohovoru, došlo k zvýšeniu celkového množstva emisií skleníkových plynov (okrem LULUCF) o 4,9 % v období rokov 1990 až 2003. Za Srbsko nie sú k dispozícii žiadne novšie informácie. [1] Obdobie 100 dní po uverejnení konečnej správy o inventarizácii emisií skleníkových plynov podľa Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy (UNFCCC) za obdobie rokov 2008 - 2012. [2] Pozri technické poznámky uvedené v prílohe. [3] Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 406/2009/ES z 23. apríla 2009 o úsilí členských štátov znížiť emisie skleníkových plynov s cieľom splniť záväzky Spoločenstva týkajúce sa zníženia emisií skleníkových plynov do roku 2009. [4] http://ec.europa.eu/europe2020/making-it-happen/index_sk.htm. [5] Ďalšie informácie o metodike sú k dispozícii v správe o trendoch a projekciách Európskej environmentálnej agentúry. [6] Za Cyprus a Maltu sú použité priemerné skutočné emisie v období rokov 2008 – 2012 (zástupné údaje), pretože tieto dve krajiny nemajú povinnosti vyplývajúce z prvého záväzného obdobia. [7] Tieto ciele sa často označujú ako kvantifikované záväzky na obmedzenie alebo zníženie emisií (QELRC). Ďalšie informácie o metodike použitej na ich výpočet sú k dispozícii v pracovnom dokumente útvarov Komisie z 13. februára 2012 „Príprava kvantifikovaného cieľa obmedzenia alebo zníženia emisií (QELRO) EÚ na základe klimaticko-energetického balíka EÚ“: http://ec.europa.eu/clima/policies/international/negotiations/docs/swd_13022012_en.pdf. [8] Na základe približných údajov za rok 2012. [9] http://ec.europa.eu/europe2020/making-it-happen/country-specific-recommendations/index_en.htm. [10] Údaje predložené členskými štátmi boli podrobené kontrole kvality, chýbajúce údaje boli doplnené a v prípade potreby upravené. V prípade niektorých členských štátov bolo potrebné odhadnúť podiel emisií mimo systému ETS. Na doplnenie chýbajúcich údajov a odhad rozdelenia emisií systému ETS/mimo systému ETS sa použili údaje zo základného obdobia EÚ 2012 – 2013 s projekciou prijatých opatrení na základe modelov PRIMES a GAINS. Tieto projekcie naznačujú tiež citlivosť výsledkov projekcie na rôzne metodiky, predpoklady a špecifické parametre v pozadí trendov. [11] http://ec.europa.eu/clima/policies/finance/international/faststart/docs/fast_start_2012_en.pdf. [12] http://ec.europa.eu/research/horizon2020/index_en.cfm.