Oznámenie Komisie Rade, Európskemu Parlamentu, Európskemu Hospodárskemu a Sociálnemu Výboru a Výboru Regiónov o interoperabilite služieb digitálnej interaktívnej televízie [SEC(2004)1028] /* KOM/2004/0541 v konečnom znení */





Brusel, 30.7.2004 KOM(2004) 541 v konečnom znení OZNÁMENIE KOMISIE RADE, EURÓPSKEMU PARLAMENTU, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV o interoperabilite služieb digitálnej interaktívnej televízie [SEC(2004)1028] ZHRNUTIE Toto oznámenie určuje stanovisko Komisie k interoperabilite služieb digitálnej interaktívnej televízie v súlade s článkom 18 ods. 3 smernice č. 2002/21/ES o spoločnom regulačnom rámci pre siete a služby elektronických komunikácií (rámcová smernica). Komisia uskutočnila toto preskúmanie v dvoch etapách. Prvá etapa bola spojená s uverejnením pracovného dokumentu útvarov Komisie o interoperabilite služieb digitálnej interaktívnej televízie v marci 2004 (SEC (2004) 346 na účely pripomienkovania zo strany verejnosti. Toto oznámenie vychádza z výsledkov uvedeného pripomienkovania. Analýza, ktorá slúžila ako základ pre toto oznámenie, sa nachádza v sprievodnom Rozšírenom hodnotení účinkov (EIA), uverejnenom ako SEC (2004) 1028. Článok 18 ods. 3 rámcovej smernice vyžaduje od Komisie, aby preskúmala účinky článku 18, pokiaľ ide o služby interaktívnej televízie. Ak v jednom členskom štáte alebo vo viacerých členských štátoch nebola dosiahnutá primeraná interoperabilita a sloboda výberu pre spotrebiteľov, Komisia môže prijať opatrenia, aby sa určité normy boli povinné. Výsledkom verejných konzultácií vznikol protichodný obraz, pokiaľ ide o to, či bola skutočne dosiahnutá primeraná interoperabilita. Podľa názoru Komisie vzhľadom na zložitosť technologického a trhového prostredia, veľmi rozdielne chápanie interoperability zo strany účastníkov trhu a na neskorú implementáciu rámcovej smernice v mnohých členských štátoch je hlavným cieľom preskúmania zistiť, či ide o prípad, v ktorom je potrebné navrhnúť, aby sa jedna norma alebo viaceré normy stali povinnými. Komisia dospela k záveru, že v súčasnosti nie je jednoznačne potrebné, aby sa normy stali povinnými; táto otázka sa má preskúmať v roku 2005. Medzičasom Komisia navrhuje celý rad propagačných akcií na podporu výstavby digitálnych služieb s použitím normy multimediálnej domácej platformy (MHP), ktorá je v súčasnosti jedinou otvorenou normou pre aplikačné programové rozhrania (API) prijaté normotvornými orgánmi EÚ. Patrí sem vytvorenie skupiny členských štátov na implementáciu MHP, potvrdenie, že členské štáty môžu ponúknuť spotrebiteľom dotácie na prijímacie zariadenie interaktívnej televízie pri dodržiavaní pravidiel štátnej pomoci a monitorovanie prístupu k autorizovaným technológiám. Komisia sa snaží zabezpečiť, aby občania Európy užívali výhody z rastúceho rozsahu služieb interaktívnej televízie, a usudzuje, že pre trh je v súčasnosti najprospešnejšie nepretržité uplatňovanie ustanovení, ktoré Európsky parlament a Rada odsúhlasili v rámcovej smernici. 1. ZÁKLADNÉ INFORMÁCIE Interaktívna televízia zvyšuje funkčnosť digitálnej televízie (DTV) tým že rozširuje možnosti obrazových informácií. Pozostáva z aplikácií vysielaných v prenose súčasne s obrazom, spracovaných softvérovým zásobníkom v prijímači nazývaným aplikačné programové rozhranie (API). Dnes sa v Európe využíva okolo 32 miliónov digitálnych prijímačov[1], z ktorých najmenej 25 miliónov má schopnosť interaktivity[2]. Trh pre interaktívnu televíziu sa rozvinul bez európskej normy API. Spočiatku bolo v Európe päť významných API, z ktorých ani jedno nebolo normalizované európskym orgánom pre normy. Obsah alebo aplikácie vytvorené pre jedno API nemohli byť použité prijímačom obsahujúcim iné API[3]. Toto vyvolalo obavy z nedostatku interoperability (zahŕňajúcej otázky technickej interoperability, ako aj prístupu) a možné obmedzenia výberu pre spotrebitľa, ktorá by mohla ovplyvniť voľný tok informácií, pluralitu médií a kultúrnu rozmanitosť Tieto obavy sa dajú zhrnúť takto. Spotrebitelia by neboli schopní obstarať si normalizovaný, univerzálny prijímač schopný prijímať všetky voľne do éteru vysielané a platené televízne interaktívne služby a mohli by byť nútení používať drahšie prijímače obsahujúce autorizované API. Vysielatelia by museli čeliť prekážkam pri rozvoji a dodávaní interaktívnych služieb, pretože by museli viesť rokovania s vertikálne integrovanými operátormi siete kontrolujúcimi technológie autorizovaných API. Tieto obavy viedli k článku 18 smernice č. 2002/21/ES („rámcovej smernice“) s názvom „Interoperabilita služieb digitálnej interaktívnej televízie“, Článok 18 ods. 1 vyžaduje od členských štátov, aby podporovali poskytovateľov digitálnych interaktívnych televíznych služieb a poskytovateľov zariadení určených na používanie otvoreného API. Článok 18 ods. 2 vyžaduje od členských štátov, aby podporovali vlastníkov API na účely sprístupnenia všetkých informácií potrebných na to, aby poskytovatelia digitálnej interaktívnej televízie mohli v plnej funkčnej forme poskytovať služby podporované ich aplikačnými programovými rozhraniami. Článok 18 ods. 1 je úplne v súlade s celkovou politikou EÚ zameranou na podporenie otvorených noriem pre jednotný trh. Článok 18 ods. 2 akceptuje trhovú realitu, že autorizované normy API existujú, a snaží sa zabezpečiť transparentnosť technických špecifikácií tak, aby poskytovatelia obsahu mohli vytvárať interaktívne aplikácie, ktoré fungujú s týmito autorizovanými normami. Článok 18 ods. 3 žiada Komisiu, aby do 24. júla 2004 preskúmala vplyv článku 18, aby Komisia mohla následne prijať opatrenia na zavedenie normy s použitím právomocí uvedených v článku 17 rámcovej smernice. Na plenárnom zasadaní Európskeho parlamentu v decembri 2001 sa Komisia ústne zaviazala, že zahrnie normy MHP do zoznamu noriem uverejňovaných v Úradnom vestníku Európskej únie, aby ich podporili členské štáty, ako sa predpokladá v článku 17 rámcovej smernice. Proces Komisia začala pripravovať toto preskúmanie okamžite po prijatí rámcovej smernice tým, že prostredníctvom nezávislej poradenskej služby uskutočnila štúdiu o možnostiach voľby politiky splnomocnila európske normotvorné orgány, aby preskúmali, čím by ďalšia normalizácia mohla prispieť k interoperabilite[4]. Normy MHP sa zahrnuli do uverejneného zoznamu[5]. Komisia ďalej uviedla, že samozrejmým spôsobom, ako dosiahnuť interoperabilitu, by bolo všeobecné prijatie MHP[6]. Orgány Komisie začali v marci 2004 verejné konzultácie na základe pracovného dokumentu útvarov Komisie SEC (2004)346 (pracovný dokument). Konzultácie zahŕňali verejné vypočutie a neformálny seminár organizovaný členmi Európskeho parlamentu. 2. NÁZORY ÚčASTNÍKOV Na konzultácie zareagovalo široké spektrum účastníkov, najmä výrobcov, operátorov sietí, vysielateľov a poskytovateľov API; ku konkrétnym stanoviskám sa taktiež vyjadrili združenia spotrebiteľov a iné subjekty. Celkovo 51 subjektov prispelo približne 350 stránkami podrobne argumentovaných názorov, čo výrazne dokázalo dôležitosť diskusie pre tento sektor. Odpovede spadajú do dvoch hlavných skupín. 2.1. Odpovede v prospech zavedenia noriem Podľa názoru tých, ktorí podporujú povinné zavedenie otvorených noriem – vrátane MHP – interoperabilita na úrovni spotrebiteľa sa nedosiahla. Tvrdia, že toto je forma najviac posilňujúca interoperabilitu, pretože maximalizuje výber služieb a zariadení pre spotrebiteľa. Trh je v súčasnosti roztrieštený a neschopný dosahovať výhody spojené s jednotnou normou. Je nepravdepodobné, že by trhové sily dokázali zabezpečiť príslušnú interoperabilitu bez zásahu štátnych orgánov. Dôležitým cieľom výrobcov naďalej ostáva dosiahnutie kritického objemu odbytu na európskej úrovni, aby dosiahli úspory zo zavedenia veľkosériovej výroby. Riešenia, ako je navrhovaný prenosný formát obsahu (PCF), ktorý umožňuje, aby bol obsah raz napísaný a potom prevádzkovaný na viacnásobných platformách API, sú síce užitočné, nie sú však riešením pre prevádzkovateľov voľne vysielaných televíznych služieb. Pre týchto vysielateľov sú prístupové pravidlá kompromisným riešením, pokiaľ ide o pluralitu a slobodu výberu. Vysielatelia ešte stále závisia od prevádzkovateľov sietí, ktorí majú postavenie sprostredkovateľa, aby poskytovali svoje služby divákom. Štátne orgány majú zohrávať výraznejšiu intervenčnú úlohu za základe príkladu GSM. K prínosom zavedenia povinných otvorených noriem vrátane MHP bude patriť rozšírenie výberu pre spotrebiteľov a zvýšenie právnej istoty, čo povedie k nižším cenám za prijímače a k urýchleniu prechodu od analógovej k digitálnej televízii. Keby vysielatelia nemuseli čeliť nevyhnutným prekážkam autorizovaných API, zlepšil by sa tým tok informácií a to by napomohlo pluralite. Inovácia služieb by už viac nemala závisieť od vlastníkov API. Jednotlivé skupiny diskutujú o tom, či majú mať členské štáty možnosť uplatňovať na svojom území jednej API, alebo či sa majú na území celej EÚ uzákoniť otvorené normy API . Zavedenie otvorených noriem nemá byť obmedzené len na pozemné voľne vysielané televízne vysielanie, keďže by to nevyriešilo problém sprostredkovateľov spôsobený autorizovanými API v káblovej alebo satelitnej televízii. Ďalšie normy sa majú zaradiť do zoznamu, len ak sa neprekrývajú s už zaradenými normami. Hlavné pripomienky sa sústredili na možnosti interaktívnej televízie prispieť k Lisabonskej agende, ako podčiarkla Rada na svojom zasadaní v Seville, a kritizovali pracovný dokument za to, že ignoroval sociálnu úlohu voľne vysielaného televízneho vysielania. Účastníci trhu podporujúci toto stanovisko boli prevažne prevádzkovatelia voľne vysielaných televíznych služieb z členských štátov, v ktorých je digitálna televízia menej rozvinutá, a hlavní výrobcovia. 2.2. Odpovede proti zavedeniu noriem Táto skupina tvrdila, že interoperabilita sa už dosiahla. Ich pohľad na interoperabilitu je rozličný: to znamená dostupnosť rovnakých služieb na rozličných distribučných platformách. Vstupné vybavenie a sieťové technológie umožňujú, aby sa obsah prenášal medzi rôznymi systémami API. Patria sem systémy schopné generovať aplikácie pre viaceré API – viacnásobné vytváranie – alebo navrhované PCF. Podľa tejto skupiny je interoperabilita citlivá na dopyt na trhu. V prípade, že existuje dopyt, interaktívne aplikácie sa stávajú dostupnými na viacerých rozličných platformách. Ako príklady možno uviesť hazardné hry, videohry a predpovedanie počasia. Univerzálny prijímač v jednom kryte je nepravdepodobný z dôvodu vysokých nákladov a zbytočný z dôvodu súčasného vysielania v rozličných sieťach; neexistujú však žiadne technické prekážky. Pokiaľ ide o zasahovanie štátnych orgánov, skupina tvrdí, že európsky trh DTV je dynamickejší ako v USA v dôsledku regulačnej zhovievavosti štátnych orgánov. V rámci regulovania komunikáciách sú pravidlá pre prístup do značnej miery postačujúce na zachovanie plurality a slobodnej voľby spotrebiteľov. Zavedenie noriem ex post na úkor významných investícií v predchádzajúcich vlastníckych systémoch by zabránilo ďalším investíciám do nasledujúcich generáciách inovatívnych technológií. Hlavné pripomienky týchto účastníkov podporili líniu prijatú v pracovnom dokumente, že väčšia zložitosť DTV mení mnohé faktory v porovnaní s jednoduchším analógovým modelom. Podporujú možnosť ďalších zlepšení nad štandardnú úroveň prenosových technológií, ako je to napr. pri internetovom modeli. Žiadna jednotná technológia nie je vhodná pre rôznorodé trhové situácie, ktoré nachádzame vo všetkých členských štátoch. Pri hodnotení primeranosti implementácie by mala Komisia prihliadať na súčasnú úroveň trhovej prijateľnosti a interoperability v celom hodnotovom reťazci. Žiadne definitívne budúce rozhodnutia o primeranosti implementácie sa nemajú robiť pred uplynutím 3-5 rokov. Podľa názoru tejto skupiny by náklady na zavedenie otvorených noriem prevážili nad prínosmi. Zavedenie MHP by poskytlo trhu silnú motiváciu presadzovať prijímače bez interaktívnej schopnosti vzhľadom na dodatočné náklady prijímačov MHP a nedostatku silného dopytu po interaktívnych televíznych službách. Účastníci trhu podporujúci tieto názory boli prevažne prevádzkovateľmi satelitnej platenej televízie a káblovej televízie, často z členských štátov, v ktorých je DTV dobre rozvinutá a v ktorých je veľké množstvo prijímačov s autorizovanými API. Ďalšími príslušníkmi tohto okruhu boli spoločnosti so zameraním na softvér a informačné technológie, vrátane vlastníkov autorizovaných API a hlavný výrobca. 2.3. Iné názory Vstupné údaje verejných orgánov odzrkadľovali skutočnosť, či sú trhy DTV dobre rozvinuté – a preto obsahujú veľké množstvo prijímačov využívajúcich autorizované API – alebo menej rozvinuté. Respondenti z krajín, v ktorých je interaktívna televízia najvyspelejšia, boli vo všeobecnosti spokojní s tým, že tam existuje primeraná úroveň interoperability. Organizácie spotrebiteľov na vnútroštátnej a európskej úrovni uprednostňovali zavedenie otvorených noriem, aby sa dosiahla interoperabilita. Na verejnom vypočutí viacerí hlavní talianski účastníci rozhodne podporili MHP, boli však skeptickí, pokiaľ ide o jej zavedenie. Vládne dotácie pre talianskych spotrebiteľov na zakúpenie prijímača MHP s funkčnosťou spätného kanálu znižujú dodatočné náklady na MHP. Takéto prijímače sa predávajú za rovnakú cenu ako na iných trhoch používajúcich lacnejšie technológie API. 3. ANALÝZA A STANOVISKO KOMISIE 3.1. Doterajší účinok článku 18 Oneskorené transponovanie rámcovej smernice[7] znamená, že je predčasné robiť celkové hodnotenie účinkov článku 18 ods. 3. Diskusie v podskupine pre vysielanie Výboru pre komunikácie (COCOM) odhalili v mnohých členských štátoch veľkú aktivitu, pokiaľ ide o interoperabilitu na pracovnej úrovni, často spojenú s implementáciou digitálneho pozemného televízneho vysielania. Pokiaľ ide o článok 18 ods. 2, pomerne málo členských štátov má poskytovateľov API etablovaných alebo zastupovaných na ich území; to znamená, že toto ustanovenie nachádza pre väčšinu z nich obmedzené uplatnenie. Komisia nevie o žiadnom regulačnom orgáne, ktorý by bol obdržal formálnu sťažnosť o tom, že niektorý vlastník rozhrania API nesprístupnil všetky informácie nevyhnutné na to, aby poskytovatelia služieb interaktívnej telebízie poskytovali všetky služby podporované rozhraním API v plne funkčnej forme. Vlastníci autorizovaných rozhraní API tvrdia, že majú motiváciu zabezpečiť, aby všetci spotrebitelia získali maximálnu výhodu z konkrétneho systému za spravodlivých, primeraných a nediskriminačných podmienok – najmä preto, že sa uchádzajú o rozhrania API. Podľa názoru Komisie ustanovením článku 18, ktoré malo najväčší vplyv, je požiadavka preskúmať do júla 2004 interoperabilitu a jej vplyv na voľbu spotrebiteľov. To podnietilo účastníkov trhu k veľmi dôkladnej diskusii o interoperabilite. Pri vypracúvaní droch správ o interoperabilite získali normotvorné orgány značnú podporu od účastníkov trhu na obidvoch stranách. Účastníci trhu prikladajú tejto otázke veľký význam, aj keď sa ich názory na charakter právnej požiadavky a na spôsob jej najlepšieho splnenia môžu líšiť. Konzultácie neodhalili nijaké významné, opodstatnené hrozby pre voľný tok informácií, pluralitu médií a kultúrnu rozmanitosť. Komisia však pripomína nedávne politické obavy, ktoré boli vyjadrené v Európskom parlamente[8]. 3.2. Hlavné otázky Reakcie na konzultácie sú výrazne rozdelené. Prevádzkovatelia voľne vysielaných televíznych služieb sú postavení proti prevádzkovateľom satelitnej a káblovej televízie a subjektom so zemeraním na informačné technológie. Obidve strany si nárokujú podporu od hlavného výrobcu spotrebnej elektroniky. Jadrom sporu je vzťah medzi všeobecnými záujmami a trhovými silami. Prevádzkovatelia voľne vysielaných televíznych služieb – najmä prevádzkovatelia verejnoprávneho vysielania – sú poverení plnením dôležitých cieľov všeobecného záujmu, ako je pluralita médií a kultúrna rozmanitosť, ktoré sa dosahujú plánovaním a rozdeľovaním povinností. Prevádzkovatelia sietí zohrávajú kľúčovú úlohu pri realizácii Lisabonskej agendy pomocou investícií potrebných na výstavbu moderných komunikačných sietí. Každá strana sa usiluje zastávať svoju osobitnú úlohu v týchto politikách, keď zistí, že ju niektorý aspekt správania druhej strany obmedzuje. Vertikálna integrácia poskytovania vysielacích služieb s digitálnymi infraštruktúrami je osobitný zdrojom obavy medzi prevádzkovateľmi verejnoprávneho vysielania. Vertikálna integrácia môže napríklad vytvoriť možnosti, keď sú spotrebitelia z dôvodu autorizovanej technológie viazaní na určitú digitálnu platformu alebo môže ovplyvňovať trhovú silu. Využívanie autorizovaných technológií je potrebné držať pod kontrolou zákona o hospodárskej súťaži. V niektorých prípadoch môže vertikálna integrácia viesť k vyššej hospodárskej výkonnosti[9]. Všeobecné záujmy, ako je kultúrna rozmanitosť a pluralita médií, sú ústredné pre európsky sociálny model, kým hospodársky úspech je podstatný na zabezpečenie, aby si Európska únia udržala konkurencieschopnosť a prostriedky nevyhnutné na financovanie plnenia cieľov všeobecného záujmu a prechodu na digitálne technológie. Tieto dvojité ciele politiky sú v Európskej únii implementované oddelením regulovania obsahu – čo má za cieľ uspokojenie všeobecných záujmov od regulovania komunikácií, ktoré je zamerané na presadzovanie konkurenčného trhu ako prostriedku na generovanie inovácií a nových investícií. Tieto dve politiky sa stretávajú pri téme rozhraní API a práve preto je táto diskusia taká intenzívna. 3.3. Interoperabilita a článok 18 ods. 3 rámcovej smernice Článok 18 ods. 3 vyžaduje, aby Komisia zhodnotila účinky článku 18. Ak nebola dosiahnutá primeraná interoperabilita, Komisia môže uplatniť postup uvedený v článku 17, podľa ktorého sa niektoré normy môžu stať povinnými. Interoperabilita nie je definovaná vo rámcovej smernici alebo v súvisiacich smerniciach. Okrem jej používania v článkoch 17 a 18 rámcovej smernice sa interoperabilita používa v článku 24 smernice o univerzálnych službách[10], kde tento termín zahŕňa zabezpečenie zásuvky otvoreného rozhrania na pripojenie periférnych zariadení Bod 31 – ktorý motivuje článok 18 – odzrkadľuje rozličné aspekty interoperability, konkrétne: interoperabilita služieb digitálnej interaktívnej televízie na úrovni spotrebiteľa sa má stimulovať, aby sa zabezpečil voľný tok informácií, pluralita médií a kultúrna rozmanitosť; otvorené rozhrania API uľahčujú interoperabilitu, t. j. možnosť prenášať interaktívny obsah medzi prenosnými mechanizmami pri plnej funkčnosti neporušeného obsahu. Komisia dospela k záveru, že vzhľadom na zložité prostredie opísané v pracovnom dokumente a rozdielne vnímanie zistené pri verejnej konzultácii je cieľom preskúmania určiť, či je teraz vhodný moment pre návrh, aby sa jedna alebo viac noriem API stali povinnými pre jeden alebo viac segmentov trhu. Následky rozdielnych scenárov, podľa ktorých by sa normy mohli stať povinnými, boli skúmané v sprievodnom Rozšírenom hodnotení účinkov (EIA). Návrhy, že jednotlivé členské štáty by mali byť schopné dosiahnuť, aby sa jedna alebo viac otvorených noriem API stali povinnými, sú nezlučiteľné s jednotným trhom. Takáto politika by vytvorila prekážky pre obchodovanie medzi členskými štátmi. Premena MHP na povinnú normu k určitému dňu na úrovni EÚ by mohla zabezpečiť technickú interoperabilitu zariadení a služieb, ale poskytovatelia obsahu by predsa len museli dohodnúť prístup k sieťam a súvisiacim službám, ako je uvedené vyššie. Väčšina komentátorov si je vedomá problémov, ktoré by táto politika vytvorila pre odhadovaný 25-miliónový súbor nastavených horných skriniek s funkčnosťou rozhrania API, ktoré sú už na trhu, a fakticky ani jeden z hlavných prispievateľov nenavrhuje túto úroveň intervencie. Na základe histórie rokovaní o rámcovej smernici je nepravdepodobné, že by sa takýto návrh stretol s potrebnou podporou zo strany členských štátov. Komisia dospela k názoru, že neexistuje žiadny presvedčivý dôvod na to, aby sa v súčasnom stupni vývoja zaviedli v celej EÚ povinné normy, a že ustanovenia článku 18 rámcovej smernice budú potrebovať viac času na to, aby nadobudli úplnú účinnosť. Bude tiež potrebné preskúmať, či sa obavy súvisiace so sprostredkovateľskou úlohou prevádzkovateľov používajúcich autorizované rozhrania API zhmotnia v podobe oficiálnych sťažností regulačným orgánom. Obmedzený obchodný úspech interaktívnej televízie zatiaľ neposkytol účastníkom trhu dostatočnú motiváciu na to, aby zabezpečili sprístupnenie služieb všetkým príjemcom, to by sa však mohlo dosiahnuť. Možno očakávať, že súbežne s rastom trhu sa bude rozvíjať interoperabilita služieb. Možnosť rozvinúť interaktívny obsah tak, aby bol prispôsobený rozličným platformám API, je minimálna požiadavka interoperability služieb na rastúcom trhu. PCF a zlepšené tvoriace metódy môžu zvýšiť schopnosť prenášania obsahu medzi rozhraniami API[11]. To nevylučuje iné formy interoperability vrátane prechodu od autorizovaných noriem k otvoreným normám, ak existuje obchodný dôvod. Neistota súvisiaca s dopytom naznačuje, že by naďalej mali byť k dispozícii lacnejšie prezentačné nástroje popri sofistikovanejších a nákladnejších vykonávacích nástrojoch, aby sa spotrebiteľom zabezpečila sloboda výberu. Komisia preskúma túto otázku v druhej polovici roku 2005. Medzičasom by mohla ďalšia podpora normy MHP mohlo priniesť výhody európskym spotrebiteľom. 3.4. Podporné opatrenia 3.4.1. Zlepšená koordinácia implementácie MHP členskými štátmi Komisia zriadi pracovnú skupinu členských štátov, aby sa dosiahol efekt zoskupenia. Roztrieštenosť spôsobená okrem iného veľmi kolísajúcou rýchlosťou rozvoja trhu v rôznych členských štátoch sťažuje výrobcom dosiahnutie úspory zo zavedenia veľkosériovej výroby. Cieľom by bolo označiť akcie, ktoré by pomohli multimediálnej domácej platforme dosiahnuť kritický objem a využívať úspory zo zavedenia veľkosériovej výroby, čo povedie k zníženiu cien a k zlepšeným vyhliadkam etablovania na trhu. Dodatočné náklady na MHP sú v súčasnosti prekážkou pre rozsiahle etablovanie. Toto opatrenie má za cieľ pomôcť najmä menším členským štátom. 3.4.2. Dotácie pre spotrebiteľov Jedným zo spôsobov zníženia dodatočných nákladov pre spotrebiteľov zariadenia zahŕňajúcich štandardné vykonávacie nástroje, akým je napr. MHP, je poskytovať dotácie na nákupy na spotrebiteľskej úrovni. Dotácie pre spotrebiteľov sú už dostupné v Taliansku a dotované prijímače MHP sa teraz na maloobchodnej úrovni predávajú za rovnakú cenu ako digitálne prijímače so starším a lacnejším rozhranímAPI na iných, rozvinutejších vnútroštátnych trhoch. Zavedené podmienky poskytujú verejnosti podnet na nadobudnutie prijímača s interaktívnym, ako aj so spätným kanálom radšej ako jednoduchého prijímača bez týchto funkčných vlastností. Členské štáty môžu teda poskytovať spotrebiteľom dotácie. Tieto dotácie pre spotrebiteľov musia byť technologicky neutrálne a musia byť ohlásené a vyhovovať pravidlám štátnej pomoci. Majú byť dočasné a klesať úmerne s klesajúcou cenou prijímačov, aby sa zabránilo nadmernej kompenzácii. Dotácie pre podniky nie sú zahrnuté do tejto iniciatívy a budú sa musieť oznamovať Komisii v súlade s bežným postupom. 3.4.3. Zoznam noriem uverejnený v Úradnom vestníku Komisia oznamuje svoj zámer pridať pri najbližšej aktualizácii dva prezentačné nástroje, MHEG 5 a WTVML, čo je podmienené ich prijatím Európskym inštitútom pre telekomunikačné normy (ETSI). Revidovaný zoznam by sa predložil na účely stanoviska Výboru pre komunikácie (COCOM), ako sa predpokladá v článku 17 rámcovej smernice. Ďalšie normy vyplývajúce z pracovného programu pre tvorbu noriem definovaného v prvej etape mandátu M331 sa posúdia z hľadiska ich zaradenia do zoznamu noriem, keď budú dostupné. Tieto odvodené normy majú možnosť zlepšiť interoperabilitu, ako je opísané v pracovnom dokumente. 3.4.4. Monitorovanie prístupu k autorizovaným technológiám Komisia – prípadne za pomoci členských štátov – bude pokračovať v monitorovaní dostupnosti autorizovaných technológií z dôvodu udeľovania licencií výrobcom. Spájanie viacnásobných doplňujúcich sa technológií v prijímačoch je jedným zo spôsobov ako dosiahnuť univerzálny prijímač „v jednej skrinke“. Keď budú tieto funkcie štandardizované – napr. kanálové voliče – jedinou prekážkou budú náklady; mohla by sa však byť viac vyjasniť dostupnosť autorizovaných technológií, ako sú napr. rozhrania API. Článok 6 prílohy I k smernici o prístupe a prepojení[12] už ukladá podmienku pre poskytovateľov systémov podmienečného prístupu zabezpečiť, aby tieto systémy boli dostupné za spravodlivých, primeraných a nediskriminačných podmienok pri udeľovaní licencií výrobcom spotrebného zariadenia. Komisia sa bude tejto téme naďalej venovať pomocou svojich pravidelných implementačných správ o balíku pre elektronickú komunikáciu (eCommunications). 4. ZÁVER Komisia sa snaží zabezpečiť, aby občania Európy mali úžitok z rastúceho rozsahu služieb interaktívnej digitálnej televízie dostupných na čoraz väčšom počte prenosových platforiem, a usudzuje, že pre trh je v súčasnosti najvýhodnejšie pokračujúce uplatňovanie ustanovení, ktoré už schválili Európsky parlament a Rada v rámcovej smernici. Okrem toho využívanie autorizovaných technológií zostane predmetom preskúmania zákona o hospodárskej súťaži. Komisia prijme ďalšie opatrenia na podporu dobrovoľnej implementácie normy MHP, ktorá je v súčasnosti najrozvinutejšou otvorenou normou API v Európe. Komisia bude naďalej presadzovať cieľ úplnej a účinnej transpozície článku 18 všetkými členskými štátmi, no vzhľadom na zložitosť prostredia, rozdielne vnímanie účastníkmi trhu a neskorú implementáciu rámcovej smernice v mnohých členských štátoch dospela k záveru, že nie je vhodné stanoviť, či bola alebo nebola dosiahnutá dostatočná interoperabilita v kontexte článku 18 ods. 3. Toto preskúmanie však nepotvrdilo názor, že obavy súvisiace s kultúrnou rozmanitosťou a pluralitou médií by mohlo rozptýliť len zavedenie jednotnej normy pre rozhrania API. Významnejšie prvky v diskusii o pluralite médií patria do právomoci členských štátov, a to najmä pokiaľ ide o vlastníctvo a kontrolu médií. Komisia preskúma situáciu v druhej polovici roku 2005. [1] ETSI TR 102 282, február 2004, s. 11. [2] Štandardizácia v digitálnej interaktívnej televízii, Konzultácia o súťaži pre CENELEC, apríl 2003, s. 13. [3] Poskytovanie konvenčnej DTV nevyžaduje, aby bolo rozhranie API zabudované do prijímača. Rozhranie API doplnkové príslušenstvo. Okrem toho prenos DTV je plne štandardizovaný len s normami ETSI používanými v Európe. [4] Odkazy v SEC(2004) 346 v poznámkach pod čiarou 31, 32, 40. [5] Ú. v. ES C 331, 31.12.2002, s. 32 [6] Ústna otázka EP O/2002/40. [7] K dátumu uplatnenia, 24. júlu 2003, 5 z 15 členských štátov transponovalo smernicu do vnútroštátneho práva. Do konca mája 2004 deväť 9 z 25 členských štátov nedokončilo transponovanie. [8] Rezolúcia P5_TA(2004)0373. [9] napr. elimináciou dvojnásobných prirážok. [10] Smernica 2002/22/ES, Ú. v. L 108, 24. 4. 2002, s. 51. [11] PCF by mohol zahŕňať 80 % aplikácií interaktívnej televízie, nie však tie najzložitejšie, napr. príručky elektronického programu. [12] Smernica 2002/19/ES, Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 12.