Odvetvie energetiky a energetická politika sa vyvíjajú, aby umožnili prechod na čistú energiu. V celej EÚ a jej členských štátoch sa zavádzajú plány a metódy na dosiahnutie dohodnutých cieľov v oblasti energetiky a klímy do roku 2030, vyvíja sa koncepcia trhu s elektrinou a plynom a zavádzajú sa zlepšenia. Politiky a opatrenia na podporu inovácií a investícií sa neustále vyvíjajú a Európska komisia nedávno prijala svoju dlhodobú stratégiu na zníženie emisií skleníkových plynov do roku 2050 v súlade so záväzkami vyplývajúcimi z Parížskej dohody.

Rastúce ceny fosílnych palív sú pre EÚ pripomienkou a stimulom na to, aby zvýšila energetickú účinnosť a urýchlila úsilie o dekarbonizáciu a transformáciu energetiky. Ceny ropy a zemného plynu sa stanovujú na globálnych trhoch. Kolíšu v závislosti od globálnych zmien ponuky a dopytu a od roku 2016 (celkovo) stúpajú, čím väčšine členských štátov EÚ ako čistým dovozcom pripomínajú, že sú závislé od kupujúcich. Ceny elektriny tiež kolíšu v nepriamom pomere k cenám fosílnych palív. EÚ je preto naďalej vystavená vonkajším trhovým silám a geopolitickým vplyvom, čo spôsobuje citlivosť priemyslu a domácností na zmeny cien, a ovplyvňuje obchodnú bilanciu a výkonnosť celého hospodárstva. Z modelovania Európskej komisie vyplýva, že ceny ropy vo výške 75 USD/barel v roku 2018 by znížili HDP EÚ v rokoch 2018 a 2019 približne o 0,4 % a zvýšili infláciu v roku 2018 o 0,6 percentuálneho bodu v porovnaní s očakávanou situáciou, keby ceny ropy zostali na úrovni z roku 2017.

Podiel energií na výrobných nákladoch v prevažnej väčšine skúmaných odvetví v rokoch 2008 až 2015 klesal (najnovšie dostupné údaje), pričom najvýraznejšie poklesy nastali v niektorých energeticky náročných odvetviach. To potvrdzuje predchádzajúce zistenia vyplývajúce zo správy o cenách energií a nákladoch na energie z roku 2016. Celková suma nákladov na energie v skúmaných odvetviach klesla v rokoch 2010 až 2015 o 8 %. Došlo k tomu napriek zvyšovaniu cien, stabilným účinkom na produkciu a čiastočne vďaka zlepšeniam v oblasti energetickej náročnosti. Náklady na energie neprispeli k nárastu celkových výrobných nákladov v prevažnej väčšine výrobných odvetví, ktoré boli analyzované v posledných rokoch. To však neplatí pre všetky podsektory v energeticky náročných odvetviach. Napríklad v prípade primárneho hliníka sa náklady na energie zvýšili a v roku 2017 predstavovali 40 % celkových výrobných nákladov.

Opatrenia na riešenie energetickej chudoby sa tradične zameriavali na podporu alebo znižovanie cien. Na plošnú úpravu cien energií sa používajú regulované ceny. Toto opatrenie nie je zamerané na domácnosti s nízkymi príjmami a zároveň oslabuje cenové stimuly pre výrobcov aj spotrebiteľov, pričom bráni zavádzaniu technológií ako inteligentné meradlá. Očakáva sa, že čoraz väčšia hospodárska súťaž na maloobchodných trhoch prinesie väčšie výhody všetkým domácnostiam. Konkrétne maloobchodné elektroenergetické spoločnosti vo viacerých členských štátoch zaviedli „zmluvy s dynamickými cenami“, pri ktorých sa využívajú nové technológie na zabezpečenie flexibilného oceňovania reagujúceho na potreby trhu prostredníctvom automatizovaných služieb a inteligentných meradiel. Môže sa tak zlepšiť postavenie domácnosti a znížiť ich výdavky na energiu, a to aj bez toho, aby bola potrebná akákoľvek zmena správania. V prípade domácností s nízkou spotrebou elektrickej energie sa odhadovalo, že uzatváranie uvedených zmlúv prinesie ročné úspory v rozmedzí od 22 % do 70 % zložky dodávky energie z celkových ročných výdavkov. V prípade zemného plynu možno očakávať len o trochu menšie výhody.

Dovoz fosílnych palív má značný vplyv na obchodnú bilanciu EÚ, čo odzrkadľuje jej energetickú závislosť a zdôrazňuje hospodárske náklady spojené s vystavením fosílnym palivám. Náklady priamo a podstatne ovplyvňujú celkový hospodársky rast. EÚ je stále silne závislá od dovozu fosílnych palív a ovplyvnená nestabilnými globálnymi cenami fosílnych palív (najmä ropy). Pokles dovozu uhlia a jeho podielu v rámci nákladov na dovoz sa dá čiastočne pripísať rastúcemu prenikaniu energie z obnoviteľných zdrojov do mixu elektrickej energie EÚ. Hoci výdavky na energiu klesli spolu s globálnymi cenami ropy a plynu, s nárastom cien začali opäť rásť. Navyše môžu rásť ešte rýchlejšie v závislosti od neistoty a volatility výmenných kurzov amerického dolára a eura. Denominovanie transakcií dovážaných energetických komodít v eurách by pomohlo znížiť neistotu spojenú s príslušnými nákladmi.

Napriek rastúcemu podielu investícií potrebných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov by zníženie nákladov na takéto technológie v kombinácii s očakávaným zlepšením fungovania európskeho trhu s elektrickou energiou vrátane očakávaného zvýšenia príspevku uskladňovania a riadenia na strane spotreby malo viesť k tomu, že trh bude v nasledujúcom desaťročí generovať príjmy, ktoré budú čoraz vhodnejšie na financovanie a pokrytie investičných nákladov všetkých alebo väčšiny nových kapacít. Z prognóz cien fosílnych palív, kapitálových nákladov, nákladov na emisie oxidu uhličitého a nižších faktorov zaťaženia zároveň vyplýva, že pri budúcich investíciách do výroby elektriny z fosílnych palív bude ťažšie pokryť (merné) náklady na kapacitu výroby energie z fosílnych palív.

V uvedenej diskusii sa zdôrazňuje vplyv cien na spotrebiteľov energie, ale ďalším dôležitým aspektom je úloha cien pri zabezpečovaní príjmov energetickým spoločnostiam na pokrytie ich nákladov a investícií. Napriek kolísaniu a zvyšovaniu cien však rastúca hospodárska súťaž na európskom trhu s energiou, slabé stránky formy trhu a potreba nových významných investícií vedú k tomu, že trh nie je vždy schopný financovať investície. Ceny nie sú vždy dostatočné na pokrytie nákladov. Preto je dôležité preskúmať vývoj cien energií a palív vo vzťahu k nákladom na energetických investície, najmä v súvislosti s „mernými nákladmi na výrobu elektrickej energie“ (levelised cost of electricity – LCOE), ktoré zahŕňajú kapitálové aj prevádzkové náklady, ktoré treba pokryť. Ako sa uvádza vyššie, v súčasnosti sa výrobcom elektrickej energie vyplácajú značné subvencie, a to najmä prostredníctvom subvencií na energiu z obnoviteľných zdrojov a platieb v rámci kapacitných mechanizmov, na pokrytie nákladov na investície, ktoré nie sú financované bežnými obchodnými transakciami realizovanými so súčasnou formou trhu s elektrickou energiou.

Treba spomenúť úlohu, ktorú v ekonomike zohráva zdaňovanie energie. Po prvé, generuje významné príjmy, ktoré prispievajú do všeobecného rozpočtu, čo je dôležité nielen v časoch fiškálnych obmedzení. Vysoké podiely daní na cenách energií môžu tlmiť vplyv nestabilných cien fosílnych palív; zmierňovanie vplyvu neočakávaných cenových výkyvov chráni spotrebiteľov i priemysel. Dane a odvody z energií sa môžu navyše použiť na zintenzívnenie cenových signálov s cieľom odradiť od určitého správania (napríklad od nadmernej spotreby znečisťujúcich alebo inak škodlivých palív). Štátne príjmy sa napokon môžu použiť na zamedzenie zlyhaní trhu subvencovaním požadovaného vývoja, napríklad investovaním do oblastí, ktoré trh (s energiou) primerane nerieši. Existuje teda prepojenie medzi štátnymi daňami, odvodmi a príjmami z energií a subvencovaním energií.

V kontexte pomaly rastúceho dopytu po elektrine a starnúcej flotily na fosílne palivá je predpokladaný rozsah budúcich cien elektriny podobný rozsahu nákladov na mnohé technológie využívajúce energiu z obnoviteľných zdrojov. Znamená to, že okrem trhových cien by bola potrebná menšia (alebo dokonca nulová) verejná podpora na to, aby sa umožnili investície do najrozvinutejších technológií využívajúcich energiu z obnoviteľných zdrojov.

6.Záver

V tejto správe sa znázorňuje rôzne stúpanie a klesanie cien na rôznych trhoch s rôznymi palivami. Na trhoch s fosílnymi palivami sú ceny vo veľkej miere poháňané globálnymi silami alebo sa stanovujú v globálnych regiónoch faktormi, na ktoré nemáme takmer žiadny vplyv. Globálne ceny ropy stúpajú a klesajú v závislosti od zmien vo výrobe OPEC, Blízkeho Východu, Južnej Ameriky alebo USA. Ceny plynu sa môžu riadiť cenami ropy alebo sa môžu meniť aj v dôsledku nových objavov alebo nových zdrojov, ktoré sa objavia na európskych trhoch. Na druhej strane elektrina, ktorá sa vyrába v rámci EÚ a čoraz viac prostredníctvom domácich obnoviteľných zdrojov energie, sa oceňuje podľa ceny „marginálneho paliva“, často fosílneho paliva, ako je plyn. Takáto cenová expozícia má dôsledky pre domácnosti a podniky, ale aj všeobecnejšie pre obchodnú bilanciu a makroekonomickú výkonnosť EÚ.

Reakcia EÚ na túto situáciu má niekoľko rozmerov. Po prvé, vytvorenie jednotného trhu pomáha chrániť EÚ pred nestabilnými cenami s vplyvom na jednotlivé členské štáty. Vzájomné prepojenia, plynovody (so spätným tokom) alebo terminály LNG, prepojené trhy a dynamická cenotvorba, flexibilita a rastúci obchod medzi členskými štátmi vytvárajú rezervu v prípade medzinárodných prudkých nárastov cien. Celkovo rastúca konvergencia cien v členských štátoch naznačuje, že toto úsilie prináša ovocie. Druhou reakciou členských štátov je zdaňovanie. Pomerne výrazné dane a odvody za elektrinu a ropné produkty tlmia vplyv zvyšovania cien a zároveň štátom generujú príjmy. Uvedené príjmy sa používajú na financovanie výdavkov verejnej správy a investície do energetiky v záujme prechodu na čistú energiu, na podporu domácností s nízkymi príjmami či podnikov, ktoré čelia nekalej medzinárodnej hospodárskej súťaži. Rastúce ceny emisií oxidu uhličitého môžu takisto posilniť cenový signál na vyvolanie väčších investícií do obnoviteľných zdrojov energie, zatiaľ čo subvencie na fosílne palivá vysielajú opačné signály a sú spojené s rizikom potláčania potrebných investícií a podporovania nehospodárnej spotreby energie.

Treťou reakciou EÚ je zamerať sa skôr na náklady na energiu pre domácnosti a podniky než na jednotkovú cenu. Pokiaľ ide o pochopenie otázky cenovej dostupnosti, dôležitá je celková cena, a práve posúdením nákladov sa spotreba dostáva do centra pozornosti. Hoci priestor na ovplyvnenie ceny je obmedzený, sú k dispozícii možnosti na úpravu, (teda zníženie spotreby) a takisto aj možnosti na zmenu typu energie, ktorú spotrebúvame. Práve tu sa stretávajú ciele EÚ zamerané na zlepšenie bezpečnosti dodávok, riešenie zmeny klímy a stimulovanie inovatívnych nových priemyselných odvetví. Opatrenia v oblasti energetickej efektívnosti, ktoré boli prvýkrát prijaté (cenovo citlivejšími) podnikmi, viedli k tomu, že európske podniky patria medzi energeticky najefektívnejšie na svete. V jednotlivých členských štátoch však existujú rôzne úrovne efektívnosti a energetickej náročnosti a podniky (najmä MSP) majú naďalej priestor stať sa energeticky efektívnejšími. Pri energeticky náročných odvetviach sú výzvy ešte väčšie, aj keď už boli prijaté mnohé opatrenia. Dokonca aj tu však priemysel vytvára plány na zníženie spotreby fosílnych palív a na nákladovo efektívny vývoj uhlíkovo neutrálnych materiálov a výrobných procesov. V prípade domácností sa zaviedlo viacero politík a opatrení EÚ, ktoré uľahčujú výrazné zníženie spotreby energie (a zároveň podporujú spoločnosti EÚ, ktoré vyvíjajú nové materiály, procesy a služby na rastúcom globálnom trhu).

Rast energie z obnoviteľných zdrojov takisto zohráva priamu úlohu pri zmierňovaní a znižovaní negatívneho vplyvu neistých globálnych cien fosílnych palív a rizík výmenného kurzu. Nedávno odsúhlasené ambiciózne ciele v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov a energetickej efektívnosti na rok 2030 pomôžu znížiť závislosť EÚ od dovozu fosílnych palív a citlivosť na globálne šoky a neistotu v oblasti cien fosílnych palív. Investície do energetickej efektívnosti a energie z obnoviteľných zdrojov zároveň nasmerujú EÚ k dodržiavaniu Parížskej dohody a podnecujú inovácie potrebné na dosiahnutie energetickej transformácie.

Štvrtou reakciou preskúmanou v tejto správe je investičná stratégia EÚ pre energetiku. Zlepšením koncepcie trhu sa trhy stávajú dynamickejšie a pružnejšie a kriticky schopnejšie financovať potrebné investície – investície do úspor energie alebo do energie z obnoviteľných zdrojov, a to skôr z trhových príjmov ako zo štátnej podpory. Cieľom finančných nástrojov EÚ a iniciatívy EÚ v oblasti udržateľného financovania je okrem toho preorientovanie globálnych kapitálových trhov, aby sa lepšie pochopilo, a teda uľahčilo poskytovanie investičného kapitálu na nízkouhlíkové technológie, infraštruktúru a spoločnosti poskytujúce služby potrebné na dokončenie energetickej transformácie. Preto sa zaviedol stabilný rámec, ktorý siaha od vnútroštátnych daní až po politiky EÚ v oblasti energetiky, klímy a kapitálového trhu s cieľom zabezpečiť, aby sa ceny energií a náklady na energie v Európe vyvíjali efektívne a v súlade so zabezpečením cenovo dostupnej a udržateľnej energie pre všetkých.