SK Úradný vestník Európskej únie C 312/25

Uverejnenie žiadosti podľa článku 6 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 510/2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín

2010/C 312/15

Týmto uverejnením sa poskytuje právo vzniesť námietky proti žiadosti podľa článku 7 nariadenia Rady (ES) č. 510/2006 (1). Vznesené námietky sa musia Komisii doručiť do šiestich mesiacov po uverejnení tejto žiadosti.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

NARIADENIE RADY (ES) č. 510/2006

„ΞΥΓΑΛΟ ΣΗΤΕΙΑΣ“ (XYGALO SITEIAS)/„ΞΙΓΑΛΟ ΣΗΤΕΙΑΣ“ (XIGALO SITEIAS)

ES č.: EL-PDO-0005-0731-24.11.2008

CHZO ( ) CHOP ( X )

1. Názov:

„Ξύγαλο Σητείας“ (Xygalo Siteias)/„Ξίγαλο Σητείας“ (Xigalo Siteias)

2. Členský štát alebo tretia krajina:

Grécko

3. Opis poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny:

3.1. Druh výrobku:

Trieda 1.3. Syry

3.2. Opis výrobku, na ktorý sa vzťahuje názov uvedený v bode 1:

Xygalo Siteias je produktom okyslenia mlieka. Má bielu, krémovú, resp. zrnitú štruktúru bez kôrky. Vyznačuje sa čerstvou, kyselkavou, mierne slanou chuťou a má príjemnú charakteristickú vôňu. Maximálny obsah vlhkosti je 75 % a maximálny obsah soli je 1,5 %, zatiaľ čo obsah tuku v sušine sa pohybuje v rozmedzí od 33 % do 46 % a minimálny obsah bielkovín je 31,5 %.

Xygalo Siteias sa vyrába z kozieho mlieka alebo z ovčieho mlieka, alebo zo zmesi obidvoch, ak nie je dostatok kozieho mlieka, pričom sa obsah tuku v ovčom mlieku upravuje tak, aby obsah tuku v konečnom výrobku neprekročil 46 % (v sušine). Mliečna zmes sa potom pasterizuje (nepovinné) a ochladí sa na 25 °C. Pridávajú sa maximálne 2 hmotnostné % soli (NaCl), ako aj neškodné kyslé bakteriálne kultúry a malé množstvá prírodného syridla zo žalúdkov zvierat (najmä ak mlieko bolo pasterizované). Mlieko sa potom sedem až desať dní nechá prirodzene fermentovať v stacionárnych potravinárskych nehermeticky uzavretých nádobách pri teplote 15 °C až 20 °C. Prebytočný tuk a maslo sa z povrchu syroviny odoberajú. Zrenie pokračuje v týchto nádobách pri teplote 10 °C až 15 °C približne jeden mesiac bez miešania syroviny počas celého obdobia procesu okysľovania – zrenia. Nakoniec sa výrobok oddelí od srvátky, usadenej na dne nádoby, umiestni sa do potravinárskych súdkov a ochladí sa na teplotu do 4 °C. Ak mlieko nebolo pasterizované, syr Xygalo Siteias by sa mal uchovať aspoň dva mesiace v chlade pred jeho uvoľnením na spotrebu, aby sa mohli vykonať kontroly s cieľom zaručiť, že výrobok neobsahuje žiadne nežiaduce mikroorganizmy.

3.3. Suroviny (len pri spracovaných výrobkoch):

Surovinou používanou na výrobu Xygalo Siteias je čerstvé mlieko zdravých oviec a kôz, ktoré sú chované v (bývalom) okrese Siteia tradičným spôsobom a ktorým úplne vyhovuje konkrétne podnebie a flóra v regióne, pričom pochádzajú výlučne z pôvodných gréckych plemien kôz a miestnych plemien oviec (najmä plemena Siteia a plemien Psiloriti a Sfakia a ich akýchkoľvek krížencov).

Mlieko by malo pochádzať z dojenia nie skôr ako desať dní po pôrode, po ktorom poľnohospodár dopraví mlieko do syrárne alebo ho chladí v mliekarenských chladiacich zariadeniach a často zbiera (zvyčajne pod zodpovednosťou syrárne) do vhodného vozidla alebo chladiacej nádrže.

3.4. Krmivo (len pri výrobkoch živočíšneho pôvodu):

Ovce a kozy sa chovajú extenzívne alebo najčastejšie polointenzívne tradičným spôsobom v nížinách a stredohorských oblastiach do výšky najviac 1 000 metrov. V októbri a novembri (keď sú novonarodené jahňatá dojčené) sa vzhľadom na riedku prirodzenú vegetáciu a zvýšenú potrebu kŕmenia zvierat používajú olivové listy a sušené krmivo (napr. ďatelina, seno, kukurica) v množstve 30 – 40 % podľa toho, aký je rok.

Od decembra približne do apríla (vyššia produkcia mlieka po odstavení novonarodených zvierat) sa živia miestnou voľne rastúcou flórou (trávy a kry, väčšinou aromatické a pôvodné), ktorá sa v hojnejšom počte vyskytuje počas zimných a jarných dažďov [šalvia (Salvia fruticosa a Salvia pomifera), cistus krétsky („aladania“ – Cistus creticus), vresovec (Erica manipuliflora), sápa vlnatá (Phlomis lanata), Calycotome villosa, dub (Quercus coccifera) a iné]. Až do začiatku marca sa dopĺňajú vetvičkami a listami z ročného prerezávania a čistenia olivovníkov. V zimnom období sa tiež pridáva sušené krmivo v celkovom množstve, ktoré zvyčajne neprekračuje 20 %, takže potreby zvierat sú počas dní so silným dažďom, snehom a mrazom zabezpečené.

Od mája a počas celého leta (znížená produkcia mlieka) sa väčšina stád živí rôznymi sušenými obilninami z polí v tejto oblasti, ktoré poľnohospodári zasiali osobitne na tento účel, a pasie sa na pastvinách porastených miestnou flórou. Podľa toho, aký je rok, sa môže pridávať sušené krmivo z iných oblastí (napr. seno, ďatelina, kukurica) v množstve 30 – 40 %.

3.5. Konkrétne kroky pri výrobe, ktoré sa musia uskutočniť v označenej zemepisnej oblasti:

Výroba a spracovanie mlieka a výroba Xygalo Siteias sa musia vykonávať vo vymedzenej zemepisnej oblasti.

3.6. Osobitné pravidlá pri krájaní, strúhaní, balení atď:

Balenie je potrebné uskutočniť v rámci vymedzenej oblasti, aby sa zabezpečila kvalita výrobku (ktorá sa zhoršuje pri preprave bez obalu) vzhľadom na výrazne zvýšené riziko vystavenia okolitému vzduchu pri voľne uloženom výrobku, čo má za následok kontamináciu nežiaducimi mikroorganizmami, ktoré znižujú jeho senzorické vlastnosti a výrazne skracujú už i tak obmedzenú trvanlivosť (maximálne šesť mesiacov od výroby).

Xygalo Siteias sa balí na predaj do potravinárskych prepraviek s maximálnou kapacitou 5 kg. Pomerne veľké 5 kg kontajnery sú určené pre gastronomický sektor, kde sa okamžite spotrebúvajú väčšie množstvá, takže výrobok sa nekazí.

Množstvo musí byť obmedzené, aby konečný kupujúci spotreboval výrobok po otvorení obalu v primeranej lehote a aby nezanikli žiadne z jeho špecifických senzorických vlastností. Keďže Xygalo Siteias je mäkký roztierateľný syr, nemá takú vlastnú ochrannú vrstvu, akú mávajú tvrdé syry.

3.7. Osobitné pravidlá pri označovaní:

Označovanie výrobku na obale musí zreteľne a čitateľne zobrazovať:

— názov výrobku „ΞΥΓΑΛΟ ΣΗΤΕΙΑΣ“ alebo „ΞΙΓΑΛΟ ΣΗΤΕΙΑΣ“ (resp. v latinke „XYGALO SITEIAS“ alebo „XIGALO SITEIAS“), po ktorom nasledujú slová „chránené označenie pôvodu“, alebo ich ekvivalent v inom (iných) jazyku (jazykoch), ktorý(-é) používa(-jú) latinku alebo iné písmo,

— názov a adresu výrobného podniku a baliarne.

V prípadoch, kde sa vo výrobnom procese používa surové (nepasterizované) mlieko, by sa malo na obale tiež uvádzať osobitné označenie ustanovené v príslušných vnútroštátnych právnych predpisoch a právnych predpisoch Spoločenstva.

4. Stručné vymedzenie zemepisnej oblasti:

Región, v ktorom sa vyrába Xygalo Siteias, zahŕňa územie bývalého (do roku 1997) okresu Siteia v prefektúre Lassithi na Kréte, ktorému v súčasnosti (od roku 2008) zodpovedajú administratívne jednotky Siteia, Makro Yialos, Itanos, Lefki a ich všetky okresy. Región je v podstate polostrov, ktorý pozostáva z celej východnej časti Kréty, na západe je prirodzene izolovaný od zvyšku ostrova pohoriami Thrypti a Orno a na severe, juhu a východe ohraničený morom.

5. Spojenie so zemepisnou oblasťou:

5.1. Špecifickosť zemepisnej oblasti:

Geologický reliéf – podnebie

Okres Siteia sa rozkladá na ploche 786 km2. Región má prevažne stredohorský terén (nadmorská výška 300 – 1 000 m s malými plošinami) s menej ako 20 % nížin (do 300 m) a niekoľkými horskými oblasťami (1 000 – 1 500 m), reliéf je bez náhlych vyvýšenín, ktoré vidno na západnej a strednej Kréte, čo umožňuje chov oviec a kôz na väčšine miest (hlavne v stredohorských oblastiach, a preto v menšej miere v nížinách).

Región Siteia sa vyznačuje nižším množstvom zrážok, silnejšími vetrami a vyššími teplotami než na iných miestach Kréty v rovnakej nadmorskej výške.

Priemerné ročné zrážky na žiadnom mieste nikdy neprekročia 1 100 mm, v stredohorských a centrálnych oblastiach sa pohybujú od 500 mm do 800 mm, na severovýchode a na juhu od 300 mm do 500 mm a na juhovýchodnej strane dosahujú hodnotu menej ako 300 mm.

Priemerná ročná teplota na severnom pobreží dosahuje 18,67 °C a na juhu je aspoň o 1 °C vyššia s ročným rozpätím teploty 17 °C. V stredohorských oblastiach s chovom hospodárskych zvierat v nadmorskej výške približne 600 m dosahuje očakávaná ročná priemerná teplota okolo 16,50 °C a rozpätie teploty je okolo 20 °C. Priemerné teploty v rovnakej nadmorskej výške na západnej Kréte sú o 1 °C až 1,5 °C nižšie.

Prevládajú severozápadné vetry, ktoré sú silnejšie v júli a v auguste, čo bráni výskytu privysokých teplôt v poludňajších hodinách. V zimných mesiacoch a na jar občas dujú južné vetry, čo spôsobuje, že podnebie je miernejšie a teplejšie.

Počet hodín slnečného svitu je zvlášť vysoký – v rozmedzí od 2 700 hodín za rok na severe až po viac než 3 000 hodín na juhu (najviac v Grécku).

Flóra – pasienky

Tento konkrétny reliéf a podnebie sú príčinou výskytu osobitnej flóry. Olivy (Olea europaea) sa extenzívne pestujú až do nadmorskej výšky okolo 600 m a vinič (Vitis vinifera) sa pestuje až do približne 1 000 m. V oblasti Siteia sa dodnes zaznamenalo viac ako 700 druhov rastlín v porovnaní s približne 1 800 druhmi na celej Kréte, ktorej plocha je viac ako 10-krát väčšia.

V pestovateľsky nevyužívaných oblastiach je hlavným typom porastu húštie. Veľké plochy sú porastené krovinatými rastlinami, ako sú Sarcopoterium spinosum, kručinka (Genista acanthoclada), tymian (Thymus capitatus), šalvia (Salvia fruticosa a Salvia pomifera) a krétsky eben (pôvodný Ebenus cretica).

Oblasti s najväčšou koncentráciou pôvodných rastlín sú práve oblasti s najväčším výskytom oviec a kôz v zásade vo voľnom chove, ktoré sa živia bohatými a rozmanitými pôvodnými a aromatickými rastlinami a krovitou i bylinnou vegetáciou.

Vysoká krovitá vegetácia (maquis) prevláda na skalnatých svahoch prístupných predovšetkým kozám a v menšej miere ovciam a zahŕňa pistáciu mastixovú (Pistacia lentiscus), dub kermesový („prinos“ – Quercus coccifera), divokú olivu („argoulida“ – Olea europaea sylvestris), divoký rohovník obyčajný (Ceratonia siliqua) a Calycotome villosa.

Plemená oviec a kôz – metóda chovu – vyrábané mlieko

Vyskytuje sa tu charakteristické miestne plemeno „ovca Siteia“, ktoré je podkmeňom malej horskej ovce z ostrovov v Egejskom mori. Vyhovujú mu oblasti s obmedzenou vegetáciou a zrážkami, ako Siteia, a nechová sa len na mlieko, ale aj na mäso a vlnu.

Ovce Siteia predstavujú väčšinu oviec chovaných v oblasti Siteia (28 000 až 30 000 kusov v rokoch 1995 – 2000). Posledných 30 rokov sa chová aj menšie množstvo zvierat z plemien Psiloriti a Sfakia, ktorým tiež vyhovujú stredohorské podmienky. Ovce Siteia sa krížia s týmito plemenami, aby sa zvýšila ich dojivosť. Ovciam Siteia ich chovné prostredie úplne vyhovuje. Potvrdzuje to ich odolnosť voči prieniku piroplazmózy (postihujúcej takmer 1 zviera z 1 000 za rok, z čoho je len 25 % prípadov smrteľných). Podľa posledných prieskumov je dojivosť oviec Siteia na kus relatívne nižšia, t. j. 106 kg až 115 kg ročne na ovcu v hospodárstvach s polointenzívnym chovom a 72 kg až 80 kg v extenzívnych hospodárstvach v Siteia, kým priemerný výnos za celú Krétu dosahuje 110 kg až 150 kg v prvom a 78 kg až 98 kg ročne na ovcu v druhom type chovu.

Kozy v regióne Siteia (18 000 – 20 000 kusov) sú pôvodné grécke plemená, ktoré sú dokonale prispôsobené neprístupným oblastiam s obmedzenou krovitou vegetáciou.

Ovce a kozy v oblasti Siteia sa chovajú tradičným spôsobom na extenzívnych alebo maximálne polointenzívnych hospodárstvach, menej v nížinatých a viac v stredohorských oblastiach (nadmorská výška 300 – 1 000 m), podľa opakovaného ročného chovného cyklu (pozri aj odsek 3.4) a na pastvinách s množstvom pôvodných a aromatických rastlín, vďaka ktorým je mlieko osobitne chutné. Ovce a kozy sa rozmnožujú prirodzeným párením v rámci stáda, čo znamená, že sú zachované typické vlastnosti miestnych plemien.

Extenzívne hospodárstvo znamená poľnohospodársku činnosť, pri ktorej sa ovce a kozy pasú na otvorených „extenzívnych“ pastvinách a živia sa vegetáciou z tejto oblasti (zo samovýsevu alebo zasiatej človekom). Niektoré stáda menia pasienky podľa ročného obdobia a v zimných mesiacoch schádzajú do nižších nadmorských výšok (november až apríl). Na ochranu a sledovanie zvierat sa využívajú tradičné ohrady ohraničené kamennými stenami a bez strechy. Polointenzívne hospodárstvo je také, ktoré má zastrešené plochy, kde môžu ovce a kozy zostať a kde sa môžu kŕmiť a dojiť vždy, keď je to počas chladných zimných mesiacov potrebné; väčšinu roka sa však v dôsledku mierneho podnebia v oblasti Siteia pasú na otvorených pastvinách. Za posledných 20 rokov postavili mnohí poľnohospodári ustajnenia a dojacie zariadenia a prechádzajú na polointenzívne poľnohospodárstvo, v ktorom spájajú pozitívne prvky extenzívnych a intenzívnych poľnohospodárskych metód.

Tradícia chovu hospodárskych zvierat a produkcie syra v regióne Siteia v

Z historického hľadiska sa región Siteia a jeho obyvatelia už od minojských čias vždy spájali s tradíciou rozvinutého vlastného chovu zvierat a produkcie syra. Len na ukážku uvádzame tieto dôkazy a svedectvá:

— keramické nádoby na výrobu syra s otvormi pri dne z vykopávok minojského domu v Palaiokastro (hlavné mesto dnešnej administratívnej jednotky Itanos) v Siteia,

— mince z Praissosu, najvplyvnejšieho mesta v regióne v klasickom a helénskom období, na ktorých je vyobrazená koza, čo vyjadruje jej význam pre hospodárstvo regiónu,

— písomné dohody, a to prinajmenej za obdobie od roku 1347 až do roku 1450 vrátane, týkajúce sa častého nakladania syra smerujúceho do Benátok, Egypta (Alexandria), na Cyprus a inde v prístave Siteia,

— odkaz na Siteia ako jedného zo siedmich regiónov na Kréte, kde v 13. až 14. storočí prekvital chov oviec a kôz,

— odkaz na „dobrý syr“, ktorý bol hlavným výrobkom v regióne Siteia v 19. storočí,

— nemenné postavenie okresu Siteia ako jedného z ôsmich krétskych okresov s chovom hospodárskych zvierat v 19. a 20. storočí a najväčšou výrobou syra a vlny v absolútnom vyjadrení spomedzi všetkých krétskych okresov v rokoch 1847 a 1929,

— odkaz na výrobu tvrdých a mäkkých syrov, masla a vlny v štatistických údajoch o prefektúre Lassithi (ktorej najväčší okres je Siteia) za roky 1937 až 1938,

— výroba Xygalo v Siteia hlavne v horúcich letných mesiacoch z malého množstva nízkotučného ovčieho a kozieho mlieka gazdinkami doma a chovateľmi hospodárskych zvierat v kamenných chatrčiach nazývaných mitata. Používali špeciálne keramické nádoby, malé hlinené džbány (nazývané kouroupia), ktoré mali v spodnej časti otvor tak, aby sa srvátka mohla odstrániť bez porušenia syroviny plávajúcej na povrchu, — písomný odkaz na Xygalo ako výrobok zo Siteia už z roku 1957 a vyrábaný prinajmenej v jednom z poľnohospodárskych stredohorských sídel (Mysirgio v bývalej komúne Mitato, mitato znamená v krétskom nárečí syráreň), — vybudovanie prvej modernej jednotky na spracovanie mlieka v oblasti Siteia v 70. rokoch 20. storočia, — skutočnosť, že v oblasti Siteia sú teraz dve jednotky, ktoré majú číselný kód schváleného zariadenia na výrobu mlieka a mliečnych výrobkov a ktoré vyrábajú tradičné mliečne výrobky a syry na základe dlhodobej tradície a osobitých metód spracovania mlieka používaných chovateľmi hospodárskych zvierat a výrobcami syra v regióne.

5.2. Špecifickosť výrobku:

Xygalo Siteias je osobitný výrobok vyrábaný na základe dlhodobej tradície chovu hospodárskych zvierat a výroby syra v zemepisnej oblasti Siteia pomocou osobitnej výrobnej technológie a z mlieka so špecifickými vlastnosťami, ktoré možno odvodiť od miestnych plemien kôz a oviec, tradičných metód chovu, podnebia a flóry.

Xygalo Siteias opisujú známi grécki odborníci na senzorické vlastnosti ako „chutný malý čerstvý syr s krémovou textúrou a bohatou a kyslastou chuťou, ktorý sa vyrába výlučne v okrese Siteia“. Už začiatkom 90. rokov 20. storočia si našiel cestu do regálov supermarketov i do ponuky reštaurácií na východnej Kréte a prinajmenej od roku 1999 sa výslovne uvádza ako osobitné jedlo v (tradičných, ale aj gurmánskych) reštauráciách v Aténach a Solúne.

CONCRED (Iniciatíva „Za zachovanie krétskej kuchyne“ podporovaná regionálnymi orgánmi Kréty), ktorá certifikuje reštaurácie ponúkajúce jedlá v súlade s krétskou kuchyňou, na internete odporúča Xygalo ako vynikajúce predjedlo pod názvom „Xygalo Steiako“.

Odlíšenie od ostatných roztierateľných syrov

Hustota Xygalo (75 % vlhkosť) je rovnaká ako pri syre Galotyri z Epirusu a západného Grécka a syra Katika z Domokosu, ale Xygalo je menej slaný. Syr Kopanisti z Kyklád a syr Anevato sú hustejšie (maximálny obsah vlhkosti 56 % a 60 %) a obsahujú aj viac soli než Xygalo. Hustota syra Pihtogalo z Hanie sa pohybuje niekde uprostred (maximálny obsah vlhkosti 65 %).

Pri Xygalo sa soľ pridáva a rozpúšťa v mlieku pred jeho okyslením, čo vedie k tomu, že konečný odkvapkaný výrobok má jemnejšiu, menej slanú chuť. V prípade ostatných výrobkov (Kopanisti, Anevato, Pihtogalo, Katika) sa soľ pridáva do odkvapkanej syroviny po scedení srvátky. Len v prípade Galotyri sa soľ pridáva do mlieka, avšak 24 hodín po začatí okyslenia.

Vlastnosť, ktorá výrazne odlišuje Xygalo od iných podobných výrobkov, je jeho nižší obsah tuku, ktorý (v sušine) musí byť minimálne 33 hmotnostných % a maximálne 46 hmotnostných %.

Na rozdiel od toho je minimálny obsah tuku v prípade Pihtogalo z Hanie oveľa vyšší (50 hmotnostných %) a v prípade ostatných syrov je 40 %, 43 % alebo dokonca 45 %. Nízky obsah tuku sa dosahuje použitím vysokého podielu kozieho mlieka, resp. odoberaním/zhŕňaním tuku z mlieka alebo zo samotného Xygalo počas jeho výroby. Pri metódach výroby iných, podobných syrov, ktoré prechádzajú fázou homogenizácie, neexistuje žiadny ekvivalent fázy odoberania tuku.

5.3. Príčinná súvislosť medzi zemepisnou oblasťou a akosťou alebo typickou vlastnosťou výrobku (CHOP), alebo špecifickou akosťou, povesťou alebo inou typickou vlastnosťou výrobku (CHZO):

Pre akosť a charakteristiky Xygalo Siteias majú zásadný význam celkove štyri hlavné skutočnosti, ktoré spájajú výrobok so zemepisnou oblasťou (životné prostredie a obyvateľstvo) a zároveň ho odlišujú od iných podobných výrobkov:

— použitie vysokokvalitného mlieka získaného výhradne z miestnych plemien (ovce Siteia a v menšej miere ovce Psiloriti a Sfakia alebo ich kríženci a pôvodné grécke kozy), ktoré sa chovajú tradičnými chovateľskými metódami (extenzívne alebo nanajvýš polointenzívne) vo vymedzenej oblasti a ktorým vyhovuje dané konkrétne podnebie (nízke zrážky, veľký počet hodín slnečného svitu, relatívne vysoké priemerné teploty, ale bez významnejších výkyvov počas dňa, silné vetry atď.),

— existencia pôvodných a aromatických rastlín na prirodzených pastvinách vo vymedzenej oblasti, ktoré chovatelia používajú na kŕmenie oviec a kôz s optimálnym využitím geologických vlastností terénu počas všetkých ročných období na základe vlastných skúseností, osobitné klimatické podmienky, a najmä flóra regiónu, ktorá prispieva k produkcii mlieka a dodáva Xygalo Siteias osobitnú kvalitu a príjemné senzorické vlastnosti,

— použitie osobitnej technológie na výrobu Xygalo Siteias, ktorej hlavné charakteristiky sú: — upravovanie obsahu tuku zberaním z mlieka na začiatku alebo z výrobku po prvej fáze okyslenia, takže výrobok je v najvyššej možnej miere „nízkotučný“, — pridanie soli do všetkého mlieka pred okyslením, čo vedie k jeho minimálne slanej chuti, — počas procesu okyslenia/zrenia, ktorý prebieha v prírodnom prostredí, sa syrovina nikdy nemieša, takže sa vytvorí mikroflóra potrebná na prirodzenú fermentáciu, — a úspešná separácia Xygalo Siteias od srvátky po zrení (pokiaľ ide o čas a kvalitu), takže syrovina sa čo najmenej rozpadáva,

— zachovanie starovekého názvu základného výrobku prirodzeného okyslenia mlieka „Οξύγαλα“ (Oxygala alebo kyslé mlieko), mierne pozmeneného v miestnom dialekte Siteia na „Ξύγαλο“ (Xygalo), ktorého výrobný postup je mimoriadne podobný postupu z helénskej a rímskej doby. Podobné výrobky majú v súčasnosti názvy, ktoré sú pomerne odlišné, a iné mliečne výrobky majú v zemepisnej oblasti Kréty a všeobecne Grécka omnoho kratšiu históriu.

Odkaz na uverejnenie špecifikácie:

[Článok 5 ods. 7 nariadenia (ES) č. 510/2006]

http://www.minagric.gr/greek/data/Προδιαγραφές%20προϊόντος%20ΞΥΓΑΛΟ%20ΣΗΤΕΙΑΣ.doc

(1) Ú. v. EÚ L 93, 31.3.2006, s. 12.