V dôsledku týchto prekážok môže prípravný čas projektov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov trvať až desať rokov. Predpokladom urýchlenia realizácie projektov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov je preto zjednodušenie a skrátenie povoľovania, ako sa uvádza v oznámení REPowerEU. Cieľom návrhu je koordinovaným a harmonizovaným spôsobom v celej EÚ ďalej zjednodušiť a skrátiť administratívne postupy udeľovania povolení, ktoré sa vzťahujú na projekty v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov. Je to potrebné na urýchlenie zavádzania energie z obnoviteľných zdrojov v celej EÚ, aby sa zabezpečilo dosiahnutie ambicióznych energetických a klimatických cieľov EÚ na rok 2030 a cieľa klimatickej neutrality do roku 2050.

Zdĺhavé a zložité administratívne postupy boli navyše označené za jednu z hlavných prekážok pre investície do obnoviteľných zdrojov energie a súvisiacej infraštruktúry. Z priebežnej správy štúdie „RES Simplify“ pripravenej pre Komisiu a zverejnenej spolu so súčasným návrhom vyplýva, že administratívne problémy a problémy so sieťovou infraštruktúrou tvoria asi 46 % všetkých identifikovaných prekážok, a očakáva sa, že v budúcnosti sa bude toto číslo zvyšovať. Pre niektoré rozšírené technológie v oblasti obnoviteľných zdrojov, ako je veterná energia a fotovoltika, sú administratívne prekážky čoraz významnejšie ako iné typy prekážok. Vzhľadom na pokračujúcu energetickú transformáciu a s tým, ako technológie v oblasti obnoviteľných zdrojov dospievajú a znižuje sa závislosť projektov od systémov podpory, sa administratívne prekážky stávajú výraznejšími.

V cieľoch Únie v oblasti energetickej efektívnosti a energie z obnoviteľných zdrojov by sa mala zohľadňovať naliehavá potreba urýchliť zvýšenie energetickej efektívnosti a zavádzanie energie z obnoviteľných zdrojov, a preto by sa tieto ciele mali zvýšiť. Týmito revidovanými cieľmi sa nahrádza navrhovaná úprava cieľov v návrhoch na prepracovanie smernice 2012/27/EÚ o energetickej efektívnosti a na zmenu smernice (EÚ) 2018/2001 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov, ktoré boli prijaté 14. júla 2021.

Zdĺhavé a zložité administratívne postupy sú kľúčovou prekážkou pre investície do energií z obnoviteľných zdrojov a ich súvisiacej infraštruktúry. Trvanie a zložitosť postupov udeľovania povolení sa medzi rôznymi technológiami výroby energie z obnoviteľných zdrojov a medzi členskými štátmi značne líšia. Zatiaľ čo členské štáty môžu prijať opatrenia na odstránenie týchto prekážok, ktoré existujú na vnútroštátnej úrovni, je potrebný koordinovaný európsky prístup k skráteniu a zjednodušeniu postupov udeľovania povolení a administratívnych procesov, aby sa urýchlilo potrebné zavádzanie energií z obnoviteľných zdrojov. To je zasa potrebné, aby EÚ dosiahla svoje energetické a klimatické ciele na rok 2030 a svoj dlhodobý cieľ klimatickej neutrality a takisto sa postupne zbavila závislosti od ruských fosílnych palív a znižovala ceny energie. S prihliadnutím na rozdielne politiky v oblasti energetiky, priority a postupy medzi členskými štátmi a vzhľadom na naliehavú potrebu urýchliť zavádzanie energie z obnoviteľných zdrojov vo všetkých členských štátoch, je pravdepodobnejšie, že požadované ciele sa dosiahnu opatreniami na úrovni EÚ ako opatreniami iba na vnútroštátnej alebo miestnej úrovni.

Cieľom návrhu je ďalšie zjednodušenie rôznych krokov procesov udeľovania povolení uplatniteľných na energiu z obnoviteľných zdrojov vrátane posudzovania potenciálnych vplyvov na životné prostredie. Politikami v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov a životného prostredia sa sledujú navzájom súvisiace ciele, keďže obe slúžia rovnakému celkovému cieľu, ktorým je dosiahnutie zmierňovania zmeny klímy. Návrhom sa posilňuje úloha, ktorú môžu environmentálne posudzovania plánov alebo programov vykonávané členskými štátmi v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES zohrávať pri rýchlejšom zavádzaní energií z obnoviteľných zdrojov, najmä pri určovaní oblastí vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov. Návrhom sa zároveň stanovuje špecifický rámec pre postupy udeľovania povolení pre jednotlivé projekty v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov, ktoré sa nachádzajú v oblastiach vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov a mimo týchto oblastí. Takýto rámec predstavuje efektívnu kombináciu potreby rýchleho a jednoduchého schvaľovania väčšiny projektov, pri ktorých je nepravdepodobné, že by predstavovali environmentálne riziká, s vysokou úrovňou ochrany tým, že sa zabezpečí dôkladnejšie preskúmanie najproblematickejších projektov.

V nadväznosti na nedávny geopolitický vývoj vydala Komisia v marci 2022 oznámenie REPowerEU. V súlade s oznámením REPowerEU Komisia uverejnila odporúčanie o urýchlení postupov udeľovania povolení pre projekty v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov spolu s usmerneniami, ktoré majú pomôcť členským štátom urýchliť udeľovanie povolení pre zariadenia na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov. Členským štátom to poskytne nástroje na to, aby už mohli začať skracovať čas potrebný na schválenie žiadostí týkajúcich sa zariadení na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov, aby tak mohli rýchlo reagovať na bezprecedentnú energetickú krízu spôsobenú súčasnou geopolitickou situáciou. Komisia okrem toho predkladá tento návrh s cieľom zabezpečiť, aby sa projekty schvaľovali v celej Únii jednoduchším a rýchlejším spôsobom. Právny návrh nadväzujúci na odporúčanie poskytne predkladateľom projektov a investorom väčšiu istotu, pričom členské štáty by sa už mali uberať smerom k urýchleniu postupov udeľovania povolení v súlade s odporúčaním. Rýchle a efektívne vykonávanie odporúčania môže navyše zohrávať kľúčovú úlohu pri zabezpečení toho, aby členské štáty splnili svoje nové povinnosti podľa súčasného návrhu.

Návrh je v súlade so širším súborom iniciatív na zvýšenie energetickej odolnosti Únie a na prípravu na možné núdzové situácie, najmä s balíkom návrhov Komisie „Fit for 55“, konkrétne s revíziou smernice (EÚ) 2018/2001 a prepracovanými zneniami smerníc 2010/31/EÚ a 2012/27/EÚ.

– článok 3 tohto návrhu by sa mal považovať za článok, ktorým sa nahrádza článok 4 ods. 1 návrhu na prepracovanie smernice 2012/27/EÚ predloženého 14. júla 2021. Ak sa návrh prijme, malo by sa to zohľadniť v prepracovanom znení uvedenej smernice,

– článok 2 tohto návrhu by sa mal považovať za článok doplnený do návrhu na prepracovanie smernice 2010/31/EÚ predloženého 15. decembra 2021. Ak sa návrh prijme, malo by sa to zohľadniť v prepracovanom znení uvedenej smernice,

3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

Tento návrh je smernica, ktorou sa mení smernica (EÚ) 2018/2001 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov, a zvyšuje sa ním cieľ na úrovni Únie v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov na rok 2030 a posilňujú sa ustanovenia uvedenej smernice týkajúce sa povoľovania (články 15 – 17). Návrhom sa okrem toho mení smernica 2010/31/EÚ, pričom sa zavádza podpora solárnych zariadení na budovách, a smernica 2012/27/EÚ, pričom sa v nej zvyšuje cieľ na Únie v oblasti energetickej efektívnosti na rok 2030. Táto revízia smernice (EÚ) 2018/2001, smernice 2012/27/EÚ a smernice 2010/31/EÚ sa obmedzuje na to, čo sa považuje za potrebné na dosiahnutie cieľov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov a energetickej efektívnosti, ktoré sú v súlade so súčasným naliehavým kontextom, a na zvýšenie počtu solárnych zariadení na budovách a na zjednodušenie postupov udeľovania povolení s cieľom urýchliť zavádzanie energie z obnoviteľných zdrojov.

V nariadení (EÚ) 2018/1999 o riadení energetickej únie a opatrení v oblasti klímy sa zavádza integrovaný rámec energetického a klimatického plánovania, monitorovania a podávania správ na monitorovanie pokroku pri plnení klimatických a energetických cieľov v súlade s požiadavkami Parížskej dohody na transparentnosť. Členské štáty museli do konca roka 2019 Komisii predložiť svoj integrovaný národný energetický a klimatický plán, ktorý sa týkal piatich rozmerov energetickej únie na roky 2021 – 2030. Od roku 2023 budú členské štáty musieť raz za dva roky podávať správy o pokroku dosiahnutom vo vykonávaní plánov a okrem toho budú musieť do 30. júna 2023 oznámiť Komisii svoje návrhy aktualizácií plánov s termínom pre konečné aktualizácie 30. júna 2024. Tento návrh nepovedie k vytvoreniu nového systému plánovania a podávania správ, ale bude podliehať existujúcemu rámcu pre plánovanie a podávanie správ podľa nariadenia (EÚ) 2018/1999. Budúca revízia nariadenia o riadení umožní konsolidáciu týchto požiadaviek na podávanie správ.

Pokiaľ ide o súlad s Chartou základných práv, ústredným cieľom tohto preskúmania je zvýšiť energetickú efektívnosť a využívanie energie z obnoviteľných zdrojov a znížiť emisie skleníkových plynov, a to v plnom súlade s článkom 37 charty, podľa ktorého sa musí do politík Únie začleňovať vysoká úroveň ochrany životného prostredia a zvyšovanie kvality životného prostredia a musí sa zabezpečovať v súlade so zásadou udržateľného rozvoja.

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru,

so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov,

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1)V kontexte Európskej zelenej dohody sa v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1119 stanovil cieľ, aby sa Únia v roku 2050 stala klimaticky neutrálnou, ako aj cieľ znížiť do roku 2030 emisie skleníkových plynov o 55 %. To si vyžaduje energetickú transformáciu a výrazne vyšší podiel obnoviteľných zdrojov energie v integrovanom energetickom systéme.

(2)Energia z obnoviteľných zdrojov zohráva zásadnú úlohu pri plnení týchto cieľov, keďže na sektor energetiky aktuálne pripadá vyše 75 % celkových emisií skleníkových plynov v Únii. Využívaním energie z obnoviteľných zdrojov by sa nielen znížili predmetné emisie skleníkových plynov, ale takisto by sa prispelo aj k riešeniu výziev v oblasti životného prostredia, akou je napríklad strata biodiverzity, a k znižovaniu znečistenia v súlade s cieľmi akčného plánu nulového znečistenia.

(3)V smernici Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/2001 sa stanovuje záväzný cieľ Únie dosiahnuť aspoň 32 % podiel energie z obnoviteľných zdrojov na hrubej konečnej energetickej spotrebe Únie do roku 2030. Podľa plánu cieľov v oblasti klímy by podiel energie z obnoviteľných zdrojov na hrubej konečnej energetickej spotrebe musel narásť do roku 2030 na 40 %, aby sa podarilo dosiahnuť cieľ Únie v oblasti zníženia emisií skleníkových plynov. V tejto súvislosti Komisia v júli 2021 navrhla ako súčasť balíka napĺňajúceho Európsku zelenú dohodu zdvojnásobiť podiel energie z obnoviteľných zdrojov v energetickom mixe v roku 2030 v porovnaní s rokom 2020 tak, aby dosiahol aspoň 40 %. V oznámení REPowerEU sa načrtol plán na ukončenie závislosti EÚ od ruských fosílnych palív ešte pred koncom tohto desaťročia. V oznámení sa počíta s prednostnou realizáciou veternej a solárnej energie, so zvýšením priemernej miery využívania, ako aj s dodatočnou kapacitou výroby energie z obnoviteľných zdrojov do roku 2030, aby zodpovedali vyššej výrobe čistého vodíka. Zároveň sa v ňom vyzvali spoluzákonodarcovia, aby zvážili vyšší alebo skorší cieľ pre energiu z obnoviteľných zdrojov. V tejto súvislosti je vhodné zvýšiť cieľ Únie v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov až na 45 %, aby sa výrazne urýchlilo súčasné tempo zavádzania energie z obnoviteľných zdrojov, v dôsledku čoho sa zrýchli postupné odstraňovanie závislosti EÚ zvýšením dostupnosti cenovo dostupnej, bezpečnej a udržateľnej energie v Únii.

(4)Zdĺhavé administratívne postupy predstavujú jednu z hlavných prekážok pre investície do obnoviteľných zdrojov energie a ich súvisiacej infraštruktúry. Medzi tieto prekážky patrí zložitosť platných pravidiel pre výber lokality a administratívne schvaľovania projektov, zložitosť a trvanie posudzovania vplyvov projektov na životné prostredie, problémy s pripojením do sústavy, obmedzenia týkajúce sa prispôsobenia špecifikácií technológie počas postupu udeľovania povolení, resp. personálne otázky orgánov udeľujúcich povolenia alebo prevádzkovateľov sietí. Na zrýchlenie tempa zavádzania projektov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov je potrebné prijať pravidlá, ktorými sa zjednodušia a skrátia procesy udeľovania povolení.

(5)Smernicou (EÚ) 2018/2001 sa zefektívňujú požiadavky na zjednodušenie administratívnych postupov udeľovania povolení pre zariadenia na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov zavedením pravidiel o organizácii a maximálnej dĺžke trvania administratívnej časti procesu udeľovania povolení pre projekty v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov, ktoré zahŕňajú všetky príslušné povolenia na výstavbu, modernizáciu a prevádzku zariadení a na ich pripojenie do sústavy.

(6)Ďalšie zjednodušenie a skrátenie administratívnych procesov udeľovania povolení koordinovaným a harmonizovaným spôsobom je potrebné z toho dôvodu, aby sa zabezpečilo, že Únia dosiahne svoje ambiciózne klimatické a energetické ciele na rok 2030 a cieľ klimatickej neutrality do roku 2050, s prihliadnutím na zásadu „nespôsobovať škodu“ Európskej zelenej dohody. Zavedením kratších a jasných lehôt na rozhodnutia, ktoré majú prijať orgány príslušné na vydávanie povolení pre zariadenia na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov na základe úplnej žiadosti, sa urýchli zavádzanie projektov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov. Je však vhodné rozlišovať medzi projektmi v oblastiach, ktoré sú obzvlášť vhodné na zavádzanie projektov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov, pre ktoré môžu byť lehoty obzvlášť zjednodušené (oblasti vhodné na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov), a projektmi, ktoré sa nachádzajú mimo týchto oblastí.

(7)Najbežnejšie problémy, ktorým čelia navrhovatelia projektov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov, sa týkajú postupov na posúdenie vplyvu navrhovaných projektov na životné prostredie, ktoré sú stanovené na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni. Preto je pre projekty v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov vhodné zjednodušiť určité environmentálne aspekty postupov a procesov udeľovania povolení.

(8)K rýchlejšiemu zavádzaniu projektov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov by mohlo prispieť strategické plánovanie členských štátov. Členské štáty by mali určiť oblasti na mori a na pevnine potrebné na inštaláciu zariadení na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov, aby splnili svoje vnútroštátne príspevky k revidovanému cieľu v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov na rok 2030 stanovenému v článku 3 ods. 1 smernice (EÚ) 2018/2001. Takéto oblasti by mali odrážať ich odhadované trajektórie a celkový plánovaný inštalovaný výkon a mali by byť identifikované technológiou založenou na energii z obnoviteľných zdrojov, ktorá je stanovená v aktualizovaných národných energetických a klimatických plánoch členských štátov podľa článku 14 nariadenia (EÚ) 2018/1999. Pri identifikácii požadovaných oblastí na mori a na pevnine by sa mala zohľadniť dostupnosť obnoviteľných zdrojov energie a potenciál pre rôzne technológie výroby energie z obnoviteľných zdrojov, ktorý ponúkajú rôzne oblasti na mori a na pevnine, predpokladaný celkový dopyt po energii a v rôznych regiónoch členského štátu a dostupnosť príslušnej sieťovej infraštruktúry, skladovania a iných nástrojov flexibility so zreteľom na kapacitu potrebnú na pokrytie rastúceho množstva energie z obnoviteľných zdrojov.

(9)Členské štáty by ako oblasti vhodné na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov mali určiť tie oblasti, ktoré sú obzvlášť vhodné na prípravu projektov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov, pričom by mali rozlišovať medzi technológiami, a v ktorých sa neočakáva, že zavádzanie konkrétneho typu obnoviteľných zdrojov energie bude mať významný vplyv na životné prostredie. Pri označovaní oblastí vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov by sa členské štáty mali v maximálnej možnej miere vyhýbať chráneným oblastiam. Členské štáty môžu určiť oblasti vhodné na výrobu na energie z obnoviteľných zdrojov špecifické pre jeden alebo viacero typov zariadení na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov a mali by uviesť druh alebo druhy energie z obnoviteľných zdrojov, ktorých výhoda je vhodná v každej z určených oblastí.

(10)V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES sa stanovujú environmentálne posudzovania ako dôležitý nástroj na začlenenie environmentálnych hľadísk do prípravy a schvaľovania plánov a programov. Na určenie oblastí vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov by členské štáty mali pripraviť plán alebo plány zahŕňajúce identifikáciu oblastí a platné pravidlá a zmierňujúce opatrenia pre projekty nachádzajúce sa v každej oblasti vhodnej na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov. Členské štáty môžu pripraviť jeden jediný plán pre všetky oblasti vhodné na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov a súvisiace technológie, alebo plány špecifické pre technológiu, v ktorých sa identifikuje jedna alebo viacero oblastí vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov. Každý plán by mal podliehať environmentálnemu posudzovaniu vykonávanému v súlade s podmienkami stanovenými v smernici 2001/42/ES s cieľom posúdiť vplyvy každej technológie využívajúcej energiu z obnoviteľných zdrojov na príslušné oblasti určené v takomto pláne. Vykonanie environmentálneho posudzovania v súlade so smernicou 2001/42/ES na tento účel členským štátom umožní mať integrovanejší a efektívnejší prístup k plánovaniu a zohľadňovať environmentálne aspekty v ranej fáze procesu plánovania na strategickej úrovni. Prispeje sa tým k rýchlejšiemu a efektívnejšiemu zavedeniu rôznych obnoviteľných zdrojov energie a zároveň sa minimalizujú negatívne vplyvy týchto projektov na životné prostredie.

(11)Po prijatí plánu alebo plánov, v ktorých sa určia oblasti vhodné na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov, by členské štáty mali monitorovať významné environmentálne účinky vykonávania plánov a programov, aby boli okrem iného schopné včas identifikovať nepredvídané škodlivé účinky a uskutočniť vhodné nápravné opatrenia v súlade so smernicou 2001/42/ES.

(12)Ustanovenia Dohovoru Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov (EHK OSN) o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (ďalej len „Aarhuský dohovor“)¨ týkajúce sa prístupu k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, najmä ustanovenia týkajúce sa účasti verejnosti a prístupu k spravodlivosti, zostávajú v relevantných prípadoch uplatniteľné.

(13)Určenie cieľových oblastí vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov by malo mať za cieľ zabezpečiť, aby výroba energie z obnoviteľných zdrojov z týchto oblastí spolu s existujúcimi zariadeniami na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov, s budúcimi zariadeniami na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov mimo takýchto oblastí a s mechanizmami spolupráce postačovala na dosiahnutie príspevku členských štátov k cieľu Únie v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov stanovenému v článku 3 ods. 1 smernice (EÚ) 2018/2001.

(14)V určených oblastiach vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov by sa v rámci projektov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov, ktoré sú v súlade s pravidlami a opatreniami uvedenými v pláne alebo plánoch pripravených členskými štátmi, mal využívať predpoklad, že nebudú mať významný vplyv na životné prostredie. Preto by mala existovať výnimka z potreby vykonávať osobitné posudzovanie vplyvov na životné prostredie na úrovni projektu v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ, okrem projektov, pri ktorých je pravdepodobné, že budú mať významné vplyvy na životné prostredie v inom členskom štáte, alebo ak o to požiada členský štát, ktorý bude pravdepodobne významne ovplyvnený. Povinnosti vyplývajúce z Dohovoru EHK OSN z Espoo o hodnotení vplyvu na životné prostredie presahujúceho štátne hranice z 25. februára 1991 by mali zostať uplatniteľné na členské štáty, v ktorých je pravdepodobné, že projekt spôsobí významný cezhraničný vplyv v tretej krajine.

(15)Určenie cieľových oblastí vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov by malo umožniť zariadeniam na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov, ich pripojeniu do sústavy, ako aj spoločne umiestneným zariadeniam na uskladňovanie energie umiestneným v týchto oblastiach, aby mohli profitovať z predvídateľnosti a efektívnych administratívnych postupov. Najmä projekty nachádzajúce sa v oblastiach vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov by mali profitovať zo zrýchlených administratívnych postupov vrátane tichého súhlasu v prípade, že príslušný orgán neodpovie na administratívny krok do stanovenej lehoty, pokiaľ konkrétny projekt nepodlieha posudzovaniu vplyvov na životné prostredie. Tieto projekty by takisto mali mať možnosť využívať jasne obmedzené lehoty a právnu istotu, pokiaľ ide o očakávaný výsledok postupu. Po podaní žiadosti o projekty v oblasti vhodnej na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov by členské štáty mali vykonať rýchle preverenie takýchto žiadostí s cieľom zistiť, či niektorý z takýchto projektov povedie s vysokou pravdepodobnosťou k významným nepredvídaným nepriaznivým účinkom vzhľadom na environmentálnu citlivosť geografickej oblasti, v ktorej sa nachádzajú, ktoré nebolo možné zistiť počas environmentálneho posudzovania plánu alebo plánov určujúcich oblasti vhodné na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov, ktoré sa uskutočnilo v súlade so smernicou 2001/42/ES. Všetky projekty nachádzajúce sa v oblastiach vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov by sa mali na konci takéhoto procesu preverovania považovať za schválené. Členské štáty by po odôvodnení takéhoto rozhodnutia mali vykonať environmentálne posudzovanie konkrétneho projektu v súlade so smernicou 2011/92/EÚ a v prípade potreby aj so smernicou 92/43/EHS len vtedy, ak majú jasné dôkazy na to, aby sa mohli domnievať, že konkrétny projekt s vysokou pravdepodobnosťou spôsobí takéto významné nepredvídané nepriaznivé účinky. Vzhľadom na potrebu urýchliť zavádzanie obnoviteľných zdrojov energie by sa takéto posúdenie malo vykonať do šiestich mesiacov.

(16)Pokiaľ ide o potrebu urýchliť zavádzanie obnoviteľných zdrojov energie, identifikácia cieľových oblastí vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov by nemala brániť prebiehajúcej a budúcej inštalácii projektov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov vo všetkých oblastiach, ktoré sú k dispozícii na účely zavádzania energie z obnoviteľných zdrojov. Na takéto projekty by sa mala aj naďalej vzťahovať povinnosť vykonávať osobitné posudzovanie vplyvov na životné prostredie v súlade so smernicou 2011/92/EÚ a mali by podliehať postupom stanoveným pre projekty v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov, ktoré sa nachádzajú mimo oblastí vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov. S cieľom urýchliť udeľovanie povolení v rozsahu potrebnom na dosiahnutie cieľa v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov stanoveného v smernici (EÚ) 2018/2001 by sa mali zjednodušiť a zefektívniť aj postupy vzťahujúce sa na projekty mimo oblastí vhodných na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov, a to zavedením jasných maximálnych lehôt pre všetky kroky postupu vrátane osobitných environmentálnych posudzovaní každého projektu.