[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |

Brusel, 19.10.2009

KOM(2009)562 v konečnom znení

SPRÁVA KOMISIE RADE

o opätovnom zavedení vízovej povinnosti Kanadou voči občanom Českej republiky v súlade s článkom 1 ods. 4 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 539/2001 uvádzajúceho zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 851/2005, pokiaľ ide o mechanizmus reciprocity

OBSAH

1. Úvod 3

2. Opätovné zavedenie vízovej povinnosti 14. júla 2009 3

3. Kroky podniknuté po opätovnom zavedení vízovej povinnosti 14. júla 2009 4

3.1. Stanovisko Kanady 5

3.1.1. Žiadosti o azyl 5

3.1.2. Postup vybavovania žiadostí o víza 6

3.1.3. Porušovanie pravidiel o prisťahovalectve 6

3.2. Stanovisko Českej republiky 7

3.2.1. Žiadosti o azyl 7

3.2.2. Postup vybavovania žiadostí o víza 8

3.3. Pracovná skupina expertov Kanady a Českej republiky 8

4. Posúdenie situácie 8

5. Záver 9

ÚVOD

V súlade s článkom 1 ods. 4 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 539/2001 zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 851/2005, Česká republika 14. júla 2009 Komisii a Rade oznámila, že Kanada od 14. júla 2009 jednostranne uplatňuje vízový režim voči štátnym príslušníkom Českej republiky. Toto oznámenie bolo uverejnené v Úradnom vestníku EÚ 6. augusta 2009[1], čo znamená, že v súlade s článkom 1 ods. 4 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 539/2001 zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 851/2005 Komisia do 90 dní odo dňa uverejnenia tohto oznámenia predloží Rade správu; teda do 6. novembra 2009.

Táto správa podrobne posudzuje kroky, ktoré Komisia prijala po tomto oznámení.

OPÄTOVNÉ ZAVEDENIE VÍZOVEJ POVINNOSTI 14. JÚLA 2009

Ako sa uvádza vo štvrtej správe o vízovej reciprocite[2], Kanada dňa 31. októbra 2007 zrušila vízovú povinnosť voči štátnym príslušníkom Českej republiky.

Kanadské orgány 13. júla 2009 viacerými spôsobmi, vrátane diplomatickej nóty, orgánom Českej republiky oznámili, že od nasledujúceho dňa dôjde k opätovnému zavedeniu vízovej povinnosti voči štátnym príslušníkom Českej republiky.

Ministerstvo pre štátne občianstvo a prisťahovalectvo Kanady v tlačovej správe z 13. júla 2009 uviedlo:

„Minister pre prisťahovalectvo a multikultúrnosť Jason Kennedy dnes oznámil, že od 14. júla 2009 od 12:01 východného letného času budú českí štátni príslušníci na cestu do Kanady potrebovať vízum. Počas prvých 48 hodín môžu českí občania podať žiadosť o vstup do krajiny pri príchode do Kanady. Po 15. júli 2009 od 11:59 východného letného času sa budú vyžadovať víza.

Od zrušenia vízovej povinnosti pre Českú republiku v októbri 2007 podali českí štátni príslušníci takmer 3 000 žiadostí o azyl v porovnaní s menej než piatimi žiadosťami v roku 2006. Česká republika je teraz krajinou s druhým najvyšším počtom žiadostí o udelenie štatútu utečenca. Pomerne vysoká miera kladne vybavených žiadostí o štatút utečenca z Českej republiky zastiera tú znepokojujúcu skutočnosť, že viac ako polovica žiadateľov sa svojej žiadosti vzdá alebo ju stiahne predtým, než Rada pre prisťahovalectvo a utečenectvo prijme konečné rozhodnutie. Naznačuje to, že mnohí žiadatelia nemusia byť skutoční utečenci. [3]

…

Kanada pravidelne prehodnocuje svoju vízovú politiku voči iným krajinám. Jednotlivé krajiny sú si vedomé toho, že ak nesplnia podmienky na oslobodenie od víz, môže byť voči nim vízová povinnosť zavedená.

Táto zmena znamená, že štátni príslušníci Českej republiky, ktorí chcú cestovať do Kanady budú najprv musieť požiadať o vízum k dočasnému pobytu a splniť podmienky na jeho udelenie. Závisí od žiadateľa, aby ubezpečil vízového úradníka, že jeho návšteva Kanady je dočasná, že neprekročí schválenú dĺžku pobytu v Kanade, že má dostatok finančných prostriedkov na pokrytie svojho pobytu v Kanade, že je v dobrom zdravotnom stave, že nemá záznam v registri trestov a že pre Kanadu nepredstavuje bezpečnostné riziko. Tieto požiadavky sa vzťahujú na každého rovnako, kto chce Kanadu navštíviť.

Žiadatelia z Českej republiky svoje žiadosti predložia kanadskému vízovému oddeleniu vo Viedni, Rakúsko, ktorý v súčasnosti slúži štátnym príslušníkom z viacerých európskych krajín.“

V ten istý deň Kanada zaviedla vízovú povinnosť tiež voči štátnym príslušníkom Mexika. V tomto prípade takisto bol hlavným dôvodom vysoký počet žiadostí o štatút utečenca z Mexika, čím sa táto krajina v Kanade dostala na prvé miesto v počte žiadostí o štatút utečenca.

Zvyšujúci sa počet žiadateľov o štatút utečenca z Českej republiky v Kanade, pričom väčšina z nich je rómskeho pôvodu, bol predmetom opakovaných rokovaní medzi kanadskými a českými orgánmi od zrušenia vízovej povinnosti 1. novembra 2007 a najmä tesne pred opätovným zavedením vízovej povinnosti 14. júla 2009.

KROKY PODNIKNUTÉ PO OPÄTOVNOM ZAVEDENÍ VÍZOVEJ POVINNOSTI 14. JÚLA 2009

Česká republika 20. júla 2009 Komisii a Rade oznámila, že v súlade s článkom 4 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 539/2001 Česká republika dňom 16. júla 2009 zaviedla pre držiteľov kanadských diplomatických a služobných cestovných pasov vízovú povinnosť.

K prerokovaniu otázky opätovného zavedenia vízovej povinnosti pre českých občanov zo strany Kanady došlo v Rade pri viacerých príležitostiach: v rade pre všeobecné záležitosti a vonkajšie vzťahy 27. júla 2009 a 14. septembra 2009, v rade pre spravodlivosť a vnútorné veci 21. septembra 2009 a vo výbore stálych zástupcov (Coreper) 23. júla 2009. Členské štáty pri týchto príležitostiach vyjadrili svoje znepokojenie nad vzniknutou situáciou a naznačili, že Komisia by mala túto otázku rýchlo vyriešiť a zabrániť jej ďalšiemu vystupňovaniu.

Komisia po opätovnom zavedení vízovej povinnosti uskutočnila v tejto veci pravidelné konzultácie s českými ako aj kanadskými orgánmi, predovšetkým na stretnutí expertov s českými orgánmi, ktoré sa uskutočnilo 14. júla a 30. júla 2009 a na trojstrannom stretnutí medzi generálnym riaditeľom Generálneho riaditeľstva pre spravodlivosť, slobodu a bezpečnosť, kanadským veľvyslancom Hornbym a českou stálou zástupkyňou Vicenovou, ktoré sa uskutočnilo 24. júla 2009. Komisia ďalej českú delegáciu sprevádzala na konzultáciách s kanadskými orgánmi, ktoré sa uskutočnili 10. septembra 2009 v Ottawe. Táto otázka sa okrem toho prerokovala na stretnutí ministerskej trojky EÚ – Kanada 1. októbra 2009 v Ottawe.

Stanovisko Kanady

Žiadosti o azyl

Kanada vysvetlila, že toto rozhodnutie neprijala ľahko. Došlo k preťaženiu kanadského azylového systému žiadosťami o štatút utečenca. Zavedenie vízovej povinnosti pomohlo riešiť nepomerne veľký príliv žiadateľov o azyl z Českej republiky v rokoch 2008 a 2009. Od zrušenia vízovej povinnosti 1. novembra 2007, a dokonca pred jej zrušením, Kanada Českej republike naznačovala, že príliv žiadateľov o azyl z Českej republiky môže viesť k opätovnému zavedeniu vízovej povinnosti[4]. Kanada napriek tomu uviedla, že opätovné zavedenie vízovej povinnosti neodráža zaobchádzanie s menšinami v EÚ a predovšetkým v Českej republike. O priznaní štatútu utečenca rozhoduje v Kanade na základe posúdenia jednotlivých prípadov Rada pre prisťahovalectvo a utečencov (Immigration and Refugee Board), ktorá funguje ako administratívny súd nezávisle od vlády[5].

Kanada vyložila, že „zavedenie vízovej povinnosti voči Českej republike je súčasťou širšieho a systematického prístupu s cieľom reformovať kanadský azylový systém. Kanadský azylový systém je každoročne preťažený neustále sa zvyšujúcim počtom žiadostí, pričom mnohé z nich sú neopodstatnené, dôjde k ich stiahnutiu alebo vzdaniu sa.“

Kanada uviedla, že od zrušenia vízovej povinnosti 1. novembra 2007 dostala takmer 3 000 žiadostí o azyl z Českej republiky. Spomedzi 196 prípadov, ktoré kanadská Rada pre prisťahovalectvo a utečencov (ďalej len „rada“) v roku 2008 uzatvorila, kladne vybavila 84 žiadostí (t. j. 43 %). V období od januára do júla 2009 rada uzatvorila 391 prípadov, spomedzi ktorých 86 žiadostí (t. j. 22 %) vybavila kladne. Od zavedenia vízovej povinnosti Kanada dostala veľmi malý počet žiadostí zo strany občanov Českej republiky, čím sa počet žiadostí vrátil do stavu pred zrušením vízovej povinnosti.

S cieľom uľahčiť rozhodovací proces rada zhromažďuje údaje z množstva zdrojov týkajúcich sa spoločenských, politických, hospodárskych a ľudsko-právnych podmienok vo svete. V tejto súvislosti rada podnikla od 21. do 31. marca 2009 misiu do Českej republiky s cieľom zistiť skutočný stav vecí[6]. V nadväznosti na túto misiu rada uverejnila dve tematické štúdie: v júni 2009 „Správu misie na zistenie skutočného stavu vecí o štátnej ochrane“[7] a v júli 2009 „Správu misie na zistenie skutočného stavu vecí o situácii Rómov a zaobchádzaní s nimi a ich možnom vnútornom presídlení“[8].

Kanada ozrejmila, že pojem „bezpečná krajina pôvodu“ navrhnutý Českou republikou kanadské právne predpisy nepoznajú[9]. Kanada uznala, že jej azylový systém si vyžaduje reformu, aby sa zmenšili meškania a jeho zneužívanie a že tento systém je potrebné zjednodušiť, aby sa skutočným obetiam prenasledovania poskytla rýchla ochrana a súčasne došlo k rýchlejšiemu zamietnutiu jednotlivcov s neodôvodenými žiadosťami.

Postup vybavovania žiadostí o víza

Kanada ozrejmila, že po zrušení vízovej povinnosti 1. novembra 2007 došlo k zatvoreniu jej konzulátu v Prahu. Nateraz sa jeho opätovné otvorenie neplánuje. Kanadské konzuláty vo všeobecnosti pokrývajú väčšie oblasti a Kanada nemá konzulát v každej krajine. Kanada poukázala na skutočnosť, že na podanie žiadosti o vízum nemusia občania Českej republiky cestovať do Viedne. Môžu využiť služby cestovných kancelárií v piatich mestách (Brne, Liberci, Prahe, Přerove a Velkom Meziříčí), poslať svoju žiadosť poštou na Veľvyslanectvo Kanady vo Viedni alebo použiť schránku podateľne na kanadskom veľvyslanectve v Prahe. Najviac sa využíva systém podávania žiadostí prostredníctvom cestovných kancelárií.

V súrnych prípadoch musia žiadatelia o vízum odcestovať do Viedne, kde žiadosť možno vybaviť na konzuláte v priebehu jedného dňa. Cestovanie navyše uľahčuje vydávanie víz na viac vstupov. Mimochodom miera ich kladného vybavenia je 99 %. V dôsledku toho veľká väčšina žiadateľov z Českej republiky nemusí prejsť pohovorom súvisiacim so žiadosťou o vízum. S tými žiadateľmi, ktorí takýto pohovor musia podstúpiť, sa tak, s výnimkou mimoriadnych okolností, väčšinou udeje telefonicky.

Porušovanie pravidiel o prisťahovalectve

Pokiaľ ide o nárast prípadov porušenia pravidiel o prisťahovalectve ich podiel sa zvýšil z 1 % z celkového počtu českých cestujúcich do Kanady v roku 2006, kedy bola vízová povinnosť stále v platnosti, na úroveň 6,7 % v roku 2008. Konkrétne v rozmedzí od januára do mája 2009 tento podiel vzrástol na úroveň 30,1 %. Porušenia pravidiel o prisťahovalectve zahŕňajú všetky zdokumentované prípady porušenia kanadských zákonov o prisťahovalectve, prípady nedovoleného zdržiavania sa jednotlivcov na miestach vstupu do Kanady a zadržania jednotlivcov na ceste do Kanady. Keďže porušenia pravidiel o prisťahovalectve zahŕňajú iba zdokumentované prípady porušenia, počet takýchto porušení môže byť vyšší.

Stanovisko Českej republiky

Česká republika od Kanady očakáva, že súčasnú vízovú povinnosť voči českým občanom cestujúcim do Kanady zruší v priebehu niekoľkých mesiacov, a nie až v priebehu niekoľkých rokov.

Žiadosti o azyl

Česká republika viedla s Kanadou konzultácie pokiaľ ide o rastúci počet žiadateľov o azyl z Českej republiky počas ostatných mesiacov a viackrát zopakovala, že je pripravená konštruktívne zvážiť všetky kroky, ktoré by mohli pomôcť tento problém vyriešiť. Česká republika v tejto súvislosti navrhla dve možné riešenia: vzájomné uznanie oboch krajín za bezpečné krajiny pôvodu a úpravu kanadských právnych predpisov o azyle s cieľom zmenšiť príťažlivosť tejto krajiny pre hospodársky motivovaných migrantov. Česká republika navyše objasnila, že v dôsledku toho, že kanadské orgány českým občanom udelili azyl (čo Česká republika považuje za absurdné), sa zvýšila motivácia českých občanov zneužívať kanadský azylový systém.

Česká republika neprijíma skutočnosť, že opätovné zavedenie vízovej povinnosti Kanada využíva ako súčasť širokého a systematického prístupu s cieľom reformovať kanadský azylový systém, keďže nerieši príčinu, ale len následky svojho preťaženého systému. Situácia v oblasti menšinových a ľudských práv v Českej republike sama osebe nie je príčinou zvýšenia počtu českých žiadostí o štatút utečenca v Kanade, ale je to veľkorysý a zhovievavý kanadský azylový systém, ktorý žiadateľovi o štatút utečenca ponúka lepšie materiálne zabezpečenie a príjem vrátane sociálnych výhod.

Okrem uvedených príčin sa ako ďalšie dva dôvody vysťahovalectva Rómov uvádzajú nezamestnanosť a pocity neistoty (v dôsledku nárastu pravicového extrémizmu); nedávne opatrenia českých orgánov sa zamerali na riešenie tohto druhého dôvodu.

Treba podotknúť, že Kanada je hlavnou cieľovou krajinou rómskych migrantov z Českej republiky, keďže už v 90. rokoch 20. storočia sa vyskytla úspešná prvá vlna vysťahovalectva a mnohí súčasní žiadatelia sa snažia o zlúčenie so svojimi rodinami v Kanade.

Pokiaľ ide o menšiny a najmä o Rómov, Česká republika viackrát zopakovala, že situácia Rómov v Českej republike nie je v značnej miere odlišná od situácie v ostatných členských štátoch EÚ s väčšou rómskou populáciou[10] a poskytla dokumenty o situácii menšín a najmä Rómov v Českej republike a o nedávnom ďalšom posilnení svojich právnych predpisov a politiky, ktoré sa týkajú začlenenia menšín a najmä rómskych spoločenstiev.

Postup vybavovania žiadostí o víza

Česká republika neustále opakuje svoju požiadavku znovu otvoriť kanadský konzulát v Prahe, pokým sa Kanada nevráti k bezvízovému režimu. Česká republika považuje za neprijateľné, aby českí občania museli cestovať do Viedne nato, aby si mohli podať žiadosť o vízum, a preto by malo v Prahe dôjsť aspoň k otvoreniu vízového oddelenia.

Pracovná skupina expertov Kanady a Českej republiky

V nadväznosti na záväzok Českej republiky a Kanady spolupracovať na riešení otázok, ktoré vyvstali po opätovnom zavedení vízovej povinnosti Kanadou voči štátnym príslušníkom Českej republiky, bola zriadená pracovná skupina expertov Kanady a Českej republiky. Česká delegácia sa v nadväznosti na dve telefonické konferencie z 20. a 27. augusta 2009 stretla 10. septembra 2009 v Ottawe s kanadskými orgánmi s cieľom prerokovať túto otázku a ďalšie kroky. Komisia sa na tomto stretnutí zúčastnila.

Kanada okrem otázky opätovného zavedenia vízovej povinnosti a postupu vybavovania víz pre českých občanov objasnila svoj postup prijímania prisťahovalcov a utečencov a poskytla informácie týkajúce sa témy multikultúrnosť. Česká republika sa vo svojich prednáškach venovala svojim zákonom a politikám týkajúcim sa ochrany menšín v Českej republike. Účastníci sa dohodli na pravidelných stretnutiach v tomto zložení.

POSÚDENIE SITUÁCIE

Je to po prvý raz, keď tretia krajina opätovne zaviedla vízovú povinnosť pre občanov členského štátu. Túto nanajvýš poľutovaniahodnú situáciu treba čo najskôr ukončiť. Kanada si je vedomá toho, že spoločná vízová politika Európskej únie vychádza zo zásady reciprocity.

Obzvlášť neuspokojivá je skutočnosť, že českí občania nemôžu vízum získať na Veľvyslanectve Kanady v Prahe. Komisia uznáva, že Kanada poskytuje rad postupov uľahčujúcich poskytovanie víz českým občanom v Českej republike (pozri odsek 3.1.2), avšak Kanadu vyzýva, aby obnovila predchádzajúci stav, pokiaľ ide o postup vydávania víz českým občanom a aby opätovne zriadila úrad na vydávanie víz v Českej republike.

Komisia víta ochotu všetkých strán zapojiť sa do rozhovorov a Kanadu a Českú republiku povzbudzuje pokračovať v spoločných konzultáciách v rámci pracovnej skupiny expertov Kanady a Českej republiky pri riešení všetkých otázok súvisiacich s opätovným zavedením vízovej povinnosti. Napríklad v prípade Kanady ide o objasnenie azylového systému a porušovanie pravidiel o vysťahovalectve cestujúcimi z Českej republiky a v prípade Českej republiky o vyjasnenie spôsobu uskutočňovania programov a politík týkajúcich sa menšín a najmä rómskych spoločenstiev. Komisia Kanadu vyzýva, aby jasne vymedzila opatrenia, ktoré mieni v blízkej budúcnosti prijať na zrušenie vízovej povinnosti voči občanom Českej republiky.

Komisia vzala na vedomie, že Česká republika prijala rozhodnutie vyžadovať víza od držiteľov kanadských diplomatických a služobných cestovných pasov. Pokiaľ nedôjde k uskutočneniu opatrení uvedených v predchádzajúcich odsekoch uspokojivým spôsobom do konca roka 2009, Komisia odporučí zavedenie alebo opätovné zavedenie vízovej povinnosti voči určitým kategóriám kanadských občanov (držiteľom diplomatických a služobných cestovných pasov).

ZÁVER

Žiaľ v súvislosti s Kanadou treba vysloviť poľutovanie nad prvým porušením vízovej reciprocity a opätovným zavedením vízovej povinnosti voči Českej republike od zavedenia nového mechanizmu vízovej reciprocity. Túto nanajvýš poľutovaniahodnú situáciu treba čo najskôr ukončiť.

Hoci Kanada poskytuje rad postupov uľahčujúcich postup vydávania víz českým občanom v Českej republike, Komisia Kanadu vyzýva, aby až do opätovného zavedenia bezvízového režimu pre českých občanov obnovila predchádzajúci stav, pokiaľ ide o postup vydávania víz českým občanom a aby preto v Českej republike opätovne zriadila úrad na vydávanie víz. Komisia Kanadu a Českú republiku povzbudzuje pokračovať v spoločných konzultáciách v rámci pracovnej skupiny expertov Kanady a Českej republiky pri riešení všetkých otázok súvisiacich s opätovným zavedením vízovej povinnosti a opakovane zdôrazňuje svoju ochotu napomôcť týmto rokovaniam a zúčastniť sa ich. Komisia Kanadu vyzýva, aby jasne vymedzila opatrenia, ktoré mieni v blízkej budúcnosti prijať na zrušenie vízovej povinnosti voči občanom Českej republiky. Komisia okrem toho odporúča zaviesť alebo opätovne zaviesť vízovú povinnosť voči určitým kategóriám kanadských občanov, pokiaľ Kanada nepodnikne kroky vedúce k uľahčenie úradných úkonov pre českých občanov, ktorí si želajú navštíviť Kanadu, a nevymedzí spôsob obnovenia bezvízového režimu pre týchto občanov.

[1] Ú. v. EÚ C 184, 6.8.2009, s. 2.

[2] KOM(2008) 486 v konečnom znení/2, s. 6

[3] Komisia vo svojej prvej správe o vízovej reciprocite (KOM(2006) 3 v konečnom znení, s. 14, pozn. pod čiarou 13) pripomenula, že „...Kanada ...zrušila vízovú povinnosť …v roku 1996 pre Českú republiku. Avšak potom, čo nasledoval príliv žiadateľov o azyl ....bola znova zvedená ...v roku 1997. Kanadské úrady zdôraznili, že podrobné hodnotenia sú nevyhnutné predtým než dôjde k opätovnému zrušeniu vízovej povinnosti s cieľom predísť opakovaniu sa podobnej situácie.“

[4] S ohľadom na zrušenie vízovej povinnosti pre občanov Českej republiky Veľvyslanectvo Kanady v Českej republike poslalo 19. októbra 2007 Ministerstvu zahraničných vecí Českej republiky diplomatickú nótu, v ktorej Kanada vyjadrila nádej, že keď už dôjde k zrušeniu vízovej povinnosti, nevyvstane potreba ju opäť zaviesť. Kanada preto požiadala o záruku, že dôjde k posilneniu spolupráce v otázkach prisťahovalectva a v oblasti presadzovania práva s cieľom predísť tomu, aby určité činitele, ako je napríklad príliv žiadateľov o azyl alebo zvýšená miera falšovaných alebo zmenených českých cestovných pasov, mohli viesť k opätovnému zavedeniu vízovej povinnosti.

[5] Rada pre prisťahovalectvo a utečencov je administratívny súd, ktorý je nezávislý od kanadského Ministerstva pre štátne občianstvo a prisťahovalectvo (CIC), Kanadského úradu pohraničnej služby (CBSA) a ministra pre štátne občianstvo, prisťahovalectvo a multikultúrnosť.

[6] Cieľom misie rady bolo získať ďalšie informácie pokiaľ ide o situáciu českých Rómov a zaobchádzanie s nimi, o ich prístup k štátnej ochrane a možnosť presídlenia v rámci Českej republiky.

[7] Fact-finding Mission Report on State Protection, June 2009 (http://www2.irb-cisr.gc.ca/en/research/publications/index_e.htm?docid=388&cid=64)

[8] Fact-finding Mission Report on the Situation and Treatment of Roma and Potential for Internal Relocation (http://www2.irb-cisr.gc.ca/en/research/publications/index_e.htm?docid=386&cid=64)

[9] Kanada so Spojenými štátmi podpísala Dohodu o bezpečných tretích krajinách. K podpisu tejto dohody došlo 5. decembra 2002 a k začatiu jej vykonávania 29. decembra 2004. Žiadatelia o štatút utečenca podľa tejto dohody pri príchode do severnej Ameriky musia podať žiadosť v prvej bezpečnej krajine, do ktorej prídu – buď v Kanade alebo Spojených štátoch. Malo by sa však rozlišovať medzi pojmom „bezpečná tretia krajina“ a pojmom „bezpečná krajina pôvodu“. Pojem „bezpečná krajina pôvodu“ znamená, že v zásade by sa jednotlivcovi z takejto bezpečnej krajiny pôvodu azyl neudelil. Nevylučuje to však posúdenie jednotlivých žiadostí a nemožno to použiť ako dôvod neprípustnosti.

[10] Prieskum EÚ týkajúci sa menšín a diskriminácie, Správa o kľúčových údajoch, Agentúra Európskej únie pre základné práva, apríl 2009 (http://fra.europa.eu/fraWebsite/attachments/EU-MIDIS_ROMA_SK.pdf)